suomi-Svenska FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2020-02-08
language: fi; sv
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

1. Mooseksen kirja /ˈyksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Första Moseboken
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

2. Mooseksen kirja /kˈaksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Andra Moseboken
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

3. Mooseksen kirja /kˈolme mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Tredje Moseboken
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

4. Mooseksen kirja /nˈeljæ mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Fjärde Moseboken
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

5. Mooseksen kirja /vˈiːsi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Femte Moseboken
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

A-duuri /ˈaːdˈuːrɪ/ (n)
A-dur
  sävellaji, jossa 3 juurisäveltä on ylennetty, ylennetyt sävelet ovat f♯ (fis, joka on submediantti), c♯ (cis, joka on mediantti) ja g♯ (gis, joka on subtoonika), rinnakkaissävellaji fis-molli, sävelet toonikasta subtoonikaan: a, h, cis, d, e, fis, gis

Aamos /ˈaːmos/ (n)
Amos
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aasia /ˈaːsɪa/ (pn)
Asien
  Euroopan ja Tyynen valtameren välissä sijaitseva maanosa, osa Euraasian mannerta

Abhasia /ˈabhasˌia/ (pn)
Abchazien
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Mustanmeren rannalla Kaukasiassa. Abhasian pääkaupunki on Suhumi.

Abuja /ˈabuja/ (pn)
Abuja
  Nigerian pääkaupunki

Adrianmeri /ˈadrɪˌanmerɪ/ (pn)
Adriatiska havet
  Apenniinien niemimaan ja Balkanin niemimaan välinen Välimeren lahti

Afganistan /ˈafɡanˌistan/ (pn)
Afghanistan
  sisämaanvaltio Aasiassa, pitkältä nimeltään Afganistanin islamilainen tasavalta

Afrikka /ˈafrɪkːa/ (pn)
Afrika
  yksi maapallon maanosista ja mantereista

Ahvenanmaa /ˈahvenˌanmaː/ (pn)
Åland
  ruotsinkielinen, Suomelle kuuluva itsehallinnollinen saariryhmä Suomen ja Ruotsin välissä Itämerellä, Ahvenanmaan maakunta

Ahvenanmaan lääni /ˈahvenˌanmaːn lˈæːnɪ/ (pn)
Ålands län
  Ahvenanmaan itsehallinnollisen maakunnan alueella vuodesta 1918 vuoteen 2009 toiminut hallintoalue

Ahvenanmeri /ˈahvenˌanmerɪ/ (pn)
Ålands hav
  Ahvenanmaan ja Ruotsin rannikon välinen saareton Itämerenosa

Ahvenanrauma /ˈahvenˌanrauma/ (pn)
Södra Kvarken
  Ahvenanmaan ja Ruotsin rannikon välinen salmi, Ahvenanmeren kapein kohta

Aigeianmeri /ˈaiɡeiˌanmerɪ/ (pn)
Egeiska havet
  saarten pilkkoma osa Välimerta Kreikan ja Turkin välissä

Aikakirjat /ˈaikakˌirjat/ (n)
Krönikeböckerna, Andra Krönikeboken
  yhteisnimitys kahdelle Vanhan testamentin kirjoista: 1. Aikakirjalle ja 2. Aikakirjalle

Ala-Baijeri /ˈalabˈaijerɪ/ (pn)
Niederbayern
  hallintoalue Saksan Baijerissa

Alankomaat /ˈalaŋkomaːt/ (pn)
Nederländerna
  eurooppalainen valtio Pohjanmeren rannikolla Länsi-Euroopassa, viralliselta nimeltään Alankomaiden kuningaskunta

Alavus /ˈalavus/ (pn)
Alavo
  kaupunki Etelä-Pohjanmaalla Länsi-Suomessa

Albania /ˈalbanˌia/ (pn)
Albanien
  Balkanin niemimaalla, Adrianmeren rannalla sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Tirana

Aleksanteri /ˈaleksˌanterɪ/ (pn)
Alexander
  miehen etunimi

Algeria /ˈalɡerˌia/ (pn)
Algeriet
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva tasavalta, jonka pääkaupunki on Alger

Alpit /ˈalpɪt/ (pn)
Alperna
  vuorijono Keski-Euroopassa

Amerikan Samoa /ˈamerɪkan sˈamoa/ (pn)
Amerikanska Samoa
  Yhdysvaltain territorio Polynesiassa eteläisellä Tyynellämerellä

Amerikan yhdysvallat /ˈamerɪkan ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Amerikas förenta stater
  osavaltioista koostuva federaatio Pohjois-Amerikassa; lyhyemmin: Yhdysvallat

Amerikka /ˈamerˌikːa/ (n)
Amerika
  yksi Maapallon manner sen läntisellä puoliskolla käsittäen Etelä-Amerikan ja Pohjois-Amerikan

Antigua ja Barbuda /ˈantɪɡˌua ja bˈarbuda/ (pn)
Antigua och Barbuda
  kahdesta saaresta, Antiguasta ja Barbudasta, sekä Redonda-luodosta koostuva saarivaltio Karibialla, Länsi-Intian Pienillä Antilleilla

Apostolien teot /ˈapostolien tˈeot/ (n)
Apostlagärningarna
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Arabia /ˈarabˌia/ (pn)
Arabien
  Etu-Aasiassa sijaitseva niemimaa, jossa Aasia, Afrikka ja Eurooppa kohtaavat

Arabianmeri /ˈarabɪˌanmerɪ/ (pn)
Arabiska havet
  osa Intian valtamerta Intian ja Arabian niemimaan välissä

Arabiemiirikunnat /ˈarabˌiemɪːrɪkˌunnat/ (pn)
Förenade Arabemiraten
  Persianlahdella, Lähi-idässä sijaitseva seitsemästä emiirikunnasta muodostuva valtio, Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (pn)
Aragonien
  itsehallintoalue Koillis-Espanjassa

Argentiina /ˈarɡentˌiːna/ (pn)
Argentina
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Buenos Aires ja virallinen nimi Argentiinan tasavalta

Arkangeli /ˈarkaŋŋˌelɪ/ (pn)
Archangelsk
  kaupunki Pohjois-Venäjällä

Armenia /ˈarmenˌia/ (pn)
Armenien
  tasavalta Kaukasiassa, virallisesti Armenian tasavalta

Artjärvi /ˈartjærvɪ/ (pn)
Artsjö
  Orimattilaan liitetty entinen kunta Päijät-Hämeessä Etelä-Suomessa

Askainen /ˈaskainen/ (pn)
Villnäs
  Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Aspergerin oireyhtymä /ˈasperɡerɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
Aspergers syndrom
  autismin kirjoon kuuluva neurobiologinen keskushermoston kehityshäiriö

Assyria /ˈassyrˌia/ (pn)
Assyrien
  assyrialaisten muinainen Tigrisin varrella sijainnut valtakunta, jonka pääkaupunki oli Assur

Ateena /ˈateːna/ (pn)
Aten
  Kreikan pääkaupunki ja suurin kaupunki

Atlantin valtameri /ˈatlantɪn vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Atlanten
  valtameri, joka erottaa Amerikan Afrikasta ja Euroopasta

Aujeszkyn tauti /ˈaujestskyn tˈautɪ/ (n)
Aujeszkys sjukdom, pseudorabies#Ruotsi
  eräs vaaralliseksi eläintaudiksi luokiteltava eläinten tartuntatauti, jonka oireettomana välittäjänä voi ihminenkin toimia

Aurajoki /ˈaurajˌokɪ/ (pn)
Aura å
  joki Varsinais-Suomessa, alkaa Oripäästä ja laskee mereen Turussa

Aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (pn)
solsystem
  Aurinko ja kahdeksan planeettaa sekä muita pienempiä taivaankappaleita

Australia /ˈaustraːlˌia/ (pn)
Australien
  Maapallon pienin, merien ympäröimä maanosa eteläisellä pallonpuoliskolla

Azerbaidžan /ˈatserbˌaidʒan/ (pn)
Azerbajdzjan
  Kaukasiassa, Kaspianmeren rannalla sijaitseva valtio, Azerbaidžanin tasavalta, jonka pääkaupunki on Baku

Aïr /ˈair/ (pn)
#Ruotsi
  Nigerin keskiosassa, Afrikassa sijaitseva vuoristo

Bahama /bˈahama/ (pn)
Bahamas
  saarivaltio Amerikassa, Atlantin valtameressä

Bahrain /bˈahrain/ (pn)
Bahrain
  kuningaskunta Lähi-idässä, Persianlahdella

Baijeri /bˈaijerɪ/ (pn)
Bayern
  Saksan liittotasavallan eteläinen osavaltio, jonka pääkaupunki on München

Balkan /bˈalkan/ (pn)
Balkanhalvön
  niemimaa Kaakkois-Euroopassa

Balkanin niemimaa /bˈalkanɪn nˈiemɪmaː/ (pn)
Balkanhalvön
  lännessä Adrianmereen ja Joonianmereen, etelässä Välimereen, idässä Aigeianmereen, Dardanelleihin, Marmaranmereen, Bosporinsalmeen ja Mustaanmereen rajoittuva alue, jonka pohjoisraja ei ole selkeäviivainen. Euroopan itäisin niemimaa, Balkan

Baltia /bˈaltɪa/ (pn)
Baltikum
  Viron, Latvian ja Liettuan käsittävä alue Itä-Euroopan alue Itämeren rannikolla Suomenlahden eteläpuolella.

Bangladesh /bˈaŋladesh/ (pn)
Bangladesh
  Gangesin ja Brahmaputran suistossa sijaitseva valtio Aasiassa, virallisesti Bangladeshin kansantasavalta

Basseterre /bˈassetˌerre/ (pn)
Basseterre
  Saint Kitts ja Nevisin pääkaupunki

Belgia /bˈelɡɪa/ (pn)
Belgien
  eurooppalainen liittovaltio Pohjanmeren rannikolla, Belgian kuningaskunta, jonka pääkaupunki on Bryssel

Belgian Kongo /bˈelɡɪaŋ kˈoŋŋo/ (pn)
Belgiska Kongo
  Kongon demokraattisesta tasavallasta käytetty nimi ajalta, jolloin se oli Belgian siirtomaana

Belgian kuningaskunta /bˈelɡɪaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Konungariket Belgien
  Belgian virallinen nimi.

Bereniken hiukset /bˈerenɪken hˈiukset/ (pn)
Berenikes hår
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla Ison Karhun lähellä

Berliini /bˈerlɪːnɪ/ (pn)
Berlin
  Saksan pääkaupunki

Betlehem /bˈetlehem/ (pn)
Betlehem
  Länsirannalla sijaitseva kaupunki, joka Raamatun mukaan on Israelin kuninkaan Daavidin syntymä- ja kotikaupunki ja Jeesuksen syntymäpaikka

Biškek /bˈiʃkek/ (pn)
Bisjkek
  Kirgisian pääkaupunki, vuosina 1926–1991 nimellä Frunze tunnettu

Bodenjärvi /bˈodenjˌærvɪ/ (pn)
Bodensjön
  Keski-Euroopan kolmanneksi suurin järvi Saksan, Sveitsin ja Itävallan rajalla

Bolivia /bˈolɪvˌia/ (pn)
Bolivia
  tasavalta Etelä-Amerikassa, pitkältä nimeltään Bolivian monikansainen valtio

Bosnia ja Hertsegovina /bˈosnɪa ja hˈertseɡˌovɪna/ (pn)
Bosnien och Hercegovina
  Bosnia-Hertsegovina, Balkanilla, Euroopassa sijaitseva valtio.

Bosporinsalmi /bˈosporˌinsalmɪ/ (pn)
Bosporen
  Istanbulin kaupungin läpi kulkeva kapea salmi Mustastamerestä Marmaranmereen. Kansainvälinen vesireitti Euroopan ja Aasian välillä.

Brasilia /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brasilien
  valtio Etelä-Amerikassa, Brasilian liittotasavalta

Brownin liike /brˈovnɪn lˈiːke/ (n)
Brownsk rörelse
  nesteessä tai kaasussa olevia pienten hiukkasten satunnainen ja itsenäinen edestakainen liike

Bryssel /brˈyssel/ (pn)
Bryssel
  Belgian pääkaupunki ja Euroopan unionin tosiasiallinen pääkaupunki

Bulgaria /bˈulɡarˌia/ (pn)
Bulgarien
  tasavalta Balkanilla, Euroopassa, Bulgarian tasavalta

Bulgarian tasavalta /bˈulɡarɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Bulgarien
  Bulgarian valtion virallinen nimi.

Böömi /bˈøːmɪ/ (pn)
Böhmen
  nykyään Tšekissä sijaitseva historiallinen alue Keski-Euroopassa

C-duuri /sˈeːdˈuːrɪ/ (n)
C-dur
  duurisävellaji, jonka perussävel (toonika) on c ja perussointu C-duuri; sävellajimerkinnässä yhtäkään säveltä ei ole alennettu tai ylennetty; rinnakkaissävellaji a-mollille; sävelet toonikasta subtoonikaan: c, d, e, f, g, a, h

CFC-yhdiste /sˈeːˌæfsˌeːˈyhdɪste/ (n)
klorfluorkarbon
  kloorib, fluorin ja hiilen yhdiste

Chilen tasavalta /khˈilen tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Chile
  Chilen valtion virallinen nimi.

Cis-duuri /sˈisdˈuːrɪ/ (n)
Ciss-dur
  duuri, jossa kaikki juurisävelet on ylennetty, rinnakkaissävellaji ais-molli, korvataan usein enharmonisella Des-duurilla, sävelet toonikasta subtoonikaan: cis, dis, eis, fis, gis, ais, his

Conakry /kˈonakry/ (pn)
Conakry
  Guinean pääkaupunki

Cornun spiraali /kˈornun spˈiraːlɪ/ (n)
Cornus spiral
  klotoidi

Cushingin oireyhtymä /kˈushɪŋŋɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
Cushings syndrom
  kortisolin liikatuotanto elimistössä

DVD-levy /dˈeːvˌeːdˌeːlˈevy/ (n)
DVD-skiva
  DVD, optinen datan tallennusväline ja elokuvien levitysmedia; CD-levyn seuraaja, tallennuskapasiteetiltaan suurempi

Damaskos /dˈamaskos/ (pn)
Damaskus
  Syyrian pääkaupunki

Dušanbe /dˈuʃanbe/ (pn)
Dusjanbe
  Tadžikistanin pääkaupunki, vuoteen 1961 Stalinabad

Edwardsin oireyhtymä /ˈedvardsɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
Edwards syndrom
  eräs kromosomiperäinen henkistä ja fyysistä kehitysvammaisuutta aiheuttava lääketieteellinen tila

Efesolaiskirje /ˈefesolˌaiskɪrje/ (n)
Efesier
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Egypti /ˈeɡyptɪ/ (pn)
Egypten
  tasavalta Afrikan koillisosassa, Egyptin arabitasavalta

Ehlers–Danlosin syndrooma /ˈehlers dˈanlosɪn sˈyndroːma/ (n)
Ehlers–Danlos syndrom
  eräs perinnöllisestä epämuodostumasta johtuva sairaus

Elimäki /ˈelɪmˌækɪ/ (pn)
Elimä
  Kouvolaan kuuluva entinen kunta Kymenlaaksossa Etelä-Suomessa

Englannin kanaali /ˈeŋlannɪŋ kˈanaːlɪ/ (pn)
Engelska kanalen
  Atlantin valtamereltä Pohjanmerelle johtava vesiyhteys, joka erottaa Ison-Britannian saaren Pohjois-Ranskasta

Englanti /ˈeŋlantɪ/ (pn)
England
  Ison-Britannian saaren eteläosan kattava maa; kuningaskunta, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan

Enontekiö /ˈenontˌekɪø/ (pn)
Enontekis
  Suomen kunta Lapissa käsivarren alueella.

Epoo /ˈepoː/ (pn)
Ebbo
  kylä Porvoon kaupungissa

Eritrea /ˈerɪtrˌea/ (pn)
Eritrea
  Punaisenmeren rannalla Koillis-Afrikassa, Afrikan sarvessa sijaitseva valtio

Espanja /ˈespanja/ (pn)
Spanien
  kuningaskunta eteläisessä Euroopassa

Espoo /ˈespoː/ (pn)
Esbo
  asukasluvultaan Suomen toiseksi suurin kaupunki Helsingin naapurissa Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Esra /ˈesra/ (pn)
Esra
  edellisessä keskeinen henkilö: eräs juutalainen kirjanoppinut ja pappi

Etelä-Aasia /ˈetelæˈaːsɪa/ (pn)
Sydasien
  Aasian eteläinen osa

Etelä-Afrikan tasavalta /ˈetelæˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Sydafrika
  Etelä-Afrikan valtion virallinen nimi

Etelä-Afrikka /ˈetelæˈafrɪkːa/ (pn)
Sydafrika
  Afrikan mantereen eteläosassa sijaitseva valtio, Etelä-Afrikan tasavalta

Etelä-Eurooppa /ˈetelæˈeuroːpːa/ (pn)
Sydeuropa
  Pyreneitten, Apenniinien ja Balkanin niemimaiden ja niihin kuuluvien saarten muodostama alue, Euroopan eteläisin osa

Etelä-Karjalan maakunta /ˈetelækˈarjalan mˈaːkunta/ (pn)
Södra Karelen
  maakunta Etelä-Suomessa, jonka pääkaupunki on Lappeenranta

Etelä-Korea /ˈetelækˈorea/ (pn)
Sydkorea
  Aasiassa, Korean niemimaalla sijaitseva valtio, jonka virallinen nimi on Korean tasavalta.

Etelä-Pohjanmaa /ˈetelæpˈohjanmaː/ (pn)
Södra Österbotten
  maakunta Pohjanmaalla läntisessä Suomessa

Etelä-Pohjanmaan maakunta /ˈetelæpˈohjanmaːn mˈaːkunta/ (pn)
Södra Österbotten
  maakunta Länsi-Suomessa

Etelä-Sudan /ˈetelæsˈudan/ (pn)
Sydsudan
  Sudanista vuonna 2011 itsenäistynyt valtio Afrikassa

Etelä-Suomen lääni /ˈetelæsˈuomen lˈæːnɪ/ (pn)
Södra Finlands län
  Suomen eteläisin lääni vuosina 1997–2009. Läänin pääkaupunki oli Hämeenlinna.

Etelä-Suomi /ˈetelæsˈuomɪ/ (pn)
södra Finland
  Suomen valtion eteläinen osa

Etiopia /ˈetɪˌopɪa/ (pn)
Etiopien
  liittovaltio itäisessä Afrikassa, Etiopian demokraattinen liittovaltio

Etu-Aasia /ˈetuˈaːsɪa/ (pn)
Främre Asien
  (maantiede) Aasian lounainen osa Välimeren, Kaspianmeren, Mustanmeren ja Persianlahden välissä.

Eulerin spiraali /ˈeulerɪn spˈiraːlɪ/ (n)
Eulers spiral
  klotoidi

Euraasia /ˈeuraːsˌia/ (pn)
Eurasien
  Maapallon suurin manner, jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyyni valtameri; siihen kuuluvat Euroopan, Lähi-idän ja Aasian maanosat

Eurajoki /ˈeurajˌokɪ/ (pn)
Euraåminne
  kunta Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä.

Euroopan unioni /ˈeuroːpan ˈunɪˌonɪ/ (pn)
Europeiska unionen
  suuren osan Eurooppaa käsittävä valtioiden yhteenliittymä, johon myös Suomi kuuluu

Eurooppa /ˈeuroːpːa/ (pn)
Europa
  yksi maapallon maanosista

Fennoskandia /fˈennoskˌandɪa/ (pn)
Fennoskandiska skölden
  alue, johon kuuluvat Skandinavia, Kuolan niemimaa, Karjala sekä Suomi

Fidži /fˈidʒɪ/ (pn)
Fiji
  Oseaniassa sijaitseva saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Fidžin tasavalta

Filemon /fˈilemon/ (n)
Filemon
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Filippiinit /fˈilɪpːˌiːnɪt/ (pn)
Filippinerna
  tasavalta, jonka alue muodostuu Tyynellä valtamerellä Etelä-Kiinan meren itäpuolella olevasta Filippiinien saaristosta, Filippiinien tasavalta.

Filippiläiskirje /fˈilɪpːɪlˌæiskɪrje/ (n)
Filipper
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Firenze /fˈirentse/ (pn)
Florens
  maakunta Toscanassa Keski-Italiassa

Flanderi /flˈanderɪ/ (pn)
Flandern
  historiallinen alue Pohjanmeren rannalla nykyisen Belgian, Ranskan ja Alankomaiden alueella

Färsaaret /fˈærsaːret/ (pn)
Färöarna
  Tanskaan kuuluva saariryhmä Atlantin valtameressä. Färsaarten pääkaupunki on Tórshavn.

Galatalaiskirje /ɡˈalatalˌaiskɪrje/ (n)
Galater
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Galatia /ɡˈalatˌia/ (pn)
Galatien
  nimitys muinaiselle alueelle Anatoliassa

Gdańsk /ɡdˈansk/ (pn)
Danzig, Gdańsk
  satamakaupunki Pohjois-Puolassa

Genova /ɡˈenova/ (pn)
Genua
  Italian Ligurian hallinnollisen alueen pääkaupunki

Georgia /ɡˈeorɡˌia/ (pn)
Georgien
  valtio Etelä-Kaukasiassa, entiseltä nimeltään Gruusia; pääkaupunki Tbilisi
  Yhdysvaltojen osavaltio

Georgios Voittaja /ɡˈeorɡɪos vˈoitːaja/ (pn)
Georgios Segraren
  ortodoksisuudessa käytettävä muoto nimestä Pyhä Yrjö, lisänimeltään suurmarttyyri

Gordie Howen hattutemppu /ɡˈordie hˈoven hˈatːutˌempːu/ (n)
Gordie Howe-hattrick
  jääkiekossa suoritus, jossa yhdessä ottelussa sama pelaaja tekee vähintään yhden maalin, antaa vähintään yhden maaliin johtaneen syötön ja osallistuu vähintään yhteen tappeluun

Gotlanti /ɡˈotlantɪ/ (pn)
Gotland
  Ruotsille kuuluva suuri saari Itämerellä, Ruotsin kaakkoispuolella

Grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (pn)
Grönland
  Pohjois-Amerikan koillispuolella sijaitseva, Tanskan kuningaskuntaan kuuluva, pääasiassa jään peittämä maailman suurin saari, jonka pääkaupunki on Nuuk

Götanmaa /ɡˈøtanmaː/ (pn)
Götaland
  eteläisin Ruotsin kolmesta pääalueesta

Haapsalu /hˈaːpsalu/ (pn)
Hapsal
  kaupunki Virossa Läänemaan maakunnassa

Habakukin kirja /hˈabakukɪŋ kˈirja/ (n)
Habackuk
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haggain kirja /hˈaɡːaiŋ kˈirja/ (n)
Haga
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hailuoto /hˈailuoto/ (pn)
Karlö
  saari Oulun edustalla Perämerellä

Halsua /hˈalsua/ (pn)
Halso
  Suomen kunta Keski-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Hamina /hˈamɪna/ (pn)
Fredrikshamn
  Suomenlahden rannikkokaupunki Kymenlaakson maakunnassa Etelä-Suomessa

Hampuri /hˈampurɪ/ (pn)
Hamburg
  kaupunki Saksassa

Hanko /hˈaŋko/ (pn)
Hangö
  Hankoniemessä Suomenlahden rannalla Etelä-Suomessa sijaitseva Suomen eteläisin kaupunki

Hankoniemi /hˈaŋkonˌiemɪ/ (pn)
Hangö udd
  Meren niemi Itämeren rannikolla Saaristomeren ja Suomenlahden rajakohdassa. Niemen uloin kärki, Tulliniemi, on Suomen mantereen eteläisin kohta.

Harkova /hˈarkova/ (pn)
Charkiv
  kaupunki Ukrainassa

Harppi /hˈarpːɪ/ (pn)
Cirkelpassaren
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Hartola /hˈartola/ (pn)
Gustav Adolfs
  Itä-Hämeessä, Päijät-Hämeen maakunnassa, Etelä-Suomessa sijaitseva kunta

Havaiji /hˈavaijɪ/ (pn)
Hawaii
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saariryhmä ja Yhdysvaltain osavaltio

Helsinki /hˈelsɪŋkɪ/ (pn)
Helsingfors
  Suomenlahden rannalla, Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva Suomen pääkaupunki

Heprealaiskirje /hˈeprealˌaiskɪrje/ (pn)
Hebreerbrevet
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Herra /hˈerra/ (pn)
Herren
  kristinuskon ja juutalaisuuden jumalan kunnioittava nimitys

Hesekiel /hˈesekiel/ (pn)
Hesekiel
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hiidenmaa /hˈiːdenmaː/ (pn)
Dagö
  Viron toiseksi suurin saari Saarenmaan pohjoispuolella

Himanka /hˈimaŋka/ (pn)
Himango
  Entinen Keski-Pohjalainen Perämeren rannikkokunta, liitetty Kalajokeen.

Hollanti /hˈollantɪ/ (pn)
Holland
  Alankomaat, valtio Euroopassa

Hoosea /hˈoːsea/ (n)
Hosea
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hortonin oireyhtymä /hˈortonɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
Hortons huvudvärk, klustret huvudvärk
  neurologinen sairaus, jonka oireisiin kuuluu muun muassa äärimmäisen ankara päänsärky

Hortonin tauti /hˈortonɪn tˈautɪ/ (n)
Hortons arterit, jättecellsarterit
  jättisoluarteriitti: lähinnä ohimovaltimon verisuoniin kohdistuva tulehduksellinen sairaus

Houtskari /hˈoutskarɪ/ (pn)
Houtskär
  saaristokunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä.

Huippuvuoret /hwˈipːuvˌuoret/ (pn)
Svalbard
  Norjalle kuuluva saaristo Euroopan pohjoisosassa

Huittinen /hwˈitːɪnen/ (pn)
Vittis
  kaupunki Satakunnassa

Hyvinkää /hˈyvɪŋkæː/ (pn)
Hyvinge
  Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva kaupunki

Hämeenkyrö /hˈæmeːŋkˌyrø/ (pn)
Tavastkyro
  Pirkanmaalla Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Hämeenlinna /hˈæmeːnlˌinna/ (pn)
Tavastehus
  sisämaakaupunki Suomessa Kanta-Hämeessä, Etelä-Suomessa; entisen Etelä-Suomen läänin ja Hämeen läänin pääkaupunki

Hölmölä /hˈølmølæ/ (pn)
Bemböle
  kuvitteellinen suomalaisissa tarinoissa esiintyvä kylä, jossa asuu humoristisen typeriä asukkaita eli hölmöläisiä

IP-osoite /ˈiːpˌeːˈosoite/ (n)
IP-adress
  numerosarja, jonka perusteella IP-paketti löytää perille Internetissä

Ibiza /ˈibɪtsa/ (pn)
Ibiza
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Ii /ˈiː/ (n)
Ijo
  Suomen kunta Pohjois-Pohjanmaalla

Iisalmi /ˈiːsalmɪ/ (pn)
Idensalmi
  sisämaakaupunki Pohjois-Savossa

Iitti /ˈiːtːɪ/ (pn)
Itis
  sisämaan kunta Kymenlaaksossa Etelä-Suomessa

Iivananlinna /ˈiːvanˌanlɪnna/ (pn)
Ivangorod
  Linnoitus ja kaupunki Narvajoen itärannalla.

Ikaalinen /ˈikaːlɪnen/ (pn)
Ikalis
  kaupunki Pirkanmaalla

Ilmajoki /ˈilmajˌokɪ/ (pn)
Ilmola
  sisämaan kunta Etelä-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä

Ilomantsi /ˈilomˌantsɪ/ (pn)
Ilomants
  Suomen itäisin kunta Pohjois-Karjalassa

Inari /ˈinarɪ/ (pn)
Enare
  Pohjoisen Suomen kunta Saamenmaalla Lapissa. Kirkonkylä sijaitsee Inarijärven rannalla. Pinta-alaltaan Suomen suurin kunta.

Inarijärvi /ˈinarɪjˌærvɪ/ (pn)
Enareträsk
  suuri järvi Inarissa

Indonesia /ˈindonˌesɪa/ (pn)
Indonesien
  lukuisasta joukosta saaria koostuva valtio Kaakkois-Aasiassa, Indonesian tasavalta

Inkeri /ˈiŋkerɪ/ (pn)
Ingermanland
  Inkerinmaa-niminen alue Venäjän federaatiossa, Pietarin ympäristössä, jossa perinteisesti on asunut sinne Ruotsin vallan aikana siirtynyttä luterilaista ja suomalaista väestöä.

Inkoo /ˈiŋkoː/ (pn)
Ingå
  rannikkokunta Länsi-Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Intia /ˈintɪa/ (pn)
Indien
  suuri liittovaltio Aasian eteläosassa

Intian valtameri /ˈintɪan vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Indiska oceanen
  Aasian, Antarktiksen ja Australian välillä oleva maailman kolmanneksi suurin merialue

Iran /ˈiran/ (pn)
Iran
  valtio Lähi-idässä Kaspianmeren ja Persianlahden välissä, aiemmin Persia

Irbensalmi /ˈirbensˌalmɪ/ (pn)
Svorbesundet
  Kuurinkurkku, Viron Saarenmaan ja Latvian Kuurinmaan välinen salmi Itämeressä

Irish coffee /ˈirɪsh kˈoffeː/ (n)
#Ruotsi
  alkoholijuoma, jonka aineksia ovat kahvi, irlantilainen viski, sokeri ja kerma

Irlannin tasavalta /ˈirlannɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Irland
  Irlannista joissain yhteyksissä käytetty nimi, jolla ei ole virallista asemaa

Irlanti /ˈirlantɪ/ (pn)
Irland
  Britteinsaariin kuuluva saari Atlantin valtameressä ja saarella sijaitseva saarivaltio Länsi-Euroopassa

Islanti /ˈislantɪ/ (pn)
Island
  saarivaltio Atlantin valtameren keskivaiheilla, Pohjois-Euroopassa, Islannin tasavalta

Iso karhu /ˈiso kˈarhu/ (pn)
Stora björnen
  tähdistö lähellä pohjoista taivaannapaa

Iso-Britannia /ˈisobrˈitannˌia/ (pn)
Storbritannien
  Britteinsaarten suurin saari Atlantin valtameressä Euroopan mantereesta luoteeseen

Isojoki /ˈisojˌokɪ/ (pn)
Storå
  Etelä-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Isokyrö /ˈisokˌyrø/ (pn)
Storkyro
  Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Israel /ˈisrael/ (pn)
Israel
  Lähi-idässä Välimeren kaakkoisrannalla sijaitseva, Palestiinan alueelle perustettu valtio

Italia /ˈitalˌia/ (pn)
Italien
  valtio Etelä-Euroopassa, viralliselta nimeltään Italian tasavalta

Italian tasavalta /ˈitalɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Italien
  Italian valtion virallinen nimi

Itä-Afrikka /ˈitæˈafrɪkːa/ (pn)
Östafrika
  Afrikan itäinen osa.

Itä-Pakistan /ˈitæpˈakɪstan/ (pn)
Östpakistan
  Pakistanin itäinen maakunta, josta tuli vuonna 1971 itsenäistyessään Bangladesh

Itä-Saksa /ˈitæsˈaksa/ (pn)
Östtyskland
  epävirallinen nimitys Saksan demokraattisesta tasavallasta

Itä-Suomen lääni /ˈitæsˈuomen lˈæːnɪ/ (pn)
Östra Finlands län
  Suomessa vuosina 1997–2009 toiminut hallintoalue, Suomen itäisin lääni. Läänin pääkaupunki oli Mikkeli.

Itä-Timor /ˈitætˈimor/ (pn)
Östtimor
  valtio Kaakkois-Aasiassa Malaijien saaristossa Timorin saaren itäosassa

Itä-Uudenmaan maakunta /ˈitæˈuːdenmaːn mˈaːkunta/ (pn)
Östra Nyland
  maakunta Etelä-Suomessa

Itämeri /ˈitæmˌerɪ/ (pn)
Östersjön
  Atlantin valtameren lahti, siihen kuuluva välimeri

Itävalta /ˈitævˌalta/ (pn)
Österrike
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio.

Jaakko /jˈaːkːo/ (pn)
Jakob
  Jaakon nimipäivä: 25.7.

Jakarta /jˈakarta/ (pn)
Jakarta
  Indonesian pääkaupunki

Japani /jˈapanɪ/ (pn)
Japan
  Itä-Aasiassa sijaitseva perustuslaillinen keisarikunta ja saarivaltio

Jeesus /jˈeːsus/ (pn)
Jesus
  kristinuskossa Jumalan poika ja vapahtaja, usein tarkennuksella Nasaretilainen tai Kristus

Jehovan todistaja /jˈehovan tˈodɪstˌaja/ (n)
Jehovas vittne
  erään kristillisperäisen uskonnollisen liikkeen, Jehovan todistajien, jäsen

Jehu /jˈehu/ (pn)
Jehu
  Vanhan testamentin 2:ssa Kuningasten kirjassa esiintyvä Israelin kuningas

Jemen /jˈemen/ (pn)
Yemen, Jemen
  Lähi-idässä Arabian niemimaan etelärannikolla sijaitseva valtio

Jepua /jˈepua/ (pn)
Jeppo
  entinen Suomen kunta Pohjanmaan maakunnassa, liitetty Uuteenkaarlepyyhyn

Jesaja /jˈesaja/ (pn)
Jesaja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Job /jˈob/ (pn)
Job
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Johanneksen ilmestys /jˈohannˌeksen ˈilmestys/ (pn)
Apokalypse, Uppenbarelseboken
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Johannes Kastaja /jˈohannes kˈastaja/ (pn)
Johannes Döparen
  (historia, uskonto) Uuden testamentin henkilö

Johannesburg /jˈohannˌesburɡ/ (pn)
Johannesburg
  Etelä-Afrikan asukasluvultaan suurin kaupunki

Jokioinen /jˈokɪˌoinen/ (pn)
Jockis
  sisämaan kunta Kanta-Hämeessä Etelä-Suomessa

Joonianmeri /jˈoːnɪˌanmerɪ/ (pn)
Joniska havet
  lännessä Sisiliaan, idässä Albaniaan ja Kreikkaan rajoittuva Välimeren osa

Joosef /jˈoːsef/ (pn)
Josef
  Raamatun hahmoja, mm. Jeesuksen isä

Jordania /jˈordanˌia/ (pn)
Jordanien
  valtio Lähi-idässä Jordanjoen itärannalla.

Jordanjoki /jˈordanjˌokɪ/ (pn)
Jordan
  Jordanin virta, Israelin miehittämän Länsirannan ja Jordanian rajalla virtaava joki

Joroinen /jˈoroinen/ (pn)
Jorois
  sisämaakunta Etelä-Savossa

Joulusaari /jˈoulusˌaːrɪ/ (pn)
Julön
  Australian hallinnossa oleva territorio Intian valtameressä.

Jousimies /jˈousɪmies/ (pn)
Skytten
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  horoskooppimerkki

Jugoslavia /jˈuɡoslˌavɪa/ (pn)
Jugoslavien
  entinen valtio Balkanilla Adrianmeren rannalla, vuosina 1918–1944 Jugoslavian kuningaskunta; toisen maailmansodan jälkeen sosialistinen valtio, joka tunnettiin nimellä Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta

Juhana /jˈuhana/ (pn)
Johan
  eräiden ulkomaisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Jumala /jˈumala/ (pn)
Gud
  kristinuskon, juutalaisuuden tai islamin jumalakäsitteen Jumala

Jupiter /jˈupɪter/ (pn)
Jupiter
  aurinkokuntamme suurin kiertotähti, viides planeetta Auringosta
  (mytologia) roomalaisten pääjumala ”Juppiter”

Juuka /jˈuːka/ (pn)
Juga
  kunta Pohjois-Karjalassa

Juva /jˈuva/ (pn)
Jockas
  Suomen kunta Etelä-Savon maakunnassa

Jyllanti /jˈyllantɪ/ (pn)
Jylland
  Saksan ja Tanskan kesken jaettu niemimaa Pohjois-Euroopassa

Järvenpää /jˈærvempæː/ (pn)
Träskända
  sisämaan kaupunki Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Kaakkois-Aasia /kˈaːkːoisˈaːsɪa/ (pn)
Sydostasien
  Aasian mantereesta Taka-Intian niemimaa ja sen eteläpuoliset merialueet valtioineen Australiaan asti

Kaarina /kˈaːrɪna/ (pn)
St Karins
  kaupunki Varsinais-Suomen maakunnassa

Kaarle /kˈaːrle/ (pn)
Karl, Carl
  eräiden historiallisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Kaarlela /kˈaːrlela/ (pn)
Karleby
  entinen Suomen kunta Keski-Pohjanmaalla, liitetty Kokkolan kaupunkiin; vuoteen 1927 asti Kokkolan maalaiskunta

Kainuu /kˈainuː/ (pn)
Kajanaland
  Pohjois-Suomessa sijaitseva maakunta, jonka maakuntakeskus on Kajaani

Kainuunjoki /kˈainuːnjˌokɪ/ (pn)
Kalixälven
  joki Pohjois-Ruotsissa

Kajaani /kˈajaːnɪ/ (pn)
Kajana
  sisämaakaupunki Kainuussa itäisessä Suomessa

Kaksoset /kˈaksoset/ (pn)
Tvillingarna
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Kalifornia /kˈalɪfˌornɪa/ (pn)
Kalifornien
  Yhdysvaltojen väkirikkain osavaltio Yhdysvaltain länsirannikolla Tyynenmeren rannalla

Kambodža /kˈambodʒa/ (pn)
Kambodja
  eräs valtio Aasiassa

Kamerun /kˈamerun/ (pn)
Kamerun
  valtio Afrikassa

Kanada /kˈanada/ (pn)
Kanada
  Brittiläisen kansanyhteisön itsenäinen jäsenvaltio Pohjois-Amerikassa

Kanariansaaret /kˈanarɪˌansaːret/ (pn)
Kanarieöarna
  Espanjalle kuuluva saariryhmä Afrikan länsirannikolla. Saariryhmän saaria ovat La Palma, El Hierro, Gomera, Teneriffa, Gran Canaria, Fuerteventura ja Lanzarote.

Kansaneläkelaitos /kˈansanˌelækelˌaitos/ (pn)
Folkpensionsanstalten
  valtion laitos, joka hoitaa Suomessa asuvien perusturvaa eri elämäntilanteissa ja jakaa erilaisia sosiaalietuuksia

Kanta-Hämeen maakunta /kˈantahˈæmeːn mˈaːkunta/ (pn)
Egentliga Tavastland
  maakunta Etelä-Suomessa, jonka pääkaupunki on Hämeenlinna

Kanton /kˈanton/ (pn)
Kanton
  kaupunki Etelä-Kiinassa Guangdongin maakunnassa

Kapkaupunki /kˈapkaupˌuŋkɪ/ (pn)
Kapstaden
  kaupunki Etelä-Afrikassa

Karhusaari /kˈarhusˌaːrɪ/ (pn)
Björnön
  osa Norjalle kuuluvaa Huippuvuorten saariryhmää

Karijoki /kˈarɪjˌokɪ/ (pn)
Bötom
  kunta Etelä-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Karjaa /kˈarjaː/ (pn)
Karis
  nykyisin Raaseporiin kuuluva Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijainnut kaupunki

Karjala /kˈarjala/ (pn)
Karelen
  Fennoskandian itäosassa sijaitseva kulttuuris-maantieteellinen alue

Karjalankannas /kˈarjalˌaŋkannas/ (pn)
Karelska näset
  Laatokan ja Suomenlahden välinen maa-alue.

Karjalohja /kˈarjalˌohja/ (pn)
Karislojo
  sisämaan kunta Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Karkkila /kˈarkːɪla/ (pn)
Högfors
  sisämaan kunta Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Kaskinen /kˈaskɪnen/ (pn)
Kaskö
  Pohjanmaalla sijaitseva kaupunki

Kaspianmeri /kˈaspɪˌanmerɪ/ (pn)
Kaspiska havet
  maailman suurimmaksi järveksi nimitetty allas Kaakkois-Euroopan ja Länsi-Aasian välillä

Katalonia /kˈatalˌonɪa/ (pn)
Katalonien
  itsehallintoalue Espanjassa

Katariina /kˈatarˌiːna/ (pn)
Katarina
  eräs naisen etunimi

Kaukasia /kˈaukasˌia/ (pn)
Kaukasien
  alue Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kauniainen /kˈaunɪˌainen/ (pn)
Grankulla
  kaupunki Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Kauriin kääntöpiiri /kˈaurɪːŋ kˈæːntøpˌiːrɪ/ (pn)
stenbockens vändkrets
  leveyspiiri noin 23 astetta eteläistä leveyttä, sijaitsee Maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta (eteläisellä pallonpuoliskolla); toinen maapallon kahdesta kääntöpiiristä

Kaustinen /kˈaustɪnen/ (pn)
Kaustby
  sisämaan kunta Keski-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä

Kazakstan /kˈatsakstan/ (pn)
Kazachstan, Kazakstan
  Keski-Aasiassa sijaitseva sisämaavaltio

Kemiö /kˈemɪø/ (pn)
Kimito
  Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Kemiönsaari /kˈemɪˌønsaːrɪ/ (pn)
Kimitoön
  kunta Varsinais-Suomessa

Kenia /kˈenɪa/ (pn)
Kenya
  tasavalta itäisessä Afrikassa.

Kerava /kˈerava/ (pn)
Kervo
  Keski-Uudellamaalla sijaitseva kaupunki

Keski-Afrikan tasavalta /kˈeskɪˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Centralafrikanska republiken
  eräs valtio Afrikassa

Keski-Eurooppa /kˈeskɪˈeuroːpːa/ (pn)
Centraleuropa
  Euroopan keskiosien yhteinen nimitys

Keski-Pohjanmaan maakunta /kˈeskɪpˈohjanmaːn mˈaːkunta/ (pn)
Mellersta Österbotten
  maakunta Länsi-Suomessa

Keski-Suomen maakunta /kˈeskɪsˈuomen mˈaːkunta/ (pn)
Central Finland, Mellersta Finland
  maakunta Suomen keskiosassa, jonka pääkaupunki on Jyväskylä

Keski-Suomi /kˈeskɪsˈuomɪ/ (pn)
Mellersta Finland
  maakunta Suomen keskiosassa, tärkein kaupunki Jyväskylä

Kesäkolmio /kˈesækˌolmɪo/ (pn)
Sommerdreieck
  pohjoisen pallonpuoliskon yötaivaalla myöhäiskesällä näkyvä kolmen kirkkaan tähden muodostama asterismi

Kesälahti /kˈesælˌahtɪ/ (pn)
Kesälax
  kunta Pohjois-Karjalassa

Keuruu /kˈeuruː/ (pn)
Keuru
  sisämaan kaupunki Keski-Suomessa Länsi-Suomen läänissä.

Kiikoinen /kˈiːkoinen/ (pn)
Kikois
  sisämaan kunta Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä.

Kiiminki /kˈiːmɪŋkɪ/ (pn)
Kiminge
  Pohjois-Pohjanmaalla sijainnut Suomen kunta, liitetty Oulun kaupunkiin 2013

Kiina /kˈiːna/ (pn)
Kina
  Itä-Aasiassa, Kiinanmeren rannikolla sijaitseva valtio, joka on väkiluvultaan maailman suurin valtio ja jonka pääkaupunki on Peking ja virallinen nimi Kiinan kansantasavalta

Kiinan kansantasavalta /kˈiːnaŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Folkrepubliken Kina
  Kiinan valtion virallinen nimi, erityisesti viitattaessa manner-Kiinan kommunistisen puolueen hallitsemaan Kiinaan vuodesta 1949 lähtien

Kiinan tasavalta /kˈiːnan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Kina
  Taiwanin saarta hallitseva saarivaltio Aasiassa

Kiiruna /kˈiːruna/ (pn)
Kiruna
  kunta Pohjois-Ruotsissa

Kioto /kˈioto/ (pn)
Kyoto
  kaupunki Japanissa pääsaari Honshulla

Kiova /kˈiova/ (pn)
Kiev
  Ukrainan pääkaupunki

Kirgisia /kˈirɡɪsˌia/ (pn)
Kirgizistan
  tasavalta Keski-Aasiassa, Kiinan länsinaapuri.

Kirkkonummi /kˈirkːonˌummɪ/ (pn)
Kyrkslätt
  rannikkokunta Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Kitee /kˈiteː/ (pn)
Kides
  sisämaakaupunki Pohjois-Karjalassa

Kiukainen /kˈiukainen/ (pn)
Kiukais
  Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Koivulahti /kˈoivulˌahtɪ/ (pn)
Kvelax
  entinen Suomen kunta Pohjanmaan maakunnassa, liitetty Mustasaaren kuntaan

Kokemäki /kˈokemˌækɪ/ (pn)
Kumo
  sisämaan kaupunki Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä.

Kokkola /kˈokːola/ (pn)
Gamlakarleby, Karleby
  suomalainen kaupunki Keski-Pohjanmaalla Pohjanlahden rannikolla

Kolossalaiskirje /kˈolossalˌaiskɪrje/ (n)
Kolosserbrevet
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Kolumbia /kˈolumbˌia/ (pn)
Colombia
  valtio Etelä-Amerikan pohjoisosassa, Väli-Amerikan kannaksen eteläpuolella; virallisesti Kolumbian tasavalta

Komorit /kˈomorɪt/ (pn)
Komorerna
  eräs saaristovaltio Afrikan rannikolla Intian Valtameressä

Kongon demokraattinen tasavalta /kˈoŋŋon dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Demokratiska republiken Kongo
  valtio Keski-Afrikassa, vuosina 1971–1997 nimeltään Zaire, pääkaupunki Kinshasa

Kongon tasavalta /kˈoŋŋon tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Kongo, Kongo-Brazzaville
  valtio päiväntasaajan Afrikassa, Kongojoen pohjoispuolella Kongon demokraattisen tasavallan rajanaapurina, vuosina 1969–1991 nimeltään Kongon kansantasavalta

Kontiolahti /kˈontɪolˌahtɪ/ (pn)
Kontiolax
  Pohjois-Karjalassa sijaitseva Suomen kunta

Kookossaaret /kˈoːkossˌaːret/ (pn)
Kokosöarna
  Australian hallitsema territorio Intian valtameressä

Koraani /kˈoraːnɪ/ (pn)
Koranen
  islamilaisten pyhä kirja

Korallimeri /kˈorallˌimerɪ/ (pn)
Korallhavet
  Tyynenmeren osa Australian koillisrannikon, Papua-Uusi-Guinean, Salomonsaarten, Vanuatun ja Uuden-Kaledonian rajoittamalla alueella

Korea /kˈorea/ (pn)
Korea
  niemimaa Kaakkois-Aasiassa; Korean niemimaa

Korean demokraattinen kansantasavalta /kˈorean dˈemokrˌaːtːɪneŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Demokratiska folkrepubliken Korea
  valtio Aasiassa, Korean niemimaalla Etelä-Korean pohjoispuolella

Korean tasavalta /kˈorean tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Korea
  Etelä-Korean valtion virallinen nimi

Korfu /kˈorfu/ (pn)
Korfu
  Kreikan saari

Korinttolaiskirje /kˈorɪntːolˌaiskɪrje/ (n)
Korinthier
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Korkearannikko /kˈorkearˌannɪkːo/ (pn)
Höga kusten
  myös Korkea rannikko, Pohjanlahden rannikkoalue Länsi-Norrlannin läänissä Ruotsissa

Korpilahti /kˈorpɪlˌahtɪ/ (pn)
Korpilax
  Keski-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Korppoo /kˈorpːoː/ (pn)
Korpo
  saaristokunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä.

Koski Tl /kˈoskɪ tˈeːˌæl/ (pn)
Koskis
  kunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomessa

Krakova /krˈakova/ (pn)
Kraków
  kaupunki eteläisessä Puolassa

Kravun kääntöpiiri /krˈavuŋ kˈæːntøpˌiːrɪ/ (pn)
kräftans vändkrets
  leveyspiiri noin 23 astetta pohjoista leveyttä, sijaitsee Maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta (pohjoisella pallonpuoliskolla); toinen maapallon kahdesta kääntöpiiristä

Kreeta /krˈeːta/ (pn)
Kreta
  Kreikalle kuuluva saari Välimeressä

Kreikka /krˈeikːa/ (pn)
Grekland
  valtio Balkanilla, Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Krim /krˈim/ (pn)
Krim
  Mustaanmereen pistävä niemimaa, joka on kuulunut Krimin autonomiselle sosialistiselle neuvostotasavallalle, Ukrainalle ja Venäjälle

Kristiinankaupunki /krˈistɪːnˌaŋkaupˌuŋkɪ/ (pn)
Kristinestad
  Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kaksikielinen rannikkokaupunki

Kroatia /krˈoatˌia/ (pn)
Kroatien
  Välimerellä, Kaakkois-Euroopassa Balkanin pohjoisosassa sijaitseva valtio; Kroatian tasavalta

Kruunupyy /krˈuːnupyː/ (pn)
Kronoby
  Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Kuhmalahti /kˈuhmalˌahtɪ/ (pn)
Kuhmalax
  sisämaan kunta Pirkanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Kuhmoinen /kˈuhmoinen/ (pn)
Kuhmois
  sisämaan kunta Keski-Suomessa Länsi-Suomen läänissä.

Kultakala /kˈultakˌala/ (pn)
Svärdfisken
  eteläisen taivaanpuoliskon tähdistö

Kuollutmeri /kˈuollutmˌerɪ/ (pn)
Döda havet
  laskujoeton suolajärvi Lähi-idässä

Kustavi /kˈustavɪ/ (pn)
Gustavs
  saaristokunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä.

Kuu /kˈuː/ (pn)
månen
  Maan kiertolainen

Kuuba /kˈuːba/ (pn)
Kuba
  valtio Karibianmerellä

Kuurinmaa /kˈuːrɪnmaː/ (pn)
Kurland
  historiallinen maakunta Latvian länsiosassa

Kymenlaakson maakunta /kˈymenlˌaːkson mˈaːkunta/ (pn)
Kymmenedalens landskap
  maakunta Etelä-Suomessa

Kypros /kˈypros/ (pn)
Cypern
  saari Välimeressä

Käkisalmi /kˈækɪsˌalmɪ/ (pn)
Kexholm
  Laatokan rantakaupunki Leningradin alueella Venäjällä

Kälviä /kˈælvɪæ/ (pn)
Kelviå
  entinen Suomen kunta Keski-Pohjanmaalla, liitetty Kokkolaan

Köyliö /kˈøylɪø/ (pn)
Kjulo
  Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Kööpenhamina /kˈøːpenhˌamɪna/ (n)
Köpenhamn
  Själlannin saarella sijaitseva Tanskan pääkaupunki

Laatokka /lˈaːtokːa/ (pn)
Ladoga
  Karjalankannaksen Suomenlahdesta erottama Euroopan suurin järvi Venäjällä

Lahti /lˈahtɪ/ (pn)
Lahtis
  sisämaakaupunki Suomessa. Päijät-Hämeen maakuntakeskus Etelä-Suomessa.

Laihia /lˈaihɪa/ (pn)
Laihela
  Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta

Laitila /lˈaitɪla/ (pn)
Letala
  Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kaupunki

Lammi /lˈammɪ/ (pn)
Lampis
  sisämaan kunta Kanta-Hämeessä Etelä-Suomessa

Lapin lääni /lˈapɪn lˈæːnɪ/ (pn)
Lapplands län
  Suomessa vuodesta 1938 vuoteen 2009 toiminut hallintoalue. Suomen pohjoisin lääni. Lapin läänin pääkaupunki oli Rovaniemi.

Lapin maakunta /lˈapɪn mˈaːkunta/ (pn)
Lappland
  Suomen Lapin kattava maakunta

Lapinjärvi /lˈapɪnjˌærvɪ/ (pn)
Lappträsk
  sisämaan kunta Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Lappeenranta /lˈapːeːnrˌanta/ (pn)
Villmanstrand
  Etelä-Karjalassa maan kaakkoisosassa Etelä-Suomessa sijaitseva kaupunki

Lappi /lˈapːɪ/ (pn)
Lappland, Sameland
  alue Suomen, Norjan, Ruotsin ja Venäjän pohjoisosissa. Suomen Lappi sijaitsee entisessä Lapin läänissä, jota vastaa alueeltaan myös Lapin maakunta

Lapua /lˈapua/ (pn)
Lappo
  Länsi-Suomen läänissä Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva kaupunki

Latinalainen Amerikka /lˈatɪnalˌainen ˈamerˌikːa/ (pn)
Latinamerika
  Yhdysvaltain eteläpuoliset itsenäiset espanjan- ja portugalinkieliset maat, joskus mukaan luetaan myös Haiti

Latvia /lˈatvɪa/ (pn)
Lettland
  tasavalta Baltiassa, Euroopassa: Latvian tasavalta

Laukaa /lˈaukaː/ (pn)
Laukas
  kunta Keski-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Laulujen laulu /lˈaulujen lˈaulu/ (n)
Höga Visan
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Leijona /lˈeijona/ (pn)
Lejonet
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  horoskooppimerkki

Lempäälä /lˈempæːlæ/ (pn)
Lembois
  (maantiede) sisämaan kunta Pirkanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Lemu /lˈemu/ (pn)
Lemo
  Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Lestijärvi /lˈestɪjˌærvɪ/ (pn)
Lestijärvi
  Keski-Pohjanmaan maakunnassa sijaitseva Suomen kunta

Lewyn kappale /lˈevyŋ kˈapːale/ (n)
Lewykropp
  aivojen hermosoluihin poikkeuksellisella tavalla kertyvä proteiini, joka aiheuttaa Lewyn kappale -taudin lisäksi Parkinsonin tautia ja eräitä muita aivosairauksia

Lewyn kappale -tauti /lˈevyŋ kˈapːale tˈautɪ/ (n)
Lewykroppsdemens
  dementiaa aiheuttava aivosairaus, jolle on ominaista Lewyn kappaleiden muodostuminen aivosoluihin

Libanon /lˈibanon/ (pn)
Libanon
  Libanonin tasavalta, valtio Lähi-idässä Välimeren rannalla

Libya /lˈibya/ (pn)
Libyen
  eräs valtio Pohjois-Afrikassa

Lieto /lˈieto/ (pn)
Lundo
  Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Liettua /lˈietːua/ (pn)
Litauen
  tasavalta Euroopassa

Liivinmaa /lˈiːvɪnmaː/ (pn)
Livland
  Historiallinen maakunta Baltiassa, 1600–1800 -luvuilla.

Liivinranta /lˈiːvɪnrˌanta/ (pn)
Livländska kusten
  Alue Latviassa Kuurinmaan pohjoisrannikolla.

Liminka /lˈimɪŋka/ (pn)
Limingo
  rannikkokunta Pohjois-Pohjanmaalla

Linnunrata /lˈinnunrˌata/ (pn)
Vintergatan
  nimitys galaksille, jossa Aurinkokuntamme sijaitsee

Lissabon /lˈissabon/ (pn)
Lissabon
  Portugalin pääkaupunki

Lohja /lˈohja/ (pn)
Lojo
  sisämaan kunta Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Lohtaja /lˈohtaja/ (pn)
Lochteå
  entinen rannikkokunta Keski-Pohjanmaalla, liitetty Kokkolan kaupunkiin

Lombardia /lˈombardˌia/ (pn)
Lombardiet
  alue Pohjois-Italiassa

Lontoo /lˈontoː/ (pn)
London
  Englannissa sijaitseva kaupunki; Ison-Britannian ja Englannin pääkaupunki

Loppi /lˈopːɪ/ (pn)
Loppis
  Kanta-Hämeessä Etelä-Suomessa sijaitseva kunta

Loviisa /lˈovɪːsa/ (pn)
Lovisa
  Suomessa Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva kaupunki.

Luhanka /lˈuhaŋka/ (pn)
Luhango
  Keski-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Luopioinen /lˈuopɪˌoinen/ (pn)
Luopiois
  (kunta) Kunta Pirkanmaalla. Vuoden 2007 alusta alkaen osa Pälkäneen kuntaa.

Luoto /lˈuoto/ (pn)
Larsmo
  Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjanmaan maakunnassa, Länsi-Suomen läänissä.

Luulaja /lˈuːlaja/ (pn)
Luleå
  kunta Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa

Luxemburg /lˈuksemburɡ/ (pn)
Luxemburg
  Länsi-Euroopassa sijaitseva valtio, Luxemburgin suurherttuakunta

Lviv /lvˈiv/ (pn)
Lviv
  kaupunki Ukrainassa

Lyypekki /lˈyːpekːɪ/ (pn)
Lybeck
  kaupunki Saksassa Itämeren rannikolla

Lähi-itä /lˈæhɪˈitæ/ (pn)
Mellanöstern
  Lähimpänä Eurooppaa sijaitseva Aasian osa, johon lasketaan yleensä myös Egypti Afrikassa ja joskus kaikki Pohjois-Afrikan arabivaltiot

Länsi-Pakistan /lˈænsɪpˈakɪstan/ (pn)
Västpakistan
  Pakistanin läntinen maakunta, josta tuli nykyinen Pakistan, kun Bangladesh itsenäistyi vuonna 1971

Länsi-Saksa /lˈænsɪsˈaksa/ (pn)
Västtyskland
  Saksan liittotasavallasta käytetty nimitys vuosina 1949–1990

Länsi-Suomen lääni /lˈænsɪsˈuomen lˈæːnɪ/ (pn)
Västra Finlands län
  Suomen hallintoalue vuosina 1997–2009. Läänin pääkaupunki oli Turku.

Länsi-Suomi /lˈænsɪsˈuomɪ/ (pn)
Finland
  Suomen valtion läntinen osa

Länsi-Turunmaa /lˈænsɪtˈurunmaː/ (pn)
Väståboland
  kaupunki Varsinais-Suomessa (1.1.2012 alkaen Parainen)

Maa /mˈaː/ (pn)
Jorden, Tellus
  maapallo, kolmas planeetta Auringosta lukien

Maalahti /mˈaːlahtɪ/ (pn)
Malax
  kunta Pohjanmaan maakunnassa Länsi-Suomen läänissä

Maaninka /mˈaːnɪŋka/ (pn)
Maninga
  kunta Pohjois-Savossa

Maarianhamina /mˈaːrɪˌanhamˌina/ (pn)
Mariehamn
  Ahvenanmaan ainoa kaupunki ja Ahvenanmaan itsehallinnollisen maakunnan pääkaupunki

Maas /mˈaːs/ (pn)
Meuse, Maas
  Pohjanmereen laskeva joki, joka virtaa Ranskan, Alankomaiden ja Belgian kautta

Madagaskar /mˈadaɡˌaskar/ (pn)
Madagaskar
  eräs saarivaltio Afrikan itärannikolla

Makedonia /mˈakedˌonɪa/ (pn)
Makedonien
  Makedonian tasavalta, etelä-eurooppalainen valtio Balkanilla, josta vuodesta 2019 käytetään nimeä Pohjois-Makedonia

Maksamaa /mˈaksamaː/ (pn)
Maxmo
  Pohjanmaan maakunnassa sijainnut kunta, joka yhdistyi Vöyrin kanssa Vöyri-Maksamaaksi ja liitettiin sittemmin uuteen Vöyrin kuntaan

Malakia /mˈalakˌia/ (n)
Malaki
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Malediivit /mˈaledˌiːvɪt/ (pn)
Maldiverna
  Kansanyhteisöön kuuluva pieni tasavalta Korallisaarilla Intian valtameressä

Malesia /mˈalesˌia/ (pn)
Malaysia
  Malakan niemimaan eteläosassa ja Borneon saaren pohjoisosassa sijaitseva kansanyhteisöön kuuluva aasialainen liittovaltio.

Malja /mˈalja/ (pn)
Bägaren
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Marfanin oireyhtymä /mˈarfanɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
Marfans syndrom
  eräs perinnöllinen tukikudoksen sairaus

Margareeta /mˈarɡarˌeːta/ (pn)
Margareta
  eräs naisen etunimi

Marmaranmeri /mˈarmarˌanmerɪ/ (pn)
Marmarasjön
  Bosporinsalmen ja Dardanellien välissä oleva välimeri luoteisessa Turkissa

Marokko /mˈarokːo/ (pn)
Marocko
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva valtio

Marshallinsaaret /mˈarʃallˌinsaːret/ (pn)
Marshallöarna
  saarivaltio Oseaniassa, Marshallinsaarten tasavalta

Masku /mˈasku/ (pn)
Masko
  kunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Masqat /mˈaskat/ (pn)
Muskat
  Omanin pääkaupunki

Maunu /mˈaunu/ (pn)
Magnus
  eräiden historiallisten henkilöiden hallitsija- tai etunimen suomenkielinen muunnos

Mauritania /mˈaurɪtˌanɪa/ (pn)
Mauretanien
  eräs valtio Afrikassa

Meksiko /mˈeksɪko/ (pn)
Mexiko, Mexico
  liittotasavalta Keski-Amerikassa

Merenkurkku /mˈereŋkˌurkːu/ (pn)
Kvarken
  Pohjanlahden kapein osa

Merikarvia /mˈerɪkˌarvɪa/ (pn)
Sastmola
  kunta Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä

Merkurius /mˈerkurius/ (pn)
Merkurius
  Aurinkoa lähin Aurinkokunnan planeetta

Messinansalmi /mˈessɪnˌansalmɪ/ (pn)
Messinasundet
  (maantiede) kapea salmi Sisilian ja Italian mantereen välissä.

Mietoinen /mˈietoinen/ (pn)
Mietois
  kunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Mikkeli /mˈikːelɪ/ (pn)
St. Michel
  kaupunki Etelä-Savossa Itä-Suomessa

Mikronesia /mˈikronˌesɪa/ (pn)
Mikronesien
  sadoista pienistä saarista koostuva alue läntisellä Tyynellä valtamerellä

Moab /mˈoab/ (pn)
Moab
  muinainen kuningaskunta Jordaniassa Kuolleenmeren itärannikolla

Moldova /mˈoldova/ (pn)
Moldavien
  eräs valtio Itä-Euroopassa

Mongolia /mˈoŋŋolˌia/ (pn)
Mongoliet
  Aasiassa sijaitseva valtio, joka sijaitsee sisämaassa Venäjän ja Kiinan välissä

Mosambik /mˈosambɪk/ (pn)
Moçambique
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio, Mosambikin tasavalta

Moskova /mˈoskova/ (pn)
Moskva
  Venäjän pääkaupunki

Murphyn laki /mˈurphyn lˈakɪ/ (n)
Murphys lag
  leikkimielinen tieteellinen laki: Jos jokin voi mennä pieleen, se menee.

Mustameri /mˈustamˌerɪ/ (pn)
Svarta havet
  Kaakkois-Euroopan ja Etu-Aasian välinen sisämeri Turkin pohjoispuolella

Mustasaari /mˈustasˌaːrɪ/ (pn)
Korsholm
  Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä Vaasan ympärillä sijaitseva kunta

Myrskylä /mˈyrskylæ/ (pn)
Mörskom
  kunta Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Mörkö /mˈørkø/ (pn)
Mårran
  taruolento Muumi-aiheisissa kirjoissa ja elokuvissa

N'Djamena /ˈændjˈamena/ (pn)
N'Djamena
  Tšadin pääkaupunki

Naantali /nˈaːntalɪ/ (pn)
Nådendal
  Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kaupunki

Nahum /nˈahum/ (n)
Nahum
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Namibia /nˈamɪbˌia/ (pn)
Namibia
  Lounais-Afrikassa sijaitseva valtio

Napoli /nˈapolɪ/ (pn)
Neapel
  kaupunki Campaniassa Italiassa Napolinlahden pohjoisella rannalla

Nasaret /nˈasaret/ (pn)
Nasaret
  muinainen kaupunki Galileassa

Nauvo /nˈauvo/ (pn)
Nagu
  saaristokunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Nehemia /nˈehemˌia/ (n)
Nehemja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Neptunus /nˈeptunus/ (pn)
Neptunus
  Aurinkokunnan kahdeksas ja uloin planeetta Auringosta laskettuna, Pluton menetettyä asemansa planeettana 2006

Neuvostoliitto /nˈeuvostolˌiːtːo/ (pn)
Sovjetunionen
  Itä-Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa sijainnut viidentoista sosialistisen neuvostotasavallan muodostama liittovaltio, joka oli olemassa 1922–1991; kommunismiin pyrkinyt suurvalta

Niili /nˈiːlɪ/ (pn)
Nilen
  Itä-Afrikassa virtaava joki, joka saa alkunsa Victoriajärvestä ja Tanajärvestä Etiopiasta ja laskee Välimereen

Noormarkku /nˈoːrmarkːu/ (pn)
Norrmark
  kunta Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä

Norja /nˈorja/ (pn)
Norge
  Pohjois-Euroopassa, Suomen, Ruotsin ja Tanskan naapurissa sijaitseva valtio, Norjan kuningaskunta.

Normandia /nˈormandˌia/ (pn)
Normandie
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rouen

Norsunluurannikko /nˈorsunlˌuːrannˌikːo/ (pn)
Elfenbenskusten
  valtio Länsi-Afrikassa

Nousiainen /nˈousɪˌainen/ (pn)
Nousis
  kunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomessa

Nubia /nˈubɪa/ (pn)
Nubien
  muinainen kuningaskunta Niilin yläjuoksulla, nykyisen Egyptin ja Sudanin rajalla

Nuuk /nˈuːk/ (pn)
#Ruotsi
  Grönlannin pääkaupunki

Närpiö /nˈærpɪø/ (pn)
Närpes
  kunta Pohjanmaan maakunnassa Länsi-Suomen läänissä

Obadja /ˈobadja/ (n)
Obadja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Oinas /ˈoinas/ (pn)
Väduren
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  ajankohtaan 21.3. — 19.4. liittyvä horoskooppimerkki

Oravainen /ˈoravˌainen/ (pn)
Oravais
  entinen kunta Pohjanmaan maakunnassa Länsi-Suomessa, nykyään osa Vöyriä

Oseania /ˈoseˌanɪa/ (pn)
Oceanien
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saaristojen ryhmä, johon kuuluvat Fidži, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesian liittovaltio, Nauru, Niue, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Samoa, Salomonsaaret, Tonga, Tuvalu, Uusi-Seelanti ja Vanuatu.

Osmanien valtakunta /ˈosmanien vˈaltakˌunta/ (pn)
Osmanska riket, Ottomanska riket
  vuodesta 1299 vuoteen 1923 olemassa ollut turkkilainen imperiumi, Turkin sulttaanikunta

Osmussaari /ˈosmussˌaːrɪ/ (pn)
Odensholm
  Saari Suomenlahdella.

Ostrava /ˈostrava/ (pn)
#Ruotsi
  Määrin-Sleesian läänissä sijaitseva Tšekin kolmanneksi suurin kaupunki

Otava /ˈotava/ (pn)
Karlavagnen
  Ison karhun tähdistön seitsemän kirkkaimman tähden muodostama asterismi

Oulainen /ˈoulainen/ (pn)
Oulais
  Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa sijaitseva kaupunki

Oulu /ˈoulu/ (pn)
Uleåborg
  rannikkokaupunki Pohjois-Suomessa

Oulun lääni /ˈoulun lˈæːnɪ/ (pn)
Uleåborgs län
  Suomessa vuodesta 1775 vuoteen 2009 toiminut hallintoalue. Läänin pääkaupunki oli Oulu.

Oulunsalo /ˈoulunsˌalo/ (pn)
Uleåsalo
  Pohjois-Pohjanmaalla sijainnut Suomen kunta, liitetty Oulun kaupunkiin 2013

Paavali /pˈaːvalɪ/ (pn)
Paulus
  Paavalin päivä, 25.1

Paimio /pˈaimɪo/ (pn)
Pemar
  Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kaupunki.

Pakistan /pˈakɪstan/ (pn)
Pakistan
  tasavalta Aasiassa

Palestiina /pˈalestˌiːna/ (pn)
Palestina
  Välimeren ja Jordanjoen välinen alue sekä tähän liittyviä alueita pohjoisessa ja etelässä. Poliittiselta asemaltaan kiistanalainen alue Lähi-idässä

Paltamo /pˈaltamo/ (pn)
Paldamo
  kunta Kainuussa Oulujärven koillisrannalla

Papua-Uusi-Guinea /pˈapuaˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Papua Nya Guinea
  valtio, joka hallitsee Uuden-Guinean saaren itäistä puolikasta Tyynellä valtamerellä Australian pohjoispuolella ja läheisiä saaria.

Parainen /pˈarainen/ (pn)
Pargas
  Varsinais-Suomen maakunnassa sijainnut kaupunki 1977–2009

Pariisi /pˈarɪːsɪ/ (pn)
Paris
  Seinejoen varrella sisämaassa sijaitseva Ranskan pääkaupunki; samalla Seine'in departementin pääkaupunki

Peipsijärvi /pˈeipsɪjˌærvɪ/ (pn)
Peipus
  Viron ja Venäjän rajalla sijaitseva suuri järvi.

Peking /pˈekɪŋ/ (pn)
Peking, Beijing
  Kiinan kansantasavallan pääkaupunki

Pernaja /pˈernaja/ (pn)
Pernå
  nykyisin Loviisaan kuuluva entinen kunta Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Perniö /pˈernɪø/ (pn)
Bjärnå
  Suomen kunta Varsinais-Suomessa Etelä-Suomessa

Persia /pˈersɪa/ (pn)
Persien
  historiallinen valtakunta, jota hallitsivat šaahit, Iranin nimi vuoteen 1935

Persianlahti /pˈersɪˌanlahtɪ/ (pn)
Persiska viken
  Iranin ja Arabian niemimaan välinen sivumeri, joka on Hormuzinsalmen kautta yhteydessä Arabianmereen

Peru /pˈeru/ (pn)
#Ruotsi
  eräs Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio: Perun tasavalta

Perämeri /pˈeræmˌerɪ/ (pn)
Bottenviken
  Pohjanlahden pohjoisin osa

Petroskoi /pˈetroskoi/ (pn)
Petroskoj, Petrozavodsk
  Kaupunki Venäjällä ja Karjalan tasavallan pääkaupunki.

Pieni karhu /pˈienɪ kˈarhu/ (pn)
Lilla björnen
  tähdistö, jonka alueella sijaitsee pohjoinen taivaannapa

Pietari /pˈietarɪ/ (pn)
Sankt Petersburg
  Venäjän toiseksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Suomenlahden pohjukassa

Pietarsaari /pˈietarsˌaːrɪ/ (pn)
Jakobstad
  Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kaksikielinen rannikkokaupunki

Pihkova /pˈihkova/ (pn)
Pskov
  kaupunki Venäjällä

Piikkiö /pˈiːkːɪø/ (pn)
Pikis
  kunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Pirkanmaa /pˈirkanmaː/ (pn)
Birkaland
  1950-luvulta lähtien omana maakuntanaan pidetty maakunta, jonka pääkaupunki on Tampere

Pirkkala /pˈirkːala/ (pn)
Birkala
  kunta Pirkanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Pjongjang /pjˈoŋjaŋ/ (pn)
Pyongyang
  Korean demokraattisen kansantasavallan pääkaupunki

Pohja /pˈohja/ (pn)
Pojo
  nykyisin Raaseporiin kuuluva entinen kunta Uudenmaan maakunnassa, Etelä-Suomessa

Pohjanlahti /pˈohjanlˌahtɪ/ (pn)
Botniska viken, Bottniska viken
  Itämeren pohjoisin lahti Suomen ja Ruotsin välillä Ahvenanmaan pohjoispuolella

Pohjanmaan maakunta /pˈohjanmaːn mˈaːkunta/ (pn)
Österbotten
  maakunta Länsi-Suomessa

Pohjanmeri /pˈohjanmˌerɪ/ (pn)
Nordsjön
  se Atlantin valtameren osa, mikä sijaitsee Ison-Britannian, Ranskan, Belgian, Alankomaiden, Saksan, Tanskan ja Norjan välissä

Pohjoinen jäämeri /pˈohjoinen jˈæːmerɪ/ (pn)
Norra ishavet, Arktiska havet
  laaja merialue pohjoisnavan ympärillä, Euraasian ja Pohjois-Amerikan välimeri

Pohjois-Amerikka /pˈohjoisˈamerˌikːa/ (pn)
Nordamerika
  pohjoisosa Amerikan mantereesta, kolmanneksi suurin maanosa, joka jakautuu Meksikon, Amerikan yhdysvaltojen ja Kanadan kesken

Pohjois-Eurooppa /pˈohjoisˈeuroːpːa/ (n)
Nordeuropa
  Euroopan pohjoiset valtiot Suomi, Norja, Ruotsi, Tanska ja Islanti. Poliittisesti sama kuin Pohjoismaat

Pohjois-Irlanti /pˈohjoisˈirlantɪ/ (pn)
Nordirland
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva osa Irlannin saarella. Pohjois-Irlannin pääkaupunki on Belfast.

Pohjois-Karjala /pˈohjoiskˈarjala/ (pn)
Norra Karelen
  Suomen itäisin maakunta, pääkaupunkinaan Joensuu

Pohjois-Karjalan maakunta /pˈohjoiskˈarjalan mˈaːkunta/ (pn)
Norra Karelen
  Itä-Suomessa sijaitseva maakunta, jonka pääkaupunki on Joensuu

Pohjois-Korea /pˈohjoiskˈorea/ (pn)
Nordkorea
  valtio Aasiassa, virallisesti Korean demokraattinen kansantasavalta

Pohjois-Pohjanmaa /pˈohjoispˈohjanmaː/ (pn)
Norra Österbotten
  yksi Suomen maakunnista

Pohjois-Pohjanmaan maakunta /pˈohjoispˈohjanmaːn mˈaːkunta/ (pn)
Norra Österbotten
  Pohjois-Suomen maakunta, jonka pääkaupunki on Oulu

Pohjoismaat /pˈohjoismaːt/ (pn)
Norden
  Islannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan yhteisnimitys

Pohjoispohja /pˈohjoispˌohja/ (pn)
Norrbotten
  Pohjoispohjan maakunta. Maakunta Ruotsissa.

Polynesia /pˈolynˌesɪa/ (pn)
Polynesien
  suuri saariryhmä keskeisellä ja eteläisellä Tyynellä valtamerellä

Pomarkku /pˈomarkːu/ (pn)
Påmark
  kunta Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä

Pommeri /pˈommerɪ/ (pn)
Pommern
  historiallinen alue Keski-Euroopassa, Oder-joen suistoa ympäröivällä Itämeren etelärannikolla

Pori /pˈorɪ/ (pn)
Björneborg
  merenranta- ja satamakaupunki Länsi-Suomessa Satakunnassa.

Pornainen /pˈornainen/ (pn)
Borgnäs
  kunta Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Porvoo /pˈorvoː/ (pn)
Borgå
  rannikkokaupunki Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Praha /prˈaha/ (pn)
Prag
  Tšekin pääkaupunki

Preussi /prˈeussɪ/ (pn)
Preussen
  (historia) Saksan alue, kuningaskunta ja johtava valtio

Psalmit /psˈalmɪt/ (n)
Psaltaren
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Psalttari /psˈaltːarɪ/ (pn)
Psaltaren
  Psalmien kirja

Puerto Rico /pˈuerto rˈiko/ (pn)
Puerto Rico
  Yhdysvaltain erillisalue Karibianmerellä, jonka pääkaupunki on San Juan

Pukkila /pˈukːɪla/ (pn)
Buckila
  kunta Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Punahilkka /pˈunahˌilkːa/ (pn)
Rödluvan
  vanha tytöstä ja sudesta kertova eurooppalainen satu, josta erityisesti Grimmin veljesten versio on monelle tuttu
  edellisen kertomuksen päähenkilö, pieni punanuttuinen tyttö

Punainenmeri /pˈunainˌenmerɪ/ (pn)
Röda havet
  Afrikan mantereen ja Arabian niemimaan välinen pitkulainen sisämeri

Puola /pˈuola/ (pn)
Polen
  valtio Keski-Euroopassa, Puolan tasavalta

Puolanka /pˈuolaŋka/ (pn)
Puolango
  kunta Kainuussa

Purje /pˈurje/ (pn)
Seglet
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Pyhtää /pˈyhtæː/ (pn)
Pyttis
  kunta Kymenlaakson maakunnassa

Pyhä Henki /pˈyhæ hˈeŋkɪ/ (pn)
Den Heliga Anden, Den Helige Ande, Den Helige Anden
  Jumalan Henki

Pyhä Yrjö /pˈyhæ ˈyrjø/ (pn)
Sankt Göran
  eräs katolinen ja ortodoksinen pyhimys: roomalainen sotilas, josta tuli kristittyytensä tähden marttyyri

Päiväntasaajan Guinea /pˈæivæntasˌaːjan ɡwˈinea/ (pn)
Ekvatorialguinea
  valtio Afrikassa

Pärnu /pˈærnu/ (pn)
Pärnu
  kaupunki Virossa

Pääsiäissaari /pˈæːsɪˌæissaːrɪ/ (pn)
Paskön
  Chilelle kuuluva saari Tyynellä valtamerellä, Rapa Nui

Pöytyä /pˈøytyæ/ (pn)
Pöytis
  kunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Qatar /kˈatar/ (pn)
Qatar
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio

Raahe /rˈaːhe/ (pn)
Brahestad
  Pohjanlahden satamakaupunki Pohjois-Pohjanmaalla

Raamattu /rˈaːmatːu/ (pn)
Bibel, Bibeln
  kristittyjen pyhä kirja, joka muodostuu pyhien kirjojen kokoelmasta

Raasepori /rˈaːsepˌorɪ/ (pn)
Raseborg
  kaupunki Uudenmaan maakunnassa, joka syntyi kun Tammisaaren, Karjaan ja Pohjan kunnat yhdistyivät

Raisio /rˈaisɪo/ (pn)
Reso
  Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kaupunki.

Ranska /rˈanska/ (pn)
Frankrike
  Ranskan tasavalta, eurooppalainen tasavalta, jolla on runsaasti merentakaisia hallintoalueita eri puolilla maailmaa.

Ranskan Kongo /rˈanskaŋ kˈoŋŋo/ (pn)
Franska Kongo
  Kongon tasavallasta käytetty nimi ajalta, jolloin se oli Ranskan siirtomaana

Ranskan Polynesia /rˈanskam pˈolynˌesɪa/ (pn)
Franska Polynesien
  Ranskalle kuuluva alue Oseaniassa

Rantsila /rˈantsɪla/ (pn)
Frantsila
  Siikalatvaan vuoden 2009 alussa liitetty entinen Suomen kunta Pohjois-Pohjanmaalla

Rauma /rˈauma/ (pn)
Raumo
  Pohjanlahden rannalla Satakunnassa Länsi-Suomessa sijaitseva suomalainen rannikkokaupunki

Rein /rˈein/ (pn)
Rhen
  yksi Euroopan suurimmista joista, joka saa alkunsa Itä-Sveitsin Graubündenista ja virtaa Saksan ja Ranskan rajaa ja Alankomaiden läpi ja laskee Pohjanmereen Rotterdamin kohdalla

Riianlahti /rˈiːanlˌahtɪ/ (pn)
Rigabukten, Rigaviken
  Liivinlahti, lahti Itämeressä Viron ja Latvian välillä

Riika /rˈiːka/ (pn)
Riga
  Latvian pääkaupunki

Romania /rˈomanˌia/ (pn)
Rumänien
  Euroopassa sijaitseva valtio

Rooma /rˈoːma/ (pn)
Rom
  Italian pääkaupunki
  antiikin valtakunta Välimeren-alueella, Rooman valtakunta

Roomalaiskirje /rˈoːmalˌaiskɪrje/ (n)
Romarbrevet
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Ruanda /rˈuanda/ (pn)
Rwanda
  keskiafrikkalainen sisämaavaltio, valtio Afrikassa

Ruotsi /rˈuotsɪ/ (pn)
Sverige
  monarkia Pohjois-Euroopassa, Suomen, Norjan ja Tanskan naapurissa, Ruotsin kuningaskunta.

Ruotsin kuningaskunta /rˈuotsɪŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Konungariket Sverige
  Ruotsin valtion virallinen nimi

Ruotsinpyhtää /rˈuotsɪmpˌyhtæː/ (pn)
Strömfors
  nykyisin pääosin Loviisaan ja osittain Pyhtääseen liitetty entinen kunta Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Rymättylä /rˈymætːˌylæ/ (pn)
Rimito
  saaristokunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Rääveli /rˈæːvelɪ/ (pn)
Reval
  Tallinnan kaupungin historiallinen nimi

Réunion /rˈeunɪon/ (pn)
Réunion
  Ranskan mertentakainen departementti ja hallintoalue Intian valtamerellä, Madagaskarin itäpuolella

SM-liiga /ˈæsˌæmlˈiːɡa/ (n)
FM-liga
  Suomen-mestaruusliiga

Saarenmaa /sˈaːrenmaː/ (pn)
Ösel
  Virolle kuuluva Itämeren saari

Saaristomeri /sˈaːrɪstˌomerɪ/ (pn)
Skärgårdshavet
  runsassaarinen merialue Itämeressä Suomen lounaisrannikon ja Ahvenanmaan välillä

Saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
Predikaren
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saimaa /sˈaimaː/ (pn)
Saimen
  Suomen suurin järvi

Saint Kitts ja Nevis /sˈaint kˈitːs ja nˈevɪs/ (pn)
Saint Kitts och Nevis, Saint Christopher och Nevis
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Kittsin ja Nevisin saarista

Saint Vincent ja Grenadiinit /sˈaint vˈinsent ja ɡrˈenadˌiːnɪt/ (pn)
Saint Vincent och Grenadinerna
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Vincentin pääsaaresta ja Grenadiinien saariryhmän pohjoisista saarista (Pohjois-Grenadiinit)

Sakarja /sˈakarja/ (n)
Sakarja, Sakarias
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saksa /sˈaksa/ (pn)
Tyskland
  valtio Keski-Euroopassa, 16 osavaltion muodostama liittovaltio, Saksan liittotasavalta.

Saksan demokraattinen tasavalta /sˈaksan dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Tyska demokratiska republiken, DDR, TDR
  vuonna 1949 Neuvostoliiton toisen maailmansodan jälkeisestä miehitysvyöhykkeestä muodostettu sosialistinen valtio, jonka alueet liitettiin 1990 Saksan liittotasavaltaan

Saksan liittotasavalta /sˈaksan lˈiːtːotˌasavˌalta/ (pn)
Förbundsrepubliken Tyskland
  kuudentoista osavaltion muodostama liittovaltio Keski-Euroopassa, arkisemmin Saksa

Saksi /sˈaksɪ/ (pn)
Sachsen
  Saksan itäinen osavaltio

Sambia /sˈambɪa/ (pn)
Zambia
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Sambian tasavalta.

Samogitia /sˈamoɡˌitɪa/ (pn)
Samogitien
  historiallinen maakunta Länsi-Liettuassa

Sardinia /sˈardɪnˌia/ (pn)
Sardinien
  Italiaan kuuluva saari Välimerellä, Tyrrhenanmeren itäpuolella

Saudi-Arabia /sˈaudɪˈarabˌia/ (pn)
Saudiarabien
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio, Saudi-Arabian kuningaskunta

Sauvo /sˈauvo/ (pn)
Sagu
  kunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Savonlinna /sˈavonlˌinna/ (pn)
Nyslott
  kaupunki Etelä-Savon maakunnassa

Sefanja /sˈefanja/ (n)
Sefanja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Seinäjoki /sˈeinæjˌokɪ/ (pn)
Östermyra
  Etelä-Pohjanmaan maakuntakeskus, kaupunki Länsi-Suomessa

Sekee /sˈekeː/ (pn)
Segezja
  Kaupunki Karjalan tasavallassa.

Selkämeri /sˈelkæmˌerɪ/ (pn)
Bottenhavet
  Pohjanlahden eteläinen osa Merenkurkun eteläpuolella

Serbia /sˈerbɪa/ (pn)
Serbien
  Balkanilla sijaitseva valtio

Serbia ja Montenegro /sˈerbɪa ja mˈontenˌeɡro/ (pn)
Serbien och Montenegro
  Etelä-Euroopassa vuosina 2003–2006 sijainnut valtio, joka tunnettiin vuosina 1992–2003 nimellä Jugoslavian liittotasavalta ja jonka hajottua syntyivät Serbia ja Montenegro

Seurasaaret /sˈeurasˌaːret/ (pn)
Sällskapsöarna
  Ranskan Polynesiassa sijaitseva saaristo, joka koostuu kahdesta saariryhmästä: Windward- ja Leewardsaarista

Siam /sˈiam/ (pn)
#Ruotsi
  Thaimaan entinen nimi

Siikainen /sˈiːkainen/ (pn)
Siikais
  Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Singapore /sˈiŋŋapˌore/ (pn)
Singapore
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva kaupunkivaltio

Siperia /sˈiperˌia/ (pn)
Sibirien
  Pohjois-Aasian Venäjään kuuluva osa, joka ulottuu Uralvuorilta Tyynenmeren rannikolle

Sipoo /sˈipoː/ (pn)
Sibbo
  rannikkokunta Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Sisilia /sˈisɪlˌia/ (pn)
Sicilien
  Italiaan kuuluva Välimeren suurin saari, jonka Messinansalmi erottaa Italian mantereesta.

Siuntio /sˈiuntɪo/ (pn)
Sjundeå
  Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva kunta

Skandinavia /skˈandɪnˌavɪa/ (pn)
Skandinavien
  Skandinavian niemimaan alue, tai skandinaavisten kielten puhuma-alue tai sitä vastaava kulttuurialue; yleensä Ruotsi, Norja ja Tanska, joskus myös Islanti ja Färsaaret

Skoone /skˈoːne/ (pn)
Skåne
  alue Ruotsin eteläosassa

Skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (pn)
Skorpionen
  (tähtitiede) tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla.
  (astrologia) horoskooppimerkki, Eläinradan merkki.

Skotlannin alamaa /skˈotlannɪn ˈalamaː/ (pn)
skotska lågländerna
  alue Skotlannissa

Skotlanti /skˈotlantɪ/ (pn)
Skottland
  kuningaskunta Ison-Britannian saaren pohjoisosassa, Yhdistyneen kuningaskunnan osa

Slovakia /slˈovakˌia/ (pn)
Slovakien
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio, Slovakian tasavalta

Slovenia /slˈovenˌia/ (pn)
Slovenien
  Euroopassa Adrianmeren itärannalla sijaitseva valtio, Slovenian tasavalta

Sofia /sˈofɪa/ (pn)
Sofia
  Bulgarian pääkaupunki ja suurin kaupunki

Somalia /sˈomalˌia/ (pn)
Somalia
  Afrikan sarvessa sijaitseva valtio.

Sortavala /sˈortavˌala/ (pn)
Sordavala
  kaupunki Sortavalan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä

Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto /sˈosɪalˌistɪsten nˈeuvostˌotasavˌaltojen lˈiːtːo/ (pn)
Socialistiska rådsrepublikernas union
  Neuvostoliiton valtion virallinen nimi

Soul /sˈoul/ (pn)
Söul, Seoul
  Etelä-Korean pääkaupunki

Sturge–Weberin syndrooma /stˈurɡe vˈeberɪn sˈyndroːma/ (n)
Sturge–Webers syndrom
  enkefalotrigeminaalinen angiomatoosi

Sumiainen /sˈumɪˌainen/ (pn)
Sumiais
  entinen sisämaan kunta Keski-Suomessa, joka nykyään kuuluu Äänekoskeen

Suomen tasavalta /sˈuomen tˈasavˌalta/ (pn)
Republiken Finland
  Suomi, Suomen valtion virallinen nimi

Suomen-poika /sˈuomempˈoika/ (n)
finlandspojke
  Suomen sotiin (etenkin jatkosotaan) Neuvostoliittoa vastaan osallistunut virolainen vapaaehtoinen

Suomenlahti /sˈuomenlˌahtɪ/ (pn)
Finska viken
  Itämeren itäisin lahti, vesialue Hangosta itään Suomen ja Viron välillä

Suomi /sˈuomɪ/ (pn)
Finland
  Fennoskandiassa Venäjän ja Ruotsin välissä sijaitseva Euroopan unionin jäsenvaltio. Suomen valtion virallinen nimi on Suomen tasavalta.

Suriname /sˈurɪnˌame/ (pn)
Surinam
  Etelä-Amerikan pohjoisosassa sijaitseva hollanninkielinen, maanosan pienin itsenäinen valtio

Suuri /sˈuːrɪ/ (pn)
den Stora, den Store
  eräiden historiallisten hallitsijoiden hallitsijanimen yhteydessä yleisesti käytettävä lisänimi

Sveitsi /svˈeitsɪ/ (pn)
Schweiz
  valtio Keski-Euroopassa, Sveitsin valaliitto

Swazimaa /svˈatsɪmaː/ (pn)
Swaziland
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Syyria /sˈyːrɪa/ (pn)
Syrien
  Arabitasavalta Etu-Aasiassa. Pääkaupunki on Damaskos.

São Tomé ja Príncipe /sˈao tˈome ja prˈinsɪpe/ (pn)
São Tomé och Príncipe
  eräs saarivaltio Afrikassa, joka koostuu pääasiassa São Tomén ja Príncipen saarista

Särkisalo /sˈærkɪsˌalo/ (pn)
Finby
  Suomen kunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä.

Taalainmaa /tˈaːlainmaː/ (pn)
Dalarna
  maakunta keskisessä Ruotsissa

Tadžikistan /tˈadʒɪkˌistan/ (pn)
Tadzjikistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Tadžikistanin tasavalta

Taivassalo /tˈaivassˌalo/ (pn)
Tövsala
  rannikkokunta Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä.

Tallinna /tˈallɪnna/ (pn)
Tallinn Reval, Tallinn
  Viron pääkaupunki Suomenlahden rannalla

Tammisaari /tˈammɪsˌaːrɪ/ (pn)
Ekenäs
  nykyisin Raaseporin kaupunkiin kuuluva Suomenlahden rannikolla sijainnut kaupunki Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Tampere /tˈampere/ (pn)
Tammerfors
  sisämaakaupunki Suomessa Pirkanmaalla.

Tansania /tˈansanˌia/ (pn)
Tanzania
  Itä-Afrikassa sijaiteva valtio, Tansanian yhdistynyt tasavalta

Tanska /tˈanska/ (pn)
Danmark
  kuningaskunta pohjoisessa Euroopassa, pitkältä nimeltään Tanskan kuningaskunta

Tanskan kuningaskunta /tˈanskaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Konungariket Danmark
  Tanskan valtion virallinen nimi

Tapani /tˈapanɪ/ (pn)
Stefan
  miehen etunimi

Tartto /tˈartːo/ (pn)
Dorpat, Tartu
  kaupunki Virossa

Tasmania /tˈasmanˌia/ (pn)
Tasmanien
  Australian mantereen kaakkoispuolella sijaitseva saari ja Australian osavaltio

Tenhola /tˈenhola/ (pn)
Tenala
  entinen kunta ja nykyisin osa Tammisaaren kaupunkia

Tessalonikalaiskirje /tˈessalˌonɪkalˌaiskɪrje/ (n)
Thessaloniker
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Teuva /tˈeuva/ (pn)
Östermark
  Etelä-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Thaimaa /thˈaimaː/ (pn)
Thailand
  kuningaskunta Kaakkois-Aasiassa

Timoteus /tˈimoteus/ (n)
Timoteus
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Titus /tˈitus/ (n)
Titus
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tokio /tˈokɪo/ (pn)
Tokyo
  Japanin pääkaupunki

Tommy Johnin leikkaus /tˈommy jˈohnɪn lˈeikːaus/ (n)
Tommy John-operation
  kyynärpään sisemmän ristisiteen kirurginen korjaus

Tonava /tˈonava/ (pn)
Donau
  eurooppalainen joki, jonka alkulähde on Saksan Schwartzwaldissa, virtaa kahdeksan valtion halki ja laskee Romaniassa Mustaanmereen

Torino /tˈorɪno/ (pn)
Turin
  kaupunki Italiassa

Tornio /tˈornɪo/ (pn)
Torneå
  Suomen kaupunki Länsi-Lapissa Ruotsin rajalla naapurinaan Ruotsin Haaparanta

Trinidad ja Tobago /trˈinɪdad ja tˈobaɡo/ (pn)
Trinidad och Tobago
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, jonka pääsaaret ovat Trinidad ja Tobago

Tripoli /trˈipolɪ/ (pn)
Tripoli
  Libyan pääkaupunki sen luoteiskulmassa Välimeren rannalla

Troija /trˈoija/ (pn)
Troja
  Anatolian niemimaalla sijainnut muinainen kaupunki

Trøndelag /trˈondelaɡ/ (pn)
Trøndelag
  Norjassa alue, joka koostuu Pohjois- ja Etelä-Trøndelagin lääneistä

Tuhkimo /tˈuhkɪmo/ (pn)
Askungen
  (satuhahmo) klassinen satuhahmo.

Tukholma /tˈukholma/ (pn)
Stockholm
  Ruotsin pääkaupunki

Tukholma-syndrooma /tˈukholmasˈyndroːma/ (n)
Norrmalmstorgssyndromet, Stockholmssyndromet
  psykologinen tila, jossa panttivankina olevalle naiselle tai muulla tavoin vastoin tahtoaan kaapatulle naiselle kehittyy myötämielinen suhtautuminen kaappaajaansa

Tunisia /tˈunɪsˌia/ (pn)
Tunisien
  tasavalta Välimeren rannalla Pohjois-Afrikassa

Tuomarien kirja /tˈuomarieŋ kˈirja/ (n)
Domarboken
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Turkki /tˈurkːɪ/ (pn)
Turkiet
  tasavalta, jonka maapinta-alasta suurin osa kuuluu Aasiaan, mutta pieni osa Eurooppaan; Turkin tasavalta

Turkmenistan /tˈurkmenˌistan/ (pn)
Turkmenistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio

Turku /tˈurku/ (pn)
Åbo
  Aurajoen suulla sijaitseva kaupunki Suomen lounaisosassa; Suomen vanhin kaupunki ja asukasmäärältään suurin kaupunki 1840-luvulle saakka

Turunmaa /tˈurunmaː/ (n)
Åboland
  Varsinais-Suomen ruotsinkielisten rannikkopitäjien yhteinen nimi

Tuusula /tˈuːsula/ (pn)
Tusby
  Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva kunta

Tyrrhenanmeri /tˈyrrhenˌanmerɪ/ (pn)
Tyrrenska havet
  Italian länsirannikon sekä Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Elban saarten rajaama alue Välimerta

Tyynimeri /tˈyːnɪmˌerɪ/ (pn)
Stilla havet
  suurin kolmesta maailman valtamerestä; sijaitsee Aasian, Antarktiksen ja Amerikan kaksoismantereen välissä

Tórshavn /tˈorʃavn/ (pn)
Torshamn
  Färsaarten pääkaupunki

Tšad /tʃˈad/ (pn)
Tchad
  Keski-Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio

Tšekin tasavalta /tʃˈekɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Tjeckiska republiken
  Tšekin valtion virallinen ja usein käytetty nimi

Tšekki /tʃˈekːɪ/ (pn)
Tjeckien
  Tšekinmaa, sisämaavaltio Keski-Euroopassa, pitkältä nimeltään Tšekin tasavalta

Tšekkoslovakia /tʃˈekːoslˌovakˌia/ (pn)
Tjeckoslovakien
  Keski-Euroopassa 1918–1992 sijainnut valtio, jonka hajotessa syntyivät Tšekki ja Slovakia

Tšeljabinsk /tʃˈeljabɪnsk/ (pn)
Tjeljabinsk
  kaupunki Venäjällä

Tšernobyl /tʃˈernobyl/ (pn)
Tjernobyl
  hylätty kaupunki pohjoisessa Ukrainassa, joka tunnetaan sen mukaan nimetyssä ydinvoimalassa 26. huhtikuuta 1986 sattuneen ydinvoimalaonnettomuuden mukaan

Tšetšenia /tʃˈetʃenˌia/ (pn)
Tjetjenien
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Pohjois-Kaukasiassa, Tšetšenian tasavalta. Tšetšenian pääkaupunki on Groznyi.

Tšuktšimeri /tʃˈuktʃɪmˌerɪ/ (pn)
Tjuktjerhavet
  Tšukotkan ja Alaskan välissä sijaitseva merialue Pohjoisessa jäämeressä

UCITS-rahasto /ˈusɪtsrˈahasto/ (n)
UCITS-fond
  sijoitusrahasto, jonka sijoitustoiminnan riskien hajauttamisessa noudatetaan Euroopan unionin UCITS-sijoitusrahastodirektiiviä

Udmurtia /ˈudmurtˌia/ (pn)
Udmurtien
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopan tasangolla Uralin länsipuolella. Udmurtian pääkaupunki on Iževsk.

Ukraina /ˈukraina/ (pn)
Ukraina
  Itä-Euroopassa sijaitseva valtio

Ulvila /ˈulvɪla/ (pn)
Ulvasby
  sisämaan kaupunki Satakunnassa Länsi-Suomen läänissä.

Unkari /ˈuŋkarɪ/ (pn)
Ungern
  tasavalta Euroopassa, jonka pääkaupunki on Budapest; Unkarin tasavalta

Uplanti /ˈuplantɪ/ (pn)
Uppland
  Ruotsin maakunta, joka sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella Tukholman pohjoispuolella

Upsala /ˈupsala/ (pn)
Uppsala
  Uplannin maakunnassa Keski-Ruotsissa sijaitseva Uppsalan läänin pääkaupunki

Urjala /ˈurjala/ (pn)
Urdiala
  sisämaan kunta Pirkanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Uumaja /ˈuːmaja/ (pn)
Umeå
  kaupunki Ruotsissa

Uurainen /ˈuːrainen/ (pn)
Urais
  sisämaan kunta Keski-Suomessa Länsi-Suomen läänissä.

Uusi-Guinea /ˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Nya Guinea
  Tyynen valtameren ja Intian valtameren välissä, Australian pohjoispuolella sijaitseva maailman toiseksi suurin saari, joka on jakaantunut kahden valtion kesken

Uusi-Seelanti /ˈuːsɪsˈeːlantɪ/ (pn)
Nya Zeeland
  Australiasta itään sijaitseva saarivaltio Tyynellä valtamerellä

Uusikaarlepyy /ˈuːsɪkˌaːrlepyː/ (pn)
Nykarleby
  rannikkokaupunki Pohjamaan maakunnassa

Uusikaupunki /ˈuːsɪkˌaupuŋkɪ/ (pn)
Nystad
  rannikkokaupunki Varsinais-Suomessa Länsi-Suomen läänissä

Uusimaa /ˈuːsɪmaː/ (pn)
Nyland
  Suomen maakunta Etelä-Suomessa Suomenlahden rannikolla

Uzbekistan /ˈutsbekˌistan/ (pn)
Uzbekistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Uzbekistanin tasavalta

Vaaka /vˈaːka/ (pn)
Vågen
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Vaasa /vˈaːsa/ (pn)
Vasa
  suomalainen kaupunki

Valakia /vˈalakˌia/ (pn)
Valakiet
  historiallinen alue nykyisessä Romaniassa Tonavan ja Karpaattien välissä

Valitusvirret /vˈalɪtˌusvɪrret/ (pn)
Klagovisorna
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Valko-Venäjä /vˈalkovˈenæjæ/ (pn)
Vitryssland
  valtio Itä-Euroopassa, Puolan, Liettuan ja Latvian itäinen naapuri, Valko-Venäjän tasavalta

Valtionrautatiet /vˈaltɪˌonrautatiet/ (pn)
Statsjärnvägarna
  (organisaatio) Suomen valtion rautatieorganisaation nimi vuosina 1922–1995.

Vantaa /vˈantaː/ (pn)
Vanda
  kunta, muodollisesti kaupunki, Helsingin pohjoisnaapurina Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Varsova /vˈarsova/ (pn)
Warszawa
  Puolan pääkaupunki

Varsovan liitto /vˈarsovan lˈiːtːo/ (pn)
Warszawapakten
  sotilasliitto, jonka itäblokin maat solmivat NATOn vastapainoksi ja nimellisesti uudelleen aseistautuneen Saksan liittotasavallan muodostaman uhan torjumiseksi

Vatikaanivaltio /vˈatɪkˌaːnɪvˌaltɪo/ (pn)
Vatikanstaten
  kaupunkivaltio Euroopassa, Rooman kaupungin keskellä

Vehmaa /vˈehmaː/ (pn)
Vemo
  Vakka-Suomessa Länsi-Suomen läänissä sijaitseva kunta.

Venetsia /vˈenetsˌia/ (pn)
Venedig
  eräs kaupunki Italiassa

Venn-diagrammi /vˈenndˈiaɡrˌammɪ/ (n)
venndiagram
  joukko-opissa käsiteltävien ilmiöiden kuvaamiseen käytettävä diagrammi

Venus /vˈenus/ (pn)
Venus
  Auringosta lukien toinen planeetta
  roomalainen rakkauden jumalatar

Venäjä /vˈenæjæ/ (pn)
Ryssland
  pinta-alaltaan maailman suurin valtio, joka sijaitsee Suomesta itään; viralliselta nimeltään Venäjän federaatio

Venäjän federaatio /vˈenæjæn fˈederˌaːtɪo/ (pn)
Ryska federationen
  Venäjän valtion virallinen nimi.

Vesilahti /vˈesɪlˌahtɪ/ (pn)
Vesilax
  sisämaan kunta Pirkanmaalla Länsi-Suomessa

Vesimies /vˈesɪmies/ (pn)
Vattumannen
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Veteli /vˈetelɪ/ (pn)
Vetil
  sisämaan kunta Keski-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Vienanmeri /vˈienanmˌerɪ/ (pn)
Vita havet
  Pohjoisen jäämeren lahti Venäjän luoteisrannikolla

Vihti /vˈihtɪ/ (pn)
Vichtis
  kunta Uudenmaan maakunnassa

Viipuri /vˈiːpurɪ/ (pn)
Viborg
  Suomeen vuoteen 1944 asti kuulunut kaupunki Karjalankannaksella Venäjällä

Vilna /vˈilna/ (pn)
Vilnius
  Liettuan pääkaupunki

Vilppula /vˈilpːula/ (pn)
Filpula
  entinen kunta Pirkanmaalla Länsi-Suomen läänissä, nykyisin osa Mänttä-Vilppulaa

Vimpeli /vˈimpelɪ/ (pn)
Vindala
  eräs sisämaan kunta Etelä-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Viro /vˈiro/ (pn)
Estland
  Suomenlahden eteläpuolella Baltiassa sijaitseva valtio, Viron tasavalta

Virolahti /vˈirolˌahtɪ/ (pn)
Vederlax
  Kymenlaaksossa Etelä-Suomessa sijaitseva kunta

Virrat /vˈirrat/ (pn)
Virdois
  sisämaan kaupunki Luoteis-Pirkanmaalla Länsi-Suomessa

Vuoristo-Karabah /vˈuorɪstokˈarabah/ (pn)
Nagorno-Karabach
  Azerbaidžanin sisällä oleva, armenialaisten asuttama alue Kaukasuksella

Vähäkyrö /vˈæhækˌyrø/ (pn)
Lillkyro
  entinen, Vaasan kaupunkiin vuonna 2013 liitetty sisämaan kunta Pohjanmaan maakunnassa

Väinänmeri /vˈæinænmˌerɪ/ (pn)
Moonsundet, Svorbesundet
  Länsi-Viron saarten (Saarenmaa, Hiidenmaa, Muhu, Vormsi) ja Viron mantereen välinen merialue Itämeressä.

Välimeri /vˈælɪmˌerɪ/ (pn)
Medelhavet
  Euroopan ja Afrikan välissä sijaitseva välimeri

Võru /vˈoru/ (pn)
Võru
  kaupunki Virossa Võrumaan maakunnassa.

Vöyri /vˈøyrɪ/ (pn)
Vörå
  Suomen kunta Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Vöyri-Maksamaa /vˈøyrɪmˈaksamaː/ (pn)
Vörå-Maxmo
  entinen Suomen liitoskunta Pohjanmaan maakunnassa, liitynyt Oravaisten kanssa uudeksi Vöyrin kunnaksi

WC-istuin /kˈaksoisveːsˌeːˈistwɪn/ (n)
toalettstol
  WC:ssä asiointiin sopivaksi muotoiltu, viemäriputkeen liitetty istuin, jonka yhteydessä tavallisesti on vesisäiliö jätösten pois huuhtelemista varten

WC-paperi /kˈaksoisveːsˌeːpˈaperɪ/ (n)
toalettpapper, toapapper
  ohuehkoa, yksi- tai useampikerroksista henkilökohtaisen hygienian ylläpitoon ulostamisen tai virtsaamisen jälkeen käytettävää pehmopaperia

WC-säiliö /kˈaksoisveːsˌeːsˈæilɪø/ (n)
spoltank
  WC-istuimeen kuuluva, tavallisesti automaattisella ohjauksella täyttyvä vesisäiliö, joka mahdollistaa riittävän huuhtelun putkiston vedenpaineesta riippumatta

Weimarin tasavalta /vˈeimarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Weimarrepubliken
  historiantutkimuksessa käytettävä epävirallinen nimi vuosien 1919–1933 aikaisesta Saksan valtiosta; virallinen nimi oli Saksan valtakunta

Wien /vˈien/ (pn)
Wien
  Itävallan pääkaupunki

Wikipedia /vˈikɪpˌedɪa/ (pn)
Wikipedia
  eräs Internetissä vapaasti muokattavissa oleva tietosanakirja, Wikisanakirjan sisarhanke

Wikisanakirja /vˈikɪsˌanakˌirja/ (pn)
Wiktionary
  eräs Internetiin toisiinsa linkitetyistä artikkeleista muodostettu vapaa sanoja selittävä teos, joka toimii sanojen merkitystä selittävänä ja niiden käännösvasteita antavana tietolähteenä

Y-tunnus /ˈyːtˈunnus/ (n)
FO-nummer, företags- och organisationsnummer
  yrityksen, rekisteröidyn yhdistyksen tai vastaavan oikeushenkilön yksilöivä, rekisteriviranomaisen antama koodi

YYA-sopimus /ˈyːˌyːˌaːsˈopɪmus/ (n)
VSB-avtalet; Vänskaps-, samarbets- och biståndsavtalet
  Neuvostoliiton sopimus ystävyydestä, yhteistoiminnasta ja avunannosta, jollaisen Suomikin solmi 1948

Yhdistynyt kuningaskunta /ˈyhdɪstynyt kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Förenade kungariket
  Länsi-Euroopassa Britteinsaarilla sijaitseva valtio, virallisesti Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Yhdysvallat /ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Förenta staterna, Amerikas förenta stater
  viidestäkymmenestä osavaltiosta muodostuva perustuslaillinen federatiivinen tasavalta Pohjois-Amerikassa, pitkältä nimeltään Amerikan yhdysvallat

Ylikiiminki /ˈylɪkˌiːmɪŋkɪ/ (pn)
Överkiminge
  entinen Suomen kunta Pohjois-Pohjanmaalla, liitetty Oulun kaupunkiin

Ylitornio /ˈylɪtˌornɪo/ (pn)
Övertorneå
  Suomen kunta Lapin maakunnassa

Yläjärvi /ˈylæjˌærvɪ/ (pn)
Övre sjön
  Pohjois-Amerikan Suurista järvistä isoin ja korkeimmalla merenpinnasta oleva järvi.

Zimbabwe /tsˈimbabve/ (pn)
Zimbabwe
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Zimbabwen tasavalta

Zürich /tsˈyrɪkh/ (pn)
Zürich
  Sveitsin suurin kaupunki ja Zürichin kantonin pääkaupunki

aakkonen /ˈaːkːonen/ (n)
bokstav
  kirjoitetun kielen esityksen (järjestetyn) merkkijoukon yksittäinen merkki tai merkintä; kirjain

aakkosellinen /ˈaːkːosˌellɪnen/ (adj)
alfabetisk
  sellainen, joka noudattelee aakkosia ja on aakkosten mukaisessa järjestyksessä

aakkosellisesti /ˈaːkːosˌellɪsˌestɪ/ (adv)
alfabetiskt
  aakkosellisella tavalla; aakkosjärjestyksessä

aakkoset /ˈaːkːoset/ (n)
alfabet, abc
  kaikkien jossain kirjoitusjärjestelmässä käytössä olevien yleensä tietyn kielen äänteiden kirjoittamiseen tarvittavien symbolien järjestetty joukko

aakkosnumeerinen /ˈaːkːosnumˌeːrɪnen/ (adj)
alfanumerisk
  aakkosiin ja numeroihin perustuva, niillä ilmaistava; alfanumeerinen

aakkostaa /ˈaːkːostaː/ (v)
alfabetisera
  järjestää aakkosia noudattaen, laittaa aakkosjärjestykseen

aalef /ˈaːlef/ (n)
alef
  heprean kielen aakkosten ensimmäisen kirjaimen nimi

aallokko /ˈaːllokːo/ (n)
sjö, sjögång
  yleensä nesteen pinnan aaltoilu, epäsäännöllinen aaltoliike

aallonharja /ˈaːllonhˌarja/ (n)
vågkam
  aallon korkein kohta

aallonmurtaja /ˈaːllonmˌurtaja/ (n)
pir, vågbrytare, hamnpir
  rantamaata tai satamaa aalloilta ja jään liikkeiltä suojaava rakennelma meren tai järven rannassa. Aallonmurtajat tehdään maasta, kivistä ja betonista tai niiden yhdistelmästä.

aallonpituus /ˈaːllompɪtuːs/ (n)
våglängd
  kahden peräkkäisen samassa vaiheessa olevan aallon välimatka, myös aaltopituus

aallonpohja /ˈaːllompˌohja/ (n)
vågdal
  aallon matalin kohta

aallotar /ˈaːllotar/ (n)
havsnymf, najad, sjöjungfru
  suomalaisessa mytologiassa esiintyvä vedenhengetär eli vedenhaltijatar eli vedenneito

aaloehamppu /ˈaːloehˌampːu/ (n)
aloehampa
  joidenkin aaloe-kasvien lajien lehdistä saadut kuidut, joita käytetään muun muassa köysien valmistukseen

aalto /ˈaːlto/ (n)
bölja, våg
  laine, meren tai järven pinnassa etenevä kohouma

aaltoenergia /ˈaːltoenˌerɡɪa/ (n)
vågenergi
  (meren) aaltoliikkeen sisältämä mekaaninen energia, jota voidaan muuntaa keruulaitteilla sähköenergiaksi

aaltofunktio /ˈaːltofˌuŋktɪo/ (n)
vågfunktion
  kvanttimekaniikkaan liittyvä matemaattinen funktio, joka kuvaa atomin hiukkasten käyttäytymistä

aaltoilla /ˈaːltoilla/ (v)
bölja, gå våg
  tehdä aaltoliikettä

aaltoilu /ˈaːltoilu/ (n)
vågsvall, sjöhävning
  aaltoliikkeen jatkuminen, vallitseva aaltoliike

aaltoimpedanssi /ˈaːltoimpedˌanssɪ/ (n)
vågimpedans
  aaltoliikettä kuljettavan väliaineen tai tyhjiön tunnusluku, jonka yksikkö on ohmi

aaltoinen /ˈaːltoinen/ (adj)
vågig
  sellainen, jossa on aaltoja

aaltoliike /ˈaːltolˌiːke/ (n)
vågrörelse
  etenevä värähdysliike

aaltomainen /ˈaːltomˌainen/ (adj)
vågformig
  aallon muotoinen tai sitä muuten muistuttava

aaltomekaniikka /ˈaːltomˌekanˌiːkːa/ (n)
vågmekanik
  kvanttiteorian aaltotulkinta

aaltopahvi /ˈaːltopˌahvɪ/ (n)
vellpapp, vågpapp
  useasta kerroksesta koostuva pahvi, jonka keskimmäiset kerrokset on jäykkyyden lisäämiseksi rypytetty aalloiksi ja niiden molemmin puolin on liimattu tasainen pahvi

aaltopelti /ˈaːltopˌeltɪ/ (n)
korrugerad plåt
  teräs- tai rautalevyä, joka on puristettu aaltoilevaksi

aaltoputki /ˈaːltopˌutkɪ/ (n)
vågledare, vågrör
  mikroaaltojen siirtojohtona käytettävä putkimainen komponentti, jollaisia on esimerkiksi tutkissa

aaltovoimala /ˈaːltovˌoimala/ (n)
vågkraftverk
  meren aaltojen liike-energiasta sähköä tuottava laitos

aami /ˈaːmɪ/ (n)
åm
  vanha tilavuusmitta, 60 kannua eli 157,03 dm³

aamiainen /ˈaːmɪˌainen/ (n)
frukost, morgonmål
  aamulla syötävä ateria, jonka koostumus vaihtelee alueittain

aamu /ˈaːmu/ (n)
morgon
  yön ja päivän välinen vuorokaudenaika, auringonnoususta aamupäivään asti

aamuaurinko /ˈaːmuˌaurɪŋko/ (n)
morgonsol
  aamulla lähes vaakatasossa paistava, nouseva aurinko

aamuhämärä /ˈaːmuhˌæmæræ/ (n)
morgonskymning
  ennen auringonnousua oleva aika, jolloin aurinko on enintään 6° horisontin alapuolella; hetki jolloin pimeä alkaa väistyä.

aamuihminen /ˈaːmwɪhmɪnen/ (n)
morgonmänniska
  henkilö, joka herää hyvin aikaisin

aamuisin /ˈaːmwɪsɪn/ (adv)
om morgnarna
  toistuvasti aamulla

aamukahvi /ˈaːmukˌahvɪ/ (n)
morgonkaffe
  aamulla aamiaiseksi tai aamiaisen ohessa nautittava kahvi

aamukylmä /ˈaːmukˌylmæ/ (n)
morgonkyla
  aamun kylmyys, yön jäljiltä esiintyvä aamuinen kylmä

aamulehti /ˈaːmulˌehtɪ/ (n)
morgontidning
  sanomalehti, joka saapuu postin aamujakelussa tai on ostettavissa ennen puolta päivää

aamunkoitto /ˈaːmuŋkˌoitːo/ (n)
dagbräckning, gryning, morgongryning
  aamunkajon, ensimmäisten auringonsäteiden ilmestymisen hetki

aamupäivä /ˈaːmupˌæivæ/ (n)
förmiddag
  aamun ja keskipäivän välinen vuorokaudenaika, noin klo 9–12

aamurukous /ˈaːmurukous/ (n)
morgonbön
  aamulla luettava rukous

aamurusko /ˈaːmurˌusko/ (n)
morgonrodnad
  auringonnousun aiheuttama valoilmiö, punoitus aamuisella taivaalla

aamutakki /ˈaːmutˌakːɪ/ (n)
morgonrock
  aamulla käytettävä pitkähelmainen takki, jossa on tavallisesti myös kankainen vyö

aamutossu /ˈaːmutˌossu/ (n)
toffel
  tohveli, sisäkäyttöön tarkoitettu kenkää keveämpi jalkine

aamutuuli /ˈaːmutˌuːlɪ/ (n)
morgonvind
  Auringon noustessa viriävä tuuli

aamutähti /ˈaːmutˌæhtɪ/ (n)
morgonstjärna
  eräs keskiaikainen lyömäase: kiinteällä tai kettinkisellä varrella varustettu piikkikuula

aamuvahti /ˈaːmuvˌahtɪ/ (n)
morgonvakt
  laivalla kello 4–8 tehtävä työvuoro

aamuvarhainen /ˈaːmuvˌarhainen/ (n)
gryning
  varhainen aamu

aapasuo /ˈaːpasuo/ (n)
aapamyr
  havumetsävyöhykkeen keski- ja pohjoisosien suotyyppi, jossa suoalueen keskikohta on selvästi reunoja alempana

aapinen /ˈaːpɪnen/ (n)
abc-bok
  oppikirja, jonka avulla opetellaan lukemaan

aaprotti /ˈaːprotːɪ/ (n)
åbrodd
  sama kuin aaprottimaruna

aaprottimaruna /ˈaːprotːˌimarˌuna/ (n)
åbrodd
  marunoiden sukuun kuuluva kasvilaji, jonka hyvätuoksuisia lehtiä on käytetty mausteena ja lääkeyrttinä

aari /ˈaːrɪ/ (n)
ar
  pinta-alan mittayksikkö, sadan neliömetrin kokoinen alue, lyhenne a.

aaria /ˈaːrɪa/ (n)
aria
  suurimuotoiseen vokaaliteokseen, esimerkiksi oopperaan tai oratorioon kuuluva lauluosuus, jossa yhdellä laulajalla on erityisen tärkeä osa soolon esittäjänä

aarnialue /ˈaːrnɪˌalue/ (n)
urskogsområde
  (metsätalous) koskemattomasta luonnonvaraisesta metsästä, joskus myös luonnonvaraisesta tunturialueesta käytetty nimitys

aarnihauta /ˈaːrnɪhˌauta/ (n)
skattgömma
  kansanuskomuksissa mainittu maahan kaivettu rahoista tai arvoesineistä koostuva aarre, jonka paikan merkkinä sillä paloi tuli erityisesti juhannusyönä

aarnikotka /ˈaːrnɪkˌotka/ (n)
grip
  taruolento jolla on leijonan ruumis, kotkan pää ja etujalat sekä kohollaan oleva siipi (joskus siivet) ja päässä korvat

aarniometsä /ˈaːrnɪomˌetsæ/ (n)
urskog
  yleensä luonnontilainen, koskematon metsä, jossa on eri-ikäisiä puita, runsaasti lahopuita ja jatkuvia pienipiirteisiä muutoksia

aarnituli /ˈaːrnɪtˌulɪ/ (n)
drakbloss, drakeld
  suoperäisen maan pinnalla näkyvä vähäinen liekki, joka syntyy maasta nousevan suokaasun palaessa

aaroninparta /ˈaːronˌimparta/ (n)
Arons skägg, aronskägg
  amppelissa kasvatettava riippuversoinen huonekasvilaji, joka kuuluu rikkokasvien heimoon

aarpora /ˈaːrpora/ (n)
arborr
  metallien työstökone, jonka ominaisuudet muistuttavat sorvin ja poran välimuotoa

aarre /ˈaːrre/ (n)
skatt
  jokin erityisen arvokas tai kokoelma arvoesineitä tms.

aarrearkku /ˈaːrreˌarkːu/ (n)
skattkista
  arkku, jossa on aarre

aarrelöytö /ˈaːrrelˌøytø/ (n)
skattfynd
  (arkeologia) yhdessä paikassa sijainnut, tavallisesti jalometalliesineitä sisältävä löytö, joka koostuu kauppiaan tai muun varakkaan ihmisen maahan piilottamasta pääomasta

aasa /ˈaːsa/ (n)
as, asagud
  yksi kahdesta viikinkien pääjumalatyypistä

aasi /ˈaːsɪ/ (n)
åsna
  hevosen sukuun kuuluva kotieläin (), jota käytetään kantojuhtana
  tyhmä henkilö, yksinkertainen henkilö, typerys

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (adj)
asiatisk
  Aasiasta peräisin oleva tai Aasiaan liittyvä

aasialainen influenssa /ˈaːsɪalˌainen ˈinfluˌenssa/ (n)
asiaten
  eräs virusten aiheuttama hengitysteiden taudin tyyppi, joka vaivasi 1956–1958 suurta osaa ihmiskunnasta

aasimainen /ˈaːsɪmˌainen/ (adj)
åsnelik
  tyhmä, ääliömäinen, idiottimainen

aataminomena /ˈaːtamˌinomˌena/ (n)
adamsäpple
  kurkunpäässä sijaitsevan kilpiruston muodostumana esiin työntyvä kova kyhmy, joka on havaittavissa selvemmin miehillä kuin naisilla

aate /ˈaːte/ (n)
idé
  ajatus

aateli /ˈaːtelɪ/ (n)
adel
  perinnöllisiä etuoikeuksia nauttinut sääty-yhteiskunnan yläluokka, aatelissääty, aatelisto

aatelisarvo /ˈaːtelɪsˌarvo/ (n)
adelstitel
  hallitsijan antama yhteiskunnallinen arvoaste, jonka haltijasta tuli sääty-yhteiskunnan ylimmän luokan (aatelin) jäsen; arvoon liittyi velvollisuuksia valtion palvelemiseen, mutta myös etuoikeuksia kuten verovapaus

aateliskalenteri /ˈaːtelˌiskalˌenterɪ/ (n)
adelskalender#Ruotsi
  säännöllisin väliajoin ilmestyvä luettelo aatelissuvuista ja niiden elossa olevista jäsenistä
  pikaluistelussa maailmanlaajuisesti arvostettu menetelmä kilpailijan koko uransa aikana kaikilta matkoilta saavuttamien parhaiden aikojen yhteistuloksen laskemiseksi

aatelislipusto /ˈaːtelˌislɪpˌusto/ (n)
Adelsfanan
  Ruotsin aateliston asettama ja ylläpitämä ratsuväkiosasto, jonka miehistö värvättiin rahvaan keskuudesta; tämän sotilaallisen järjestelyn syrjäytti ruotujakolaitos

aatelisprivilegio /ˈaːtelˌisprɪvˌileɡˌio/ (n)
adelsprivilegium
  sääty-yhteiskunnan aikaiset etuoikeudet ja erivapaudet, joita valtio (hallitsija) myönsi aateliin kuuluville henkilöille

aatelissääty /ˈaːtelˌissæːty/ (n)
adelsstånd, adligt stånd
  sääty-yhteiskunnan ylin yhteiskuntaluokka

aatelisvaakuna /ˈaːtelˌisvaːkˌuna/ (n)
adelsvapen
  aatelissuvun tunnuksenaan käyttämä kilvenmuotoinen heraldinen kuva

aateloida /ˈaːtelˌoida/ (v)
adla
  myöntää jollekin ansioiden perusteella aatelisarvo; tehdä aateliseksi, kohottaa aateliin

aateluus /ˈaːteluːs/ (n)
adelskap
  aatelisarvoon yhdistyvä arvolataus; ylevyys, ylevämielisyys

aatteellinen yhdistys /ˈaːtːeːllɪnen ˈyhdɪstys/ (n)
ideell förening
  rekisteröity tai rekisteröimätön usean henkilön vapaaehtoinen yhteenliittymä, joka taloudelliseen hyötyyn pyrkimättä haluaa edistää aatteellisia päämääriä kuten hyväntekeväisyyteen, politiikkaan, taiteeseen, tieteeseen, uskontoon tai yhteiskuntaan liittyvää toimintaa

aatteellisuus /ˈaːtːeːllɪsuːs/ (n)
idealitet
  se, että on aatteellinen

aatteeton /ˈaːtːeːton/ (adj)
idéfattig, idélös
  jolla ei ole aatetta

aatto /ˈaːtːo/ (n)
afton
  pyhäpäivää edeltävä päivä

aavameri /ˈaːvamˌerɪ/ (n)
öppna havet
  rannikkovaltioiden aluevesien ulkopuolinen meren osa, jossa vallitsee aavanmeren vapaus eli kaikkia koskeva vapaa kulkuoikeus merellä ja sen yläpuolisessa ilmatilassa sekä oikeus hyödyntää aavaamerta esimerkiksi kalastamalla; monella valtiolla on vaatimuksia mannerjalustojen merenpohjaan ja YK:n merioikeussopimus sallii 200 meripeninkulman levyisen talousvyöhykkeen perustamisen

aave /ˈaːve/ (n)
spöke, fantom
  aineeton uskomusolento, haamu, kummitus

aavikko /ˈaːvɪkːo/ (n)
öken
  autiomaa, kuivuuden, kuumuuden tai kylmyyden takia lähes kasviton alue; aavikoitunut alue

aavikkohaukka /ˈaːvɪkːohˌaukːa/ (n)
tatarfalk
  (eläintiede) suurikokoinen jalohaukka (Falco cherrug)

aavikkoilves /ˈaːvɪkːˌoilves/ (n)
ökenlo
  hoikka, hiekanruskea ilvestä pienempi kissaeläinlaji, jota tavataan Afrikan ja Aasian aavikoilla ja aroilla

aavikkokettu /ˈaːvɪkːokˌetːu/ (n)
fennek, ökenräv
  eräs aavikoilla elävä pienikokoinen ja isokorvainen kettujen sukuun kuuluva koiraeläinten laji () tai sen yksilö

aavikoitua /ˈaːvɪkˌoitua/ (v)
förvandla öken
  muuttua aavikkoiseksi tai aavikoksi

aavikoituminen /ˈaːvɪkˌoitumɪnen/ (n)
ökenbildning, ökenspridning
  aavikoksi muuttuminen ja siihen suuntaan kehittyminen

ab /ˈab/ (n)
ab
  abkuu, ab-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi tammúz- ja elúl-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin heinä–elokuussa

abaksiaalinen /ˈabaksɪˌaːlɪnen/ (adj)
abaxial
  varresta, rungosta tai keskirangasta poispäin oleva; esimerkiksi lehden alapinta, kun päälipinta on varteen päin

abalienaatio /ˈabalˌienaːtˌio/ (n)
abalienation
  erottaminen

abandoni /ˈabandˌonɪ/ (n)
abandonnering
  vakuutussopimuksen ehto, jonka mukaan korvaus maksetaan vasta kun vahingoittunut esine on luovutettu vakuutusyhtiölle

abandonoida /ˈabandonˌoida/ (v)
abandonnera
  vakuutuksenottajan oikeus eräissä tapauksissa luovuttaa vahingon jälkeen vakuutettu alus tai tavara vakuutuksenantajalle vakuutussopimuksessa sovittua rahasummaa vastaan

abandonointi /ˈabandonˌointɪ/ (n)
abandon
  (merioikeus) vakuutettuun omaisuuteen liittyvien oikeuksien (esimerkiksi omistusoikeuden) siirtyminen vakuutuksenantajalle, kun tämä on maksanut korvauksen vahingoittuneesta aluksesta tai tavarasta, ja omaisuudesta on vauriossa jäänyt jotakin jäljelle

abasia /ˈabasˌia/ (n)
abasi
  kävelykyvyttömyys; se voi johtua elimellisestä, psyykkisestä tai toiminnallisesta syystä

abatsi /ˈabatsɪ/ (n)
abachi
  muun muassa saunan lauteisiin käytetty Afrikasta saatava puuaines, joka on vaaleaa ja huokoista

abbasidi /ˈabːasˌidɪ/ (n)
abbasid
  profeetta Muhammedin sedästä Al-Abbasista polveutuneen hallitsijasuvun jäsen; he johtivat Arabian kalifikuntaa 750–1258 ja Egyptiä 1261–1517

abbedissa /ˈabːedˌissa/ (n)
abbedissa
  nunnaluostarin johtaja läntisissä kirkoissa

abbreviaatio /ˈabːrevɪˌaːtɪo/ (n)
abbreviation
  lyhentäminen, lyhennys, lyhennysmerkki, lyhenne

abd /ˈabd/ (n)
abd
  orja, palvelija; sanaa käytetään alkuosana arabiankielisissä henkilönimissä

abdikaatio /ˈabdɪkˌaːtɪo/ (n)
abdikation
  virasta, arvosta tms. luopuminen; erityisesti kruunusta luopuminen

abdominaalinen /ˈabdomɪnˌaːlɪnen/ (adj)
abdominal
  sellainen, joka liittyy vatsaan; vatsanpuoleinen, vatsapuolinen, vatsan seudulla oleva

abduktio /ˈabduktˌio/ (n)
abduktion
  raajan tai sen osan vieminen kauemmaksi kehon tai raajan keskiviivasta

abduktori /ˈabduktˌorɪ/ (n)
abduktor
  selkärankaisten loitontajalihas

aberdeen angus /ˈaberdeːn ˈaŋŋus/ (n)
Aberdeen-Angus
  Koillis-Skotlannista lähtöisin oleva nopeakasvuinen lihakarjarotu, jonka eläimet ovat mustia ja sarvettomia; se on tärkein lihakarjarotu Uudessa-Seelannissa ja yleinen myös Yhdysvalloissa

aberraatio /ˈaberrˌaːtɪo/ (n)
aberration
  muuntuma, erikoinen tai omituinen muoto; harhamuunnos; lajin muunnos, jolla ei ole esimerkiksi alalajin statusta
  linssin tai peilin ominaisuus, joka saa kohteen kuvautumaan väärään paikkaan
  tähden aseman näennäinen muutos

abessiivi /ˈabessˌiːvɪ/ (n)
abessiv
  vajantosijamuoto, joka ilmaisee puuttumista, jonkin puutetta, (harvoin, vanhentunut vajanto

abessiniankissa /ˈabessˌinɪˌaŋkɪssa/ (n)
abessinsk katt
  Pohjois-Afrikassa elävä metsäkissan alalaji

abhaasi /ˈabhaːsɪ/ (n)
abchaziska
  abhaasien puhuma luoteiskaukasialainen kieli (kielitunnus: ab)

abioottinen ympäristötekijä /ˈabɪˌoːtːɪnen ˈympærˌistøtˌekɪjæ/ (n)
abiotisk faktor
  eliöihin vaikuttava elottoman ympäristön, kemiallinen tai fysikaalinen tekijä

abiturientti /ˈabɪturˌientːɪ/ (n)
abiturient
  lukion viimeisen vuoden opiskelija

abortti /ˈabortːɪ/ (n)
abort#Ruotsi, abort
  raskaudenkeskeytys

absintti /ˈabsɪntːɪ/ (n)
absint
  eräs yrteillä maustettu viina

abskissa /ˈabskɪssa/ (n)
abskissa
  tasokoordinaatiston x-koordinaatti

absolutisti /ˈabsolutˌistɪ/ (n)
absolutist, helnykterist
  ehdottoman raittiuden, absolutismin kannattaja ja toteuttaja

absoluutio /ˈabsolˌuːtɪo/ (n)
absolution
  pennalismista vapautuminen

absoluuttinen /ˈabsolˌuːtːɪnen/ (adj)
absolut
  ehdoton, rajoittamaton, riippumaton, täysi

absoluuttinen tuotto /ˈabsolˌuːtːɪnen tˈuotːo/ (n)
absolut avkastning
  sellainen sijoitusrahaston taloudellinen tulos, että tuottoa saadaan kaikissa markkinatilanteissa

absoluuttisesti /ˈabsolˌuːtːɪsˌestɪ/ (adv)
absolut
  ehdottomasti, riippumatta, rajoituksetta

absorboida /ˈabsorbˌoida/ (v)
absorbera
  imeä itseensä, pidättää, sitoa

absorptio /ˈabsorptˌio/ (n)
absorption
  fysikaalinen tai kemiallinen ilmiö, kaasun, nesteen tai jonkinlaisen energian imeytyminen toiseen aineeseen

abstrakti /ˈabstraktɪ/ (adj)
abstrakt
  sellainen, joka ei ole kouriintuntuva eikä konkreettinen; käsitteellinen, epähavainnollinen, ajatuksellinen

absurdi /ˈabsurdɪ/ (adj)
absurd
  sellainen, joka on mieletön, järjetön; järjenvastainen

accelerando /ˈakːelerˌando/ (adv)
accelerando
  (musiikki) kiihdyttäen

adaptaatio /ˈadaptˌaːtɪo/ (n)
adaption
  mukautuminen, sopeutuminen

adapteri /ˈadaptˌerɪ/ (n)
adapter
  sovitinkappale, joka mahdollistaa kahden tai useamman erityyppisen komponentin, liittimen tai eri tekniikkaa käyttävän laitteen liittämisen toisiinsa tai johonkin alustaan, sovitin

adduktio /ˈadːuktˌio/ (n)
adduktion
  raajan tai sen osan vieminen lähemmäksi kehon tai raajan keskiviivaa; lähentäminen, lähennys

adeniini /ˈadenˌiːnɪ/ (n)
adenin
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin tymiinin (DNAssa) tai urasiilin (RNAssa) kanssa

adenohypofyysi /ˈadenˌohypofˌyːsɪ/ (n)
adenohypofys
  aivolisäkkeen etulohko

adjektiivi /ˈadjektˌiːvɪ/ (n)
adjektiv
  nomineihin kuuluva laatusana, joka vastaa kysymykseen millainen? ja joka on pääsanana olevan substantiivin määre tai olla-verbin jälkeinen predikatiivi

adjutantti /ˈadjutˌantːɪ/ (n)
adjutant
  upseeri, joka avustaa ylempiarvoista upseeria tai muuta johtajaa

adjuvantti /ˈadjuvˌantːɪ/ (n)
adjuvant
  apuaine, joka muuttaa toisen aineen kuten lääkkeen tai rokotteen vaikutusta; toimii esimerkiksi tehostamalla kehon omaa immuunivastetta rokotteelle

admittanssi /ˈadmɪtːˌanssɪ/ (n)
admittans
  johtavuus, virran ja jännitteen suhde vaihtovirran yhteydessä (tunnus Y, yksikkö siemens (S))

adoptio /ˈadoptˌio/ (n)
adoption
  lapseksiottaminen, oikeudellinen toimenpide, jolla adoptiovanhemman tai adoptiovanhempien ja adoptoitavan välille muodostetaan uusi perhesuhde, vanhemman ja lapsen suhde

adoptiolapsi /ˈadoptˌiolˌapsɪ/ (n)
adoptivbarn
  adoptoitu lapsi

adrenaliini /ˈadrenalˌiːnɪ/ (n)
adrenalin
  (biokemia) lisämunuaisytimen erittämä katekoliamiinihormoni

adressaatti /ˈadressˌaːtːɪ/ (n)
adressat
  (posti) kirjeen vastaanottaja, kirjeen saaja

adressi /ˈadressɪ/ (n)
adress
  valtiojohdolle kansalaismielipiteen ilmauksena toimitettava kirjallinen kansalaisten allekirjoittama viesti; julkilausuma
  vedoksen kustantaja-taidekauppiaan nimimerkintä (joskus myös osoite) grafiikassa (merkitään exc., exct. tai excudit)

adventti /ˈadventːɪ/ (n)
advent
  kirkkovuoden ensimmäiset viikot ennen joulua

adverbi /ˈadverbɪ/ (n)
adverb
  . Sanaluokkanimitys. Vajaasti taipuva tai taipumaton sana, joka ilmaisee aikaa, paikkaa, tapaa, keinoa, tilaa tai määrää. Suomen kielessä adverbit on aiemmin luokiteltu partikkeleiksi, mutta tästä on nykykieliopeissa luovuttu ("Iso suomen kielioppi", 2004).

adyge /ˈadyɡe/ (n)
adygeiska
  (kielitiede) adygen kieli, luoteiskaukasialaisten kielten tšerkessiläiseen kieliryhmään kuuluva kieli. Sanalista

adár /ˈadar/ (n)
adár
  adárkuu, adár-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi ševát- ja nisán-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin helmi-maaliskuussa. Karkausvuonna adar-kuita on kaksi: adár I ja adár II

aerodynaaminen /ˈaerˌodynˌaːmɪnen/ (adj)
aerodynamisk
  ilmavirtausten kannalta sellainen, jolla on pieni ilmanvastuskerroin

aerodynamiikka /ˈaerˌodynamˌiːkːa/ (n)
aerodynamik
  hydrodynamiikan osa, joka tutkii virtaavan kaasun ja kiinteiden kappaleiden vuorovaikutusta

aerologia /ˈaerˌoloɡˌia/ (n)
aerologi
  ilmakehän tutkimukseen kohdistettu tiede, meteorologian osa-alue, jolla tutkitaan ilmakehän ominaisuuksia kuten ilmavirtauksia kilometrin rajakerroksen yläpuolella

aerosoli /ˈaerˌosolɪ/ (n)
aerosol
  mikroskooppisten nestemäisten tai kiinteiden ainehiukkasten suspensio kaasussa

afaatikko /ˈafaːtˌikːo/ (n)
afatiker
  henkilö, jolla on afasia

afaattinen /ˈafaːtːɪnen/ (adj)
afatisk
  sellainen, mikä liittyy afasiaan

afasia /ˈafasˌia/ (n)
afasi
  aivojen toimintahäiriöstä johtuva kyvyttömyys ymmärtää ja/tai tuottaa puhetta; joskus mikä tahansa aivovauriosta johtuva kielellinen häiriö

afgaani /ˈafɡaːnɪ/ (n)
afghan
  Afganistanin asukas tai sieltä peräisin oleva henkilö, afganistanilainen

afgaaninvinttikoira /ˈafɡaːnˌinvɪntːɪkˌoira/ (n)
afghanhund, afghan
  afgaani, Afganistanista kotoisin oleva alkuaan metsästys- ja vartiokoirana käytetty koirarotu

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (adj)
afghansk
  Afganistanista peräisin oleva tai Afganistaniin liittyvä

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (n)
afghan
  pysyvästi Afganistanissa asuva henkilö

afonia /ˈafonˌia/ (n)
afoni
  (lääketiede) äänenkato, täyskäheys, äänen soinnittomuus

aforismi /ˈaforˌismɪ/ (n)
aforism
  ajatuksellisesti painokas, tiiviisti ja tyylikkäästi muotoiltu proosallinen virke tai virkkeiden kokonaisuus myös salattuun tuntoon pohjautuva sananlasku, jossa ajatus tekee pienen, mutta tiukan solmun

afrikaans /ˈafrɪkaːns/ (n)
afrikaans
  afrikaansin kieli, enimmäkseen Etelä-Afrikan buurien puhuma hollannista kehittynyt länsigermaaninen kieli

afrikansirohaukka /ˈafrɪkˌansɪrohˌaukːa/ (n)
svalglada
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanvillikissa /ˈafrɪkˌanvɪllɪkˌissa/ (n)
afrikansk vildkatt, falbkatt
  Afrikassa elävä kissaeläin

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (adj)
afrikansk, afrikan
  Afrikasta peräisin oleva tai Afrikkaan liittyvä

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (n)
afrikan
  syntyperältään afrikkalainen

afroamerikkalainen /ˈafroˌamerˌikːalˌainen/ (adj)
afroamerikansk
  afroamerikkalaiseen väestöön tai sen kulttuuriin liittyvä

afroamerikkalainen /ˈafroˌamerˌikːalˌainen/ (n)
afroamerikan
  Yhdysvalloissa asuva henkilö, joka on taustaltaan afrikkalainen

afta /ˈafta/ (n)
afte
  suuontelon limakalvoille syntyvä usein kivulias haavauma (Stomatitis aphthosa)

agenda /ˈaɡenda/ (n)
agenda
  asialista, esityslista; ohjelma; tehtäväluettelo

agentti /ˈaɡentːɪ/ (n)
agent
  henkilö, joka edustaa jotain toista henkilöä tietyissä yhteyksissä, edustaja, asiamies
  lauseenjäsen, joka tarkoittaa verbin osoittaman toiminnan suorittajaa

aggregaatti /ˈaɡːreɡˌaːtːɪ/ (n)
aggregat
  yhdistelmä, kokouma, toisiinsa vain ulkoisesti liittyvien osien muodostama kokonaisuus

aggressiivinen /ˈaɡːressˌiːvɪnen/ (adj)
aggressiv
  hyökkäävä, päällekäyvä, väkivaltaisesti käyttäytyvä

aggressiivisuus /ˈaɡːressˌiːvɪsuːs/ (n)
aggressivitet
  vihaisuus, vihamielisyys, hyökkäävyys

aggressio /ˈaɡːressˌio/ (n)
aggression
  haastavana käytöksenä, vihamielisyytenä, hyökkäävyytenä, äärimmäisenä kilpailullisuutena, hyökkäysten aloittamisena tai tapana tai käytäntönä ryhtyä helposti hyökkäyksiin sekä eri muotoisena vihamielisenä tai tuhoavana käyttäytymisenä tai toimintana hyvin erilaisissa muodoissaan esiintyvä osa ihmisen käyttäytymistä

agitaattori /ˈaɡɪtˌaːtːorɪ/ (n)
agitator
  yllyttäjä, kiihottaja; poliittinen kiihottaja tai kansankiihottaja, yhteiskunnallista kiihkoa nostattava henkilö

agnostikko /ˈaɡnostˌikːo/ (n)
agnostiker
  henkilö, joka ei väitä tietävänsä, onko jumalaa olemassa; agnostisismin kannattaja; henkilö, joka ei väitä tietävänsä onko jumalaa olemassa tai ei, koska sen olemassaoloa ei voi todistaa, mutta ei myöskään kiellä jumalan olemassaoloa, koska sitäkään ei voida todistaa

agnostisismi /ˈaɡnostɪsˌismɪ/ (n)
agnosticism
  käsitys, jonka mukaan ei voida saada tietoa siitä, onko yliluonnollisina pidettyjä asioita, esimerkiksi jumalaa olemassa

agonisti /ˈaɡonˌistɪ/ (n)
agonist
  lihas, joka tekee varsinaisen työn muiden levätessä; esimerkiksi kyynärpäätä koukistettaessa hauis toimii agonistina
  molekyyli, joka sitoutumalla solun reseptoriin saa aikaan fysiologisen reaktion; esimerkiksi asetyylikoliini toimii kolinergisen reseptorin agonistina

agrologi /ˈaɡrolˌoɡɪ/ (n)
agrolog
  henkilö, joka on suorittanut maatalousalan opisto- ja ammattikorkeakoulututkinnon

agronomi /ˈaɡronˌomɪ/ (n)
agronom
  maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti (alempi korkeakoulututkinto)

ahdas /ˈahdas/ (adj)
trång
  tiukka; jossa ei ole paljoa tilaa

ahdasmielinen /ˈahdasmˌielɪnen/ (adj)
trångsynt
  suvaitsematon, ennakkoluuloinen, tuomitseva, ahdashenkinen, ahdaskatseinen, ahdas

ahdistus /ˈahdɪstus/ (n)
ångest, farhåga, ängslan
  tunnetila, johon voi liittyä tuskaisuutta, pelokkuutta, paniikkioireita, huolestuneisuutta ja unihäiriöitä

ahjo /ˈahjo/ (n)
ässja
  pajan tulisija, jossa rauta kuumennetaan hehkuvaksi takomista varten

ahkera /ˈahkera/ (adj)
flitig
  ~ 3. inf. -maan/-mään sellainen, joka tekee paljon työtä; toimelias, työteliäs, uuttera

ahkeroida /ˈahkerˌoida/ (v)
flita
  työskennellä ahkerasti

ahkio /ˈahkɪo/ (n)
ackja
  lumessa vedettävä venemäinen jalakseton pulkka

ahma /ˈahma/ (n)
järv
  Gulo gulo, näätäeläimiin kuuluva petoeläin

ahmatti /ˈahmatːɪ/ (n)
storätare
  ahmija, ahnehtija, ahnas olio; suursyömäri

ahne /ˈahne/ (adj)
girig, närig
  sellainen, joka haluaa paljon ja usein kyltymättä jotakin, esimerkiksi rahaa tai ruokaa

aho /ˈaho/ (n)
glad, glänta
  nurmettunut viljelemätön pelto, joka vielä ei ole ehtinyt metsittyä

aho-orvokki /ˈahoˈorvokːɪ/ (n)
hundviol
  Suomenkin luonnossa esiintyvä orvokkien sukuun kuuluva kasvi

ahomansikka /ˈahomˌansɪkːa/ (n)
skossmultron
  metsämansikka; ahoilla ja pientareilla luonnonvaraisena kasvava mansikkalaji,

ahomatara /ˈahomˌatara/ (n)
vitmåra
  Suomenkin luonnossa esiintyvä mataroiden sukuun kuuluva kasvi

ahopellava /ˈahopˌellava/ (n)
vildlin
  pellavien sukuun kuuluva kasvi

ahopukinjuuri /ˈahopukˌinjuːrɪ/ (n)
back-anis
  pukinjuurten sukuun kuuluva kasvi

ahtaaja /ˈahtaːja/ (n)
stuvare
  ahtaamista tekevä henkilö, ahtaamiseen erikoistunut satamatyömies

ahtautua /ˈahtautˌua/ (v)
kyffa
  mennä ahtaaseen paikkaan

ahteri /ˈahterɪ/ (n)
akter
  aluksen perä, peräosa

ahtojää /ˈahtojæː/ (n)
packis
  yhteen kasautunutta ajojäätä

ahven /ˈahven/ (n)
abborre
  yleinen ahvenkalojen heimon petokala ()

ahvenanmaalainen /ˈahvenˌanmaːlˌainen/ (adj)
åländsk
  Ahvenanmaahan kuuluva tai siihen liittyvä

ahvenanmaalainen /ˈahvenˌanmaːlˌainen/ (n)
åländska, ålänning
  Ahvenanmaalla asuva henkilö

ahvenvita /ˈahvenvˌita/ (n)
ålnate
  eräs vitakasveihin () kuuluva yleinen uposkasvilaji () tai tämän yksilö

aidata /ˈaidata/ (v)
inhägna, omgärda, gärda kringgärda, stängsla
  laittaa aitoja, ympäröidä aidalla

aiemmin /ˈaiemmɪn/ (adv)
förut, tidigare
  joskus aikaisemmin, ennenkin

aiesopimus /ˈaiesˌopɪmus/ (n)
avsiktsförklaring
  jostakin hankkeesta ennen yksityiskohtaista lopullista sopimusta tehty yleisluontoinen osapuolia sitova päätös

aiheuttaa /ˈaiheutːaː/ (v)
orsaka
  olla tai toimia aiheuttajana; tuottaa, saada aikaan, synnyttää jokin tai joitakin seuraamuksia

aika /ˈaika/ (adv)
ganska, tämligen
  melko, koko, joltisenkin, varsin

aika /ˈaika/ (n)
tid
  maailmankaikkeuden ominaisuus, joka etenee ja jossa kaikki tapahtuu; toistuvien luonnonilmiöiden avulla tai kellolla mitattava suure

aikadilataatio /ˈaikadˌilatˌaːtɪo/ (n)
tidsdilatation
  suhteellisuusteorian mukainen kappaleen laajeneminen ja siihen liittyvä ajan hidastuminen kappaleen nopeuden lähestyessä valonnopeutta

aikailu /ˈaikailu/ (n)
maskning
  aikaileminen

aikainen /ˈaikainen/ (adj)
tidig
  varhainen

aikaisin /ˈaikaisɪn/ (adv)
tidigt
  varhain

aikaisintaan /ˈaikaisˌintaːn/ (adv)
tidigast, inte förrän
  ei aikaisemmin kuin

aikajärjestys /ˈaikajˌærjestys/ (n)
kronologisk ordning
  ajallinen luokitus, aikojen mukainen järjestys, kronologinen järjestys

aikakausi /ˈaikakˌausɪ/ (n)
tidevarv
  tietty, määritelty ajanjakso

aikakauslehti /ˈaikakˌauslehtɪ/ (n)
magasin, tidskrift
  säännöllisesti paperille painettuna ilmestyvä julkaisu, jonka ilmestymistiheys on harvempi kuin sanomalehdellä ja toisin kuin sanomalehdellä, uutiset eivät ole sen oleellisinta sisältöä

aikakirja /ˈaikakˌirja/ (n)
krönika
  kronologinen katsaus lähihistorian tapahtumiin

aikakone /ˈaikakˌone/ (n)
tidsmaskin
  kuvitteellinen kone, jolla voidaan siirtyä ajassa eteen- tai taaksepäin

aikapommi /ˈaikapˌommɪ/ (n)
tidsinställd bomb
  pommi, jonka räjäyttämiseen käytetään ajastinta, jotta se räjähtäisi haluttuun aikaan

aikasarja /ˈaikasˌarja/ (n)
tidsserie
  pitkittäistutkimuksissa jotakin ilmiötä havainnoitaessa yl. tasaisin välein tehtyjen mittausten aineisto

aikataulu /ˈaikatˌaulu/ (n)
tidtabell
  taulukko, johon on kerätty yleisten kulkuneuvojen lähtö- ja saapumisajat

aikavyöhyke /ˈaikavˌyøhyke/ (n)
tidszon
  Maapallon alue, jolla käytetään samaa kellonaikaa. Vertailuaikana on UTC-aika, josta eri aikavyöhykkeet poikkeavat pääasiassa tasa- tai puolen tunnin verran. Aikavyöhykkeet myötäilevät 15 pituusastetta leveitä kuvitteellisia vyöhykkeitä.

aikoa /ˈaikoa/ (v)
ämna, tänka, skola, välja
  olla aikeissa tehdä jotakin; suunnitella tekevänsä jotain

aikomus /ˈaikomus/ (n)
avsikt
  ajatus jonkin asian toteuttamisesta, us. epämääräisenä ajankohtana

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (n)
vuxen
  fyysisesti ja henkisesti täysikasvuinen yksilö

aikuistua /ˈaikwɪstˌua/ (v)
vuxen
  tulla aikuiseksi tai aikuismaisemmaksi

aimo /ˈaimo/ (adj)
duktig
  iso, runsas, tuhti (yleensä taipumaton)

aina /ˈaina/ (adv)
alltid
  ikuisesti; jatkuvasti

ainakin /ˈainakɪn/ (adv)
åtminstone
  joka tapauksessa; vähintään, mainitun lisäksi ehkä muutakin

aine /ˈaine/ (n)
materia, ämne
  hiukkasista muodostuva maailmankaikkeuden rakennusaine, jonka ominaisuuksia ovat massa ja tilavuus
uppsats
  konkreettinen raaka-aine, tarvike tai kuvaannollinen, materia ei-henkinen arvo tai -todellisuus, esineelliset arvot, materiaali, aines

aineenopettaja /ˈaineːnopˌetːaja/ (n)
ämneslärare
  tietyn oppiaineen opettaja koulussa

ainekirjoitus /ˈainekˌirjoitus/ (n)
uppsatsskrivning
  peruskoulussa tai lukiossa äidinkielen tai opiskeltavan vieraan kielen kehittymistä edistävä ja testaava kirjallinen tehtävä ja oppiaine

aines /ˈaines/ (n)
substans
  aine, materia

ainesosa /ˈainesˌosa/ (n)
beståndsdel
  (esineoikeus) oikeudellisesti epäitsenäinen esine, joka on pääesineen yksilöitävissä oleva osa ja liittyy kiinteästi pääesineeseen

ainoa /ˈainoa/ (adj)
enda
  ilman muita oleva, pelkkä

ainoastaan /ˈainoˌastaːn/ (adv)
endast, bara ensam, blott
  vain, pelkästään

ainu /ˈainu/ (n)
ainu
  ainun kieli, Hokkaidon saarella Japanissa puhuma isolaattikieli (kielitunnus: ain), jolla on noin 10 puhujaa
  ainut Japanissa Hokkaidon saarella elävä etninen vähemmistö

ainutlaatuinen /ˈainutlˌaːtwɪnen/ (adj)
unik
  uniikki, sellainen, jonka kaltaisia ei ole muita, ainoa laatuaan

airo /ˈairo/ (n)
åra
  pitkä, yleensä puinen hankaimeen sijoitettava väline, jolla soudetaan venettä

aisti /ˈaistɪ/ (n)
sinne
  eliöiden ominaisuus havaita aistimillaan ympäristöstä tulevia ja elimistössä syntyviä konkreettisia vaikutuksia, joita voidaan käyttää ympäristön ja oman tilan havaitsemiseen

aistinsolu /ˈaistɪnsˌolu/ (n)
sinnescell
  aistinelimen solu, jonka tarkoituksena on vastaanottaa ulkoisia fysikaalisia tai kemiallisia ärsykkeitä ja muuttaa nämä hermoimpulsseiksi

aita /ˈaita/ (n)
staket, stängsel plank häck
  kahta aluetta erottava rakennelma tai kasvusto, joka hankaloittaa kulkua tai toimii suojana
häck
  estejuoksussa ylitettävä puomi: este

aitaaminen /ˈaitaːmɪnen/ (n)
inhägnande
  jotakin ympäröivän aidan eli aitauksen rakentaminen, jonkin sulkeminen aidan sisään

aitajuoksu /ˈaitajˌuoksu/ (n)
häcklöpning
  yleisurheilulaji, jossa kilpailijan on juostava radalla 100–400 metriä ylittäen aidat

aitalikusteri /ˈaitalɪkˌusterɪ/ (n)
liguster
  likusterien sukuun kuuluva kasvi

aitaus /ˈaitaus/ (n)
inhägnad
  aidattu alue tai aluetta ympäröivä aita

aito /ˈaito/ (adj)
äkta
  sellainen, joka on alkuperältään varma, vääristelemätön, väärentämätön; oikea

aitokana /ˈaitokˌana/ (n)
fälthöns
  kanalintujen lahkon trooppisen ja subtrooppisen ilmastovyöhykkeen merkittävän lintuheimon (Phasianidae) nimikkoedustaja

aitokissanminttu /ˈaitokˌissanmˌintːu/ (n)
kattmynta
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kissanminttujen sukuun kuuluva kasvi

aitosuomalaisuus /ˈaitosˌuomalˌaisuːs/ (n)
fennoman
  se, että on aitosuomalainen

aitoviikuna /ˈaitovˌiːkuna/ (n)
fikon, fikonträd
  viikunoiden sukuun kuuluva viikunoita kantava lehtipuu ()

aitovirna /ˈaitovˌirna/ (n)
häckvicker
  virnojen sukuun kuuluva kasvi

aitta /ˈaitːa/ (n)
bod
  maatalon tontilla sijaitseva verrattain pienikokoinen yksi- t. kaksikerroksinen rakennus, jota on käytetty historiallisesti viljan varastointiin tai muuhun varastointiin; usein nykyään kesäisin nukkumiseen; eroaa kaupunkien viljavarastoista kokonsa ja sijaintinsa osilta, vaikka tarkoitus on ollut sama

aivan /ˈaivan/ (adv)
alldeles
  ihan

aivastaa /ˈaivastaː/ (v)
nysa
  henkäistä ilmaa nopeasti ulos refleksin laukaisemana, yleensä nenän ärsyyntymisen johdosta

aivastus /ˈaivastus/ (n)
nysning
  nenän limakalvolla vaikuttavan ärsykkeen refleksimäisesti aiheuttama kouristuksen tapainen äkillinen uloshengitys

aivoinfarkti /ˈaivoinfˌarktɪ/ (n)
hjärnslag
  aivoverisuonen tukkeutuessa syntyvä vaurio aivokudoksessa

aivokalvo /ˈaivokˌalvo/ (n)
hjärnhinna
  jokin aivoja ympäröivistä kolmesta kalvosta

aivokalvontulehdus /ˈaivokˌalvontulˌehdus/ (n)
meningit
  bakteerin tai viruksen aiheuttama tulehdus aivoissa

aivokasvain /ˈaivokˌasvain/ (n)
hjärntumör
  aivoihin muodostuva kasvain

aivopesu /ˈaivopˌesu/ (n)
hjärntvätt
  pakottavien tekniikoiden soveltaminen kohteen uskomusten tai käyttäytymisen muuttamiseksi

aivot /ˈaivot/ (n)
hjärna
  keskushermostoa kontrolloiva elin, jonka päätehtävä on käsitellä aistien välityksellä saatua informaatiota siten, että eliön toimintakyky ympäristössään säilyy

aivotärähdys /ˈaivotærˌæhdys/ (n)
hjärnskakning
  lievä aivovamma, joka johtuu päähän kohdistuneesta iskusta

ajaa /ˈajaː/ (v)
köra, åka
  kuljettaa kulkuneuvoa; (ajoneuvosta) liikkua ihmisen kuljettamana; kulkea ajoneuvon kyydissä; kuljettaa ajoneuvolla
förfölja
  saattaa pakolla johonkin olotilaan
köra
  suorittaa tietokoneohjelma
raka
  leikata (esim. hiukset, nurmikko)

ajanilmaus /ˈajanˌilmaus/ (n)
tidsuttryck
  sana tai ilmaus, joka ilmaisee aikaa tai ajanjaksoa

ajankohtainen /ˈajaŋkˌohtainen/ (adj)
aktuell
  joka liittyy nykyisyyteen, päivän tapahtumia koskeva; parhaillaan tai tässä ajassa tapahtuva

ajankohtaisuus /ˈajaŋkˌohtaisuːs/ (n)
aktualitet
  se, että on ajankohtainen

ajankuva /ˈajaŋkˌuva/ (n)
tidsbild
  näkyvä esitys tai kerronnalla annettu vaikutelma tietystä menneestä aikakaudesta tai nykyhetkestä

ajanlasku /ˈajanlˌasku/ (n)
tideräkning
  pääasiassa taivaankappaleiden liikkeisiin perustuva tapa mitata aikaa

ajatella /ˈajatella/ (v)
tänka, betänka, mena
  käsitellä mielessään

ajatollah /ˈajatˌollah/ (n)
ayatolla
  šiiamuslimien uskonnollisten johtajien arvonimi

ajaton /ˈajaton/ (adj)
tidlös
  ajasta tai aikakaudesta riippumaton; aina ajankohtainen tai muodikas

ajattelija /ˈajatːˌelɪja/ (n)
tänkare
  henkilö, joka ajattelee; erityisesti filosofi, matemaatikko tai vastaava

ajattomasti /ˈajatːomˌastɪ/ (adv)
tidlöst
  ajattomalla tavalla
  kuluttamatta aikaa

ajattomuus /ˈajatːomuːs/ (n)
tidlöshet
  se, että on ajaton

ajella /ˈajella/ (v)
driva, schasa
  hätistellä, karkotella
klippa
  leikata
driva, köra, åka
  liikkua ajoneuvolla vailla selkeätä suunnitelmaa, ajaa huvikseen tai huvittuakseen
trycka, åka
  painostaa (varovasti, lievästi)

ajoankkuri /ˈajoˌaŋkːurɪ/ (n)
drivankare
  (merenkulku) kankaasta valmistettu suppilo, jonka avulla aluksen keula pidetään kovassa myrskyssä ajelehdittaessa vasten tuulta tai sillä voidaan hidastaa aluksen kulkua

ajoittain /ˈajoitːain/ (adv)
tidvis, då och då, ibland
  aika-ajoin, silloin tällöin

ajokas /ˈajokas/ (n)
körhäst, körren
  käyttöön uskottu poro tai hevonen, jota pidetään ajokkina

ajokeli /ˈajokˌelɪ/ (n)
väglag
  sääolot ajoneuvolla ajamisen kannalta

ajokoira /ˈajokˌoira/ (n)
stövare
  metsästykseen käytettävä koira, jolla on hajuaistinsa avulla kyky löytää ja seurata jahdin aikana pakenevaa riistaeläintä

ajokortti /ˈajokˌortːɪ/ (n)
körkort
  ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja

ajoneuvo /ˈajonˌeuvo/ (n)
fordon
  maalla kulkeva ohjattava, moottoroitu tai moottoroimaton laite

ajopuu /ˈajopuː/ (n)
drivved
  veden mukana kulkeva tai kulkenut puu

ajuruoho /ˈajurˌuoho/ (n)
timjan
  joukko huulikukkaissuvun tavallisesti ruohomaisia varpuja tai pensaita; Suomen luonnossa kasvaa kangasajuruoho ja nurmiajuruoho

akaatti /ˈakaːtːɪ/ (n)
agat
  kvartsin pienikiteinen tuliperäinen muoto

akana /ˈakana/ (n)
agn
  jyvästä puitaessa irtoava kalvomainen suomu tai muu roska

akateemikko /ˈakatˌeːmɪkːo/ (n)
akademiker
  akatemian jäsen

akateeminen /ˈakatˌeːmɪnen/ (adj)
akademisk
  yliopistoon liittyvä, yliopistotutkintoihin liittyvä

akatemia /ˈakatˌemɪa/ (n)
akademi
  alansa ylin oppilaitos, korkeakoulu, yliopisto
  tieteiden tai taiteiden edistämiseksi perustettu seura, joka edustaa alansa korkeimpia saavutuksia
akademien, akademi
  Platonin Akatemia, Platonin perustama filosofinen koulukunta

akileija /ˈakɪlˌeija/ (n)
akleja
  leinikkikasvien heimoon kuuluvan akileijojen () suvun kasvi

akillesjänne /ˈakɪllˌesjænne/ (n)
akillessena, hälsena
  kantapäässä sijaitseva vahva jänne

akkalansaame /ˈakːalˌansaːme/ (n)
akkalasamiska
  Venäjällä puhuttu kuollut saamelaiskieli

akkumuloida /ˈakːumulˌoida/ (v)
ackumulera
  kerätä, kasata

akkumuloitua /ˈakːumulˌoitua/ (v)
ackumulera
  kerääntyä, kasaantua

akkusatiivi /ˈakːusatˌiːvɪ/ (n)
ackusativ
  minkä tahansa sijamuodon kaltainen objektin sija

akne /ˈakne/ (n)
akne
  talirauhasten liiallisesta talin erittämisestä ja niiden tulehtumisesta johtuva kasvojen ihosairaus

akrobaatti /ˈakrobˌaːtːɪ/ (n)
akrobat
  akrobatian harjoittaja, näytöksissä esiintyvä taituruusvoimistelija ja temppujen tekijä

akrobaattinen /ˈakrobˌaːtːɪnen/ (adj)
akrobatisk
  akrobatiaan liittyvä tai kuuluva

akrobatia /ˈakrobˌatɪa/ (n)
akrobatik
  taito tehdä poikkeuksellista notkeutta, voimaa ja rohkeutta vaativia näyttäviä voimistelu- ja tasapainoiluesityksiä; sekä näiden esittäminen

akrofobia /ˈakrofˌobɪa/ (n)
akrofobi
  korkean paikan kammo, pelko korkeita paikkoja kohtaan

akromegalia /ˈakromˌeɡalˌia/ (n)
akromegali#Ruotsi
  aivolisäkkeen liikatoiminnasta johtuva krooninen sairaus, joka ilmenee ruumiinosien, erityisesti ääreisosien, liikakasvuna

akseli /ˈakselɪ/ (n)
axel
  eräitä yleensä pyöriviä koneenosia

aksenttimerkki /ˈaksentːɪmˌerkːɪ/ (n)
accent, accenttecken
  merkki, joka ilmaisee ääntämiseen liittyvän koron paikan; aksenttimerkki voi toimia myös ääntämisohjeena

aksiisi /ˈaksɪːsɪ/ (n)
accis
  kotimaiseen tuotantoon kohdistunut nykyistä valmisteveroa vastannut vero

aksiooma /ˈaksɪˌoːma/ (n)
axiom
  perusväittämä aksiomaattisessa päättelyssä; selviö, itsestäänselvyys

aktinium /ˈaktɪnium/ (n)
aktinium
  radioaktiivinen alkuaine, Ac

aktivoitua /ˈaktɪvˌoitua/ (v)
aktiveras
  tulla aktiiviseksi

aktuaari /ˈaktuˌaːrɪ/ (n)
aktuarie
  virkamies, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ja säilyttää viraston asiakirjoja; eräissä virastoissa tilastojen laatija

akupunktio /ˈakupˌuŋktɪo/ (n)
akupunktur
  hoitomenetelmä, jossa ihoon työnnetään neuloja

akustiikka /ˈakustˌiːkːa/ (n)
akustik
  tilan äänentoisto-ominaisuudet
  äänialueella ilmenevien värähtelyjen ja niiden erilaisissa väliaineissa etenemisen tutkimus

akuutti /ˈakuːtːɪ/ (adj)
akut
  äkillinen

akvaario /ˈakvaːrˌio/ (n)
akvarium
  lasiallas, jossa pidetään kaloja, muita vesieläimiä ja usein myös kasveja

akvaariokala /ˈakvaːrˌiokˌala/ (n)
akvariefisk
  vangittuna akvaariossa näytillä pidettävä, us. akvaarioon jalostettu kala

akvarelli /ˈakvarˌellɪ/ (n)
akvarell
  vesivärimaalaus

akvaviitti /ˈakvavˌiːtːɪ/ (n)
akvavit
  ruotsalainen väkevä alkoholijuoma, jota on maustettu kuminalla ja aniksella

akvedukti /ˈakvedˌuktɪ/ (n)
akvedukt
  perinteisesti avonainen vesijohto (voidaan myös kattaa), jossa vesi virtaa painovoiman avulla

ala /ˈala/ (n)
fack, fält
  toimiala

ala-arvoinen /ˈalaˈarvoinen/ (adj)
underhaltig
  kelvoton, arvoton, huono

ala-arvoinen /ˈalaˈarvoinen/ (n)
underkänt
  huono tai hylätty arvosana

alabasteri /ˈalabˌasterɪ/ (n)
alabaster
  koriste-esineiden valmistukseen käytettävä hienojakoinen väritön tai lähes väritön kipsi

alaikäinen /ˈalaikˌæinen/ (adj)
minderårig
  iältään lain määräämän täysi-ikäisyyden rajan alapuolella oleva

alajuoksu /ˈalajˌuoksu/ (n)
nedre lopp
  joen loppuosa, joen järveen tai mereen laskua lähempänä oleva osa

alakerta /ˈalakˌerta/ (n)
bottenplan, nedre våning
  alin tai alempi kerros rakennuksessa

alakoulu /ˈalakˌoulu/ (n)
lågstadium
  suomalaisen peruskoulun alempi aste, joka käsittää vuosiluokat 1–6; entisen ala-asteen nykyinen nimitys

alalaji /ˈalalˌajɪ/ (n)
underart
  taksonomiassa lajin alapuolinen taksonominen taso

alaliikki /ˈalalˌiːkːɪ/ (n)
underlik
  (merenkulku) purjeen alareuna

alamäkiajo /ˈalamˌækɪˌajo/ (n)
downhill
  maastopyöräilyn yksi kilpailumuoto

alaraaja /ˈalarˌaːja/ (n)
nedre extremitet
  kädellisten yleinen nimitys takaraajalle, jota vastaavasti ihmisellä ja muilla ihmisapinoilla kutsutaan jalaksi

alas /ˈalas/ (adv)
ned, ner, utför
  ylhäältä alaspäin, alemmas, alaosaan, ala-asentoon; alhaalle

alasaksa /ˈalasˌaksa/ (n)
lågtyska, plattyska
  nykyisin pohjoisessa Saksassa sekä Alankomaiden koillisosassa puhuttava kieli, jolle ei ole kehitetty yleiskieltä tai vakiinnutettu yhteistä kirjoitusjärjestelmää (kielitunnus: nds)

alasorbi /ˈalasˌorbɪ/ (n)
lågsorbiska
  toinen sorbin kielen kahdesta kielimuodosta (kielitunnus: dsb)

alaston /ˈalaston/ (adj)
naken, bar
  ilman vaatteita oleva

alastonkuva /ˈalastˌoŋkuva/ (n)
nakenbild
  yhtä tai useampaa alastonta henkilöä esittävä kuva; kuva, jossa ollaan alasti

alasuoja /ˈalasˌuoja/ (n)
suspensoar
  sukuelimiä suojaava suojus

alaviite /ˈalavˌiːte/ (n)
fotnot
  sivun alareunassa oleva seliteteksti, joka viittaa johonkin samalla sivulla olevaan sanaan tai asiaan

albania /ˈalbanˌia/ (n)
albanesiska, albanska
  indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan erityisesti Albaniassa (kielitunnus: sq)

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (adj)
albansk
  Albaniasta peräisin oleva tai Albaniaan liittyvä

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (n)
alban, albanska, albanes, albanesiska
  pysyvästi Albaniassa asuva henkilö

albatrossi /ˈalbatrˌossɪ/ (n)
albatross
  joukko pitkä- ja kapeasiipisiä eteläisen pallonpuoliskon merialueiden oivallisina lentäjinä ja merimiesten onnentuojina tunnettuja lintuja ()

albinismi /ˈalbɪnˌismɪ/ (n)
albinism#Ruotsi
  ihmisen tai eläimen pigmentin puuttuminen tai sen äärimmäinene niukkuus

albumi /ˈalbumɪ/ (n)
album
  kirja johon kirjoitetaan muistorunoja, kootaan nimikirjoituksia, postimerkkejä, tulitikkuetikettejä, valokuvia tms. kokoelmaksi

albumiini /ˈalbumˌiːnɪ/ (n)
albumin
  yksinkertaisten valkuaisaineiden ryhmään kuuluva vesiliukoinen aine, jota esiintyy yhdisteissä mm. veriherassa ja munanvalkuaisessa

aldehydi /ˈaldehˌydɪ/ (n)
aldehyd
  orgaaninen yhdiste, joka muodostuu alkoholin hapettuessa

ale /ˈale/ (n)
rea#Ruotsi
  alennusmyynti

aleksandriini /ˈaleksˌandrɪːnɪ/ (n)
alexandrin
  eräs ranskalainen runomitta, joka koostuu 12:ta tai 13:ta(?) jambisesta tavusta, jossa tahtilepo on aina kuudennen tavun jälkeen

alemmuuskompleksi /ˈalemmˌuːskomplˌeksɪ/ (n)
mindervärdeskomplex
  usein tiedostamaton huonommuudentunne toisiin nähden

alennusmyynti /ˈalennˌusmyːntɪ/ (n)
rea
  tilanne, jossa tuotteita myydään alennuksella, alennettuun hintaan; usein alennusmyynnit ajoittuvat alennusmyyntikaudelle

aleutti /ˈaleutːɪ/ (n)
aleut
  eskimo-aleuttilainen kieli (kielitunnus: ale)
aleutiska
  Aleuttien saaristossa, Alaskassa ja Venäjällä elävän Amerikan alkuperäiskansan jäsen

alfahiukkanen /ˈalfahˌiukːanen/ (n)
alfapartikel
  elektroninsa menettänyt, ionisoitunut heliumydin

alfasäteily /ˈalfasætˌeily/ (n)
alfastrålning
  (ydinfysiikka) alfahiukkasista koostuva hajoavien ydinten lähettämä säteily

algebrallinen /ˈalɡebrˌallɪnen/ (adj)
algebraisk
  algebraan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (adj)
algerisk
  Algeriasta peräisin oleva tai Algeriaan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (n)
algerier
  pysyvästi Algeriassa asuva henkilö

algoritmi /ˈalɡorˌitmɪ/ (n)
algoritm#Ruotsi, algoritm
  joukko järjestelmällisesti suoritettavia käskyjä tai ohjeita jonkin tehtävän suorittamiseksi; erityisesti matematiikassa ja tietojenkäsittelyssä tarkkaan määritelty sarja ongelman ratkaisemista varten

alhaalla /ˈalhaːlla/ (adv)
nere
  alaosassa, alimmassa paikassa, olosuhteessa tai tilanteessa, pohjalla

alhaalta /ˈalhaːlta/ (adv)
nerifrån
  usein alhaisimmasta mahdollisesta paikasta tai olosuhteesta, pohjalta

aliarvioida /ˈalɪˌarvɪˌoida/ (v)
underskatta, undervärdera nedvärdera
  arvioida jokin joiltakin ominaisuuksiltaan vähäisemmäksi tai pienemmäksi kuin mitä se todellisuudessa on

alihankkija /ˈalɪhˌaŋkːɪja/ (n)
underleverantör
  henkilö tai yhtiö, joka on sitoutunut hankkimaan tai toteuttamaan urakkasopimuksen mukaisen työn

alikäytävä /ˈalɪkˌæytævæ/ (n)
underfart
  tien tai rautatien alitse johtava kulkuväylä

aliluutnantti /ˈalɪlˌuːtnantːɪ/ (n)
underlöjtnant
  Suomessa merivoimien alin upseeriarvo, joka vastaa maa- ja ilmavoimien vänrikkiä; nimityksen käyttö vaihtelee maittain

alipaine /ˈalɪpˌaine/ (n)
lågtryck
  normaalia tai ympäristön painetta pienempi paine

alistuskonjunktio /ˈalɪstˌuskonjˌuŋktɪo/ (n)
underordnande konjunkti
  konjunktioihin kuuluva eri tyyppisiä alisteisuuksia osoittava sidesana, jolla alkava sivulause ei voi esiintyä yksinään vaan se tulee sitoa päälauseeseen.

alittaa /ˈalɪtːaː/ (v)
underskrida
  mennä ali(tse)

aliupseeri /ˈaliupsˌeːrɪ/ (n)
underofficer
  (sotavoimat) henkilö jolla on jokin sotilasarvoista, jotka sijoittuvat arvojärjestyksessä upseerin ja miehistön väliin

alivuokrasuhde /ˈalɪvˌuokrasˌuhde/ (n)
underhyresförhållande
  menettely, jossa asuin- tai liikehuoneiston vuokralainen luovuttaa osan hallinnassaan olevasta tilasta toisen käytettäväksi; jos luovutus koskee koko huoneistoa, on kyseessä jälleenvuokraus

alkaa /ˈalkaː/ (v)
börja
  saada alkunsa, syntyä
  ryhtyä tekemään jotakin

alkaani /ˈalkaːnɪ/ (n)
alkan
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia

alkaen /ˈalkaen/ (adv)
från, med början
  jostakin lähtien

alkaminen /ˈalkamɪnen/ (n)
börjande
  alusta käynnistyminen

alkeet /ˈalkeːt/ (n)
abc, elementa, elementarkunskap, elementär kunskap, grund
  perusosaaminen

alkeishiukkanen /ˈalkeishˌiukːanen/ (n)
elementarpartikel
  aineen jakamaton rakenneosa, jolla ei siis ole omaa sisäistä rakennetta eikä se siten koostu muista hiukkasista; huomattavasti pienempi kuin atomi, jonka luultiin pitkään olevan aineen jakamaton rakenneosa; nykykäsityksen mukaan jakautuvat useisiin eri fermioneihin ja bosoneihin

alkemia /ˈalkemˌia/ (n)
alkemi
  oppi, jonka tarkoituksena on valmistaa kultaa muista aineista tai saavuttaa kuolemattomuus ns. viisasten kiven avulla

alkio /ˈalkɪo/ (n)
embryo, grodd
  uuden kasvi- tai eläinyksilön varhainen kehitysmuoto; ihminen on alkio hedelmöityksen ja noin 8. raskausviikon välisenä aikana
element
  tiettyyn joukkoon kuuluva yksittäinen matemaattinen olio; tyypiltään alkio voi olla esim. luku, matriisi, vektori, funktio tai joukko

alkoholi /ˈalkohˌolɪ/ (n)
alkohol, sprit
  mikä tahansa alkoholiryhmän (OH) eli hydroksyyliryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste

alkoholijuoma /ˈalkohˌolɪjˌuoma/ (n)
alkoholdryck
  nautittavaksi tarkoitettu etyylialkoholia sisältävä juoma, joka Suomen lainsäädännön mukaan sisältää enemmän kuin 1,2 tilavuusprosenttia ja enintään 80 % etyylialkoholia

alkoholipitoinen /ˈalkohˌolɪpɪtˌoinen/ (adj)
alkoholhaltig
  sellainen, joka sisältää alkoholia

alkoholipitoisuus /ˈalkohˌolɪpɪtˌoisuːs/ (n)
alkoholhalt
  alkoholin määrä juomassa tai muussa nesteessä, mikä ilmoitetaan tavallisesti tilavuusprosentteina

alkoholipolitiikka /ˈalkohˌolɪpˌolɪtˌiːkːa/ (n)
alkoholpolitik
  julkisen vallan toimi, jolla ehkäistään alkoholista aiheutuvia sosiaalisia, terveydellisiä ja yhteiskunnallisia haittoja

alkoholismi /ˈalkoholˌismɪ/ (n)
alkoholism
  pitkäaikaisesta alkoholin liikakäytöstä johtuva riippuvuus; toisaalta pidetään sairautena, johon joillakin henkilöillä on muita suurempi alttius

alkoholisti /ˈalkoholˌistɪ/ (n)
alkoholist
  alkoholista riippuvainen henkilö; alkoholismia sairastava henkilö

alkoholiton /ˈalkohˌolɪton/ (adj)
alkoholfri
  sellainen, jossa ei ole alkoholia
  alkoholia juomaton

alkoholivero /ˈalkohˌolɪvˌero/ (n)
alkoholskatt
  vero jota peritään alkoholijuomista

alku /ˈalku/ (n)
början, begynnelse
  se, mistä jokin alkaa, alkamiskohta, alkupää

alkuaine /ˈalkuˌaine/ (n)
element, grundämne
  aine, jota ei voi kemiallisesti pilkkoa pienempiin osiin ja joista kaikki kemialliset yhdisteet muodostuvat; määritellään aineeksi, jonka atomin ytimessä, atomiytimessä, on tietty määrä protoneja

alkuhärkä /ˈalkuhˌærkæ/ (n)
uroxe
  nautojen vuonna 1627 sukupuuttoon kuollut kantamuoto (Bos taurus primigenius); naudan villi esimuoto

alkukirjain /ˈalkukˌirjain/ (n)
begynnelsebokstav
  sanan ensimmäinen kirjain

alkuluku /ˈalkulˌuku/ (n)
primtal
  yhtä suurempi kokonaisluku, joka on jaollinen vain itsellään ja yhdellä

alkuperä /ˈalkupˌeræ/ (n)
origo
  se, mistä joku tai jokin periytyy tai tulee

alkuperäinen /ˈalkuperˌæinen/ (adj)
ursprunglig, elementär, genuin, primär
  sellainen, joka on ollut alun perin tai alkuaan, synnynnäinen; aito, oikea; alkuperään liittyvä

alkuperäiskieli /ˈalkuperˌæiskielɪ/ (n)
originalspråk
  (kielitiede) jollakin seudulla alun perin, alkuperäisenä käytetty kansan kieli.

alkuperämaa /ˈalkupˌeræmaː/ (n)
ursprungsland
  valtio, josta jokin tuote, asia tai esine on tuotettu tai valmistettu

alkupääoma /ˈalkupˌæːoma/ (n)
startkapital, begynnelsekapital, grundkapital
  (liiketalous) peruspääoma, ne varat, joita yrityksellä on, kun sen toiminta käynnistyy

alkuruoka /ˈalkurˌuoka/ (n)
förrätt
  ruoka ennen pääateriaa

alkusanat /ˈalkusanat/ (n)
begynnelseord
  (kirjallisuus, ym.) kirjan tai muun kirjallisen teoksen avauspuheenvuoro; teksti, joka aloittaa teoksen; kokouksen tai muun tilaisuuden ensimmäinen eli avauspuheenvuoro

alkutalvi /ˈalkutˌalvɪ/ (n)
förvinter
  (vuodenaika) talven alkupuoli

alkutekijä /ˈalkutˌekɪjæ/ (n)
primfaktor, primtalsfaktor
  kokonaisluvun jaoton, eli kokonaislukuun tasan sisältyvä, tekijä; tällainen tekijä on alkuluku

alkuteos /ˈalkuteos/ (n)
originalverk
  käännöksen kohteena ollut vieraskielinen teos

alkutuotanto /ˈalkutˌuotanto/ (n)
primärproduktion
  luonnonvarojen hyödyntämiseen perustuvan tuotantoketjun ensimmäinen vaihe; yhteisnimitys maa-, metsä-, kala- ja riistataloudelle sekä kalastukselle, metsästykselle, luonnontuotteiden keräilylle, kaivostoiminnalle ja kaivannaistoiminnalle

alkuvaihe /ˈalkuvˌaihe/ (n)
begynnelsestadium
  jonkin asian alussa oleva vaihe; ensiaskeleiden ottaminen

alla /ˈalla/ (adv)
under
  (tilasta) jonkin alapuolella

allas /ˈallas/ (n)
bassäng
  (maantiede) laakea, yleensä laaja maanpinnan tai merenpohjan painanne (esim. Lontoon allas ja Pariisin allas)

alle /ˈalle/ (adv)
under
  vähemmän kuin (määrään liittyen)

alleeli /ˈalleːlɪ/ (n)
allel
  (biologia) vastingeeni, tietyn geenin esiintyminen kahtena tai useampana eri muotona, jotka vaikuttavat samaan ominaisuuteen, mutta eri tavoin

allegorinen /ˈalleɡˌorɪnen/ (adj)
allegorisk
  allegorian avulla esitetty, siihen liittyvä, vertauskuvallinen

allekirjoittaa /ˈallekˌirjoitːaː/ (v)
underteckna
  laittaa nimensä esimerkiksi sopimukseen vahvistukseksi

allekirjoitus /ˈallekˌirjoitus/ (n)
underskrift, signatur, underteckning
  asiakirjan aitoutta varmentava tai hyväksyntää asiakirjan sisällölle ilmaiseva päivättyyn asiakirjaan kirjoitettu nimikirjoitus

allergia /ˈallerɡˌia/ (n)
allergi
  yliherkkyys jollekin elimistölle vieraalle aineelle

allerginen /ˈallerɡɪnen/ (adj)
allergisk
  sellainen, jolla on allergia; allergiaan liittyvä

allergisoida /ˈallerɡɪsˌoida/ (v)
allegisera
  aiheuttaa allergiaa, altistaa allergialle

alleviivata /ˈallevˌiːvata/ (v)
understryka, betona
  merkitä tärkeä kohta tekstistä piirtämällä viiva sen alle

alli /ˈallɪ/ (n)
alfågel
  keskikokoinen musta-ruskea-valkea sorsalintu

alluviaali /ˈalluvɪˌaːlɪ/ (n)
alluvial
  joen kuljettama hiekka yms., joka muodostaa alluviaalimaata

almanakka /ˈalmanˌakːa/ (n)
almanacka, almanac
  painotuote, joka esittää vuoden kierron, tärkeät yleiset merkkipäivät sekä muuta ajankohtaista ja yleishyödyllistä tietoa

aloite /ˈaloite/ (n)
initiativ
  yleensä kirjallinen ehdotus jonkin toimen saamiseksi aikaan

aloittaa /ˈaloitːaː/ (v)
börja
  laittaa jokin alulle

aloittaminen /ˈaloitːˌamɪnen/ (n)
påbörjande
  alkuun laittaminen

aloittelija /ˈaloitːˌelɪja/ (n)
nybörjare
  kokematon tai tottumaton henkilö; joku joka ei ole paljoa tehnyt kyseistä asiaa

alpakka /ˈalpakːa/ (n)
alpacka
  Etelä-Amerikassa villan tuotantoon jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (Vicugna pacos, 2001), joka on sukua laamalle
alpackaull
  alpakan villa, myös villaseostekokuitu

alpi /ˈalpɪ/ (n)
lysing
  alpien suvun () yleensä keltakukkaisia esikkokasveja

alppihiihto /ˈalpːɪhˌiːhto/ (n)
alpin skidsport
  laskettelu ja siitä kehitetty talviurheilumuoto

alppitorvi /ˈalpːɪtˌorvɪ/ (n)
alphorn
  erityisesti Sveitsiin vuoristoseuduilla käytettävä hyvin pitkävartinen puusta valmistettu puhallinsoitin, joka luetaan soittotekniikalaan vaskipuhaltimiin

alppitähti /ˈalpːɪtˌæhtɪ/ (n)
edelweiss
  erityisesti euroopanalppitähti eli Leontopodium alpinum, eurooppalainen vuoristokasvi

alruuna /ˈalruːna/ (n)
alruna
  rohtomandrake (Mandragora officinarum), monivuotinen kasvi, jolla on suuret, haaroittuvat juuret ja isot lehdet

alsikeapila /ˈalsɪkˌeapˌila/ (n)
alsikeklöver
  Suomenkin luonnossa esiintyvä apilat sukuun kuuluva kasvi

altai /ˈaltai/ (n)
altaiska
  Altain tasavallassa Venäjällä puhuttava turkkilainen kieli (kielitunnus: alt, alv)

altis /ˈaltɪs/ (adj)
helhjärtad
  avulias, auttavainen

altitudi /ˈaltɪtˌudɪ/ (n)
altitud, höjd
  taivaankappaleen korkeuskulma, joka voidaan mitata kulmamittarilla

altruismi /ˈaltrwɪsmɪ/ (n)
altruism
  toisten kunnioittaminen ja huomioon ottaminen; epäitsekkyys

alttari /ˈaltːarɪ/ (n)
altare
  pöytä tai muu tasainen rakennelma, jota käytetään uskonnollisissa rituaaleissa

alttariliina /ˈaltːarɪlˌiːna/ (n)
altarduk
  alttarin peittävä kangas

alttaritaulu /ˈaltːarɪtˌaulu/ (n)
altartavla
  kristillisessä kirkossa alttarin takana oleva maalaus tai muu taideteos

alttius /ˈaltːius/ (n)
villighet
  piirre tai ominaisuus, taipumus, joka tekee herkäksi ja auliiksi johonkin suuntautumiseen tai tapaan toimia

alttoklarinetti /ˈaltːoklˌarɪnˌetːɪ/ (n)
altklarinett
  puupuhallin, klarinettiperheen alttosoitin, es-klarinettia oktaavia alempaa soiva soitin

alttotorvi /ˈaltːotˌorvɪ/ (n)
althorn
  kolmiventtiinen Es- tai F-vireinen puhallinorkestereissa käytetty vaskipuhallin

alttoviulisti /ˈaltːovˌiulɪstɪ/ (n)
violist
  alttoviulun soittaja

alttoviulu /ˈaltːovˌiulu/ (n)
viola, altviolin
  viola, viulun kanssa rakenteeltaan samanlainen, mutta sitä suurempi ja matalaäänisempi jousisoitin

alttoviulukonsertto /ˈaltːovˌiulukˌonsertːo/ (n)
violakonsert
  konsertto alttoviululle ja orkesterille

alue /ˈalue/ (n)
område, nejd
  paikka; rajattu, äärellinen ala

aluepolitiikka /ˈaluˌepolɪtˌiːkːa/ (n)
regionalpolitik
  valtion tukitoimet, joilla pyritään tasapainottamaan kehitystä maan eri osissa; sen tavoitteena on turvata elinkeinotoiminta, toimeentulon hankkiminen, ammattitaidon ajanmukaisuus, palvelujen saatavuus ja hyvä elinympäristö jokaisen alueen väestölle

aluksi /ˈaluksɪ/ (adv)
i början, först, inledningsvis, till att börja med, till en början
  ensimmäiseksi, työn ensimmäisessä vaiheessa

alumiini /ˈalumˌiːnɪ/ (n)
aluminium
  maametalleihin kuuluva metallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain yhdisteissä; sen kemiallinen merkki on Al

alumiinivene /ˈalumˌiːnɪvˌene/ (n)
aluminium båt, aluminiumbåt
  alumiinimetallista valmistettu pienehkö vesikulkuneuvo

alumni /ˈalumnɪ/ (n)
alumn
  oppilaitoksesta valmistunut opiskelija, kasvatti

alun perin /ˈalum pˈerɪn/ (adv)
från första början
  aiemmassa alkuperäisessä merkityksessä; alkuaan, alkujaan

aluna /ˈaluna/ (n)
alun
  kaliumin ja alumiinin kaksoissuola

alus /ˈalus/ (n)
fartyg
  vesikulkuneuvo; (laajemmin) ilma- t. avaruuskulkuneuvo

alushousut /ˈalushˌousut/ (n)
kalsong, underbyxa, trosa
  ihoa vastaan pidettävät housut, jotka ovat lähinnä sukuelimien ja takapuolen suojana

aluskiinnitys /ˈaluskˌiːnnɪtys/ (n)
fartygsinteckning
  alusrekisteriin merkityn aluksen kiinnitys rekisteriin tehtävällä merkinnällä, josta ilmenee aluksen oleminen rahamääräisen kirjallisen sitoumuksen vakuutena

aluslevy /ˈaluslˌevy/ (n)
bricka
  pultin tai ruuvin kannan tai mutterin alle laitettava reiällinen yl. pyöreä levy

alusmaa /ˈalusmaː/ (n)
lydland
  toisen valtion hallinnassa oleva maa/valtio

aluspaita /ˈaluspˌaita/ (n)
undertröja linne, linne
  ihoa vasten (toisen paidan alla) pidettävä (miesten) kaulukseton paita

alustaa /ˈalustaː/ (v)
blanda till deg, knåda
  vastata tai sekoittaa taikinaa
inleda
  pitää alkupuheenvuoro keskustelulle

alusvaate /ˈalusvˌaːte/ (n)
underkläder
  päällysvaatteiden alla käytettävä vaatekappale: esimerkiksi alushousut tai rintaliivit

alvari /ˈalvarɪ/ (n)
alvar
  luontotyyppi, jossa kalkkikiven päällä on vain ohut multakerros

amalgaami /ˈamalɡˌaːmɪ/ (n)
amalgam
  elohopean ja jonkin toisen metallin seos

amanuenssi /ˈamanuˌenssɪ/ (n)
amanuens
  yliopistoissa hallinto-, suunnittelu-, selvitys- ja tiedotustehtävistä vastaava henkilö

amatsoni /ˈamatsˌonɪ/ (n)
amason
  Kreikan mytologiassa Mustanmeren rannalla asuvan sotaisan, kuningatarten hallitseman naiskansan jäsen
amazon, amazonpapegoja
  mikä tahansa amatsonien () sukuun kuuluva papukaijalaji tai sellaisen yksilö

amatööri /ˈamatˌøːrɪ/ (n)
amatör
  harrastaja, harrastelija, aloittelija, myös merkitykseltään vähättelevä

amazoniantinami /ˈamatsˌonɪˌantɪnˌamɪ/ (n)
bartlettinamo
  eräs ruskotinamien sukuun () kuuluva tinamilintujen laji () tai sen yksilö

ambassadi /ˈambassˌadɪ/ (n)
ambassad
  suurlähetystö

ambivalenttinen /ˈambɪvalˌentːɪnen/ (adj)
ambivalent
  ambivalenssiin liittyvä; sellainen, mihin sisältyy kaksijakoisia tunteita ja vastakohtaisuuksia

ambrotypia /ˈambrotˌypɪa/ (n)
ambrotypi
  eräs varhainen valokuvausmenetelmä

ameba /ˈameba/ (n)
amöba
  Amoebozoa-kuntaan kuuluva yksisoluinen aitotumallinen eliö, joka liikkuu muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja

amerikanenglanti /ˈamerˌikanˌeŋlantɪ/ (n)
amerikanska
  englannin kielen variantti, jota puhutaan Yhdysvalloissa

amerikanismi /ˈamerˌikanˌismɪ/ (n)
amerikanism
  amerikan englannin vaikutus jossakin muussa kielessä, erityisesti englannin kielen muissa varianteissa

amerikanrauta /ˈamerɪkˌanrauta/ (n)
amerikanare
  1950-luvun tyylinen pohjoisamerikkalainen auto

amerikium /ˈamerɪkium/ (n)
americium
  eräs radioaktiivinen alkuainemetalli

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (adj)
amerikansk
  Amerikasta peräisin oleva tai Amerikkaan liittyvä

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (n)
amerikan, amerikanska
  Yhdysvalloissa asuva, Yhdysvaltain kansalainen
  Amerikoissa asuva, yleisimmin joko pohjoisamerikkalainen tai eteläamerikkalainen

ametisti /ˈametˌistɪ/ (n)
ametist
  läpikuultava, väriltään sinipunaisesta purppuraan vaihteleva kvartsi

amfiboliitti /ˈamfɪbolˌiːtːɪ/ (n)
amfibolit
  paasiassa sarvivälkkeestä, plagioklaasista ja biotiitista koostuva harmaanmusta, musta tai vihertävä metamorfinen kivilaji

amhara /ˈamhara/ (n)
amhariska
  pääasiassa Etiopiassa puhuttu seemiläinen kieli, kielitunnus: am

aminohappo /ˈamɪnohˌapːo/ (n)
aminosyra
  orgaaninen yhdistelmä, missä on sekä (emäksinen) aminoryhmä että (hapan) karboksyyliryhmä. On perustana joukolle koostumukseltaan erilaisia fysiologisesti merkittäviä orgaanisia happoja, joista kaikki proteiinit koostuvat

amiraali /ˈamɪrˌaːlɪ/ (n)
amiral
  merivoimien korkein sotilasarvo, joka vastaa maavoimien kenraalia

amiraaliperhonen /ˈamɪrˌaːlɪpˌerhonen/ (n)
amiral
  (eläintiede) amiraali, täpläperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen

ammatinharjoittaja /ˈammatˌinharjˌoitːaja/ (n)
yrkesutövare
  henkilö, joka harjoittaa jotakin ammattia ansaintatarkoituksessa toimeentulon hankkimiseksi; yksityinen elinkeinonharjoittaja

ammatti /ˈammatːɪ/ (n)
yrke, profession
  se, mitä henkilö tekee työkseen; pätevyys jonkin tietyn työn taitamiseen

ammattikieli /ˈammatːɪkˌielɪ/ (n)
fackspråk
  ammattislangi, johonkin tiettyyn ammattialaan liittyvä sanasto tai ilmaisu; ammattiin liittyvä kielen ilmaisutapa

ammattikorkeakoulu /ˈammatːɪkˌorkeakˌoulu/ (n)
yrkeshögskola
  korkeakoulu, joka antaa ammatillisen valmiuden, mutta joka ei harjoita tieteellistä perustutkimusta; työelämäsuuntautunut korkeakoulu

ammattikoulu /ˈammatːɪkˌoulu/ (n)
yrkesskola
  toisen asteen oppilaitos, joka tarjoaa ammatillista peruskoulutusta, antaa ammattikoulutusta; ammattioppilaitos

ammattikoululainen /ˈammatːɪkˌoululˌainen/ (n)
yrkeskolelev
  ammattikoulussa opiskeleva henkilö

ammattikoulutus /ˈammatːɪkˌoulutus/ (n)
fackutbildning, yrkesutbildning
  ammattiin johtava koulutus

ammattiopisto /ˈammatːˌiopˌisto/ (n)
fackläroverk, yrkesläroverk
  ammattioppilaitos

ammattitaitoinen /ˈammatːɪtˌaitoinen/ (adj)
fackkunnig, kvalificerad, proffsig, yrkeskunnig, yrkesskicklig
  oman ammattinsa (työnsä) hyvin osaava, pätevä

ammentaa /ˈammentaː/ (v)
hämta, ösa
  ottaa keittoa tai nestettä astiasta, kauhoa

ammoniakki /ˈammonɪˌakːɪ/ (n)
ammoniak
  typen ja vedyn yhdiste, NH₃

ammua /ˈammua/ (v)
råma
  pitää lehmän ääntä

amnesia /ˈamnesˌia/ (n)
amnesi
  muistinmenetys; ohimenevä kohtaus tai pitkäaikainen korjautuva, pysyvä tai etenevä tila

amnestia /ˈamnestˌia/ (n)
amnesti
  tiettyihin, tavallisesti poliittisiin rikoksiin syyllistyneitä koskeva yleinen armahdus tai rangaistuksen lievennys; Suomessa yleinen armahdus voidaan säätää lailla

amorinkaari /ˈamorˌiŋkaːrɪ/ (n)
amorbåg
  ihmisen ylähuulen yläreuna

ampeeri /ˈampeːrɪ/ (n)
ampere
  sähkövirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus A)

ampiainen /ˈampɪˌainen/ (n)
geting
  yleensä yhdyskunnassa elävä hyönteinen heimossa , jonka naarailla on myrkkypistin, jonka pistos on tuskallinen myös ihmiselle

amppeli /ˈampːelɪ/ (n)
ampel
  riippuva lamppu tai kukka-astia

ampua /ˈampua/ (v)
skjuta
  laukaista ammus tai nuoli aseella johonkin kohteeseen ilman että kohde kuolee

ampuhaukka /ˈampuhˌaukːa/ (n)
stenfalk
  jalohaukkoihin kuuluva pieni petolintu ()

ampuma-ase /ˈampumaˈase/ (n)
skjutvapen
  ampumiseen käytetty ase, usein tuliase, myös erilaiset jouset

ampuma-aukko /ˈampumaˈaukːo/ (n)
embrassyr
  embrasyyri; puolustusmuurissa oleva holvattu (kasematissa) tai kattamaton (rintasuojassa) aukko josta voidaan ampua joko tykillä tai kiväärillä

ampumahiihto /ˈampumahˌiːhto/ (n)
skidskytte
  urheilulaji, jossa kilpailijoiden paremmuus ratkaistaan hiihdon ja ammunnan yhteistuloksella

ampumajuoksu /ˈampumajˌuoksu/ (n)
springskytte
  ampumahiihdon kaltainen urheilumuoto, jossa hiihto on korvattu juoksulla

ampumatarvikkeet /ˈampumatˌarvɪkːeːt/ (n)
ammunition
  ampumiseen, tarkemmin laukauskeen tarvittavan materiaalin kokonaisuus

amputoida /ˈamputˌoida/ (v)
amputera
  poistaa leikkaamalla ruumiinosa kokonaan tai osittain

amputointi /ˈamputˌointɪ/ (n)
amputation
  kirurginen toimenpide jossa raaja tai raajan osa poistetaan

anaaliseksi /ˈanaːlɪsˌeksɪ/ (n)
analsex
  peräaukon kautta tapahtuva yhdyntä

anakronismi /ˈanakronˌismɪ/ (n)
anakronism#Ruotsi
  virhe ajan suhteen, esineen, asian tai käsitteen sijoittaminen sille sopimattomaan aikakauteen

anakronistinen /ˈanakronˌistɪnen/ (adj)
anakronistisk
  aikaan sopimaton, virheellinen ajan suhteen; eri aikakauteen liittyvä

analoginen /ˈanalˌoɡɪnen/ (adj)
analog
  yhtenevä, yhdenmukainen, verrannollinen, vastaava, samantapainen, samankaltainen, samatoiminen; muodostavat analogian
  fyysisten määrien käsittelyyn, jatkuviin suureisiin perustuva, ei-digitaalinen

analysoida /ˈanalysˌoida/ (v)
analysera
  eritellä, jakaa osiin; määrittää purkamalla osiin

analyysi /ˈanalˌyːsɪ/ (n)
analys
  tutkittavana olevan asian määrittäminen purkamalla osiin

analyyttisyys /ˈanalˌyːtːɪsyːs/ (n)
analytiskhet
  se, että on analyyttinen

ananas /ˈananas/ (n)
ananas
  hedelmäananas, Ananas comosus, trooppinen yksisirkkainen kasvi ja sen mehevä epähedelmä

anarkia /ˈanarkˌia/ (n)
anarki
  (poliittinen ideologia) anarkismin mukainen aate ja yhteiskunta, jossa ei ole valtiota ja jossa vallan on aina perusteltava itsensä

anarkisti /ˈanarkˌistɪ/ (n)
anarkist
  anarkismin kannattaja

anatomia /ˈanatˌomɪa/ (n)
anatomi
  eliöiden rakennetta käsittelevä tiede

anatominen /ˈanatˌomɪnen/ (adj)
anatomisk
  sellainen, joka kuuluu anatomiaan, anatomiaan liittyvä, anatomialle ominainen, anatomiaa koskeva

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (adj)
andorransk
  Andorraan kuuluva tai siihen liittyvä

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (n)
andorran
  pysyvästi Andorrassa asuva henkilö
  Andorran kansalainen
  syntyperältään andorralainen

androfobia /ˈandrofˌobɪa/ (n)
androfobi
  miehiin kohdistuva pelko

anella /ˈanella/ (v)
tigga
  pyytää, kerjätä

anemia /ˈanemˌia/ (n)
anemi
  veritauti, jossa punasolujen sisältämän hemoglobiinin tai itse punasolujen määrä on normaalia pienempi ja tämän seurauksena veren hapenkuljetuskyky on alentunut; vähäverisyys

anemometri /ˈanemomˌetrɪ/ (n)
anemometer
  tuulen voimakkuuden mittari, tuulimittari

aneurysma /ˈaneurˌysma/ (n)
aneurysm, artärbråck
  valtimonpullistuma

anfangi /ˈanfaŋŋɪ/ (n)
anfang
  (typografia) tekstin koristeellinen alkukirjain

anglikaaninen /ˈaŋlɪkˌaːnɪnen/ (adj)
anglikansk
  Englannin protestanttiseen valtionkirkkoon liittyvä, sen opetuksen mukainen

anglismi /ˈaŋlɪsmɪ/ (n)
anglicism
  englannin kielestä muuhun kieleen siirtynyt sana tai lauserakenne, joka on usein vastaanottavan kielen omien sääntöjen vastainen

animaatio /ˈanɪmˌaːtɪo/ (n)
animation
  tekniikka, jolla luodaan liikkuvaa kuva yksittäisistä kuvista vaihtamalla niitä tietyin väliajoin useita kertoja sekunnissa

anisruoho /ˈanɪsrˌuoho/ (n)
anis
  (kasvitiede) sarjakukkaiheimon ruoho, jonka lohkohedelmiä käytetään mausteena.

anjovis /ˈanjovɪs/ (n)
ansjovis
  fileerattu ja maustettu kalasäilyke, joka Pohjoismaissa on yleensä kilohailia

ankerias /ˈaŋkerɪas/ (n)
ål
  erityisesti laji (), jolla on pyöreä pitkulainen takaosasta litteä ruumis. Ankeriaan kehitysvaiheita ovat muna, toukka, lasiankerias ja aikuinen yksilö. Naaraat nousevat jokia pitkin makeaan veteen, josta lähtevät sukukypsinä vaellukselle mereen kohti lisääntymisalueita.

ankka /ˈaŋkːa/ (n)
anka, and
  kotieläimenä pidettävä sinisorsan muoto (Anas platyrhynchos domestica), josta on useita muunnoksia

ankkalammikko /ˈaŋkːalˌammɪkːo/ (n)
ankdamm
  lammikko, jossa ankoilla on tapana viettää aikaansa

ankkuri /ˈaŋkːurɪ/ (n)
ankare
  ketjulla tai köydellä varustettu yleensä rautainen väline aluksen, poijun tai muun kelluvan esineen kiinnittämiseen sen ajelehtimisen estämiseksi.
  pieni tynnyri, n. 39 litraa, käytetty vetomittana

ankkuripeli /ˈaŋkːurˌipelɪ/ (n)
ankarspel
  ankkurin laskemiseen käytettävä laite

anniskelu /ˈannɪskˌelu/ (n)
utskänkning
  alkoholijuomien myynti ja tarjoilu anniskeluliikkeessä; se, että anniskellaan

anniskeluliike /ˈannɪskˌelulˌiːke/ (n)
utskänkningsrörelse
  anniskeluravintola tai muu liike, jossa harjoitetaan anniskelua

anniskeluravintola /ˈannɪskˌeluravˌintola/ (n)
utskänkningsrestaurang
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten tarjoamiseen erikoistunut ravintola, jossa myydään alkoholia ko. liikkeen anniskeluoikeuden edellyttämällä tavalla

annostus /ˈannostus/ (n)
dosering
  määrä, joka lääkettä tms. annetaan

anoa /ˈanoa/ (v)
anhålla, vädja
  pyytää nöyrästi; jättää avunpyyntö, lykkäyspyyntö...

anomalia /ˈanomˌalɪa/ (n)
anomali
  poikkeama, poikkeavuus

anomus /ˈanomus/ (n)
anhållan
  nöyrä pyyntö; virallinen pyyntö

anonyymiys /ˈanonˌyːmiys/ (n)
anonymitet
  nimeämättömyyden tila tai eksistentti

anoppi /ˈanopːɪ/ (n)
svärmor
  puolison äiti

anorakki /ˈanorˌakːɪ/ (n)
anorak
  inuiittien käyttämä hupullinen, hylkeen tai karibun nahasta tehty, yleensä tuulenpitävä takki, joka ei aukea edestä vaan se puetaan pään yli vetämällä

anoreksia /ˈanorˌeksɪa/ (n)
anorexi
  anoreksia nervosa, syömishäiriö, jossa ihminen näkee itsensä liian lihavana riippumatta siitä, kuinka laiha hän todellisuudessa on

ansaita /ˈansaita/ (v)
tjäna
  saada rahaa esim. tekemästään työstä

ansaitseminen /ˈansaitsˌemɪnen/ (n)
förtjänande, förvärvande
  ansioiden kartuttaminen, erityisesti ansiotyössä

ansio /ˈansɪo/ (n)
inkomst, ersättning
  rahana tai luontaisetuina saatu tulo, palkka

ansioluettelo /ˈansɪˌoluˌetːelo/ (n)
meritförteckning
  luettelo henkilön koulutuksesta, työkokemuksesta ja muista taidoista

ansiosta /ˈansɪˌosta/ (adv)
tack vare, på grund av
  aiheellisesti, täydestä syystä

ansoitus /ˈansoitus/ (n)
försåt
  ansoittamisen toteutus

antaa /ˈantaː/ (v)
ge, skänka
  luovuttaa toiselle
vetta
  olla johonkin päin, avautua

antagonisti /ˈantaɡonˌistɪ/ (n)
antagonist
  päähenkilön vastustaja

antarktinen /ˈantarktɪnen/ (adj)
antarktisk
  etelänapaan ja sen lähialueisiin liittyvä

anteeksipyyntö /ˈanteːksɪpˌyːntø/ (n)
ursäkt
  sosiaalinen ele, jonka tarkoitus on esittää katumusta epäoikeudenmukaiseksi koetusta teosta

anteliaasti /ˈantelɪˌaːstɪ/ (adv)
generöst, givmilt
  runsaasti tai mielellään antaen

anteliaisuus /ˈantelɪˌaisuːs/ (n)
givmildhet
  antamiselle suopea ominaispiirre tai asenne

antelias /ˈantelɪas/ (adj)
generös, givmild, frikostig, flott
  runsaasti tai mielellään jotakin lahjaksi antava

antenni /ˈantennɪ/ (n)
antenn
  radioaaltojen vastaanottamiseen tai lähettämiseen tarkoitettu laite; avoin värähtelypiiri, joka sovittaa vastaanotto- tai lähetyslatteissa käsiteltävän radiotaajuisen signaalin eetterissä etenevään radiotaajuiseen säteilyyn.

antependium /ˈantepˌendium/ (n)
antependium
  alttarin etuosan peittävä kirkkotekstiili, alttariliina, alttarivaate

antibiootti /ˈantɪbɪˌoːtːɪ/ (n)
antibiotikum
  bakteereja tuhoava aine, esimerkiksi penisilliini

antihiukkanen /ˈantɪhˌiukːanen/ (n)
antipartikel
  hiukkanen, jolla on sama massa kuin tavallisella hiukkasella, mutta jonka kvanttiluvut ovat vastakkaiset

antikvariaatti /ˈantɪkvˌarɪˌaːtːɪ/ (n)
antikvariat
  vanhojen kirjojen kauppa

antilooppi /ˈantɪlˌoːpːɪ/ (n)
antilop
  useiden solakoiden, pitkä- ja ohutraajaisten laumoissa elävien onttosarvisten märehtijöiden yhteisnimitys

antimateria /ˈantɪmˌaterˌia/ (n)
antimateria
  antihiukkasista koostuva materia

antimoni /ˈantɪmˌonɪ/ (n)
antimon
  metallinen alkuaine, jolla on myös epämetallinen allotrooppimuoto. Kemiallinen merkki: Sb.

antioksidantti /ˈantɪˌoksɪdˌantːɪ/ (n)
antioxidant
  hapettumis-reaktion estävä aine, hapettumisenestoaine; kemiallinen yhdiste, joka estää toisten yhdisteiden hapettumista

antisykloni /ˈantɪsˌyklonɪ/ (n)
anticyklon
  korkeapaineen keskuksesta ulospäin suuntautuva tuulijärjestelmä

antiteesi /ˈantɪtˌeːsɪ/ (n)
antites
  vastakohta

antoisa /ˈantoisa/ (adj)
fruktbar, givande, nyttig
  virikkeitä t. virkistystä antava

antropologi /ˈantropˌoloɡɪ/ (n)
antropolog
  antropologian tutkija

antropologia /ˈantropˌoloɡˌia/ (n)
antropologi
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva ihmistä tutkiva tiede, laajasti ottaen kaikki ihmisen ruumiillisia ja kulttuuriominaisuuksia tutkivat tieteet kuuluvat tähän; pohjoismaisessa opetuksessa aluetta on rajattu

antropomorfismi /ˈantropomˌorfɪsmɪ/ (n)
antropomorfism
  luontokappaleiden inhimillistäminen, ihmisenkaltaistaminen

antura /ˈantura/ (n)
sula
  jalkineen ulkopohja
grundplatta
  (rakennustekniikka) maapohjalle ennen rakennusta tai muuta vaativaa rakennelmaa tehtävän perustuksen alimmainen, yleensä levein osa.

aortta /ˈaortːa/ (n)
aorta
  sydämen vasemmasta kammiosta lähtevä ruumiin suurin valtimo

apassi /ˈapassɪ/ (n)
apache
  nimitys eräille toisilleen kielellistä ja kulttuurista sukua oleville intiaaniheimoille, jotka eurooppalaisten Amerikkaan saapumisen aikoina elivät nykyisten Yhdysvaltojen etelä- ja Meksikon pohjoisosissa

apatia /ˈapatˌia/ (n)
apati
  haluttomuuden ja välinpitämättömyyden tila ja tunne, tunteettomuus

ape /ˈape/ (n)
sörpa
  sekoittamalla olkisilppuun tai ruumeniin jauhoja saatu hevosen tai naudan rehu; koostumukseltaan vaihteleva rehuseos

apea /ˈapea/ (adj)
förstämd, modfälld, nedslagen
  alakuloinen, ankea, murheellinen

aperitiivi /ˈaperɪtˌiːvɪ/ (n)
aperitif#Ruotsi
  ennen ruokailua nautittava alkoholijuoma

apheli /ˈaphelɪ/ (n)
aphelium
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on kauimpana keskustähdestään

apila /ˈapɪla/ (n)
klöver
  -suvun hernekasvi

apina /ˈapɪna/ (n)
apa
  jokin kädellisten lahkon osalahkoon kuuluva nisäkäs

apinanleipäpuu /ˈapɪnˌanleipæpuː/ (n)
apbrödsträdet, baobab#Ruotsi
  mikä tahansa apinanleipäpuiden sukuun () kuuluva malvakasvien laji tai sellaisen yksilö

aplodi /ˈaplodɪ/ (n)
applåd
  kättentaputus suosionosoituksena

apogeum /ˈapoɡeum/ (n)
apogeum
  Maata kiertävän kappaleen kiertoradan piste, jossa se on kauimpana Maasta

apostoli /ˈapostˌolɪ/ (n)
apostel
  Raamatussa mainittu Jeesuksen opetuslapsi

apostolinkyyti /ˈapostolˌiŋkyːtɪ/ (n)
apostlahästar
  jalan matkaaminen

apostolinmiekka /ˈapostolˌinmiekːa/ (n)
apostlalilja
  Brasiliasta peräisin oleva huonekasvina kasvatettu kurjenmiekkakasvi Neomarica northiana

apostrofi /ˈapostrˌofɪ/ (n)
apostrof
  (typografia) suora heittomerkki (')

apotti /ˈapotːɪ/ (n)
abbot, abbé
  munkkiluostarin johtaja katolisessa kirkossa

appelsiini /ˈapːelsˌiːnɪ/ (n)
apelsin
  sen marja, jota arkikielessä kutsutaan hedelmäksi

appelsiinimehu /ˈapːelsˌiːnɪmˌehu/ (n)
apelsinjuice
  appelsiinista puristettu mehu

appi /ˈapːɪ/ (n)
svärfar
  puolison isä

apportti /ˈapːortːɪ/ (n)
apport
  yritykseen sijoittaminen muuna kuin rahasijoituksena; yritykseen sijoitetaan tavaraa tai muuta omaisuutta, josta voi olla yritykselle taloudellista hyötyä

apporttiomaisuus /ˈapːortːˌiomˌaisuːs/ (n)
apportegendom
  omaisuus, joka sijoitetaan yritykseen apporttina; tavaraa tai muuta omaisuutta, josta voi olla yritykselle taloudellista hyötyä

aprikoosi /ˈaprɪkˌoːsɪ/ (n)
aprikos
  sen hedelmä

aprillipila /ˈaprɪllˌipɪla/ (n)
aprilskämt
  leikkimielinen puijaus, joka tehdään aprillipäivänä

apteekkari /ˈapteːkːˌarɪ/ (n)
apotekare
  henkilö, jolla on vaadittava tutkinto ja oikeus (apteekkioikeus) pitää apteekkia; historiallisesti apteekin omistaja ja lääkkeiden valmistaja; sana on jäänyt vanhanaikaiseksi ja pudonnut nykyhetken käytöstä, koska apteekkiala on muuttunut ja nykyään apteekeissa työskentelevät proviisorit ja farmaseutit

apteekki /ˈapteːkːɪ/ (n)
apotek
  lääkkeiden myynti- ja historiallisesti myös valmistusliike

apteekkilupa /ˈapteːkːˌilupa/ (n)
apotekstillstånd
  apteekkiliikkeen harjoittamiseen vaadittava viranomaisen myöntämä lupa

apteekkituote /ˈapteːkːɪtˌuote/ (n)
apoteksvara
  apteekkitavaroihin luettava tai muu apteekeissa kaupan oleva valmiste tai tarvike

apu /ˈapu/ (n)
hjälp
  toimi tai toimitus, minkä tarkoitus on auttaa pulaan joutunutta tai vaikeassa tilanteessa olevaa; auttaminen, avustaminen

apulainen /ˈapulˌainen/ (n)
assistent, biträde
  henkilö, joka auttaa työssä tai tehtävässä, avustaja

apusana /ˈapusˌana/ (n)
formord, hjälpord
  lauseenmuodostuksen avuksi tarvittu sana, joka ei kuulu muihin sanaluokkiin

aputoiminimi /ˈaputˌoimɪnˌimɪ/ (n)
bifirma, hjälpfirma, hjälpfirmanamn
  osakeyhtiön tai osuuskunnan jostakin toimintayksiköstään käyttämä toiminimen kaltainen erityisnimi; periaatteessa yritys voi yksilöidä jokaisen yksikkönsä omalla aputoiminimellä, johon yritys saa yksinoikeuden rekisteröimällä tai vakiinnuttamalla

apuverbi /ˈapuvˌerbɪ/ (n)
hjälpverb
  (kielitiede) verbi jonka avulla muodostetaan verbin liittomuotoja; verbi, joka antaa pääverbistä semanttista tai lauseopillista lisätietoa

apuväline /ˈapuvˌælɪne/ (n)
hjälpmedel
  jossakin toiminnassa helpottava esine tai asia; työkalu, tarvekalu

arabia /ˈarabˌia/ (n)
arabiska
  arabimaissa puhuttava seemiläinen kieli, jonka kirjakielenä toimii ns. klassinen arabia; eri valtioiden alueilla puhuttavat kielimuodot poikkeavat toisistaan sanastoltaan ja ääntämykseltään (sanalista)

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (adj)
arabisk
  arabiankielistä etnistä alkuperää oleva, arabialaisuuteen liittyvä, Arabimaihin tai arabeihin liittyvä

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (n)
arab, arabiska
  arabi, etniseltä syntyperältään arabimaista oleva
  arabianhevonen

arabikumi /ˈarabˌikumɪ/ (n)
acaciagummi, akaciagummi, gummi arabicum
  eräiden akaasialajien ilmassa kovettuva maitiaisneste, jota käytetään muun muassa hyytelöimis- ja stabilointiaineena makeisissa ja lääketableteissa, sideaineena erilaisissa voiteissa ja tahnoissa sekä liimana savukepapereissa

aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (n)
aragonska
  (kielitiede) aragonian kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan Koillis-Espanjassa Aragonian itsehallintoalueella virallisen kielen, espanjan, ohessa. Sanalista

areena /ˈareːna/ (n)
arena
  roomalaisen amfiteatterin hiekkapäälysteinen näyttämö, jota kerrotaan käytetyn taistelukenttänä

areiolainen /ˈareiolˌainen/ (adj)
ariansk
  areiolaisuuteen liittyvä

areiolaisuus /ˈareiolˌaisuːs/ (n)
arianism
  kristinuskon suuntaus, jonka mukaan Kristus ei ole samaa olemusta kuin Jumala ja joka tuomittiin kerettiläisyydeksi Nikean kirkolliskokouksessa vuonna 325

arendaattori /ˈarendˌaːtːorɪ/ (n)
arrendator, arrendehavare, arrendeinnehavare, arrendetagare
  vuokraaja, arennille ottaja

arenti /ˈarentɪ/ (n)
arrende
  maanvuokraus; sellainen oikeussuhde, joka syntyy sopimuksella, jossa toinen antaa toiselle määräajaksi tietyillä ehdoilla nautinta- ja käyttöoikeuden maahan, metsästykseen tai muuhun vastaavaan
  maanvuokra; se korvaus, joka maanvuokrasopimuksen perusteella on suoritettava

arentiaika /ˈarentɪˌaika/ (n)
arrendeperiod, arrendetid
  vuokra-aika

arentiehto /ˈarentˌiehto/ (n)
arrendevillkor
  maanvuokraehto

arentikirja /ˈarentɪkˌirja/ (n)
arrendekontrakt
  maanvuokrasopimus, maan vuokraamisesta tehtävä osapuolia sitova päätös

arentilainen /ˈarentɪlˌainen/ (n)
arrendator, arrendehavare, arrendetagare
  maanvuokraaja, tilanvuokraaja, vuokramies, vuokratilallinen, vuokraviljelijä

arentimaa /ˈarentɪmaː/ (n)
arrendejord
  vuokramaa, vuokralle annettu tai otettu maa-alue

arentimaksu /ˈarentɪmˌaksu/ (n)
arrendeavgift
  maanvuokramaksu, vuokranantajalle maksettava korvaus maan käyttöoikeudesta

arentimies /ˈarentɪmies/ (n)
arrendator, arrendehavare, arrendetagare
  maanvuokraaja, tilanvuokraaja, vuokramies, vuokratilallinen, vuokraviljelijä

arentimäärä /ˈarentɪmˌæːræ/ (n)
arrendebelopp, arrendesumma
  maanvuokramaksu, vuokranantajalle maksettava korvaus maan käyttöoikeudesta

arentioikeus /ˈarentɪˌoikeus/ (n)
arrenderättighet
  vuokraoikeus

arentipalsta /ˈarentɪpˌalsta/ (n)
arrendejord
  vuokramaa, vuokralle annettu tai otettu maalohko

arentisopimus /ˈarentˌisopɪmus/ (n)
arrendeavtal, arrendekontrakt
  maanvuokrasopimus, maan vuokraamisesta tehtävä osapuolia sitova päätös

arentisumma /ˈarentɪsˌumma/ (n)
arrendebelopp, arrendesumma
  maanvuokramaksu, vuokranantajalle maksettava korvaus maan käyttöoikeudesta

arentitila /ˈarentˌitɪla/ (n)
arrendegård, arrendehemman, arrendelägenhet
  vuokratila, vuokralle annettu tai otettu määrärajainen maa-alue

arentitulo /ˈarentˌitulo/ (n)
arrendeinkomst
  maan vuokralle antaneelle henkilölle maksettava korvaus joko rahana tai viljana

areometri /ˈareomˌetrɪ/ (n)
areometer
  nesteiden ominaispainon määrittämiseen käytettävä mittalaite

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (adj)
argentinsk
  Argentiinasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (n)
argentinare
  pysyvästi Argentiinassa asuva henkilö

argon /ˈarɡon/ (n)
argon
  jalokaasuihin kuuluva väritön, hajuton ja mauton alkuaine

argumentti /ˈarɡumˌentːɪ/ (n)
argument
  looginen, perusteltu todistus tai mielipide

aristokraattinen /ˈarɪstˌokraːtːɪnen/ (adj)
aristokratisk
  aristokratiaan liittyvä tai siihen kuuluva

aristokratia /ˈarɪstˌokratˌia/ (n)
aristokrati
  valtiomuoto, jossa valta on yläluokalla, aatelilla tms.

aritmeettinen /ˈarɪtmˌeːtːɪnen/ (adj)
aritmetisk
  sellainen, joka kuuluu aritmetiikkaan tai on sen sääntöjen mukainen, laskuopillinen

aritmetiikka /ˈarɪtmetˌiːkːa/ (n)
aritmetik
  laskuoppi, joka käsittelee numeroilla merkittyjä suureita; käytettäviä laskutoimituksia ovat yhteenlasku, vähennyslasku, kertolasku ja jakolasku

arjalainen /ˈarjalˌainen/ (adj)
arisk
  arjalaisiin liittyvä

arjalainen /ˈarjalˌainen/ (n)
arier
  Intiaan noin 1900–1300 eKr. saapuneen indoiranilaisen valloittajakansan jäsen
  indoiranilaista kieltä puhuvan kansan jäsen
  indoeurooppalaisia kieliä puhuvien eurooppalaisten kuvitteellisen kantakansan jäsen

arkadi /ˈarkadɪ/ (n)
arkad
  kaarikäytävä; pylväiden kannattelema holvikaarisarja

arkeologi /ˈarkeˌoloɡɪ/ (n)
arkeolog
  ammattinaan arkeologiaa harjoittava henkilö

arkeologia /ˈarkeˌoloɡˌia/ (n)
arkeologi
  tiede ihmisen kulttuurin kehityksestä sellaisena kuin se on tutkittavissa maasta ja maaperästä löydettyjen ihmisen toiminnan aikaan saattamien erilaisten rakenteiden ja esineiden jäännöksistä

arki /ˈarkɪ/ (n)
vardag
  tavanomaiset tai ei-erityiset päivät elämässä

arkikieli /ˈarkɪkˌielɪ/ (n)
talspråk, vardagsspråk
  jokapäiväinen kieli, jossa sallitaan vapauksia eikä aina tavoitella täsmällisiä ilmauksia; muistuttaa puhekieltä, mutta sisältää vähemmän vapauksia

arkinen /ˈarkɪnen/ (adj)
vardaglig
  sellainen, joka kuuluu arkeen, arjelle ominainen

arkipuku /ˈarkɪpˌuku/ (n)
vardagsdräkt, vardagskostym
  toimistotyötä, neuvotteluja, asiakaspalvelua yms. sisältävissä töissä käytettävä yhtenäinen arkinen miehen puku

arkipäiväinen /ˈarkɪpˌæivæinen/ (adj)
vardaglig
  sellainen, joka kuuluu arkipäivään, arkipäiville ominainen

arkisto /ˈarkɪsto/ (n)
arkiv
  dokumenttien säilytyspaikka

arkkiatri /ˈarkːɪˌatrɪ/ (n)
arkiater
  hallitsijan henkilääkäri

arkkihiippakunta /ˈarkːɪhˌiːpːakˌunta/ (n)
ärkestift
  arkkipiispan johtama hallintoalue kristillisissä kirkoissa

arkkipiispa /ˈarkːɪpˌiːspa/ (n)
ärkebiskop
  kirkollisessa hierarkiassa tavallista tärkeämmän hiippakunnan piispan asema; sen haltija

arkkitehti /ˈarkːɪtˌehtɪ/ (n)
arkitekt
  alan korkeakoulussa tutkinnon suorittanut rakennusten ja miljöön suunnittelija

arkkitehtoninen /ˈarkːɪtˌehtonɪnen/ (adj)
arkitektonisk
  arkkitehtuurin mukainen, arkkitehtuuriin liittyvä

arkkitehtuuri /ˈarkːɪtˌehtuːrɪ/ (n)
arkitektur, byggnadskonst
  rakennustaide, vallitsevaan ympäristöön yhdyskuntia, rakennuksia ja rakenteita tuottava sovelletun tieteen ala, mikä ratkaisuissaan painottaa esteettisiä, taloudellisia ja sosiologisia näkökohtia

arkkiveisu /ˈarkːɪvˌeisu/ (n)
skillingtryck
  irtoarkkina julkaistu runo

arkku /ˈarkːu/ (n)
kista
  tavaroiden säilyttämiseen tarkoitettu suuri kannellinen laatikko

armahdus /ˈarmahdus/ (n)
benådning
  oikeudenkäytön käytäntö, jossa hallitsija tai ylempi oikeusaste voi vapauttaa tuomitun rikollisen rangaistuksesta tai sen osasta, tai lieventää rangaistusta

armeija /ˈarmeija/ (n)
armé, här
  valtion puolustuksesta vastaava organisaatio, asevoimat, puolustusvoimat tai itsepuolustusvoimat kokonaisuudessaan

armeijakunta /ˈarmeijakˌunta/ (n)
armékår
  useasta divisioonan tai prikaatin kokoisesta yksiköstä muodostuva yhtymä

armeliaisuus /ˈarmelɪˌaisuːs/ (n)
barmhärtighet
  säälin, laupeuden ja anteeksiantavuuden sisin, sydämellinen myötätunto puutteenalaisia ja kärsiviä kohtaan

armenia /ˈarmenˌia/ (n)
armeniska
  Armeniassa puhuttava indoeurooppalainen kieli (sanalista, kielitunnus: hy)

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (adj)
armenisk
  Armeniasta peräisin oleva tai Armeniaan liittyvä

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (n)
armenier, armeniska
  pysyvästi Armeniassa asuva henkilö

armoton /ˈarmoton/ (adj)
obarmhärtig, skoningslös
  sellainen, joka ei anna armoa, säälimätön, ankara

aromi /ˈaromɪ/ (n)
arom
  ruuan tai juoman tuoksu; aromi mielletään hyväksi tuoksuksi

arpa /ˈarpa/ (n)
lott
  arpajaisissa arvontaan osallistuva lippu tai vastaava; arvontaväline

arpajaiset /ˈarpajˌaiset/ (n)
lotteri
  tilaisuus, jossa arvotaan raha-, tarvara- tai muita palkintoja osallistujien kesken

arpi /ˈarpɪ/ (n)
ärr
  haavan tai muun viottuman seurauksena kehittyvän arpikudoksen muodostama jälki iholla

arpinen /ˈarpɪnen/ (adj)
ärrig
  sellainen, jolla tai jossa on arpia

arpitaani /ˈarpɪtˌaːnɪ/ (n)
arpitanska
  samaan ryhmään ranskan, vallonin ja picardin kanssa kuuluva galloromaaninen kieli (Kielitunnus: frp)

arpominen /ˈarpomɪnen/ (n)
lottande, lottdragning, lottning, utlottning
  arvan heittäminen, nostaminen, tai vetäminen, arvonnan toteutus

arroganssi /ˈarroɡˌanssɪ/ (n)
arrogans
  röyhkeys, arroganttisuus

arrogantti /ˈarroɡˌantːɪ/ (adj)
arrogant
  ylimielinen, pöyhkeä, röyhkeä

arseeni /ˈarseːnɪ/ (n)
arsenik
  vaaleanharmaa, metallikiiltoinen, hauras alkuaine, myrkyllinen typpiryhmään kuuluva puolimetalli. Luonnossa arseeni esiintyy yleensä sulfideissa. Arseenin kemiallinen merkki on As.

arsenikki /ˈarsenˌikːɪ/ (n)
arseniktrioxid
  (kemia) arseenitrioksidi

artikkeli /ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
artikel
  monissa kielissä nominin, monesti vain substantiivin, yhteydessä oleva pikku sana, josta selviää, onko nomini epämääräisessä vai määräisessä muodossa sekä nominin mahdollinen suku
  tiettyä rajattua teemaa käsittelevä, usein yhden ihmisen laatima, kirjoitus, osa julkaisua

artikla /ˈartɪkla/ (n)
artikel
  lain tai sopimuksen osa

arvata /ˈarvata/ (v)
gissa
  antaa vastaukseksi jotain muuta kuin tieto, esimerkiksi luulo tai jotain satunnaista

arvio /ˈarvɪo/ (n)
uppskattning, värdering, beräkning, uträckning
  yleensä lähtötietoihin perustuva summittainen laskelma

arvioida /ˈarvɪˌoida/ (v)
approximera
  tehdä arvio(inti) jnk ominaisuuksista

arviointi /ˈarvɪˌointɪ/ (n)
värdering
  arvion teko lähdeaineistoa hyödyntäen, myös aistimusten ja tuntuman perusteella

arvioverotus /ˈarvɪˌoverotus/ (n)
beskattning enligt prövning, beskattning enligt uppskattning, skönstaxering
  verottajan käyttämä menettely verovelvollisen tulon ja varallisuuden määräämiseksi silloin, kun veroilmoitusta ei ole annettu, se on puutteellinen tai sitä ei muuten voida käyttää verotuksen perusteena

arvo /ˈarvo/ (n)
värde
  se, miten tärkeä jokin on; arvokkuuden määrä, merkitys, tärkeys
pris
  se, mitä jokin maksaa, hinta

arvo-osuus /ˈarvoˈosuːs/ (n)
värdeandel
  elektroniseen arvo-osuusjärjestelmään tehty kirjaus, joka sisältää tiedon mm. osakkeiden määrästä ja omistajasta; arvo-osuudesta tehty merkintä korvaa esimerkiksi paperisia osakkeita, joukkovelkakirjoja ja sijoitusrahasto-osuuksia

arvo-osuusjärjestelmä /ˈarvoˈosuːsjˌærjestˌelmæ/ (n)
kontobaserat system, värdeandelssystem
  sähköisiin tiedostoihin perustuva paperittoman arvopaperikaupan rekisterijärjestelmä, jossa arvo-osuudet merkitään arvo-osuustileille

arvo-osuusrekisteri /ˈarvoˈosuːsrekˌisterɪ/ (n)
värdeandelsregister
  ajantasainen sähköinen luettelo, johon on tallennettu kunkin omistajan arvo-osuustilin tiedot

arvo-osuustili /ˈarvoˈosuːstˌilɪ/ (n)
värdeandelskonto, värdepapperskonto
  kirjanpidollinen tiedosto, johon kirjataan arvopaperisijoittajan omistukset yhtiöittäin ja lajeittain sekä tilinhaltijan omistuksiin liittyvät rajoitukset kuten panttaukset

arvoasema /ˈarvoˌasema/ (n)
rangplats, rangställning
  arvostuksen mukainen sijoittuminen yhteisössä

arvoinen /ˈarvoinen/ (adj)
värd
  arvoltaan jhk verrattavissa

arvoitus /ˈarvoitus/ (n)
gåta
  kysymys tai tarina, jonka vastausta arvoituksen kuulija ei tiedä

arvokas /ˈarvokas/ (adj)
värdefull
  kallis
värdig
  arvostettu, kunnioitettu, t. oman arvonsa tunteva

arvonimi /ˈarvonˌimɪ/ (n)
titel
  jostakin ansiosta myönnettävä taikka tutkintoon perustuva nimitys, titteli

arvonkorotusrahasto /ˈarvoŋkˌorotˌusrahˌasto/ (n)
uppskrivningsfond, värdeförhöjningsfond
  osakeyhtiön tai osuuskunnan kirjanpitoon liittyvä erityinen pääoma, joka syntyy korotettaessa eräiden taseeseen merkittyjen omaisuuserien kirjanpitoarvoa; menettely voidaan suorittaa esimerkiksi silloin, kun käyttöomaisuuteen kuuluvan maa-alueen, rakennuksen tai arvopaperin luovutushinta on hankintamenoa olennaisesti suurempi

arvonlisävero /ˈarvonlˌisævˌero/ (n)
moms, mervärdesomsättningsskatt, mervärdesskatt, meromsättningsskatt
  EU:ssa tyypillinen hyödykkeen arvonlisäystä verottava vero, joka lisätään hyödykkeen myyntihintaan

arvonta /ˈarvonta/ (n)
lotteri
  tilaisuus tai tapahtuma, jossa arvotaan jotakin, arpajaiset

arvopaperi /ˈarvopˌaperɪ/ (n)
värdepapper, fondpapper
  arvopaperikaupan kohteena oleva varallisuusarvollinen asiakirja tai arvo-osuus, kuten osake tai joukkovelkakirja

arvopaperikauppa /ˈarvopˌaperɪkˌaupːa/ (n)
fondhandel, handel med värdepapper, värdepappershandel
  arvopaperien jälkimarkkinoilla tapahtuva toiminta, jossa arvopaperi vaihtaa omistajaansa tavallisesti rahaa vastaan; toiminta tapahtuu usein arvopaperinvälittäjän avustuksella eikä siihen tarvita arvopaperin liikkeeseenlaskijan myötävaikutusta

arvopaperikauppias /ˈarvopˌaperɪkˌaupːɪas/ (n)
fondhandlare, fondkommissionär, värdepappersförmedlare, värdepappershandlare
  arvopapereita omaan lukuunsa ostava ja myyvä yksityinen henkilö tai yhteisö

arvopaperimarkkinat /ˈarvopˌaperɪmˌarkːɪnat/ (n)
fondmarknad, värdepappersmarknad
  vaihdantakelpoisilla arvopapereilla tapahtuva järjestäytynyt kaupankäynti, jossa yhteisöt hankkivat pääomaa sijoittajilta

arvopaperipörssi /ˈarvopˌaperɪpˌørssɪ/ (n)
fondbörs
  yhteisö, joka ottaa arvopapereita kaupankäynnin kohteeksi; kaupankäynti pörssissä perustuu tavallisesti huutokauppamenettelyssä tehtyihin sitoviin osto- ja myyntitarjouksiin; arvopaperimarkkinan keskeinen kauppapaikka, ja pääasialliset kaupankohteena olevat arvopaperit ovat osakkeita

arvopaperisalkku /ˈarvopˌaperɪsˌalkːu/ (n)
värdepappersportfölj
  yhden omistajan arvopaperiomistukset tai yksittäinen arvopaperien muodostama kokonaisuus

arvopaperistuminen /ˈarvopˌaperˌistumɪnen/ (n)
värdepapperisering
  rahoituksen hankinta jälkimarkkinakelpoisten arvopaperien avulla perinteisten luottomuotojen kuten pankkilainan asemesta

arvopaperisäilytys /ˈarvopˌaperɪsˌæilytys/ (n)
fonddepå, värdepappersdepå, värdepappersförvar, värdepappersförvaring
  palvelumuoto, jossa pankki tai muu sijoituspalveluyritys säilyttää ja hoitaa asiakkaan arvopapereita tämän lukuun ja yleensä myös valvoo arvopapereihin liittyviä asiakkaan etuja

arvopaperivälittäjä /ˈarvopˌaperˌivælˌitːæjæ/ (n)
fondkommissionär, värdepappersförmedlare
  toisen lukuun arvopapereita ostava ja myyvä yksityinen henkilö tai yritys

arvopuu /ˈarvopuː/ (n)
gagnvirke, värdeträd
  havupuu tai lehtipuu, josta saatava tukki kelpaa vähintään sahatavaran raaka-aineeksi

arvopäivä /ˈarvopˌæivæ/ (n)
valutadag, valuteringdag
  se kalenterivuorokausi, jona maksun suorituksen tai saamisoikeuden tai velvoitteen syntymisen katsotaan tapahtuneen

arvostaa /ˈarvostaː/ (v)
uppskatta
  pitää jotakuta tai jotain laadultaan, moraalisesti tai eettisesti ylevänä

arvostelu /ˈarvostˌelu/ (n)
kritik
  kriittinen tarkastelu, arviointi, kritiikki
  tällaisen tarkastelun tulos, esim. kirjoitettuna, arviointi
bedömning
  se, kun jotain arvostellaan, arvosteleminen

arvostus /ˈarvostus/ (n)
uppskattning
  arvostamisen toteutus

arvoteoria /ˈarvotˌeorˌia/ (n)
värdeteori
  filosofian osa-alue, joka tutkii arvoja

arvottaa /ˈarvotːaː/ (v)
värdera
  antaa, arvioida tai määrätä jollekin jokin arvo

as /ˈas/ (n)
ass
  alennettu a-sävel, enharmoninen sävelen gis kanssa

ase /ˈase/ (n)
vapen
  väline tai laite, jota käytetään vahingoittamaan elämää ja omaisuutta, ja uhkailuun näillä sekä puolustautumiseen. Aseita voi käyttää metsästyksessä, eläinten tappamiseen ja tainnuttamiseen ja urheilussa

aseellinen /ˈaseːllɪnen/ (adj)
beväpnad, väpnad
  sellainen, jossa käytetään aseita

asehuone /ˈasehˌuone/ (n)
vapenhus
  vanhojen kirkkojen eteistila

aseistaa /ˈaseistaː/ (v)
beväpna
  toimittaa aseita jklle, varustaa jk asein

aseistautua /ˈaseistˌautua/ (v)
beväpna
  varustaa itsensä asein

aseksuaalisuus /ˈaseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
asexualitet
  seksuaalisen kiinnostuksen tai halun puuttuminen

aselepo /ˈaselˌepo/ (n)
vapenvila
  sodan osapuolien kesken sovittu sotatoimet määräajaksi tai toistaiseksi keskeyttävä tauko, jonka aikana yleensä pyritään käynnistämään rauhanneuvottelut

asema /ˈasema/ (n)
station
  paikka, jossa julkinen kulkuneuvo (juna, bussi, taksi) pysähtyy

asemakomendantti /ˈasemˌakomˌendantːɪ/ (n)
stationskommendant
  aiemmin sotilas, joka sodan tai sotaharjoituksen aikana valvoi rautatieasemalla sotilasjunien kulkua, kuormaamista ja purkamista

asenne /ˈasenne/ (n)
attityd
  eettisiin arvoihin tai sosiaalisesti merkitykselliseen kohteeseen perustuva myönteinen tai kielteinen suhtautumistapa, ohje, kuvaus tai neuvo, kuinka toimia tavoitteen saavuttamiseksi

asennus /ˈasennus/ (n)
installation, installering, montering, uppsättning
  koneen, laitteen, kalusteen tai vastaavan sijoittaminen, kiinnittäminen ja säätö käyttöä varten

asentaja /ˈasentˌaja/ (n)
installatör, montör
  jonkin teknisen alan asentamista tekevä ammattihenkilö

asento /ˈasento/ (n)
ställning
  positio, se avaruudellinen tila missä joku tai jokin on itseensä tai johonkin muuhun kohteeseen nähden
givakt, ställning
  valmiusasento seisten kantapäät yhdessä ja kädet nyrkissä kiinni jalkojen ulkosyrjissä

asepalvelus /ˈasepˌalvelus/ (n)
militärtjänst
  asevelvollisuuden suorittaminen aseellisena; varusmiespalvelus; armeija

asetelma /ˈasetˌelma/ (n)
stilleben
  elottomista luontokappaleista tai esineistä koottu sommitelma tai tällaista aihetta esittävä maalaus, piirustus, valokuva tms.

asetoni /ˈasetˌonɪ/ (n)
aceton
  dimetyyliketoni, orgaanisten aineiden erinomainen liuotin, jota esiintyy myös jossain määrin veressä ja virtsassa

asettaa /ˈasetːaː/ (v)
lägga, placera
  laittaa, panna, sijoittaa paikalleen

asetus /ˈasetus/ (n)
förordning
  Euroopan parlamentin ja neuvoston antama säädös, joka tulee sellaisenaan välittömästi voimaan

asetyleeni /ˈasetylˌeːnɪ/ (n)
acetylen
  alkyynien luokkaan kuuluva orgaaninen yhdiste, normaalilämpötilassa kaasumainen hiilivety, jonka kemiallinen kaava on C₂H₂

asevelvollinen /ˈasevˌelvollɪnen/ (n)
värnpliktig
  henkilö, joka on asevelvollisuuden alainen; erityisesti sellainen, joka on suorittamassa asevelvollisuuttaan

asevelvollisuus /ˈasevˌelvollɪsuːs/ (n)
värnplikt
  osa lakisääteistä maanpuolustusvelvollisuutta; edellyttää osallistumista aselliseen, aseettomaan tai siviilipalvelukseen, ellei maan laki mahdollista myös totaalikieltäytymistä

asia /ˈasɪa/ (n)
sak
  käsiteltävä tapaus, juttu; aihe
  juttu, oikeusjuttu; samaan tapaukseen liittyvien osasten kokonaisuus, joka on siirretty tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen käsittelyyn ja ratkaistavaksi
mål, ärende
  jonkin poliittisen toiminnan ala, jonkin etu

asiakas /ˈasɪakas/ (n)
kund
  jonkin tuotteen ostaja tai jonkin palvelun tilaaja, kaupanteossa myyjän vastapuoli, se jota myyjä palvelee

asiakasomistaja /ˈasɪˌakasomˌistaja/ (n)
ägarkund
  osuuskunnan osuuden omistaja, joka on myös liikkeen asiakas, esim. osuuskaupoissa

asiakirja /ˈasɪakˌirja/ (n)
aktstycke, akt
  julkinen tai yksityinen kirjallinen todiste, joka osoittaa viranomaisen päätöksen, määräyksen tai muun toimenpiteen taikka yksityisen henkilön oikeudellisesti merkittävän tahdonilmauksen

asiakirjahallinto /ˈasɪakˌirjahˌallɪnto/ (n)
dokumentförvaltning
  hallinnon osa-alue, joka vastaa asiakirjojen hallintaprosessien ohjauksesta ja valvonnasta asiakirjoja tuottavassa organisaatiossa

asianajaja /ˈasɪˌanajˌaja/ (n)
advokat
  Suomessa asianajajaluetteloon merkitty ammattimaisesti asianajotoimintaa harjoittava lakimies

asianmukainen /ˈasɪˌanmukˌainen/ (adj)
vederbörlig
  asiaan soveltuva, tarkoituksenmukainen

asianomainen /ˈasɪˌanomˌainen/ (adj)
vederbörlig
  asian edellyttämä, asiaan kuuluva; sellainen mitä jokin koskee

asianomainen /ˈasɪˌanomˌainen/ (n)
vederbörande
  se jota käsiteltävä asia koskee

asioida /ˈasɪˌoida/ (v)
uträtta ärend
  hoitaa asioita

askaislainen /ˈaskaislˌainen/ (n)
villnäsbo
  Pysyvästi Askaisissa asuva henkilö.

askare /ˈaskare/ (n)
syssla
  pieni, mutta tarpeellinen tehtävä

askarrella /ˈaskarrella/ (v)
knåpa, pynja, pyssla, syssla
  valmistaa harrastusluonteisesti käsityönä (yleensä jotakin kevyttä ja/tai heikkorakenteista)

askeettinen /ˈaskeːtːɪnen/ (adj)
asketisk
  askeesiin liittyvä

askel /ˈaskel/ (n)
steg
  juoksu-, kävely- tai tanssiliike, jossa toinen jalka siirretään toisen eteen, ja sille kohdistetaan kehon paino

askelkuvio /ˈaskelkˌuvɪo/ (n)
figur
  (tanssi) perättäisten askelten muodostama kuvio

astatiini /ˈastatˌiːnɪ/ (n)
astat
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki At

aste /ˈaste/ (n)
grad
  tasokulman mittayksikkö eli kulman suuruuden mittayksikkö, tunnus °
  lämpötilan mittayksikkö
stadium
  kehitysaste, kehittymisen aste, kertoo kuinka kehittynyt jokin on

astelevy /ˈastelˌevy/ (n)
gradskiva
  levy, jossa on asteikko kulmien mittaamiseen

asterikasvit /ˈasterɪkˌasvɪt/ (n)
korgblommiga växter
  lajimäärältään maailman suurin siemenkasviheimo, ()

asteriski /ˈasterˌiskɪ/ (n)
asterisk
  tähtimerkki *, jota käytetään mm. alaviitteen merkkinä, ja tietotekniikassa kertomerkin asemesta sekä jokerimerkkinä

astevaihtelu /ˈastevˌaihtelu/ (n)
stadieväxling
  kielellinen ilmiö, jossa kaksoiskonsonantillista eli vahva-asteista sanaa taivutettaessa toinen konsonantti katoaa ja sanasta tulee heikkoasteinen. Suomessa vaihtelu koskee soinnittomia klusiileita. Toisessa tapauksessa vaihtelu (laatuvaihtelu) esiintyy tilanteessa, jossa klusiili vaihtuu toiseksi äänteeksi.

astiakaappi /ˈastɪakˌaːpːɪ/ (n)
skänk
  kaappi, jossa säilytetään astioita

astianpesukone /ˈastɪˌampesˌukone/ (n)
diskmaskin
  astiat koneellisesti pesevä laite tai kodinkone

astiasto /ˈastɪˌasto/ (n)
servis
  kokonaisuus, joka sisältää ruoan tarjoilemiseen ja syömiseen tarvittavat astiat ja ruokailuvälineet

astma /ˈastma/ (n)
astma
  keuhkoputkien limakalvojen tulehdussairaus

astrologi /ˈastrolˌoɡɪ/ (n)
astrolog
  astrologiaa harjoittava henkilö, tähdistäennustaja

astrologia /ˈastrolˌoɡɪa/ (n)
astrologi
  oppi, jonka mukaan tähtien ja planeettojen asemat ilmaisevat ihmisen luonnetta, elämän tapahtumia yms. ja joukko keinoja, joiden avulla pyritään saamaan ymmärrystä näistä tähtien ja planeettojen asemia tutkimalla

astrologinen /ˈastrolˌoɡɪnen/ (adj)
astrologisk
  astrologiaan liittyvä, astrologiaan perustuva

astronautti /ˈastronˌautːɪ/ (n)
astronaut
  avaruuslentäjä

astronominen yksikkö /ˈastronˌomɪnen ˈyksɪkːø/ (n)
astronomisk enhet
  etäisyyden ja matkan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 149 597 870 700 metriä (tunnus au, aiemmin AU)

astua /ˈastua/ (v)
avla
  (eläimestä) siittää, kollektiivisesti, pariutua
träda
  (laista, asetuksesta, määräyksestä) ~ voimaan, par. tulla voimaan; olla jostakin hetkestä lähtien jotakin määräävä tai säätelevä

asu /ˈasu/ (n)
dräkt
  vaatetus, vaatteista ja asusteista muodostuva kokonaisuus

asua /ˈasua/ (v)
bo
  elää ja pitää majaa jossakin

asuinalue /ˈaswɪnˌalue/ (n)
bostadsområde
  kaupungin tai kuntakeskuksen tiheään asuttu osa

asuinrakennus /ˈaswɪnrakˌennus/ (n)
boningshus, bostadshus
  rakennus, joka on suunniteltu käytettäväksi asuntona ja/tai jota käytetään asuntona

asukas /ˈasukas/ (n)
invånare
  henkilö, joka asuu jossakin paikassa

asukasluku /ˈasukˌasluku/ (n)
folkmängd
  se, paljonko tietyllä alueella on asukkaita

asumaton /ˈasumaton/ (adj)
obefolkad
  jossa ei ole asukkaita, autio

asumus /ˈasumus/ (n)
boning, bostad, gård, härbärge
  vaatimaton rakennelma, jota käytetään asumiseen

asumusero /ˈasumˌusero/ (n)
boskillnad, hemskillnad
  avioliitossa eläneiden ihmisten muuttaminen asumaan erilleen toisistaan

asunto /ˈasunto/ (n)
bostad, lägenhet, boende
  paikka, jossa asutaan

asunto-osakeyhtiö /ˈasuntoˈosakˌeyhtɪø/ (n)
bostadsaktiebolag
  asumiseen tarkoitetun kiinteistön omistava, erikseen omistettaviin asunto-osakkeisiin jakautuva osakeyhtiön erityistyyppi, jota johtaa isännöitsijä

asuntola /ˈasuntˌola/ (n)
elevhem, internat, studenthem
  (yleensä jonkin yhdistyksen ylläpitämä) joukko asuntoja, joissa asuvilla henkilöillä on niihin tietyin perustein myönnettävä asumisoikeus (esim. opiskelija-asuntolassa voivat asua vain opiskelijat)

asustaa /ˈasustaː/ (v)
bo, leva
  asua, oleilla, majailla; asustella
accessoera
  täydentää ja viimeistellä asu asusteilla

asuste /ˈasuste/ (n)
accessoar
  vaatetukseen kuuluva, varsinaisesta puvusta erillinen asun täydentävä pukine tai viimestelevä koriste

asuttaminen /ˈasutːˌamɪnen/ (n)
kolonisering
  suunnitelmallista asuntojen ja asukkaiden sijoittamista alueelle, jossa ei entuudestaan ole merkittää asutusta

asutus /ˈasutus/ (n)
bebyggelse
  paikka tai alue, jolla asutaan pysyvästi

asutustila /ˈasutˌustɪla/ (n)
kolonat, kolonisationslägenhet
  Suomen valtion harjoittaman asutustoiminnan yhteydessä asutuslakien nojalla muodostettujen tilojen yhteisnimitys

atavistinen /ˈatavˌistɪnen/ (adj)
atavistisk
  (kehitysoppi) atavismiin liittyvä tai perustuva

ateisti /ˈateistɪ/ (n)
ateist
  henkilö, jolla ei ole uskoa jumalien olemassaoloon (heikko ateismi)

ateistinen /ˈateistɪnen/ (adj)
ateistisk
  ateismiin liittyvä, jumaliin uskomaton

ateljee /ˈateljeː/ (n)
ateljé
  taiteilijan työtila, työhuone, työpaja

ateria /ˈaterˌia/ (n)
måltid
  yhdellä kerralla nautittava ruokakokonaisuus; ruoka, ruoka-annos
  ruokailu, ruokahetki

aterioida /ˈaterɪˌoida/ (v)
spisa
  ruokailla, einehtiä, murkinoida

atlanttinen /ˈatlantːɪnen/ (adj)
atlantisk
  Atlanttiin liittyvä

atleettinen /ˈatleːtːɪnen/ (adj)
atletisk
  ruumiinrakenteeltaan atleetin kaltainen; urheilullinen, lihaksikas

atomi /ˈatomɪ/ (n)
atom
  aineen perusosa, joka koostuu elektroneista, protoneista ja neutroneista; alkuaineen kemiallisesti pienin osa

atomiabsorptiospektrofotometri /ˈatomɪˌabsorptɪˌospektrˌofotomˌetrɪ/ (n)
atomabsorptionsspektrofotometer
  atomiabsorptiospektrometri

atomiabsorptiospektrometri /ˈatomɪˌabsorptɪˌospektromˌetrɪ/ (n)
atomabsorptionsspektrometer
  atomiabsorptiospektroskopiassa käytettävä mittalaite, jolla tutkitaan eri alkuaineiden pitoisuuksia liuoksissa sen perusteella, että tiedetään, kuinka paljon valon eri aallonpituuksia kunkin alkuaineen atomeista absorboituu

atomiabsorptiospektroskooppi /ˈatomɪˌabsorptɪˌospektrˌoskoːpːɪ/ (n)
atomabsorptionsspektroskop
  atomiabsorptiospektrometri

atomifysiikka /ˈatomˌifysˌiːkːa/ (n)
atomfysik
  laajassa merkityksessä aineen atomirakennetta ja ominaisuuksia tutkivaa fysiikkaa, tavallisesti kuitenkin atomien elektroniverhoa ja siihen liittyviä ilmiöitä tutkiva fysiikan osa

atomikello /ˈatomɪkˌello/ (n)
atomur
  kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen

atomiluku /ˈatomˌiluku/ (n)
atomnummer
  luku, joka ilmaisee alkuaineen atomin ytimessä olevien protonien määrän

atomimassa /ˈatomɪmˌassa/ (n)
atommassa
  alkuaineen luonnossa olevan isotooppiseoksen atomien keskimääräinen massa

atomimassayksikkö /ˈatomɪmˌassaˌyksɪkːø/ (n)
atommassenhet
  massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6605402·10-27 kg. Tunnus u.

atomipommi /ˈatomɪpˌommɪ/ (n)
atombomb
  pommi, jota käytetään ydinaseena

atomiydin /ˈatomˌiydɪn/ (n)
atomkärna
  atomin nukleoneista, eli protoneista ja lähes poikkeuksetta neutroneista, koostuva keskus, jota ympäröivät elektronit; atomiytimellä on positiivinen sähkövaraus ja se muodostaa valtaosan atomin massasta

atooppinen /ˈatoːpːɪnen/ (adj)
atopisk
  atopian luonteinen, yliherkkä

atopia /ˈatopˌia/ (n)
atopi
  henkilön periytyvä taipumus herkistyä esim. siitepölylle, yliherkkyys

atsimuutti /ˈatsɪmˌuːtːɪ/ (n)
azimut
  taivaankappaleen ja havaintopisteen etelämeridiaanien välinen kulmaetäisyys horisontissa

attentaatti /ˈatːentˌaːtːɪ/ (n)
attentat
  poliittinen murha (yritys), pommi-isku, isku

attribuutti /ˈatːrɪbˌuːtːɪ/ (n)
attribut
  määrite, ominaisuus

audionomi /ˈaudɪˌonomɪ/ (n)
audionom
  terveydenhuollon erityisasiantuntija, joka tutkii, kuntouttaa ja ennaltaehkäisee kuulo- ja tasapainoaistiin liittyviä vammoja

auer /ˈauer/ (n)
solrök
  (ilmatiede) aurinkousva, näkyvyyttä haittaava, usein sinisenharmaa savumainen verho, joka on seurausta pitkän poutajakson aikana mm. maanmuokkauksen, tulivuorenpurkausten tai saastepäästöjen myötä ilmaan kohonneiden hienonhienojen hiukkasten muodostamien pölypilvien aiheuttama ilman sameus.

aueta /ˈaueta/ (v)
öppnas
  mennä auki, avautua

aukile /ˈaukɪle/ (n)
fontanell
  nuoren yksilön kallon vielä luutumaton kohta

aukko /ˈaukːo/ (n)
hål
  reikä, läpi, avauma

auksiini /ˈauksɪːnɪ/ (n)
auxin
  eräitä kasvihormoneja

aunuksenkarjala /ˈaunuksˌeŋkarjˌala/ (n)
olonetsiska, onega-karelska
  livvi

aura /ˈaura/ (n)
plog
  maanviljelyssä maanmuokkaukseen käytettävä kone, kyntöaura
aura
  joissain uskonnoissa tai uskomuksissa ihmistä tai muuta elävää olentoa ympäröivä energiakenttä

aura-auto /ˈauraˈauto/ (n)
plogbil
  auto, joka on varustettu lumen poistamiseen tieltä

aurata /ˈaurata/ (v)
ploga, plöja
  ajaa tai siirtää lunta pois lumiauralla, kyntää auralla
skränka
  (tekniikka) olla aurauksessa

auringonkukka /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːa/ (n)
solros
  pitkävartinen ja kookaskukkainen öljykasvi (), jonka siemeniä käytetään ravinnoksi

auringonkukkaöljy /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːaˌøljy/ (n)
solrosolja
  auringonkukan siemenistä puristamalla tai uuttamalla valmistettu öljy

auringonlasku /ˈaurɪŋŋˌonlasku/ (n)
solnedgång
  luonnonilmiö, jossa Aurinko laskee Maan horisontin taakse

auringonnousu /ˈaurɪŋŋˌonnousu/ (n)
soluppgång
  ajankohta aamulla, jolloin auringon yläreuna nousee horisontin yläpuolelle tasaiselta maastolta mitattuna

auringonpaiste /ˈaurɪŋŋˌompaiste/ (n)
solsken
  auringosta saatavat infrapuna-, ultravioletti- ja näkyvän valon säteily

auringonpilkku /ˈaurɪŋŋˌompɪlkːu/ (n)
solfläck
  auringon pinnassa näkyvä normaalia viileämpi ja tummempi alue

auringonvalo /ˈaurɪŋŋˌonvalo/ (n)
solljus
  auringosta tuleva valo

aurinko /ˈaurɪŋko/ (n)
sol
  tähti, etenkin merkityksessä aurinkokunnan keskus

aurinkoenergia /ˈaurɪŋkˌoenˌerɡɪa/ (n)
solenergi
  auringon säteilyenergian hyödyntäminen suorana energianlähteenä

aurinkoinen /ˈaurɪŋkˌoinen/ (adj)
solig, lycklig, glad
  auringonpaisteinen, jossa aurinko paistaa
glad, lycklig
  hyväntuulinen

aurinkokansi /ˈaurɪŋkokˌansɪ/ (n)
soldräck
  laivan kannen osa, jolla voidaan ottaa aurinkoa

aurinkokello /ˈaurɪŋkokˌello/ (n)
solur
  ajan näyttämiseen käytettävä laite, jossa erityisen osoittimen langettama varjo kertoo ajan

aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (n)
solsystem
  aurinkokeskinen järjestelmä, jossa joukko taivaankappaleita kiertää keskuksena olevan tähden ympäri ja pysyy sen vetovoiman vaikutuspiirissä

aurinkolasit /ˈaurɪŋkˌolasɪt/ (n)
solglasögon
  silmiä Auringolta suojaavat sävytetyt, usein vahvuudettomat silmälasit

aurinkopaneeli /ˈaurɪŋkˌopanˌeːlɪ/ (n)
solpanel
  vähittäismyynti- ja asennuskelpoinen moduuli, joka on kokoonpantu useista tukirakenteeseen kiinnitetyistä aurinkokennoista; tuottaa auringonvaloon asetettuna hyödynnettävää sähköenergiaa ja siten toimii sähköntuotannon välineenä

aurinkosähkö /ˈaurɪŋkosˌæhkø/ (n)
solel
  Auringon säteilyenergiasta aurinkopaneeleilla tuotettu sähkö

aurinkotuoli /ˈaurɪŋkotˌuolɪ/ (n)
vilstol
  auringonottoon tarkoitettu lepotuoli

aurinkotuuli /ˈaurɪŋkotˌuːlɪ/ (n)
solvind
  Auringon lähettämä hiukkassäteily, ei liity tavalliseen käsitykseen tuulesta

aurinkovoide /ˈaurɪŋkovˌoide/ (n)
solkräm
  voide, joka iholle levitettynä suojaa jossain määrin UV-säteilyltä

aurto /ˈaurto/ (n)
örtug
  keskiajalla arvokkain löyty raha, joka jakaantui kahdeksaan penninkiin; aurtua

autioittaa /ˈautɪˌoitːaː/ (v)
ödelägga
  saada autioitumaan; saada tyhjenemään ihmisistä/asukkaista

autiotalo /ˈautɪˌotalo/ (n)
ödehus
  asumaton talo, hylätty asuinrakennus tai joskus julkinen tms. rakennus

autismi /ˈautɪsmɪ/ (n)
autism
  neurobiologinen kehityshäiriö, jossa kommunikaatio muiden ihmisten kanssa on häiriintynyt

auto /ˈauto/ (n)
bil, automobil
  eräs pyörillä kulkeva henkilöiden kuljetukseen tarkoitettu moottorikäyttöinen ajoneuvotyyppi eli henkilöauto

autodidakti /ˈautodɪdˌaktɪ/ (n)
autodidakt
  itseoppinut; itseoppinut henkilö

autoilu /ˈautoilu/ (n)
bilism
  yksityisen henkilöauton käyttäminen kulkuvälineenä tai vapaa-ajan käyttöön; se, että autoillaan

autoimmunisaatio /ˈautoimmˌunɪsˌaːtɪo/ (n)
autoimmunisering
  (mikrobiologia, lääketiede) vasta-aineiden syntyminen elimistön omaa kudosta vastaan

autokansi /ˈautokˌansɪ/ (n)
bildäck
  autolautan kansi, jolle mukaan otettavat autot ajetaan matkan ajaksi

autokanta /ˈautokˌanta/ (n)
bilbestånd, bilpark
  tietyn alueen autojen kokonaisuus

autokatos /ˈautokatos/ (n)
biltak
  melko avoseinäinen katettu säilytystila yhdelle tai useammalle ajoneuvolle

autokefaalinen /ˈautokefˌaːlɪnen/ (adj)
autokefal
  itsehallinnollinen, joka ei kuulu patriarkaatin alaisuuteen (ortodoksisesta kirkkokunnasta)

autokoulu /ˈautokˌoulu/ (n)
bilskola, trafikskola
  paikka, jossa opetetaan ajamaan auton lisäksi myös muilla moottoriajoneuvoilla

autokratia /ˈautokrˌatɪa/ (n)
autokrati
  hallintomuoto, jossa yhdellä henkilöllä on rajaton valta, yksinvalta, yksinvaltius

autolasi /ˈautolˌasɪ/ (n)
bilglas
  autojen ja muiden ajoneuvojen ikkunoissa käytettävä lasi, joka tyypillisesti on tavallista ikkunalasia kestävämpää ja yleisesti myös karkaisemalla käsiteltyä

autolautta /ˈautolˌautːa/ (n)
färja
  yhdellä tai useammalla autokannella varustettu moottorialus, joka on erityisesti valmistettu ajoneuvojen kuljetukseen veden yli

automaattinen /ˈautomˌaːtːɪnen/ (adj)
automatisk
  sellainen, joka toimii ennakkoon suunnitellulla tavalla itsestään, itsetoiminen

automaattisesti /ˈautomˌaːtːɪsˌestɪ/ (adv)
automatiskt
  tavalla joka on automaattinen

automerkki /ˈautomˌerkːɪ/ (n)
bilmärke
  brändi jolla autoja valmistava yritys myy autojaan

autonomia /ˈautonˌomɪa/ (n)
autonomi
  itsehallinto

autonrengas /ˈautonrˌeŋŋas/ (n)
bildäck
  auton tietynlainen rengas, joita on tyypillisesti autossa neljä kappaletta

autopaikkavaatimus /ˈautopˌaikːavˌaːtɪmus/ (n)
parkeringsbestämmelse, parkeringsnorm
  rakentamisen edelletyksenä asetettu vaatimus kiinteistön autojen pysäköintipaikkojen vähimmäismäärästä

autoritaarinen /ˈautorɪtˌaːrɪnen/ (adj)
auktoritär
  vallan keskittämiseen perustuva

autosuoja /ˈautosˌuoja/ (n)
bilgarage
  yhdelle tai useammalle ajoneuvolle tarkoitettu melko avoin tai lähes umpinainen suojainen säilytystila

autotalli /ˈautotˌallɪ/ (n)
garage, bilskjul, bilstall
  yhdelle tai useammalle ajoneuvolle tarkoitettu lähes umpinainen säilytystila

autoteollisuus /ˈautoteˌollɪsuːs/ (n)
bilindustri
  teollisuudenala, jossa valmistetaan autoja

autourheilu /ˈautourhˌeilu/ (n)
bilsport
  puhekielen sana sanasta moottoriurheilu

auttaa /ˈautːaː/ (v)
hjälpa
  antaa apua tai tukea jollekin

auttava /ˈautːava/ (adj)
hjälpsam
  sellainen, joka auttaa, antaa apua

avaari /ˈavaːrɪ/ (n)
avar
  Venäjällä, Georgiassa ja Azerbaidžanissa puhuttu kieli (kielitunnus: ava)

avaimenreikä /ˈavaimˌenreikæ/ (n)
nyckelhål
  lukossa lukituksen käsittelyä varten tavallisesti mekaaniselle avaimelle oleva sijoituspaikka, kolo tai syvennys.

avain /ˈavain/ (n)
nyckel
  lukon avaamiseen ja sulkemiseen tarkoitettu esine

avainlaji /ˈavainlˌajɪ/ (n)
nyckelart
  laji, jonka olemassaolo on koko ekosysteemin ja sen eliöiden kannalta tärkeä

avainlukulista /ˈavainlˌukulˌista/ (n)
nyckeltalslista
  verkkopankkiin kirjautuessa tarvittavia numerosarjoja sisältävä kortti, jossa on joukko pankin tunnuksia ja niitä vastaavat asiakkaan tunnukset

avainnippu /ˈavainnˌipːu/ (n)
nyckelknippa
  renkaaseen kiinnitetyt avaimet kokonaisuutena

avainromaani /ˈavainromˌaːnɪ/ (n)
nyckelroman
  romaani, jonka henkilöt ovat todellisesta elämästä, mutta joiden nimet ovat keksittyjä

avainviulu /ˈavainvˌiulu/ (n)
nyckelharpa
  Ruotsissa keskiajalla kehittynyt, yleensä 16-kielinen jousisoitin

avajaiset /ˈavajˌaiset/ (n)
öppnande
  tilaisuus, jossa jokin tapahtuma t. liikeyritys avataan yleisölle

avanto /ˈavanto/ (n)
vak
  vesialueen jäähän tehty tai syntynyt aukko

avaruusalus /ˈavarˌuːsalus/ (n)
rymdfarkost, rymdskepp
  alus, joka on rakennettu avaruudessa liikkumista varten

avaruuslentäjä /ˈavarˌuːslentˌæjæ/ (n)
astronaut, kosmonaut
  henkilö, joka lentää tai on lentänyt avaruudessa

avaruusoikeus /ˈavarˌuːsoikeus/ (n)
rymdrätt
  ulkoavaruudessa tapahtuvaa ihmisen toimintaa koskeva oikeustieteen haara

avaruusolento /ˈavarˌuːsolˌento/ (n)
utomjording, rymdvarelse
  avaruudesta Maahan tullut eliö tai avaruudessa Maan ulkopuolella sijaitseva eliö

avaruuspuku /ˈavarˌuːspuku/ (n)
rymddräkt
  ihmistä avaruuden olosuhteilta suojaamaan suunniteltu puku, käytännössä yhden hengen avaruusalus, jota käytetään avaruuskävelyillä

avaruusromu /ˈavarˌuːsromu/ (n)
rymdskrot
  Maata avaruudessa kiertävää ihmisen aikaansaamaa romua, joka on miehitettyjen avaruusalusten päästämiä roskia ja jätteitä, astronauteilta kadonneita työkaluja, maalinhitusia ynnä muita pieniä ja vähän suurempiakin kappaleita kuten rikkinäisiä satelliitteja ja kantorakettien vaiheita, jotka aikaansaavat törmäysvaaran satelliiteille ja miehitetyille avaruusaluksille

avata /ˈavata/ (v)
öppna
  aukaista, kiertää, laittaa, leikata, työntää, vetää auki korkki tai kansi; levittää tai kääntää auki laskostettu, taitettu suljettu kappale; kääntää auki ovi, luukku tai muu este, tai jonkinlainen kiinnitys

aventuriini /ˈaventurˌiːnɪ/ (n)
aventurin
  kvartsin vihreää tai ruskeaa kiillesuomujen täplittämää lajia

avioehto /ˈavɪoˌehto/ (n)
äktenskapsförord
  aviopuolisoiden sopimus omaisuuden jaosta erotilanteessa

avioero /ˈavɪˌoero/ (n)
skilsmässa
  avioliiton lakkaaminen

avioitua /ˈavɪˌoitua/ (v)
ingå äktenskap
  solmia avioliitto

avioliitto /ˈavɪolˌiːtːo/ (n)
äktenskap
  kirkon tai valtion virallistama parisuhde, yhteiskunnan hyväksymä miehen ja naisen yksiavioisen yhteiselämän muoto, jossa vallitsevat lait ja normit tuottavat oikeuksia ja velvollisuuksia aviopuolisoille, joidenkin kirkkokuntien sakramentti; uskonnon hyväksymä naisten ja miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen pysyvässä suhteessa ja pysyväksi tarkoitettu instituutio lasten hankkimiseksi ja kasvattamiseksi

aviomies /ˈavɪomies/ (n)
man, make
  mies, joka on avioliitossa vaimonsa kanssa

aviopari /ˈavɪˌoparɪ/ (n)
gift par, äkta par
  pariskunta, joka on vihitty avioliittoon

aviovaimo /ˈavɪovˌaimo/ (n)
fru
  nainen, joka on avioliitossa miehensä kanssa

avoauto /ˈavoˌauto/ (n)
öppen bil
  henkilöauto, jossa ei ole kiinteää kattoa

avohoito /ˈavohˌoito/ (n)
öppenvård
  ohjattua terveyden- tai sairaanhoitoa, jossa potilas asuu omassa kodissaan, eikä vietä pitkiä aikoja laitoksessa tai sairaalan vuodeosastolla

avoimuus /ˈavoimuːs/ (n)
öppenhet
  se, että on avoin

avoin /ˈavoin/ (adj)
öppen
  auki oleva, avattu
ledig
  esillä oleva, näkyvä, peittelemätön
öppen, öppenhjärtig
  (ihmisestä) avomielinen, suora, rehellinen, teeskentelemätön

avoin lähdekoodi /ˈavoin lˈæhdekˌoːdɪ/ (n)
öppen källkod
  (ohjelmointi) lähdekoodi, jonka pääsee näkemään ja jota voi käyttää ja muokata lisenssiehtojen mukaisesti; vastakohta suljetulle lähdekoodille

avoin yhtiö /ˈavoin ˈyhtɪø/ (n)
handelsbolag
  yhtiömuoto, jossa kaikki yhtiömiehet vastaavat henkilökohtaisesti yhtiön veloista ja muista velvoitteista sekä omasta että muiden yhtiömiesten puolesta

avoin äänestys /ˈavoin ˈæːnestys/ (n)
öppen omröstning
  äänestys, jossa tiedetään miten kukin äänesti

avokado /ˈavokˌado/ (n)
avokado
  sen päärynänmuotoinen hedelmä, jossa on tyypillisesti tummanvihreä kuori

avokätinen /ˈavokˌætɪnen/ (adj)
frikostig, givmild, runhänt
  antelias, runsas

avoliitto /ˈavolˌiːtːo/ (n)
samboende, samvetsäktenskap
  pariskunta asuu avioliittoa solmimatta vakituisesti yhdessä

avotuli /ˈavotˌulɪ/ (n)
öppen eld
  ulkoilmassa sytytetty tuli, nuotio, kokko, rovio

avovesi /ˈavovˌesɪ/ (n)
öppet vatten
  vesi tai vesistö jossa ei ole jääpeitettä

avustaa /ˈavustaː/ (v)
bidra
  auttaa

avustaja /ˈavustˌaja/ (n)
assistent, medhjälpare, biträde
  henkilö, jonka tehtävänä on auttaa jotakuta toista

avustajakunta /ˈavustˌajakˌunta/ (n)
medarbetarstab, statistkår
  tietyn henkilön tai tiettyjen henkilöiden apuna olevien ihmisten muodostama ryhmä

avuton /ˈavuton/ (adj)
hjälplös
  joka ei tule omin voimin toimeen

azawakh /ˈatsavakh/ (n)
azawakh
  malilainen vinttikoira

b /bˈeː/ (n)
b, bess
  alenettu h-sävel, enharmoninen sävelen ais kanssa

baarimestari /bˈaːrɪmˌestarɪ/ (n)
bartender
  baarityöhön erikoistunut ravintolatyöntekijä

bagatelli /bˈaɡatˌellɪ/ (n)
bagatell
  vähämerkityksinen tai epäoleellinen asia
  lyhyt, yleensä klassinen kirjallisuus- tai musiikkiteos, joka on tyypillisesti luonteeltaan kepeä tai leikkisä

bakeliitti /bˈakelˌiːtːɪ/ (n)
bakelit
  (kemia, tekniikka) kertamuovi, jota valmistetaan kuumentamalla alkalien kanssa formaldehydiä ja fenolia.

bakteeri /bˈakteːrɪ/ (n)
bakterie
  mikroskooppisen pieni yksisoluinen, tumaton eliö. Jotkin bakteerit aiheuttavat sairauksia, osa taas on kantajalleen hyödyllisiä.

bakteriofagi /bˈakterˌiofˌaɡɪ/ (n)
bakteriofag
  virus, joka loisii bakteerissa ja tuhoaa niitä

bakteriologia /bˈakterˌiolˌoɡɪa/ (n)
bakteriologi
  bakteerioppi, bakteereita tutkiva tieteenala

baletti /bˈaletːɪ/ (n)
balett
  musiikin säestyksellä näyttämöllä esitettävä tanssimuoto, mitä esitetään itsenäisenä teoksena tai osana oopperaa

baliisi /bˈalɪːsɪ/ (n)
balis
  kiskojen välissä oleva junan automaattisen kulunvalvonnan elektroninen komponentti

ballistiikka /bˈallɪstˌiːkːa/ (n)
ballistik
  lentävien kappaleiden, etenkin luotien ja ammusten liikeratoja tutkiva dynamiikan sovellettu tiede

ballistinen /bˈallɪstɪnen/ (adj)
ballistisk
  ballistiikkaan liittyvä, ballistiikan mukainen

ballistinen ohjus /bˈallɪstɪnen ˈohjus/ (n)
ballistisk robot
  ohjus, joka laukaistaan rakettimoottorin voimalla avaruuteen ja palaa Maahan ballistiikan lakien mukaisesti osuakseen kohteeseensa

bambu /bˈambu/ (n)
bambu
  mikä hyvänsä -tribukseen kuuluva heinäkasvi
  bambukasvista valmistettu kuitu tai kangas

bambuesirippu /bˈambuˌesɪrˌipːu/ (n)
bamburidån
  kylmän sodan aikainen Aasian sosialististen ja kapitalististen maiden välinen raja

banaali /bˈanaːlɪ/ (adj)
banal
  lattea, kulunut, arkipäiväinen, tavanomainen, liian tavallinen

banaani /bˈanaːnɪ/ (n)
banan
  (kasvitiede, yleisesti) muu banaanien suvun () trooppinen ruohokasvi. Luonnon lajikkeita on noin 40. Viljelyyn kasvit lisätään yleensä suvuttomasti.
  näiden kasvien hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja

banaanikasvi /bˈanaːnɪkˌasvɪ/ (n)
bananväxt
  mikä tahansa banaanikasvien heimoon () kuuluva kasvilaji tai sellaisen yksilö

banaanikärpänen /bˈanaːnɪkˌærpænen/ (n)
bananfluga
  eräs mahlakärpästen heimoon kuuluva kärpäslaji () tai sen yksilö

banaaninärhi /bˈanaːnɪnˌærhɪ/ (n)
svartbröstad skrika
  eräs loistonärhien sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

banaanivaltio /bˈanaːnɪvˌaltɪo/ (n)
bananrepublik
  nimitys pienestä poliittisesti epästabiilista korruptoituneen klikin hallitsemasta valtiosta, jolla on yleensä suuri riippuvuus yhdestä vientituotteesta, erityisesti Väli-Amerikassa

banderolli /bˈanderˌollɪ/ (n)
banderoll
  julistekangas, iso lakana, jossa tekstiä tai kuvaa

baptisterio /bˈaptɪstˌerɪo/ (n)
baptisterium
  kastekirkko, pyöreä tai monikulmainen yleensä tuomiokirkon yhteydessä oleva erillinen kirkollinen rakennus, jonka keskellä on kasteallas, jossa piispat aiemmin kastoivat kristinuskoon kääntyneitä

barabaikit /bˈarabˌaikɪt/ (n)
barabaig, barabaik
  yksi datooga-kansan heimoista

barabaikki /bˈarabˌaikːɪ/ (n)
barabaig, barabaik
  barabaikkien etniseen ryhmään kuuluva henkilö

barbituraatti /bˈarbɪturˌaːtːɪ/ (n)
barbiturat
  uni- ja rauhoittavissa lääkkeissä käytetty barbituurihaposta johdettu lääkeaine, jonka käyttöä on merkittävästi rajoitettu yliannostuksen aiheuttamien kuolemantapausten sekä korkean riippuvuuspotentiaalin vuoksi

bardi /bˈardɪ/ (n)
bard
  runoilija ja laulaja, etenkin kelttiläinen ammattirunonlaulaja keskiajalla

barium /bˈarium/ (n)
barium
  maa-alkaleihin kuuluva pehmeä, valkoinen metalli, tunnus Ba

barokki /bˈarokːɪ/ (n)
barock
  Eräs arkkitehtuurin ja taiteen tyylisuunta.

barokkimusiikki /bˈarokːˌimusˌiːkːɪ/ (n)
barockmusik
  barokin aikakaudella sävelletty musiikki

barreli /bˈarrelɪ/ (n)
fat
  raakaöljyn tilavuuden yksikkö, 159 litraa

barrikadi /bˈarrɪkˌadɪ/ (n)
barrikad
  tiesulku, erityisesti armeijaa varten rakennettu

barré-sointu /bˈarresˈointu/ (n)
barréackord
  kitaransoitossa sointu, joka soitetaan ottamalla barré-ote

baryoni /bˈaryˌonɪ/ (n)
baryon
  kolmesta kvarkista koostuva hiukkanen; fermioni, jonka spin on puoliluku

basaari /bˈasaːrɪ/ (n)
basar
  persialaisperäinen sana kauppakadulle tai -paikalle

basiliski /bˈasɪlˌiskɪ/ (n)
basilisk
  liskomainen tarueläin, jolla on pitkä häntä, linnun jalat, kotkan nokka, lohikäärmeen kieli ja suuret lepakonsiivet

basilli /bˈasɪllɪ/ (n)
bacill
  Basillus-sukuun kuuluva, itiöitä tuottava aerobinen, sauvamainen ja grampositiivinen bakteeri

basisti /bˈasɪstɪ/ (n)
basist
  muusikko, joka soittaa sähköistä bassoa eli bassokitaraa tai akustista bassoa eli kontrabassoa

baskeri /bˈaskerɪ/ (n)
basker
  alun perin baskien kansallispukuun kuulunut asuste: villasta tehty pyöreä, litteä lipaton ja lieritön päähine, jossa on keskellä huopanypykkä

baski /bˈaskɪ/ (n)
baskiska
  (kielitiede) baskin kieli, baskien puhuma isolaattikieli. Sanalista.

bassokitara /bˈassokˌitara/ (n)
bas, basgitarr, elbas
  1950-luvulla kehitetty, useimmiten sähköinen kielisoitin, jota käytetään enimmäkseen populaarimusiikissa

bassoklarinetti /bˈassoklˌarɪnˌetːɪ/ (n)
basklarinett
  klarinettia suurempi ja matalaäänisempi puupuhallin, klarinettiperheen basso, b-klarinettia oktaavia matalammalta soiva b-vireinen klarinetti

bastioni /bˈastɪˌonɪ/ (n)
bastion
  vallinsarvi; bastionilinnoituksen muurin ulkoneva puolustusrakenne

bataatti /bˈataːtːɪ/ (n)
sötpotatis, batat
  eräs elämänlankojen sukuun kuuluva makea ja suurimukulainen viljelyskasvilaji () tai sen yksilö tai tämän mukula, perunan etäinen sukulainen

batiikki /bˈatɪːkːɪ/ (n)
batik
  Indonesiasta peräisin oleva kankaiden värjäystekniikka; näin värjätty kangas tai muu tekstiili

baškiiri /bˈaʃkɪːrɪ/ (n)
basjkiriska
  Venäjällä Baškortostanissa ja muualla Uralin alueella puhuttu turkkilainen kieli (kielitunnus: ba)

becquerel /bˈekkuerel/ (n)
becquerel
  säteilyn aktiivisuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Bq)

begiini /bˈeɡɪːnɪ/ (n)
begin
  begiinit 1200-luvun Euroopassa olleita uskonnollisia naisjärjestöjä

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (adj)
belgisk
  Belgiasta peräisin oleva tai Belgiaan liittyvä

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (n)
belgare, belgiska
  pysyvästi Belgiassa asuva henkilö

belladonna /bˈelladˌonna/ (n)
belladonna
  erityisesti , erittäin myrkyllinen eteläeurooppalainen lääkkeenä käytetty kasvi

benediktiini /bˈenedˌiktɪːnɪ/ (n)
benediktin
  benediktiiniläinen munkki

benediktiiniläinen /bˈenedˌiktɪːnɪlˌæinen/ (adj)
benediktinsk
  benediktiiniläisyyteen kuuluva

bengali /bˈeŋŋalɪ/ (n)
bengali, bengaliska
  bengalin kieli (kielitunnus: bn), indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan Bangladeshissa ja Intiassa. Yksi maailman puhutuimmista kielistä.

bensiini /bˈensɪːnɪ/ (n)
bensin
  raakaöljystä jalostettu polttoaine, jota käytetään ottomoottoreissa, joissa polttoaineseos sytytetään sähkökipinällä, moottoribensiini

bensiinimoottori /bˈensɪːnɪmˌoːtːorɪ/ (n)
bensinmotor
  polttomoottori, joka käyttää bensiiniä polttoaineena, ottomoottori

bentoniitti /bˈentonˌiːtːɪ/ (n)
bentonit
  luonnossa esiintyvä savityyppi, jossa oleellisena osana on montmorilloniitti, ja joka kykenee absorboimalla suuria määriä vettä suotuisissa oloissa laajenemaan tilavuudeltaan jopa kymmenkertaiseksi

bergamotti /bˈerɡamˌotːɪ/ (n)
bergamott
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu () ja sen hedelmä

berkelium /bˈerkelium/ (n)
berkelium
  eräs alkuaine (tunnus Bk)

berliiniläinen /bˈerlɪːnɪlˌæinen/ (adj)
berlinsk
  Berliinistä peräisin oleva tai Berliiniin liittyvä

berliiniläinen /bˈerlɪːnɪlˌæinen/ (n)
berlinare
  pysyvästi Berliinissä asuva henkilö

berylli /bˈeryllɪ/ (n)
beryll
  silikaatteihin kuuluva alumiinia ja berylliumia sisältävä mineraali (Al₂Be₃(Si₆O18)

beryllium /bˈeryllium/ (n)
beryllium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

besserwisser /bˈesservˌisser/ (n)
besserwisser
  viisastelija, näsäviisas

bestis /bˈestɪs/ (n)
bästis
  paras ystävä

betoni /bˈetonɪ/ (n)
betong
  veteen sekoitetusta sementistä ja kiviaineksesta valmistettu rakentamiseen käytettävä massa, ja sen kovettuessa syntyvä aine

betonimylly /bˈetonɪmˌylly/ (n)
cementblandare
  laite jolla sekoitetaan valmistettavaa betonia

bidee /bˈideː/ (n)
bidé
  alapesuun tarkoitettu pesuallas, jossa vaakasuoraan tuleva vesisuihku on tarkoitettu alapään pesemiseen

biisi /bˈiːsɪ/ (n)
låt
  musiikkikappale

bijektiivinen /bˈijektˌiːvɪnen/ (adj)
bijektiv
  sellainen, joka on injektiivinen ja surjektiivinen

bikinit /bˈikɪnɪt/ (n)
bikini
  kaksiosainen naisten uima-asu, joka peittää lähinnä rinnat ja intiimialueen pikkuhousujen tapaan

bilehile /bˈilehˌile/ (n)
festprisse
  henkilö, joka tykkää bilettämisestä, juhlimisesta

biljardi /bˈiljardɪ/ (n)
biljard
  pallopeli, jota pelataan erityisellä veralla päällystetyllä pöydällä

biljardikeppi /bˈiljardɪkˌepːɪ/ (n)
kö, biljardkö
  biljardipelien peliväline, pallojen lyömiseen käytettävä pitkä kapeneva sauva

biljardipallo /bˈiljardɪpˌallo/ (n)
biljardboll
  biljardissa pelivälineenä käytettävä jostakin soveliaasta massasta valmistettu pallo

biljardipöytä /bˈiljardɪpˌøytæ/ (n)
biljardbord
  vihreällä veralla päällystetty erityinen pöytä, jolla pelataan biljardia

binomi /bˈinomɪ/ (n)
binom
  kaksiterminen polynomi

biodiversiteetti /bˈiodɪvˌersɪtˌeːtːɪ/ (n)
biodiversitet
  käsite, jolla laajimman määritelmän mukaan tarkoitetaan kaikkea elollisen luonnon monipuolisuutta

bioinformatiikka /bˈioinfˌormatˌiːkːa/ (n)
bioinformatik
  monitieteellinen tutkimusala, joka kehittää ja käyttää erilaisia matematiikan, tietojenkäsittelytieteen sekä tilastotieteen menetelmiä biologisten ongelmien ratkaisuun

biojäte /bˈiojˌæte/ (n)
bioavfall
  eloperäinen jäte, josta sen hajotessa syntyy multaa

biokemia /bˈiokˌemɪa/ (n)
biokemi
  elävien olioiden kemiallista koostumusta ja elävien solujen kemiallisia muutoksia ja niihin liittyviä ilmiöitä tutkiva kemian haara

biologi /bˈiolˌoɡɪ/ (n)
biolog
  biologiaa ammattinaan harjoittava henkilö; elollisen luonnon tutkija

biologia /bˈiolˌoɡɪa/ (n)
biologi
  elollista luontoa ja elämää tutkiva tiede

biologinen /bˈiolˌoɡɪnen/ (adj)
biologisk
  biologian alaan kuuluva

biomuovi /bˈiomˌuovɪ/ (n)
bioplast
  kasvi- tai eläinperäisistä raaka-aineista valmistettu materiaali

biopolttoaine /bˈiopˌoltːoˌaine/ (n)
biobränsle
  biomassasta eli eloperäisestä aineesta tuotettu polttoaine

biopsia /bˈiopsˌia/ (n)
biopsi
  koepalan tai solunäytteen ottaminen elävästä kudoksesta ja otetun näytteen tutkiminen

biopuhdistus /bˈiopˌuhdɪstus/ (n)
biologisk rening
  ympäristön puhdistus pieneliöitä apuna käyttäen

biosfääri /bˈiosfˌæːrɪ/ (n)
biosfär
  elonkehä; maapallon pinnan osa, jolla elämä on mahdollista; ekosysteemien muodostama kokonaisuus

bipolaarinen /bˈipolˌaːrɪnen/ (adj)
bipolär
  kaksinapainen

birgittalainen /bˈirɡɪtːalˌainen/ (adj)
birgittinsk
  birgittalaisiin liittyvä

biseksuaali /bˈiseksuˌaːlɪ/ (n)
bisexuell
  henkilö, joka tuntee seksuaalista vetoa kumpaankin sukupuoleen

biseksuaalinen /bˈiseksuˌaːlɪnen/ (adj)
bisexuell
  molempiin sukupuoliin vetoa tunteva

biseksuaalisuus /bˈiseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
bisexualitet
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen sekä miehiin että naisiin

blogata /blˈoɡata/ (v)
blogga
  kirjoittaa tai pitää blogia

bloggaaja /blˈoɡːaːja/ (n)
bloggare
  blogin pitäjä

blogi /blˈoɡɪ/ (n)
blogg
  julkinen, verkossa pidettävä päiväkirja

blokata /blˈokata/ (v)
blockera
  estää pääsy; estää toiminta

blondi /blˈondɪ/ (n)
blondin
  vaaleaverikkö; vaaleahiuksinen (käytetään useammin naisista)

boheemi /bˈoheːmɪ/ (adj)
bohem
  epäsovinnainen; yhteiskunnan marginaaliin kuuluva; köyhyyttä romantisoiva

boheemi /bˈoheːmɪ/ (n)
bohemisk
  boheemi henkilö

boikotti /bˈoikotːɪ/ (n)
bojkott
  painostusmuoto, joka perustuu taloudellisten suhteiden katkaisemiseen, esim. jättämällä tietyn valmistajan tuotteet ostamatta

boksarikapina /bˈoksarˌikapˌina/ (n)
boxarupproret
  Kiinassa vuosina 1899–1901 tapahtunut länsimaalaisvastainen kansannousu

bokseri /bˈokserɪ/ (n)
boxer
  eräs saksalainen koirarotu

bokserimoottori /bˈokserɪmˌoːtːorɪ/ (n)
boxermotor, boxer
  polttomoottori, jossa sylinterit on sijoitettu vastakkain toisiinsa nähden, vastaiskumoottori

bokserit /bˈokserɪt/ (n)
boxer, boxershorts
  lyhytlahkeiset miesten alushousut

bolivialainen /bˈolɪvˌialˌainen/ (adj)
boliviansk
  Boliviasta peräisin oleva tai Boliviaan liittyvä

bolivialainen /bˈolɪvˌialˌainen/ (n)
bolivian, bolivianska, bolivianare
  pysyvästi Boliviassa asuva henkilö

bolševikki /bˈolʃevˌikːɪ/ (n)
bolsjevik
  bolševikit 1900-luvun alun kahtiajakautuneen Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen radikaali siipi, josta sittemmin tuli oma puolueensa; toista siipeä kutsuttiin menševikeiksi

bolševismi /bˈolʃevˌismɪ/ (n)
bolsjevism
  bolševikkien ajama asia (vastakohtana menševikkien asialle)
  bolševikkien ajama sosialismin muoto

boniteetti /bˈonɪtˌeːtːɪ/ (n)
bonitet
  kasvupaikan kyky tuottaa puuta

booli /bˈoːlɪ/ (n)
bål
  juhliin tehty, isosta maljasta tarjottava helmeilevä, yleensä alkoholipitoinen, juoma

boori /bˈoːrɪ/ (n)
bor
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine

boorihappo /bˈoːrɪhˌapːo/ (n)
borsyra
  eräs heikko happo: boorin yhdiste, jota käytetään moniin erilaisiin tarkoituksiin (H₃BO₃)

bordelli /bˈordellɪ/ (n)
bordell, glädjehus horhus
  rakennus tai huoneisto, jossa prostituoidut ottavat vastaan asiakkaita

bosnia /bˈosnɪa/ (n)
bosniska
  bosnian kieli (kielitunnus: bs), Bosnia ja Hertsegovinassa puhuttava slaavilainen kieli

bosniankielinen /bˈosnɪˌaŋkielɪnen/ (adj)
bosnisk
  bosnian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

botti /bˈotːɪ/ (n)
bot
  tietokoneohjelma, joka toimii määriteltyjen ohjeiden mukaan ainakin osittain itsenäisesti ilman ihmisen myötävaikutusta

boysenmarja /bˈoysˌenmarja/ (n)
boysenbär
  eri vatukkalajeista syntynyt risteymä ( × ), jota viljellään marjojensa takia

bradykardia /brˈadykˌardɪa/ (n)
bradykardi
  (lääketiede) sydämen harvalyöntisyys

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (adj)
brasiliansk
  Brasiliasta peräisin oleva tai Brasiliaan liittyvä

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (n)
brasilian, brasilianare, brasilianska
  pysyvästi Brasiliassa asuva henkilö

brasilianterrieri /brˈasɪlɪˌanterrˌierɪ/ (n)
terrier brasileiro
  pieniä portugalinpodengoja muistuttava Brasiliaan aikanaan Euroopasta tuotuihin koiriin pohjautuva terriereihin kuuluva koirarotu

bravuuri /brˈavuːrɪ/ (n)
bravur
  sellainen teko, jossa henkilö on erityisen loistelias

bretoni /brˈetonɪ/ (n)
bretonska
  Bretagnessa asuvan kansan edustaja

brexitööri /brˈeksɪtˌøːrɪ/ (n)
brexitör
  (neologismi) Britannian eroa Euroopan unionista vaativa henkilö

briljantti /brˈiljantːɪ/ (n)
briljant
  timantin 56-sivuinen hiontamuoto

britanninen kieli /brˈitannɪneŋ kˈielɪ/ (n)
brittisk språk
  mikä tahansa kelttiläisten saarikielten britannisten kielten ryhmään kuuluva kieli

brodeeraus /brˈodeːraus/ (n)
broderi, brodering
  kirjonta, koruompelu, koristeompelu

broileri /brˈoilerɪ/ (n)
broiler, kyckling
  lihantuotantoon jalostettu nopeakasvuinen kana, joka teurastetaan nuorena

bromi /brˈomɪ/ (n)
brom
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki Br

bronkia /brˈoŋkɪa/ (n)
bronk
  keuhkoputki

bruselloosi /brˈusellˌoːsɪ/ (n)
brucellos
  tarttuva Brucella abortus -bakteerin auheuttama tauti, joka johtaa naudalla sikiön syntymiseen ennenaikaisesti

brutaali /brˈutaːlɪ/ (adj)
brutal
  raaka, piittaamaton

budjetti /bˈudjetːɪ/ (n)
budget
  talousarvio

bulgaria /bˈulɡarˌia/ (n)
bulgariska
  Bulgariassa puhuttava eteläslaavilainen kieli (kielitunnus: bg). Bulgarian kieltä kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (adj)
bulgarisk
  Bulgariasta peräisin oleva tai Bulgariaan liittyvä

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (n)
bulgar, bulgariska
  pysyvästi Bulgariassa asuva henkilö
  Bulgarian kansalainen
  syntyperältään bulgarialainen

bulgur /bˈulɡur/ (n)
bulgur
  Lähi-idän tapaan valmistettu vehnäsuurimo

bulvaani /bˈulvaːnɪ/ (n)
bulvan
  henkilö, joka näennäisesti toimii itsenäisesti, mutta on toisen kätyri; välikäsi, valeostaja

bumerangi /bˈumerˌaŋŋɪ/ (n)
bumerang
  australialaislähtöinen puinen metsästysväline ja taisteluase. Metsästysvälineenä se oli käytännöllinen siksi, koska se palaa lähtöpaikkaansa jos ei osu kohteeseen.

bunkkeri /bˈuŋkːerɪ/ (n)
bunker
  ihmisten tai tärkeän omaisuuden sotatoimilta suojaamiseen tarkoitettu, tavallisesti betonirakenteinen varustus
  laivan polttoaine- tai muu säiliö #golfissa hiekkaeste

burnuusi /bˈurnuːsɪ/ (n)
burnus
  berberien ja Pohjois-Afrikan arabien perinteinen paksu hupullinen viitta

bussikatos /bˈussɪkatos/ (n)
busskur, väderskydd
  linja-auton pysäkillä tai laiturilla oleva säältä suojaava katos odottajille

bussilinja /bˈussɪlˌinja/ (n)
busslinje
  linja-autoilla liikennöitävä julkisen liikenteen reitti ja sillä harjoitettava säännönmukainen liikennöinti

busuki /bˈusukɪ/ (n)
bouzouki
  kreikkalaista alkuperää oleva kielisoitin, jonka erästä varianttia käytetään myös irlantilaisessa kansanmusiikissa

buuata /bˈuːata/ (v)
bua
  osoittaa eriävää mielipidettä tai tyytymättömyyttä jonkin suhteen käyttämällä sanaa ”buu”
bua ut, utbua
  osoittaa epäsuosiota jollekulle tai jollekin käyttämällä sanaa ”buu”

buuri /bˈuːrɪ/ (n)
boer
  Alankomaista lähtöisin olevan valkoisen hollanninkielisen (> afrikaansinkielisen) väestön jäsen nykyisessä Etelä-Afrikassa tai Namibiassa

bušmanni /bˈuʃmannɪ/ (n)
buschman
  erään eteläisen Afrikan vanhimpana pidetyn kansan jäsen

byrokraatti /bˈyrokrˌaːtːɪ/ (n)
byråkrat
  byrokratiaa harjoittava ja ylläpitävä tai sen piirissä toimiva henkilö

bysanttilainen /bˈysantːɪlˌainen/ (adj)
bysantinsk
  Bysantin valtakunnasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

bändi /bˈændɪ/ (n)
band
  yhtye joka esittää (rock-, jazz- tai pop-) musiikkia

c /sˈeː/ (n)
c
  C-duuriasteikon ensimmäinen sävel

cella /sˈella/ (n)
cella
  muinaiskreikkalaisen temppelin sisin osa, jossa sijaitsi jumalan, jolle temppeli oli omistettu, patsas

celsiusaste /sˈelsiusˌaste/ (n)
grad Celsius
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö

cembalo /sˈembalo/ (n)
cembalo
  1400-luvulla kehitetty kosketinsoitin, joka kuuluu pianon edeltäjiin

cerium /sˈerium/ (n)
cerium
  eräs alkuaine, tunnus: Ce

cesium /sˈesium/ (n)
cesium
  eräs alkuaine

chaconne /khˈakonne/ (n)
chaconne
  1600-luvun soitinmusiikissa käyttöön tullut espanjalaissyntyinen sävellyslaji

cocktail /kˈokktail/ (n)
cocktail
  usein alkoholipitoinen juomasekoitus

costaricalainen /kˈostarˌikalˌainen/ (adj)
costaricansk
  Costa Ricasta peräisin oleva tai Costa Ricaan liittyvä

coulombi /kˈoulombɪ/ (n)
coulomb
  sähköisen varauksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö, ampeerisekunti. Tunnus: C

curium /kˈurium/ (n)
curium
  eräs alkuaine (tunnus Cm)

curling /kˈurlɪŋ/ (n)
curling
  jäällä pelattava joukkuepeli, jossa liu’utetaan jäätä pitkin kahvallisia muodoltaan tasapohjaisia ja pyöreitä graniittikiviä yrittäen saada ne siirretyksi sääntöjen mukaisesti kohteena olevan kehän keskelle

curling-pelaaja /kˈurlɪŋpˈelaːja/ (n)
curlingspelare
  henkilö, joka pelaa curlingia

d /dˈeː/ (n)
d
  C-duuriasteikon 2. sävel

daami /dˈaːmɪ/ (n)
dam
  (hieno) nainen; miehen naispuolinen seuralainen

damasti /dˈamastɪ/ (n)
damast
  kangas, johon kuvio syntyy satiinisidoksen loimi- ja kudevaltaisuuden vaihtelulla

darmstadtium /dˈarmstadtium/ (n)
darmstadtium
  synteettinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ds ja järjestysluku 110

darwininkettu /dˈarvɪnˌiŋketːu/ (n)
darwinräv
  eräs eteläamerikankettujen sukuun kuuluva koiraeläinten laji () tai sen yksilö

datatalous /dˈatatalous/ (n)
data ekonomi
  sähköisessä muodossa olevan tiedon hyödyntäminen kaupallisena toimintana

dateerata /dˈateːrˌata/ (v)
datera
  päivätä

datiivi /dˈatɪːvɪ/ (n)
dativ
  sijamuoto, joka merkitsee epäsuoraa osaobjektia, vastaa yleensä kysymykseen ”kenelle?”; esiintyy laajalti indoeurooppalaisissa kielissä

de la Chapellen oireyhtymä /dˈe lˈa khˈapellen ˈoireyhtˌymæ/ (n)
manlig pseudohermafroditism
  genotyyppisenä feminiinisyytenä, mutta fenotyyppisenä maskuliinisuutena ilmenevä mutaatio, joka aiheutuu SRY-geenin vaihtumisesta meioosissa normaalista sijainnistaan Y-kromosomista X-kromosomiin

debentuuri /dˈebentˌuːrɪ/ (n)
debentur
  yrityksen liikkeeseen laskema joukkovelkakirja, jota vastaan yritys ottaa lainaa

debytantti /dˈebytˌantːɪ/ (n)
debutant
  taiteilija, kirjailija tms. joka esiintyy ensimmäistä kertaa julkisuudessa, ensiesiintyjä

debytoida /dˈebytˌoida/ (v)
debutera
  tehdä ensiesiintyminen eli debyytti taiteilijana, esim. teatterissa tai oopperassa

debyytti /dˈebyːtːɪ/ (n)
debut
  taiteilijan, kirjailijan tms. ensimmäinen julkinen esiintyminen, ensiesiintyminen

degeneratiivinen /dˈeɡenˌeratˌiːvɪnen/ (adj)
degenerativ
  rappeutumiseen liittyvä

deismi /dˈeismɪ/ (n)
deism
  oppi, jonka mukaan jumala on vastuussa kaikkeuden järjestelmällisistä piirteistä, mutta jumala ei kuitenkaan vaikuta kaikkeuden tapahtumien kulkuun luomisen jälkeen.

dekadenssi /dˈekadˌenssɪ/ (n)
dekadans
  (moraalinen tai kulttuurinen) rappio, turmeltuneisuus

dekanaatti /dˈekanˌaːtːɪ/ (n)
dekanat#Ruotsi
  dekaanin arvo tai virka, dekaanius

deklinaatio /dˈeklɪnˌaːtɪo/ (n)
deklination
  nominien taivutus eli sijamuotojen muodostaminen tai taivutusluokka
  taivaankappaleen kulmaetäisyys taivaanpallon ekvaattorista

delegaatio /dˈeleɡˌaːtɪo/ (n)
delegation
  valtuuskunta, lähetystö

delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (n)
delfin
  vedessä elävä nisäkkäisiin kuuluva valaslaji, joka muistuttaa hyvin paljon kalaa

delfinaario /dˈelfɪnˌaːrɪo/ (n)
delfinarium
  vesiallas delfiineille

delta /dˈelta/ (n)
delta
  Κreikkalaisten aakkosten neljäs kirjain, kreikan kielen iso aakkonen: Δ, pieni: δ. Matematiikassa eroavaisuutta ilmaiseva symboli.

demagogia /dˈemaɡˌoɡɪa/ (n)
demagogi
  kansankiihotus

demarkaatiolinja /dˈemarkˌaːtɪolˌinja/ (n)
demarkationslinje
  tilapäinen raja

deminutiivi /dˈemɪnutˌiːvɪ/ (n)
diminutiv
  pienennysmuoto, nominin johdannainen, joka on merkitykseltään kyseisen nominin perusmuodon merkitystä pienempi; käytetään monilla nomineilla hellittelymuotona

demografia /dˈemoɡrˌafɪa/ (n)
demografi
  väestötiede

demografinen /dˈemoɡrˌafɪnen/ (adj)
demografisk
  demografiaan liittyvä

demokratia /dˈemokrˌatɪa/ (n)
demokrati
  hallintomuoto, jossa kansalaiset voivat valita poliittiset johtajansa vaaleilla; politiikasta päätetään enemmistön mielipiteen mukaan päätöksentekomenetelmässä, joka on avoin kaikille tai useimmille kansalaisille; erityisesti liberaali demokratia, muita malleja pidetään vajavaisina ja ei tunnusteta demokraattisiksi

demoni /dˈemonɪ/ (n)
demon
  henkiolento, joka kristinuskon dualismissa luetaan pahaksi; riivaaja, paha henki

demonstratiivinen /dˈemonstratˌiːvɪnen/ (adj)
demonstrativ
  osoittava; selittävä, selventävä

demonstratiivipronomini /dˈemonstratˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
demonstrativt pronomen
  pronominien alaryhmä, demonstratiivipronomini viittaa puhujan lähellä tai kauempana olevaan asiaan tai esineeseen

deodorantti /dˈeodorˌantːɪ/ (n)
deodorant
  aine, jota levitetään iholle, erityisesti kainaloihin, ehkäisemään hien hajua

deponentti /dˈeponˌentːɪ/ (n)
deponent
  tallettaja

depositio /dˈeposˌitɪo/ (n)
deposition
  initaatiomenot, joilla yliopiston opiskelija otettiin vanhempien joukkoon, historialliset fuksiaiset

deregulaatio /dˈereɡulˌaːtɪo/ (n)
avreglering
  säätelyn purkaminen, markkinoiden vapauttaminen; elinkeinotoiminnan valtiollisen sääntelyn uudelleenarviointi ja mahdollinen purkaminen voi koskea esimerkiksi elinkeinon luvanvaraisuutta tai tarveharkintaa

derivoida /dˈerɪvˌoida/ (v)
derivera
  muodostaa derivaatta

dervissi /dˈervɪssɪ/ (n)
dervisch
  suufilaisuuden tariqah-opin seuraaja, islamilainen kerjäläismunkki

desifroida /dˈesɪfrˌoida/ (v)
dechiffrera
  purkaa salakirjoitus tai vastaava

desilitra /dˈesɪlˌitra/ (n)
deciliter
  tilavuusmitta: litran kymmenesosa

desimaaliluku /dˈesɪmˌaːlɪlˌuku/ (n)
decimaltal
  luku, joka on esitetty kymmenjärjestelmässä

desimaalinen /dˈesɪmˌaːlɪnen/ (adj)
decimal
  kymmeneeen perustuva; kymmenjärjestelmän kuuluva

desinfioida /dˈesɪnfɪˌoida/ (v)
desinfektera, desinficera
  puhdistaa taudinaiheuttajista

desinfiointiaine /dˈesɪnfɪˌointɪˌaine/ (n)
desinfektionsmedel
  aine jota käytetään taudinaiheuttajista puhdistamiseen

desorboida /dˈesorbˌoida/ (v)
desorbera
  poistaa aine pinnalta, jolle se oli adsorboitunut tai jonka läpi se oli absorboitunut
  vastustaa tai kyetä vastustamaan adsorptiota

despootti /dˈespoːtːɪ/ (n)
despot
  hirmuvaltias, itsevaltias

determinantti /dˈetermɪnˌantːɪ/ (n)
determinant
  lineaaristen yhtälöryhmien analysoinnissa ja ratkaisussa käytettävä lauseke

determinatiivipronomini /dˈetermˌinatˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
determinativa pronomen
  "määrityspronomini", määrittävä pronomini; pronomini, joka voi olla determinatiivinen, esimerkiksi demonstratiivipronomini

diaari /dˈiaːrɪ/ (n)
diarium
  luettelo, johon merkitään aikajärjestyksessä virastoon tai laitokseen saapuneet tai sieltä lähteneet asiakirjat

diabaattinen /dˈiabˌaːtːɪnen/ (adj)
diabatisk#Ruotsi
  sellainen, johon liittyy tai josta seuraa lämmön tai aineen siirtymistä termodynaamisen järjestelmän ja sen ympäristön välillä

diabeettinen /dˈiabˌeːtːɪnen/ (adj)
diabetisk#Ruotsi
  diabetekseen, varsinkin diabetes mellitukseen eli sokeritautiin, liittyvä tai siitä johtuva
  diabetesta sairastava, sokeritautinen

diabetes /dˈiabetes/ (n)
sockersjuka
  insuliinin tuotantohäiriöstä (tyyppi I) tai elimistön kyvyttömyydestä käyttää tuotettua insuliinia (tyyppi II) seuraava sokeriaineenvaihdunnan häiriö, jolle tyypillistä on hyperglykemia eli korkea verensokeri ja sokerin poistuminen kehosta virtsan mukana

diadeemi /dˈiadˌeːmɪ/ (n)
diadem
  metallinen otsaripa t. us. kankainen otsavanne

diagonaalikangas /dˈiaɡonˌaːlɪkˌaŋŋas/ (n)
diagonaltyg
  diagonaali, yleinen miesten päällysvaatekangas

diagonaalinen /dˈiaɡonˌaːlɪnen/ (adj)
diagonal
  (geometria) vino, vinottainen, lävistäjän suuntainen
  (täysin) vastakkainen

diakonaalinen /dˈiakonˌaːlɪnen/ (adj)
diakonal
  diakoniaan liittyvä

diakonissa /dˈiakonˌissa/ (n)
#Ruotsi
  eräissä kirkkokunnissa alun perin naispuolinen , nykyään myös miespuolinen, diakoniatyöntekijä, joka on suorittanut sekä sairaanhoitajan että kirkollisen kelpoisuuden antavan tutkinnon ja vihitty diakonian virkaan

diakriittinen /dˈiakrˌiːtːɪnen/ (adj)
diakritisk
  sellainen, joka helpottaa lukemista; ääntämistä opastava

diakriittinen merkki /dˈiakrˌiːtːɪnen mˈerkːɪ/ (n)
diakritiskt tecken
  tarke, diakriitti ääntämisen tai kirjoitusasun eroja täsmentävä merkki

didaktiikka /dˈidaktˌiːkːa/ (n)
didaktik
  opetusoppi, kasvatustieteen osa

dieselöljy /dˈieselˌøljy/ (n)
diesel
  joidenkin autojen polttoaineena käytettävä öljytuote; dieselmoottorin polttoaineena käytettävä maaöljyn tisle

dietyylieetteri /dˈietyːlɪˌeːtːerɪ/ (n)
dietyleter
  (orgaaninen kemia) Eettereiden aineryhmään kuuluva helposti haihtuva, voimakashajuinen, herkästi syttyvä neste, jota käytetään mm. liuottimena ja uuttoon

differentiaalilaskenta /dˈifferˌentɪˌaːlɪlˌaskenta/ (n)
differentialkalkyl, differentialräkning
  korkeampaan matematiikkaan kuuluva derivaatan käsitteeseen perustuva matematiikan osa, joka on kiinteästi sidoksissa integraalilaskennan kanssa

diftongi /dˈiftoŋŋɪ/ (n)
diftong
  kahden eri vokaaliäänteen jono, jossa väliin ei tule tavunrajaa; tavunrajainen vokaalijono

digata /dˈiɡata/ (v)
digga
  pitää jotakin hyvänä

digitaalikamera /dˈiɡɪtˌaːlɪkˌamera/ (n)
digitalkamera
  kamera, jossa kuva tallennetaan digitaalisessa muodossa

digitalisointi /dˈiɡɪtˌalɪsˌointɪ/ (n)
digitalisering
  digitaalisen elektroniikan laajamittainen käyttöönotto, tietokoneistuminen, digitalisaatio

diktaattori /dˈiktaːtːˌorɪ/ (n)
diktator
  valtionpäämies, jolla on rajoittamaton valta

diktatuuri /dˈiktatˌuːrɪ/ (n)
diktatur
  yhden henkilön rajattomaan vallankäyttöön perustuva hallitusmuoto, valtio, jota johtaa diktaattori

dinka /dˈiŋka/ (n)
dinka
  edellisten kieli: niloottisiin kieliin kuuluva murrejatkumo (yhteinen kielitunnus: din)

diodi /dˈiodɪ/ (n)
diod
  kaksielektrodinen, puolijohdeaineinen tasasuuntaava elektroniikan ja sähkövoimatekniikan komponentti (tai nykyään harvinainen tasasuuntaava tyhjiöputki)

diplomaatti /dˈiplomˌaːtːɪ/ (n)
diplomat
  valtion virallinen edustaja ulkomailla

diplomaattinen /dˈiplomˌaːtːɪnen/ (adj)
diplomatisk
  diplomatian mukainen, siihen liittyvä

dippi /dˈipːɪ/ (n)
dippsås
  mausteinen kastike, johon ruoka-aine ruokailun yhteydessä upotetaan suupala kerrallaan; dippikastike; upotuskastike

direktiivi /dˈirektˌiːvɪ/ (n)
direktiv
  Euroopan unionin neuvoston ja parlamentin unionin jäsenvaltioille antama säädös, jonka sisältö on saatettava osaksi niiden kansallista lainsäädäntöä

diskata /dˈiskata/ (v)
diska, diskvalificera
  hylätä, diskvalifioida urheilija kilpailusta vilpin taikka jonkin muun sopimattoman asian/teon vuoksi

disko /dˈisko/ (n)
diskotek
  yökerho, jossa soitetaan tanssimusiikkia

disponibiliteetti /dˈisponˌibɪlɪtˌeːtːɪ/ (n)
disponibilitet
  virkamiehen vapauttaminen virkatehtävänsä hoidosta siten, että hän säilyttää palkkaetunsa ja on velvollinen olemaan käytettävissä

dissosiaatio /dˈissosɪˌaːtɪo/ (n)
dissociation
  molekyylin hajoaminen kahdeksi tai useammaksi molekyyliksi tai atomiksi

divaani /dˈivaːnɪ/ (n)
divan
  sohvan tapainen huonekalu, jossa oleskellaan makuuasennossa

divergenssi /dˈiverɡˌenssɪ/ (n)
divergens
  vektorilaskentaan liittyvä differentiaalioperaattori

dogmaattinen /dˈoɡmaːtːɪnen/ (adj)
dogmatisk
  dogmin mukainen

dogmi /dˈoɡmɪ/ (n)
dogm
  opinkappale, oppilause tai uskonkappale, sellainen uskomus, joka kuuluu jonkin uskonnon tai järjestelmän keskeisiin oppeihin

dokumenttiteatteri /dˈokumˌentːɪteˌatːerɪ/ (n)
dokumentarisk teater
  tosiasioiden pohjalta luotu näyttämötaide, joka voi sisältää myös kuvitteellista ainesta

dollari /dˈollarɪ/ (n)
dollar
  joissakin maissa käytetyn valuutan nimitys; vastaava symboli $

dollarisaatio /dˈollarɪsˌaːtɪo/ (n)
dollarisering
  se, että jossakin valtiossa siirrytään virallisesti tai epävirallisesti Yhdysvaltain dollarin käyttöön maan oman valuutan rinnalla tai sijasta

dominoefekti /dˈomɪnˌoefˌektɪ/ (n)
dominoeffekt
  ketjureaktio (tapahtumien sarja)

dopamiini /dˈopamˌiːnɪ/ (n)
dopamin
  mielihyvää tuottava keskushermoston välittäjäaine

doping /dˈopɪŋ/ (n)
dopning, #Ruotsi
  suorituskykyä parantavien kiellettyjen aineiden tai menetelmien käyttö

dopplertutka /dˈopːlertˌutka/ (n)
dopplerradar
  doppler-ilmiöön perustuva tutka

dosentti /dˈosentːɪ/ (n)
docent
  täysivaltaista opetustehtävää yliopistossa hoitava henkilö, tavallisesti tohtori, jolla ei ole professuuria

douglaskuusi /dˈouɡlaskˌuːsɪ/ (n)
douglasgran, douglastall
  erityisesti lännendouglaskuusi, eräs Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva douglaskuusien sukuun kuuluva puulaji () tai sen yksilö

draama /drˈaːma/ (n)
drama
  teatterissa esitettäväksi tarkoitettu kirjallisuuden laji, jonka alalajeja ovat komedia ja tragedia

dragomaani /drˈaɡomˌaːnɪ/ (n)
dragoman
  tulkki (erityisesti arabialaisten tai turkkilaisten kielten)

drastinen /drˈastɪnen/ (adj)
drastisk
  voimallinen, voimakkaasti vaikuttava, iskevä, repäisevä, raju

dreeni /drˈeːnɪ/ (n)
drän
  laskuputki: sellainen katetri, joka on tarkoitettu johtamaan eritteitä pois elimistöstä

dreeveri /drˈeːverɪ/ (n)
drever
  lyhytkarvainen, ruotsalainen bassetti-tyyppinen ajokoira

dreijata /drˈeijata/ (n)
dreja
  muotoilla savea dreijalla keramiikkaesineen valmistamiseksi

dromedaari /drˈomedˌaːrɪ/ (n)
dromedar
  kamelieläinsuvun yksikyttyräinen korkeampijalkainen ja sileämpikarvainen, vaalea eläin (Camelus dromedarius) verrattuna suvun toiseen lajiin kaksikyttyräiseen kameliin. Molemmille kookkaille lajeille on ominaista kyky selviytyä useita vuorokausia syömättä ja juomatta kyttyröihin varastoidun rasvan avulla.

drooni /drˈoːnɪ/ (n)
drönare
  sotilaskäyttöön tarkoitettu miehittämätön ilma-alus
  hyötytarkoituksiin käytettävä miehittämätön lentolaite

drotsi /drˈotsɪ/ (n)
drots
  Ruotsissa keskiajalta vuoteen 1809 käytössä ollut arvonimi ja korkea virka, jonka haltija oli yksi valtaneuvoksista ja jonka vastuulla oli muun muassa valtakunnan lainkäytön ylin johtaminen

drumliini /drˈumlɪːnɪ/ (n)
drumlin
  jääkauden muodostama pitkänomainen moreeniselänne

duetto /dˈuetːo/ (n)
duett
  kahta esittäjää varten sävelletty teos

duuri /dˈuːrɪ/ (n)
dur
  eräitä diatonisia musiikillisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-1-½-1-1-1-½, esim. C-D-E-F-G-A-H

dynamiitti /dˈynamˌiːtːɪ/ (n)
dynamit
  räjähdysaine, joka koostuu massaan imeytetystä nitroglyserolista tai nitroglykolista

dysfagia /dˈysfaɡˌia/ (n)
dysfagi
  nielemishäiriö

dysforia /dˈysforˌia/ (n)
dysfori
  epämiellyttävä olo, huonovointisuus

dysprosium /dˈysprosium/ (n)
dysprosium
  eräs alkuaine, tunnus Dy

dyyni /dˈyːnɪ/ (n)
dyn
  hiekkadyyni, tuulen muodostama lentohiekan kasauma

džonkki /dʒˈoŋkːɪ/ (n)
djonk
  perinteinen kiinalainen kaksi- tai kolmimastoinen purjealus

e /ˈeː/ (n)
e
  C-duuriasteikon kolmas, a-molliasteikon viides sävel

eboniitti /ˈebonˌiːtːɪ/ (n)
ebonit
  kovakumi, aine, jota on käytetty aikaisemmin runsaasti sähkötarvikkeiden valmistukseen

edam /ˈedam/ (n)
edamerost
  edamjuusto

edelleen /ˈedelleːn/ (adv)
vidare
  vielä eteenkin päin jostain paikasta

edellyttää /ˈedellˌytːæː/ (v)
förutsätta, presumera
  vaatia ehtona joltakulta tai joltakin jotakin; pitää tarpeellisena

edellytys /ˈedellytys/ (n)
förutsättning
  ehto jonkin tapahtumiselle
  sopimuksessa tai muussa oikeustoimessa ilmenevä asia tai seikka, jota ilman toinen asia ei voi toteutua, vaikka tällaista ehtoa ei ole sisällytetty oikeustoimeen; edellytys on itsenäinen oikeudellinen tosiseikka, joka ilmenee oikeustoimen sisällön lisänä

edellytysoppi /ˈedellˌytysˌopːɪ/ (n)
förutsättningsläran
  (velvoiteoikeus) edellytysoppi ei ole oppirakennelma, vaan apuneuvo, jonka avulla pyritään ratkaisemaan, mikä merkitys sopimussuhteen sopijapuolten edellytyksille annetaan ja millaisia perusteita käytetään

edellä /ˈedellæ/ (adv)
framför
  aiemmin ajassa tai paikassa

edessä /ˈedessæ/ (adv)
framför, fram
  eteen sijoittuneena, etualalla, etupuolella

edestä /ˈedestæ/ (adv)
för
  edessä olevasta tilasta, suunnasta

edistynyt /ˈedɪstynyt/ (adj)
avancerad
  perustoimintoa monipuolisempi

edistyä /ˈedɪstˌyæ/ (v)
utveckla
  tulla paremmaksi, kehittyä, tulla valmiimmaksi, lähestyä tavoitetta, päämäärää

edullinen /ˈedullɪnen/ (adj)
fördelaktig, förmånlig, gagnelig, gynnsam, lönande
  ei kallis, halpa

eduskunta /ˈeduskˌunta/ (n)
riksdagen
  Suomen kansanedustuslaitos, parlamentti, joka säätää lait

eduskuntaryhmä /ˈeduskˌuntarˌyhmæ/ (n)
riksdagsgrupp
  kansanedustajien muodostama yhteistyöelin eduskunnassa, jonka muodostavat yleensä samalta listalta valitut edustajat jotka edustavat samaa puoluetta

eduskuntavaalit /ˈeduskˌuntavˌaːlɪt/ (n)
riksdagsval
  vaalit joissa valitaan kansanedustajat eduskuntaan

edustaja /ˈedustˌaja/ (n)
agent
  jotakin henkilöä tai ryhmää edustava ihminen

edustajantoimi /ˈedustajˌantoimɪ/ (n)
riksdagsmannauppdrag
  kansanedustajan tehtävässään olo

edustajisto /ˈedustajˌisto/ (n)
fullmäktige, representantskap
  Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntayhtymän ylin hallintoelin, johon yhtymään kuuluvien seurakuntien kirkkovaltuusto valitsee edustajansa joka neljäs vuosi

edustus /ˈedustus/ (n)
representation
  (oikeustiede) henkilön omatahtoinen toiminta toisen henkilön tai oikeushenkilön nimissä tämän lukuun lain, valtuutuksen tai tuomioistuimen päätöksen nojalla; kun edustaja tekee oikeustoimen päämiehensä puolesta tarvittavan kelpuutuksen eli edustusvallan nojalla, oikeustoimen vaikutukset koskevat edustettua (päämiestä) välittömästi edustajan jäädessä vaikutusten ulkopuolelle; sopijapuolet yhteen saattava välittäjä ei ole edustaja, mutta hänet voidaan erikseen valtuuttaa toimimaan myös edustajana

eepos /ˈeːpos/ (n)
epos
  laaja runomuotoinen kertomus

eetteri /ˈeːtːerɪ/ (n)
eter
  sama kuin dietyylieetteri (CH₃-CH₂-O-CH₂-CH₃), helposti haihtuva neste, jota käytetään liuottimena ja aiemmin nukutusaineena

ego /ˈeɡo/ (n)
ego
  yksi persoonallisuuden osa psykoanalyysin persoonallisuusnäkemyksessä: minä

egoismi /ˈeɡoismɪ/ (n)
egoism
  itsekkyys, oman edun tavoittelu

egoisti /ˈeɡoistɪ/ (n)
egoist
  vain itseään ajatteleva ja omaa hyötyään tavoitteleva itsekäs ihminen

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (adj)
egyptisk
  Egyptistä peräisin oleva tai Egyptiin liittyvä

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (n)
egyptier
  pysyvästi Egyptissä asuva henkilö

egyptologia /ˈeɡyptˌoloɡˌia/ (n)
egyptologi
  muinaista Egyptiä, sen historiaa, kulttuuria yms. tutkiva tiede

egyptologinen /ˈeɡyptˌoloɡɪnen/ (adj)
egyptologisk
  egyptologiaan liittyvä tai sen mukainen

ehdokas /ˈehdokas/ (n)
kandidat
  henkilö, joka on ehdolla esim. vaaleissa tai kilpailussa yms.

ehdokkuus /ˈehdokːuːs/ (n)
kandidatyr
  se, että on ehdokkaana, ehdolla oleminen

ehdoton /ˈehdoton/ (adj)
absolut, oavvislig
  absoluuttinen, rajoittamaton, täydellinen

ehdottaa /ˈehdotːaː/ (v)
föreslå
  tehdä ehdotus, esittää (jokin toivomus)

ehdotus /ˈehdotus/ (n)
förslag, proposition
  mielipide, suositus tai luonnos jonkin asian tekemiseksi

ehkä /ˈehkæ/ (adv)
kanske
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

ehkäistä /ˈehkæistæ/ (v)
förebygga
  estää etukäteen jonkin tapahtuminen

ehkäisykapseli /ˈehkæisykˌapselɪ/ (n)
p-stav
  raskauden ehkäisyyn tarkoitettu hormonikapseli, joka asennetaan olkavarteen ihon alle

ehostaa /ˈehostaː/ (v)
göra makeup
  meikata, tehdä ehostus

ehtiä /ˈehtɪæ/ (v)
hinna, komma tid
  saapua ajoissa; saapua määräaikaan mennessä

ehtoollinen /ˈehtoːllɪnen/ (n)
nattvard
  kristillinen sakramentti, jossa nautitaan leipää ja viiniä Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

ehtymätön /ˈehtymætøn/ (adj)
aldrig sinande
  tyrehtymätön, lakkaamaton

ehtyä /ˈehtyæ/ (v)
sina
  tyrehtyä, lakata

ei /ˈei/ (v)
ej, inte
  yksikön 3. persoonan muoto kieltoverbistä

ei-puoli /eipˈuolɪ/ (n)
nej-sidan
  (eritoten journalistisessa kielenkäytössä) poliittisessa debatissa tai äänestyksessä esitystä vastustava puoli

ei-tappava ase /eitˈapːava ˈase/ (n)
icke-dödlig vapen
  ase, joka on suunniteltu sellaiseksi, että se lamauttaa kohteensa tappamatta tätä

eilen /ˈeilen/ (adv)
i går, igår
  puhumishetkeä edeltävänä päivänä

eilinen /ˈeilɪnen/ (adj)
gårdagen
  eilispäiväinen, eilispäivän

eilispäivä /ˈeilɪspˌæivæ/ (n)
gårdag
  eilinen

eines /ˈeines/ (n)
handeksköksrätt, industriköksmat
  sellaisenaan tai lämmitettynä nautittavaksi tarkoitettuna myytävä teollisesti valmistettu valmisruoka, myös puolivalmis kypsentämistä vaativa ruoka #:Einekset ovat tarjolla joko kuumana tai kylmätuotteena.

eineskeittiö /ˈeineskˌeitːɪø/ (n)
handelskök
  keittiö, jossa valmistetaan eineksiä tai ruoka-annoksia mukaan otettavaksi tai paikalla nautittavaksi

ekliptika /ˈeklɪptˌika/ (n)
ekliptika
  Auringon vuotuinen reitti taivaankannella

ekologia /ˈekolˌoɡɪa/ (n)
ekologi
  eliöiden, eliölajien ja ympäröivän elottoman luonnon vuorovaikutussuhteita ja niiden seurauksia tutkiva tiede

ekologinen /ˈekolˌoɡɪnen/ (adj)
ekologisk
  ekologialle ominainen, ekologiaan liittyvä

ekonometria /ˈekonomˌetrɪa/ (n)
ekonometri
  tilastotieteen menetelmien soveltamista taloudellisten ilmiöiden tutkimiseen

ekonomi /ˈekonˌomɪ/ (n)
ekonom
  kauppatieteiden maisterin tutkinnon suorittaneen ammattinimike ja arvonimi; liiketalouden yliopistollisen koulutuksen saanut henkilö

eksakti /ˈeksaktɪ/ (adj)
exakt
  tarkka, täsmällinen

ekseema /ˈekseːma/ (n)
eksem
  ihottuma, rohtuma, rokahtuma

eksentrinen /ˈeksentrɪnen/ (adj)
excentrisk
  epäkeskinen, erikeskinen

ekshibitionismi /ˈekʃɪbˌitɪonˌismɪ/ (n)
exhibitionism
  tarkoitetaan seksuaalista paljastamishäiriötä, jolle on ominaista se, että saadaan mielihyvää paljastamalla sukupuolielimet, tietyt ruumiinmuodot tai seksuaalinen toiminta toisille ihmisille

ekskommunikaatio /ˈekskommˌunɪkˌaːtɪo/ (n)
exkommunikation
  (kristinusko) rangaistuksena käytetty ehtoollisyhteydestä erottaminen, kirkosta erottaminen

eksponentti /ˈeksponˌentːɪ/ (n)
exponent
  potenssiin korotettaessa luku, joka määrittelee, kuinka monta kertaa luku kerrotaan itsellään

ekstensio /ˈekstensˌio/ (n)
förlängning
  raajan ojentaminen

eksymä /ˈeksymæ/ (n)
magnetisk deviation
  aluksen rungon magneettikentän ja muiden ympärillä olevien magneettikenttien vaikutuksesta kompassin näyttämään aiheutuva virhe eli osoittimen poikkeama todellisesta maan magneettisesta pohjoissuunnasta

eksä /ˈeksæ/ (n)
ex
  entinen puoliso tai muu parisuhdekumppani

ekumeeninen /ˈekumˌeːnɪnen/ (adj)
ekumenisk
  yleiskristillinen, kaikkia kristillisiä kirkkoja koskeva, niiden välistä yhteistyötä korostava

elastiini /ˈelastˌiːnɪ/ (n)
elastin
  (biologia) eläinten kimmoisien kudosten perusaine, jota esiintyy sidekudoksissa ja jänteissä sekä kalojen uimarakoissa

elatiivi /ˈelatˌiːvɪ/ (n)
elativ#Ruotsi
  sisäeronto, sisäpaikallissija, joka ilmaisee eroamista tai poistumista jostakin

elatusapu /ˈelatˌusapu/ (n)
underhållsbidrag
  puolisolle tai lapselle maksettava raha-avustus

ele /ˈele/ (n)
gest, åtbörd
  sanattomaan kommunikaatioon liittyvä ruumiinkieli, vartalon ja raajojen liike erityisesti tehostamassa puhetta

elegantti /ˈeleɡˌantːɪ/ (adj)
elegant
  aistikas, tyylikäs, hieno

elegia /ˈeleɡˌia/ (n)
elegi
  elegiamitan mukaisista kaksoissäkeistä koostuva surumielinen runo tai runoelma

elektrodi /ˈelektrˌodɪ/ (n)
elektrod
  virtapiirin tai komponentin rakenteellinen sähköä johtava osa, josta sähkö siirtyy välittävään tilaan (tyhjö) tai väliaineeseen ja tavallisesti edelleen toiselle elektodille

elektrokardiogrammi /ˈelektrokˌardɪˌoɡrammɪ/ (n)
elektrokardiogram
  sähköimpulssien avulla muodostettu sydämen toimintaa kuvaava graafinen käyrä

elektroni /ˈelektrˌonɪ/ (n)
elektron
  negatiivisesti varautunut alkeishiukkanen; yksi leptoneista

elektroniikka /ˈelektronˌiːkːa/ (n)
elektronik
  tekniikan ala, joka sisältää sähköisten laitteiden suunnittelua, rakentelua, käyttöä ja tutkimista

elektronimikroskooppi /ˈelektrˌonɪmˌikroskˌoːpːɪ/ (n)
elektronmikroskop
  mikroskooppi, jossa käytetään näkyvän valon sijasta elektronisuihkua

elektronipilvi /ˈelektrˌonɪpˌilvɪ/ (n)
elektronhölje, elektronmoln
  atomiydintä ympäröivä suhteellisesti kaukana sijaitseva atomin ulko-osa, joka sisältää elektroneita ja neutralisoi atomiydintä; liittyy Bohrin atomimallin korvautumiseen kvanttimekaanisella atomimallilla, jossa elektronien liike ei noudata Bohrin mallin mukaisia ratoja, elektronikehiä, vaan elektronit voivat sijaita ja liikkua vapaammin

elektronivoltti /ˈelektrˌonɪvˌoltːɪ/ (n)
elektronvolt
  Energian ja alkeishiukkasfysiikassa myös massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6021773·10-19 J. Tunnus eV. Elektronivoltti on energia, jonka elektroni saa kulkiessaan yhden voltin suuruisen potentiaalieron lävitse.

eliaksentillandsia /ˈelɪˌaksentˌillandsˌia/ (n)
blå tillandsia
  yksi tillandsioiden sukuun kuuluvista ananaskasvien lajeista () tai sen yksilö

elimellinen /ˈelɪmˌellɪnen/ (adj)
organisk
  elimeen liittyvä, elintä koskeva

elimäkeläinen /ˈelɪmˌækelˌæinen/ (n)
elimäbo
  Pysyvästi Elimäellä asuva henkilö.

elin /ˈelɪn/ (n)
organ
  useasta eri kudoksesta muodostunut rakenteellinen ja toiminnallinen kokonaisuus, joka on erikoistunut yksilössä tiettyyn tehtävään tai tehtäviin

elinikä /ˈelɪnˌikæ/ (n)
livstid
  ikä, jonka henkilö saavuttaa elämänsä aikana

elinikäinen oppiminen /ˈelɪnɪkˌæinen ˈopːɪmɪnen/ (n)
livslångt lärande
  käsite, jonka mukaan ihmisen täytyy jatkuvasti kehittää osaamistaan pysyäkseen ajantasalla, kun käytettävät tai yleiset teknologiat ja työvälineet kehittyvät; mikäli henkilö ei oppilaitoksesta valmistumisen jälkeen näin tee, hänen osaamisensa jää vanhentuneeksi; pohjimmiltaan maailman muuttumiseen vastaamista

elinkeino /ˈelɪŋkˌeino/ (n)
näring, hantering
  ihmisten toimeentulon lähteenä toimiva ammatti- tai tuotantoala

elinkeinomahdollisuus /ˈelɪŋkˌeinomˌahdollɪsuːs/ (n)
försörjningmöjlighet
  mahdollisuus elinkeinoon ja sen harjoittamiseen

elinkeinonharjoittaja /ˈelɪŋkˌeinonhˌarjoitːˌaja/ (n)
näringsidkare
  luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka harjoittaa elinkeinoa

elintarvike /ˈelɪntˌarvɪke/ (n)
livsmedel
  mikä tahansa aine tai tuote, myös jalostettuna, osittain jalostettuna tai jalostamaton tuote, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi

elintaso /ˈelɪntˌaso/ (n)
levnadsstandard
  yksityisen ihmisen, yhteiskuntaluokan tai kansan tarpeiden tyydyttämisen taso, jota arvioitaessa vaihtelevien määritelmien mukaisesti otetaan huomioon erilaisia kulutuksen muotoja, kuten asuminen, ravinto ja vaatetus sekä nautinnot

elinvoima /ˈelɪnvˌoima/ (n)
vitalitet, livskraft
  vireyttä ja toiminnallisuutta synnyttävät ja ylläpitävät tekijät, vitaliteetti

elisio /ˈelɪsˌio/ (n)
elision, elidering
  äänteen jääminen sanasta pois; peräkkäisten sanojen ääntäminen yhteen niin, että sanan viimeinen vokaali tai tavu jää pois seuraavan sanan, usein vokaalialkuisen, edeltä

eliö /ˈelɪø/ (n)
organism
  yhdestä tai useammasta elävästä solusta koostuva elollinen kokonaisuus; kaikki erilaiset eläimet, kasvit, levät, sienet, alkueliöt ja bakteerit; elottomista kappaleista poiketen reagoi ärsykkeisiin, hyödyntää ympäristön energiaa kasvamiseen, lisääntymiseen ja itsensä ylläpitoon

eliölaji /ˈelɪˌølajɪ/ (n)
organismart
  yksi eliökunnan taksonomisista tasoista

eliöyhteisö /ˈelɪˌøyhteisø/ (n)
livssamhälle
  samassa ekosysteemissä elävien lajien populaatiot

ellipsi /ˈellɪpsɪ/ (n)
ellips
  geometrinen tasokäyrä, joka määritellään niiden pisteiden urana, joista kahteen kiinteään pisteeseen (polttopisteet) mitattujen etäisyyksien summa on vakio, erikoistapaus soikiosta
  yhden tai useamman sanan tai yhdyssanan osan taikka kieliopin vaatiman lauseenjäsenen pois jättäminen lauseesta niin, että asia selviää asiayhteydestä

ellipsoidi /ˈellɪpsˌoidɪ/ (n)
ellipsoid
  kappale, jonka poikkileikkaus missä tahansa tasossa on ellipsi

elliptinen /ˈellɪptɪnen/ (adj)
elliptisk
  geometrista ellipsiä muistuttava

elohopea /ˈelohˌopea/ (n)
kvicksilver
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Hg

elohopealämpömittari /ˈelohˌopealˌæmpømˌitːarɪ/ (n)
kvicksilvertermometer
  lämpömittari jonka toiminta perustuu lämmössä laajenevaan elohopeapatsaaseen

eloisa /ˈeloisa/ (adj)
livlig
  eläväinen, täynnä elämää, energinen, ponnekas

elokuu /ˈelokuː/ (n)
augusti
  vuoden kahdeksas kuukausi, kuukausi heinäkuun ja syyskuun välissä

elokuva /ˈelokˌuva/ (n)
film
  yleensä tunnin, parin mittainen elokuvakameralla kuvattu ja filmille tai muuten tallennettu teos, joka voidaan esittää elokuvateatterissa tai televisiossa.

elokuvaohjaaja /ˈelokˌuvaˌohjaːja/ (n)
filmregissör
  henkilö, joka ohjaa elokuvaa tai elokuvia

elokuvataide /ˈelokˌuvatˌaide/ (n)
filmkonst
  huvitollisuuden sivutuotteena alkanut, ilmaisussaan äänellisten efektien tukemaan kuvaan ja sen vaihteluun perustuva taidelaji

elokuvateatteri /ˈelokˌuvateˌatːerɪ/ (n)
biograf, bio
  elokuvien esittämiseen tarkoitettu sali tai muu suurelle ihmisjoukolle tarkoitettu tila, jossa on elokuvan esitykseen tarvittava laitteisto

elokuvateollisuus /ˈelokˌuvateˌollɪsuːs/ (n)
filmindustri
  teollisuuden haara, jonka toiminta keskittyy elokuva-alan tavoitteita toteuttavaan teolliseen toimintaan

eloton /ˈeloton/ (adj)
död
  sellainen, mikä ei liity eliöihin; jolla ei ole elämää

elvytys /ˈelvytys/ (n)
återupplivning
  se, että elvytetään
  elottomaksi menneen henkilön elintoimintojen palauttamiseksi ja ylläpitämiseksi tehdyt toimenpiteet
stimulans
  se, että tuetaan taantumaan tai lamaan ajautunutta kansantaloutta talouspolitiikalla; suhdannevaihtelujen tasoittaminen, talouden piristäminen ja työttömyyden torjunta valtion toimin kysyntää lisäämällä tai keskuspankin toimin ohjauskorkoa alentamalla

eläimellinen /ˈelæimˌellɪnen/ (adj)
animal, djurisk
  eläimille ominainen, eläimille kuuluva; eläimen kaltainen, eläintä muistuttava; villi

eläimiin sekaantuminen /ˈelæimɪːn sˈekaːntˌumɪnen/ (n)
tidelag
  seksuaalinen kanssakäyminen eläimen kanssa, esim. koiran tai hevosen

eläin /ˈelæin/ (n)
djur, best
  eläinkuntaan kuuluva monisoluinen aitotumainen eliö

eläinlääketiede /ˈelæinlˌæːketˌiede/ (n)
veterinärmedicin
  lääketieteen haara, jonka alaan kuuluvat eläinten, erityisesti tuotanto- ja seuraeläinten, sairauksien hoito ja ehkäisy sekä eläinkunnasta saatavien elintarvikkeiden valvonta

eläinlääkäri /ˈelæinlˌæːkærɪ/ (n)
veterinär, djurläkare
  eläinlääkärintutkinnon hyväksytysti suorittanut henkilö, joka työkseen hoitaa sairastuneita eläimiä tai on erikoistunut muulle eläinlääketieteen alalle

eläinperäinen /ˈelæimperˌæinen/ (adj)
animalisk
  eläimistä saatu, eläinkunnasta peräisin oleva

eläinrata /ˈelæinrˌata/ (n)
djurkrets
  se alue taivaankantta, jonka alueella Aurinko, Kuu ja aurinkokunnan planeetat näennäisesti liikkuvat Maasta katsottuna

eläinratavalo /ˈelæinrˌatavˌalo/ (n)
zodiakalljus
  zodiakkivalo, eläinradassa nähtävä heikohko vaalea valokeila

eläinsairaala /ˈelæinsˌairaːla/ (n)
djursjukhus
  sairaala, jossa hoidetaan sairaita eläimiä

eläintarha /ˈelæintˌarha/ (n)
djurpark, zoo
  paikka, jossa pidetään eläimiä yleisölle nähtävänä

eläintauti /ˈelæintˌautɪ/ (n)
kreaturssjukdom
  eläimillä esiintyvä sairaus

eläintiede /ˈelæintˌiede/ (n)
zoologi
  zoologia; biologian haara, joka tutkii eläinten elämää ja rakennetta

eläintieteellinen puutarha /ˈelæintˌieteːllɪnem pˈuːtarha/ (n)
zoologisk trädgård
  puutarha, jonka kasvistoa tutkitaan eläintieteellisiin tarkoituksiin

eläintieteilijä /ˈelæintˌieteilˌijæ/ (n)
zoolog
  eläintieteen parissa toimiva tutkija

eläkeläinen /ˈelækelˌæinen/ (n)
pensionär
  eläkkeellä oleva henkilö

elämä /ˈelæmæ/ (n)
liv
  ajanjakso yksilön syntymän ja kuoleman välillä

elämäkerta /ˈelæmækˌerta/ (n)
biografi, levnadsteckning
  kirjoitus, jossa kerrotaan jonkun henkilön elämästä

elämän synty /ˈelæmæn sˈynty/ (n)
abiogenes
  elämän alkuperäinen maapallolle ilmaantuminen, josta on laadittu lukuisia teorioita; sellainen syntyminen joka ei ole tapahtunut suvullisesti eikä suvuttomasti edellisen sukupolven vaikutuksesta

elämäntapa /ˈelæmˌæntapa/ (n)
leverne, livsföring
  yksilölle tai yhteisölle tunnusomainen tapa elää tai toimia

elättää /ˈelætːæː/ (v)
försörja, livnära, underhålla
  hankkia toiselle toimeentulo hänen/sen puolesta

elävä /ˈelævæ/ (adj)
levande
  elossa oleva

elävä ruumis /ˈelævæ rˈuːmɪs/ (n)
levande lik
  ylettömän laihasta henkilöstä, jossa näyttää olevan vain luuta ja nahkaa

elävöittää /ˈelævˌøitːæː/ (v)
liva upp
  saada aikaan eläväinen tunnelma, piristää ilmapiiriä

eläytyä /ˈelæytˌyæ/ (v)
leva
  kuvitella itsensä esim. johonkin tilanteeseen

elää /ˈelæː/ (v)
leva
  olla syntymän ja kuoleman välisellä ajalla; olla biologisesti elossa
bo
  asua, oleskella, elellä

elúl /ˈelul/ (n)
elúl
  elúlkuu, elúl-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi ab- ja tišrí-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin elo-syyskuussa

embleemi /ˈembleːmɪ/ (n)
emblem
  kuvasymboli

embolia /ˈembolˌia/ (n)
emboli
  veritulppien esiintyminen

embrassyyri /ˈembrassˌyːrɪ/ (n)
embrassyr
  ampuma-aukko

emi /ˈemɪ/ (n)
pistill
  kasvin naaraspuolinen lisääntymiselin

emiö /ˈemɪø/ (n)
pistillerna
  (kasvitiede) kukkakasvin emisiitoslehtien muodostama kokonaisuus

emolevy /ˈemolˌevy/ (n)
moderkort
  tietokoneen sisällä oleva keskeinen piirilevy, johon kiinnitetään kaikki tietokoneen sisäiset osat, jotka kommunikoivat keskenään emolevyn väyliä hyväksi käyttäen

empagliflotsiini /ˈempaɡlˌiflotsˌiːnɪ/ (n)
empagliflotsin
  tyypin 2 diabeteksen hoitoon käytettävä lääkeaine

empiirinen /ˈempɪːrɪnen/ (adj)
empirisk
  empiriaan liittyvä, havainnointiin tai mittaamiseen perustuva, kokemusperäinen

empiirisyys /ˈempɪːrɪsyːs/ (n)
empiriskhet
  se, että on empiirinen

empire /ˈempɪre/ (n)
empir
  uusklassisen arkkitehtuurin toinen vaihe; keisarityyli, ranskalainen Napoleon I:n aikana kehittynyt arkkitehtuurin, sisustuksen ja pukeutumisen tyylisuunta

empirismi /ˈempɪrˌismɪ/ (n)
empirism
  tietoteoreettinen käsitys, jonka mukaan tieto perustuu kokemukseen; kokemusajattelu

emu /ˈemu/ (n)
emu
  Australiassa elävä lentokyvytön strutsilintu ()

emulsio /ˈemulsˌio/ (n)
emulsion
  kahden tai useamman luonnostaan toisiinsa sekoittumattoman nesteen seos

emäkallio /ˈemækˌallɪo/ (n)
moderklyft
  se kallioperän kohta, josta tietty irtolohkare on peräisin

emäksinen /ˈemæksɪnen/ (adj)
alkalisk, basisk
  (kemia) emäksisesti reagoiva, alkalinen

emäksisyys /ˈemæksɪsyːs/ (n)
alkalinitet
  se, että on emäksinen

emäs /ˈemæs/ (n)
bas
  hapon vastakohta

emäsika /ˈemæsˌika/ (n)
sugga, so
  porsinut naarassika; tuki- ja rekisteröintiasioissa yli 8 kuukauden ikäinen porsaiden tuotantotarkoituksessa pidetty sika

emäspari /ˈemæspˌarɪ/ (n)
baspar
  kaksoisjuosteisen nukleiinihapon vastakkaisten emästen muodostama pari

emätin /ˈemætɪn/ (n)
slida, vagina
  vagina; naaraspuolisten nisäkkäiden sukupuolielinten osa, joka yhdistää ulkosynnyttimet ja kohdun

endogeeninen /ˈendoɡˌeːnɪnen/ (adj)
endogenisk
  sisäisten syiden aiheuttama, sisäsyntyinen

enemmistö /ˈenemmˌistø/ (n)
majoritet
  enemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, yli puolet

energia /ˈenerɡˌia/ (n)
energi, ork
  kappaleeseen eri tavoin varastoitunut kyky tehdä työtä

energiajäte /ˈenerɡˌiajˌæte/ (n)
energiavfall
  lajiteltua jätettä, jota polttamalla saadaan lämpöä ja sähköä

energialähde /ˈenerɡˌialˌæhde/ (n)
energikälla
  käyttövoiman lähde

engelmanninkuusi /ˈeŋŋelmˌannɪŋkˌuːsɪ/ (n)
engelmannsgran
  eräs Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva kuusten sukuun kuuluva puulaji () tai sen yksilö

englanniksi /ˈeŋlannˌiksɪ/ (adv)
på engelska
  englannin kielellä, englannin kielelle

englanninraiheinä /ˈeŋlannˌinraihˌeinæ/ (n)
renrepe
  raiheinien sukuun kuuluva kasvi

englanninsetteri /ˈeŋlannˌinsetːˌerɪ/ (n)
engelsk setter
  eräs seisoviin lintukoiriin kuuluva rotu tai sen yksilö

englannintorvi /ˈeŋlannˌintorvɪ/ (n)
engelskt horn
  oboeta muistuttava, sitä suurempikokoinen kaksoisruokolehdykkäinen puhallinsoitin

englanti /ˈeŋlantɪ/ (n)
engelska
  englannin kieli (kielitunnus: en), Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa ja laajasti maailmalla puhuttava germaaninen kieli

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (adj)
engelsk, engelska
  Englannista peräisin oleva tai Englantiin liittyvä. Usein tarkoitetaan koko Isoa-Britanniaa.

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (n)
engelsman, engelska
  pysyvästi Isossa-Britanniassa, erityisesti Englannissa asuva henkilö

enintään /ˈenɪntæːn/ (adv)
högst
  ilmaisee ylärajaa; ei enempää kuin

enkefalotrigeminaalinen /ˈeŋkefalˌotrɪɡˌemɪnˌaːlɪnen/ (adj)
enkefalotrigeminal
  aivoihin ja kolmoishermoon kuuluva tai liittyvä

enkeli /ˈeŋkelɪ/ (n)
ängel
  kristinuskossa, juutalaisuudessa ja islamissa esiintyvä Jumalan tahdon ilmoittajana toimiva henkiolento
  kiltti ihminen

enkeliska /ˈeŋkelˌiska/ (n)
engelska
  (tanssi) angleesi, englantilainen kansantanssi.

ennakko /ˈennakːo/ (n)
förskott
  etukäteen suoritettava maksu

ennakkoluulo /ˈennakːolˌuːlo/ (n)
fördom
  jostakin tuomitseva käsitys, kuvitelma, uskomus, jolle yleensä ei ole järkevää perustetta

ennakkoluuloinen /ˈennakːolˌuːloinen/ (adj)
fördomsfull
  epäluuloinen, varauksellinen; ahdasmielinen, suvaitsematon, tuomitseva

ennakkoäänestys /ˈennakːoˌæːnestys/ (n)
förtidsröstning
  äänestys ennen varsinaista vaalipäivää

ennemmin tai myöhemmin /ˈennemmɪn tai mˈyøhemmɪn/ (adv)
förr eller senare
  jonakin ajankohtana: jos ei pian, niin joskus myöhemmin

ennen /ˈennen/ (adv)
förut, förr
  aikaisemmin

ennustaa /ˈennustaː/ (v)
spå
  kertoa mitä tulee todennäköisesti tapahtumaan ennalta

ennuste /ˈennuste/ (n)
prognos
  prognoosi, ennustamisen lopputulos, arvio jonkin asian tulevasta tilasta

ennustus /ˈennustus/ (n)
förutsägelse, spådom
  laaditun ennusteen tuloksena saatu odote

ennätysmäinen /ˈennætˌysmæinen/ (adj)
rekordartad
  ennätystä muistuttava; ennätykselle ominainen

ennätysmäärä /ˈennætˌysmæːræ/ (n)
rekordartat stor mängd, rekordstor mängt
  aiempaa suurempi lukumäärä

eno /ˈeno/ (n)
morbror
  äidin veli

enontekiöläinen /ˈenontˌekɪølˌæinen/ (n)
enontekisbo
  pysyvästi Enontekiöllä asuva henkilö

ensi /ˈensɪ/ (adj)
nästa
  seuraava, tuleva

ensiapu /ˈensɪˌapu/ (n)
första hjälp
  hoitoa, jota annetaan esimerkiksi onnettomuuteen joutuneelle tai sairaskohtauksen saaneelle henkilölle välittömästi, ennen kuin potilas siirretään saamaan jatkohoitoa lääkäriltä; antajana useimmiten maallikko, jolla ei ole lääketieteellistä koulutusta

ensihoitaja /ˈensɪhˌoitaja/ (n)
akutvårdare
  akuutin hoidon ja ensihoidon asiantuntija

ensimmäinen /ˈensɪmmˌæinen/ (adj)
första, förste
  muita edeltävä, ensin tuleva, voittamaton

ensin /ˈensɪn/ (adv)
först
  ennen jotakin (tai mitään) muuta

ensisijainen /ˈensɪsɪjˌainen/ (adj)
huvudsaklig
  pää-, tärkein

entinen /ˈentɪnen/ (adj)
forn
  sellainen, joka on ollut tai toiminut aikaisemmin; aikaisempi, aiempi

entiteetti /ˈentɪtˌeːtːɪ/ (n)
entitet
  yhdestä tai useammasta osasta muodostuva yhteen kuuluva itsenäinen kokonaisuus

entropia /ˈentropˌia/ (n)
entropi
  termodynamiikan perussuure, joka ilmaisee epäjärjestyksen määrää systeemissä; symboli on S

entsyymi /ˈentsyːmɪ/ (n)
enzym
  solujen tuottamaa ainetta, joka toimii katalysaattorina biokemiallisissa reaktioissa

enää /ˈenæː/ (adv)
mer, vidare
  ilmaisee jonkin loppumista, lopettamista, lakkaamista olemasta

epidemia /ˈepɪdˌemɪa/ (n)
epidemi
  lyhyen ajan kuluessa poikkeuksellisen suurta osaa alueen väestöstä tartuttava tartuntatauti

epilepsia /ˈepɪlˌepsɪa/ (n)
epilepsi
  krooninen sairaus, joka aiheuttaa ennalta arvaamattomia kouristuskohtauksia ja tajunnan hämärtymistä

epileptikko /ˈepɪlˌeptɪkːo/ (n)
epileptiker
  epilepsiaa sairastava henkilö

epinefriini /ˈepɪnˌefrɪːnɪ/ (n)
epinefrin
  adrenaliini

epiteeli /ˈepɪtˌeːlɪ/ (n)
epitel
  ruumiin sisäpintoja ja elimiä peittävä kudos

epoolainen /ˈepoːlˌainen/ (n)
ebbobo
  pysyvästi Epoossa asuva henkilö.

epäaito /ˈepæˌaito/ (adj)
falsk, oäkta
  (svetisistinen) asia, jota ei ole todettu aidoksi tai aitoa jäljittelevä asia

epäedullinen /ˈepæedˌullɪnen/ (adj)
ofördelaktig, oförmånlig, ogynnsam
  negatiivinen; haittoja aiheuttava

epäedullisuus /ˈepæedˌullɪsuːs/ (n)
ofördelaktighet, oförmånlighet, ogynnsamhet
  se, että on epäedullinen

epähedelmä /ˈepæhedˌelmæ/ (n)
falsk frukt, skenfrukt
  kasvin hedelmältä näyttävä muu muodostelma kuin hedelmä, yleisesti turvonnut kukkapohjus. Monia epähedelmiä nimitetään arkikielessä hedelmiksi.

epäilevä /ˈepæilˌevæ/ (adj)
misstrogen, misstänksam
  sellainen, joka epäilee tai on taipuvainen epäilemiseen

epäillä /ˈepæillæ/ (v)
tvivla, betvivla
  olla epävarma jstak, kyseenalaistaa jnk todenmukaisuus, olla luottamatta
misstänka tro
  luulla, uskoa tai ajatella jnk (yl. kielteisen) olevan totta
misstänka
  luulla, uskoa tai ajatella jkn olevan tai olleen vastuussa jstk yl. kielteisestä; olla epäilynä

epäinhimillinen /ˈepæinhɪmˌillɪnen/ (adj)
omänsklig inhuman barbarisk grym, omänsklig
  ei ihmiselle soveltuva, ei ihmisarvoinen

epäitsekäs /ˈepæitsekæs/ (adj)
osjälvisk
  ei vain itsensä vaan toiset huomioon ottava, muidenkin kuin itsensä hyväksi toimiva

epäkeskisyys /ˈepækˌeskɪsyːs/ (n)
excentricitet
  pyöreän kuvion tai esineen sijainti siten, että sen keskipiste on syrjässä olinpaikan keskustasta tai kiinityskohdasta

epäkesko /ˈepækˌesko/ (n)
excenter
  pyörivään akseliin kiinnitetty epäkeskinen osa, joka muuttaa pyörimisliikkeen edestakaiseksi liikkeeksi

epäkohteliaasti /ˈepækˌohtelɪˌaːstɪ/ (adv)
oartigt, ohövligt
  epäkohteliaalla tavalla

epäkohtelias /ˈepækˌohtelɪas/ (adj)
oartig, ohövlig
  epäystävällinen, töykeä

epälooginen /ˈepælˌoːɡɪnen/ (adj)
ologisk
  sellainen, joka ei ole looginen; ei johdonmukainen

epäluottamuslause /ˈepælˌuotːamˌuslause/ (n)
misstroendeförklaring
  parlamentaarisessa järjestelmässä parlamentin päätös, jonka mukaan hallituksella ei ole parlamentin enemmistön tukea, joka johtaa hallituksen kaatumiseen

epämetalli /ˈepæmetˌallɪ/ (n)
icke-metall
  alkuaine, jolla ei ole metallisia ominaisuuksia; johtaa huonosti lämpöä tai sähköä

epämiellyttävä /ˈepæmˌiellytːˌævæ/ (adj)
oangenäm, obehaglig
  joka ei miellytä, ikävä

epämääräinen artikkeli /ˈepæmˌæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
obestämd artikel
  sanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo kieliopillisesti pääsanansa olevan kuulijalle ennestään tuntematon tai yleinen joukkonsa edustaja

epäoikeudenmukainen /ˈepæˌoikeudˌenmukˌainen/ (adj)
orättfärdig, orättvis
  sellainen, joka ei ole oikeudenmukainen

epäoikeudenmukaisuus /ˈepæˌoikeudˌenmukˌaisuːs/ (n)
orättvisa, oförrätt, orättfärdighet, orättmätighet
  yleisen oikeuskäsityksen vastainen teko tai toimi

epäonni /ˈepæˌonnɪ/ (n)
olycka, otur, hemsökelse
  huono onni, vastoinkäyminen

epäonnistuminen /ˈepæˌonnɪstˌumɪnen/ (n)
misslyckande
  se, että epäonnistuu jossakin; se ettei jokin onnistu odotusten mukaisesti

epäpyhä allianssi /ˈepæpˌyhæ ˈallɪˌanssɪ/ (n)
ohelig allians
  Ruotsin politiikassa vuonna 2020 yhtynyt oppositio, jossa vasemmistopuolue Vänsterpartiet on irtaantunut yhteistyöstä sosiaalidemokraattisen puolueen kanssa ja on mahdollistamassa vuoden 2022 vaaleissa ruotsidemokraateista, porvaripuolueesta ja kristillisdemokraateista koostuvan hallituksen neljäntenä puolueena

epärehellisyys /ˈepærehˌellɪsyːs/ (n)
oärlighet
  luonteenomaisuus valheisiin tai vilppiin

epäröidä /ˈepærˌøidæ/ (v)
tveka
  olla epävarma jostakin

epäröinti /ˈepærˌøintɪ/ (n)
tvekan
  epäröiminen

epäröivä /ˈepærˌøivæ/ (adj)
tveksam
  sellainen, joka epäröi, epävarma jostakin

epäselvä /ˈepæsˌelvæ/ (adj)
luddig, oklar, svävande
  sellainen, jota on vaikea tajuta, vaikeaselkoinen; sumea, hämärä, sekava

epäsopu /ˈepæsˌopu/ (n)
bråk, gräl, larm
  eripuraisuus

epäsymmetria /ˈepæsˌymmetrˌia/ (n)
asymmetri
  se, että jokin on epäsymmetrinen

epäsymmetrinen /ˈepæsˌymmetrɪnen/ (adj)
asymmetrisk, osymmetrisk
  sellainen, jonka puoliskot ovat erilaisia, eivät toistensa peilikuvia

epäsäännöllinen /ˈepæsˌæːnnøllɪnen/ (adj)
oregelbunden
  muodoltaan säännötön, epätasainen, epämääräinen
  taivutussääntöjä noudattamaton
oregelbunden, ojämn
  rytmiltään vaihteleva, epätasaisin väliajoin tapahtuva

epätavallinen /ˈepætavˌallɪnen/ (adj)
sällsynt
  tavallisesta poikkeava; harvinainen

epäterveellinen /ˈepætˌerveːllɪnen/ (adj)
ohälsosam
  terveydelle haitallinen

epävarma /ˈepævˌarma/ (adj)
svävande
  arka, pelokas, epäileväinen

epäyhtälö /ˈepæyhtˌælø/ (n)
olikhet
  (matematiikka) epäyhtälö saadaan, kun kaksi lauseketta merkitään erisuuriksi jollakin suuruusjärjestystä osoittavista merkeistä

eranto /ˈeranto/ (n)
missvisning
  magneettinen deklinaatio, tarkoittaa kulmaa maantieteellisen pohjoissuunnan ja magneettisen pohjoissuunnan välillä

erbium /ˈerbium/ (n)
erbium
  eräs alkuaine (tunnus Er)

erektio /ˈerektˌio/ (n)
erektion
  siittimen jäykistyminen

ergonomia /ˈerɡonˌomɪa/ (n)
ergonomi
  tieteenala joka tutkii ihmisten ja järjestelmien välistä vuorovaikutusta

erikoinen /ˈerɪkˌoinen/ (adj)
speciell
  erikoislaatuinen, poikkeuksellinen, erityinen

erikoisrahasto /ˈerɪkˌoisrahˌasto/ (n)
specialfond, specialplaceringsfond
  sijoitusrahasto, jonka sijoitustoiminnan riskien hajauttamisessa on mahdollista poiketa sijoitusrahastolain määräyksistä

erikoissijoitusrahasto /ˈerɪkˌoissɪjˌoitusrahˌasto/ (n)
specialfond, specialplaceringsfond
  sijoitusrahasto, jonka sijoitustoiminnan riskien hajauttamisessa on mahdollista poiketa sijoitusrahastolain määräyksistä

erikoistua /ˈerɪkˌoistua/ (v)
specialisera
  tulla erityisen osaavaksi jossakin

erilainen /ˈerɪlˌainen/ (adj)
olik, olikartad
  sellainen, joka poikkeaa muista; toisista eroava, erikoinen

eriseura /ˈerɪsˌeura/ (n)
tvedräkt
  uskonnollinen ryhmittymä tai suuntaus, joka ilman asiallista perustetta pyrkii pitämään kannattajansa erillään muista

erisnimi /ˈerɪsnˌimɪ/ (n)
egennamn
  propri; sellainen substantiivi, joka kertoo asian, esineen, henkilön tai muun sellaisen erityisen nimen

eriste /ˈerɪste/ (n)
isolering, isolator
  yleisesti aineen tai energian etenemistä rajoittava rajapinta tai ainekerros

erittäin /ˈerɪtːæin/ (adv)
synnerliken, utomordent
  (vahvistava adverbi) erityisen, erinomaisen, todella

erittää /ˈerɪtːæː/ (v)
utsöndra
  (rauhasesta tms.) tuottaa ulkopuolelleen

erityisesine /ˈerɪtˌyisesˌine/ (n)
speciesgods
  esine, joka ei ole korvattavissa toisella, esimerkiksi jokin tietty taulu

erityisesti /ˈerɪtˌyisestɪ/ (adv)
särskilt, i synnerhet
  kyseinen asia painokkaammin huomioon ottaen

ero /ˈero/ (n)
skillnad
  se, miten jokin poikkeaa toisesta

eroavuus /ˈeroavuːs/ (n)
differens, skiljaktighet
  havaittavissa oleva ero kahden tai useamman vertauskohteen tai vertausaineiston välillä

erodeerata /ˈerodˌeːrata/ (v)
erodera
  aiheuttaa eroosiota, kuluttaa

erokirja /ˈerokˌirja/ (n)
avskedsbrev, skiljebrev
  viranomaisen antama asiakirja, jolla viran tai toimen haltijalle myönnetään ero virasta tai toimesta

eronnut /ˈeronnut/ (n)
frånskild
  Avioliiton purkanut henkilö.

erotella /ˈerotella/ (v)
sortera, diskriminera, segarera, åtskilja
  jakaa erilleen toisistaan

erotiikka /ˈerotˌiːkːa/ (n)
erotik
  sukupuoliviettiin perustuva rakkauselämä henkisesti ja eettisesti painottuneena

erottamaton /ˈerotːˌamaton/ (adj)
oskiljaktig
  sellainen, jota ei voida erottaa

erottelu /ˈerotːˌelu/ (n)
sortering
  joskus erotus, uittoon liittyvä työvaihe, jossa puutavara lajitellaan

erottelupaikka /ˈerotːˌelupˌaikːa/ (n)
sorteringsplats
  puutavaran uitossa paikka, jossa puutavara lajitellaan eri luokkiin laadun ja omistajan mukaan

erotuomari /ˈerotˌuomarɪ/ (n)
domare
  eräiden urheilulajien sääntöjä kentällä valvova toimitsija, joka ratkaisee esiintyvät erimielisyydet

erotus /ˈerotus/ (n)
skillnad, differens
  vähennyslaskun tulos, ero kahden olion välillä

erä /ˈeræ/ (n)
parti
  yhtenäinen rajallinen us. yhdellä kertaa käsiteltävä osuus jostain (sovitusta) määrästä

erämaa /ˈeræmaː/ (n)
ödemark
  asumaton seutu, varsinkin aiemmin metsästysmaa

erämies /ˈeræmies/ (n)
fångstman, jägare
  eränkävijä, metsästäjä

eränkävijä /ˈeræŋkˌævɪjæ/ (n)
fångstman, jägare
  metsästäjä, erämies

eräänlainen /ˈeræːnlˌainen/ (adj)
ett slags, viss
  johonkin joukkoon kuuluva, mutta laadultaan tarkemmin määrittelemätön

erääntynyt /ˈeræːntynyt/ (adj)
förfallen
  (laskusta) jonka eräpäivä on koittanut

erääntyä /ˈeræːntˌyæ/ (v)
förfalla
  (liiketoiminta) saavuttaa asetettu maksuaika, joutua maksettavaksi, langeta.

es /ˈes/ (n)
ess
  alennettu e-sävel (E♭), enharmoninen sävelen dis kanssa

esanssi /ˈesanssɪ/ (n)
essens
  keinotekoisesti valmistettu hajua tai makua antava aine

esi-isä /ˈesɪˈisæ/ (n)
förfader, anfader
  miespuolinen sukulainen ylenevässä polvessa

esihyönteinen /ˈesɪhˌyønteinen/ (n)
trevfoting
  esihyönteisten lahkon () kuusijalkaisia hyönteisten lähisukulaisia

esiin /ˈesɪːn/ (adv)
fram
  näkyviin, näkyville, ulos

esiintyä /ˈesɪːntˌyæ/ (v)
uppträda
  esittää yleisön edessä jotakin tyypillisesti taitoa vaativaa
  väittää olevansa joku
förekomma
  ilmetä, ilmaantua

esikaupunki /ˈesɪkˌaupuŋkɪ/ (n)
förstad, förort
  lähiö tms. keskustasta etäällä sijaitseva kaupunginosa

esikko /ˈesɪkːo/ (n)
viva
  esikkokasvien heimoon kuuluvia kasveja (-suku)

esikoinen /ˈesɪkˌoinen/ (n)
förstfödd
  perheen ensimmäinen lapsi

esikunta /ˈesɪkˌunta/ (n)
stab
  suurten sotilasyksikköjen komentajan henkilökunta

esileikki /ˈesɪlˌeikːɪ/ (n)
förspel
  yhdyntää edeltävä hyväily yms.

esille /ˈesɪlle/ (adv)
fram
  esiin, näkyviin, näkyville, ulos

esimerkiksi /ˈesɪmˌerkɪksɪ/ (adv)
till exempel, exempelvis
  käytetään ilmaisemaan yhtä mallitapausta samankaltaisten sarjasta

esimerkillisyys /ˈesɪmˌerkɪllɪsyːs/ (n)
exemplariskhet
  se, että on esimerkillinen

esimerkki /ˈesɪmˌerkːɪ/ (n)
exempel
  joukosta valittu yksi edustamaan muitakin; lyhenne esim.
  edeltä esitetty malli

esimies /ˈesɪmies/ (n)
prefekt
  työyhteisön organisaatiossa se, joka on alaisiaan ylempänä; tavallisesti johtaja tai päällikkö

esinahka /ˈesɪnˌahka/ (n)
förhud
  siittimen ihopoimu, joka suojaa terskaa

esine /ˈesɪne/ (n)
objekt, föremål
  ihmisen valmistama, käsin kosketeltava asia; tavara, valmiste

esineoikeus /ˈesɪneˌoikeus/ (n)
sakrätt
  irtaimia ja kiinteitä esineitä koskevien varallisuussuhteiden sääntelyä koskeva oikeustieteen haara

esirippu /ˈesɪrˌipːu/ (n)
ridå
  näyttämöä katsomosta erottava verho

esittää /ˈesɪtːæː/ (v)
framställa
  näyttää, panna näytteille
förevisa, uppföra
  esiintyä, tulkita, näytellä
framföra föreslå
  ehdottaa, tehdä ehdotus

esitutkinta /ˈesɪtˌutkɪnta/ (n)
förundersökning
  ensimmäinen rikoksen tutkimus, jonka jälkeen juttu voi mennä syyteharkintaan

esitys /ˈesɪtys/ (n)
uppvisning
  näytös esim. teatterissa

esityslista /ˈesɪtˌyslɪsta/ (n)
dagordning, agenda, föredragningslista
  ehdotus kokouksen tai muun toimielimen työjärjestykseksi, asialista

esivalta /ˈesɪvˌalta/ (n)
överhet
  valtiovalta, julkista valtaa käyttävät viranomaiset

eskaloitua /ˈeskalˌoitua/ (n)
eskalera
  (selkkauksesta, sotatoimista jms.) kärjistyä, pahentua, yltyä, kiihtyä, paisua, laajentua

eskapismi /ˈeskapˌismɪ/ (n)
eskapism
  todellisuuspakoisuus

eskarppi /ˈeskarpːɪ/ (n)
eskarp
  eskarppimuuri, vallihaudan sisempi seinämä tai pystysuora kallioleikkaus bastionirintaman muurien perustana

espanja /ˈespanja/ (n)
spanska
  erityisesti Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa puhuttu kieli (kielitunnus: es)

espanjaksi /ˈespanjˌaksɪ/ (adv)
spanska
  espanjan kielellä, espanjan kielelle

espanjalainen /ˈespanjalˌainen/ (adj)
spansk
  Espanjasta peräisin oleva tai Espanjaan liittyvä

espanjalainen /ˈespanjalˌainen/ (n)
spanjorska, spanjor
  pysyvästi Espanjassa asuva henkilö

espanjantauti /ˈespanjˌantautɪ/ (n)
spanska sjukan
  vuosina 1918–1919 riehunut maailmanlaajuinen influenssa, johon kuoli paljon ihmisiä

esperanto /ˈesperˌanto/ (n)
esperanto
  puolueettomaksi yhteiseksi ilmaisuvälineeksi kaikkeen kansainväliseen vuorovaikutukseen tarkoitettu keinotekoinen kieli. Sanalista.

espoolainen /ˈespoːlˌainen/ (n)
esbobo
  Pysyvästi Espoossa asuva henkilö.

essiivi /ˈessɪːvɪ/ (n)
essiv
  on jonakin olemista ilmaiseva sijamuoto; (harv. olento)

esteettinen /ˈesteːtːɪnen/ (adj)
estetisk
  kauneusarvoihin liittyvä, ulkonäöltään kaunis

estejuoksu /ˈestejˌuoksu/ (n)
hinderlöpning
  yleisurheilulaji, jossa kilpailijan on juostava radalla 3000 metriä ylittäen aidat

esteri /ˈesterɪ/ (n)
ester
  orgaaninen yhdiste, jonka funktionaalisessa ryhmässä on happisillan välityksellä liittynyt yhteen kaksi hiiltä, joista toiseen on lisäksi sitoutunut kaksoissidoksella happi

estää /ˈestæː/ (v)
förebygga
  tehdä mahdottomaksi

etana /ˈetana/ (n)
snigel, snäcka
  ryhmä keuhkokotiloiden (Stylommatophora) joukkoon kuuluvia maanilviäisiä. Etanat ovat pehmeäruumiisia kuorettomia tai kuorellisia eläimiä. Liikkumista varten etanalla on limaa erittävä anturajalka. Etanalla on kaksi paria tuntosarvia. Silmät sijaitsevat pidempien tuntosarvien päissä.

etanoli /ˈetanˌolɪ/ (n)
etanol
  (kemia) lyhytketjuinen alkoholi CH₃CH₂OH eli etyylialkoholi, väritön polttavan makuinen neste, jota käytetään polttoaineena ja lähinnä liuottimina kemian teollisuuden prosesseissa

etappi /ˈetapːɪ/ (n)
etapp
  taival, reittiin kuuluva matkaosuus nimettyjen paikkojen välillä

eteenpäin /ˈeteːmpæin/ (adv)
framåt
  menosuuntaan, etuosaan päin, kohti tavoitetta; edemmäksi, kauemmaksi; jatkuvasti, vastedes, yhä

eteinen /ˈeteinen/ (n)
tambur
  rakennuksen ulko-oven ja sisätilojen välissä oleva tila

etelä /ˈetelæ/ (n)
söder, syd
  pääilmansuunta idän ja lännen välissä, idästä 90 astetta myötäpäivään

eteläaasialainen /ˈetelæˌaːsɪalˌainen/ (adj)
sydasiatisk
  Etelä-Aasiasta peräisin oleva, Etelä-Aasiaan liittyvä

eteläamerikkalainen /ˈetelˌæamerˌikːalˌainen/ (adj)
sydamerikansk
  Etelä-Amerikasta peräisin oleva tai Etelä-Amerikkaan liittyvä

eteläamerikkalainen /ˈetelˌæamerˌikːalˌainen/ (n)
sydamerikan
  syntyperältään eteläamerikkalainen
  pysyvästi jossakin Etelä-Amerikan valtiossa asuva henkilö
  jonkin Etelä-Amerikan valtion kansalainen

eteläeurooppalainen /ˈetelæˌeuroːpːalˌainen/ (adj)
sydeuropeisk
  Etelä-Euroopasta peräisin oleva tai Etelä-Eurooppaan liittyvä.

eteläinen /ˈetelˌæinen/ (adj)
sydlig, södra
  etelässä sijaitseva, etelänpuoleinen

eteläkorealainen /ˈetelˌækorˌealˌainen/ (adj)
sydkoreansk
  Korean tasavallasta eli Etelä-Koreasta peräisin oleva

eteläkorealainen /ˈetelˌækorˌealˌainen/ (n)
sydkorean, sydkoreanska
  Korean tasavallan eli Etelä-Korean asukas tai kansalainen

etelänapa /ˈetelˌænapa/ (n)
sydpol
  Maan ja muiden taivaankappaleiden eteläisen pallonpuoliskon napa eli eteläisin kohta

etelänarnikki /ˈetelænˌarnɪkːɪ/ (n)
hästfibla
  monivuotinen ruohovartinen kasvi, (Arnica montana)

eteläsaame /ˈetelæsˌaːme/ (n)
sydsamiska
  Pohjois-Ruotsissa puhuttava saamelaiskieli (kielitunnus: sma)

etenkin /ˈeteŋkɪn/ (adv)
i synnerhet
  jokin tietty asia painokkaammin huomioon ottaen

etiketti /ˈetɪkˌetːɪ/ (n)
etikett
  seuraelämän sääntöjen kokonaisuus; vallitsevat tavat, käytöskaavat ja -muodot
  nimilappu tai muu esineeseen t. tuotteeseen kiinnitettävä näkyvä tunniste, jossa on tuotetietoja yms.

etikka /ˈetɪkːa/ (n)
ättika, vinäger
  lähes väritön mauste ja säilöntäaine, jota voidaan valmistaa alkoholipitoisista aineista etikkahappokäymistä hyödyntäen tai yleensä synteettisestä etikkahaposta vedellä laimentamalla

etikkahappo /ˈetɪkːahˌapːo/ (n)
ättiksyra
  karboksyylihappo, jossa on yksi karboksyyliryhmä; rakennekaava on CH₃COOH ja kemiallinen kaava C₂H₄O₂

etiologia /ˈetɪˌoloɡˌia/ (n)
etiologi
  syyoppi; syy-seuraus-tutkimus

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (adj)
etiopisk
  Etiopiasta peräisin oleva tai Etiopiaan liittyvä

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (n)
etiopier, etiopisk
  pysyvästi Etiopiassa asuva henkilö

etninen /ˈetnɪnen/ (adj)
etnisk
  kansallinen, myös kansatieteellinen, kansaa, heimoa tai rotua koskeva

etnisyys /ˈetnɪsyːs/ (n)
etnicitet
  se, että on etninen

etnosentrinen /ˈetnosˌentrɪnen/ (adj)
etnocentrisk
  omaan kansaan tai muuhun ryhmään keskittyvä ja sen oloja ja näkemyksiä mittapuuna pitävä

etsaus /ˈetsaus/ (n)
etsning
  viivasyövytys; taidegrafiikan syväpainomenetelmä

etsin /ˈetsɪn/ (n)
sökare
  kameran kuva-alan rajaava aukko, josta tähystetään ennen kameran laukaisua

etsiä /ˈetsɪæ/ (v)
söka, leta
  yrittää löytää jotakin, hakea

etu /ˈetu/ (n)
fördel
  hyvä ja myönteinen ominaisuus, etuus, etuisuus; hyöty, hyötynäkökohta

etuajo-oikeus /ˈetuˌajoˈoikeus/ (n)
förkörsrätt
  liikennesäännön suoma lupa ajaa ajoneuvojen kohtaamistilanteessa ensin

etukäteen /ˈetukæteːn/ (adv)
i förväg, på förhand
  aikaisemmin, ennalta, edeltäpäin; ennen jotakin tapahtumaa tai odotettavissa olevaa

etumainen /ˈetumˌainen/ (adj)
främre
  ensimmäinen, eniten edessä oleva

etumatka /ˈetumˌatka/ (n)
förspång
  matka, joka kilpailijalla on perässätulijaan

etunimi /ˈetunˌimɪ/ (n)
förnamn
  henkilön virallinen, rekisteröity puhuttelunimi, ristimänimi

etupiiri /ˈetupˌiːrɪ/ (n)
intressesfär
  maantieteellinen alue, jossa jokin valtio pyrkii valvomaan etujaan ja käyttämään määräysvaltaansa

etupyörä /ˈetupˌyøræ/ (n)
framhjul
  auton tai muun kulkuneuvon etuakselin pyörä

eturauhanen /ˈeturˌauhanen/ (n)
blåshalskörtel, prostata
  virtsarakon alapuolella sijaitseva miehen tai naisen sukupuolielimistöön kuuluva lisäsukupuolirauhanen

eturistiriita /ˈeturˌistɪrˌiːta/ (n)
intressekonflikt, intressetvist
  tilanne, jossa henkilön tai organisaation etu mahdollisesti korruptoi tämän motiivin

eturuoka /ˈeturˌuoka/ (n)
förrätt
  arkiaterian pääruokalaji

eturyhmä /ˈeturˌyhmæ/ (n)
interessegrupp
  omia näkökantojaan taloudellisiin ja moraalisiin asioihin esiintuova järjestö tai muu järjestäytynyt joukko
förtrupp, tätgrupp, tätklunga
  joukon kärjessä oleva ryhmä

etusormi /ˈetusˌormɪ/ (n)
pekfinger
  sormi ihmisen kädessä peukalon ja keskisormen välissä

etydi /ˈetydɪ/ (n)
etyd
  lyhyehkö musiikkikappale, jonka tarkoituksena on perehdyttää johonkin erityiseen soittotekniseen keinoon

etymologi /ˈetymˌoloɡɪ/ (n)
etymolog
  etymologian tutkija

etymologia /ˈetymˌoloɡˌia/ (n)
etymologi
  sanojen alkuperää ja merkityksen muutoksia tutkiva kielitieteen haara

etäpesäke /ˈetæpˌesæke/ (n)
metastas
  syöpään sairastuneen solukon, elimen tms. ulkopuolelle muodostunut syöpäsolujen pesäke

etätyö /ˈetætyø/ (n)
distansarbete
  työ, joka tehdään jossakin muualla kuin varsinaisessa työntekopaikassa, esimerkiksi kotona internetin välityksellä

euklidinen /ˈeuklɪdɪnen/ (adj)
euklidisk
  Eukleideen matematiikan mukainen, erityisesti paralleeliaksiooman toteuttavan geometrian oppien mukainen

eurajokelainen /ˈeurajˌokelˌainen/ (n)
euraåminnebo
  Pysyvästi Eurajoella asuva henkilö.

euriborkorko /ˈeurɪbˌorkorko/ (n)
euriborränta
  Euroopan keskuspankin määrittämä euroalueen viitekorko

euroalue /ˈeuroˌalue/ (n)
euroområdet
  Euroopan unionin yhteisvaluutan euron käyttöön ottaneiden 17 valtion muodostama yhteisvaluutta-alue

eurokriisi /ˈeurokrˌiːsɪ/ (n)
eurokrisen
  yhteisvaluutta euroa käyttävien maiden kärjistynyt taloustilanne 2010-luvulla

euroopanmajava /ˈeuroːpˌanmajˌava/ (n)
bäver
  toinen kahdesta majavalajista (Castor fiber)

euroopanmerikaali /ˈeuroːpˌanmerɪkˌaːlɪ/ (n)
strandkål
  merikaalien sukuun kuuluva kasvi

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (adj)
europeisk
  Euroopasta peräisin oleva tai Eurooppaan liittyvä

europium /ˈeuropium/ (n)
europium
  lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 63 ja tunnus Eu

eutanasia /ˈeutanˌasɪa/ (n)
dödshjälp, eutanasi
  parantumattomasti sairaan kuoleman jouduttaminen

evakko /ˈevakːo/ (n)
evakuerad
  sodan alta evakuoitu henkilö

evakuoida /ˈevakˌuoɪda/ (v)
evakuera
  siirtää ihmiset pois vaaran uhkaamalta alueelta

evakuointi /ˈevakˌuoɪntɪ/ (n)
evakuering
  evakuoiminen

evankelista /ˈevaŋkelˌista/ (n)
evangelist
  Raamatun evankeliumin kirjoittaja

eversti /ˈeverstɪ/ (n)
överste
  monissa maissa käytössä oleva sotilasarvo; Suomen armeijassa vastaa maa- ja ilmavoimissa merivoimien kommodoria

everstiluutnantti /ˈeverstɪlˌuːtnantːɪ/ (n)
överstelöjtnant
  everstiä alempi ja majuria korkeampi sotilasarvo

evoluutio /ˈevolˌuːtɪo/ (n)
evolution#Ruotsi, evolution
  sukupolvien myötä tapahtuvat muutokset eliöpopulaatioiden geneettisessä koostumuksessa

evä /ˈevæ/ (n)
fena
  (anatomia) ruumiinosa, jonka avulla kala työntää itseään eteenpäin tai pitää asentonsa vakaana
  vedessä tai ilmassa kulkevan aluksen rungosta lähtevä uloke, joka tuottaa nostetta tai lisää vakautta

evätä /ˈevætæ/ (v)
avslå, avböja, avvisa
  estää, kieltää

f /ˈæf/ (n)
f
  C-duuriasteikon 4. sävel

faagiterapia /fˈaːɡɪtˌerapˌia/ (n)
fagterapi
  mikrobiologinen hoitomuoto, jossa bakteerin aiheuttama sairaus pyritään parantamaan päästämällä elimistöön kyseiselle bakteerille spesifejä bakteriofageja eli faageja

faarao /fˈaːrao/ (n)
farao
  Egyptissä dynastisen kauden aikana hallinnut kuningas

fagotisti /fˈaɡotˌistɪ/ (n)
fagottist
  fagotin soittaja

fagotti /fˈaɡotːɪ/ (n)
fagott
  perinteisen sinfoniaorkesterin matalaäänisin puhallinsoitin

fagottikonsertto /fˈaɡotːɪkˌonsertːo/ (n)
fagottkonsert
  konsertto fagotille ja orkesterille

fajanssi /fˈajanssɪ/ (n)
fajans, flintporslin
  läpikuultamattomalla lasitteella päällystetty posliinia muistuttava, mutta huokoisempi keraaminen materiaali

fakiiri /fˈakɪːrɪ/ (n)
fakir
  uskonnollisista syistä köyhää ja askeettista elämää viettävä henkilö

faksi /fˈaksɪ/ (n)
fax, telefax
  telekopio, faksilaitteen tulostama kopio
  telekopiolaite, telekopiokone

faktatiivi /fˈaktatˌiːvɪ/ (n)
faktativ
  verbijohdos, joka tarkoittaa kantasanan ilmaiseman asian mukaiseksi tekemistä

fallinen /fˈallɪnen/ (adj)
fallisk
  fallosta muistuttava, fallokseen liittyvä

fallos /fˈallos/ (n)
fallos
  siitin, erityisesti erektiossa

faluninmakkara /fˈalunˌinmakːˌara/ (n)
falukorv
  lihasta, rasvasta ja perunajauhosta valmistettu sipulilla, suolalla ja muilla mausteilla höystetty ruotsalainen ruokamakkara

faradi /fˈaradɪ/ (n)
farad
  kapasitanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus F)

fariinisokeri /fˈarɪːnˌisokˌerɪ/ (n)
farinsocker
  tumma sokerilaatu joka tehdään tehdään puhdistetusta valkoisesta sokerista lisäämällä siihen siirappia

fariseus /fˈarɪseus/ (n)
farisé
  Jeesuksen ajan juutalaisten keskuudessa vaikuttaneen fariseusten oppisuunnan jäsen

farkut /fˈarkut/ (n)
jeans, farmaren
  farmarihousut, denim-kankaasta tehdyt useimmiten siniseksi värjätyt housut

farmakologia /fˈarmakˌoloɡˌia/ (n)
farmakologi, läkemedelslära
  lääkeaineoppi, lääkkeiden vaikutusta tutkiva tiede

farmaseutti /fˈarmasˌeutːɪ/ (n)
farmaceut
  farmasia-alan yliopistollisen tutkinnon suorittanut henkilö

farssi /fˈarssɪ/ (n)
fars
  komedia, jonka hauskuus perustuu väärinkäsityksiin; ilveily

fasaani /fˈasaːnɪ/ (n)
fasan
  alkuperältään aasialainen peltokanalintu, jota on istutettu moniin maihin riistalajiksi () tai sen yksilö

faskia /fˈaskɪa/ (n)
fascia
  peitinkalvo

faskiitti /fˈaskɪːtːɪ/ (n)
fasciit
  faskian tulehdus

fatalisti /fˈatalˌistɪ/ (n)
fatalist
  fatalismiin uskova henkilö

federaalinen /fˈederˌaːlɪnen/ (adj)
federal
  liittoa koskeva

feminatsi /fˈemɪnˌatsɪ/ (n)
feminazist
  feministi, joka pyrkii naisten ylivaltaan

feminiini /fˈemɪnˌiːnɪ/ (n)
femininum
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa naisiin; feminiinisukuun kuuluva sana

feminismi /fˈemɪnˌismɪ/ (n)
feminism
  aate, joka pyrkii edistämään näkökantaa, ettei naisiin suhtauduttaisi vain rakastajina, vaimoina tai potentiaalisina vaimoina tai lasten äiteinä

fenkoli /fˈeŋkolɪ/ (n)
fänkål
  ulkonäöltään tilliä muistuttava sarjakukkainen kasvi (), jonka vartta käytetään vihanneksena, lehtiä ja hedelmiä mausteena
  sen mausteena käytettävä siemen

fennomaani /fˈennomˌaːnɪ/ (n)
fennoman
  suomenkiihkoinen, suomenmielinen

fenomenologinen /fˈenomˌenolˌoɡɪnen/ (adj)
fenomenologisk
  fenomenologian mukainen

fermaatti /fˈermaːtːɪ/ (n)
fermat
  pidennysmerkki, joka pidentää nuotin kestoa vaistonvaraisesti tulkittavan ajan; vastaavasti tulkittu nuotti

fermium /fˈermium/ (n)
fermium
  eräs alkuaine, järjestysluku 100, tunnus Fm

feromoni /fˈeromˌonɪ/ (n)
feromon
  eläimen erittämä kemiallinen aine, joka vaikuttaa muiden saman lajin jäsenten käyttäytymiseen

ferriitti /fˈerrɪːtːɪ/ (n)
ferrit
  tilakeskeinen kuutiollinen raudan kiderakenne tai faasi

ferrotypia /fˈerrotˌypɪa/ (n)
ferrotypi
  eräs varhainen valokuvausmenetelmä

fes /fˈes/ (n)
fess
  alenettu f-sävel, enharmoninen sävelen e kanssa

fetajuusto /fˈetajˌuːsto/ (n)
fetaost
  feta; kreikkalainen, valkoinen juusto, joka valmistetaan lampaan- ja vuohenmaidosta

fetsi /fˈetsɪ/ (n)
fez
  aiemmin Turkissa suosittu lieriömäinen tasakattoinen, väriltään yleensä punainen ja mustatupsuinen päähine

fidži /fˈidʒɪ/ (n)
fiji, fijiska
  fidžin kieli, Fidžillä puhuttu kieli

fidžinhindi /fˈidʒɪnhˌindɪ/ (n)
fijiansk hindi
  Fidžissä käytettävä hindin kielen variantti (kielitunnus:hif)

fiktiivinen /fˈiktɪːvɪnen/ (adj)
fiktiv
  fiktioon perustuva, kuvitteellinen

filatelisti /fˈilatelˌistɪ/ (n)
filatelist
  filatelian harrastaja

filee /fˈileː/ (n)
filé
  teuraseläimen pitkänomaiseksi leikattu selkälihakappale, seläke

filiaali /fˈilɪˌaːlɪ/ (n)
filial
  haaraosasto, sivuosasto, haarakonttori

filippiinienvuorimedestäjä /fˈilɪpːˌiːnienvˌuorɪmedˌestæjæ/ (n)
smaragdvingad solfågel
  eräs punamedestäjien sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

filmi /fˈilmɪ/ (n)
film
  valoherkkä nauha, jolle voidaan kuvata valokuvia tai elokuvaa

filmitähti /fˈilmɪtˌæhtɪ/ (n)
filmstjärna
  kuuluisuutta saavuttanut elokuvanäyttelijä

filologia /fˈilolˌoɡɪa/ (n)
filologi
  (kielitiede) kieltä tai kieliryhmän tekstejä ja niiden rakenteita sekä niihin liittyviä kulttuureja tutkiva humanististen tieteiden haara

filologinen /fˈilolˌoɡɪnen/ (adj)
filologisk
  filologian mukainen tai siihen liittyvä

filosofi /fˈilosˌofɪ/ (n)
filosof
  filosofian harjoittaja

filosofia /fˈilosˌofɪa/ (n)
filosofi
  asioiden olemuksen ja alkuperusteiden tutkimus, viisauden etsiminen eli teoreettinen filosofia; yksittäisen ihmisen toiminnan lähtökohta, arvot ja päämäärä eli käytännöllinen filosofia

filosofinen /fˈilosˌofɪnen/ (adj)
filosofisk
  filosofialle ominainen, filosofian olemukseen kuuluva; ajatteluun pohjautuva

finaali /fˈinaːlɪ/ (n)
final
  loppukilpailu
  moniosaisen sävellyksen viimeinen osa

finanssi- /fˈinanssɪ/ (n)
finans-
  yhdyssanan alkuosana finansseihin liittyvä, rahatalouteen kuuluva

finanssioikeus /fˈinanssɪˌoikeus/ (n)
finansrätt
  julkista taloutta käsittelevä julkisoikeuden haara

finanssipolitiikka /fˈinanssˌipolɪtˌiːkːa/ (n)
finanspolitik
  valtion harjoittama talouspolitiikka julkisen talouden keräämien verojen, julkisen talouden kulutuksen ja investointien ja niiden rahoituksen osalta; usein keynesiläistä elvyttävää ja valtiojohtoista talouskasvua sekä työllisyyttä tavoittelevaa talouspolitiikkaa

finessi /fˈinessɪ/ (n)
finess
  hienous, hienon hieno vivahde

finiittimuoto /fˈinɪːtːɪmˌuoto/ (n)
finit form
  lauseen predikaatin eli taipuneen verbin verbimuoto mihin sisältyy persoona, aika, luku sekä tapa- ja pääluokka

finni /fˈinnɪ/ (n)
finne
  märkänäppylä, joka muodostuu talirauhasen voimakkaasta erityksestä seuraavan talitulpan tukkiessa ihoon avautuvan rauhasen tiehyen

firma /fˈirma/ (n)
företag
  yritys

fis /fˈis/ (n)
fiss
  ylennetty f-sävel, enharmoninen sävelen ges kanssa

fissio /fˈissɪo/ (n)
fission, kärnklyvning
  atomiytimen hajoaminen osiin

flaami /flˈaːmɪ/ (n)
flamländska
  lähinnä Belgian pohjoisosassa, Flanderissa puhuttava hollannin kielen murre, joka on aikaisemmin luokiteltu erilliseksi kieleksi

flegmaatikko /flˈeɡmaːtˌikːo/ (n)
flegmatiker
  välinpitämättömältä ja aikaansaamattomalta vaikuttava, hidasluonteinen ihmistyyppi

flegmaattinen /flˈeɡmaːtːɪnen/ (adj)
flegmatisk
  välinpitämättömältä ja aikaansaamattomalta vaikuttava, hidasluonteinen

flegmaattisuus /flˈeɡmaːtːɪsuːs/ (n)
flegma
  välinpitämättömyytenä, aikaansaamattomuutena ja hidasluonteisuutena ilmenevä luonteenpiirre

floora /flˈoːra/ (n)
flora
  kasvisto, alueen kasvikunta

fluidi /flwˈidɪ/ (n)
fluid
  yleisnimitys väliaineille, joissa rakenneosaset voivat liikkua vapaasti toistensa suhteen ja jotka noudattavat Bernoullin lakia

fluori /flˈuorɪ/ (n)
fluor
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, myrkyllinen, kalpean kellanvihreä, pistävänhajuinen, kaasumainen halogeeni

flyygeli /flˈyːɡelɪ/ (n)
flygel
  suurikokoinen piano, jonka kielet ja soittokoneisto ovat vaakasuorassa

fobia /fˈobɪa/ (n)
fobi
  sairaalloinen kammo jotakin tiettyä asiaa kohtaan

fokka /fˈokːa/ (n)
fock
  (merenkulku) veneen etumainen purje eli keulapurje

fokkamasto /fˈokːamˌasto/ (n)
fockmast
  isomaston edessä oleva masto, yleensä keulamasto

fokstrotti /fˈokstrotːɪ/ (n)
foxtrot
  eräs amerikkalainen seuratanssi

folklore /fˈolklore/ (n)
folklore
  kansanperinne

folkloristinen /fˈolklorˌistɪnen/ (adj)
folkloristik
  kansanperinteeseen liittyvä, kansanperinne-

folkmusiikki /fˈolkmusˌiːkːɪ/ (n)
folk, folkmusik
  eurooppalaisiin ja pohjoisamerikkalaisiin kansanmusiikkiperinteisiin pohjautuva populaarimusiikin suuntaus

foneemi /fˈoneːmɪ/ (n)
fonem
  pienin merkityksiä erottava äänneyksikkö, joka on yhden kielen kannalta yksikäsitteinen

foneetikko /fˈoneːtˌikːo/ (n)
fonetiker
  fonetiikan tutkija.

foneettinen /fˈoneːtːɪnen/ (adj)
fonetisk
  fonetiikalle ominainen; fonetiikkaa, ääntämistä ja ääntöä koskeva

fonemaattinen /fˈonemˌaːtːɪnen/ (adj)
fonematisk, fonemisk
  foneemeihin liittyvä

fonetiikka /fˈonetˌiːkːa/ (n)
fonetik, ljudlära
  ihmisääntä, ääntämystä ja äänteitä tutkiva tieteenala

fonologia /fˈonolˌoɡɪa/ (n)
fonetik, ljudlära
  äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja

foorumi /fˈoːrumɪ/ (n)
forum
  tapaamispaikka ja kokousten järjestyspaikka muinaisen Rooman kaupungeissa, tori tai aukio, Roomassa Forum Romanum

forelli /fˈorellɪ/ (n)
forell
  joskus purotaimenesta käytetty nimitys

formaali kieli /fˈormaːlɪ kˈielɪ/ (n)
formellt språk
  äärellisen pituisten merkkijonojen joukko, jotka on muodostettu jostakin äärellisestä aakkostosta

formaatio /fˈormaːtˌio/ (n)
formation
  muodostuma

fosfori /fˈosforɪ/ (n)
fosfor
  epämetallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain fosforihapon suoloina

fossiili /fˈossɪːlɪ/ (n)
fossil
  kivettynyt eläin tai kasvi

fotoni /fˈotonɪ/ (n)
foton
  valon eli sähkömagneettisen säteilyn kvantittunut aaltopaketti; yksi bosoneista (samalla mittabosoni)

fraasiverbi /frˈaːsɪvˌerbɪ/ (n)
frasverb
  (englannin) idiomaattinen yhdisteverbi, joka muodostuu verbistä ja verbipartikkelista tai prepositiosta tai näistä molemmista

frakki /frˈakːɪ/ (n)
frack
  miesten musta iltajuhlissa pidettävä puku, johon kuuluu hännystakki

fraktuura /frˈaktuːra/ (n)
fraktur
  eräs goottilainen kirjasinlaji

frankium /frˈaŋkium/ (n)
francium
  radioaktiivisin luonnossa esiintyvä alkuaine

fregatti /frˈeɡatːɪ/ (n)
fregatt, fullriggare
  kolmi- tai useampimastoinen purjealus, jossa on raakapuut kaikissa mastoissa

frenologia /frˈenolˌoɡɪa/ (n)
frenologi
  nykyään epätieteellisenä pidetty oppi, jonka mukaan ihmisen luonteenpiirteet voidaan lukea hänen kallonmuodoistaan

frikadelli /frˈikadˌellɪ/ (n)
frikadell
  keiton joukossa kypsentämällä tai kastikkeessa hauduttamalla valmistettava lihapyörykkä, joskus myös kalapyörykkä

fritsu /frˈitsu/ (n)
sugmärke
  imemisestä aiheutuva mustelma

frontaalitaso /frˈontaːlˌitaso/ (n)
dorsalplan, frontalplan
  jokin kuvitteellisista kehon etu- ja takaosaan jakavista tasoista

fuksi /fˈuksɪ/ (n)
recentior, gulnäbb
  ensimmäisen vuoden opiskelija yliopistossa

fumaroli /fˈumarˌolɪ/ (n)
fumarol
  kaasuja päästävä maankuoren aukko

fungiibeli /fˈuŋŋɪːbˌelɪ/ (adj)
fungibel
  toisten samaa lajia olevien kaltainen

funktio /fˈuŋktɪo/ (n)
funktion, subrutin
  toiminto, toiminta; tarkoitus, tehtävä
funktion
  sääntö, joka kuvaa suureen riippuvuutta toisesta suureesta tai muuttujasta. Matemaattisesti määriteltynä funktio on relaation alatyyppi, jossa jokaiseen lähtöjoukon alkioon liitetään korkeintaan yksi maalijoukon alkio

funktionaali /fˈuŋktɪonˌaːlɪ/ (n)
funktional
  funktiojoukon kuvaus toiseen funktiojoukkoon; funktio, joka kuvaa funktion funktioksi

funktionaalinen /fˈuŋktɪonˌaːlɪnen/ (adj)
funktionell
  toiminnallinen

funktionalismi /fˈuŋktɪˌonalˌismɪ/ (n)
funktionalism
  arkkitehtuurin suuntaus, jossa korostetaan rakennusten tarkoituksenmukaisuutta ja suositaan pelkistettyjä linjoja

futurismi /fˈuturˌismɪ/ (n)
futurism
  1900-luvun alussa Italiassa syntynyt taidesuuntaus

futuuri /fˈutuːrɪ/ (n)
futurum
  tuleva aika, aikamuoto, joka kuvaa yleistä tulevaa tekemistä; suomen kielessä ei ole erillistä futuuritempusta, vaan tulevaa tekemistä kuvataan preesensillä

fuuga /fˈuːɡa/ (n)
fuga
  sävellys jonka aiheet kertautuvat eri äänissä

fynbos /fˈynbos/ (n)
fynbos
  Etelä-Afrikassa Kapkaupungin ympäristössä sijaitseva kasvillisuusvyöhyke

fysiikka /fˈysɪːkːa/ (n)
fysik
  edellistä käsittelevä oppiaine koulussa ja yliopistossa
  ihmisen fyysinen olemus: ruumiillinen kunto, ruumiinrakenne

fysikaalinen /fˈysɪkˌaːlɪnen/ (adj)
fysikalisk
  fysiikkaan kuuluva tai liittyvä
  kaikkien ihmisten objektiivisesti havaittavaan todellisuuteen kuuluva

fysikaalinen kemia /fˈysɪkˌaːlɪneŋ kˈemɪa/ (n)
fysikalisk kemi
  kemiaan liittyviä fysikaalisia ilmiöitä ja kemian yleisiä perusteita lainalaisuuksineen, soveltaen fysiikan menetelmiä, tutkiva tieteenhaara

fysiologi /fˈysɪˌoloɡɪ/ (n)
fysiolog
  fysiologian tutkija

fysiologia /fˈysɪˌoloɡˌia/ (n)
fysiologi
  elävän elimistön toimintaa ja siihen liittyviä fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä tutkiva tiede

fysiologinen /fˈysɪˌoloɡɪnen/ (adj)
fysiologisk
  sellainen, joka kuuluu fysiologiaan tai sen käsittelemiin, mm. elimistön toimintaan liittyviin, ilmiöihin

fyysikko /fˈyːsɪkːo/ (n)
fysiker
  fysiikkaa ammattinaan harjoittava henkilö

färsaarelainen /fˈærsaːrelˌainen/ (adj)
färöisk
  Färsaarilta peräisin oleva, Färsaariin liittyvä

fääri /fˈæːrɪ/ (n)
färöiska
  Färsaarilla puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: fo)

föönata /fˈøːnata/ (v)
föna
  kuivata hiuksiaan hiustenkuivaajalla

g /ɡˈeː/ (n)
g
  C-duuriasteikon 5. sävel

gaalakonsertti /ɡˈaːlakˌonsertːɪ/ (n)
galakonsert
  yleisölle suunnattu ei-näyttämöllinen tilaisuus, jossa orkesterin kanssa esiintyy vuorotellen useita solisteja, lähinnä laulajia

gabardiini /ɡˈabardˌiːnɪ/ (n)
gabardin
  kovapintainen, luja ja tiivis villakangas, jota käytetään pukuihin ja päällysvaatteisiin

gaboninkyy /ɡˈabonˌiŋkyː/ (n)
gabonhuggorm
  Afrikan sademetsissä elävä myrkkykäärme

gadolinium /ɡˈadolɪnium/ (n)
gadolinium
  eräs alkuaine (tunnus Gd)

galaksi /ɡˈalaksɪ/ (n)
galax
  tähtien, tähtienvälisen aineen sekä kaasu- ja pölypilvien muodostama suuri järjestelmä, jonka keskustassa sijaitsee usein tai mahdollisesti aina supermassiivinen musta aukko

galleria /ɡˈallerˌia/ (n)
galleri
  näyttelytila, jossa esitellään taidetta; taidemuseo, taidekokoelma

gallialainen /ɡˈallɪalˌainen/ (n)
galler
  pysyvästi Galliassa asuva henkilö

gallup /ɡˈallup/ (n)
gallup
  kyselytutkimus, haastattelututkimus, mielipidetiedustelu

gallura /ɡˈallura/ (n)
galluriska
  Sardinian pohjoisosassa, Galluran alueella puhuttava korsikan kielen murre, jota pidetään korsikan ja sardin kielten välisenä siirtymämurteena (kielitunnus: sdn)

galvanoida /ɡˈalvanˌoida/ (v)
galvanisera
  sinkitä; päällystää teräs- tai rautakappale sinkillä korroosiolta suojaamiseksi (erityisesti)

gambiitti /ɡˈambɪːtːɪ/ (n)
gambit
  (šakki) avaus, jossa pelaaja tarjoaa nappulan, yleensä sotilaan, uhrausta saadakseen kehitysedun, aloitteen, tai jonkin muun uhrausta kompensoivan edun

gammasäteily /ɡˈammasætˌeily/ (n)
gammastrålning
  ionisoiva sähkömagneettinen säteily

gammayökkönen /ɡˈammaˌyøkːønen/ (n)
gammafly
  eräs metalliyökkösten alaheimoon kuuluva yökkösten laji () tai sen yksilö

gangsteri /ɡˈaŋsterɪ/ (n)
gangster
  järjestäytyneen rikollisorganisaation jäsen

garderobi /ɡˈarderˌobɪ/ (n)
garderob
  vaatekomero, vaatehuone, vaatesäilö

gastronomia /ɡˈastronˌomɪa/ (n)
gastronomi
  ruoanvalmistuksen korkealuokkaisten herkkujen tuntemusta ja valmistusta

gastronominen /ɡˈastronˌomɪnen/ (adj)
gastronomisk
  gastronomiaan liittyvä

gauri /ɡˈaurɪ/ (n)
gaur
  eräs nautojen sukuun kuuluva nautaeläinten laji () tai sen yksilö

gaviaali /ɡˈavɪˌaːlɪ/ (n)
gavial
  Gaviaali on krokotiilieläin, jolla on pitkä ja kapea kuono. Suuresta koostaan huolimatta (jopa 6—7 metriä pitkä) se on arka ihmisiä välttelevä kalansyöjä, joka elää Intian suurissa joissa.

geeni /ɡˈeːnɪ/ (n)
gen
  nukleiinihappoihin tallentunut biologisen informaation yksikkö, joka koodaa yksittäistä proteiinia

geenimutaatio /ɡˈeːnɪmutˌaːtɪo/ (n)
genmutation
  DNA:n yhden tai useamman nukleotidin muutos; voi olla niin sanotusti geenivirhe

geenivirta /ɡˈeːnɪvˌirta/ (n)
genflöde
  geenien siirtyminen populaatioiden välillä, esim. migraation seurauksena

gemmologi /ɡˈemmolˌoɡɪ/ (n)
gemmolog
  (mineralogia) jalokivien asiantuntija; gemmologian alan ammattinimike

gemmologia /ɡˈemmolˌoɡɪa/ (n)
gemmologi
  tieteenala, joka tutkii jalokiviä, sekä ei-mineralogisia helmiä, koralleja ja meripihkaa. Myös synteettisten korukivien tuntemus kuuluu alaan.

gemssi /ɡˈemssɪ/ (n)
gems
  vuoristoseuduilla lumirajan tuntumassa elävä, lammasta kookkaampi taitavana kiipeilijänä ja hyppijänä tunnettu, onttosarvinen märehtijä (). Gemssin, josta erotetaan kymmenkunta alalajia, esiintymisalueita ovat Alpit, Abruzzit, Balkan, Karpaatit, Kaukasus ja Taurusvuoristo.

geneettinen /ɡˈeneːtːɪnen/ (n)
genetisk
  perinnöllinen, geeneihin liittyvä

generaattorikaasu /ɡˈenerˌaːtːorɪkˌaːsu/ (n)
gengas
  kiinteästä polttoaineesta kaasugeneraattoreissa valmistettu kaasu

genetiivi /ɡˈenetˌiːvɪ/ (n)
genitiv
  omanto, omistamista tai omistusta ilmaiseva sijamuoto

genomi /ɡˈenomɪ/ (n)
genom
  organismin koko perintöaines, joka on koodattu geeneihin

geodeetti /ɡˈeodˌeːtːɪ/ (n)
fältmätare, geodet
  geodesian tutkija tai harjoittaja

geodeettinen /ɡˈeodˌeːtːɪnen/ (adj)
geodetisk
  geodesiaan liittyvä

geodeettisesti /ɡˈeodˌeːtːɪsˌestɪ/ (adv)
geodetiskt
  geodesian mukaisesti, geodesian näkökulmasta, geodesian suhteen

geodesia /ɡˈeodˌesɪa/ (n)
geodesi
  maapallon muodon ja koon määrittämistä, pinnan mittausta ja kuvaamista käsittelevä tiede

geofysiikka /ɡˈeofysˌiːkːa/ (n)
geofysik
  geotieteisiin kuuluva maapalloa ja ilmakehää tutkiva fysikaalinen tiede

geofyysikko /ɡˈeofˌyːsɪkːo/ (n)
geofysiker
  henkilö, joka harjoittaa geofysiikkaa ammatikseen; geofysiikan tutkija ja asiantuntija

geologinen /ɡˈeolˌoɡɪnen/ (adj)
geologisk
  geologiaa koskeva ja siihen kuuluva

geometria /ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
geometri
  matematiikan osa-alue, joka tutkii kuvioita ja kappaleita sekä niiden ominaisuuksia

geometrisuus /ɡˈeomˌetrɪsuːs/ (n)
geometriskhet
  se, että on geometrinen

geomorfologia /ɡˈeomˌorfolˌoɡɪa/ (n)
geomorfologi
  maanpinnan muotoja ja maaperän rakennetta selvittävä maantieteen osa-alue

geopolitiikka /ɡˈeopˌolɪtˌiːkːa/ (n)
geopolitik
  eri tieteiden välinen tutkimusala, jossa tarkastellaan maantieteen vaikutusta politiikkaan ja valtion asemaan

georgia /ɡˈeorɡˌia/ (n)
georgiska
  Georgiassa puhuttava kaukasialainen kieli (kielilyhenne: ka)

geosentrinen /ɡˈeosˌentrɪnen/ (adj)
geocentrisk
  maakeskinen

geostatistiikka /ɡˈeostatˌistɪːkːa/ (n)
geostatik
  tilastotieteeseen kuuluva pitkälle kehittynyt tilastollinen analysointimenetelmä, jolla mahdollistetaan avaruudellisesti (myös aika-avaruus) levittäytyneen otoksen hyödyntämistä tilastollisessa analyysissä

geoterminen energia /ɡˈeotˌermɪnen ˈenerɡˌia/ (n)
geotermisk energi
  maapallon sisäinen lämpöenergia, joka on jäännettä maapallon syntymisestä ja syntyy jatkuvasti mineraalien radioaktiivisesta hajoamisesta

gepardi /ɡˈepardɪ/ (n)
gepard
  väritykseltään leopardia muistuttava pitkäraajainen ja siro kissapeto (Acinonyx jubatus)

giganttisuus /ɡˈiɡantːɪsuːs/ (n)
gigantiskhet
  se, että on giganttinen

gigawattitunti /ɡˈiɡavˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
gigawattimme
  eräs energian yksikkö, miljardi wattituntia

gini /ɡˈinɪ/ (n)
gin
  viljasta käytetty ja tislattu katajanmarjalla maustettu viina

gis /ɡˈis/ (n)
giss
  ylenetty g-sävel, enharmoninen sävelen as kanssa

glasiaalinen /ɡlˈasɪˌaːlɪnen/ (adj)
glacial
  (jääkauden aikaisiin) jäätikköihin ja niiden tutkimukseen liittyvä

glaukooma /ɡlˈaukoːma/ (n)
glaukom
  näköhermosairaus, joka aiheuttaa usein näkökenttään puutoksia ja silmänpaineen suurenemista

gletseri /ɡlˈetserɪ/ (n)
glaciär
  vuoristojäätikkö, jäävirta

globaali /ɡlˈobaːlɪ/ (adj)
global
  yleismaailmallinen, maailmanlaajuinen; koko maapalloa koskeva

gluteeniton /ɡlˈuteːnɪton/ (adj)
glutenfri
  sellainen, jossa ei ole gluteenia, ilman gluteenia oleva

glykoli /ɡlˈykolɪ/ (n)
glykol, etandiol
  etyleeniglykoli, yksinkertainen kahdenarvoinen alkoholi

glykyrritsiini /ɡlˈykyrrˌitsɪːnɪ/ (n)
glykyrritsin, glykyrritsinsyra
  eräs saponiineihin kuuluva happo, jolla on ihmiseen sekä lääkkeellisiä että runsaasti käytettynä varsin haitallisia vaikutuksia

glögi /ɡlˈøɡɪ/ (n)
glögg
  kuumana nautittava maustettu ja usein alkoholipitoinen juoma

gnostisismi /ɡnˈostɪsˌismɪ/ (n)
gnosticism
  eräs kristillinen ja juutalainen uskonnollinen suuntaus

gnuu /ɡnˈuː/ (n)
gnu
  afrikkalaisia antilooppeja (), joihin kuuluu kaksi lajia

gobeliini /ɡˈobelˌiːnɪ/ (n)
bonad, gobeläng
  kudottu, kuvallinen seinävaate

golf /ɡˈolf/ (n)
golf
  peli, jossa palloa ja mailaa pelivälineinä käyttäen pyritään lyömään pallo mahdollisimman vähin lyönnein pelikentän reikiin

golfaaja /ɡˈolfaːja/ (n)
golfspelare, golfare
  golfin pelaaja

golfata /ɡˈolfata/ (v)
golfa
  golffata, pelata golfia

golfkenttä /ɡˈolfkentːæ/ (n)
golfbana
  golfin pelaamiseen tarkoitettu pelialue, jolla on 1—18 väylää

golfmaila /ɡˈolfmaila/ (n)
golfklubba
  golfpelin pelivälineenä käytettävä maila, jolla lyödään golfpalloa

golfpallo /ɡˈolfpallo/ (n)
golfboll
  golfin pelivälineenä käytettävä tavallisesti väriltään valkoinen kuopikas n. 42 mm:n läpimittainen kova pallo, jonka enimmäispaino on rajoitettu.

gootti /ɡˈoːtːɪ/ (n)
got
  gootit germaaninen kansa, joka kansainvaellusten aikaan lähti Skandinaviasta ja jakautui itä- ja länsigootteihin

goottilainen /ɡˈoːtːɪlˌainen/ (adj)
gotisk
  gootteihin liittyvä

gordoninsetteri /ɡˈordonˌinsetːˌerɪ/ (n)
gordonsetter
  eräs seisoviin lintukoiriin kuuluva rotu tai sen yksilö

gotiikka /ɡˈotɪːkːa/ (n)
gotik
  eräs 1100-luvulla syntynyt arkkitehtuurinen suuntaus, jolle on ominaista mm. suippokaariset holvikaaret; goottilainen tyyli

gotlanti /ɡˈotlantɪ/ (n)
gutniska, gotländska, gutamål
  Gotlannissa puhuttu germaaninen kieli

gotlantilainen /ɡˈotlantɪlˌainen/ (adj)
gotländsk
  Gotlannista peräisin oleva

gotlantilainen /ɡˈotlantɪlˌainen/ (n)
gotlänning, gute
  Gotlannin asukas

graafikko /ɡrˈaːfɪkːo/ (n)
grafiker
  (kuvataide, taideteollisuus) grafiikan harjoittaja

graafinen /ɡrˈaːfɪnen/ (adj)
grafisk
  sellainen, joka on piirroksen tai kuvion avulla havainnollistettu; piirroksellinen

graafinen käyttöliittymä /ɡrˈaːfɪneŋ kˈæytːølˌiːtːymæ/ (n)
grafiskt användargränssnitt
  graafisista elementeistä koostuva tietokoneohjelman käyttöliittymä

graafinen suunnittelu /ɡrˈaːfɪnen sˈuːnnɪtːˌelu/ (n)
grafisk design
  kuvallinen viestintä, joka antaa ulkoasun viestille

graavata /ɡrˈaːvata/ (v)
grava
  suolata kalaa kevysti lyhytaikaista säilytystä varten ja graavina tarjoiltavaksi

graavilohi /ɡrˈaːvɪlˌohɪ/ (n)
gravlax, lax
  kevyesti suolattu, graavattu lohi, jota ei ole kypsennetty muulla menetelmällä

gradientti /ɡrˈadientːɪ/ (n)
gradient
  differentiaalioperaattori, joka operoi skalaarifunktioihin

grafeemi /ɡrˈafeːmɪ/ (n)
grafem
  kirjoituksen yksikkö; kirjainmerkki

grafiikka /ɡrˈafɪːkːa/ (n)
grafik
  kuvataiteen laji, jossa tehdään taidetta käyttämällä erilaisia painotekniikoita; tällä menetelmällä tehdyt kuvat tai piirrokset

grafiitti /ɡrˈafɪːtːɪ/ (n)
grafit
  metallinkiiltoinen läpinäkymätön hiilen allotrooppinen muoto

grafologia /ɡrˈafolˌoɡɪa/ (n)
grafologi
  menetelmä, jolla pyritään henkilön käsialaa tutkimalla analysoimaan hänen luonnettaan

grafologinen /ɡrˈafolˌoɡɪnen/ (adj)
grafologisk
  grafologiaan liittyvä

gramma /ɡrˈamma/ (n)
gram
  massan (puhekielellä painon) SI-järjestelmän mukaisen yksikön kerrannaisyksikkö, 1/1000 kilogrammaa; tunnus g

granaattiomena /ɡrˈanaːtːˌiomˌena/ (n)
granatäpple
  rantakukkakasvien heimoon kuuluva lehtipuu (Punica granatum), jonka hedelmät ovat syötäviä
  sen hedelmä

graniitti /ɡrˈanɪːtːɪ/ (n)
granit
  Suomen yleisin syväkivilaji

gravidi /ɡrˈavɪdɪ/ (adj)
gravid
  raskaana oleva, kantava

gravitaatio /ɡrˈavɪtˌaːtɪo/ (n)
gravitation
  gravitaatiovuorovaikutus; yksi luonnon neljästä perusvuorovaikutuksesta, helposti havaittava luonnonilmiö, joka vaikuttaa massallisten kappaleiden välillä, vetää kaikkia massallisia kappaleita toisiaan kohti, mutta tieteen heikoimmin perusvuorovaikutuksista ymmärtämä

gravitoni /ɡrˈavɪtˌonɪ/ (n)
graviton
  kvanttigravitaatioteorioissa gravitaatiota välittävä hypoteettinen alkeishiukkanen, joka kuuluisi bosoneihin

grillata /ɡrˈillata/ (v)
grilla
  paahtaa grillissä

grilli /ɡrˈillɪ/ (n)
grill
  paahdin, myös parila, jossa korkea lämpö kypsentää ruoan
grillkiosk, grillrestaurang
  grillikioski, grilliravintola

grilliravintola /ɡrˈillɪravˌintola/ (n)
grillrestaurang
  grillissä valmistettuihin ruokiin erikoistunut ravintola

grisoni /ɡrˈisonɪ/ (n)
grison
  mon. eräs eteläamerikkalainen näätäeläinten suku (Galictis), johon kuuluu kaksi lajia (Galictis vittata) ja (Galictis cuja)

grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (n)
grönländska
  eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten ryhmän kieli (kielitunnus: kl), jota puhutaan Grönlannissa

grönlantilainen /ɡrˈønlantɪlˌainen/ (adj)
grönlänsk
  Grönlannista peräisin oleva tai Grönlantiin liittyvä

guaniini /ɡˈuanˌiːnɪ/ (n)
guanin
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin sytosiinin kanssa

gudžarati /ɡˈudʒarˌatɪ/ (n)
gujarati
  gujarati, indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa (kielitunnus: gu)

gulassi /ɡˈulassɪ/ (n)
gulasch
  eräs unkarilainen lihapata

gundi /ɡˈundɪ/ (n)
gundi, kamfingerråtta
  mikä hyvänsä gundien eli kampavarvasrottien heimoon () kuuluva jyrsijä
gundi, nordafrikansk kamfingerråtta
  eräs gundien heimoon kuuluva jyrsijälaji () tai tämän yksilö

gynekologi /ɡˈynekˌoloɡɪ/ (n)
gynekolog
  naistentautilääkäri; naistentautiopin harjoittaja

göteborgilainen /ɡˈøtebˌorɡɪlˌainen/ (n)
göteborgare
  Pysyvästi Göteborgissa asuva henkilö.

göötti /ɡˈøːtːɪ/ (n)
göt
  götalainen (muinaisen heimon edustaja)

h /hˈoː/ (n)
b
  C-duuriasteikon 7. sävel

haahka /hˈaːhka/ (n)
ejder
  meren saaristossa elävä sorsalintulaji (Somateria mollissima)

haamu /hˈaːmu/ (n)
gast, spöke
  aave, kummitus

haapa /hˈaːpa/ (n)
asp
  metsähaapa (Populus tremula), pajukasvien heimon lehtipuulaji, joka uudentuu helposti juuriversoista

haapametsä /hˈaːpamˌetsæ/ (n)
aspskog
  metsä, jonka pääasiallisena puulajina on haapa

haapana /hˈaːpana/ (n)
bläsand
  Suomessakin yleinen sorsalintu Anas penelope

haaparousku /hˈaːparˌousku/ (n)
skogsriska
  yleinen syksyllä kasvava sienilaji, Lactarius trivialis, ruokasieni ja kauppasieni

haara /hˈaːra/ (n)
gren
  päärungosta haarautuva rungontaimi

haarahietalilja /hˈaːrahˌietalˌilja/ (n)
sandlilja
  hietaliljojen sukuun kuuluva kasvi

haarapääsky /hˈaːrapˌæːsky/ (n)
ladusvala
  varpuslintuihin kuuluva pääskylintu (), joka pesii Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Haarapääsky on muiden pääskylintujen tavoin lähes aina ilmassa oleva hyönteissyöjä, jonka selkein tuntomerkki on syvään halkinen pyrstö

haarautua /hˈaːrautˌua/ (v)
förgrenas
  erkaantua, jakaantua

haarautuminen /hˈaːrautˌumɪnen/ (n)
förgrening
  jakautuminen kahdeksi tahi useammaksi haaraksi tai erkaantuminen kahteen tahi useampaan haaraan

haarniska /hˈaːrnɪska/ (n)
rustning, harnesk
  (historia) entisaikaan ritareita taistelussa suojannut nahkainen, metallivahvisteinen tai täysmetallinen varustus

haaroittua /hˈaːroitːˌua/ (v)
förgrenas
  jakautua kahteen tai useampaan haaraan

haarukka /hˈaːrukːa/ (n)
gaffel
  ruokailuväline, jonka varren päässä on samansuuntaisia piikkejä, tavallisesti kaksi, kolme tai neljä piikkiä
  kaksipyöräisten kulkuvälineiden kaksihaarainen tukirakenne, jonka haarojen väliin pyörä kiinnitetään; etuhaarukka, takahaarukka; myös kaksihaarainen rakenne, jota käytetään etenkin yhdyssanoissa kuten haarukkaliitin
  tilanne, jossa nappula uhkaa kahta tai useampaa vastustajan nappulaa samanaikaisesti

haaska /hˈaːska/ (n)
as, kadaver, åtel
  kuolleen eläimen raato, erityisesti kun sitä käytetään houkuttimena metsästyksessä

haaskalintu /hˈaːskalˌintu/ (n)
asfågel
  raadonsyöjälintu, kuolleita eläimiä ravintonaan käyttävä lintu

haastatella /hˈaːstatella/ (v)
intervjua
  tehdä haastattelu

haaste /hˈaːste/ (n)
stämning
  vastaajalle annettu kehotus vastata kirjallisesti kanteeseen tai syytteeseen tai saapua oikeuden istuntoon

haava /hˈaːva/ (n)
sår
  loukkaantumisesta tms. johtuva ihon vaurio, joka tavallisesti vuotaa verta

haavanpunikkitatti /hˈaːvampunˌikːɪtˌatːɪ/ (n)
aspsopp
  (sieni) haavan seuralaisena viihtyvä kauppa- ja ruokasieni

haaveellisuus /hˈaːveːllɪsuːs/ (n)
fantasifullhet
  se, että on haaveellinen

haavi /hˈaːvɪ/ (n)
håv
  kalojen, perhosten tms. pyydystämiseen käytettävä väline, jossa pitkän varren päässä on verkosta, sideharsosta tms. tehty pussi

haavita /hˈaːvɪta/ (v)
håva
  (kalastus, ym.) nostaa tai pyydystää haavilla

haavoittuvuus /hˈaːvoitːuvuːs/ (n)
sårbarhet
  se, että on haavoittuva, että on vaarassa jostain syystä
  tietoturva-aukko

haffi /hˈaffɪ/ (n)
haff
  Itämeren etelärannikolle tyypillinen laguunimainen merenlahti

hafnium /hˈafnium/ (n)
hafnium
  kiiltävä hopeanharmaa siirtymäalkuaine, tunnus Hf

hahtuva /hˈahtuva/ (n)
sliver
  karstatusta kuidusta muodostunut tukkomainen esivalmiste kehräystä varten

hai /hˈai/ (n)
haj
  rustokaloihin kuuluvia, valtamerillä eläviä suuria petokaloja (Selachimorpha)

haihtua /hˈaihtua/ (v)
avdunsta, evaporera
  tavallisesti nestemäisistä aineista: hävitä muuttumalla höyryksi ja siirtymällä ympäröivään ilmaan

haikara /hˈaikara/ (n)
stork
  jokin haikaralintujen lahkoon () kuuluva lintu

haikaralinnut /hˈaikaralˌinnut/ (n)
storkfåglar
  lintujen lahko, (Ciconiiformes)

haikarat /hˈaikarat/ (n)
hägrar
  (), yksi haikaralintujen lahkon heimoista

haikea /hˈaikea/ (adj)
vemodig
  surumielinen

haiku /hˈaiku/ (n)
haiku
  alkuperältään japanilainen kolmisäkeinen runo, jossa tavut on jaettu säkeisiin suhteessa 5-7-5

hailuotolainen /hˈailuotolˌainen/ (n)
karlöbo
  Pysyvästi Hailuodossa asuva henkilö.

haima /hˈaima/ (n)
bukspottkörtel, pankreas
  ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä

haimatulehdus /hˈaimatulˌehdus/ (n)
bukspottkörtelinflammation, pankreatit
  haiman tulehdus, joka johtuu usein liiallisesta alkoholin käytöstä

haineväkeitto /hˈainevækˌeitːo/ (n)
hajfenssoppa
  kiinalainen keitto, johon kuuluu hain selkäevä paloiteltuna

haista /hˈaista/ (v)
stinka
  tuottaa tai erittää jonkinlaista, yleensä epämiellyttävää, hajua
stinka, fisa, möka
  tuoksua, tuottaa tai erittää miellyttävää hajua

haistaa /hˈaistaː/ (v)
lukta på, märka
  aistia hajua

haistella /hˈaistella/ (v)
snosa
  haistaa (toistuvasti)

haisukurjenpolvi /hˈaisukˌurjempˌolvɪ/ (n)
stinknäva
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kurjenpolvien sukuun kuuluva kasvi

haisunäätä /hˈaisunˌæːtæ/ (n)
skunk, stinkdjur
  mon. eräs petoeläimiin (Carnivora) kuuluva heimo (Mephitidae)
skunk
  siihen kuuluva pahanhajuista nestettä uhattuna ollessaan erittävä nisäkäs (Mephitis mephitis)

haitallinen /hˈaitallɪnen/ (adj)
skadlig
  sellainen, joka aiheuttaa haittaa tai, josta on haittaa

haitata /hˈaitata/ (v)
hindra, besvära, förhindra, skada
  olla haitaksi; vaikeuttaa; olla tiellä tai edessä

haiti /hˈaitɪ/ (n)
haitisk kreol, haitiska
  haitin kieli, Haitilla puhuttava, ranskaan pohjautuva kreolikieli (kielitunnus: ht, hat). Sanalista

haitilainen /hˈaitɪlˌainen/ (adj)
haitisk
  Haitista peräisin oleva tai Haitiin liittyvä

haitilainen /hˈaitɪlˌainen/ (n)
haitier
  pysyvästi Haitissa asuva henkilö

haitta /hˈaitːa/ (n)
nackdel
  asian negatiivinen puoli

haittaohjelma /hˈaitːaˌohjelma/ (n)
sabotageprogram, malware, skadeprogram
  joukko erityyppisiä tietokoneiden toiminnalle ei-haluttuja toimintoja ja yleensä vakavaa haittaa aiheuttavia tietokoneohjelmia

haituva /hˈaituva/ (n)
fjun
  ohut karva, erityisesti kasvissa tai kasvinosassa

hajakylvö /hˈajakˌylvø/ (n)
bredsådd
  maataloudessa ja metsätaloudessa käytettävä siementen maahansirottelutapa, jossa siemenet sijoittuvat satunnaisesti eivätkä riveihin

hajautus /hˈajautus/ (n)
decentralisering, desentralisation, spridning, utlokalisering
  hajauttaminen; se, että hajautetaan
diversifiering, spridning
  varojen sijoittaminen useaan sijoituskohteeseen tai useassa erässä riskien vähentämiseksi

hajota /hˈajota/ (v)
gå sönder
  mennä rikki, mennä epäkuntoon

haju /hˈaju/ (n)
lukt
  (fysiologia) hajuaistin ärsyke, joka todetaan nenän kautta. Haju voidaan mieltää miellyttäväksi tai epämiellyttäväksi, kansanomaisesti hyväksi tai pahaksi

hajuaisti /hˈajuˌaistɪ/ (n)
luktsinne
  eläinten aisti hajun havaitsemiseksi

hajuton /hˈajuton/ (adj)
luktfri
  jossa ei ole hajua

hajuvesi /hˈajuvˌesɪ/ (n)
parfym
  usein alkoholipohjainen hyvältä tuoksuva neste, jota käytetään viehätysvoiman lisäämiseen

haka /hˈaka/ (n)
hake, hasp
  metallinen tai puinen koukku, jolla salvataan ovi, ikkuna, laatikko tai muu sellainen; säppi
hage
  aidattu laidun

hakaneula /hˈakanˌeula/ (n)
säkerhetsnål
  neula, jonka voi lukita niin, että se pitää yhdessä esim. eri vaatekappaleita

hakaristi /hˈakarˌistɪ/ (n)
svastika, hakkors
  ikivanha symboli, joka muodostuu rististä ja sen kärkien päistä myötä- tai vastapäivään lähtevistä viivoista

hake /hˈake/ (n)
flis
  puuhake, joka valmistetaan puusta hakettamalla. Haketta käytetään ensisijaisesti selluloosan sekä kuitulevyjen ja lastulevyjen tuotannon raaka-aineena, myös polttohakkeena tai puutarhojen tms. kateviljelyssä kateaineena

hakea /hˈakea/ (v)
söka, leta
  yrittää löytää jotain, etsiä

hakemisto /hˈakemˌisto/ (n)
förteckning
  tiedonhakua helpottava, jotakin logiikkaa (esim. aakkosjärjestystä) noudattaen laadittu lista tai teos

hakemus /hˈakemus/ (n)
ansökan
  viranomaiselle tai muulle julkiselle taholle tehty pyyntö; myös pyynnön sisältävä asiakirja, hakemuspaperi

hakkapeliitta /hˈakːapelˌiːtːa/ (n)
hakkapelit
  Ruotsin armeijassa kolmikymmenvuotisen sodan aikana palvellut suomalainen ratsumies, jonka varusteina oli miekka ja kaksi ratsupistoolia, lisävarusteina kypärä ja nahkahaarniska

hakkelus /hˈakːelus/ (n)
hackelse
  (keittiö) ruoanvalmistukseen käytettävää veitsellä tai hakkurilla hienoksi pienennettyä lihaa, lihahakkelus, tai silputtuja juureksia, vihanneksia yms.

hakkeroida /hˈakːerˌoida/ (v)
hacka
  ohjelmoida tietokoneetta
  murtautua tietojärjestelmään

hakku /hˈakːu/ (n)
hacka
  työkalu kivisen maan kaivamiseen

hakkuu /hˈakːuː/ (n)
skogsfällning
  puiden kaato käyttöä varten metsänhoidollisia tavoitteita noudattaen

hakkuutähde /hˈakːuːtˌæhde/ (n)
avverkningsrester
  puunkorjuussa yli jäänyt tarvepuuksi kelpaamaton osa, kuten latvukset

hakulaite /hˈakulˌaite/ (n)
personsökare
  matkapuhelimia edeltänyt tyypillisesti vyöhön kiinnitetty laite, johon voitiin lähettää radioteitse lyhyitä viestejä

hakusana /hˈakusˌana/ (n)
uppslagsord
  yksi sanakirjan kohta tai tietosanakirjan artikkeli

hakuteos /hˈakuteos/ (n)
uppslagsverk
  yleensä kirjanmuotoinen jotakin erityistä alaa tai useita aloja käsittelevä keskeistä tietoa sisältävä teos, joka on laadittu niin, että haettava tieto on siitä helposti löydettävissä

hakutulos /hˈakutulos/ (n)
sökresultat
  yksittäinen haun tuottama tietue, joka voidaan valita käsiteltäväksi

halata /hˈalata/ (v)
krama, omfamna
  osoittaa lohdutusta tai kiintymystä kietomalla käsi tai kädet toisen ympärille

halaus /hˈalaus/ (n)
kram
  lohduttava tai ystävällinen ele, jossa kädet puristetaan toisen ihmisen ympäri

halava /hˈalava/ (n)
jolster
  eräs pajuihin kuuluva puulaji ()

halkaisija /hˈalkaisˌija/ (n)
diameter
  jonkin pyörähdyskappaleen leikkauskuvion rajaama jana ko. kuvion keskipisteen kautta kulkevasta suorasta
klyvare
  tuulenhalkaisija, purjealuksen keulimmaisin pitkittäispurje joka yleensä jalustetaan keulapuuhun ja litsataan keulaharukseen

halko /hˈalko/ (n)
vedträ
  tavallisesti metriseksi katkaistu ja yleensä halkaistu pyöreä puu, josta tehdään pilkkeitä esimerkiksi uunissa tai takassa poltettavaksi

hallinnointipalkkio /hˈallɪnnˌointɪpˌalkːɪo/ (n)
förvaltningsarvode, förvaltningsavgift, förvaltningsprovision
  rahastoyhtiön saama suuruudeltaan vaihteleva korvaus sijoitusrahaston hoitamisesta

hallinnollinen korko /hˈallɪnnˌollɪneŋ kˈorko/ (n)
administrativ ränta
  viranomaisen määräämä viitekorko

hallinnollinen pidätys /hˈallɪnnˌollɪnem pˈidætys/ (n)
administrativt förvar
  pidätys ilman syytteen nostamista ja oikeudenkäynnin aloittamista hallinnollisella päätöksellä toisen hallinnollisen toimen, kuten karkotuksen, toimeenpanemiseksi

hallintapantti /hˈallɪntapˌantːɪ/ (n)
besittningspant
  (liiketalous) panttiesine, jonka luotonantaja saa hallintaansa

hallinto /hˈallɪnto/ (n)
administration, förvaltning
  henkilö tai yhteisö, joka hallitsee tai pitää valtaa jossain

hallinto-oikeus /hˈallɪntoˈoikeus/ (n)
förvaltningsrätt
  tuomioistuin, josta haetaan muutosta viranomaisen ratkaisuun

hallintoelin /hˈallɪntˌoelɪn/ (n)
förvaltningsorgan
  hallinnollinen elin

hallintokokeilu /hˈallɪntˌokokˌeilu/ (n)
förvaltningsförsök
  valtion tai kunnan toiminnan ja toimintaa varten luodun virkakoneiston järjestämisen tutkiminen ja käytännön toimien väliaikainen suorittaminen uudella tavalla

hallintoviranomainen /hˈallɪntˌovɪrˌanomˌainen/ (n)
förvaltningsmyndighet
  hallintoa hoitava viranomainen

hallita /hˈallɪta/ (v)
regera, härska
  olla hallitsijana; vastata hallinnosta

hallituksen puheenjohtaja /hˈallɪtˌuksem pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
ordförande styrelsen
  osakeyhtiön hallituksen puheenjohtaja

hallitus /hˈallɪtus/ (n)
regering
  valtion toimeenpanovaltaan kuuluva pääministerin ja muiden ministerien muodostama hallinnon osa; ministerineuvosto, kabinetti tai valtioneuvosto

hallitusmuoto /hˈallɪtˌusmuoto/ (n)
regeringsform
  valtion merkttävin valtiomuotoa, ylimpiä valtioelimiä sekä kansalaisten perusoikeuksia koskeva perustuslaki

hallitusohjelma /hˈallɪtusˌohjelma/ (n)
regeringsprogram
  hallitukseen osallistuvien puolueiden laatima toimintasuunnitelma, jossa määritellään ne tavoitteet ja suuntaviivat, joita hallitus aikoo noudattaa

hallituspohja /hˈallɪtˌuspohja/ (n)
regeringsbas
  se mistä puolueista poliittiseen päätöksentekoon liittyvä hallitus koostuu

hallituspuolue /hˈallɪtˌuspuolˌue/ (n)
regeringsparti
  puolue joka on hallitusvastuussa; puolue, jonka ministereitä on hallituksessa

halloween /hˈalloveːn/ (n)
Halloween
  pyhäinpäivän aatto, kelttiläisperäinen anglosaksisissa maissa lokakuun viimeisenä päivänä vietettävä aaveiden ja noitien juhlapäivä, joka tunnetaan Suomessa lähinnä yhdysvaltalaisessa muodossaan

hallusinaatio /hˈallusɪnˌaːtɪo/ (n)
hallucination
  aivojen tuottama aidolta tuntuva kokemus, johon ei liity ulkoista aistiärsykettä; aistiharha

hallusinogeeni /hˈallusˌinoɡˌeːnɪ/ (n)
hallucinogen
  hallusinaatioita aiheuttava aine

halo /hˈalo/ (n)
halo
  valonlähteen ympärillä näkyvä kirkas heijastus

halogeeni /hˈaloɡˌeːnɪ/ (n)
halogen
  jokin jaksollisen järjestelmän 7. pääryhmän vahvasti epämetallisista keskenään samankaltaisista aineista: astatiini, bromi, fluori, jodi ja kloori

halpahalli /hˈalpahˌallɪ/ (n)
lågprisvaruhus
  market-tyyppinen tai muutoin laajahko halpahintamyymälä

halpahintamyymälä /hˈalpahˌintamˌyːmælæ/ (n)
lågprisbutik
  myymälä, jossa kulut pyritään minimoimaan sellaisiksi, että tuotteet voidaan myydä mahdollisimman halpaan hintaan

halpakauppa /hˈalpakˌaupːa/ (n)
lådbutik, lågbrisbutik, lågprisvaruhus
  halpamyymälä

halpamyymälä /hˈalpamˌyːmælæ/ (n)
lådbutik, lågbrisbutik, lågprisvaruhus
  yleistä markkinahinta halvemmalla hinnalla kilpaileva myymälä

halstrata /hˈalstrata/ (v)
halstra
  kypsentää hiilloksen tai tulen loisteessa halsterissa

halsualainen /hˈalsualˌainen/ (n)
halsobo
  Pysyvästi Halsualla asuva henkilö.

halu /hˈalu/ (n)
lust, åtrå
  tajunnalle selkeä sisäinen pyrkimys jnk. tarpeen tyydyttämiseen, jnk. toiveen toteuttamiseen

halukas /hˈalukas/ (adj)
villig
  sellainen, jolla on halu johonkin; joka tekee mielellään jotakin.

haluta /hˈaluta/ (v)
vilja
  olla kiinnostunut tekemään jotain tai olla halukas omistamaan jotakin; tehdä mieli

halva /hˈalva/ (n)
helva
  jokin useista erilaisista makeisista ja makeista leivonnaisista, jotka ovat alkuperältään Balkanin, Lähi-idän, Pohjois-Afrikan ja Keski-Aasian seuduilta

halveksia /hˈalveksˌia/ (v)
förakta, missakta
  pitää itseään jotakuta toista tai joitakuita parempana

hame /hˈame/ (n)
kjol
  lantiolta polvia kohti laskeutuva vaatekappale, jota länsimaisessa kulttuurissa (joitakin perinneasuja lukuun ottamatta) käyttävät tavallisesti naiset

haminalainen /hˈamɪnalˌainen/ (n)
fredrikshamnbo
  Pysyvästi Haminassa asuva henkilö.

hammas /hˈammas/ (n)
tand, kugge
  selkärankaisten eläinten suussa oleva puremiseen tarkoitettu luutuma

hammasharja /hˈammashˌarja/ (n)
tandborste
  hampaiden puhdistamiseen käytettävä harja

hammashoitaja /hˈammashˌoitaja/ (n)
tandskötare, tandsköterska
  lähihoitaja, jonka työtehtäviin kuuluu hammaslääkärin avustaminen

hammaskiille /hˈammaskˌiːlle/ (n)
tandemalj
  hampaan pinnalla oleva kerros kovaa apatiittimineraalia

hammaskirurginen /hˈammaskɪrˌurɡɪnen/ (adj)
tandkirurgisk
  hammaskirurgiaan liittyvä

hammaskuoppa /hˈammaskˌuopːa/ (n)
tandalveol, tandhåla
  hammasvallin kuoppia, joihin hampaiden juuret ovat kiinnittyneet

hammaslanka /hˈammaslˌaŋka/ (n)
tandtråd
  hammasvälien puhdistamiseen käytettävä lanka

hammaslääketiede /hˈammaslˌæːketˌiede/ (n)
odontologi
  hampaiston, suun ja leukojen anatomiaa ja fysiologiaa ja lisäksi suusairauksien, vammojen ja kehityshäiriöiden ehkäisyä ja hoitoa tutkiva lääketieteellinen tieteenala

hammaslääkäri /hˈammaslˌæːkærɪ/ (n)
tandläkare
  suun, erityisesti hampaiden, terveyttä ja sairauksia hoitava akateemisesti koulutettu terveysammattilainen

hammasraudat /hˈammasrˌaudat/ (n)
tandställning
  hampaisiin asennettava metallinen laite, jolla hampaita pyritään suoristamaan

hammassärky /hˈammassˌærky/ (n)
tandvärk
  hampaaseen kohdistuva kiputila

hammastahna /hˈammastˌahna/ (n)
tandkräm
  hampaiden harjauksessa käytettävä seos

hammastahnatuubi /hˈammastˌahnatˌuːbɪ/ (n)
tandkrämstub
  tuubi, joka sisältää hammastahnaa; hammastahnan yleinen vähittäismyyntipakkaus

hammasvalli /hˈammasvˌallɪ/ (n)
tandvall
  leukaluun uloke, johon hampaat kiinnittyvät

hampaallinen /hˈampaːllɪnen/ (adj)
tandad, tandbeväpnad
  sellainen, jossa tai jolla on hammas tai hampaita

hampaanjuuri /hˈampaːnjˌuːrɪ/ (n)
tandrot
  ikenen sisällä oleva osa hammasta, jolla hammas kiinnittyy sitä ympäröivän sidekudoskalvon sitomana leukaan

hamppari /hˈampːarɪ/ (n)
skurk
  vetelehtivä, yleensä epäsiisti mieshenkilö, heittiö, renttu

hamppu /hˈampːu/ (n)
hampa
  hamppukasveihin kuuluva yksivuotinen öljy-, kuitu- ja lääkekasvi, jota kasvatetaan myös päihteeksi (Cannabis sativa)

hamppukuitu /hˈampːukwˌitu/ (n)
hampfiber
  hampusta saatava kuitu, josta voidaan valmistaa myös kestäviä kankaita, selluloosaa paperin raaka-aineeksi sekä teollista raaka-ainetta käytettäväksi eristeenä, levyinä tai huonekalujen materiaalina

hamppuöljy /hˈampːuˌøljy/ (n)
hampolja
  hampun siemenistä puristettu öljy

hampurilainen /hˈampurɪlˌainen/ (adj)
hamburgsk
  Hampuriin kuuluva tai liittyvä, Hampurista kotoisin oleva

hampurilainen /hˈampurɪlˌainen/ (n)
hamburgare
  pysyvästi Hampurissa asuva henkilö; syntyperältään hampurilainen

hampurilaisravintola /hˈampurɪlˌaisravˌintola/ (n)
hamburgerrestaurang
  ruokapaikka, jossa tarjotaan pääasiassa hampurilaisia

hampuusi /hˈampuːsɪ/ (n)
hamnbuse
  satamajätkä

hamsteri /hˈamsterɪ/ (n)
hamster
  jyrsijä , joka tunnetaan siitä että se kuljettaa keräämäänsä ruokaa poskipusseissaan

hangaari /hˈaŋŋaːrɪ/ (n)
hangar
  halli, jossa säilytetään ilma-aluksia

hanhenmaksa /hˈanhenmˌaksa/ (n)
foie gras, gåslever
  herkkuna pidetty ruoka, joka koostuu hanhen tai ankan maksasta

hanhi /hˈanhɪ/ (n)
gås
  jokin sorsalintujen lahkon -alaheimon varsinaisiin hanhiin () kuuluva edustaja

hanhikki /hˈanhɪkːɪ/ (n)
fingerört
  hanhikkien () suvun kasvi

hankain /hˈaŋkain/ (n)
årtull, klyka
  airon tuki veneen partaassa

hankala /hˈaŋkala/ (adj)
svår, jobbig, obekväm
  jokin joka on vaikea tehdä

hanke /hˈaŋke/ (n)
projekt
  etukäteen suunniteltu jonkin asian tekeminen, projekti

hanki /hˈaŋkɪ/ (n)
driva, snö
  maassa oleva kerros lunta
skare
  lumen kovettunut pinta

hankikanto /hˈaŋkɪkˌanto/ (n)
skare, skarsnö
  tilanne, jossa lumihanki kestää kulkemista upottamatta, kantaa kulkijaa

hankinta /hˈaŋkɪnta/ (n)
anskaffning, inköp
  teko, jolla hankitaan jotakin

hankkia /hˈaŋkːɪa/ (v)
skaffa, få
  saada yritystensä ansiosta, ottaa; ostaa

hankolainen /hˈaŋkolˌainen/ (n)
hangöbo
  Pysyvästi Hangossa asuva henkilö.

hansa /hˈansa/ (n)
Hansan
  hansaliitto, pohjoissaksalaisten kauppiaiden ja kauppakaupunkien liitto, joka hallitsi Itämeren kauppaa 1200–1400-luvuilla

hansakaupunki /hˈansakˌaupuŋkɪ/ (n)
hansestad
  hansaliittoon kuulunut kaupunki

hansikas /hˈansɪkas/ (n)
handske
  usein nahkasta, joskus säämiskästä, valmistettu käsine, jossa on joka sormelle oma tila

hansikaslokero /hˈansɪkˌaslokˌero/ (n)
handskfack
  autossa etumatkustajan edessä sijaitseva usein kannellinen ja lukittava säilytystila, arkisemmin hanskalokero

hanska /hˈanska/ (n)
handske
  erityisesti työssä käytettävä suojakäsine

hanumaani /hˈanumˌaːnɪ/ (n)
hulman
  -suvun Aasiassa elävä lehtiapina

hapan /hˈapan/ (adj)
syr, sur
  sellainen, jonka happamuusastetta ilmaiseva pH on alle 7
sur
  happamalta maistuva

hapankaali /hˈapaŋkˌaːlɪ/ (n)
surkål
  yl. valkokaalista maitohappokäymisen avulla valmistettu elintarvike

hapansilakka /hˈapansɪlˌakːa/ (n)
surströmming
  kannellisessa sangossa hapatettu silakka

hapero /hˈapero/ (n)
kremla, krämla
  mikä tahansa haperosukuun () kuuluva sieni
  (puhekieltä) haaparousku

hapettuminen /hˈapetːˌumɪnen/ (n)
oxidation, oxidering
  kemiallinen reaktio, jossa aineen hapetusluku kasvaa aineen yhtyessä happeen

haploidinen /hˈaploidɪnen/ (adj)
haploid
  jolla on yksinkertainen kromosomisto, eli kromosomeille ei ole vastinkromosomeja

happi /hˈapːɪ/ (n)
syre
  epämetalleihin kuuluva alkuaine

happifluoridi /hˈapːɪflˌuorɪdɪ/ (n)
syrefluorid
  mikä tahansa hapen ja fluorin muodostama kemiallinen yhdiste; ainoat tunnetut yhdisteet, joiden molekyyleissä happiatomi on elektropositiivisena osapuolena

happihappo /hˈapːɪhˌapːo/ (n)
oxosyra
  mikä tahansa happo, jonka molekyylissä on vähintään yksi atomi happea

happo /hˈapːo/ (n)
syra
  kemiallinen yhdiste, joka kykenee luovuttamaan vetyionin, syövyttää aine, jonka vesiliuoksen pH on alle 7

hapro /hˈapro/ (n)
fjällsyra
  (erityisesti) haprojen sukuun kuuluva

hapsivita /hˈapsɪvˌita/ (n)
borstnate
  Suomenkin luonnossa esiintyvä vitojen sukuun kuuluva kasvi

harajuuri /hˈarajˌuːrɪ/ (n)
korallrot
  (erityisesti) harajuurien sukuun kuuluva

harakiri /hˈarakˌirɪ/ (n)
harakiri
  japanilainen rituaalinen itsemurha, jossa vatsa leikataan auki miekalla tai veitsellä

harakka /hˈarakːa/ (n)
skata
  mustavalkoinen variksiin kuuluva lintu () jolla on yksivärisen vihreähohtoinen, 20–30 cm pitkä pyrstö

harava /hˈarava/ (n)
kratta, räfsa
  maatalouden ja puutarhanhoidon apu- ja työväline, jota käytetään haravoimiseen. Haravassa on hammastettu tanko, joka on kiinnitetty varren päähän poikittain varteen nähden.

haravoida /hˈaravˌoida/ (v)
kratta, räfsa, finkamma, kamma
  käyttää haravaa; koota heiniä haravalla; puhdistaa maata roskista tai lehdistä haravaa apuna käyttäen

harhaanjohtava /hˈarhaːnjˌohtava/ (adj)
vilseledande
  sellainen, joka johtaa harhaan; harhauttava; pettävä

harhaluulo /hˈarhalˌuːlo/ (n)
vanföreställning
  perusteeton voimakas uskomus, josta henkilö pitää kiinni itsepintaisesti, vaikka esitettäisiin sen kumoavia perusteluita tai todisteita; voivat olla mahdottomia (eriskummallisia, bisarreja) tai sellaisia, jotka ovat mahdollisia, mutta epätodennäköisiä

harittaa /hˈarɪtːaː/ (v)
skränka
  laittaa haritukseen, vääntää sopivasti haralleen, pois linjasta
spärra
  olla harallaan

harja /hˈarja/ (n)
borste
  harjaamiseen, hankaamiseen tai vastaavaan tarkoitettu esine, jossa on harjakset
man
  eläimen pitkähkö karvoitus päässä
kam tuppkam
  kanalinnun päälaen heltta, kukonharja
krön
  korkein kohta, huippu, laki, harjanne
nock, krön, takkrön, ås
  harjakaton korkein kohta; rakennustöiden vaihe jolloin rakennus on lopullisessa korkeudessaan vesikatto asennettuna

harjalintu /hˈarjalˌintu/ (n)
härfågel
  Manner-Euroopassa esiintyvä lintulaji ()

harjanne /hˈarjanne/ (n)
ås, kam
  pitkänomainen, koverarinteinen, kapea- tai suippolakinen maastonkohta

harjannostajaiset /hˈarjannˌostajˌaiset/ (n)
taklagsfest
  juhlatilaisuus, jota vietetään rakennettavan rakennuksen saavutettua harjakorkeuden tyypillisesti vesikattotöiden valmistuttua

harjasusi /hˈarjasˌusɪ/ (n)
manvarg
  Etelä-Amerikan kookkain koiraeläin (Chrysocyon brachyurus)

harjata /hˈarjata/ (v)
borsta
  käyttää harjaa; puhdistaa, suoristaa, kiillottaa tai hangata harjalla

harjoittaa /hˈarjoitːaː/ (v)
träna
  edistää, kehittää

harjoittelija /hˈarjoitːˌelɪja/ (n)
praktikant
  henkilö, joka opettelee ohjattuna käytännön taitoja ja valmentautuu tulevaan ammattiin

harjus /hˈarjus/ (n)
harr
  harri, Itä- ja Pohjois-Suomen joissa ja jossain määrin Perämeren ja Selkämeren rantojen jokisuissa tavattava pienehköksi jäävä lohikala, jolla on voimakkaasti kehittynyt selkäevä (Thymallus thymallus)

harjusikojuuri /hˈarjusˌikojˌuːrɪ/ (n)
kornfibla
  sikojuurten sukuun kuuluva kasvi

harlekiini /hˈarlekˌiːnɪ/ (n)
harlekin
  ilveilijähahmo commedia dell'artessa, jolla on tyypillisesti vinoneliökuvioinen asu

harmaa /hˈarmaː/ (adj)
grå
  joka on väriltään harmaa

harmaa /hˈarmaː/ (n)
gråt
  mustaa ja valkoista sekoittamalla syntyvä väri, jossa on saman verran kutakin pääväriä

harmaahaikara /hˈarmaːhˌaikara/ (n)
gråhäger, häger
  Toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista ()

harmaahylje /hˈarmaːhˌylje/ (n)
gråsäl
  Suomessa ulkosaaristossa elävä hylkeiden -suvun ainoa laji () tai tämän yksilö

harmaakaihi /hˈarmaːkˌaihɪ/ (n)
grå starr
  ihmisen ikään liittyvä silmän mykiön samentuminen; voidaan yleensä poistaa tekemällä kaihileikkaus

harmaakuvemyyrä /hˈarmaːkˌuvemˌyːræ/ (n)
gråsiding
  (Clethrionomys rufocanus) selästä ja päästä punaruskea ja kyljiltään harmaa, Suomessa maan pohjoisosissa elävä myyrä

harmaaniskahemppo /hˈarmaːnˌiskahˌempːo/ (n)
grånackad siska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaantua /hˈarmaːntˌua/ (v)
gråna
  muuttua harmaaksi

harmaapäätikka /hˈarmaːpˌæːtɪkːa/ (n)
gråspett
  harmaapäinen Euraasiaan levinnyt tikkalintu

harmaasara /hˈarmaːsˌara/ (n)
gråstarr
  Suomenkin luonnossa esiintyvä sarojen sukuun kuuluva kasvi

harmakka /hˈarmakːa/ (n)
gråskål
  Suomessakin tavattava kotelosieni

harmio /hˈarmɪo/ (n)
sandvita
  (erityisesti) harmioiden sukuun kuuluva ; Suomeen laji lienee saapunut 1800-luvun puolivälissä

harmoni /hˈarmonɪ/ (n)
harmonium, tramporgel
  urkuharmoni, koskettimistolla varustettu paineilmakäyttöinen vapaalehdykkäsoitin

harmonia /hˈarmonˌia/ (n)
harmoni
  sävelten sopeutuvuus, sointu

harmonikka /hˈarmonˌikːa/ (n)
dragspel, harmonika
  kannettava, palkeessa muodostetun paineilman avulla toimiva vapaalehdykkäinen kosketinsoitin

harmoninen /hˈarmonɪnen/ (adj)
harmonisk
  harmoniaan liittyvä, harmoniassa oleva

harottaa /hˈarotːaː/ (v)
sticka
  törröttää sekaisena, sojottaa sinne tänne; harittaa, [[kränkelläs], kränkkistellä olla kränkkeellään

harppi /hˈarpːɪ/ (n)
passare
  ympyränkaaren piirtämisen ja mittaamisen apuväline

harppu /hˈarpːu/ (n)
harpa
  sinfoniaorkesteriin 1800-luvulta lähtien kuulunut kielisoitin

harppuuna /hˈarpːuːna/ (n)
harpun
  keihäsmäinen väline, jota käytetään kalastuksessa tai muiden vesieläinten kuten valaiden pyynnissä

harras /hˈarras/ (adj)
andaktsfull, andäktig
  uskonnollisen tai hengellisen hartauden harjoittamiseen liittyvä

harrastaa /hˈarrastaː/ (v)
ha som hobby, idka
  tehdä, tavallisesti vapaa-aikana, toistuvasti tai säännöllisesti sellaista, mistä on kiinnostunut
bruka
  olla tapana tehdä, noudattaa tietynlaista käytäntöä

harrastaja /hˈarrastˌaja/ (n)
hobbyist
  henkilö, joka harjoittaa jotakin toimintaa yl. vapaa-ajan vietteenä

harrastus /hˈarrastus/ (n)
hobby
  säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jota tehdään ajan kuluksi, huvin vuoksi, työn vastapainoksi

hartiaviitta /hˈartɪavˌiːtːa/ (n)
pelerin
  hartioiden peitteenä käytettävä lyhyt, hihaton viitta

harus /hˈarus/ (n)
stag
  rikin osa; mastoa aluksen pituussuunnassa tukeva köysi, vaijeri tms.

harustaminen /hˈarustˌamɪnen/ (n)
stagning
  haruksella tai haruksin tukeminen, niillä varustaminen

harva /hˈarva/ (adj)
få, gles
  sellainen, joka ei ole tiheä, taaja t. tuuhea
gles
  (ihmisistä) harvalukuinen, vähälukuinen; ei moni, eivät monet

harva se päivä /hˈarva se pˈæivæ/ (adv)
nästan varje dag
  miltei joka päivä

harvemmin /hˈarvemmɪn/ (adv)
mer avlägset, mer sällan, mindre ofta
  Vertailumuoto, komparatiivi sanasta harvoin.

harvinainen /hˈarvɪnˌainen/ (adj)
rar, sällsynt
  sellainen, jota ei esiinny paljoa tai tapahdu usein, harvoin tavattava tai tapahtuva; erikoinen

harvoin /hˈarvoin/ (adv)
sällan
  vain joskus, hyvin harvakseltaan

haspelikela /hˈaspelˌikela/ (n)
haspelrulle
  (kalastus) kiinteäpuolainen avokela

hasselpähkinä /hˈasselpˌæhkɪnæ/ (n)
hasselnöt
  sen hedelmästä eli pähkinä

hattara /hˈatːara/ (n)
sockervadd, spunnet socker
  sokerista pilvimäisen massan muodostaviksi kuiduiksi vaahdotettu makeinen

hattu /hˈatːu/ (n)
hatt, mössa
  huovasta tai muusta jäykästä materiaalista valmistettu, tavallisesti vuorilla varustettu päähine
hake
  kirjaimen päälle tarkekirjoituksessa lisättävä, ylöspäin aukeavan kulman muotoinen tarke [ˇ]

hattupuolue /hˈatːupˌuolue/ (n)
Hattarna, hattpartiet
  1700-luvulla Ruotsissa ja Suomessa toiminut poliittinen puolue, joka tunnettiin tiukasta asenteestaan Venäjää kohtaan

hattutemppu /hˈatːutˌempːu/ (n)
hattrick
  joukkuepalloiluissa kolme maalia samassa ottelussa saman pelaajan tekeminä

hatullinen /hˈatullɪnen/ (n)
en hatt full
  hattuun mahtuva määrä, hatuntäysi

haudata /hˈaudata/ (v)
begrava
  laskea kuollut hautaan

hauduttaa /hˈaudutːaː/ (v)
bräsera
  kypsentää ruokaa vähässä nestemäärässä suljetussa astiassa, tarkoituksena höyryttää ruoka kypsäksi ja rikastaa irtoavat makuaineet liemeen
sjuda, småkoka
  kypsentää ruokaa tai liottaa mausteita nesteessä, jonka lämpötila on hieman kiehumispisteen alapuolella
låta dra
  valmistaa juomaa liottamalla aromiaineita kuumaan veteen

hauenleuka /hˈauenlˌeuka/ (n)
krokodilklämma
  jousin puristetuin leueoin kiinnittyvä sähköliitin

hauis /hˈauɪs/ (n)
biceps brachii
  kaksipäinen olkalihas, kyynärniveltä koukistava lihas kädessä

hauki /hˈaukɪ/ (n)
gädda
  pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvä, Suomessa koko maan sisävesissä ja rannikkoalueilla elävä petokalalaji

haukka /hˈaukːa/ (n)
hök, falk
  keskikokoinen tai pieni päiväpetolintu (). Heimossa on sukuja: Buteo, Circus, Accipiter ja Pernis.

haukkua /hˈaukːua/ (v)
skälla
  pitää koiralle, ketulle tai naalille ominaista katkonaista ääntelyä
okväda
  nimitellä loukkaavasti tai halventavasti, ilmaista usein patoutunut tyytymättömyytensä toiseen tai tämän aikaansaannoksiin, purkaa kiukkunsa tai muu kielteinen mieliala jollekin; herjata, sättiä, moittia, parjata

haukotus /hˈaukotus/ (n)
gäsp, gäspning
  väsymykseen tai kyllästymiseen yhdistetty refleksi, joka pakottaa syvään hengitykseen suun kautta

haupitsi /hˈaupɪtsɪ/ (n)
haubits
  kenttätykistössä käytettävä tykki, putkeltaan lyhyempi ja suurempiin korotuksiin kykenevä kuin kanuuna

hauras /hˈauras/ (adj)
skör
  helposti mureneva t. murtuva

haurasloikko /hˈauraslˌoikːo/ (n)
stenbräken
  Suomenkin luonnossa esiintyvä loikkojen sukuun kuuluva kasvi

hauska /hˈauska/ (adj)
rolig
  miellyttävä, mukava, kiva

hauta /hˈauta/ (n)
grav
  paikka, johon kuolleen ruumis sijoitetaan, viimeinen leposija

hautajaiset /hˈautajˌaiset/ (n)
jordfästning, begravning
  muistoseremonia, jossa kuolleen ihmisen muistoksi pidetään yleensä puheita, ja jossa kuollut lasketaan hautaan

hautajaisraha /hˈautajˌaisraha/ (n)
begravningsmynt
  hallitsijan kuoleman johdosta valmistettu metallirahan kaltainen muistoesine, joita hautajaisissa jaettiin kansalle heittorahana ja joskus jalommasta metallista tehtyinä muunnoksina arvohenkilöille

hautakivi /hˈautakˌivɪ/ (n)
gravsten
  haudalle pystytettävä muistomerkki, johon kaiverretaan esimerkiksi vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika

hautausmaa /hˈautausmaː/ (n)
kyrkogård, begravningsplats
  paikka jonne vainajat haudataan maahan kaivettuun kuoppaan tai tuhkattujen ruumiiden tuhkat sirotellaan

hautaveistos /hˈautavˌeistos/ (n)
gravskulptur
  vainajan haudalla tai uurnalehdossa sijaitseva kuvanveistäjän suunnittelema ja mahdollisesti valmistava taiteellinen tuotos

hauva /hˈauva/ (n)
vovve
  koira

havaiji /hˈavaijɪ/ (n)
hawaiiska
  Havaijilla puhuttava austronesialainen kieli, Sanalista

havainnoida /hˈavainnˌoida/ (v)
observera
  tehdä havaintoja

havaita /hˈavaita/ (v)
iakttaga
  tulla tietoiseksi jostain seikasta, huomata, panna merkille, tehdä näköhavainto

havaittava maailmankaikkeus /hˈavaitːˌava mˈaːɪlmˌaŋkaikːeus/ (n)
observerbara universum
  kaikki galaksit ja muut kohteet, jotka ovat havainnoitavissa niistä lähtevän sähkömagneettisen säteilyn ehdittyä tarkasteluhetkeen mennessä saavuttaa tarkastelupaikan

haveri /hˈaverɪ/ (n)
haveri, sjöskada
  vesiliikenteessä tapahtunut onnettomuus

havumetsä /hˈavumˌetsæ/ (n)
barrskog
  havupuiden muodostama metsä, havupuumetsä

havumetsävyöhyke /hˈavumˌetsævˌyøhyke/ (n)
barrskogsregion
  yhtenäinen havupuiden muodostama metsävyöhyke pohjoisella pallonpuoliskolla tundra-alueen eteläpuolella

havupuu /hˈavupuː/ (n)
barrträd
  puukasvi, jonka lehdet ovat pieniä ohuita neulanmuotoisia neulasia

hede /hˈede/ (n)
ståndare
  hedelehti, siitepölyä kehittävä kukan siitoslehti; kasvin urospuolinen lisääntymiselin

hedelmä /hˈedelmæ/ (n)
frukt
  kasvin tulevien siementen suojaksi hedelmöityksen jälkeen sikiäimestä kasvava muodostuma. Hedelmien tarkoituksena on myös siementen leviämisen edistäminen
  tulos tai tuotos

hedelmällinen /hˈedelmˌællɪnen/ (adj)
fertil
  joka tuottaa hyvin satoa

hedelmämehu /hˈedelmˌæmehu/ (n)
fruktsaft, fruktjuice
  hedelmän makuinen tai hedelmästä valmistettu mehu

hedelmäsalaatti /hˈedelmˌæsalˌaːtːɪ/ (n)
fruktsallad
  salaatti, joka koostuu erilaisista hedelmistä

hedelmätarha /hˈedelmætˌarha/ (n)
fruktträdgård
  hedelmänviljelyyn tarkoitettu puutarha tai puutarhan osa

hedelmäviini /hˈedelmævˌiːnɪ/ (n)
fruktvin
  käymisteitse valmistettu alkoholijuoma, jota tehdään hedelmistä tai marjoista mutta ei viinirypäleistä

hedelmöittää /hˈedelmˌøitːæː/ (v)
befrukta
  saada aikaan hedelmöitys

hedonismi /hˈedonˌismɪ/ (n)
hedonism
  oppi, jonka mukaan mielihyvä ja/tai onnellisuus on korkein elämässä saavutettava hyvä

hehkulamppu /hˈehkulˌampːu/ (n)
glödlampa
  sähkölamppu, jonka valaisevana osana on sähkövirralla hehkuvaksi kuumentuva hehkulanka

hehtaari /hˈehtaːrɪ/ (n)
hektar
  pinta-alan mitta, 100×100 metrin ala tai 10000 m²

heikenne /hˈeikenne/ (n)
försvagare
  (valokuvaus) kemikaali, jolla heikennetään kehityksen jälkeen liian tiheää filmiä muuttamalla sen metallinen hopea helppoliukoisiksi yhdisteiksi

heikentää /hˈeikentæː/ (v)
försvaga
  tehdä tai saattaa heikoksi tai entistään heikommaksi

heikko /hˈeikːo/ (adj)
svag, vek, klen, kraftlös, lam
  joka ei jaksa, voimaton; voimaltaan tai teholtaan matala

heikkous /hˈeikːous/ (n)
svaghet
  heikkokuntoisuus, heikkovoimaisuus

heikompi astia /hˈeikompɪ ˈastɪa/ (n)
det svagare kärlet
  nainen, vaimo

heikosti /hˈeikostɪ/ (adv)
dåligt, svagt
  heikolla tavalla

heilahdus /hˈeilahdus/ (n)
svengning
  massan yksittäinen yhdensuuntainen liike tai liikahdus osana jaksottaista heilahtelua tai erillisenä tasapainoaseman poikkeamana

heiluri /hˈeilurɪ/ (n)
pendel
  akselin tai pisteen ympäri vapaasti kiertymään pääsevä, painovoiman vaikutuksesta heilahteleva kappale

heimo /hˈeimo/ (n)
stam
  ihmisyhteisö, jolla on löyhä yhteinen identiteetti, mutta ei poliittista hierarkiaa tai keskitettyä valtajärjestelmää. Jäsenyys syntyy sukulaissuhteiden mukaan, eikä periytyvää johtajuutta ole.
familj
  eliölajien luokittelun yksikkö (familia, familiae)

heinä /hˈeinæ/ (n)
hö
  jokin yksisirkkaisten heimoon Poaceae kuuluva heinäkasvi
  niitetty ja kuivattu heinäkasvien ja joidenkin muiden ruohovartisten kasvien kasvismassa

heinähanko /hˈeinæhˌaŋko/ (n)
högaffel, hötjuga
  maataloustöissä heinien käsittelyyn käytettävä kaksi- tai kolmipiikkinen varrellinen työväline

heinäkasvit /hˈeinækˌasvɪt/ (n)
gräs
  eräs yksisirkkaisten luokkaan kuuluva siemenkasvien heimo ()

heinäkuu /hˈeinækuː/ (n)
juli
  vuoden seitsemäs kuukausi, kuukausi kesäkuun ja elokuun välissä

heinänuha /hˈeinænˌuha/ (n)
pollenallergi
  heinäkasvien siitepölyn aiheuttama allergianuha

heinäratamo /hˈeinærˌatamo/ (n)
spetsgroblad
  ratamoiden sukuun kuuluva kasvi

heinäsirkka /hˈeinæsˌirkːa/ (n)
gräshoppa
  suorasiipinen hyönteinen (Caelifera). Heinäsirkalla on kapeat etusiivet, jotka lepoasennossa peittävät kokoon taipuneet lenninsiivet, ja suuret hyppyjaloiksi erikoistuneet takajalat. Suomessa heinäsirkkoja on tavattu liki 30 lajia.

heinätähtimö /hˈeinætˌæhtɪmø/ (n)
grässtjärnblomma
  Suomenkin luonnossa esiintyvä tähtimöiden sukuun kuuluva kasvi

heitteillejättö /hˈeitːeillejˌætːø/ (n)
smitning
  henkilön jättäminen avuttomaan tilaan, vaikka tekijä olisi ollut velvollinen huolehtimaan hänestä

heittiö /hˈeitːɪø/ (n)
skurk, usling
  kunniaton tai moraaliton henkilö

heitto /hˈeitːo/ (n)
kast
  heittämisen teko

heittoistuin /hˈeitːoistwɪn/ (n)
katapultstol
  lentokoneissa tai muissa ilma-aluksissa oleva lentäjän tai matkustajan istuin, joka hätätilanteessa laukaistaan ulos koneesta

heittomerkki /hˈeitːomˌerkːɪ/ (n)
apostrof
  symboli ', taikka sitten ’, jolla korvataan sanoista pois jätettyjä eli heitettyjä kirjaimia tai sitä käytetään kieliopillisena erottimena

heittoraha /hˈeitːorˌaha/ (n)
kastmynt, kastpenning
  kuninkaallisina juhlapäivinä tai hallitsijan hautajaisten yhteydessä kansan keskuuteen heitetty käypä raha tai rahana kelpaamaton rahan kaltainen mitali

heittäytyä /hˈeitːæytˌyæ/ (v)
kasta sig
  heittää itsensä pitkälleen; laskeutua johonkin; paiskautua, viskautua, syöksyä

heittää menemään /hˈeitːæː mˈenemæːn/ (v)
kasta bort
  heittää pois, hävittää, luopua omistusoikeudesta

heittää pois /hˈeitːæː pˈois/ (v)
kasta bort
  hävittää, luopua omistusoikeudesta

hektinen /hˈektɪnen/ (adj)
hektiskt
  kiireinen, kiihkeä, nopeatahtinen, kuumeinen, rauhaton, maaninen, levoton

hela /hˈela/ (n)
beslag
  puuesineeseen kiinnitetty metallivahvike tai -koriste

helatorstai /hˈelatˌorstai/ (n)
Kristi himmelsfärds dag, helgetorsdag, helithorsdag
  kristillinen juhla, jota vietetään neljäntenäkymmenentenä päivänä pääsiäisestä Jeesuksen taivaaseenastumisen muistoksi

heliborkorko /hˈelɪbˌorkorko/ (n)
heliborränta
  Suomen Pankin määrittämä viitekorko, joka korvattiin euriborkorolla vuoden 1999 alussa

helikopteri /hˈelɪkˌopterɪ/ (n)
helikopter
  ilma-alus, joka lentää yhden tai useamman pitkistä lavoista koostuvan roottorin kannattamana; lennon vakauttamiseksi peräpäässä on pienempi roottori

helikopteriraha /hˈelɪkˌopterˌiraha/ (n)
helikopterpengar
  kansalaisille jaettava keskuspankin uusi raha, jolla voidaan elvyttää taloutta tai luoda tarvittavaa inflaatiota

heliotrooppi /hˈelɪˌotroːpːɪ/ (n)
heliotrop
  -suvun lemmikkikasvi

helium /hˈelium/ (n)
helium
  kevyin jalokaasuihin kuuluva alkuaine

helleaalto /hˈelleˌaːlto/ (n)
värmebölja
  hyvin lämpimän ilmamassan siirtyminen maantieteelliselle alueelle, jolloin helleraja ylittyy useana vuorokautena

helleeni /hˈelleːnɪ/ (n)
hellen
  antiikin kreikkalainen

helluntai /hˈelluntai/ (n)
pingst
  Kristillinen juhlapäivä, seitsemäs sunnuntai pääsiäisen jälkeen. Suomessa juhlapyhä ja kirkollinen juhlapäivä.

helma /hˈelma/ (n)
sköte
  paidan, hameen tms. vaatekappaleen tai muun alaosa

helmi /hˈelmɪ/ (n)
pärla
  helmisimpukan muodostama helmiäispallo, aito helmi
smycke
  erityisen kallisarvoinen tai ihastuttava yksilö

helmikana /hˈelmɪkˌana/ (n)
pärlhöna
  ulkonäkönsä perusteella nimensä saanut kanalintulaji ()

helmikkä /hˈelmɪkːæ/ (n)
slok
  erääntyyppinen ruohovartinen kasvilaji helmiköiden () suvusta

helmikuu /hˈelmɪkuː/ (n)
februari
  vuoden toinen kuukausi, kuukausi tammikuun ja maaliskuun välissä

helminauha /hˈelmɪnˌauha/ (n)
bärlband, pärlhalsband
  lankaan pujotetuista rei’itetyistä helmistä valmistettu, tavallisesti kaulassa pidettävä koru

helmipöllö /hˈelmɪpˌøllø/ (n)
pärluggla
  puunkoloissa tai pöntöissä pesivä, Suomen yleisin pöllölaji ()

helmisimpukka /hˈelmɪsˌimpukːa/ (n)
pärlmussla
  lämpimissä merissä eläviä aitojen tai viljeltyjen helmien tuottajina toimivia simpukoita ()

helmitaulu /hˈelmɪtˌaulu/ (n)
abakus
  laskemisen apuväline, jossa rei’itettyjä helmiä voidaan liu’uttaa tankoja pitkin

helmitikkanen /hˈelmɪtˌikːanen/ (n)
paljettdvärgspett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

helpottunut /hˈelpotːunut/ (adj)
lättad
  jostakin vaivanneesta vapautunut, huojentunut

helpotus /hˈelpotus/ (n)
lättnad
  helpottuminen; jokin helpottava asia

helppo /hˈelpːo/ (adj)
lätt
  joka ei tuota vaikeuksia, yksinkertainen ymmärtää, ei työläs, ei vaikea

helsinkiläinen /hˈelsɪŋkɪlˌæinen/ (n)
helsingforsbo
  pysyvästi Helsingissä asuva henkilö

helvetillinen /hˈelvetˌillɪnen/ (adj)
helvetisk
  sietämätön

helvetti /hˈelvetːɪ/ (n)
helvete
  tuonela, manala, kadotus; useiden eri uskontojen mukaan paikka, jossa maanpäällisessä elämässään pahaa tehneet kärsivät kuolemansa jälkeen

hemlokki /hˈemlokːɪ/ (n)
hemlock, hemlocksgran
  jokin hemlokkien () sukuun kuuluva havupuu(laji)

hemmoteltu /hˈemmotˌeltu/ (adj)
bortskämd
  jota hemmotellaan tai on hemmoteltu; yksilö joka on saanut aina tahtonsa läpi, kasvanut liiallisessa materian paljoudessa

hemppo /hˈempːo/ (n)
hämpling
  , Suomessakin pesivä siemeniä syövä peippoihin kuuluva varpuslintu

hengellinen /hˈeŋŋellɪnen/ (adj)
andlig
  sellainen (tavallisesti aineeton), joka liittyy uskontoon tai henkimaailmaan

hengenvaara /hˈeŋŋenvˌaːra/ (n)
livsfara
  se, että menehtyminen on mahdollista tai todennäköistä (kylteissä, varoitustekstinä)

hengenvaarallinen /hˈeŋŋenvˌaːrallɪnen/ (adj)
livsfarlig
  sellainen, joka saattaa aiheuttaa kuoleman

hengittää /hˈeŋŋɪtːæː/ (v)
andas
  ottaa toistuvasti ilmaa sisään keuhkoihin ja puhaltaa ilma ulos, tarkoituksena hapen talteen ottaminen ilmasta hengittävälle eliölle

hengitys /hˈeŋŋɪtys/ (n)
andning, respiration
  hengitämisen toteutus, kasveissa ja eläinten ruumiissa tapahtuva hapenotto ilmasta tai vedestä ja elimistössä palamisen tuloksena syntyneen hiilidioksidin poisto

henkilö /hˈeŋkɪlø/ (n)
person
  joku tietty tai tuntematon ihminen

henkilöauto /hˈeŋkɪløˌauto/ (n)
personbil
  pienehkö auto, joka on tarkoitettu ihmisten kuljettamiseen ja johon yleensä mahtuu 4-6 henkilöä

henkilökemia /hˈeŋkɪlˌøkemˌia/ (n)
personkemi
  ihmisten yhteensopivuus

henkilökortti /hˈeŋkɪløkˌortːɪ/ (n)
id-kort, identitetskort, legitimationshandling
  henkilötodistus, poliisin antama todistus henkilöllisyydestä

henkilökultti /hˈeŋkɪløkˌultːɪ/ (n)
personkult
  poliittisen tai uskonnollisen johtajan tai julkisuuden esiinnostaman henkilön ihannointi ja kohottaminen sankarin asemaan

henkilöllisyystodistus /hˈeŋkɪlˌøllɪsˌyːstodˌistus/ (n)
identitetsbevis
  viranomaisen myöntämä henkilön tunnistamiseen tarvittava asiakirja, meillä tavallisesti kuvallinen henkilökortti tai ulkomailla asioitaessa passi

henkilötieto /hˈeŋkɪløtˌieto/ (n)
personuppgift
  luonnollista henkilöä, hänen ominaisuuksiaan tai elinolosuhteitaan kuvaava merkintä, joka voidaan tunnistaa häntä, hänen perhettään tai hänen kanssaan yhteisessä taloudessa elävää koskevaksi

henkilötodistus /hˈeŋkɪlˌøtodˌistus/ (n)
identitetsbevis
  viranomaisen antama virallinen todistus henkilöllisyydestä

henkinen hyvinvointi /hˈeŋkɪnen hˈyvɪnvˌointɪ/ (n)
mentalhygien
  henkinen tasapaino ja hyvä elämä

henkirakuuna /hˈeŋkɪrakˌuːna/ (n)
livdragon
  henkivartiokaartiin kuuluva rakuuna

henkitorvi /hˈeŋkɪtˌorvɪ/ (n)
luftstrupe
  kaulassa oleva putkimainen elin, joka yhdistää kurkunpään ja keuhkot

henkivakuutus /hˈeŋkɪvakˌuːtus/ (n)
livförsäkring, livförsäkra
  vakuutus, jossa riski liittyy vakuutetun elämään ja kuolemaan

henkivartija /hˈeŋkɪvˌartɪja/ (n)
livvakt
  henkilö, joka työkseen suojelee jonkun muun henkeä

hentokiurunkannus /hˈentokˌiuruŋkˌannus/ (n)
nunneört
  kiurunkannusten sukuun kuuluva kasvi

hentosavikka /hˈentosavˌikːa/ (n)
fiskmålla
  savikkojen sukuun kuuluva kasvi , joka on Suomessa muinaistulokas

hentosuolake /hˈentosˌuolake/ (n)
kärrsälting
  suolakkeiden sukuun kuuluva kasvi

hepatiitti /hˈepatˌiːtːɪ/ (n)
hepatit, leverinflammation
  maksatulehdus

hepokatti /hˈepokˌatːɪ/ (n)
vårtbitare
  Suorasiipisiin kuuluva hyppivä hyönteinen (). Hepokatin tuntosarvet ovat yleensä vartaloa pidemmät, mikä auttaa erottamaan sen muuten hyvin samankaltaisesta heinäsirkasta.

heppa /hˈepːa/ (n)
pålle häst
  hevonen

heppu /hˈepːu/ (n)
kille
  (yleensä miespuolinen) henkilö

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (adj)
hebreisk
  Heprean kielestä peräisin oleva tai siihen liittyvä.

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (n)
hebré, israelit
  Aabrahamista, Iisakista ja Jaakobista polveutuvan seemiläisen kansan jäsen tai jälkeläinen

hera /hˈera/ (n)
vassla
  maitohera, maidosta rasvan ja juustoaineen erottamisen jälkeen jäävä neste

heraldiikka /hˈeraldˌiːkːa/ (n)
heraldik
  oppi vaakunoista ja lipuista

heraldinen /hˈeraldɪnen/ (adj)
heraldisk
  heraldiikkaan liittyvä

herastuomari /hˈerastˌuomarɪ/ (n)
häradsdomare
  käräjäoikeuden lautamiehen arvonimi

herbaario /hˈerbaːrˌio/ (n)
herbarium
  kasvikokoelma; tyypillisesti litteiksi kuivattuja kasveja paperiarkeille kiinnitettyinä

herhiläinen /hˈerhɪlˌæinen/ (n)
bålgeting
  herhiläisten sukuun kuuluva -laji tai sen yksilö
  mikä tahansa herhiläisten -sukuun kuuluva yhteiskunta-ampiaisten laji tai sellaisen yksilö

herjakirjoitus /hˈerjakˌirjoitus/ (n)
nidskrift, smädeskrift
  tekstin välityksellä tapahtuva jonkun henkilön tai asian pahantahtoinen parjaaminen

herkkusieni /hˈerkːusˌienɪ/ (n)
champinjon
  viljelyherkkusieni, helttasieniin kuuluva ravinnoksi viljelty sieni (Agaricus bisporus). Tämä maailman suosituin herkkusienilaji löytyi eteläeurooppalaisesta luonnosta ja sitä alettiin tuottaa hallituissa oloissa 1700-luvulla. Muitakin herkkusienilajikkeita viljellään. Viljeltyjen herkkusienten lisäksi Suomessa tunnetaan parikymmentä luonnossa kasvavaa lajia.

herkkusienimunakas /hˈerkːusˌienɪmˌunakas/ (n)
champinjonomelett
  (keittiö) munakas, jonka täyttenä on herkkusientä, herkkusienitäytteinen munakas.

herkkutatti /hˈerkːutˌatːɪ/ (n)
karljohan, stensopp
  tatteihin kuuluva sieni Boletus edulis, arvokas ruokasieni, Suomessa kauppasieni

herkkähipiäinen /hˈerkːæhˌipɪˌæinen/ (adj)
lättretad, lättstött
  helposti loukkaantuva, yliherkkä

herkullinen /hˈerkullɪnen/ (adj)
läcker
  hyvältä maistuva, maukas

hermafrodiitti /hˈermafrodˌiːtːɪ/ (n)
hermafrodit
  kaksisukupuolinen eliö

hermo /hˈermo/ (n)
nerv
  hermoimpulssien kulkuväylänä toimiva lankamainen elin

hermomyrkky /hˈermomˌyrkːy/ (n)
nervgift
  hermostoon vaikuttava myrkky; hermostomyrkky

hermosolu /hˈermosˌolu/ (n)
nervcell
  hermokudoksen solu, joka välittää hermoimpulsseja

hermosto /hˈermosto/ (n)
nervsystem
  monisoluisen eliön hermosoluihin perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä

hermostua /hˈermostˌua/ (v)
bli nervös, jaga upp
  huolestua jonkun puolesta

hermostunut /hˈermostunut/ (adj)
nervös, spänd, byxis, rastlös
  jännittynyt, levoton, huolestunut

herne /hˈerne/ (n)
ärt, ärta
  palkoja kasvattava viljelykasvi papujen ohella ()
ärta, ärt
  yksittäinen herneen syötävä siemen palon sisällä

hernekasvit /hˈernekˌasvɪt/ (n)
ärtväxter, baljväxter
  yhteisnimitys heimon kaksisirkkaisille kasveille

hernekeitto /hˈernekˌeitːo/ (n)
ärtsoppa
  herneistä keitetty keitto

heroiini /hˈeroˌiːnɪ/ (n)
heroin
  opioideihin kuuluva päihde, voimakas ja addiktoiva jauhemainen huume

herra /hˈerra/ (n)
herre, herr
  Kohtelias puhuttelu miehelle, käytetään sukunimen edellä. Lyhenne hra.
herre
  hallitsija, isäntä

herrainhuone /hˈerrainhˌuone/ (n)
herrehus
  Preussin maapäivien ensimmäinen kamari 1854–1918
  Itävallan valtakunnanneuvoston ensimmäinen kamari vuoteen 1918
herrum
  miehille varattu huone

hertsi /hˈertsɪ/ (n)
hertz
  taajuuden SI-yksikkö (tunnus Hz)

hertta /hˈertːa/ (n)
hjärter
  tavallisen korttipakan maa, symboli punainen sydän, ♥

herttaisuus /hˈertːaisuːs/ (n)
älsklighet
  se, että on herttainen

herttakaksikko /hˈertːakˌaksɪkːo/ (n)
spindelblomster
  kaksikoiden sukuun kuuluva kasvi

herttamainen /hˈertːamˌainen/ (adj)
hjärtlik
  (lehdestä) sydämen muotoinen

herttua /hˈertːua/ (n)
hertig
  eräs korkea aatelisarvo, eräiden kuningasperheiden lapsille myönnettävä arvo

herttuakunta /hˈertːuakˌunta/ (n)
hertigdöme
  herttuan tai herttuattaren hallitsema maa-alue, läänitys tai valtakunta

herttuatar /hˈertːuatar/ (n)
hertiginna
  herttuan puoliso; nainen, jolla on herttuan aatelisarvo

herukka /hˈerukːa/ (n)
vinbär
  -sukuun kuuluvia kasveja, jotka tunnetaan marjapensaina; mustaherukka, punaherukka, valkoherukka

herätyskello /hˈerætˌyskello/ (n)
väckarklocka
  kello, jonka on tarkoitus soida ja herättää tiettynä ajankohtana

hetero /hˈetero/ (n)
hetero
  heteroseksuaali

heteroseksuaali /hˈeterosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
heterosexuell
  henkilö, joka tuntee seksuaalista vetoa vastakkaiseen sukupuoleen

heteroseksuaalisuus /hˈeterosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
heterosexualitet
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen vastakkaiseen sukupuoleen

heti /hˈetɪ/ (adv)
genast
  välittömästi, viipymättä, viivyttelemättä

hetiö /hˈetɪø/ (n)
befruktningsdelarna
  (kasvitiede) kukkakasvin hedesiitoslehtien muodostama kokonaisuus.

hetki /hˈetkɪ/ (n)
stund, ögonblick
  lyhyt mitattavissa oleva aika

hetmanni /hˈetmannɪ/ (n)
hetman#Ruotsi
  toiseksi korkein sotilaskomentaja Puolassa ja Liettuassa 1400–1700-luvuilla

heuristinen /hˈeurɪstɪnen/ (adj)
heuristisk
  päättelyyn tai arviointiin perustuva, ilman täsmällistä algoritmia

hevonen /hˈevonen/ (n)
häst, springare
  ratsastukseen ja vetojuhdaksi kesytetty nisäkäs (Equus caballus), luonnossa laumoissa elävä kavioeläin, joka on kasvissyöjä
bock, häst
  yksi telinevoimistelussa käytettävistä voimistelutelineistä

hevonkuusi /hˈevoŋkˌuːsɪ/ (n)
I världens ände, Området där vargen finns, bortom all ära och redlighet, i mitten av ingenstans, i tassemarken, långt ute i bushen
  paikka joka on "missä lie", illatiivissa merkitsee pois

hevoseläimet /hˈevoselˌæimet/ (n)
hästdjur
  (eläintiede) (), kavioeläimiin kuuluva, hevosen kaltaisten eläinten heimo, jonka nykyiset lajit kuuluvat sukuun

hevosenkengittäjä /hˈevosˌeŋkeŋŋˌitːæjæ/ (n)
hovslagare
  kengitysseppä

hevosenkenkä /hˈevosˌeŋkeŋkæ/ (n)
hästsko
  hevosen kavioon naulattava metallinen suojus, joka suojaa kaviota kulumiselta

hevosenliha /hˈevosˌenlɪha/ (n)
hästkött
  teurastetun hevosen liha

hevoshullu /hˈevoshˌullu/ (n)
hästfrälst
  henkilö, joka pitää paljon hevosista ja harrastaa jotain hevosiin liittyvää kuten ratsastusta

hevoskastanja /hˈevoskˌastanja/ (n)
hästkastanj
  mikä hyvänsä hevoskastanjoiden () sukuun kuuluva puu
  balkaninhevoskastanja ()

hevosmies /hˈevosmies/ (n)
hästkarl
  hevosten ajaja, työhevosia hoitava henkilö

hevosraitiovaunu /hˈevosrˌaitɪovˌaunu/ (n)
hästspårvagn
  raitiovaunu, joka toimii sähkömoottorin sijasta hevosten vetämänä

hevostalli /hˈevostˌallɪ/ (n)
häststall
  rakennus, jossa pidetään hevosia

hevosvetoinen /hˈevosvetˌoinen/ (adj)
hästanspänd, hästdragen
  sellainen, mitä vedetään hevosella; hevosella vedettäväksi tarkoitettu

hevosvoima /hˈevosvˌoima/ (n)
hästkraft
  vanha tehon mittayksikkö, jota on käytetty etenkin ajoneuvoista puhuttaessa. Yksi hevosvoima on teho, jolla pystyy nostamaan 75 kilogramman massan nopeudella 1 metriä sekunnissa. Hevosvoima on 0,736 kilowattia (kW). Hevosvoiman suomenkielinen lyhenne on hv.

hešván /hˈeʃvan/ (n)
heshván
  hešvánkuu, hešván-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi tišrí- ja kislév-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin loka-marraskuussa

hidas /hˈidas/ (adj)
långsam, trög
  pienellä vauhdilla liikkuva tai tapahtuva

hieho /hˈieho/ (n)
kviga
  sukukypsä lehmä, joka ei ole vielä kertaakaan poikinut

hiekka /hˈiekːa/ (n)
sand
  hienojakoinen, kivien rapautuessa muodostuva maalaji

hiekkaeste /hˈiekːaˌeste/ (n)
bunker
  golfissa kuoppamainen este, jonka pohjalla on hiekkaa

hiekkainen /hˈiekːainen/ (adj)
sandig
  jokin alue, esine tai asia, jossa on paljon hiekkaa

hiekkakivi /hˈiekːakˌivɪ/ (n)
sandsten
  hiekasta kovettumalla muodostunut huokoinen kivilaji

hiekkakylpy /hˈiekːakˌylpy/ (n)
sandbad
  monien lintulajien tapa puhdistautua loisista rypypaikassa

hiekkalaatikko /hˈiekːalˌaːtɪkːo/ (n)
sandlåda
  hiekalla täytetty lasten leikkipaikka
  ohjelmalle eristetty ympäristö, jossa sen suoritus ei voi vaikuttaa isäntäkoneen muun ohjelmiston toimintaan

hiekkapaperi /hˈiekːapˌaperɪ/ (n)
sandpapper
  vahva paperi, jonka pintaan on liimattu karkeaa jauhetta hiomista varten, hiomapaperi

hiekkaranta /hˈiekːarˌanta/ (n)
sandstrand
  irtohiekan peittämä ranta, hiekka-alue meren tai järven lähellä

hiekoittaa /hˈiekoitːaː/ (v)
sanda
  levittää hiekkaa tai soraa liukkauden torjumiseksi

hieman /hˈieman/ (adv)
lite, liten
  vähän, pikkuisen

hieno /hˈieno/ (adj)
fin, flott, stilig
  miellyttävän näköinen tai kuuloinen, miellyttävän oloinen
tunn
  ohut, kapea, hienorakenteinen, pienirakeinen

hienopuuseppä /hˈienopˌuːsepːæ/ (n)
ebenist, finsnickare
  edellisiin liittyvä koulutus, oppiarvo ja ammattinimike

hieraattinen /hˈieraːtːɪnen/ (adj)
hieratisk
  pappeihin liittyvä, papillinen

hierarkia /hˈierarkˌia/ (n)
hierarki
  moniasteinen arvojärjestelmän asteikko, joka suppenee huippua kohti

hierarkkinen /hˈierarkːɪnen/ (adj)
hierarkisk
  sellainen, joka kuuluu hierarkiaan, hierarkiaan kuuluva; hierarkialle ominainen

hieroa /hˈieroa/ (v)
massera
  hangata raajoilla painaen

hieroglyfi /hˈieroɡlˌyfɪ/ (n)
hieroglyf
  muinaisegyptiläinen kuvakirjoitusmerkki

hieroja /hˈieroja/ (n)
massör
  henkilö, joka hieroo ihmisten lihaksia

hieskoivu /hˈieskoivu/ (n)
glasbjörk
  metsähieskoivu ()

hietalaukka /hˈietalˌaukːa/ (n)
sandlök
  laukkojen sukuun kuuluva kasvi

hietamato /hˈietamˌato/ (n)
sandmask
  eräs nivelmatojen laji () tai sen yksilö

hietaolkikukka /hˈietaˌolkɪkˌukːa/ (n)
hedblomster
  olkikukkien sukuun kuuluva kasvi

hietatokko /hˈietatˌokːo/ (n)
sandstubb
  (Pomatoschistus minutus) kala

hietikkosara /hˈietɪkːˌosara/ (n)
sandstarr
  merenrantahietikoilla ja nummilla kasvava monivuotinen sarakasvi ()

hiha /hˈiha/ (n)
ärm
  vaatteen osa, joka peittää käsivarren osittain tai kokonaan

hihittää /hˈihɪtːæː/ (v)
fnissa, fnittra
  nauraa hillitysti, pidättyväisesti

hihna /hˈihna/ (n)
rem
  tasalevyinen, tyyppillisesti nahasta tai kumista valmistettu, nauha

hiidenkirnu /hˈiːdeŋkˌirnu/ (n)
jättegryta
  jääkauden jäätikköjen sulamisveden kallioon kaivertama lieriönmuotoinen kuoppa

hiihto /hˈiːhto/ (n)
skidåkning
  yleisnimitys erilaisille lumella suksilla tapahtuville etenemis- ja urheilumuodoille

hiihtohissi /hˈiːhtohˌissɪ/ (n)
skidhiss, skidlift
  laite, jolla laskettelijat kuljetetaan ylös mäkeä

hiihtosauva /hˈiːhtosˌauva/ (n)
skidstav
  suksisauva; hiihtolajeissa käsissä pidettävä apuväline, jota käytetään vauhdin lisäämiseen ja tasapainon ylläpitoon

hiihtäjä /hˈiːhtæjæ/ (n)
skidåkare
  henkilö, joka hiihtää

hiihtää /hˈiːhtæː/ (v)
skida, åka skidor
  liikkua suksilla

hiili /hˈiːlɪ/ (n)
kol
  palavan aineen, varsinkin puun vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on C; hiilellä on useita allotrooppisia muotoja perusmuodon ohessa: timantti, fullereeni, grafeeni, grafiitti, nanoputki ja lisää on odotettavissa
  suuren määrän hiiltä sisältävät polttoaineet, kivihiili tai puuhiili
teckningskol
  piirustusvälineenä käytettävä hiili

hiilidioksidi /hˈiːlɪdɪˌoksɪdɪ/ (n)
koldioxid
  hiilihapon anhydridi, ilmaa raskaampi kaasu, jota muodostuu palamisen yhteydessä, CO₂

hiilihanko /hˈiːlɪhˌaŋko/ (n)
brandstake
  kaksi- tai kolmihaarainen, joskus kädensijallinen, kohennusrauta

hiilihappo /hˈiːlɪhˌapːo/ (n)
kolsyra
  H₂CO₃, heikko happo, melko pysymätön hiilidioksidin ja veden yhdiste

hiilihydraatti /hˈiːlɪhˌydraːtːɪ/ (n)
kolhydrat
  hiilestä, vedystä ja hapesta koostuva orgaaninen yhdiste

hiilikaivos /hˈiːlɪkˌaivos/ (n)
kolgruva
  kaivos tai louhos, jonka pääasiallinen tuote on kivihiili

hiilimonoksidi /hˈiːlɪmonˌoksɪdɪ/ (n)
kolmonoxid
  häkä, CO

hiilivety /hˈiːlɪvˌety/ (n)
kolväte
  hiilestä ja vedystä koostuva orgaaninen yhdiste, joka palaa hyvin ja vapauttaa runsaasti energiaa, minkä vuoksi käytetään laajasti polttoaineena

hiillos /hˈiːllos/ (n)
kolbädd
  hehkuvat hiilet tulisijassa, nuotiossa tms.

hiillostaa /hˈiːllostaː/ (v)
halstra
  painostaa kysymyksillä

hiiltyä /hˈiːltyæ/ (v)
förkolna
  muuttua hiileksi

hiippakunta /hˈiːpːakˌunta/ (n)
stift
  piispan johtama hallintoalue kirkossa

hiippaläppä /hˈiːpːalˌæpːæ/ (n)
mitralisklaffen
  yksi veren virtausta ohjaavista sydämen läpistä

hiippaläpän notkahdus /hˈiːpːalæpæn nˈotkahdus/ (n)
mitralisprolaps
  hiippaläpän taipuminen eteiskammion puolelle

hiirenhäntä /hˈiːrenhˌæntæ/ (n)
mustippa
  (erityisesti) hiirenhäntien sukuun kuuluva

hiirenhäntänata /hˈiːrenhˌæntænˌata/ (n)
råttsvingel
  häntänatojen sukuun kuuluva kasvi , jota esiintyy Suomessa harvinaisena etenkin nurmikkosiemenen mukana tulleena

hiirenloukku /hˈiːrenlˌoukːu/ (n)
musfälla
  hiirien pyydystämiseen ja tappamiseen tarkoitettu, tavallisesti laukaisimen ja jousen avulla toimiva yksinkertainen laite

hiirenporras /hˈiːrempˌorras/ (n)
majbräken
  eräs Suomessakin yleinen saniainen (Athyrium filix-femina)

hiirenvirna /hˈiːrenvˌirna/ (n)
kråkvicker
  hernekasveihin kuuluva, Euroopassa ja Aasiassa yleinen monivuotinen kasvi ()

hiiri /hˈiːrɪ/ (n)
mus, datormus
  moni varsinaisten rottien ja hiirien alalahkoon () kuuluvista rottaeläinten lajeista tai sellaisen yksilö
mus
  kämmenen alla pöydällä liikuteltava tietokoneen osoitinlaite

hiirihaukka /hˈiːrɪhˌaukːa/ (n)
ormvråk
  keskikokoinen päiväpetolintu,

hiirimatto /hˈiːrɪmˌatːo/ (n)
musmatta
  tietokoneen hiiren alla käytettävä levymäinen alusta

hiisi /hˈiːsɪ/ (n)
vätte
  fantasiakirjallisuudessa esiintyvä menninkäismäinen olento

hiiva /hˈiːva/ (n)
jäst
  yleisnimi runsaalle joukolle erilaisia hiivasieniä
  leivinhiiva (), taikinaan lisättävä kohotusaine joka käyttää ravintonaan taikinan hiilihydraatteja ja tuottaa kaasua joka saa aikaan taikinan kohoamisen ja muuttumisen kuohkeaksi. Voidaan käyttää myös kiljun ja kotiviinin valmistukseen.

hiivasienet /hˈiːvasˌienet/ (n)
jästsvampar
  laaja joukko yksisoluisia mikroskooppisen pieniä sieniä, jotka eivät muodosta rihmastoja eikä itiöemiä

hiki /hˈikɪ/ (n)
svett
  pienten hikirauhasten erite, neste jota kuumuudessa leviää ihon pintaan

hikirauhanen /hˈikɪrˌauhanen/ (n)
svettkörtel
  hikeä tai ihon ja ihonalaisen rasvakerroksen väliin muodostuvaa eritettä ihon pinnalle erittävä avoeritysrauhanen (glandula sudorifera)

hila /hˈila/ (n)
galler, gitter
  elektroniputken tai kanavatransistorin ohjauselektrodi

hiljainen /hˈiljainen/ (adj)
låg
  sellainen, joka ei aiheuta paljoa hälyä, jonka aiheuttama ääni on tasoltaan matala; vähä-ääninen, hiiskumaton, äänetön

hiljalleen /hˈiljalleːn/ (adv)
småningom
  Vähän kerrallaan.

hilla /hˈilla/ (n)
hjortron
  suomuurain. Suokasvi, joka kukkii alkukesällä ja jonka marjat kypsyvät rämeillä heinäkuun lopulla ja korvissa elokuun puolella.

hilleri /hˈillerɪ/ (n)
iller
  eräs eurooppalainen näätäeläin (Mustela putorius)

hillo /hˈillo/ (n)
sylt, marmelad
  marjoista tai hedelmistä ja sokerista keitetty makeanmakuinen seos, jota käytetään esimerkiksi leivonnaisissa

hillopurkki /hˈillopˌurkːɪ/ (n)
syltburk
  tavallisesti lasinen purkki, jossa säilytetään hilloa; purkillinen hilloa

hilpari /hˈilparɪ/ (n)
hillebard, spjutyxa
  kahden käden ase, jossa sauvan päässä on terävä kärki sekä kirves ja sen toisella puolella piikki tai koukku

hilpi /hˈilpɪ/ (n)
ryssgräs
  lapinhilpien () suvun kasvi
snögräs
  tunturihilpien () suvun kasvi
källgräs
  vesihilpien () suvun kasvi

hilse /hˈilse/ (n)
mjäll
  ihosta, erityisesti päänahasta irtoavat kuolleet ihosolut

himankalainen /hˈimaŋkalˌainen/ (n)
himangobo
  Pysyvästi Himangalla asuva henkilö.

himmetä /hˈimmetæ/ (v)
anlöpa
  himmentyä, tulla himmeä(mmä)ksi

hinaaja /hˈinaːja/ (n)
bogserbåt
  alus, joka hinaa toisia laivoja

hinaaminen /hˈinaːmɪnen/ (n)
bogserande, bogsering
  perässä vetäminen

hinaava /hˈinaːva/ (adj)
bogserande
  sellainen, joka hinaa, hinauksen vetävänä osapuolena toimiva

hinaus /hˈinaus/ (n)
bogsering
  hinaamisen toteutus tai tapahtuma

hinausauto /hˈinausˌauto/ (n)
bogserbil, bärgningsbil
  onnettomuuden ja teknisen vian vuoksi hajonneiden sekä väärin pysäköityjen autojen tai muiden moottoriajoneuvojen siirtämiseen tarkoitettu kuorma-auto

hindinkielinen /hˈindɪŋkˌielɪnen/ (adj)
hindisk
  hindin kielellä kirjoitettu t. puhuttu

hinkalo /hˈiŋkalo/ (n)
binge, lår
  (maatalous) suuremmasta säilytystilasta seinämillä rajattu viljan säilytystila; kellarista rajattu osa.

hinnasto /hˈinnasto/ (n)
prislista, prisförteckning, priskurant
  luettelo tai lista hinnoista

hinnoitella /hˈinnoitella/ (v)
prissätta
  määrittää tuotteelle tai palvelulle hinta

hinta /hˈinta/ (n)
pris
  se, mitä joku on valmis maksamaan, hyödykkeen arvo markkinoilla

hintaero /hˈintaˌero/ (n)
prisskillnad
  kahden vertailtavan hinnan välinen ero

hintasulku /hˈintasˌulku/ (n)
prisstopp
  määräajan tai toistaiseksi voimassa oleva hintojen korottamisen kieltäminen

hintatasapaino /hˈintatˌasapˌaino/ (n)
jämtvitspris
  (taloustiede) markkinoilla tilanne, jossa tuotteen kysyntä vastaa tarjontaa ja hinta on siten "sopiva".

hintelä /hˈintelæ/ (adj)
tanig
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hintti /hˈintːɪ/ (n)
bög, fjolla, böckling, fikus
  homoseksuaalinen mies

hipiä /hˈipɪæ/ (n)
hy
  iho

hippaleikki /hˈipːalˌeikːɪ/ (n)
tafatt
  lasten leikki, jossa hippana oleva leikkijä yrittää saada muita leikkijöitä kiinni; kiinni jääneestä tulee vuorostaan hippa

hirnua /hˈirnua/ (v)
gnägga
  pitää hevosen ääntä

hirsi /hˈirsɪ/ (n)
stock, timmer
  kaadetun puun jykevähkö runko, luokiteltu puutavaralaji

hirsiaitta /hˈirsɪˌaitːa/ (n)
timrad bod
  hirsistä salvettu aitta

hirsipuu /hˈirsɪpuː/ (n)
galge
  rakennelma, joka on tehtyihmisten hirttämistä varten
hänggubbe
  seurapeli, jossa pyritään arvaamaan sanan kirjaimia

hirsiseinä /hˈirsɪsˌeinæ/ (n)
timmervägg
  veistetyistä hirsistä tai höylähirsistä, useista hirsikerroista ladottu rakennelma, yleensä rakennuksen ulko- tai sisäseinä

hirssisara /hˈirssɪsˌara/ (n)
hirsstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

hirsutismi /hˈirsutˌismɪ/ (n)
hirsutism
  liikakarvoitus; naisilla esiintyvää liiallista karvankasvua kehon alueilla, joissa tyypillisesti kasvaa karvaa lähinnä miehillä

hirtehishumoristinen /hˈirtehˌishumorˌistɪnen/ (adj)
galghumoristisk
  hirtehishuumorille tyypillinen; sellainen, jossa on hirtehishuumoria

hirtehishuumori /hˈirtehˌishuːmˌorɪ/ (n)
galghumor
  karkea huumori toivottomassa asiaintilassa

hirvas /hˈirvas/ (n)
rentjur
  yli kolmevuotias täysikasvuinen kuohitsematon urospuolinen poro tai peura

hirveä /hˈirveæ/ (adj)
förskräcklig
  kauhea, kauhistuttava, pelottava

hirvi /hˈirvɪ/ (n)
älg
  pohjoisella pallonpuoliskolla elävä märehtijöihin lukeutuva maapallon suurin hirvieläin ()

hirvieläimet /hˈirvielˌæimet/ (n)
hjortdjur
  eräs sorkkaeläinten lahkoon kuuluva nisäkkäiden heimo ()

hirvieläin /hˈirvielæin/ (n)
hjortdjur
  mikä tahansa hirvieläinten heimoon () kuuluva sorkkaeläinten laji tai semmoisen yksilö

hirviö /hˈirvɪø/ (n)
monster, odjur, best
  taruolento, jota pidetään pelottavana ja vaarallisena

hissi /hˈissɪ/ (n)
hiss
  laite, joka nostaa tai laskee henkilön tai tavaran tasosta toiseen

histologia /hˈistolˌoɡɪa/ (n)
histologi
  kudoksia tutkiva tieteenala

histoni /hˈistonɪ/ (n)
histon
  kromatiinissa esiintyvä proteiini, jonka ympärille DNA kiertyy muodostaen nukleosomeja

historia /hˈistorˌia/ (n)
historia
  menneisyys, menneisyyttä kokonaisuudessaan koskeva ilmaisu

historiallinen /hˈistorɪˌallɪnen/ (adj)
historisk
  historiaan liittyvä

historioitsija /hˈistorɪˌoitsɪja/ (n)
historiker
  historian tapahtumista kirjoittava henkilö, historiankirjoittaja

hitaasti /hˈitaːstɪ/ (adv)
långsamt
  vähäisellä nopeudella

hitaus /hˈitaus/ (n)
långsamhet
  hidas toiminta ominaisuutena

hitsaaja /hˈitsaːja/ (n)
svetsare
  henkilö, joka hitsaa ammatikseen

hitsata /hˈitsata/ (v)
svetsa
  liittää metallikappaleita yhteen saattamalla liitoskohta esim. sulamislämpötilaan

hitti /hˈitːɪ/ (n)
hit, hitlåt
  suosittu musiikkikappale, joka usein saavuttaa nopeasti suosion

hiukan /hˈiukan/ (adv)
litet, smått
  vähässämäärin, vähän, hieman

hiukka /hˈiukːa/ (n)
gnutta, smula
  hyvin pieni määrä; hitunen, rahtunen, hiukkanen

hiukkanen /hˈiukːanen/ (n)
partikel
  aineosanen, esim. atomi, elektroni tai neutroni

hius /hˈius/ (n)
hår, luv
  ihmisen päälaella kasvava yksittäinen karva, yksi tukan muodostavien hiusten joukossa; yhdysosana myös kuvaannollisessa merkityksessä

hiuslakka /hˈiuslakːa/ (n)
hårsprej
  kampaukseen aerosolipullosta lisättävä hiuskiinne

hiuslisäke /hˈiuslɪsˌæke/ (n)
postisch
  hiusten täydennys, osaperuukki

hiustenkuivaaja /hˈiusteŋkwɪvˌaːja/ (n)
fön, hårfön, hårtork
  laite, joka puhaltaa ilmaa joko sellaisenaan tai kuumennettuna ja jolla kuivataan hiuksia

hiustähti /hˈiustæhtɪ/ (n)
hårstjärna
  varreton merilijalaji

hiusvesi /hˈiusvesɪ/ (n)
hårvatten
  hiusten ja hiuspohjan hoitoon ja hiusmuotoiluun tarkoitettu kosmeettinen neste

hiusväri /hˈiusværɪ/ (n)
hårfärgningsmedel, hårfärg
  hiusten värjäämiseen käytettävä aine

hoatsin /hˈoatsɪn/ (n)
hoatzin, zigenarfågel
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hohto /hˈohto/ (n)
glans, skimmer
  hohtamisen ilmentymä

hohtodiodi /hˈohtodˌiodɪ/ (n)
lysdiod
  valoa tuottava puolijohdekomponentti

hoikistua /hˈoikɪstˌua/ (v)
bli slankare
  muuttua hoik(emm)aksi

hoikka /hˈoikːa/ (adj)
slank
  vartaloltaan sopusuhtainen tai laiha; keskimääräistä kapeampi

hoikkatyvinen /hˈoikːatˌyvɪnen/ (n)
midjestekel
  mikä tahansa hoikkatyvisten alalahkoon () kuuluva pistiäinen

hoikkatyviset /hˈoikːatˌyvɪset/ (n)
gaddsteklar
  pistiäisten lahkoon () kuuluva hyönteisten () alalahko ()

hoitaja /hˈoitaja/ (n)
sjuksköterska, skötare
  eräs terveydenhoitoalan työntekijä, sairaanhoitaja, terveydenhoitaja

hoitajatar /hˈoitajatar/ (n)
sköterska
  naispuolinen hoitaja

hoito /hˈoito/ (n)
omvårdnad
  terveydentilan ylläpitäminen

hollanti /hˈollantɪ/ (n)
nederländska, hollänska, holländska
  (kielitiede) hollannin kieli (kielitunnus: nl), Alankomaiden virallinen kieli. Sanalista

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (adj)
holländsk
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (n)
holländare, holländska, nederländska
  pyvästi Alankomaissa asuva henkilö

holmium /hˈolmium/ (n)
holmium
  eräs alkuaine (tunnus Ho)

holokausti /hˈolokˌaustɪ/ (n)
förintelsen
  juutalaisten massasurma toisen maailmansodan aikaan

holtiton /hˈoltɪton/ (adj)
oaktsam oförsiktig, vårdslös
  varomaton, piittaamaton, huolimaton
okontrollerbar
  hallitsematon
lös
  pidoton, väljä, löysä

holvi /hˈolvɪ/ (n)
valv
  (arkkitehtuuri) kahden muurin ylle ja varaan kiilamaisista kivistä, tiilistä, ja laastista rakennettu tai betonista valettu kaareva kattorakenne

home /hˈome/ (n)
mögel, skimmel
  mikä tahansa erilaisista sienistä, joiden rihmasto muodostaa kuohkeaa massaa

homeopatia /hˈomeˌopatˌia/ (n)
homeopati
  eräs vitalistinen hoitomuoto, jossa homeopaattisten lääkkeiden ajatellaan aktivoivan kehon omaa paranemisprosessia, tunnettu erityisesti runsaasti laimennetuista lääkkeistään, joissa ei ole molekyyliäkään lääkeainetta jäljellä

homeostaasi /hˈomeˌostaːsɪ/ (n)
homeostas
  elimistön sisäinen tasapaino

homeostaattinen /hˈomeˌostaːtːɪnen/ (adj)
homeostatisk
  homeostaasin mukainen tai sitä noudattava, itseään tasapainottava

hominidi /hˈomɪnˌidɪ/ (n)
hominid, människoapa
  -heimon kädellinen. Heimon nykyisin eläviä lajeja ovat ihminen, simpanssi, bonobo, gorilla ja oranki; myös sukupuuttoon kuolleet saman heimon ihmisen eri kehitysmuodot

homo /hˈomo/ (n)
homo, gay, bög
  homoseksuaali yleisesti, mies tai nainen

homoavioliitto /hˈomoˌavɪolˌiːtːo/ (n)
homoäktenskap
  avioliitto kahden miehen tai naisen välillä

homoeroottinen /hˈomoerˌoːtːɪnen/ (adj)
homoerotisk
  homoseksuaalisesti eroottinen

homogeeninen /hˈomoɡˌeːnɪnen/ (adj)
homogen
  koostumukseltaan yhtenäinen, aineksiltaan tasakoosteinen, tasa-aineinen

homonymia /hˈomonˌymɪa/ (n)
homonymi
  sanojen rakenteellinen monitulkintaisuus; se että sanat ovat muodoltaan samat mutta tarkoittavat aivan eri asioita

homonyymi /hˈomonˌyːmɪ/ (n)
homonym
  sana, joka on muodoltaan sama kuin jokin toinen, erimerkityksinen sana

homoseksuaali /hˈomosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
homosexuell, homofil
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva henkilö

homoseksuaalinen /hˈomosˌeksuˌaːlɪnen/ (adj)
homosexuell
  samaa sukupuolta olevaan henkilöön, miesten keskeistä tai naisten keskeistä, seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva

homoseksuaalisuus /hˈomosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
homosexualitet
  seksuaalisen ja tunnepohjaisen mielenkiinnon kohdistuminen samaa sukupuolta olevaan

homotutka /hˈomotˌutka/ (n)
bögradar
  homoseksuaalin stereotyyppiin perustuva vaistomainen kyky aavistaa kuka on homoseksuaali

homous /hˈomous/ (n)
bögeri
  miesten homoseksuaalisuus, vrt. lesbous

honka /hˈoŋka/ (n)
fura, furu
  isokokoinen suorarunkoinen mänty, yleensä metsän keskellä kasvava

hontelo /hˈontelo/ (adj)
tanig
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hopea /hˈopea/ (n)
silver
  metallinen aine, pehmeä valkoinen jalometalli. Hopean kemiallinen merkki on Ag.

hopeahanhikki /hˈopeahˌanhɪkːɪ/ (n)
femfingerört
  tienpinnarten pieni keltakukkainen kasvi (Potentilla argentea)

hopeahäät /hˈopeahæːt/ (n)
silverbröllop
  häiden kahdeskymmenesviides vuosipäivä

hopeakuusi /hˈopeakˌuːsɪ/ (n)
silvergran
  okakuusen () vaaleansinertävistä muodoista käytetty nimitys

hopealanka /hˈopealˌaŋka/ (n)
silvertråd
  hopeinen lanka, joka on vedetty hopeasta

hopeamitali /hˈopeˌamɪtˌalɪ/ (n)
silvermedalj
  urheilu- ym. kilpailuissa toiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

hopeamitalisti /hˈopeˌamɪtalˌistɪ/ (n)
silvermedaljör
  kilpailussa hopeamitalilla palkittu, toiseksi parhaasti sijoittunut

hopearaha /hˈopeˌaraha/ (n)
silvermynt
  hopeasta lyöty raha

hopeaturska /hˈopeatˌurska/ (n)
silverkummel
  kummeliturskiin kuuluva kala Merluccius bilinearis. Myös nimeä hopeakummeli on käytetty.

hopeinen /hˈopeinen/ (adj)
silver
  hopeasta valmistettu

hopliitti /hˈoplɪːtːɪ/ (n)
hoplit
  keihäällä aseistettu raskaan jalkaväen sotilas antiikin Kreikassa

horisontaalitaso /hˈorɪsˌontaːlˌitaso/ (n)
horisontalplan, transversalplan
  jokin kuvitteellisista kehon pystysuunnassa ylä- ja alaosaan jakavista tasoista

horisontti /hˈorɪsˌontːɪ/ (n)
horisont
  näennäinen viiva, joka erottaa toisistaan maan ja taivaan jakaen näkökentän kaikki suunnat kahteen osaan: niihin, jotka kohtaavat Maan pinnan, ja niihin, jotka eivät kohtaa

hormonaalinen /hˈormonˌaːlɪnen/ (adj)
hormonell
  hormoneihin liittyvä, niistä johtuva

horologia /hˈorolˌoɡɪa/ (n)
horologi
  ajanmittaamisen tiede

horoskooppi /hˈoroskˌoːpːɪ/ (n)
horoskop
  astrologinen piirros, joka kuvaa taivaankappaleiden asentoja tietyllä hetkellä

horsma /hˈorsma/ (n)
dunört
  horsmien () sukuun kuuluva kasvi

hotelli /hˈotellɪ/ (n)
hotell
  majapaikka, joka tarjoaa lyhytaikaista majoitusta, tavallisesti yöpymistä huoneessa

hotelliaamiainen /hˈotellɪˌaːmɪˌainen/ (n)
hotellfrukost
  hotellin asiakkaille tarjoiltava aamiainen

hotellihuone /hˈotellɪhˌuone/ (n)
hotellrum
  hotellissa sijaitseva asiakkaille tarkoitettu huone, johon voi majoittua

hottentotti /hˈotːentˌotːɪ/ (n)
hottentott
  khoi, eteläisessä Afrikassa elävän khoikhoi-kansan jäsen

houkutus /hˈoukutus/ (n)
lock, lockelse
  usein voimakasta mielenkiintoa aiheuttava, attrahoiva tekijä tai ilmentymä

houlu /hˈoulu/ (n)
hölja
  vesisyvänne, järvessä tai joessa oleva vajoama tai muu syvä kohta.

housebändi /hˈousebˌændɪ/ (n)
husband
  muusikkoryhmä, joka soittaa vakinaisesti livenä tietyssä klubissa tai muussa kiinnityksessä kuten TV-ohjelmassa

housut /hˈousut/ (n)
byxa, byxor
  jalat ja alavartalon peittävä, kaksilahkeinen vaatekappale

houtskarilainen /hˈoutskarɪlˌainen/ (n)
houtskärbo
  Pysyvästi Houtskarilla asuva henkilö.

hovi /hˈovɪ/ (n)
hov
  hallitsijan asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta, hoviväki

hovimarsalkka /hˈovɪmˌarsalkːa/ (n)
hovmarskalk
  hallitsijan hovin taloudesta vastaava virkamies, joka samalla toimii hovikunnan esimiehenä

hovimestari /hˈovɪmˌestarɪ/ (n)
hovmästare
  päätarjoilija

hovioikeus /hˈovɪˌoikeus/ (n)
hovrätt
  Suomen ja Ruotsin yleisten tuomioistuinten hierarkiassa toinen oikeusaste, johon asianosainen voi valittaa käräjäoikeuden ratkaisuista

hruštšovka /hrˈuʃtʃovka/ (n)
chrusjtjovka
  neuvostoliittolainen 3–5-kerroksinen hissitön kerrostalo, joiden rakentaminen aloitettiin Nikita Hruštšovin johtokaudella

huhtahanhikki /hˈuhtahˌanhɪkːɪ/ (n)
finsk fingerört
  hanhikkien sukuun kuuluva kasvi , joka on syntynyt Keski-Venäjällä hopeahanhikin ja peltohanhikin risteytymisestä; Suomessa ilmeisesti muinaistulokas

huhtasieni /hˈuhtasˌienɪ/ (n)
murkla, toppmurkla
  korvasientä muistuttava kevätsieni,

huhtikuu /hˈuhtɪkuː/ (n)
april
  vuoden neljäs kuukausi, maaliskuun ja toukokuun välissä

huijata /hwˈijata/ (v)
fuska
  pettää, olla epärehellinen

huilisti /hwˈilɪstɪ/ (n)
flöjtist
  huilun soittaja

huilu /hwˈilu/ (n)
flöjt
  nokkahuilu, poikkihuilu tai muu niiden kaltainen puupuhallin

huimaus /hwˈimaus/ (n)
svindel
  tasapainon menettämisen tunne esimerkiksi korkealta alas katsottaessa tai noustessa seisomaan äkillisesti

huippu /hwˈipːu/ (n)
topp, spets
  korkein kohta

huippumies /hwˈipːumies/ (n)
kanon, toppman
  urheilussa tai muilla aloilla huipulla oleva mieshenkilö

huittislainen /hwˈitːɪslˌainen/ (n)
vittisbo
  Pysyvästi Huittisissa asuva henkilö.

hukkakaura /hˈukːakˌaura/ (n)
flyghavre
  , nopeasti leviävä kauran sukuinen rikkakasvi, jota tavataan Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa

hukkua /hˈukːua/ (v)
drunkna
  kuolla tukehtumalla hengitettyään nestettä

huligaani /hˈulɪɡˌaːnɪ/ (n)
huligan
  ilkitöiden tekijä

huliganismi /hˈulɪɡanˌismɪ/ (n)
huliganism
  ilkivaltainen hulinoiva käyttäytyminen, väkivallan muoto

hullu /hˈullu/ (adj)
galen
  mielisairas

hullukaali /hˈullukˌaːlɪ/ (n)
bolmört
  kylähullukaali, eräs hullukaalien sukuun kuuluva myrkyllinen koisokasvi ()

hulluruoho /hˈullurˌuoho/ (n)
spikklubba
  koisokasveihin kuuluva kaikkiin maanosiin levinnyt hyvin myrkyllinen rikkakasvi (), jota tavataan toisinaan Etelä-Suomessa

hulluttelija /hˈullutːˌelɪja/ (n)
toker
  leikkimielisten älyttömyyksien keksijä ja esittäjä

humaani /hˈumaːnɪ/ (adj)
human
  inhimillinen, ihmisystävällinen, suvaitsevainen

humala /hˈumala/ (n)
humle
  hamppukasvien heimon monivuotinen köynnöskasvi (), yleinen oluen mauste, jona käytetään humalan emikukinnoista saatavaa humalajauhoa, (yleisesti) mikä tahansa humalien () suvun kasvi

humalainen /hˈumalˌainen/ (adj)
berusad, drucken
  sellainen, joka on humalassa, alkoholin vaikutuksen alainen

humalanvieras /hˈumalˌanvieras/ (n)
nässelsnärja
  lehtivihreätön loiskasvi (Cuscuta europaea ssp. europaea)

humalasalko /hˈumalasˌalko/ (n)
humlestör
  humalan kasvatuksessa käytetty tukikeppi

humaltua /hˈumaltˌua/ (v)
bli full
  tulla humalaan, tulla alkoholin vaikutuksen alaiseksi

humanismi /hˈumanˌismɪ/ (n)
humanism
  ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus

humanistinen /hˈumanˌistɪnen/ (adj)
humanistisk
  humanismiin kuuluva, humanistisiin l. henkitieteisiin kuuluva

hummeri /hˈummerɪ/ (n)
hummer
  euroopanhummeri (Homarus gammarus), Atlantissa esiintyvä suurikokoinen äyriäinen

humoreski /hˈumorˌeskɪ/ (n)
humoresk
  lyhyt leikillinen kertomus tai sävellys

humus /hˈumus/ (n)
humus
  tumma, eloperäinen maa-aines, jossa on runsaasti humushappoja

hunaja /hˈunaja/ (n)
honung
  makea ja tahmea neste, jota mesipistiäiset ja erityisesti mehiläiset tuottavat kukkien medestä ja kasvien tai kirvojen erittämästä mesikasteesta ravinnokseen. Ihminen on hyödyntänyt mehiläisten keräämää hunajaa aluksi luonnonpesistä ottamalla ja nykyisin tarhaamalla mehiläisiä.

hunni /hˈunnɪ/ (n)
hunn
  300-luvulla Eurooppaan hyökänneen paimentolaiskansan jäsen

hunsvotti /hˈunsvotːɪ/ (n)
hundsvott
  heittiö, lurjus, roikale

huntti /hˈuntːɪ/ (n)
hundring
  satanen (rahaa)

huolestua /hˈuolestˌua/ (v)
bli bekymrad
  alkaa pelätä jonkun/jonkin puolesta

huolestus /hˈuolestus/ (n)
bekymmer
  huolestumisen tila; huolestuneisuus

huolestuttava /hˈuolestˌutːava/ (adj)
oroväckande
  huolestusta, huolestumista aiheuttava tai herättävä

huoleton /hˈuoleton/ (adj)
bekymmerslös
  joka ei kanna huolta

huolimatta /hˈuolɪmˌatːa/ (adv)
obekymrat, på trots av, utan avseende på
  jostakin asiasta piittaamatta; silti, vaikka

huolinta /hˈuolɪnta/ (n)
spedition
  tuontiin ja vientiin liittyvä palvelu toisen omistamien tavaroiden vastaanotosta, lähetyksestä, kuljetuksesta, tullaukseksesta, varastoinnista, vakuuttamisesta, tuonti- ja vientiselvitysten tekemisestä yms. toimeksiantajan laskuun

huoltaja /hˈuoltaja/ (n)
målsman, försörjare
  lapsen edun valvoja; henkilö joka vastaa virallisesti alaikäisestä henkilöstä

huoltoasema /hˈuoltoˌasema/ (n)
bensinstation
  liike josta saa autoihin varaosia ja huoltopalveluja sekä polttoainetta

huomata /hˈuomata/ (v)
märka
  havaita, kiinnittää huomionsa, panna merkille

huomattava /hˈuomatːˌava/ (adj)
märkbar
  tärkeä, erityisesti merkille pantava

huomauttaa /hˈuomautːaː/ (v)
invända
  muistuttaa

huomenna /hˈuomenna/ (adv)
i morgon, imorgon
  kuluvan päivän jälkeisenä päivänä

huominen /hˈuomɪnen/ (n)
morgondag
  seuraava päivä

huomio /hˈuomɪo/ (n)
attention, avseende
  tarkkaavaisuus, varteenotto

huomioida /hˈuomɪˌoida/ (v)
observera
  havainnoida, tehdä huomioita

huomiovalot /hˈuomɪˌovalot/ (n)
varselljus
  päiväajovalot; autoissa valoisana aikana käytettäviksi hyväksyttävät valaisimet, jotka vaativat vähemmän tehoa kuin varsinaiset valaisemiseen tarkoitetut ajovalot

huone /hˈuone/ (n)
rum
  rakennuksen muista osista yleensä seinillä erotettu tila

huoneisto /hˈuoneisto/ (n)
våning, lägenhet
  asuin- tai liiketilana käytettävä, yhdestä tai useammasta huoneesta koostuva kokonaisuus kerrostalossa, rivitalossa tai liikerakennuksessa

huonekalu /hˈuonekˌalu/ (n)
möbel
  tilassa tai huoneessa oleva käyttöesine

huonekasvi /hˈuonekˌasvɪ/ (n)
krukväxt, inomhusväxt
  sisätiloissa kasvatettava koristekasvi

huonekunta /hˈuonekˌunta/ (n)
hushåll
  ruokakunta

huono /hˈuono/ (adj)
dålig
  laadultaan puutteellinen, kehno, huonolaatuinen

huonokuuloinen /hˈuonokˌuːloinen/ (adj)
lomhörd
  henkilö, joka kuulee huonosti, tai ei ollenkaan

huonontaa /hˈuonontaː/ (v)
försämra
  tehdä laadultaan huonommaksi

huonosti /hˈuonostɪ/ (adv)
dåligt
  huonolla tavalla

huopa /hˈuopa/ (n)
filt
  villasta, karvoista ym. huovuttamalla eli vanuttamalla valmistettu kangasmainen tuote

huopatossu /hˈuopatˌossu/ (n)
filtstövel
  huovikas, huovuttamalla villasta valmistettu jäykkä, varrellinen kylmän sään jalkine, huopasaapas

huora /hˈuora/ (n)
hora
  prostituoitu

huoratalo /hˈuoratˌalo/ (n)
horhus
  huorala, ilotalosta käytetty alatyylinen nimitys

huorinteko /hˈuorɪntˌeko/ (n)
hor
  aviorikos

huotra /hˈuotra/ (n)
balja, slida
  pääosin nahkainen miekan säilytyssuoja, miekan tuppi

hupaisa /hˈupaisa/ (adj)
underhållande
  jokin, joka huvittaa

hupakko /hˈupakːo/ (adj)
fjantig, fjollig
  hassahtava, hupsu

hupakko /hˈupakːo/ (n)
fjant
  ajattelematon, hupsu ihminen

huppari /hˈupːarɪ/ (n)
huvtröja, munkjacka
  hupullinen pusero

hurling /hˈurlɪŋ/ (n)
#Ruotsi
  Irlannissa pelattava, ainakin 400-luvulta saakka tunnettu kelttiläistä alkuperää oleva pallopeli

hurma /hˈurma/ (n)
extas
  hurmio, hurmos

hurrata /hˈurrata/ (v)
hurra
  osoittaa arvostusta tai suosiota (varsinkin käyttämällä sanaa ”hurraa”)

husaari /hˈusaːrɪ/ (n)
husar
  alun perin unkarilainen kevyen ratsuväen sotilas

hutsu /hˈutsu/ (n)
hora, luder
  huora, lutka

huuhkaja /hˈuːhkaja/ (n)
berguv
  kookas, ruskeankeltainen, mustankirjava pöllöjen heimoon kuuluvan huuhkajien lintusuvun laji

huuhtoa /hˈuːhtoa/ (v)
vaska
  erottaa hieno aine karkeammista tai raskas aine keveämmistä osista veden liikkeiden avulla

huuli /hˈuːlɪ/ (n)
läpp
  ihmisen ja monien muiden nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö; yleensä monikossa, jolloin tarkoitetaan ylähuulta ja alahuulta

huuliharppu /hˈuːlɪhˌarpːu/ (n)
munspel, gipa
  soitettaessa huulia vasten asetettava soitin, jonka liuskamaiset viritetyt kielet soivat läpivirtaavan ilman vaikutuksesta. Sävelasteikko löytyy huulia vasten asetettavan sivun pituudelta. Eri sävel löytyy vastaavalta kohdalta puhallettaessa ja imettäessä ilmaa.

huulikukkaiskasvi /hˈuːlɪkˌukːaiskˌasvɪ/ (n)
kransblommig växt, plisterväxt
  mikä tahansa ( eli ) -sukuun kuuluva kaksisirkkaisten kasvien laji tai sellaisen yksilö

huulikukkaiskasvit /hˈuːlɪkˌukːaiskˌasvɪt/ (n)
kransblommiga växter, plisterväxter
  eräs -lahkoon kuuluva kaksisirkkaisten kasvien heimo ( eli )

huulipuna /hˈuːlɪpˌuna/ (n)
läppstift
  huulten värjäykseen käytettävä, perinteisesti punasävyinen kosmetiikkatuote

huumata /hˈuːmata/ (v)
bedöva, göra yr
  aiheuttaa huumaustila

huume /hˈuːme/ (n)
narkotika, knark
  huumausaine, laiton päihde

huumori /hˈuːmorɪ/ (n)
humor, skämtlynne
  leikinlasku; hyväntahtoinen suhtautuminen koomisiin ilmiöihin

huutokauppa /hˈuːtokˌaupːa/ (n)
auktion
  kaupaksi tarjoaminen läsnä oleville ostajille suullisten ja julkisten ostotarjousten tekemistä varten

huutomerkki /hˈuːtomˌerkːɪ/ (n)
utropstecken
  välimerkki !, jolla päätetään painollinen lause tai huudahdusrepliikki

huvi /hˈuvɪ/ (n)
nöje
  edelliseen liittyvä nautinnon tai hauskuuden kokemus

huvila /hˈuvɪla/ (n)
villa
  alkuaan pienehkö omakotitalo tai vapaa-ajan asunto, nyk. suurehko vapaa-ajan asunto

huvimaja /hˈuvɪmˌaja/ (n)
lusthus
  erillinen pienehkö pohjaratkaisultaan monitahoinen suippokattoinen piharakennus, josta avautuu ikkunanäkymä kaikkiin ilmansuuntiin; joskus myös avoseinäinen oleskelukatos

huvipuisto /hˈuvɪpwˌisto/ (n)
nöjespark, lustgård
  huvitteluun tarkoitettu paikka, jossa on erilaisia laitteita: karuselleja, vuoristoratoja tai vastaavia

huvitella /hˈuvɪtella/ (v)
förlusta sig, förströ sig
  tehdä jtk. huvikseen, hauskuttaa itseään

huvittaa /hˈuvɪtːaː/ (v)
roa
  aiheuttaa huvitusta, olla huvittava

hyasintti /hˈyasˌintːɪ/ (n)
hyacint
  tuoksuhyasintti, koristekasviksi kasvatettava sipulikasvi Hyacinthus orientalis

hybridiauto /hˈybrɪdɪˌauto/ (n)
hybridbil
  kahden eri voimanlähteen yhdistelmää käyttävä auto; tavallisesti bensiiniauto, jossa on sähkömoottori; (lyhyesti ilmaisten) hybridi

hydra /hˈydra/ (n)
hydra
  kreikkalaisessa muinaistarustossa hirvittävä olento, jolla oli käärmeen vartalo ja yhdeksän päätä

hydraatti /hˈydraːtːɪ/ (n)
hydrat
  veden muodostama molekyyliyhdiste, jossa . Esim. veteen liuennut yhdiste tai kidevedellinen ioniyhdiste

hydroksidi /hˈydroksˌidɪ/ (n)
hydroxidjon
  vedyn ja hapen muodostama negatiivinen ioni (OH−)

hydrologia /hˈydrolˌoɡɪa/ (n)
hydrologi
  vesitiede, geofysiikan osa-alue, joka tutkii veden esiintymistä, ominaisuuksia ja kiertokulkua maapallolla

hydrolyysi /hˈydrolˌyːsɪ/ (n)
hydrolys
  veden vaikutuksesta energiaa vapauttava ja aineen kemiallista koostumusta muuttava reaktio

hyeena /hˈyeːna/ (n)
hyena
  joukko lähinnä Afrikassa eläviä vahvaleukaisia kissoille ja näätäeläimille sukua olevia petoja ja raadonsyöjiä

hygieeninen /hˈyɡɪˌeːnɪnen/ (adj)
hygienisk
  hygienian mukainen, joka ei sisällä taudinaiheuttajia, puhdas

hygieenisyys /hˈyɡɪˌeːnɪsyːs/ (n)
hygieniskhet
  se, että on hygieeninen

hygienia /hˈyɡienˌia/ (n)
hygien
  yksilöiden ja yhteisöjen terveydenhoitoa tutkiva tiede, osa ehkäisevää lääketiedettä, mihin kuuluu mm. tarttuvien tautien torjunta

hygieniapassi /hˈyɡienˌiapˌassɪ/ (n)
hygienkompetensintyg, hygienpass
  todistus kurssin suorittamisesta elintarvikehygienian osaamisessa

hylje /hˈylje/ (n)
säl
  jokin eväjalkaisista vedessä viihtyvistä -heimon nisäkkäistä. Suomessa säännöllisesti tavattavia lajeja ovat harmaahylje eli halli ja norppa.

hylky /hˈylky/ (n)
vrak
  laivahylky, uponnut tai haaksirikkoutunut ja luonnon armoille hylätty laiva tai muu alus

hylkytavara /hˈylkytˌavara/ (n)
vrakgoda
  laivan tai muun aluksen hylystä peräisin oleva tavara

hylly /hˈylly/ (n)
hylla
  kahden tuen välissä lepäävä vaakasuora taso, jolla pidetään tavaroita; hyllykön taso

hyllymetri /hˈyllymˌetrɪ/ (n)
hyllmeter
  mittayksikkönä käytetty yhden metrin levyinen hyllytila

hyllyttää /hˈyllytːæː/ (v)
dra in, stoppa
  panna sivuun, jättää esittämättä, jättää toteuttamatta

hylätty /hˈylætːy/ (adj)
utslagen
  sellainen, jota ei ole kelpuutettu, joka on jätetty heitteille, hyljätty; viskattu pois.

hylätä /hˈylætæ/ (v)
överge
  jättää heitteille, hoidotta; jättää pois käytöstä
avslå, avböja
  olla hyväksymättä, tehdä kielteinen päätös

hymy /hˈymy/ (n)
leende
  kasvoilla, erityisesti huulilla ja suupielissä, myös silmissä ja silmien seudulla näkyvä iloista suhtautumista tai halveksuntaa viestivä ilme.

hymyillä /hˈymyillæ/ (v)
le
  laittaa kasvonsa hymyyn vetämällä suutaan tai suupieliään; pitää hymyä kasvoillaan; olla hymyssäsuin, hymyssä huulin, hymyssä silmin; olla hymyn virneessä.

hyperbeli /hˈyperbˌelɪ/ (n)
hyperbel
  käyrä, jonka kahdesta polttopisteestä mitattujen etäisyyksien erotuksen itseisarvo on vakio

hyperbolinen /hˈyperbˌolɪnen/ (adj)
hyperbolisk
  eksponenttifunktion kautta määritelty

hyperkalvinismi /hˈyperkˌalvɪnˌismɪ/ (n)
hyperkalvinism
  kalvinismista 1700-luvulla opillisesti irtautunut liike ja suuntaus

hyperlinkki /hˈyperlˌiŋkːɪ/ (n)
hyperlänk
  hypertekstissä oleva viite toiseen dokumenttiin tai resurssiin

hyperpallo /hˈyperpˌallo/ (n)
hyperboll
  pallon n-ulotteinen yleistys eli niiden pisteiden joukko, jotka ovat n-ulotteisessa avaruudessa keskenään samalla etäisyydellä keskipisteestä

hypistellä /hˈypɪstellæ/ (v)
fingra
  kosketella hyppysillä

hypnoosi /hˈypnoːsɪ/ (n)
hypnos
  transsin kaltainen tila, jossa henkilö on altis suggestiolle

hypokalemia /hˈypokˌalemˌia/ (n)
hypokalemi
  liian vähäinen veren kaliumpitoisuus

hypokondrinen /hˈypokˌondrɪnen/ (adj)
hypokondrisk
  hypokondriaan liittyvä, siitä kärsivä; luulosairas

hypotenuusa /hˈypotenˌuːsa/ (n)
hypotenusa
  suorakulmaisen kolmion suoran kulman vastainen sivu

hyppy /hˈypːy/ (n)
hopp
  hyppäämisen teko tai tapahtuma

hyppyhäntäinen /hˈypːyhˌæntæinen/ (n)
hoppstjärt
  -lahkon kuusijalkainen

hyppynen /hˈypːynen/ (n)
nypa
  sormenpäiden, peukalon ja etusormen, väli

hyppysellinen /hˈypːysˌellɪnen/ (n)
nypa
  ripaus; peukalon ja vastakkaisten sormien väliin jäävä määrä

hyppytunti /hˈypːytˌuntɪ/ (n)
håltimme
  yhden tai useamman oppitunnin pituinen keskellä koulupäivää oleva aikaväli, jolloin ei ole opetusta

hypätä /hˈypætæ/ (v)
hoppa
  ponnistaa irti maasta jaloillaan yhden kerran; tehdä yksi hyppy

hyrrä /hˈyrræ/ (n)
snurra
  lelu, joka koostuu kiekosta ja sen läpi kulkevasta akselista, jonka päälle sen voi laittaa pyörimään

hysteerinen /hˈysteːrɪnen/ (adj)
hysterisk
  hysterian mukainen; hallitsemattoman ja kohtuuttoman tunteellinen
  sellainen joka kärsii hysteriasta

hysteria /hˈysterˌia/ (n)
hysteri
  liiallinen hallitsematon emotionaalisuus kuten pelko tai paniikki

hytti /hˈytːɪ/ (n)
kabin, hytt
  laivassa tai junassa oleva erillinen huone, jossa matkustajat ja miehistön jäsenet voivat nukkua ja viettää aikaansa. Hytti voi olla tarkoitettu yhdelle tai useammalle henkilölle.

hyttynen /hˈytːynen/ (n)
mygga
  jokin heimon Culicidae-hyönteinen, joista osa imee verta ravinnokseen

hyttysverkko /hˈytːysvˌerkːo/ (n)
myggnät
  hyttysiltä suojaava verkko

hyve /hˈyve/ (n)
dygd
  hyvä tapa

hyvin /hˈyvɪn/ (adv)
bra, väl
  hyvällä tavalla; niin, että tulos on hyvä
särdeles
  adjektiivia vahvistava määrite; oikein, erittäin, kovin, sangen

hyvinkääläinen /hˈyvɪŋkˌæːlæinen/ (n)
hyvingebo
  Pysyvästi Hyvinkäällä asuva henkilö.

hyvinvointi /hˈyvɪnvˌointɪ/ (n)
välbefinnande, välstånd, vällevnad, välmåga
  erityisesti yksilön kokema olotila, jossa hän tuntee itsensä ainakin kohtuullisen terveeksi ja kokee olevansa sosiaalisesti ja taloudellisesti riittävän turvatussa asemassa

hyvinvointivaltio /hˈyvɪnvˌointɪvˌaltɪo/ (n)
välfärdsstat
  valtio, joka merkittävissä määrin tarjoaa kaikille kansalaisille sosiaaliturvaa, erilaisia julkisia palveluita ja joka jakaa kansalaisten varallisuuseroja uusiksi tulonsiirtoina tarvitseville ottamalla niiltä, joilla on enemmän vaurautta; erityisesti sosiaalidemokratian mukainen valtion rooli yhteiskunnassa; valtio, jonka huono-osaiset kansalaiset pärjäävät taloudellisesti tulonsiirtojen avulla ja jossa verotetaan maksukyvyn mukaan; sosiaalivaltio

hyvittää /hˈyvɪtːæː/ (v)
gottgöra
  korvata rahallisesti; sovittaa

hyvä /hˈyvæ/ (adj)
god, bra
  sellainen, joka tai mikä on eettisesti ja muutoinkin positiivinen

hyväksyttävä /hˈyvæksˌytːævæ/ (adj)
godtagbar
  sellainen, joka voidaan hyväksyä, vaatimuksen täyttävä

hyväksyttävästi /hˈyvæksˌytːævˌæstɪ/ (adv)
gudtagbart
  hyväksyttävällä tavalla

hyväksyä /hˈyvæksˌyæ/ (v)
acceptera
  päättää jonkin olevan hyvä tai sopiva, kelpuuttaa, suostua

hyvänlaatuinen /hˈyvænlˌaːtwɪnen/ (adj)
benign, godartad
  sellainen, joka ei voi levitä muualle kehoon (kasvaimesta)

hyvänlaatuinen asentohuimaus /hˈyvænlˌaːtwɪnen ˈasentˌohwɪmaus/ (n)
lägesyrsel
  päätä kallistettaessa esiintyvä huimaus, joka johtuu tasapainoelimen kaarikäytäviin otoliittielimistä karanneista kalsiumkarbonaattikiteistä muodostuneen sakan aiheuttamasta virheaistimuksesta

hyvästi /hˈyvæstɪ/ (adv)
adjö, farväl
  hyvin, hyvällä tavalla, hyvin tuloksin

hyvästi /hˈyvæstɪ/ (n)
farväl
  jäähyväiset

hyväuskoinen /hˈyvæˌuskoinen/ (adj)
godtrogen, lättlurad, lättrogen
  joka uskoo helposti hänelle kerrotut asiat eikä epäile vilppiä

hyyfi /hˈyːfɪ/ (n)
hyf
  sienen peräkkäisistä soluista muodostunut rihma

hyytelö /hˈyːtelø/ (n)
gelé
  (keittiö) pehmeä, joustava massa, joka muodostuu mehun, kala-, kasvis- tai lihaliemen jäähtyessä niissä luonnostaan olevan tai lisätyn hyytelöimisaineen vaikutuksesta

hyytyä /hˈyːtyæ/ (v)
koagulera, stelna
  kovettua, jähmettyä

hyödyke /hˈyødyke/ (n)
förnödenhet, nyttighet
  vastikkeellinen tai ilmainen kuluttajan tarpeita tyydyttävä tavara tai palvelu

hyödyllinen /hˈyødyllɪnen/ (adj)
användbar, fördelaktig, nyttig
  sellainen, josta on hyötyä

hyödyllinen idiootti /hˈyødyllɪnen ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
nyttig idiot
  herkkäuskoinen henkilö, joka myötäilee poliittista tahoa tai linjaa, joka on hänelle itselleen haitaksi

hyödyntää /hˈyødyntæː/ (v)
utnyttja
  käyttää hyödyksi

hyödyttää /hˈyødytːæː/ (v)
gagna
  olla hyödyksi, tulla hyödyksi

hyökkääjä /hˈyøkːæːjæ/ (n)
anfallare
  se, joka hyökkää
  pallopeleissä pelaaja jonka tehtävänä on tehdä maaleja tms.

hyökkäämättömyyssopimus /hˈyøkːæːmˌætːømˌyːssopɪmus/ (n)
nonaggressionspakt
  itsenäisten valtioiden välinen kirjallinen lupaus olla hyökkäämättä toistensa kimppuun

hyökätä /hˈyøkætæ/ (v)
anfalla, angripa
  käydä tietyn henkilön tai asian kimppuun fyysisesti tai sanallisesti

hyönteinen /hˈyønteinen/ (n)
insekt
  jokin Insecta-luokkaan kuuluvista niveljalkaisista eläimistä

hyönteismyrkky /hˈyønteismˌyrkːy/ (n)
insekticid
  (torjunta-aine) Tuhohyönteisten torjuntaan käytetty myrkky

hyöty /hˈyøty/ (n)
fördel
  jokin asia, joka edesauttaa jotain toista asiaa

hyötyeläin /hˈyøtyelæin/ (n)
nyttodjur
  ihmisen eri käyttötarkoituksiin hyödyntämä eläin

hyötykasvi /hˈyøtykˌasvɪ/ (n)
gagnväxt
  Kasvi, jota ihminen on oppinut käyttämään hyväkseen. Monet hyötykasvit on valikoitu tai muuten jalostettu luonnon kasveista.

hyötyä /hˈyøtyæ/ (v)
tjäna på
  saada jostakin jotakin hyötyä tai etua

hyötää /hˈyøtæː/ (v)
driva
  säädellä kasvien viljelyä kasvuoloja muuttamalla siten, että ne saadaan kukkimaan ja antamaan satoa haluttuna kasville epätyypillisenä aikana

häikäilemätön /hˈæikæilˌemætøn/ (adj)
skrupelfri
  häpeämättömän röyhkeä, keinoista piittaamaton

häiritä /hˈæirɪtæ/ (v)
störa
  vaikuttaa hidastavasti tai sekoittavasti jonkun työskentelyyn, olla häiriöksi; estää jonkin toimintaa

häiriö /hˈæirɪø/ (n)
störning
  jokin tilapäinen haitta, keskeytys, epäjärjestys, virheellisyys tms.

häkki /hˈækːɪ/ (n)
bur, gitter
  tila, jossa pidetään eläimiä verkon tai kalterien takana

hälinä /hˈælɪnæ/ (n)
bråk, gräl, larm
  äänekäs toiminta

hälvetä /hˈælvetæ/ (v)
avtaga, skingras, utplånas
  haihtua, hävitä vähitellen, muuttua harvemmaksi tai väljemmäksi

häly /hˈæly/ (n)
bullerljud
  (fonetiikka) ääntöväylän supistuma­kohdan pyörteisen ilmavirtauksen vaikutuksesta seuraava monille konsonanteille ominainen äänteen piirre

hämeenkyröläinen /hˈæmeːŋkˌyrølˌæinen/ (n)
tavastkyrobo
  Pysyvästi Hämeenkyrössä asuva henkilö.

hämeenlinnalainen /hˈæmeːnlˌinnalˌainen/ (n)
tavastehusbo
  Pysyvästi Hämeenlinnassa asuva henkilö.

hämmentyä /hˈæmmentˌyæ/ (v)
bli förvirrad
  joutua hämilleen

hämmentää /hˈæmmentæː/ (v)
förvirra
  sekoittaa ajatukset, saattaa hämilleen, aiheuttaa hämmennystä

hämmästyttää /hˈæmmæstˌytːæː/ (v)
förvåna
  saattaa hämmästyneeksi, tehdä hämmästyneeksi

hämähäkinverkko /hˈæmæhækˌinverkːo/ (n)
spindelnät
  hämähäkin ravinnon pyyntiä varten seitistä kutoma verkko

hämähäkki /hˈæmæhˌækːɪ/ (n)
spindel
  jokin lahkon Araneae niveljalkainen hämähäkkieläin

hämähäkkieläimet /hˈæmæhˌækːielˌæimet/ (n)
spindeldjur
  niveljalkaisiin kuuluva luokka ()

hämähäkkieläin /hˈæmæhˌækːielæin/ (n)
spindeldjur
  hämähäkkieläinten luokkaan () kuuluva laji tai yksilö

hämäryys /hˈæmæryːs/ (n)
dunkel
  se, että on hämärä

häntä /hˈæntæ/ (n)
svans
  selkärankaisilla maaeläimillä selkärangan jatkona peräaukon yläpuolella sijaitseva ruumiinosa

häntäluu /hˈæntæluː/ (n)
svansben
  selkärangan alimmat 3–5 nikamaa, jotka (ihmisellä) ovat jäänne hännästä ()

häntänikama /hˈæntænˌikama/ (n)
svanskota
  eläinten hännän nikama

häpeä /hˈæpeæ/ (n)
skam
  huonommuuden tunteesta tai sopimattomasta teosta johtuva negatiivinen tunne

häpeällinen /hˈæpeˌællɪnen/ (adj)
skamlig
  häpeäksi oleva

häpeämätön /hˈæpeˌæmætøn/ (adj)
skamlös
  (henkilöstä) sellainen, jota ei hävetä
  hävytön, julkea

häpy /hˈæpy/ (n)
vulva, blygd
  (anatomia) naisen ulkosynnyttimet

häpyhuulet /hˈæpyhˌuːlet/ (n)
blygdläppar
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, isot tai pienet häpyhuulet

häpyhuuli /hˈæpyhˌuːlɪ/ (n)
blygdläpp
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, toinen isoista tai pienistä häpyhuulista

häpykannus /hˈæpykˌannus/ (n)
balsamin
  sukuun Impatiens kuuluvia kasveja

häpykieli /hˈæpykˌielɪ/ (n)
klitoris, kittlare
  naisen sukupuolielinten herkin osa

häpyliitos /hˈæpylˌiːtos/ (n)
blygdbensfog
  häpyluiden välinen rustoinen liitos

häpyluu /hˈæpyluː/ (n)
blygdben
  ihmisen lantioon kuuluva parillinen luu

härkki /hˈærkːɪ/ (n)
arv
  mikä tahansa härkkien sukuun () kuuluva kohokkikasvien laji tai sellaisen yksilö

härkä /hˈærkæ/ (n)
oxe
  kuohittu urospuolinen nautaeläin tai poro

härkäpapu /hˈærkæpˌapu/ (n)
bondböna
  virnojen sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

härkäsimppu /hˈærkæsˌimpːu/ (n)
hornsimpa
  eräs kala ()

härkätaistelu /hˈærkætˌaistelu/ (n)
tjurfäktning
  kansanhuvi, jossa pikadorit ja banderillot auttavat matadoria surmaamaan härän

härski /hˈærskɪ/ (adj)
härsken
  eltaantunut, härskiintymällä pilaantunut

härskiintyminen /hˈærskɪːntˌymɪnen/ (n)
härskning
  rasvan reagoiminen hapen kanssa

härskiintyä /hˈærskɪːntˌyæ/ (v)
härskna
  tulla härskiksi, eltaantua

hätä-seis-painike /hˈætæsˈeispˈainɪke/ (n)
nödurkopplare
  hätäkatkaisin

hävetä /hˈævetæ/ (v)
blygas, genera, skämma
  tuntea häpeää jstk

hävitä /hˈævɪtæ/ (v)
försvinna
  mennä pois näkyvistä, kadota

häämatka /hˈæːmatka/ (n)
bröllopsresa
  hääparin häiden jälkeen tekemä lomamatka

hääriä /hˈæːrɪæ/ (v)
flänga, stöka
  häärätä, hyöriä, touhuta

häät /hˈæːt/ (n)
bröllop, vigsel
  seremonia, jossa kaksi ihmistä vihitään keskenään avioliittoon

hölkätä /hˈølkætæ/ (v)
jogga
  juosta rauhallisesti

hölynpöly /hˈølympˌøly/ (n)
nonsens
  joutava tai paikkaansa pitämätön puhe tai väite

hömötiainen /hˈømøtɪˌainen/ (n)
talltita
  eräs Suomessakin pesivä pienikokoinen varpuslintu

höperö /hˈøperø/ (adj)
svagsint
  sellainen, jolla on ymmärryksessään, muistissaan tai itseluottamuksessaan heikkoutta; heikkomielinen

höyhen /hˈøyhen/ (n)
fjäder
  linnun orvaskeden sarveismuodostuma

höyhentää /hˈøyhentæː/ (v)
plocka
  poistaa höyhenet kuolleesta linnusta
avbasa
  retuuttaa jotakuta

höylätä /hˈøylætæ/ (v)
hyvla
  käyttää höylää kappaleen tasoittamiseksi, ohentamiseksi tai lyhentämiseksi

höyry /hˈøyry/ (n)
ånga
  kaasu, joka on lähellä nesteytymistä, vesihöyry

höyryjuna /hˈøyryjˌuna/ (n)
ångtåg
  höyryveturin vetämä juna

höyrykattila /hˈøyrykˌatːɪla/ (n)
ångpanna
  lämmönvaihdin, jolla tuotetaan paineistettua höyryä yl. vedestä

höyrylaiva /hˈøyrylˌaiva/ (n)
ångare, ångfartyg, ångbåt
  laiva, jonka pääkone toimii höyryvoimalla

höyryveturi /hˈøyryvˌeturɪ/ (n)
ånglok, ånglokomotiv
  veturi, jonka voimanlähde on höyrykone

höystää /hˈøystæː/ (v)
krydda, späcka
  (ruoasta) lisätä höysteeksi, tarjota jonkin kanssa
späcka
  tarjota jonkin kanssa

ibuprofeiini /ˈibuprˌofeˌiːnɪ/ (n)
ibuprofen#Ruotsi
  laajasti käytössä oleva tulehduskipulääke, jonka vaikutusmekanismina on syklo-oksygenaasientsyymin toiminnan estäminen ja sitä kautta prostaglandiinisynteesin inhibointi

idea /ˈidea/ (n)
idé
  ajatus, oivallus, keksintö, pulman ratkaisu

idealisti /ˈidealˌistɪ/ (n)
idealist
  idealismin kannattaja

ideografinen /ˈideˌoɡrafɪnen/ (adj)
ideografisk
  kuvakirjoituksen kaltainen, ideogafiaan kuuluva

ideologia /ˈideˌoloɡˌia/ (n)
ideologi
  ideoiden kanonisoitunut kokoelma, poliittinen näkökulma todellisuuteen tai rutiininomaiseksi muuttunut poliittinen käytäntö, joka heijastaa tietyn yksilön, ryhmän, luokan tai kulttuurin tarpeita ja pyrkimyksiä

idiomi /ˈidɪˌomɪ/ (n)
idiom
  sanontatapa tai ilmaisu, jota ei voi ymmärtää pelkästään sen sisältämien sanojen merkitysten perusteella

idiootti /ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
idiot
  tyhmänä pidetty henkilö

ido /ˈido/ (n)
ido
  esperantoon perustuva kansainvälinen keinotekoinen kieli (kielitunnus: io)

idyllinen /ˈidyllɪnen/ (adj)
arkadisk
  rauhallinen, pastoraalinen

idänkauppa /ˈidæŋkˌaupːa/ (n)
handeln med öststaterna
  vanhastaan Suomen ja Venäjän tai Neuvostoliiton välinen kaupankäynti

idänukonputki /ˈidænukˌomputkɪ/ (n)
sibirisk björnfloka
  alun perin Itä-Euroopasta ja Lounais-Siperiasta peräisin oleva ukonputkien sukuun kuuluva kasvi , jolla on kellanvihreät kukat

ien /ˈien/ (n)
tandkött
  hampaan juurta peittävä pehmytkudos

ies /ˈies/ (n)
ok
  niskan taakse laitettava veto- tai kantolaite

ihana /ˈihana/ (adj)
underbar, härlig, ljuvlig, skön
  erittäin hyvä, äärimmäisen miellyttävä, ihastuttava; poikkeuksellisen kaunis, haluttava tai herkullinen

ihastua /ˈihastˌua/ (v)
bli förtjust, bli hänförd, förgapa, glädja
  alkaa pitää jostakin

ihme /ˈihme/ (n)
mirakel, under
  tapahtumien kulku luonnonlakien vastaisella tavalla
under, mirakel
  hyvin harvinainen tai epätodennäköinen tapahtuma

ihmekukka /ˈihmekˌukːa/ (n)
underblomma
  trooppisesta Ameriksta peräisin oleva ihmekukkakasvien heimon ruohokasvi (Mirabilis jalapa)

ihmeparantaja /ˈihmeparˌantaja/ (n)
helbräggdagörare
  ihmeillä parantava henkilö

ihminen /ˈihmɪnen/ (n)
människa, mänska
  nykyihminen, kahdella jalalla kulkeva nisäkäs (Homo sapiens sapiens), joka kuuluu kädellisten lahkoon muiden ihmisapinoiden kanssa

ihmisapina /ˈihmɪsˌapɪna/ (n)
människoapa
  jokin heimon Hominidae, johon kuuluvat ihmiset, simpanssit, gorillat ja orangit, edustajista

ihmisjoukko /ˈihmɪsjˌoukːo/ (n)
folksamling
  joukko mitä tahansa ihmisiä

ihmiskauppa /ˈihmɪskˌaupːa/ (n)
människohandel, trafficking
  ihmisen hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa värväystä, kuljettamista, kätkemistä ja/tai vastaanottamista, johon liittyy uhkaamista, pakottamista, orjuuttamista tai harhaanjohtamista; pääasiassa naisten ostaminen ja myyminen prostituoiduiksi

ihmiskunta /ˈihmɪskˌunta/ (n)
mänsklighet
  maailman kaikkien ihmisten muodostama kokonaisuus

ihmisoikeudet /ˈihmɪsˌoikeudet/ (n)
mänskliga rättigheter
  inhimillisyyden toteuttamiseen tähtääviä yhteiskunnallisesti velvoittavia moraalisia periaatteita, joiden noudattamista pyritään valvomaan kansainvälisillä sopimuksilla ja julistuksilla

ihmispaljous /ˈihmɪspˌaljous/ (n)
folkmassa, massa
  suuri väkijoukko, mahdoton määrä ihmisiä

ihmisravinto /ˈihmɪsravˌinto/ (n)
människoföda
  ihmiselle ravinnoksi soveltuva ravintoaine tai valmiste.

ihmissusi /ˈihmɪssˌusɪ/ (n)
varulv
  ihminen, joka muuttuu vasten tahtoaan sudeksi täysikuulla

ihmisääni /ˈihmɪsˌæːnɪ/ (n)
människoröst
  ihmisen äänielimellään tuottama ääni

iho /ˈiho/ (n)
hy, hud
  ihmisen elimistön uloin ja suurin elin, joka ympäröi koko ruumista lukuun ottamatta ruumiinonkaloita ja silmiä

ihonalainen /ˈihonalˌainen/ (adj)
subkutan
  ihon alla sijaitseva

ihotautilääkäri /ˈihotˌautɪlˌæːkærɪ/ (n)
dermatolog, hudläkare
  ihosairauksia ja allergioita tutkiva ja hoitava lääkäri

ihottuma /ˈihotːˌuma/ (n)
eksem
  sairaalloinen ihon muutos, ekseema

ihra /ˈihra/ (n)
ister
  sian rasva, vrt. tali

iilimato /ˈiːlɪmˌato/ (n)
igel
  mikä tahansa juotikkaiden alaluokkaan () kuuluva nivelmatojen laji tai sellaisen yksilö

iiläinen /ˈiːlæinen/ (n)
ijobo
  Pysyvästi Iissä asuva henkilö.

iiri /ˈiːrɪ/ (n)
iriska
  iirin kieli (kielitunnus: ga), Irlannissa puhuttava kelttiläinen kieli

iisalmelainen /ˈiːsalmelˌainen/ (n)
idensalmibo
  Pysyvästi Iisalmella asuva henkilö.

iittiläinen /ˈiːtːɪlˌæinen/ (n)
itisbo
  Pysyvästi Iitissä asuva henkilö.

ijjár /ˈijjar/ (n)
ijjár
  ijjárkuu, ijjár-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi nisán- ja siván-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin huhti-toukokuussa

ikaalislainen /ˈikaːlˌislainen/ (n)
ikalisbo
  Pysyvästi Ikaalisissa asuva henkilö.

ikiliikkuja /ˈikɪlˌiːkːuja/ (n)
evighetsmaskin
  kuvitteellinen laite, joka toimii ikuisesti ilman ulkopuolista energiaa ja tuottaa energiaa tyhjästä; termodynamiikan ensimmäisen pääsäännön perusteella mahdoton rakentaa

ikinä /ˈikɪnæ/ (adv)
någonsin
  (kysymyslauseessa) ylipäätään, edes joskus, koskaan
aldrig
  () ei minään aikana, ajankohtana

ikionnellinen /ˈikɪˌonnellɪnen/ (adj)
överlycklig
  tavattoman onnellinen

ikirouta /ˈikɪrˌouta/ (n)
permafrost
  ympäri vuoden, vähintään kaksi peräkkäistä vuotta, jäässä oleva maa-aines, jollaisia tavataan pohjoisessa, kuten Siperiassa

ikivanha /ˈikɪvˌanha/ (adj)
urgammal, jättegammal
  hyvin vanha, muinainen

ikkuna /ˈikːuna/ (n)
fönster, glugg
  seinään tai muuhun rakenteeseen puhkaistu, useimmiten lasitettu aukko, joka päästää halutulla tavalla valoa lävitseen
fönster
  tietty rajattu ajankohta, jolloin jonkin toiminnon teko on mahdollista, aikaikkuna

ikkunakirjekuori /ˈikːunakˌirjekˌuorɪ/ (n)
fönsterkuvert
  kirjekuori, jossa on aukko, mahdollisesti läpinäkyvällä muovilla päällystettynä, jotta sisällä olevassa asiakirjassa olevat vastaanottajatiedot näkyvät läpi

ikkunalasi /ˈikːunˌalasɪ/ (n)
fönsterglas
  yleensä valoa läpäisevien ikkunoiden peitteeksi tehty valamalla valmistettu tarvittaessa hiomalla viimeistelty levylasi

ikkunalauta /ˈikːunalˌauta/ (n)
fönsterbräde, fönsterbänk fönsterbleck
  rakennuksen sisäpuolella ikkunan alapuolella sijaitseva kiinteä tai paikalleen asennettu taso

ikkunaruutu /ˈikːunarˌuːtu/ (n)
fönsterruta
  ikkunan lasilevy

ikkunavasara /ˈikːunˌavasˌara/ (n)
fönsterhammare, nödhammare
  varsinkin julkisen liikenteen kulkuvälineissä esillä pidettävä työkalu, jolla voidaan onnettomuustilanteessa varapoistumistien tekemiseksi särkeä tavallista ikkunalasia kestävämpi autolasi

ikoni /ˈikonɪ/ (n)
ikon
  Kristusta, Neitsyt Mariaa tai pyhimyksiä esittävä maalaus
  alallaan tunnettu henkilö

ikonostaasi /ˈikonˌostaːsɪ/ (n)
ikonostas
  ortodoksisessa kirkossa alttarin ja kirkkosalin erottava seinä, jolla on ikoneja

ikosaedri /ˈikosaˌedrɪ/ (n)
ikosaeder
  20-tahkoinen geometrinen kappale

ikuinen /ˈikwɪnen/ (adj)
evig
  joka ei lopu koskaan; aina jatkuva

ikä /ˈikæ/ (n)
ålder
  syntymähetkestä tai valmistus- tai muodostumishetkestä kulunut aika

ikäero /ˈikæˌero/ (n)
skillnad i ålder, åldersskillnad
  ero kahden iän välillä

ikäihminen /ˈikæihmɪnen/ (n)
gammal människa, äldre människa, åldring
  vanha ihminen, vanhus

ikätoveri /ˈikætˌoverɪ/ (n)
jämnåring
  samanikäinen henkilö

ikävystyttävä /ˈikævˌystytːˌævæ/ (adj)
uttråkande
  pitkäveteinen, ikästymistä aiheuttava

ikävä /ˈikævæ/ (adj)
ledsam
  tylsä, ikävystyttävä, pitkästyttävä

ikävä /ˈikævæ/ (n)
längtan
  kaipaus, kaipuu

ilahtua /ˈilahtˌua/ (v)
bli glad, glädja
  tulla iloiseksi jonkin takia

iljanne /ˈiljanne/ (n)
halka
  liukas jääkerros varsinkin tien tai kulkuväylän pinnassa tai muualla maassa

iljettää /ˈiljetːæː/ (v)
vara vämjelik, väcka avsmak
  aiheuttaa inhoa ja vastenmielisyyttä

iljetys /ˈiljetys/ (n)
styggelse
  iljettäväksi koettava olio tai asia

ilkeä /ˈilkeæ/ (adj)
elak
  sellainen, joka tekee mielellään kepposia toiselle tai on muuten häijy; pahantahtoinen

ilkeämielisyys /ˈilkeæmˌielɪsyːs/ (n)
elakhet
  pahansuopa ja ilkeä luonteen- ja mielenlaatu tai asenne

ilkiö /ˈilkɪø/ (n)
elaking
  sellainen, jonka toiminnalle tai luonteelle ilkeys on tyypillistä, riiviö

illakko /ˈillakːo/ (n)
aftonviol, hesperis, trädgårdsnattviol
  mikä tahansa illakoiden suvun () kasvi

illalla /ˈillalla/ (adv)
på kvällen, om aftonen, om kvällen, på aftonen
  (ajasta) ilta-aikaan, iltasella

illallinen /ˈillallɪnen/ (n)
middag kvällsvard
  illalla syötävä ateria tai välipala

illankoitto /ˈillaŋkˌoitːo/ (n)
skymning
  auringon laskeutuminen horisontin taakse

ilma /ˈilma/ (n)
luft, atmosfär
  hengitettävä kaasuseos, joka ympäröi maapalloa ilmakehänä

ilma-alus /ˈilmaˈalus/ (n)
luftfarkost
  ilmassa liikkuva kulkuväline

ilmailu /ˈilmailu/ (n)
luftfart
  ilmakehässä lentäminen käyttäen ilmaa keveämpiä tai raskaampia kiinteäsiipisiä tai pyöriväsiipisiä lentolaitteita, joita kutsutaan ilma-aluksiksi, ja tähän liittyvä toiminta

ilmainen /ˈilmainen/ (adj)
gratis
  sellainen, joka ei maksa mitään, maksuton

ilmaista /ˈilmaista/ (v)
uttrycka
  esittää ajatus, tunne, mielipide tms. puhumalla, kirjoittamalla tai jollakin muulla tavalla muille, joskus tahattomasti, vrt. paljastaa

ilmajokelainen /ˈilmajˌokelˌainen/ (n)
ilmolabo
  pysyvästi Ilmajoella asuva henkilö

ilmakehä /ˈilmakˌehæ/ (n)
atmosfär
  maapalloa ympäröivä kaasuista koostuva kerros, joka on ilmaa; maapallon kaasukehä

ilmakivääri /ˈilmakɪvˌæːrɪ/ (n)
luftgevär
  ilmanpaineella luoteja ampuva kivääri

ilmakuva /ˈilmakˌuva/ (n)
flygbild, luftbild
  valokuva, joka on otettu lentokoneesta tai muusta ilma-aluksesta

ilmalaiva /ˈilmalˌaiva/ (n)
blimp, luftskepp
  ilmaa kevyempi, aerodynaamiseksi muotoiltu ilmakulkuneuvo, ilma-alus, joka lentää jonkinlaisen moottorin voimalla

ilman /ˈilman/ (adv)
utan
  paitsi, vailla; muuten
  ilman vain kans. muuten vain, ilman aikojaan

ilmansuunta /ˈilmansˌuːnta/ (n)
väderstreck
  maapallon pinnalla tapahtuvaa suuntimista varten yleismaailmallisesti määriteltyyn järjestelmään kuuluva suure, jonka mittayksikkö on aste; jakautuvat ympyrällä 90 asteen kulmissa ristimäisesti vastakkaisiin ja viereisiin pääilmansuuntiin (pohjoinen, itä, etelä, länsi) ja pääilmansuuntien väleissä 45 asteen kulmissa suhteessa pääilmansuuntiin, pääilmansuuntien puoliväleissä, väli-ilmansuuntiin (koillinen, kaakko, luode, lounas)

ilmanvastus /ˈilmanvˌastus/ (n)
luftmotstånd
  Kappaleen liikettä ilmassa vastustavat voimat, jotka syntyvät kappaleen eri puolilla vallitsevista ilmanpaineista ja sen ohi virtaavasta ilmavirrasta

ilmapiiri /ˈilmapˌiːrɪ/ (n)
atmosfär, luftkrets
  tunnelma, atmosfääri

ilmapistooli /ˈilmapˌistoːlɪ/ (n)
luftpistol
  ilmanpaineella luoteja ampuva pistooli

ilmapuntari /ˈilmapˌuntarɪ/ (n)
barometer
  laite, jolla mitataan ilmakehän ilmanpainetta

ilmasto /ˈilmasto/ (n)
klimat
  tietyn paikan tai alueen tyypillinen sää kuvattuna tilastollisin termein kuten keski- ja ääriarvoin ja persentiilein

ilmastoahdistus /ˈilmastoˌahdɪstus/ (n)
klimatångest
  ilmastonmuutoksen pelosta johtuva ahdistus

ilmastointi /ˈilmastˌointɪ/ (n)
luftkonditionering
  sisäilman laadun hallinta, yleensä viittaa sisäilman viileänä ja ilmankosteuden miellyttävänä pitävään koneelliseen järjestelmään

ilmastointiteippi /ˈilmastˌointɪtˌeipːɪ/ (n)
vävtejp
  vahva, kuitupohjainen, monikäyttöinen teippi

ilmastovyöhyke /ˈilmastovˌyøhyke/ (n)
klimatzon
  auringon säteilyn intensiteetin sijainnin mukaiseen vaihteluun maapallolla perustuva maantieteellisen aluejaon nimike

ilmatiede /ˈilmatˌiede/ (n)
meteorologi
  meteorologia; sääilmiöitä käsittelevä tiede; oppi ilmakehän rakenteesta, koostumuksesta ja ilmiöistä

ilmatyynyalus /ˈilmatˌyːnyalus/ (n)
svävare
  laitteen alle puhalletun ilmatyynyn kannattamana kulkeva kulkuneuvo, (harv.) pintaliitäjä

ilmaus /ˈilmaus/ (n)
uttryck
  suullisesti, kirjallisesti, elehtimällä tms. kerrottu jotakin ilmaiseva lausuma tai muu viesti

ilmavalvonta /ˈilmavˌalvonta/ (n)
luftbevakning
  (sotilaskielessä) valtakunnan ilmatilan valvonta

ilmavirta /ˈilmavˌirta/ (n)
luftström, luftströmning
  ilmamassan siirtyminen virtaamalla paikasta toiseen

ilmavoimat /ˈilmavˌoimat/ (n)
flygstridskrafter, luftstridskrafter
  asevoimien lentotoiminta; asevoimien osa, jonka vastuulla on ilmapuolustus, rynnäköinti ja pommitukset lentokonein

ilmeinen /ˈilmeinen/ (adj)
manifest, uppenbar, ögonskenlig
  silminnähtävä; riidaton; varma; hyvällä syyllä uskottava

ilmeniitti /ˈilmenˌiːtːɪ/ (n)
ilmenit
  rauta-titaani-oksidi (FeTiO₃); eräs mineraali, jota esiintyy erityisesti Kuussa

ilmentymä /ˈilmentˌymæ/ (n)
manifestation, uttryck
  ilmenemis- tai esiintymismuoto, ilmaus

ilmestyä /ˈilmestˌyæ/ (v)
framträda, komma ut, uppenbara sig, utkomma, framställa
  tulla näkyviin, ilmaantua

ilmetä /ˈilmetæ/ (v)
framträda, förekomma, yppa, yppa sig
  tulla ilmi, saada ilmiasunsa

ilmiasu /ˈilmɪˌasu/ (n)
fenotyp
  fenotyyppi; eliön, myös yksilön, kaikkien ominaisuuksien yhdistelmä, joka muodostuu perimän ja ympäristötekijöiden vaikutuksesta

ilmiriita /ˈilmɪrˌiːta/ (n)
öppen strid
  julkinen erimielisyys, avoin näkemysero, ilmeinen kiista

ilmiö /ˈilmɪø/ (n)
fenomen, företeelse
  aistein havaittava, usein mielenkiintoa herättävä luonnon tai yhteiskunnan tapahtuma tai muu ilmenevä erityisyys, joka toistuu tai on toistettavissa

ilmoittaa /ˈilmoitːaː/ (v)
annonsera, meddela
  kertoa ilmoitus, tiedotus tai uutinen, antaa tiedoksi

ilmoittautua /ˈilmoitːˌautua/ (v)
anmäla
  ilmoittaa itsensä johonkin

ilmoitus /ˈilmoitus/ (n)
meddelande
  ilmoittamisen toteutus
meddelande, affisch, anmäl, anslag
  julkaistu tai sellaiseksi tarkoitettu teksti, jonkin asian julkistamiseksi

ilo /ˈilo/ (n)
glädje, fröjd
  hyvä mieliala

iloinen /ˈiloinen/ (adj)
glad
  hyvällä mielellä oleva, hyvän mielinen, jolla on hyvä mieliala; joka on luonteeltaan ilomielinen, iloluonteinen

ilokaasu /ˈilokˌaːsu/ (n)
lustgas
  typpioksiduuli eli dityppimonoksidi, N₂O, jota on käytetty nukutus- tai puudutusaineena koska se aiheuttaa hilpeän olotilan

ilomantsilainen /ˈilomˌantsɪlˌainen/ (n)
ilomantsbo
  Pysyvästi Ilomantsissa asuva henkilö.

ilotalo /ˈilotˌalo/ (n)
glädjehus
  bordelli

ilotulite /ˈilotˌulɪte/ (n)
fyrverkeripjäs, fyrverkeri
  ilotulitukseen käytettävä raketti, pommi tms.

ilotulitus /ˈilotˌulɪtus/ (n)
fyrverkeri
  ilotulitteilla järjestetty näytös, jossa pääosassa ovat näyttävät ja värikkäät räjähdykset ja niiden muodostamat kuviot

ilta /ˈilta/ (n)
kväll, afton
  päivän ja yön välinen, auringonlaskun aikoihin sijoittuva vuorokaudenaika

iltaisin /ˈiltaisɪn/ (adv)
om kväl, på kväll
  ilta-aikoina toistuva

iltapala /ˈiltapˌala/ (n)
kvällsmat, kvällsmål, vickning
  illalla syötävä, yleensä kevyt ateria tai ennemmin välipala

iltapäivä /ˈiltapˌæivæ/ (n)
eftermiddag
  puolen päivän jälkeen alkava vuorokaudenaika, jota ennen on aamupäivä ja jonka jälkeen tulee ilta

iltapäivälehti /ˈiltapˌæivælˌehtɪ/ (n)
kvällstidning
  pääsääntöisesti kuusi kertaa viikossa ilmestyvä lehti jota ei tilata vaan myydään irtonumeroina

iltarusko /ˈiltarˌusko/ (n)
aftonrodnad
  auringonlaskun aiheuttama valoilmiö, punoitus iltaisella taivaalla

ilveilijä /ˈilveilˌijæ/ (n)
clown
  (teatteri) temppujen tekijä, hulluttelija

ilveily /ˈilveily/ (n)
gyckel, spektakel
  erityisesti keskiaikaisten ilveilijöiden esitys

ilves /ˈilves/ (n)
lodjur, lo
  keskikokoinen kissaeläin (), joka on Euroopan ja Siperian metsien tärkeimpiä petoja

imaami /ˈimaːmɪ/ (n)
imam
  rukouksen johtaja moskeijassa tai moskeijan johtaja

imaginaariyksikkö /ˈimaɡɪnˌaːriyksˌikːø/ (n)
imaginära enheten
  kompleksiluvun imaginaariosan perusyksikkö i, joka määritellään i=\sqrt {-1}; mahdollistaa reaalilukujen laajentamisen kompleksilukujen joukkoon

imettäjä /ˈimetːˌæjæ/ (n)
amma
  (vanha) nainen, jonka tehtävänä on imettää toisten naisten lapsia

imettää /ˈimetːæː/ (v)
amma
  ruokkia vauvaa antamalla hänen imeä rintaa äidinmaidon saamiseksi

imeä /ˈimeæ/ (v)
suga
  vetää nestettä suuhunsa suun lihasten voimalla

imikkä /ˈimɪkːæ/ (n)
lungört
  imiköitten (Pulmonaria) suvun kasvi

imitaatio /ˈimɪtˌaːtɪo/ (n)
imitation
  jäljittely; mukaelma, jäljitelmä

imitaattori /ˈimɪtˌaːtːorɪ/ (n)
imitatör, imitator
  henkilö, joka viihdyttää yleisöä jäljittelemällä toisen, yleensä kuuluisan henkilön ääntä ja maneereita

imitoida /ˈimɪtˌoida/ (v)
imitera
  jäljitellä; matkia

immenkalvo /ˈimmeŋkˌalvo/ (n)
mödomshinna, hymen, slidkrans
  rengasmainen ohuesta, venyvästä sidekudoksesta muodostuva poimu emättimen suulla

immuniteetti /ˈimmunɪtˌeːtːɪ/ (n)
immunitet
  vastustuskyky

immuunivaste /ˈimmuːnɪvˌaste/ (n)
immunrespons#Ruotsi
  immuunireaktio, elimistön tapa reagoida havaitsemaansa antigeeniin

impata /ˈimpata/ (v)
sniffa
  hengittää, vetää keuhkoihinsa, päihtymistarkoituksessa jotain kaasua tai joitakin höyryjä

impedanssi /ˈimpedˌanssɪ/ (n)
impedans
  vaihtovirtapiirin yli vaikuttavan jännitteen amplitudin ja saman piirin läpi kulkevan virran amplitudin suhde

imperatiivi /ˈimperatˌiːvɪ/ (n)
imperativ
  tapaluokka, joka ilmaisee toiminnan käsketyksi, kehotetuksi tai toivotuksi. Sen tunnus suomessa vaihtelee persoonittain: Yksikön toinen on kirjoitusasultaan tunnukseton, mutta ääntöasussa esiintyy jäännöslopuke /ˣ/, monikon ensimmäisessä ja toisessa tunnus on -kaa tai -kää vokaalisoinnun mukaisesti, yksikön ja monikon kolmannessa tunnus taas on -ko tai -kö vokaalisoinnun mukaan.

imperfekti /ˈimperfˌektɪ/ (n)
imperfekt
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka saattaa jatkua

imperialistinen /ˈimperˌialˌistɪnen/ (adj)
imperialistisk
  imperialismin mukainen

implantti /ˈimplantːɪ/ (n)
implantat
  istute, siirrännäinen

imppaus /ˈimpːaus/ (n)
sniffing
  liuotinaineiden haistelu päihtymistarkoituksessa

imu /ˈimu/ (n)
sugning
  alipaineen aiheuttama nesteen tai kaasun liike

imuneste /ˈimunˌeste/ (n)
lymfa
  selkärankaisten verisuonistossa virtaavan veren plasman kudosnesteestä siirtyneen osan muodostama imusuonistossa virtaava kellertävä neste

imuroida /ˈimurˌoida/ (v)
dammsuga
  siivota käyttäen imuria
ladda
  ladata tietokoneelle dataa Internetistä, yleensä myöhempää käyttötarkoitusta varten

imusuoni /ˈimusˌuonɪ/ (n)
lymfkärl
  imunestettä kuljettava ohutseinäinen suoni

inarilainen /ˈinarɪlˌainen/ (n)
enarebo
  pysyvästi Inarissa asuva henkilö

inarinsaame /ˈinarˌinsaːme/ (n)
enaresamiska
  ainoastaan Suomessa, lähinnä Inarin seudulla puhuttava saamelaiskieli

indefiniittinen /ˈindefɪnˌiːtːɪnen/ (adj)
indefinit
  epämääräinen, määräämätön

indefiniittipronomini /ˈindefɪnˌiːtːɪprˌonomˌinɪ/ (n)
indefinit pronomen
  epämääräinen homomini, joka ei viittaa mihinkään tunnettuun tai yksilöityyn asiaan. Perinteisesti ne pronominimaiset sanat, jotka eivät sovi muihin, määräisten pronominien ryhmiin, uusissa kieliopeissa myös kvanttoripronomini. Suomen indefiniittipronomineja ovat esim. joku, muu, kumpikin ja eräs.

indikatiivi /ˈindɪkatˌiːvɪ/ (n)
indikativ
  yleisin tapaluokka, jolla ei ole erityistä tunnistetta. Suomen kielessä indikatiivi ilmaisee toiminnan todelliseksi.

indium /ˈindium/ (n)
indium
  eräs alkuaine, tunnus: In

indonesia /ˈindonˌesɪa/ (n)
indonesiska
  indonesian kieli, pääasiassa Indonesiassa puhuttava malaijille hyvin läheistä sukua oleva austronesialainen kieli

indri /ˈindrɪ/ (n)
indri
  indrien () heimon Madagaskarilla eläviä puoliapinoita
  erityisesti

infektiivinen /ˈinfektˌiːvɪnen/ (adj)
infektiös
  tartuttava, tartunnan mahdollisuutta lisäävä; mikrobien lisääntymistä edistävä

infiksi /ˈinfɪksɪ/ (n)
infix
  morfeemi, joka sijoitetaan muodostettavan sanan keskelle

infinitiivi /ˈinfɪnɪtˌiːvɪ/ (n)
infinitiv
  verbin substantiivinen nominaalimuoto

influenssa /ˈinfluˌenssa/ (n)
influensa
  kuumeen nostava epidemioina leviävä virussairaus

informaatio /ˈinformˌaːtɪo/ (n)
information
  tietosisältö, vääristymätön tieto; vääristelemätön tiedonanto

informaatioteoria /ˈinformˌaːtɪˌoteˌorɪa/ (n)
informationsteori
  statistisia menetelmiä tiedonvälitysprosessissa hyödyntävä teoria, jolle tietotekniset ratkaisut pohjautuvat

informoida /ˈinformˌoida/ (v)
informera
  tiedottaa, kertoa

infrapunasäteily /ˈinfrapˌunasætˌeily/ (n)
Infraröd strålning
  lämpönä aistittava sähkömagneettinen säteily eli lämpösäteily, jonka aallonpituus on suurempi kuin näkyvän valon, mutta pienempi kuin mikroaaltojen

infrastruktuuri /ˈinfrastrˌuktuːrɪ/ (n)
infrastruktur
  varusrakenne; yhteiskunnan perusrakenne, erityisesti tekninen perusrakenne, joka mahdollistaa yhteiskunnan toiminnan

infraääni /ˈinfraˌæːnɪ/ (n)
infraljud
  ääni, jonka taajuus on ihmisen kuuloalueen alapuolella (noin alle 20 Hz)

inho /ˈinho/ (n)
äckel, avsky
  voimakas vastenmielisyyden tunne

inhottava /ˈinhotːˌava/ (adj)
äcklig, led
  inhon tunteen aiheuttava

injektiivinen /ˈinjektˌiːvɪnen/ (adj)
injektiv
  sellainen, jossa jokainen maalijoukon alkio on enintään yhden lähtöjoukon alkion kuva

inkeriläinen /ˈiŋkerɪlˌæinen/ (n)
ingermanlandsfinne
  inkerinsuomalainen

inkeroinen /ˈiŋkerˌoinen/ (n)
ingriska
  inkeroisten kieli, inkeroisten puhuma itämerensuomalainen kieli; kielitunnus izh (ISO 639-3)

inkivääri /ˈiŋkɪvˌæːrɪ/ (n)
ingefära
  eräs maustekasvi (Zingiber officinale)
  sen maavarresta valmistettava mauste

inkivääriolut /ˈiŋkɪvˌæːrɪolut/ (n)
ingefärsöl
  käymismenetelmällä valmistettu, mutta alkoholiton hiilihapollinen virvoitusjuoma, joka on valmistusmenetelmästä riippuen miedosti tai hyvinkin voimakkaasti inkiväärillä maustettu
  eräs karibialaistyyppinen alkoholijuoma: inkiväärillä maustettu olut

inkompetenssi /ˈiŋkompetˌenssɪ/ (n)
inkompetens
  epäpätevyys; asiantuntemattomuus

inkontinenssi /ˈiŋkontɪnˌenssɪ/ (n)
inkontinens
  kykenemättömyys virtsan tai ulosteen pidättämiseen

inkoolainen /ˈiŋkoːlˌainen/ (n)
ingåbo
  Pysyvästi Inkoossa asuva henkilö.

innokas /ˈinnokas/ (adj)
ivrig
  jolla on paljon intoa

innostua /ˈinnostˌua/ (v)
bli begeistrad, bli hänförd, bli inspirerad, bli intresserad
  tulla innokkaaksi

innostunut /ˈinnostunut/ (adj)
entusiasmerad, ivrig
  innoissaan oleva

innostus /ˈinnostus/ (n)
entusiasm
  into, innokkuus, vimma, kuume, hanakkuus

insinööri /ˈinsɪnˌøːrɪ/ (n)
ingenjör
  tekniikan parissa suunnittelutehtävissä työskentelevä henkilö; teknisen alan alemman korkeakoulututkinnon, insinööritutkinnon, suorittanut henkilö, joka soveltaa tiedettä

instituutti /ˈinstɪtˌuːtːɪ/ (n)
institut
  korkean asteen oppilaitos

instrumentalisti /ˈinstrumˌentalˌistɪ/ (n)
instrumentalist
  muusikko, joka soittaa jotakin instrumenttia, vastakohtana vokalistille

instrumentoida /ˈinstrumˌentoida/ (v)
instrumentera
  lisätä johonkin automaattisia mittauspisteitä

instrumentointi /ˈinstrumˌentointɪ/ (n)
instrumentation
  mittaus- ja säätölaitteiden eli instrumenttien käytön toteutus tarkkailuun, tiedonkeräykseen, automaattiseen säätöön sekä ko. laitteiston muodostama kokonaisuus

instrumentti /ˈinstrumˌentːɪ/ (n)
instrument
  keino, väline

integroida /ˈinteɡrˌoida/ (v)
integrera
  yhdentää; tehdä kokonaisuudeksi; tehdä osaksi kokonaisuutta
  muodostaa funktio, jonka derivaatta on annettu funktio

integrointi /ˈinteɡrˌointɪ/ (n)
integration
  se, kun jokin integroidaan, yhdentäminen; integraatio

interdikti /ˈinterdˌiktɪ/ (n)
interdikt
  katolisen kirkon keskiajalla käyttämä rangaistuskeino, jossa tietyllä alueella kiellettiin kaikki kirkolliset toimitukset, paitsi kaste ja ehtoollinen suurina juhlapyhinä

interjektio /ˈinterjˌektɪo/ (n)
interjektion, utropsord
  huudahdussana, sanaluokka huudahduksille ja vastaaville ilmauksille

internet /ˈinternet/ (n)
internet
  käsitteellistynyt, yleisnimen tyyppinen vastine sanalle Internet, globaali useista tietoverkoista koostuva verkko

interrogatiivipronomini /ˈinterrˌoɡatˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
interrogativpronomen
  kysymyksissä käytettävä pronomini

intervalli /ˈintervˌallɪ/ (n)
intervall
  kahden sävelkorkeuden väli

intiaani /ˈintɪˌaːnɪ/ (n)
indian
  Amerikan alkuasukas (lukuun ottamatta eskimoita)

intiaanikanootti /ˈintɪˌaːnɪkanˌoːtːɪ/ (n)
kanot
  varsinainen kanootti, toinen kanootin päätyypeistä; puoliksi seisovassa asennossa melottava kanootti, jonka mela on yksilapainen

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (adj)
indisk
  Intiasta peräisin oleva tai Intiaan liittyvä

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (n)
indier, indiska
  pysyvästi Intiassa asuva henkilö

intohimoinen /ˈintohɪmˌoinen/ (adj)
lidelsefull
  sellainen, joka tuntee intohimoa jotakin kohtaan; kiihkeä

intoleranssi /ˈintolerˌanssɪ/ (n)
intolerans
  tila, jossa elimistö ei siedä ruoka- tai lääkeainetta

intolerantti /ˈintolerˌantːɪ/ (adj)
intolerant
  sellainen, joka ei siedä jotain lääke- tai ruoka-ainetta, intoleranssia poteva

intransitiivinen /ˈintransɪtˌiːvɪnen/ (adj)
intransitiv
  kohteeton, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin.

intravenöösi /ˈintravenˌøːsɪ/ (adj)
intravenös
  laskimonsisäinen

intressi /ˈintressɪ/ (n)
intresse
  se mitä haluaa itselleen tai jollekin ryhmälle jostakin asiasta

invaasio /ˈinvaːsˌio/ (n)
invasion
  maahantunkeutuminen, maahanhyökkäys

ioni /ˈionɪ/ (n)
jon
  sähköisesti varautunut atomi tai atomiryhmä

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (adj)
iransk
  Iranista peräisin oleva tai Iraniin liittyvä

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (n)
iranier
  pysyvästi Iranissa asuva henkilö

iranilaiset kielet /ˈiranɪlˌaiset kˈielet/ (n)
iranska språk
  indoeurooppalaiseen kieliperheeseen kuuluva keskenään sukua oleva kieliryhmä

iridium /ˈirɪdium/ (n)
iridium
  eräs alkuaine (tunnus Ir)

irlanninsetteri /ˈirlannˌinsetːˌerɪ/ (n)
irländsk röd setter
  eräs seisoviin lintukoiriin kuuluva rotu tai sen yksilö

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (adj)
irländsk
  Irlannista peräisin oleva tai Irlantiin liittyvä

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (n)
irländare, irländska
  pysyvästi Irlannissa asuva henkilö

ironia /ˈironˌia/ (n)
ironi
  komedian laji, jossa sanoja käytetään päinvastaisen merkityksen ilmaisemiseen; esittää virheet hyvinä ominaisuuksina, arvottoman arvokkaana, moitteet kehuina

irtisanoa /ˈirtɪsˌanoa/ (v)
avskeda, säga upp, uppsäga
  sanoa sopimus irti, lopettaa sopimus

irtokarkki /ˈirtokˌarkːɪ/ (n)
lösgodis
  irrallisina ja vapaasti valikoitavina myytävät punnittavat makeiset; jokin tällainen yksittäinen makeinen.

irtolainen /ˈirtolˌainen/ (n)
lösdrivare
  henkilö, jolta puuttuu kiinteä asuinpaikka ja mahdollisuus säännölliseen toimeentuloon

isi /ˈisɪ/ (n)
pappa
  isä

iskelmä /ˈiskelmæ/ (n)
schlager
  (musiikki) Euroopassa suosittua aikuiseen makuun tehtyä kevyttä laulelma- ja tanssimusiikkia
schlager, hit
  hitti, hittikappale

iskeä /ˈiskeæ/ (v)
attackera
  hyökätä jotain vastaan

isku /ˈisku/ (n)
stöt, slag
  napakka, ponnekas lyönti
stöt
  (musiikki) rytmin määrittelyn perustekijä, joka yleensä noudattelee ja korostaa sävelkulun poljentoa

iskunvaimennin /ˈiskunvˌaimennɪn/ (n)
stötdämpare
  moottoriajoneuvon jousituksen osa, jonka tarkoituksena on vaimentaa korin heilahtelua ja pitää pyörät tiessä kiinni

iskusana /ˈiskusˌana/ (n)
slagord
  sanoman ydin, liittyy esimerkisi mainostukseen tai propagandaan

iskutilavuus /ˈiskutˌilavuːs/ (n)
cylindervolym
  tilavuus jonka edestakaisin liikkuva mäntä syrjäyttää kulkiessaan liikkeen ääriasennosta toiseen

islam /ˈislam/ (n)
islam
  Arabian niemimaalta lähtöisin oleva uskonto, joka sai alkunsa 600-luvun alkupuolella profeetta Muhammedin ilmestyksien pohjalta

islamofobia /ˈislamˌofobˌia/ (n)
islamofobi
  islaminuskoon ja muslimeihin kohdistuvaa pelkoa, vastenmielisyyttä, syrjintää, vihamielisyyttä tai ennakkoluuloisuutta, muslimikammo

islanninhevonen /ˈislannˌinhevonen/ (n)
islandshäst
  islantilainen, pieni ja vahva hevosrotu

islanti /ˈislantɪ/ (n)
isländska
  Islannissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: is). Sanalista

iso /ˈiso/ (adj)
stor
  suuri, kookas, mittava

iso-orvokkikolibri /ˈisoˈorvokːˌikolˌibrɪ/ (n)
glitteröronkolibri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoaurankukka /ˈisoˌauraŋkˌukːa/ (n)
åkerklätt
  aurankukkien sukuun kuuluva kasvi

isoaurinkoahven /ˈisoˌaurɪŋkoˌahven/ (n)
Blågälad solabborre
  eräs kalalaji () tai sen yksilö

isohaura /ˈisohˌaura/ (n)
storsärv
  haurojen sukuun kuuluva kasvi

isohirvenjuuri /ˈisohˌirvenjˌuːrɪ/ (n)
alant
  hirvenjuurten sukuun kuuluva kasvi

isoisä /ˈisoisæ/ (n)
farfar, morfar
  isän tai äidin isä, isänisä tai äidinisä

isojokelainen /ˈisojˌokelˌainen/ (n)
storåbo
  Pysyvästi Isojoella asuva henkilö.

isokyröläinen /ˈisokˌyrølˌæinen/ (n)
storkyrobo
  Pysyvästi Isokyrössä asuva henkilö.

isokäenrieska /ˈisokæˌenrieska/ (n)
vårlök
  Suomenkin luonnossa esiintyvä käenrieskojen sukuun kuuluva kasvi

isokäärmeenkieli /ˈisokˌæːrmeːŋkˌielɪ/ (n)
ormtunga
  käärmeenkielten sukuun kuuluva kasvi

isolumme /ˈisolˌumme/ (n)
vit näckros
  kelluvavartinen vesikasvi (), Suomessa ehkä tutuin lummelaji

isomasto /ˈisomˌasto/ (n)
stormast
  aluksen pisin masto

isomeeri /ˈisomˌeːrɪ/ (n)
isomer
  yhdiste, joka on jonkin toisen yhdisteen kanssa isomeerinen

isometria /ˈisomˌetrɪa/ (n)
isometri
  samanmittaisuus

isomuurahaiskarhu /ˈisomˌuːrahˌaiskarhu/ (n)
jättemyrslok
  isomuurahaiskarhujen sukuun kuuluvien nisäkkäiden ainoa laji () tai tämän yksilö

isomuurahaiskarhut /ˈisomˌuːrahˌaiskarhut/ (n)
jättemyrslokar
  toinen muurahaiskarhujen heimon suvuista ()

isorokko /ˈisorˌokːo/ (n)
smittkoppor
  hyvin vaarallinen virusperäinen (Variola) tartuntatauti, joka on saatu hävitettyä rokotuksin

isosimppu /ˈisosˌimpːu/ (n)
rötsimpa
  (Myoxocephalus scorpius) kala

isosorsimo /ˈisosˌorsɪmo/ (n)
jättegröe
  Suomenkin luonnossa esiintyvä sorsimoiden sukuun kuuluva kasvi

isosätkin /ˈisosˌætkɪn/ (n)
grodnate
  Suomenkin luonnossa esiintyvä leinikkien sukuun kuuluva kasvi

isotaarna /ˈisotˌaːrna/ (n)
ag
  taarnojen sukuun kuuluva kasvi

isotakiainen /ˈisotˌakɪˌainen/ (n)
stor kardborre
  eräs takiaisten sukuun kuuluva kasvilaji () tai sen yksilö

isotalvikki /ˈisotˌalvɪkːɪ/ (n)
vintergröna
  Suomenkin luonnossa esiintyvä talvikkien sukuun kuuluva kasvi

isotooppi /ˈisotˌoːpːɪ/ (n)
isotop
  atomilaji; alkuaineen atomimassan suhteen erilainen laji; ovat atomeja, joissa on sama määrä protoneja, mutta eri määrä neutroneja

isoulpukka /ˈisoulpˌukːa/ (n)
gulnäckros
  myrkyllinen keltakukkainen vesikasvi, jonka kukat ovat pallomaiset ja leveät lehdet kelluvat pinnalla sen kasvaessa matalahkossa vedessä, ()

isovanhemmat /ˈisovˌanhemmat/ (n)
farföräldrar, morföräldrar, far morföräldrar
  äidin tai isän vanhemmat

isovarvas /ˈisovˌarvas/ (n)
stortå
  ihmisellä suurin varvas; varpaista se, joka on lähimpänä pariansa, oikean jalan vasemmanpuoleisin ja vasemman jalan oikeanpuoleisin varvas

isoveltto /ˈisovˌeltːo/ (n)
kalifornisk vekfisk
  rummuttajien heimoon kuuluvan -kalasuvun ainoa laji tai sen yksilö

isoäiti /ˈisoˌæitɪ/ (n)
farmor, mormor
  isän tai äidin äiti

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (adj)
israelisk
  Israelin valtiosta peräisin oleva tai Israeliin liittyvä

istua /ˈistua/ (v)
sitta
  olla istuma-asennossa, olla istuallaan

istuin /ˈistwɪn/ (n)
sittplats, säte
  istumiseen tarkoitettu väline

istukka /ˈistukːa/ (n)
moderkaka, placenta
  nisäkäsnaaraiden (poislukien nokkaeläimet, pussieläimet) kohdunseinämästä ja sikiön ravitsemuskalvosta muodostuva elin
fruktfäste
  siemenaiheen kiinnityskohta sikiäimessä
chuck
  (tekniikka) työstökoneen osa terän tai kappaleen kiinnittämistä varte

istunto /ˈistunto/ (n)
sammanträde
  virallisen elimen kokous
session
  jonkin palvelun yhteyden ottajalle luotu tilatieto

istuttaa /ˈistutːaː/ (v)
plantera
  asettaa kasvin taimia multaan, jotta ne kasvaisivat

istuutua /ˈistuːtˌua/ (v)
sätta, sitta
  laskeutua alustalle niin että ruumiin paino tulee takapuolen päälle

isyys /ˈisyːs/ (n)
faderskap
  se että joku on isä, isän sukulaisuussuhde lapseen

isä /ˈisæ/ (n)
fader, far, pappa
  lapsen siittänyt mies, lapsen biologinen isä
fader, far
  (kirkko) katolinen miespuolinen seurakunnan pappi

isänisä /ˈisænˌisæ/ (n)
farfar
  isoisä isän puolelta, isän isä

isänmaa /ˈisænmaː/ (n)
fosterland
  maa, jossa henkilö on syntynyt tai josta hänen sukunsa on lähtöisin

isännimi /ˈisænnˌimɪ/ (n)
patronymikon
  henkilön isän mukaan annettu sukunimen vastine tai yksi etunimistä
  itäslaavilaisissa ja eräissä muissa kielissä isän etunimestä johdettu keskimmäinen nimi, jonka käyttö voi olla lakisääteinen

isännöinti /ˈisænnˌøintɪ/ (n)
fastighetsförvaltning
  asunto-osakeyhtiön tai kiinteistöyhtiön operatiivinen johtaminen

isänpäivä /ˈisæmpˌæivæ/ (n)
fars dag
  isien kunniaksi marraskuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

isäntä /ˈisæntæ/ (n)
värd, husbonde, husfader, innehavare, ägare
  talon tai maatilan miespuolinen omistaja, talonisäntä

isäntäväki /ˈisæntˌævækɪ/ (n)
värdfolk
  talon isäntä ja hänen perheensä
husbondfolk
  isäntä, työnantaja ja hänen perheensä

isänäiti /ˈisænˌæitɪ/ (n)
farmor
  isoäiti isän puolelta, isän äiti

isäpuoli /ˈisæpˌuolɪ/ (n)
styvfar
  äidin uusi mies, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut isä

italia /ˈitalˌia/ (n)
italienska
  italian kieli, itäromaaninen kieli, jonka alkumuotona pidetään latinaa. Italia on Italiassa puhuttava pääkieli, jota puhutaan lähes koko Italiassa. Sanalista

italiaksi /ˈitalɪˌaksɪ/ (adv)
italienska
  italian kielellä, italian kielelle

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (adj)
italiensk
  Italiasta peräisin oleva tai Italiaan liittyvä

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (n)
italienare, italienska
  pysyvästi Italiassa asuva henkilö

italianvarpunen /ˈitalɪˌanvarpunen/ (n)
italiensk sparv
  eräs varpusten heimoon ja sukuun kuuluva, aikaisemmin yleisesti risteymänä pidetty varpuslintujen laji () tai sen yksilö

iteroida /ˈiterˌoida/ (n)
iterera
  ratkaista ongelma toistamalla samaa tehtävää yhä uudelleen, jolloin ratkaisu tarkentuu vähitellen

iterointi /ˈiterˌointɪ/ (n)
iteration
  ongelmanratkaisumenetelmä, jossa ongelman ratkaisu tarkentuu vähitellen, kerta kerran jälkeen toistamalla

itiö /ˈitɪø/ (n)
spor
  aitotumallisten eliöiden mikroskooppisen pieni suvuttomasti muodostunut mikroskooppinen lisääntymis- ja leviämisosanen

itiöemä /ˈitɪˌøemæ/ (n)
fruktkropp
  useimpien kanta- ja kotelosienten rihmaston tiivistymä, jossa on itiölava, sienten maanpäällinen, itiöitä tuottava osa

itiökotelo /ˈitɪˌøkotˌelo/ (n)
sporkapsel
  kotelosienen itiölavassa tiheänä kerroksena sijaitsevia soluja, joiden sisällä itiöt syntyvät

itiöpesäke /ˈitɪˌøpesˌæke/ (n)
sporsäck
  monien itiökasvien sekovarren yleensä pyöreähkö muodostuma, jossa itiöt valmistuvat

itiöpöly /ˈitɪˌøpøly/ (n)
sporstoft
  (itiökasvi, sieni) itiökasvien tai sienien itiöistä koostuva hieno jauhe, jonka väri toimii monilla helttasienillä systemaattisena tuntomerkkinä.

itkeä /ˈitkeæ/ (v)
gråta
  vuodattaa kyyneliä yleensä surun tai liikutuksen vuoksi

itku /ˈitku/ (n)
gråt
  kyynelnesteen runsaana erittymisenä ja us. kasvojen ilmelihaksien liikkeinä havaittava mielenliikutuksen t. kivun aikaansaama oireilmentymä

itse /ˈitse/ (adv)
själv
  omatoimisesti, henkilökohtaisesti

itse teossa /ˌitse tːˈeossa/ (adv)
på bar gärning
  havaittuna ollessaan parhaillaan tekemässä rikosta tai muuta tuomittavaa tekoa

itsekseen /ˈitsekseːn/ (adv)
för sig själv, ensam
  yksinään, omissa oloissaan

itsekäs /ˈitsekæs/ (adj)
självisk
  vain omat tarpeensa tai halunsa huomioon ottava ja muiden tarpeet tai halut sivuuttava

itsemurha /ˈitsemˌurha/ (n)
självmord, suicid
  tahallinen hengen riistäminen itseltään

itsemurhapäänsärky /ˈitsemˌurhapˌæːnsærky/ (n)
självmordshuvudvärk
  Hortonin oireyhtymä

itsenäistyä /ˈitsenˌæistyæ/ (v)
oavhängig, självständig
  tulla itsenäiseksi

itsenäisyys /ˈitsenˌæisyːs/ (n)
självständighet
  ylin valta, suvereniteetti, täydellinen riippumattomuus

itsenäisyyspäivä /ˈitsenˌæisyːspˌæivæ/ (n)
självständighetsdag
  valtion itsenäiseksi julistautumisen merkkipäivä, Suomessa 6. joulukuuta

itsepalvelu /ˈitsepˌalvelu/ (n)
självbetjäning
  asiakkaan omatoimisuudella korvattu asiakaspalvelu

itsepintainen /ˈitsepˌintainen/ (adj)
obstinat
  hellittämätön, sitkeä, itsepäinen

itsepäisyys /ˈitsepˌæisyːs/ (n)
envishet
  jääräpäisyys, periksiantamattomuus jostain tietystä asiasta

itsestään /ˈitsestæːn/ (adv)
osökt, själv, spontant
  ilman ulkoista vaikutusta

itsetunto /ˈitsetˌunto/ (n)
jagmedvetande
  minäkuvan heijaste

itsetyydytys /ˈitsetˌyːdytys/ (n)
masturbation
  omien sukupuolielinten hyväilyä ja koskettelua seksuaalisen mielihyvän saamiseksi

itä /ˈitæ/ (n)
öster, öst, ost
  pääilmansuunta pohjoisen ja etelän välissä, pohjoisesta 90 astetta myötäpäivään

itäinen /ˈitæinen/ (adj)
östlig, östra
  sellainen, joka sijaitsee idässä, idässä oleva tai idästä tuleva; itäiseen ilmansuuntaan liittyvä.

itämainen /ˈitæmˌainen/ (adj)
orientalisk
  orientaalinen, Lähi- ja Kaukoitään liittyvä

itämerensuomi /ˈitæmerˌensuomɪ/ (n)
östersjöfinska
  itämerensuomalaiset kielet kokonaisuutena

itämisaika /ˈitæmɪsˌaika/ (n)
inkubationstid
  oireeton aika, joka tartuntataudeissa kuluu tartunnan saamisen ja taudin puhkeamisen välillä

itäsaksalainen /ˈitæsˌaksalˌainen/ (adj)
östtysk
  itäiseen Saksaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

itäsaksalainen /ˈitæsˌaksalˌainen/ (n)
östtysk, östtyska
  itäisessä Saksassa syntynyt tai asuva henkilö
  pysyvästi DDR:ssä asunut henkilö
  syntyperältään DDR:läinen henkilö

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (adj)
österrikisk
  Itävallasta peräisin oleva tai Itävaltaan liittyvä

itää /ˈitæː/ (v)
gro
  alkaa kehittyä kasviksi

iva /ˈiva/ (n)
hån
  ylimielinen pilkanteko, jonka tarkoituksena on kohteen halventaminen

ivahymy /ˈivahˌymy/ (n)
hånleende, hånlöje
  ivallinen hymy

iätön /ˈiætøn/ (adj)
tidlös
  (varsinkin muodista) ajaton; sellainen, joka ei herkästi ala vaikuttaa vanhalta tai vanhanaikaiselta

jaala /jˈaːla/ (n)
skuta
  (merenkulku) pienehkö yksi-, kaksi- tai kolmimastoinen kahvelipurjeinen alus, jossa ei ole latvapurjeita

jaguaari /jˈaɡuˌaːrɪ/ (n)
jaguar
  leopardia muistuttava jykevä kissaeläin ()

jahti /jˈahtɪ/ (n)
jakt
  (merenkulku) alkuaan yksimastoinen pienehkö peräkajuuttainen purjealus, jossa on erityinen masto- ja purjerakenne; nykyisin yleisesti huvipursi tai kilpa-alus, myös moottoroitu

jainalaisuus /jˈainalˌaisuːs/ (n)
jainism
  Intiasta lähtöisin oleva uskonto, joka painottaa väkivallattomuutta ja kurinalaista elämäntapaa

jakaa /jˈakaː/ (v)
dela, fördela
  antaa kullekin osuutensa

jakaminen /jˈakamɪnen/ (n)
delande
  jkn kokonaisuuden tasaosiin saattaminen

jakaranda /jˈakarˌanda/ (n)
#Ruotsi, palisanderträd
  (erityisesti) jakarandojen sukuun kuuluva laji tai sen yksilö
#Ruotsi
  (yleisesti) mikä tahansa jakarandojen suvun () kasvilaji tai sellaisen yksilö
#Ruotsi, palisanderträ
  edellisistä saatava.puuaines

jakautua /jˈakautˌua/ (v)
delas, fördela, fördelas
  mennä useaan osaan

jakki /jˈakːɪ/ (n)
jak
  aasialainen nautaeläin Bos grunniens, jonka kesyä muotoa hyödynnetään juhtana

jako /jˈako/ (n)
giv, division, avdelning
  jonkin jakaminen tai jakautuminen osiin

jakoavain /jˈakoavain/ (n)
skiftnyckel
  liikkuvaleukainen kuusiokantaisten ruuvien ja muttereiden kiertoavain, säädettävä ruuviavain

jakobiini /jˈakobˌiːnɪ/ (n)
jakobin
  Ranskan vallankumouksen aikana jakobiinien klubiin tai puolueeseen kuulunut henkilö

jakolasku /jˈakolˌasku/ (n)
division
  kertolaskulla käänteinen laskutoimitus, jossa annettu luku jaetaan yhtä suuriin lukuihin, ositusjako, tai lasketaan kuinka monta kertaa osajoukko sisältyy joukkoon

jakomerkki /jˈakomˌerkːɪ/ (n)
divisionstecken
  jakolaskun symbolina käytettävä merkki: kaksoispiste : , kauttaviiva / tai ÷

jakosuodin /jˈakosˌuodɪn/ (n)
delningsfilter
  laite, joka jakaa sähköisen signaalin taajuuskaistan osiin, esim. eri kaiutinelementillä toistettavaksi

jaksaa /jˈaksaː/ (v)
idas, orka
  olla jollakulla voimia johonkin

jaksollinen järjestelmä /jˈaksollɪnen jˈærjestˌelmæ/ (n)
periodiska systemet
  taulukko tunnetuista alkuaineista ryhmiteltynä niiden järjestysluvun ja elektronirakenteen mukaan

jakuutti /jˈakuːtːɪ/ (n)
jakutiska
  jakuutin kieli, turkkilainen kieli, jota Itä-Siperiassa Sahan tasavallassa asuvat jakuutit puhuvat (kielitunnus: sah)

jalan /jˈalan/ (adv)
till fots
  jalkaisin

jalankulkija /jˈalaŋkˌulkɪja/ (n)
fotgängare
  henkilö, joka kulkee liikenteessä jalan; myös polkupyörän taluttaja, rullaluistelija, potkulautailija tai -kelkkailija

jalava /jˈalava/ (n)
alm
  jalavakasveihin (Ulmus) kuuluva lehtipuu, jonka hedelmä on siipipalteinen pähkylä

jalka /jˈalka/ (n)
ben
  liikkumiseen käytettävä ruumiinosa tai raaja (kädellisillä alaraaja) kokonaisuudessaan lonkasta varpaisiin
fot
  jalkaterä; (laajemmin) jalkaterän mitta tai koko
  pituusmitta, jonka määritelmä on vaihdellut eri aikoina ja paikoissa, nykyisen kansainvälisen määritelmän mukaan 12 tuumaa eli 0,3048 metriä, tunnus ft
  sienen maahan kiinnittävä varsi

jalkaholvi /jˈalkahˌolvɪ/ (n)
fotvalv
  ihmisen jalkaterän kaareava osa jalkapohjan puolelta tarkasteltuna, jalkapöydän alapuoli

jalkakyykky /jˈalkakˌyːkːy/ (n)
knäböj
  painojen kanssa tehtävä voimailuliike, jossa laskeudutaan kyykkyyn ja noustaan ylös

jalkakäytävä /jˈalkakˌæytævæ/ (n)
trottoar, gångbana
  jalankulkijoille kadun varteen varattu kulkuväylä

jalkapallo /jˈalkapˌallo/ (n)
fotboll
  urheilulaji, jossa kaksi 11-henkistä joukkuetta pyrkivät saman pallon saamaan toistensa maaliin useampia kertoja kuin vastustaja
fotboll, läderkula
  jalkapallopelin pelivälineenä oleva pallo

jalkapalloilija /jˈalkapˌalloilˌija/ (n)
fotbollsspelare
  jalkapallon pelaaja, henkilö, joka pelaa jalkapalloa

jalkapallokenttä /jˈalkapˌallokˌentːæ/ (n)
fotbollsplan
  jalkapallon pelaamiseen tarkoitettu kenttä. Kentän mittoja ei ole määrätty tarkasti, vaan sallittu koko voi olla 100–110 metriä × 64–75 metriä.

jalkapatikassa /jˈalkapˌatɪkˌassa/ (adv)
med apostlahästarna, till fots
  jalan, jalkaisin

jalkapatikka /jˈalkapatˌikːa/ (n)
fotvandring
  jalan kulkeminen, kävely, kulkeminen jalkaisin

jalkaterä /jˈalkatˌeræ/ (n)
fot
  ihmisen alaraajan alaosa nilkasta kantapäähän ja varpaisiin

jalkavaimo /jˈalkavˌaimo/ (n)
bihustru
  vakituinen ja virallinen rakastajatar

jalkine /jˈalkɪne/ (n)
skodon
  jalkapohjan alle tai tarvittaessa jalkaterän suojaksi jalkaan kiinnitettävä liikkumista helpottava ympäröiviltä olosuhteilta suojaava toistuvaan käyttöön tarkoitettu pukine, jonka sisäpuolelle voidaan tarvittaessa laittaa vaatekappale tai muu pehmuste. Ulkopuolelle voidaan pukea päällysjalkine tai kiinnittää liikkumista helpottavia laitteita.

jalkinepari /jˈalkɪnˌeparɪ/ (n)
skodon
  kahden jalkineen, oikean jalan ja vasemman jalan jalkineista muodostuva yksikkö

jalkopää /jˈalkopæː/ (n)
fotända
  se osa sängystä, mihin päin jalat asetetaan nukkumaan käytäessä

jalohaukat /jˈalohˌaukat/ (n)
falkfåglar
  yhteisnimitys sukuun kuuluville linnuille, taksoni

jalokaasu /jˈalokˌaːsu/ (n)
ädelgas
  jokin jaksollisen järjestelmän VIII pääryhmän alkuaineista, jotka normaalioloissa ovat yksiatomisia, kemiallisesti reagoimattomia kaasuja

jalokivi /jˈalokˌivɪ/ (n)
ädelsten
  koruna tai muuna koristeena käytetty, erityisen arvokkaana pidetty läpinäkyvä ja valoa taittava kivi tai kova mineraali

jalokiviseppä /jˈalokˌivɪsˌepːæ/ (n)
juvelerare
  arvokoruihin erikoistunut kultaseppä

jalokuoriainen /jˈalokˌuorɪˌainen/ (n)
praktbagge
  jalokuoriaisten heimon () kovakuoriainen

jalometalli /jˈalometˌallɪ/ (n)
ädelmetall
  metallinen alkuaine, jonka atomit eivät luovuta uloimpia elektronejaan helposti ja joka ei reagoi sen vuoksi helposti suolahapon tai sitä heikompien happojen kanssa

jalomielisyys /jˈalomˌielɪsyːs/ (n)
högsinthet, ädelmod
  mieleltään jalolle henkilölle kuuluva ja tätä kuvaava ominaisuus

jalostaa /jˈalostaː/ (v)
raffinera
  käsitellä materiaalia sen puhdistamiseksi tai jakamiseksi ominaisuuksiensa puolesta yhtenäisiin luokkiin

jalostaminen /jˈalostˌamɪnen/ (n)
förädling
  elävien eliöiden, mikrobien, eläinten tai kasvien kehittämistä haluttuun suuntaan keinotekoisesti

jalostamo /jˈalostˌamo/ (n)
raffinaderi
  teollisuuslaitos jossa jalostetaan jotakin

jalostus /jˈalostus/ (n)
förädling
  elävien eliöiden, mikrobien, eläinten tai kasvien kehittämistä haluttuun suuntaan keinotekoisesti

jaloteräs /jˈaloteræs/ (n)
ädelstål
  (kiillotettu) ruostumaton teräs

jalustin /jˈalustɪn/ (n)
stigbygel
  satulaan kuuluva teline, jossa pidetään jalkaa ratsastaessa

jalustinluu /jˈalustˌinluː/ (n)
stigbygel
  yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

jambinen /jˈambɪnen/ (adj)
jambisk
  jambeihin perustuva; niistä koostuva

jankko /jˈaŋkːo/ (n)
alv
  pellon muokatun ruokamullan alainen tiivis ja kova maakerros, kyntöantura

jano /jˈano/ (n)
törst
  yleensä nestevajauksen aiheuttama tarve juoda; se, että janottaa

janoinen /jˈanoinen/ (adj)
törstig
  sellainen, jolla on jano

jaollinen /jˈaollɪnen/ (adj)
delbar
  sellainen, joka voidaan jakaa, kun jakajana on nollasta ja jaettavasta eroava yhtä (1) suurempi tai pienempi kokonaisluku.

jaollisuus /jˈaollɪsuːs/ (n)
delbarhet
  kahden kokonaisluvun a ja b välillä vallitsevaa suhdetta kuvaava käsite, joka voidaan määrittää lausekkeesta a=bc, jossa myös c on kokonaisluku, riippuvuutena b
  a (a on jaollinen b:llä)

jaotella /jˈaotella/ (v)
indela, fördela, uppdela
  jakaa osiin yleensä eritellen

jaotus /jˈaotus/ (n)
skränkning
  jaottamisen tulos, sahan hampaiden kääntyneisyys ulospäin keskilinjasta

japani /jˈapanɪ/ (n)
japanska
  ensisijassa Japanissa puhuttava kieli (kielitunnus: ja)

japanilainen /jˈapanɪlˌainen/ (n)
japan, japanska
  pysyvästi Japanissa asuva henkilö

jarru /jˈarru/ (n)
broms
  liikkeen hidastamiseen ja pysäyttämiseen tai paikalla pysymisen varmentamiseen tarkoitettu laite

jarruneste /jˈarrunˌeste/ (n)
bromsvätska
  autojen jarru- sekä kytkinjärjestelmissä käytettävä hydraulineste, jonka avulla jarrutus aikaansaadaan

jarruttaa /jˈarrutːaː/ (v)
bromsa
  vähentää nopeutta, varsinkin painamalla jarrua

jatkosota /jˈatkosˌota/ (n)
fortsättningskriget
  Suomen hyökkäyssota Neuvostoliittoa vastaan jolla pyrittiin valtaamaan takaisin talvisodassa menetetyt alueet Saksan Neuvostoliittoon kohdistaman hyökkäyksen, ns. operaatio Barbarossan, turvin

jatkumo /jˈatkumo/ (n)
kontinuum
  yhtenäinen, jatkuva kokonaisuus

jauheliha /jˈauhelˌiha/ (n)
köttfärs, malet kött
  lihamyllyllä hienonnettu liha, tyypillisesti porsasta tai vasikkaa

jauhiainen /jˈauhɪˌainen/ (n)
mjöllus
  jauhiaisten heimon () pieniä hyönteisiä, jotka erittävät jauhemaista vahaa

jauho /jˈauho/ (n)
mjöl
  viljan jyvistä (tai muista siemenistä) jauhamalla saatu hienojakoinen ravinnoksi käytettävä aine

jauhoesikko /jˈauhoesˌikːo/ (n)
majviva
  esikoiden sukuun kuuluva kasvi

jauhokoisa /jˈauhokˌoisa/ (n)
kvarnmott
  koisien heimoon kuuluva pikkuperhonen, yleinen viljatuotteita turmeleva tuhohyönteinen

jauhosavikka /jˈauhosavˌikːa/ (n)
vitmålla
  Suomenkin luonnossa esiintyvä savikkojen sukuun kuuluva kasvi

jauhottaa /jˈauhotːaː/ (v)
mjöla
  ripotella jauhoja pinnalle, peittää pinta jauholla

jazz /jˈats/ (n)
jazz
  Yhdysvalloissa syntynyt musiikillinen traditio, johon kuuluu monia toisistaan kauaksi erkaantuneita tyylejä, joissa on tyypillistä on puhallinsoitinten suuri osuus

jemeniläinen /jˈemenɪlˌæinen/ (adj)
jemenitisk, yemenitisk
  Jemenistä peräisin oleva tai Jemeniin liittyvä

jemeniläinen /jˈemenɪlˌæinen/ (n)
jemenit, yemenit
  pysyvästi Jemenissä asuva henkilö

jengaprikka /jˈeŋŋaprˌikːa/ (n)
gängbricka
  aluslevy, jossa on mutterin tavoin kierre

jeppe /jˈepːe/ (n)
kille
  jannu, poika tai nuori mies

jiddiš /jˈidːɪʃ/ (n)
Jiddisch, jiddisch
  jiddišin kieli, juutalaissaksa, keskiajan Saksassa juutalaisten keskuudessa kehittynyt kieli, jota kirjoitetaan heprealaisilla kirjaimilla, mutta sille on olemassa myös virallinen romanisaatiomuoto, kielitunnus: yi)

jiiri /jˈiːrɪ/ (n)
gering
  viisto puulautojen ja -listojen sauma

jo /jˈo/ (adv)
redan, allaredan
  nykyhetkeä aiemmin tai siihen mennessä; määrättyä aikaisemmin, hetkeä aikaisemmin tai siihen mennessä; korostaa etenemistä tiettyyn pisteeseen
äntligen
  kärsimättömyyden ilmaisu: nyt, viimeinkin, lopultakin

jodi /jˈodɪ/ (n)
jod
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki I

joenhaara /jˈoenhˌaːra/ (n)
åarm
  joesta erkaneva toinen joki ja jokien haarautumiskohta

joenranta /jˈoenrˌanta/ (n)
åstrand
  joen ja maan raja-alue

joensuu /jˈoensuː/ (n)
åmynning
  joen laskukohta toiseen vesistöön tai mereen

joentörmä /jˈoentˌørmæ/ (n)
åbank
  joen rantapenger

jogurtti /jˈoɡurtːɪ/ (n)
yoghurt
  maidosta maitohappobakteerien avulla valmistettu kiinteähkö tai nestemäinen hapanmaitotuote

johanneksenleipäpuu /jˈohannˌeksenlˌeipæpuː/ (n)
johannesbröd
  mikä tahansa johanneksenleipäpuiden sukuun () kuuluva hernekasvien laji tai sellaisen yksilö

johanniitta /jˈohannˌiːtːa/ (n)
johanniter
  1000-luvulla Jerusalemissa pyhiinvaeltajien suojaksi perustetun johaniittain ritarikunnan jäsen

johdanto /jˈohdanto/ (n)
inledning, förord
  aloitusosio esimerkiksi kirjassa tai elokuvassa

johdin /jˈohdɪn/ (n)
ledare
  tiehyt
  johtavasta aineesta tehty kappale, joka johtaa sähköä, lämpöä tms.

johdinauto /jˈohdɪnˌauto/ (n)
trådbuss
  linja-auto, joka ottaa käyttövoimansa kadun yläpuolella kulkevista ajolangoista

johtaa /jˈohtaː/ (v)
dirigera, leda
  olla jonkin yrityksen tai laitoksen johdossa

johtaja /jˈohtaja/ (n)
anförare
  henkilö, joka johtaa ryhmää tai yhteisöä

johtajuus /jˈohtajuːs/ (n)
ledarskap, chefskap, diretörskap
  vallankäyttö sosiaalisessa ryhmässä

johtaminen /jˈohtamɪnen/ (n)
ledande
  johdossa oleminen, johdossa toimiminen

johto /jˈohto/ (n)
ledning
  (tekniikka) putki, väylä jota pitkin vettä, kaasua tms. kuljetetaan; jakeluverkon osa
  yhteisön johtajat; johtajisto, päällystö
ledning, sladd
  (tekniikka) sähkönjohdin, virtapiirin johdin

johtosolukko /jˈohtosolˌukːo/ (n)
kärlknippe
  kasvien kuljetustiehye

johtua /jˈohtua/ (v)
föranleda
  olla seurausta, seurauksena tai peräisin jostakin

joiku /jˈoiku/ (n)
jojk
  saamelaisten perinteinen laulu

joka tapauksessa /jˌoka tˈapauksˌessa/ (adv)
i alla fall
  pakosti kyseisessä tapauksessa, kuitenkin

jokapaikansara /jˈokapˌaikansˌara/ (n)
hundstarr, småstarr
  sarojen sukuun kuuluva, soistuneilla niittyrannoilla ja suo- ja luhtaniityillä kasvava sarakasvien laji (), joka on Suomen yleisimpiä saroja, tai sen yksilö

joki /jˈokɪ/ (n)
flod, älv, å
  suuri veden muovaama uoma, jossa virtaa vesi

jokihelmisimpukka /jˈokɪhˌelmɪsˌimpukːa/ (n)
flodpärlmussla
  (yleisesti) mikä tahansa jokihelmisimpukoiden heimoon () kuuluva simpukoiden laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) yksi edellisiin kuuluvista lajeista () tai sen yksilö

jokileinikki /jˈokɪlˌeinɪkːɪ/ (n)
åmöga
  leinikkien sukuun kuuluva kasvi

jokioislainen /jˈokɪˌoislainen/ (n)
jockisbo
  Pysyvästi Jokioisissa asuva henkilö.

jokirapu /jˈokɪrˌapu/ (n)
flodkräfta
  kymmenjalkaisiin kuuluva sisävesien äyriäinen

jokiuoma /jˈokiuˌoma/ (n)
flodbädd, flodfåra
  joen osa, jossa vesi virtaa normaalin vedenkorkeuden aikana

jonnekin /jˈonnekɪn/ (adv)
någonstans, någonstädes
  johonkin

jono /jˈono/ (n)
kö, räcka
  peräkkäin järjestyneiden ihmisten tai muiden alkioiden joukko

jonottaa /jˈonotːaː/ (v)
köa
  olla jonossa ja odottaa omaa vuoroa

jooga /jˈoːɡa/ (n)
yoga
  ruumiin hallintaa ja mietiskelyä korostava intialainen filosofinen oppi; myös pelkästään siihen liittyvät asento- ja hengitysharjoitukset

joogi /jˈoːɡɪ/ (n)
yogi
  joogan harjoittaja

jopa /jˈopa/ (adv)
till och med
  vieläpä, yksinpä, kerrassaan

joroislainen /jˈoroislˌainen/ (n)
joroisbo
  Pysyvästi Joroisissa asuva henkilö.

joskus /jˈoskus/ (adv)
ibland
  satunnaisesti, toisinaan, aika-ajoin, välillä, ajoittain, hetkittäin, silloin tällöin

jotenkin /jˈoteŋkɪn/ (adv)
på ett eller annat sätt, på något sätt
  miten tahansa

jouhi /jˈouhɪ/ (n)
tagel, tagelstrå
  eläimen, kuten hevosen, harjan tai hännän yksittäinen yleensä pitkähkö karva

jouhikko /jˈouhɪkːo/ (n)
stråkharpa
  suomalainen jousisoitin, jossa on yleensä kahdesta neljään kieltä

jouhisorsa /jˈouhɪsˌorsa/ (n)
stjärtand
  Siro ja pitkänmallinen puolisukeltajasorsa, jota esiintyy koko maassa, vaikka pesiikin harvoin eteläisessä Suomessa.

jouhivihvilä /jˈouhɪvˌihvɪlæ/ (n)
trådtåg
  Suomenkin luonnossa esiintyvä vihvilöiden sukuun kuuluva kasvi

joukkio /jˈoukːɪo/ (n)
gäng
  epämääräinen ihmisryhmä

joukko /jˈoukːo/ (n)
grupp, mängd
  toisiaan lähellä olevien tai keskenään yhteen kuuluvien yksilöiden tai esineiden ryhmä
mängd
  matemaattisten olioiden muodostama tarkkaan määritelty yhdistelmä

joukkohauta /jˈoukːohˌauta/ (n)
massgrav
  hauta, jonne on haudattu lukuisia ihmisiä; tavallisesti joko joukkokuoleman tai -murhan uhreja

joukkomurhaaja /jˈoukːomˌurhaːja/ (n)
massmördare
  henkilö, joka tekee joukkomurhan; henkilö, joka murhaa ihmisiä joukon verran (ainakin enemmän kuin kaksi tai kolme)

joukkorahoitus /jˈoukːorahˌoitus/ (n)
gräsrotsfinansiering, folkfinansiering, massfinansiering
  tapa tehdä yhteistyötä ja saada huomiota henkilöiden tai organisaatioiden hankkeille, joiden rahoittaminen tapahtuu keskenään verkostoituvien ihmisten avulla, yleensä internetin välityksellä

joukkotiedotusväline /jˈoukːotˌiedotˌusvælˌine/ (n)
masskommunikationsmedium, massmedium
  viestintäkanava tai laite, jolla voidaan viestiä suurille joukoille toistuvasti

joukkotuhoase /jˈoukːotˌuhoˌase/ (n)
massförstörelsevapen
  suurten ihmisjoukkojen tappamiseen ja vahingoittamiseen suunniteltu ase

joukkoviestintä /jˈoukːovˌiestɪntæ/ (n)
masskommunikation
  keskitetysti suurelle vastaanottajien joukolle suunnattu pääosin yhdensuuntainen joukkoviestimien avulla toteutettu välineellinen viestintä

joukkue /jˈoukːue/ (n)
lag, team, grupp
  ryhmä, jossa peli pelataan

joukkuelaji /jˈoukːuˌelajɪ/ (n)
lagidrott, lagsport
  urheilulaji, jossa osallistujat kilpailevat joukkueina

joulu /jˈoulu/ (n)
jul
  perinteinen juhla, jota on vietetty, kun päivien lyheneminen on päättynyt; kristittyjen juhla, jota vietetään Jeesuksen joulukuuhun määrätyn syntymäpäivän kunniaksi.

jouluaatto /jˈouluˌaːtːo/ (n)
julafton
  joulupäivää edeltävä päivä ja ilta, joulukuun 24. päivän ilta

jouluinen /jˈoulwɪnen/ (adj)
julig
  jouluun liittyvä tai joulua ilmentävä

joulukalenteri /jˈoulukalˌenterɪ/ (n)
adventskalender, julkalender
  adventtikalenteri, pahvinen, joulunodotukseen liittyvä kalenteri, jonka luukkujen sisällä on kuvia tai joskus suklaata

joulukinkku /jˈoulukˌiŋkːu/ (n)
julskinka
  perinteisiin suomalaisiin jouluruokiin kuuluva kinkku, joka tavallisimmin valmistetaan kokonaisena uunissa paistamalla

joulukoriste /jˈoulukorˌiste/ (n)
juldekoration
  jouluun yhdistettyjä aiheita sisältävä tai muuten perinteisesti jouluun liittyvä koriste-esine

joulukortti /jˈoulukˌortːɪ/ (n)
julkort
  jouluisin tervehdykseksi lähetettävä jouluaiheinen postikortti

joulukuu /jˈoulukuː/ (n)
december
  vuoden viimeinen kuukausi, kuukausi marraskuun ja tammikuun välissä

joulukuusenjalka /jˈoulukˌuːsenjˌalka/ (n)
julgransfot
  teline, johon joulukuusi pystytetään

joulukuusi /jˈoulukˌuːsɪ/ (n)
julgran
  joulun aikaan tavallisesti sisällä pidettävä monin tavoin koristeltu kuusi, joulupuu

joululahja /jˈoululˌahja/ (n)
julgåva
  jouluna toiselle annettava lahja

joululaulu /jˈoululˌaulu/ (n)
julsång, julpsalm
  jouluaiheinen, jouluna laulettava laulu

joululoma /jˈoululˌoma/ (n)
julferie, jullov
  Loma, joka vietetään joulunpyhinä. Se alkaa usein hieman ennen joulua ja päättyy loppiaisena.

joulumuori /jˈoulumˌuorɪ/ (n)
tomtemor
  joulupukin vaimo

joulupukki /jˈoulupˌukːɪ/ (n)
jultomte, julgubbe
  fiktiivinen henkilö, joka tuo jouluisin lapsille lahjoja

joulupäivä /jˈoulupˌæivæ/ (n)
juldag
  25. joulukuuta, yleinen kristillinen juhlapäivä Suomessa. Käytetään sanan joulu sijasta erityisesti silloin, kun katsotaan, että joulu voidaan ymmärtää myös jouluaatoksi tai useampipäiväiseksi juhlaksi.

jouluseimi /jˈoulusˌeimɪ/ (n)
julkrubba
  eli seimiasetelma on jouluevankeliumin hahmoista rakennettu asetelma

joulutonttu /jˈoulutˌontːu/ (n)
jultomte, tomtenisse
  jouluperinteessä joulupukin apuna toimiva hiippalakkinen pikkuihminen

joulutorttu /jˈoulutˌortːu/ (n)
jultårta
  voitaikinasta valmistettu leivonnainen, joka on perinteisesti muotoiltu tähdeksi ja täytetty luumuhillolla

joulutähti /jˈoulutˌæhtɪ/ (n)
julstjärna
  myrkyllinen tyräkkilaji (), yleinen joulun ajan koristekasvi, jonka ylälehdet ovat yl. kirkkaanpunaiset

jousi /jˈousɪ/ (n)
båge, pilbåge
  lihasvoimalla jännitettävä kaaresta ja jänteestä koostuva ase, jolla ammutaan nuolia tai vasamia, kaaripyssy
fjäder
  kierrejousi, vieteri; taipuisa, tarkoitukseensa muotoiltu spiraali tai muu kappale, joka taivutettaessa, puristettaessa tai vedettäessä pyrkii palaamaan alkuasemaansa
stråke, båge
  hieman kaareva varsi ja sen rinnalle jännitettyjä jouhia, joilla hangataan kieliä poikkisuuntaan soitettaessa jousisoittimia

jousiammunta /jˈousɪˌammunta/ (n)
bågskytte
  urheilulaji, jossa pyritään ampumaan nuoli jousen avulla maalitauluun

jousiampuja /jˈousɪˌampuja/ (n)
bågskytt
  henkilö, joka harrastaa jousiammuntaa

jousimies /jˈousɪmies/ (n)
bågskytt
  sotaväen jousiampuja

joutilas /jˈoutɪlas/ (adj)
overksam, sysslolöss
  toimeton
ledig
  käyttämättömänä oleva

joutsen /jˈoutsen/ (n)
svan
  mikä tahansa joutsenten sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö, erityisesti laulujoutsen ()

joutsenolainen /jˈoutsenolˌainen/ (n)
joutsenobo
  Pysyvästi Joutsenossa asuva henkilö.

juanfernándezintulikulma /jˈuanfˌernandˌetsɪntˌulɪkˌulma/ (n)
masafuerarayadito
  eräs orneerojen heimoon kuuluva erittäin harvinainen varpuslintulaji ()

juhannus /jˈuhannus/ (n)
midsommar
  kesän valoisimman yön aikoihin ajoittuva juhlapäivä

juhannusaatto /jˈuhannusˌaːtːo/ (n)
midsommarafton
  Päivä ennen juhannusta.

juhannuskokko /jˈuhannˌuskokːo/ (n)
midsommarbål, midsommareld
  juhannusyönä poltettava kokkovalkea, juhannustuli

juhannussalko /jˈuhannˌussalko/ (n)
midsommarstång
  Ruotsin, Ahvenanmaan ja Suomen ruotsinkielisten rannikkoseutujen juhannusperinteisiin kuuluva salko joka koristellaan

juhannusyö /jˈuhannusyø/ (n)
midsommarnatt
  juhannusaaton ja -päivän välinen yö

juhla /jˈuhla/ (n)
fest, högtid
  juhlapyhä

juhlapaikka /jˈuhlapˌaikːa/ (n)
festplats
  juhlimiseen käytettävä alue, rakennus, huoneisto tai muu kohtauspaikka

juhlapuku /jˈuhlapˌuku/ (n)
aftonklänning, festdräkt, galadräkt
  juhlassa tai muussa tärkeässä tilaisuudessa käytettävä muodollinen asu

juhlia /jˈuhlɪa/ (v)
fira
  viettää juhlaa

juhta /jˈuhta/ (n)
ök, dragare
  veto- ja kuormaeläin, vetojuhta, kuormajuhta

juko /jˈuko/ (n)
draglina
  kelkan tai ahkion vetohihna tai vetoköysi
nockbräde
  reen tai kelkan jalasten etupäiden välinen poikkipuu, johon kelkan vetoköysi kiinnitetään

juksata /jˈuksata/ (v)
narras
  huijata kevyesti viihdyttääkseen itseään, saattaa harhaan huumorin varjolla, puijata

jukuripää /jˈukurɪpæː/ (n)
tjurskalle
  itsepäinen henkilö tai eläin

julistaa /jˈulɪstaː/ (v)
förkunna, avsäga
  ilmoittaa julkisesti ja muodollisesti

juliste /jˈulɪste/ (n)
affisch, plakat
  seinälle tai muulle näkyvälle paikalle kiinnitettävä suuri paperi, jossa on kuvia, tekstiä tai molempia

julistuskirja /jˈulɪstˌuskɪrja/ (n)
manifest
  hallitsijan kansalle antama ilmoitus, manifesti

julkaista /jˈulkaista/ (v)
publicera, förlägga
  kustantaa, toimittaa julkisesti saataville

julkinen /jˈulkɪnen/ (adj)
offentlig
  yleisessä tiedossa oleva, tunnettu (asia), avoimesti tapahtuva

julkishallinto /jˈulkɪshˌallɪnto/ (n)
fentlig förvalning
  valtion lainsäädännöllään luoma hallinta- ja hallintokoneisto

julkisivu /jˈulkɪsˌivu/ (n)
fasad
  rakennuksen ulkoseinien ulkopinta ja samalla näkyvin osa; erityisesti se rakennuksen etuosaksi ajateltava ulkopinta, kadulle suuntautuva ja näkyvä osa

julkisoikeudellinen /jˈulkɪsˌoikeudˌellɪnen/ (adj)
offentligrättslig
  julkiseen oikeuteen kuuluva, julkisen oikeuden määräämä

julkisoikeus /jˈulkɪsˌoikeus/ (n)
offentlig rätt
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii julkista valtaa käyttävien toimijoiden (esim. valtion ja kuntien) ja yksityistä valtaa käyttävien toimijoiden (esim. luonnollisten henkilöiden ja yritysten) välisiä oikeussuhteita

julkisuus /jˈulkɪsuːs/ (n)
offentlighet, publicitet
  nähtävillä tai muuten yleisessä tietoisuudessa oleminen

julkisyhteisö /jˈulkɪsˌyhteisø/ (n)
offentligt samfund
  lainsäädäntötoimin perustettu luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden muodostama yhteisö

jumala /jˈumala/ (n)
gud
  johonkin uskontoon liittyvä toiminnan aiheuttaja tai hallitsija, joita joissakin uskonnoissa voi olla useitakin

jumalatar /jˈumalatar/ (n)
gudinna
  naispuolinen jumala monijumalaisuudessa

jumalaton /jˈumalaton/ (adj)
gudlös, ogudaktig
  sellainen, jolla ei ole Jumalaa; joka ei ole uskovainen

jumbojetti /jˈumbojˌetːɪ/ (n)
jumbojet
  laajarunkoinen suihkumoottorikäyttöinen lentokone, erityisesti Boeing 747 -merkkinen, jollaisista nimitystä ensimmäisenä käytettiin

jumppa /jˈumpːa/ (n)
gymnastik, jumpa, jympa
  liikunta, voimistelu

juna /jˈuna/ (n)
tåg
  raiteilla kulkeva kulkuneuvo, joka yleensä koostuu veturista ja siihen liitetyistä vaunuista

junamatka /jˈunamˌatka/ (n)
tågresa
  matka junalla

juntta /jˈuntːa/ (n)
hejare
  paalutuksessa käytettävä työväline, jolla paalua isketään

juoda /jˈuoda/ (v)
dricka
  ottaa nestettä suuhunsa ja niellä se

juokseva koira /jˈuokseva kˈoira/ (n)
löpande hund
  antiikin ajoilta peräisin oleva toistuvaa spiraalimaista aaltokuviota muistuttava ornamenttikuviointi, kierukkanauha

juoksija /jˈuoksɪja/ (n)
löpare
  henkilö, joka juoksee

juoksu /jˈuoksu/ (n)
lopp, språng
  jaloin tapahtuva nopeutettu paikasta toiseen siirtymisen menetelmä ja sen toteutus, jonka kestäessä, kävelystä poiketen, jalat eivät samanaikaisesti kosketa maata tai muuta alustaa

juoksuhauta /jˈuoksuhˌauta/ (n)
löpgrav
  maahan kaivettava ojamainen kuoppa, joka antaa sotilaille suojan suoralta tulelta

juoksuhiekka /jˈuoksuhˌiekːa/ (n)
kvicksand
  vedensekaisen hiekan muodostava löysä, upottava seos

juoksujalkainen /jˈuoksujˌalkainen/ (n)
enkelfoting
  juoksujalkaisten luokkaan () kuuluvia tuhatjalkaisia

juoksutin /jˈuoksutɪn/ (n)
löpe
  maidon juoksettumisen aikaan saamiseksi tehty sopivaa entsyymiä sisätävä valmiste

juoksutusmaha /jˈuoksutˌusmaha/ (n)
löpmage
  märehtijöiden neljästä mahasta viimeinen

juolavehnä /jˈuolavˌehnæ/ (n)
kvickrot
  yleinen, heinäkasvien heimoon kuuluva tuulipölytteinen rikkakasvi (Elymus repens)

juolukka /jˈuolukːa/ (n)
odon
  puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

juoma /jˈuoma/ (n)
dryck
  juotavaksi tarkoitettu neste, jota usein nautitaan ruoan yhteydessä

juoma-astia /jˈuomaˈastɪa/ (n)
dryckeskärl
  kylmän tai kuuman nesteen juomiseen käytettävä astia

juomalasi /jˈuomalˌasɪ/ (n)
dricksglas
  lasinen juoma-astia

juomavesi /jˈuomavˌesɪ/ (n)
dricksvatten
  juotavaksi tarkoitettu terveydelliset vaatimukset täyttävä vesi

juoni /jˈuonɪ/ (n)
intrig
  metku, ovela suunnitelma, jonkun puijaamiseksi

juontaa juurensa /jˈuontaː jˈuːrensa/ (v)
förskriva, leda ursprung
  olla peräisin jstk

juoppo /jˈuopːo/ (adj)
supig
  ominaisuuksiltaan juoppo tai juopon kaltainen

juoppo /jˈuopːo/ (n)
fyllo, drinkare, svamp
  alkoholin suurkuluttaja tai usein juova alkoholisti

juopua /jˈuopua/ (v)
bli berusad
  tulla humalaan

juopunut /jˈuopunut/ (adj)
full
  havaittavasti alkoholin vaikutuksen alainen

juoru /jˈuoru/ (n)
skvaller
  toisen henkilön henkilökohtaisiin asioihin liittyvä huhu

juoruakka /jˈuoruˌakːa/ (n)
skvallerkäring, skvallerkärring, sladdertacka, sladdertaska
  juoruämmä

juoruta /jˈuoruta/ (v)
skvallra
  levittää juorua

juosta /jˈuosta/ (v)
springa, löpa
  liikkua nopeasti jaloillaan

juotikas /jˈuotɪkas/ (n)
igel
  juotikkaiden alaluokan () nivelmatolaji tai yksilö

juovakannusruoho /jˈuovakˌannusrˌuoho/ (n)
strimsporre
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kannusruohojen sukuun kuuluva kasvi

juovikas /jˈuovɪkas/ (adj)
strimmig
  sellainen, jossa on juovia, juovainen

jupakka /jˈupakːa/ (n)
gräl, gruff, gurgel
  riita, erimielisyys, kina

juridinen /jˈurɪdɪnen/ (adj)
juridisk
  juridiikkaan liittyvä; lainopillinen

juristeria /jˈurɪstˌerɪa/ (n)
juristeri
  juridinen saivartelu, lakimiestemppuilu, lakiviisastelu; äärimmilleen viety lakimiestyyli; yksipuolinen oikeustieteellinen ajattelutapa asioista

juro /jˈuro/ (adj)
trumpen
  vähäpuheinen ja totisen oloinen, jäyhän yksitotinen ja usein omissa oloissaan paikallaan pysyvä

jurtta /jˈurtːa/ (n)
jurta
  telttaa muistuttava ikkunaton rakennelma, jota aasialaiset paimentolaiset käyttävät mukana kuljetettavana asumuksenaan

jutella /jˈutella/ (v)
snacka, prata, språka, tala
  keskustella, puhua epämuodollisesti jostakin

juukalainen /jˈuːkalˌainen/ (n)
jugabo
  Pysyvästi Juu'assa asuva henkilö.

juurakko /jˈuːrakːo/ (n)
rotstubbe, rotvälta
  (kasvitiede) versokasvin monivuotinen maaverso.

juuri /jˈuːrɪ/ (adv)
just
  (ajan adverbi) parhaillaan, parasta aikaa
precis
  (tavan adverbi) muun sanan merkitystä vahvistava tai heikentävä tavan adverbi, aivan, sanottavasti; tasan, täsmälleen

juuri /jˈuːrɪ/ (n)
rot
  kasvin lehdetön, ravinteita ottava useimmiten maanalainen osa, joka kiinnittyy varteen
surdeg
  sanajuuri
rot, nollställe
  yhtälön juuri on luku, jossa yhtälö toteutuu, yhtälön ratkaisu

juuri nyt /jˈuːrɪ nˈyt/ (adv)
just nu
  Tällä hetkellä.

juurihoito /jˈuːrɪhˌoito/ (n)
rotfyllning
  hammaskirurginen toimenpide, jossa hampaan hermot ja verisuonet poistetaan juurikanavaa myöten

juurimerkki /jˈuːrɪmˌerkːɪ/ (n)
rotmärke, rottecken
  matematiikan juurifunktiota osoittava symboli

juurimorfeemi /jˈuːrɪmˌorfeːmɪ/ (n)
rotmorfem
  morfeemeja, jotka voivat sellaisenaan olla sanojen vartaloita tai sitten niistä voidaan muodostaa johdettuja vartaloita

juurtua /jˈuːrtua/ (v)
slå rot
  (kasveista) tulla juurtuneeksi, kasvattaa juuret maahan

juusto /jˈuːsto/ (n)
ost
  maidosta juoksettamisen ja maitohappokäymisen avulla valmistettu kiinteä elintarvike

juustohöylä /jˈuːstohˌøylæ/ (n)
osthyvel
  kotitalouskäyttöön tehty höylä, jolla leikataan juustosta ohuita viipaleita

juustokakku /jˈuːstokˌakːu/ (n)
ostkaka, osttårta
  piirakka, joka valmistetaan tuorejuustosta

juustokärpänen /jˈuːstokˌærpænen/ (n)
ostfluga
  mikä tahansa juustokärpästen heimoon () kuuluvista lajeista tai sellaisen yksilö

juustokärpäset /jˈuːstokˌærpæset/ (n)
ostflugor
  yksi kärpästen heimoista ()

juustosämpylä /jˈuːstosˌæmpylæ/ (n)
ostfralla, ostsemla
  sämpylä jonka välissä on juustoa

juustoveitsi /jˈuːstovˌeitsɪ/ (n)
ostkniv
  juuston leikkaamiseen tarkoitettu veitsi

juustovoileipä /jˈuːstovˌoileipæ/ (n)
ost macka, ostsmörgås
  voileipä jonka päällä on juustoa

juutalainen /jˈuːtalˌainen/ (n)
jude
  henkilö, joka kuuluu osin kreikkalaiseen heimoon, jonka geneettisen linjan alku on paikannettu nykyisen Turkin koillisosan alueelle lähelle nykyistä Georgiaa

juutalaisuus /jˈuːtalˌaisuːs/ (n)
judendom
  juutalaisten alun perin Persiasta saapunut uskonto ja kulttuuri

juutalaisvastainen /jˈuːtalˌaisvastˌainen/ (adj)
antisemitisk
  henkilö, joka suhtautuu vihamielisesti juutalaisiin joko heidän juutalaisen uskonsa tai kansallisuutensa vuoksi

juveeli /jˈuveːlɪ/ (n)
juvel
  hiottu jalokivi

jyvä /jˈyvæ/ (n)
korn, gryn
  heinäkasvin pähkylämäinen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen
korn
  ampuma-aseen piipun päällä oleva etutähtäin

jyvälaari /jˈyvælˌaːrɪ/ (n)
spannmålslår
  (maatalous) aitassa varastoitaville viljalajeille lautaseinämillä rajattu säilytystila, hinkalo.

jäkki /jˈækːɪ/ (n)
stagg
  jäkkien suvun () ainoa laji () tai sen yksilö

jäkkärä /jˈækːæræ/ (n)
noppa#Ruotsi
  mikä tahansa jäkkäröiden suvun () kasvilaji tai sellaisen yksilö

jäkkärät /jˈækːæræt/ (n)
noppor
  yksi asterikasvien heimoon kuuluvista suvuista ()

jäkälä /jˈækælæ/ (n)
lav
  (Lichenes) symbioottinen eliö, joka koostuu sienestä ja mikroskooppisista viherlevistä tai syanobakteereista

jälkeenpäin /jˈælkeːmpæin/ (adv)
efteråt
  tapahtuman jälkeen

jälkeläinen /jˈælkelˌæinen/ (n)
avkomling, ättling
  suvullisessa lisääntymisessä eliölle syntynyt uusi saman lajin yksilö. Ihmisellä lapsi, tytär tai poika. Muille lajeille on omat nimityksensä, vaikka niitäkin saatetaan kuvaannollisesti sanoa lapsiksi.

jälki /jˈælkɪ/ (n)
avtryck
  jonkun tai jonkin kulkemisesta kulkualustaan syntynyt ura tai painauma

jälkiliite /jˈælkɪlˌiːte/ (n)
suffix
  sanan vartaloon tai taivutusvartaloon liitetty johto- tai taivutuspääte, suffiksi

jälkimarkkinat /jˈælkɪmˌarkːɪnat/ (n)
sekundärmarknad
  arvopaperien kysyntä ja tarjonta sekä niiden hinnanmuodostus liikkeeseenlaskun jälkeen

jälkiruoka /jˈælkɪrˌuoka/ (n)
efterrätt, dessert
  ruokailun päätteeksi syötävä ja usein makea ruoka

jälkiäänitys /jˈælkɪˌæːnɪtys/ (n)
dubbning
  ääniraidan äänittäminen jälkikäteen elokuvaan; tehdään usein ohjelmassa puhutun kielen muuttamiseksi käyttäen näyttelijöitä tai joskus selostusta

jälleen /jˈælleːn/ (adv)
åter
  taas, uudestaan

jälleenmyynti /jˈælleːnmˌyːntɪ/ (n)
återförsäljning
  ostetun tavaran myyminen edelleen

jänis /jˈænɪs/ (n)
hare
  mikä tahansa jäniseläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

jänne /jˈænne/ (n)
sena
  luja sidekudoksesta muodostuva rakenne, joka liittää lihaksen luuhun tai rustoon

jännite /jˈænnɪte/ (n)
spänning
  sähköinen potentiaaliero; eräs sähköinen suure
  tiheä tunnelma

jännittää /jˈænnɪtːæː/ (v)
spänna, vara nervös
  tuntea epävarmuutta tai innostusta ja siihen liittyvää lievää pelkoa

jännitys /jˈænnɪtys/ (n)
spänning
  se, kun jokin (ihminen tai eloton esine) on jännittynyt; jännitystila, jännittäminen

jänöjussi /jˈænøjˌussɪ/ (n)
jösse
  jäniksestä saduissa ja muissa vastaavissa yhteyksissä käytetty nimitys

jänönapila /jˈænønˌapɪla/ (n)
harklöver
  Suomenkin luonnossa esiintyvä apiloiden sukuun kuuluva kasvi

järjestelmäkamera /jˈærjestˌelmækˌamera/ (n)
systemkamera
  kamera, jossa runko-osa on erikseen ja objektiivi kiinnitetään käyttötarkoituksen mukaan

järjestelmällinen /jˈærjestˌelmællɪnen/ (adj)
systematisk
  järjestystä noudattava, suunnitelmallisesti toteutettava

järjestelykeskus /jˈærjestˌelykˌeskus/ (n)
flyktingsluss
  turvapaikanhakijoita rekisteröivä vastaanottoyksikkö, josta henkilöt ohjataan vastaanottokeskukseen

järjestelyvaraerä /jˈærjestˌelyvˌaraˌeræ/ (n)
justeringspott
  työmarkkinaneuvotteluissa sovittu palkankorotuksen osa, jonka käyttötapa on erilainen kussakin työ- ja virkaehtosopimuksessa

järjestys /jˈærjestys/ (n)
ordning
  useiden eri asioiden, esineiden tai olentojen kesken vallitseva tila
  (filosofia, matematiikka, logiikka) joukon jäsenten välinen kahden relaation keskinäinen tai kahden kvantiteetin keskinäinen samankaltaisuus

järjestysluku /jˈærjestˌysluku/ (n)
ordningstal
  luku, joka ilmaisee järjestyksen; ordinaaliluku

järjestäjä /jˈærjestˌæjæ/ (n)
arrangör, organisatör, anordnare
  joku joka järjestää esim. tilaisuuden tai toimintaa

järjestämätön /jˈærjestˌæmætøn/ (adj)
oordnad
  sellainen, jota ei ole järjestetty

järjestäytynyt rikollisuus /jˈærjestˌæytynyt rˈikollɪsuːs/ (n)
organiserad brottslighet
  kolmen tai useamman henkilön muodostama rikollisorganisaatio

järjestää /jˈærjestæː/ (v)
organisera
  toteuttaa tai vastata jonkin tapahtuman toteuttamisesta

järjettömyys /jˈærjetːømyːs/ (n)
absurditet
  se, että on järjetön

järjetön /jˈærjetøn/ (adj)
absurd, fnoskig, oförnuftig
  absurdi, sellainen, joka on vailla järkeä; järjenvastainen, älytön

järkevä /jˈærkevæ/ (adj)
förnuftig
  kokemuksellisesti viisas

järki /jˈærkɪ/ (n)
förstånd, intellekt
  kyky ajatella rationaalisesti
bemärkelse, mening
  tolkku, idea

järkyttyä /jˈærkytːˌyæ/ (v)
bli uppskakad
  kokea äkillinen, voimakas yllätyksen, pelon, inhon tai muu kielteinen tunne

järvenpääläinen /jˈærvempˌæːlæinen/ (n)
träskändabo
  Pysyvästi Järvenpäässä asuva henkilö.

järvi /jˈærvɪ/ (n)
sjö, insjö, träsk
  lampea suurempi veden täyttämä luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä. Joskus minimikokona pidetään neljää hehtaaria.

järvikaisla /jˈærvɪkˌaisla/ (n)
säv
  eräs kaislalaji (Schoenoplectus lacustris)

järviruoko /jˈærvɪrˌuoko/ (n)
bladvass, rörvass, vass
  meren ja järvien rannoilla kasvava monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

järvisimpukka /jˈærvɪsˌimpukːa/ (n)
allmän dammussla
  Suomessa yleisin makean veden suursimpukkalaji

jäsen /jˈæsen/ (n)
medlem
  (anatomia) ihmisen tai eläimen ruumiinosa, etenkin raaja
  (sosiologia) yksittäinen joukkoon kuuluja

jäsenkirja /jˈæseŋkˌirja/ (n)
partibok
  eräiden järjestöjen jäsenyyden osoittava lehtinen

jäsenkortti /jˈæseŋkˌortːɪ/ (n)
medlemskort
  jäsenyyden merkiksi annettava kortti

jäsenmaksu /jˈæsenmˌaksu/ (n)
medlemsavgift
  hallinnollisen organisaation, kuten yhdistyksen jäseniltään perimä vuosi- tai liittymismaksu

jäsenyys /jˈæsenyːs/ (n)
medlemskap
  se, että on jäsen, jäsenenä oleminen

jästi /jˈæstɪ/ (n)
mugglare
  Harry Potter -kirjoissa henkilö, joka ei kykene taikomaan ja on täysin tietämätön velhoista, noidista ja taikuudesta

jäte /jˈæte/ (n)
avfall, skräp, avskrap
  jostakin toiminnasta syntyvä tarpeeton ja sen tuottajalle hyödyntämiskelvoton aine tai energia

jäteauto /jˈæteˌauto/ (n)
sopbil
  jätteiden keräämiseen ja poiskuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo

jätevesi /jˈætevˌesɪ/ (n)
avloppvatten, avloppsvatten
  käytettynä hylätty, epäpuhtauksia sisältävä vesi

jätevesiviemäri /jˈætevˌesɪvˌiemærɪ/ (n)
avlopp
  putkisto tai muu reitti, jota pitkin jätevedet kuljetetaan pois

jätkä /jˈætkæ/ (n)
stockflottare
  metsä- ja uittotyöläinen
knekt
  yhdestoista korttipakan kortti, sotilas, kuvakortti, jossa on luvun 11 sijasta kirjain J
kille, grabb
  poika, nuorimies

jättiläinen /jˈætːɪlˌæinen/ (n)
jätte, gigant
  (mytologia) jätti, tarujen yliluonnollisen kookas yleensä suurelta osin ihmisen kaltainen olento

jättiläisalbatrossi /jˈætːɪlˌæisalbˌatrossɪ/ (n)
vandringsalbatross
  eteläisen jäämeren alueella tavattava albatrossilaji (), jonka yksilöt ovat maailman kookkaimpia lintuja (siipien kärkiväli yli 3,5 m)

jättiläismäinen /jˈætːɪlˌæismæinen/ (adj)
gigantisk, jättestor
  jättiläistä muistuttava, sen kokoinen; valtava, suunnaton

jättää /jˈætːæː/ (v)
lämna
  pistää jokin johonkin lähtien itse pois; antaa olla siinä paikassa jossa se on

jäykkäkouristus /jˈæykːækˌourɪstus/ (n)
stelkramp
  Clostridium tetani -bakteerin aiheuttama sairaus. Bakteeri tuottaa hermomyrkkyä, joka lamaannuttaa lihasten hermoston toiminnan

jäytiäinen /jˈæytɪˌæinen/ (n)
sövslända
  jäytiäisten lahkon () hyönteinen

jää /jˈæː/ (n)
is
  veden kiinteä olomuoto alle nollan celsius-asteen lämpötiloissa

jäähalli /jˈæːhallɪ/ (n)
ishall, islada, ispalats
  halli, jossa on jäädytetty pelialue tai katettu tekojäärata

jäähdytin /jˈæːhdytɪn/ (n)
kylare
  laite, jonka tarkoitus on poistaa lämpöä järjestelmästä usein ilmakehään; jäähdytin koostuu tyypillisesti lämmönsiirtimestä ja puhaltimesta

jääkaappi /jˈæːkaːpːɪ/ (n)
kylskåp
  kylmäkoneella jäähdytetty lämpöeristetty kaappi, jossa säilytetään elintarvikkeita ja muuta kylmäsäilytystä tarvitsevaa

jääkide /jˈæːkɪde/ (n)
iskristall
  veden jäätyessä muodostunut heksagoninen, us. hyvin kookas, kide

jääkiekko /jˈæːkiekːo/ (n)
ishockey
  jäällä kaukalossa pelattava joukkuepeli, jossa pelivälineenä käytetään pientä, kumista kiekkoa
puck
  samannimisen joukkuepelin pelivälineenä käytetty kuminen kiekko

jääkäri /jˈæːkærɪ/ (n)
jägare
  kevyen jalkaväkiyksikön sotilas

jääleinikki /jˈæːleinˌikːɪ/ (n)
renblomma
  leinikkien sukuun kuuluva kasvi

jäälokki /jˈæːlokːɪ/ (n)
ismås
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jäämistö /jˈæːmɪstø/ (n)
kvarlåtenskap
  vainajan jälkeensä jättämä omaisuus varoineen ja velkoineen

jäänmurtaja /jˈæːnmurtˌaja/ (n)
isbrytare
  laiva, joka murtaa jään rikki toisten alusten tieltä

jäännösvero /jˈæːnnøsvˌero/ (n)
kvarskatt
  jälkikäteen maksettava, ennakonpidätyksen yli menevä veron osuus

jääpallo /jˈæːpallo/ (n)
bandy#Ruotsi
  eräs jäällä mailoilla pelattava joukkuepeli
bandyboll
  edellisessä käytettävä peliväline

jääpuikko /jˈæːpwɪkːo/ (n)
istapp
  katolta tms. valuvasta vedestä jäätynyt muodostuma, jolla tyypillisesti on alaspäin suuntautuva terävä kärki; joskus myös edellisen alapuolelle veden putoamiskohtaan kärki ylöspäin jäätynyt vastaava muodostuma

jäätee /jˈæːteː/ (n)
iste
  kylmänä tarjottu tee, jossa on jääpaloja

jäätelö /jˈæːtelø/ (n)
glass
  maito- , kerma- tai kasvisöljypohjainen jäädytetty jälkiruoka

jäätelöauto /jˈæːteløˌauto/ (n)
glassbil
  kylmälaitteilla varustettu pakettiauto, josta myydään jäätelöä kadulla

jäätikkö /jˈæːtɪkːø/ (n)
glaciär, jökel
  maan napa- ja vuoristoseduilla lumirajan yläpuolella muodostunut ja myös lumirajan alapuolelle siirtynyt monien metrien paksuisen jään kattama laaja jääkenttä ja virta

jäätynyt konflikti /jˈæːtynyt kˈonflɪktɪ/ (n)
frusen konflikt
  konflikti, jolle ei ole löydetty ratkaisua, mutta jonka aiheuttamat asetelmat ovat jääneet voimaan

jäätyä /jˈæːtyæ/ (v)
frysa
  muuttua nestemäisestä olomuodosta kiinteäksi aineen jäähtyessä
  palella

jäävi /jˈæːvɪ/ (adj)
jävig
  joka ei sukulaisuuden, asianosaisuuden tai muun seikan vuoksi voi toimia puolueettomana todistajana tai viranomaisena

kaakao /kˈaːkao/ (n)
kakao, choklad
  kaakaopuun (Theobroma cacao) kuivatuista ja fermentoiduista siemenistä valmistettu jauhe, jota käytetään mm. suklaan valmistukseen
choklad kakao
  kaakaojauheesta ja maidosta tai vedestä valmistettu kuumana, joskus myös kylmänä, nautittava juoma

kaakaopuu /kˈaːkaopuː/ (n)
kakaoträd
  Theobroma cacao, trooppinen kasvi, jonka siemenistä valmistetaan kaakaota

kaakattaa /kˈaːkatːaː/ (v)
kackla, skrocka
  etenkin kanan tai sorsalinnun ääntelystä

kaakatus /kˈaːkatus/ (n)
kackel, kacklande, skrockande, skrockning
  kanojen ja eräiden muiden lintujen tuottama ääni

kaakeli /kˈaːkelɪ/ (n)
kakel
  pieni lasitettu keraamilaatta, joita käytetään esimerkiksi kylpyhuoneen seinien päällystämiseen

kaakko /kˈaːkːo/ (n)
sydost
  väli-ilmansuunta idän ja etelän välissä

kaakkoistuuli /kˈaːkːoistˌuːlɪ/ (n)
sydostlig vind
  (ilmatiede) kaakosta puhaltava tuuli, kaakon puoleinen tuuli.

kaali /kˈaːlɪ/ (n)
kål, vitkål
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji (Brassica oleracea), jota viljellään monina eri lajikkeina vihanneksena; erityisesti keräkaali

kaalikeitto /kˈaːlɪkˌeitːo/ (n)
kålsoppa
  keräkaalista tehty keitto

kaalikääryle /kˈaːlɪkˌæːryle/ (n)
kåldolme, kåldolma
  ruokalaji, jossa jauhelihatäyte on kääritty kaalinlehtiin

kaalivalvatti /kˈaːlɪvˌalvatːɪ/ (n)
mjölktistel
  valvattien sukuun kuuluva kasvi

kaamos /kˈaːmos/ (n)
polarnatt
  aika keskitalvella (joulukuussa) pimeimpään vuodenaikaan, jolloin aurinko ei nouse ollenkaan pohjoiskalotilla, pohjoisen napapiirin pohjoispuolella

kaani /kˈaːnɪ/ (n)
khan, kan
  muinaisten mongoli- ja turkkivaltakuntien hallitsija

kaanon /kˈaːnon/ (n)
kanon
  kirjoitukset, jotka jokin yleisesti arvossa pidetty kristillinen toimielin, varsinkin kirkolliskokous, on hyväksynyt Raamattuun kuuluviksi
  melodian toistaminen kaikuna; sama melodia aloitetaan eri aikoihin ja melodiat seuraavat toisiaan tietyn aikavälin etäisyydellä

kaaos /kˈaːos/ (n)
kaos
  epäjärjestys, sekasorto, hajaannus, sekaannus

kaapeli /kˈaːpelɪ/ (n)
kabel
  eristetty, yleensä monijohtiminen johto

kaapelinmitta /kˈaːpelˌinmɪtːa/ (n)
kabellängd
  purjevenekaudelta periytyvä etäisyysmitta, 1/10 merimailia (185 m)

kaappi /kˈaːpːɪ/ (n)
skåp
  tavaroiden säilytykseen tarkoitettu umpinainen ovellinen huonekalu, jossa on yleensä hyllyjä tai orsia, joihin tavarat asetetaan

kaappikello /kˈaːpːɪkˌello/ (n)
golvur, moraklocka
  kapeaan ja korkeaan, lattialla pidettävään kaappimaiseen ovelliseen koteloon rakennettu kello

kaapu /kˈaːpu/ (n)
kåpa
  viitta

kaareva /kˈaːreva/ (adj)
böjd, buktig, bågig
  ympyrän kaaren sektorin muotoinen

kaari /kˈaːrɪ/ (n)
division
  kasvien taksonomisen luokittelun hierarkiataso kunnan ja luokan välissä (divisio)

kaarikäytävä /kˈaːrɪkˌæytævæ/ (n)
arkad
  (arkkitehtuuri) käytävä, joka kulkee pylväiden tukeman holvikaaren alla

kaarimalja /kˈaːrɪmˌalja/ (n)
rondskål
  kaareva, munuaisen muotoinen, metallinen tai kertakäyttöinen pahvinen astia, jota käytetään pois vietävien välineiden astiana tai potilaan oksennuttamiseen

kaariviila /kˈaːrɪvˌiːla/ (n)
järnsåg
  rautasaha

kaarna /kˈaːrna/ (n)
bark
  puun uloin kerros; sen kuori, erit. iäkkään männyn paksu kuori

kaarnakuoriainen /kˈaːrnakˌuorɪˌainen/ (n)
barkborre
  -alaheimon kovakuoriainen

kaarti /kˈaːrtɪ/ (n)
garde
  henkivartiosto, vartiosto

kaartua /kˈaːrtua/ (v)
böjas
  tehdä mutka, olla kaarella

kaasu /kˈaːsu/ (n)
gas
  korkeissa lämpötiloissa esiintyvä aineen olomuoto, jossa molekyylit ovat niin harvassa, että ne voivat liikkua toistensa ohi ja ne ovat helposti puristettavissa pienempään tilaan

kaasubussi /kˈaːsubˌussɪ/ (n)
gasbuss
  linja-auto, jossa käytetään polttoaineena kaasua

kaasukammio /kˈaːsukˌammɪo/ (n)
gaskammare
  teloituksessa käytettävä huone, jonne suljettu altistetaan tappavalle kaasulle

kaasukello /kˈaːsukˌello/ (n)
gasklocka
  suuri kupumainen kaasunpainetta tasaava kaasusäiliö, jota käytettiin mm. kaupunkikaasun varastointiin

kaasukuolio /kˈaːsukˌuolɪo/ (n)
gasbrand
  Clostridium perfringens -bakteerin aiheuttama hengenvaarallinen kudostulehdus

kaasuliesi /kˈaːsulˌiesɪ/ (n)
gasspis
  liesi, jonka polttoaineena käytetään neste- tai kaupunkikaasua

kaasunaamari /kˈaːsunˌaːmarɪ/ (n)
gasmask
  kasvot peittävä suojavaruste, joka suojaa kasvoja ja hengitysteitä saasteilta ja myrkyiltä

kaasutin /kˈaːsutɪn/ (n)
förgasare, karburator
  polttomoottorin osa, joka säätää polttoaineen ja ilman syöttöä moottorille

kaataa /kˈaːtaː/ (v)
fälla
  hakata, katkaista puita

kaato /kˈaːto/ (n)
nedhuggning
  kaataminen

kaatopaikka /kˈaːtopˌaikːa/ (n)
soptipp
  alue, jolle varastoidaan jätteitä

kaatosade /kˈaːtosˌade/ (n)
ösregn
  erittäin runsas tai rankka sade

kaavamaisuus /kˈaːvamˌaisuːs/ (n)
formalism, schablonmässighet
  kaavan mukaisuus

kaavinta /kˈaːvɪnta/ (n)
skrapning
  kaapiminen
  (gynekologia), (kirurgia) kohtuontelon limakalvon poisto gynekologisista syistä, raskaustilanteissa myös kohtuontelon tyhjentäminen raskausmateriaalista

kabaree /kˈabareː/ (n)
kabaré
  kabaretti, tavallisesti ravintolassa esitettävä sukkeluuksia sisältävä kevyt "juonellinen" viihdeohjelma

kabbala /kˈabːala/ (n)
kabbala
  (mytologia) juutalaiseen perimätietoon perustuva oppi

kabinetti /kˈabɪnˌetːɪ/ (n)
kabinett
  erillinen pieni huone julkisen tilan yhteydessä
  hallitus, erityisesti Britaniassa, Yhdysvalloissa ja Ranskassa

kabotaasi /kˈabotˌaːsɪ/ (n)
cabotage#Ruotsi
  maan sisäinen kuljetus kulkuneuvolla, joka on rekisteröity toiseen maahan

kabrioletti /kˈabrɪolˌetːɪ/ (n)
kabriolett
  urheilullinen 2–3-paikkainen avoauto
  kevyet kaksipyöräiset hevoskärryt, joissa on istuin kahdelle ihmiselle, kuomukiesit

kadenssi /kˈadenssɪ/ (n)
kadens
  lopuke eli usein määrämuotoinen sarja sointuja tai säveliä musiikkiesityksen, fraasin tai muun kappaleen osan lopussa
  soolokadenssi eli konserton osa, jossa solisti ilman orkesterin säestystä soittaa virtuoosisen näytteen taidoistaan

kadmium /kˈadmium/ (n)
kadmium
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemialliallinen merkki Cd

kafferi /kˈafferɪ/ (n)
kaffer
  kaakkoisafrikkalaisen bantukansan jäsen. Etelä-Afrikassa halventava ilmaus mustasta ihmisestä.

kaftaani /kˈaftaːnɪ/ (n)
kaftan
  miesten käyttämä puuvillasta tai silkistä valmistettu viittamainen vaate

kahakka /kˈahakːa/ (n)
kalabalik
  pienehkö vihamielinen, monesti aseellinen, yhteenotto; jupakka, mellakka

kahdeksasosanuotti /kˈahdeksˌasosanˌuotːɪ/ (n)
åttondelsnot
  ¹/₈-nuotti, puolen neljäsosanuotin tai kahden kuudestoistaosanuotin pituinen nuotti

kahle /kˈahle/ (n)
boja
  liikkumisen rajoittamiseksi esim. nilkkoihin ja ranteisiin kiinnitettäviä rautalenkkejä, joista vanki tms. sidotaan kettingillä

kahlehtia /kˈahlehtˌia/ (v)
fjättra
  panna kahleisiin

kahtaissara /kˈahtaissˌara/ (n)
plattstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

kahujyvä /kˈahujˌyvæ/ (n)
slökorn
  (kasvitiede) kasvuaikana vaikuttaneiden ulkoisten tekijöiden vuoksi pieneksi jäänyt usein ryppyinen jyvä, joskus täysin siementä vaille jäänyt tyhjä jyvä

kahveli /kˈahvelɪ/ (n)
gaffel
  (merenkulku) kahvelipurjeen yläreunan kiinnitys- ja tukitanko

kahvelipurje /kˈahvelɪpˌurje/ (n)
gaffelsegel
  (merenkulku) haarukkapurje, piikkinostimella tuettuun kahveliin yläreunastaan kiinnitetty puolisuunnikkaan muotoinen purje

kahvi /kˈahvɪ/ (n)
kaffe
  tavallisesti kuumana nautittava juoma, joka on valmistettu uuttamalla veteen kahvipensaan paahdetuista pavuista jauhettua jauhetta
  kahvipensaan (jauhetut) pavut, joista em. juoma valmistetaan

kahvikerho /kˈahvɪkˌerho/ (n)
kaffeklubb
  työpaikan kahvitauolla, harrastuksen parissa, asuinyhteisössä tai vastaavassa yhteydessä yleensä määräajoin järjestettävä vapaamuotoinen kokoontuminen kahvin äärelle, sosiaalista ajanvietettä

kahvikerma /kˈahvɪkˌerma/ (n)
kaffegrädde
  kahvin sekaan laitettavaksi tarkoitettu maitotuote; mikä tahansa kahviin lisättävä kerma

kahvikuppi /kˈahvɪkˌupːɪ/ (n)
kaffekopp
  astia, yl. korvallinen kuppi, joka on tarkoitettu kahvin tarjoiluun ja kahvista nauttimiseen
kopp kaffe
  sisältö, kupillinen kahvia

kahvila /kˈahvɪla/ (n)
kafé, café
  paikka, josta voi yleensä ostaa paikalla nautittavaksi kahvia, teetä, virvoitusjuomia, leivonnaisia ja pikkulämpimiä

kahvileipä /kˈahvɪlˌeipæ/ (n)
fikabröd, kaffebröd
  usein makea leivonnainen, jota nautitaan kahvin kanssa

kahvimuki /kˈahvɪmˌukɪ/ (n)
kaffemugg
  muki kahvin nauttimista varten

kahvimylly /kˈahvɪmˌylly/ (n)
kaffekvarn
  laite, jota käytetään paahdettujen kahvipapujen jauhamiseen

kahvinkeitin /kˈahvɪŋkˌeitɪn/ (n)
kaffebryggare, kaffemaskin
  sähköinen laite, jolla valmistetaan kahvijauheesta juomaa kuumalla vedellä uuttamalla

kahvinporo /kˈahvɪmpˌoro/ (n)
kaffesump, sump
  kahvin keitosta jäänyt jäte, kahvijauhe josta on valmistettu kahvia juotavaksi; joskus jauhettu kahvi sellaisenaan

kahvipaahtimo /kˈahvɪpˌaːhtɪmo/ (n)
kafferosteri
  paikka, jossa paahdetaan teollisesti kahvia

kahvipannu /kˈahvɪpˌannu/ (n)
kaffepanna
  yleensä nokallinen astia, jota käytetään kahvin valmistamiseen, useimmiten liedellä kuumentamalla

kahvipapu /kˈahvɪpˌapu/ (n)
kaffeböna
  kahvipensaan siemen, kahvinpapu, joita käytetään kahvijuoman raaka-aineena

kahvitauko /kˈahvɪtˌauko/ (n)
kaffepaus, kafferast
  työaikaan sisältyvä lyhyt virkistystauko, joka vietetään usein työpaikan kahvihuoneessa

kaija /kˈaija/ (n)
kaj
  laituri, satamalaituri, rantalaituri

kaikkein /kˈaikːein/ (adv)
allra
  (määrittää superlatiivimuodossa olevaa adjektiivia) eniten jonkinlainen

kaikkialla /kˈaikːɪalla/ (adv)
överallt
  joka paikassa

kaikkiruokainen /kˈaikːɪrˌuokainen/ (adj)
allätande
  sellainen, joka syö kaikkea

kaikkivaltias /kˈaikːɪvˌaltɪas/ (adj)
allsmäktig
  jolla on rajaton valta, muusta kuin Jumalasta yleensä ironisesti

kaikkivaltias /kˈaikːɪvˌaltɪas/ (n)
den Allsmäktige
  eräs kristinuskon Jumalan kutsumanimistä

kaikkivoipa /kˈaikːɪvˌoipa/ (adj)
allsmäktig, omnipotent
  sellainen, jolla on vaikutusvalta kaikkeen ja kaikkialle

kaiku /kˈaiku/ (n)
eko, genljud
  äänen tai sähkömagneettisen säteilyn heijastuma

kaikukoppa /kˈaikukˌopːa/ (n)
resonanslåda
  kielisoittimen osa, joka vahvistaa kielen värähdellessä äänenvoimakkuutta

kaima /kˈaima/ (n)
namne
  samanniminen henkilö

kaimaani /kˈaimaːnɪ/ (n)
kajman
  krokotiilieläimiin kuuluvan alligaattorien heimon matelija

kainalo /kˈainalo/ (n)
armhåla
  alue olkanivelen alla

kaisla /kˈaisla/ (n)
säv
  jokin vesistöissä, järvissä, lammissa ja joissa tai sisäsaariston merenlahtien vesissä kasvava heinäkasvi

kaitaliina /kˈaitalˌiːna/ (n)
löpare
  kapea, pöydän keskelle tuleva pöytäliina

kaitsea /kˈaitsea/ (v)
valla
  kaita, tehtävään uskottuna tai antautuneena, työtehtävän velvoittamana paimentaa, valvoa, vartioida, varjella

kaiutin /kˈaiutɪn/ (n)
högtalare
  hifi-laitteiston laite, joka muuntaa sähköisen äänisignaalin kuuluvaksi ääneksi

kaivaa /kˈaivaː/ (v)
gräva
  tehdä alustaan alaspäin syvenevä onkalo siirtäen siitä ainetta syrjään

kaivaja /kˈaivaja/ (n)
grävare
  henkilö, joka kaivaa

kaivata /kˈaivata/ (v)
längta
  tuntea kaipuuta

kaivinkone /kˈaivɪŋkˌone/ (n)
grävmaskin
  irtonaisten maalajien irrottamiseen, läjitykseen ja kuormaukseen käytettävä kaivulaittein varustettu työkone

kaivo /kˈaivo/ (n)
brunn
  vesikaivo, maahan kaivettu tai porattu pystysuuntainen kuilu tai reikä, johon pohjaveden toivotaan kerääntyvän, ja josta vesi pumpataan tai nostetaan ämpärillä

kaivos /kˈaivos/ (n)
gruva
  hyödyllisten kivennäisten talteenottoa varten tehty avolouhos tai maanalainen kaivos

kaivosmies /kˈaivosmies/ (n)
gruvarbetare
  kaivoksen työntekijä

kaivovesi /kˈaivovˌesɪ/ (n)
brunnsvatten
  kaivossa oleva vesi

kajaanilainen /kˈajaːnɪlˌainen/ (n)
kajanabo
  Pysyvästi Kajaanissa asuva henkilö.

kajakki /kˈajakːɪ/ (n)
kajak
  istuvassa asennossa melottava koskiin ja merialueille soveltuva pieni vesikulkuneuvo, jonka mela on kaksilapainen

kajakkikaksikko /kˈajakːɪkˌaksɪkːo/ (n)
tandemkajak, tvåmankajak
  kahden hengen melottava kajakki

kajakkiyksikkö /kˈajakːˌiyksɪkːø/ (n)
enmanskajak, singelkajak
  yhden hengen melottava kajakki

kakapo /kˈakapo/ (n)
kakapo
  pöllöpapukaija, harvinainen ja lähes lentokyvytön lintu ()

kakka /kˈakːa/ (n)
bajs
  uloste

kakkia /kˈakːɪa/ (v)
bajsa
  ulostaa, kakata, lapsen käynti vessassa ”isolla hädällä”

kakkonen /kˈakːonen/ (n)
tvåa
  kahden numero, numero 2; numerolla kaksi merkitty tai järjestetty; toinen kohta jossain luettelossa tai hissin painikkeissa

kakku /kˈakːu/ (n)
kaka, tårta
  yleensä makea leivonnainen, joka koostuu tavallisesti ainakin vehnäjauhosta, sokerista ja munasta; suomen kielessä lähikielistä poiketen sekä täytekakku että kuivakakku

kakkulapio /kˈakːulˌapɪo/ (n)
kakspade, tårtspade
  kakun paloittelemiseen ja lautaselta toiselle siirtämiseen käytettävä, veistä ja paistinlastaa muistuttava esine

kaksijalkainen /kˈaksɪjˌalkainen/ (adj)
tvåbent
  sellainen, jolla on kaksi jalkaa

kaksikielisyys /kˈaksɪkˌielɪsyːs/ (n)
tvåspråkighet
  se, että on kaksikielinen

kaksikko /kˈaksɪkːo/ (n)
dualis, dual, tvåtal
  duaali; kieliopillinen luku, substantiivin tai adjektiivin muoto, jota käytetään, kun puheena olevia asioita on täsmälleen kaksi. Esiintyi sekä uralilaisessa että indoeurooppalaisessa kantakielessä, mutta on kadonnut tai lähes kadonnut useimmista kielistä. Esiintyy kuitenkin vielä sloveniassa, saamessa ja samojedikielissä, rajallisesti austronesialaisissa kielissä ja venäjässä.

kaksimastoinen /kˈaksɪmˌastoinen/ (adj)
tvåmastad
  (merenkulku) sellainen, missä on kaksi mastoa, kahdella mastolla varustettu

kaksimastoinen /kˈaksɪmˌastoinen/ (n)
tvåmastare
  kaksimastoinen alus

kaksimielinen /kˈaksɪmˌielɪnen/ (adj)
dubbeltydig, ekivok, tvetydig
  sellainen, jolla on tavanomaisen merkityksen lisäksi minkä tahansa kaltainen sivumerkitys (asiasta tai sanonnasta)
oanständig, obscen
  sellainen, jolla on tavanomaisen merkityksen lisäksi härski, rivo tai perverssi sivumerkitys (asiasta tai sanonnasta)

kaksimielisyys /kˈaksɪmˌielɪsyːs/ (n)
dubbelmening, tvetydighet#Ruotsi
  puheessa tai tekstissä oleva kohta, jolla on tahallinen tai tahaton toinen, varsinkin seksuaalisuuteen liittyvä, merkitys; käytetään flirttailussa ja huumorissa

kaksinkertainen /kˈaksɪŋkˌertainen/ (adj)
dubbel
  sellainen, joka on kaksi kertaa niin suuri

kaksintaistelu /kˈaksɪntˌaistelu/ (n)
duell
  kahden henkilön välinen kamppailu

kaksio /kˈaksɪo/ (n)
tvåa
  asuntotyyppi, jossa on kaksi asumiseen tarkoitettua huonetta: olohuone ja makuuhuone, lisäksi asunnossa on keittiö tai keittokomero, WC ja peseytymistila ja voi olla vaatehuone, sauna tai parveke, esim. 2h+k

kaksiosainen /kˈaksɪosˌainen/ (adj)
tudelad, tukluven
  sellainen, jossa on kaksi osaa toisistaan erillisinä, erotettavissa tai kiinteästi toisissaan kiinni.

kaksisirkkaiset /kˈaksɪsˌirkːaiset/ (n)
trikolpater
  koppisiemenisten kasvien parafyleettinen ryhmä, jonka kasveilla on kaksi sirkkalehteä

kaksivuotinen /kˈaksɪvˌuotɪnen/ (adj)
bienn, tvåårig
  sellainen, joka ensimmäisen vuoden aikana kasvattaa juuret, varren ja lehdet, ja kukkii ja siementää vasta seuraavana vuonna

kaksoiseläin /kˈaksoiselæin/ (n)
duppeldjur
  , särkikalojen kiduksissa elävä kidusmato, joka, voidakseen lisääntyä, kasvaa kiinni toiseen yksilöön keskiosastaan muodostaen x-kirjaimen

kaksoishele /kˈaksoishˌele/ (n)
dubbelslag
  korukuvio, jossa runkosävel ja sen ala- ja yläpuolinen sävel soitetaan nopeasti peräkkäin

kaksoisjalkainen /kˈaksoisjˌalkainen/ (n)
duppelfoting
  kaksoisjalkaisten luokan () eläin, joiden rajoissa, on ensimmäisiä ja viimeisiä lukuunottamatta, kaksi raajaparia kussakin

kaksoiskansalaisuus /kˈaksoiskˌansalˌaisuːs/ (n)
dubbelt medborgarskap
  se, että on maan kansalaisuuden lisäksi jonkin toisen maan kansalaisuus

kaksoisolento /kˈaksoisolˌento/ (n)
dubbelgångare
  henkilö tai muu olento, joka muistuttaa toista niin paljon, että sekaantuminen on todennäköistä tai ainakin mahdollista

kaksoispiste /kˈaksoispˌiste/ (n)
kolon
  välimerkki, jolla on useita kieliopillisia funktioita; sen symboli on [:]

kaksonen /kˈaksonen/ (n)
tvilling
  ihminen tai eläin, joka on syntynyt samassa synnytyksessä kuin yksi sisaruksistaan

kala /kˈala/ (n)
fisk
  selkärankainen, kiduksilla hengittävä vesieläin
  kalan liha ruoan raaka-aineena

kalaisa /kˈalaisa/ (adj)
fisklig
  runsaskalainen, kalainen; runsaasti kalaa sisältävä

kalakeitto /kˈalakˌeitːo/ (n)
fisksoppa
  kalaa sisältävä keittoruoka, jossa yleensä on myös perunaa lohkoina

kalakuolema /kˈalakˌuolema/ (n)
fiskdöd
  kalojen kuoleminen joukoittain jostain syystä erilaisissa vesistöissä tai meren rannikolla

kalalaji /kˈalalˌajɪ/ (n)
fiskart
  mikä tahansa kalaksi luokiteltava selkärankaisten laji

kalalokki /kˈalalˌokːɪ/ (n)
fiskmås
  keskikokoinen, yleinen lokkilaji,

kalanmaksaöljy /kˈalanmˌaksaˌøljy/ (n)
fiskleverolja
  kalan, yleensä turskan maksasta valmistettava ravintolisä, joka sisältää terveydelle hyödyllisiä rasvahappoja

kalanpyydys /kˈalampˌyːdys/ (n)
fiskredskap
  jokin veteen laskettava väline kalojen pyydystämiseen

kalanteri /kˈalantˌerɪ/ (n)
kalander#Ruotsi
  vähintään kahdesta valssista koostuva paperikoneen osa, jolla muokataan paperin paksuutta, karheutta tai kiiltoa johtamalla paperi pyörivien telojen välitse

kalantilainen /kˈalantɪlˌainen/ (n)
kalandbo
  Pysyvästi Kalannissa asuva henkilö.

kalaparvi /kˈalapˌarvɪ/ (n)
fiskstim
  kalojen parvi

kalapuikko /kˈalapwˌikːo/ (n)
fiskpinne
  yl. ruotoineen jauhetusta kalasta valmistettu, puikkomaiseksi muotoiltu ja leivitetty kalavalmiste, joka kypsennetään ennen tarjoilua

kalaruoka /kˈalarˌuoka/ (n)
fiskrätt
  kalasta valmistettu ruoka, kala-ateria

kalasatama /kˈalasˌatama/ (n)
fiskehamn
  kalastusveneiden satama, satama, jossa pyydetyt saaliit otetaan vastaan ja käsitellään

kalastaa /kˈalastaː/ (v)
fiska
  pyydystää kalaa, pyytää kalaa

kalastaja /kˈalastˌaja/ (n)
fiskare
  toimeentulonsa kalastuksesta saava, ammatikseen kalastava henkilö, ammattikalastaja

kalastajakissa /kˈalastˌajakˌissa/ (n)
fiskarkatt
  aasialainen keskikokoinen kissaeläin Prionailurus viverrinus syn. Felis viverrinus

kalastus /kˈalastus/ (n)
fiske, fiskeri
  kalojen pyytäminen, kalojen narraaminen, kalanpyynti taloudellisena toimintana

kalastusalus /kˈalastˌusalus/ (n)
fiskefartyg
  alus, joka on suunniteltu kalastukseen

kalasää /kˈalasæː/ (n)
fiskeväder
  kalastamiseen otollinen sää

kalauttaa /kˈalautːaː/ (v)
skrälla
  iskeä siten, että kuuluu kova, kolahtava, kumea ääni

kalaveitsi /kˈalavˌeitsɪ/ (n)
fiskkniv
  erityinen ruokailuväline, jota käytetään hienostuneessa kattauksessa silloin, kun tarjolla on keitettyä (ei keitto) tai paistettua kalaa

kalaverkko /kˈalavˌerkːo/ (n)
fisknät, fiskenät, garn
  seisovana kalanpyydyksenä vedessä käytettävä verkko, jossa on kelluva yläpaula ja raskas alapaula; verkon pituus on yleensä 5–30 metriä

kalebassi /kˈalebˌassɪ/ (n)
kalebass
  kalebassipuun tai pullokurpitsan hedelmästä valmistettu talousastia tai muu tarve-esine

kalenteri /kˈalentˌerɪ/ (n)
kalender, almanacka
  astronomisiin ilmiöihin perustuva ajanlaskun järjestelmä, joka jakaa ajan säännöllisiin osiin

kalibroida /kˈalɪbrˌoida/ (v)
kalibrera
  määrittää mittalaitteen näyttämän virhe tarkempaan mittaan nähden

kalifornialainen /kˈalɪfˌornɪalˌainen/ (adj)
kalifornisk
  sellainen, joka on Kaliforniasta peräisin tai kotoisin

kalifornium /kˈalɪfˌornium/ (n)
californium
  eräs alkuaine, tunnus Cf

kalikka /kˈalɪkːa/ (n)
kavle
  poikkileikkaukseltaan pyöreä kappale puuta

kalium /kˈalium/ (n)
kalium
  alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

kalja /kˈalja/ (n)
dricka, maltdryck, svagdricka
  käyttämällä valmistettu mieto alkoholijuoma, joka poikkeaa oluesta

kaljamaha /kˈaljamˌaha/ (n)
ölmage
  pyöreä, ylipainoisen henkilön vatsa, jollainen aiheutuu esimerkiksi oluen juonnista

kalju /kˈalju/ (adj)
skallig, flintskallig, kal
  sellainen, jolla ei ole hiuksia, hiukseton

kalju /kˈalju/ (n)
flintis
  ihminen, jolla ei ole hiuksia, hiukseton
flintskalle
  hiukseton kohta ihmisen päässä

kaljupäinen /kˈaljupˌæinen/ (adj)
flintskallig
  sellainen, jonka pää on kokonaan tai osittain kalju

kaljupäisyys /kˈaljupˌæisyːs/ (n)
skallighet, alopeci, flintskallighet
  se, että on kokonaan tai osittain kaljupäinen

kalkita /kˈalkɪta/ (v)
kalka
  lisätä kalkkia maaperään happamuuden vähentämiseksi

kalkkikivi /kˈalkːɪkˌivɪ/ (n)
kalksten
  kerrostunut kivilaji, jota syntyy kalsiumkarbonaatin saostuessa vedessä

kalkkuna /kˈalkːuna/ (n)
kalkon
  Meleagris gallopavo: Kalkkunoiden heimon kanalintu , joita on tuotu kotieläimeksi Eurooppaan Pohjois-Amerikasta ja Meksikosta. Koirasta nimitetään kalkkunakukoksi ja naarasta kalkkunakanaksi.
  kumpi vain kalkkunoiden heimon (Meleagris) kahdesta lajista

kalkkunakukko /kˈalkːunakˌukːo/ (n)
kalkontupp
  (eläintiede) kalkkunakoiras.

kallellaan /kˈallellaːn/ (adv)
på lut
  (3. persoonan muoto) kallistuneena, vinossa, kaltevassa asennossa

kallikka /kˈallɪkːa/ (n)
olivskivling
  erityisesti Suomessakin tavattava

kallio /kˈallɪo/ (n)
klippa
  kallioperän näkyvä, ei maaperän peittämä osa

kalliokielo /kˈallɪokˌielo/ (n)
getrams
  (erityisesti) kalliokielojen sukuun kuuluva

kalliolämpö /kˈallɪolˌæmpø/ (n)
bergvärme
  maalämpö, jossa lämmönkeruupiiri sijaitsee kallioperään poratussa lämpökaivossa

kallioperä /kˈallɪˌoperæ/ (n)
berggrund
  maapallon kiinteä ”kuori”, joka koostuu eri kivilajeista

kalliopiirros /kˈallɪopˌiːrros/ (n)
hällristing
  kalliomaalaus, esihistoriallinen maagiseksi tulkittu kuva, joita tavataan eri puolilla maapalloa kallioseinämissä

kalliotamaani /kˈallɪˌotamˌaːnɪ/ (n)
klipphyrax, klippdasse
  ainoa kalliotamaaneiden sukuun () kuuluva tamaaneiden laji tai sen yksilö

kallis /kˈallɪs/ (adj)
dyr
  sellainen, mikä maksaa paljon, hinnakas; rahallisesti arvokas

kallistaa /kˈallɪstaː/ (v)
fördyra, höja
  tehdä kalliimmaksi, nostaa hintaa

kallistella /kˈallɪstella/ (v)
slingra
  () kallistaa

kallistua /kˈallɪstˌua/ (v)
luta sig
  mennä kallelleen
bli dyrare
  tulla kalliimmaksi

kallistunut /kˈallɪstunut/ (adj)
lutad
  kallellaan, kallistuneena oleva
stigit
  sellainen, jonka hinta on kohonnut

kallo /kˈallo/ (n)
skalle, kranium
  eläimen pään luinen kuori, joka suojaa muun muassa aivoja. Ihmisestä puhuttaessa usein muodossa pääkallo.
skalle
  pää

kalmeerata /kˈalmeːrˌata/ (v)
kalmera
  hillitä, tyynnyttää

kalomeli /kˈalomˌelɪ/ (n)
kalomel
  aiemmin lääkkeenä, nykyisin elektrodeissa käytettävä elohopea(I)kloridi, Hg₂Cl₂

kaloriton /kˈalorɪton/ (adj)
kalorifri
  sellainen, joka ei sisällä kaloreita lainkaan tai juurikaan (elintarvikkeesta)

kalossi /kˈalossɪ/ (n)
galosch
  Matala kuminen päällysjalkine. Miesten sadesään jalkine, joka vedetään ulkokäytössä matalan ulkokengän päälle.

kalpa /kˈalpa/ (n)
svärd
  kolmisärmäinen pistomiekka

kalpea /kˈalpea/ (adj)
blek
  vaalea, väritön

kalpeus /kˈalpeus/ (n)
blekhet
  ihmisen ihon tavallisuudesta poikkeava vaaleus

kalsarit /kˈalsarɪt/ (n)
kalsningar
  pitkät alushousut

kalsium /kˈalsium/ (n)
kalcium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine, joka merkki on Ca, esiintyy luonnossa vain yhdisteinä

kalsiumkarbonaatti /kˈalsiumkˌarbonˌaːtːɪ/ (n)
kalciumkarbonat
  hiilihapon kalsiumsuola (CaCO₃). Esiintyy kalsiitti- ja aragoniittimineraaleissa kalkkikivessä ja marmorissa. Käytetään elintavikelisäaineena (E170)

kalsongit /kˈalsoŋŋɪt/ (n)
kalsonger
  (vanhahtava) miesten pitkät alushousut

kalteri /kˈalterɪ/ (n)
galler, gitter
  sellin oven rautainen pystysäleikkö

kalusto /kˈalusto/ (n)
utrustning
  tietyn kokonaisuuden muodostava esineiden ryhmä
möbler
  huonekaluryhmä

kalvain /kˈalvain/ (n)
skalvjärn, skavare
  metalliin poratun reiän viimeistelyyn käytettävä työkalu

kalvassara /kˈalvassˌara/ (n)
blekstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

kalvin /kˈalvɪn/ (n)
skavjärn
  verkkoa kudottaessa käytettävä viivoitinmainen liukaspintainen lasta

kalvo /kˈalvo/ (n)
hinna
  ohut ainekerros, joka voi muodostua nesteestä tai kiinteästä aineesta; kantaa kuormaa vain tangentiaalisessa suunnassa

kalvonäppäimistö /kˈalvonˌæpːæimˌistø/ (n)
membrantangentbord
  tiedon syöttämiseen tarkoitettu laite, jonka toiminta perustuu ohuen taipuisan pintakerroksen kosketukseen alla olevaan kerrokseen näppäinkohtaa painettaessa, ilman varsinaisia liikkuvia osia

kalvosin /kˈalvosɪn/ (n)
manschett
  pukineen rannekappale

kamarimusiikki /kˈamarˌimusˌiːkːɪ/ (n)
kammarmusik
  pienen yhtyeen esittämää laajamuotoista soitinmusiikkia

kamarirouva /kˈamarɪrˌouva/ (n)
kammarfru
  taloustehtäviä ruhtinattaren hovissa hoitava nainen, ylhäisönaisen henkilökohtainen naispalvelija

kameleontti /kˈameleˌontːɪ/ (n)
kameleont
  hyönteisiä syövien liskojen heimo, johon kuuluvilla lajeilla on mm. kyky vaihtaa nopeasti ihonväriä

kameli /kˈamelɪ/ (n)
kamel, dromedar
  kumpi tahansa kamelien sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

kamelia /kˈamelˌia/ (n)
kamelia
  (erityisesti) kamelioiden sukuun kuuluva

kamelilanka /kˈamelɪlˌaŋka/ (n)
kamelgarn
  kamelin karvoista valmistettu lanka

kamera /kˈamera/ (n)
kamera
  kuvien tallentamiseen tarkoitettu optinen laite

kamferi /kˈamferɪ/ (n)
kamfer
  orgaaninen, terpeeneihin kuuluva vahamainen, huoneenlämmössä kiinteä, väritön tai valkoinen kiteinen aine

kammio /kˈammɪo/ (n)
cell
  pieni huone, koppi

kammiovesi /kˈammɪˌovesɪ/ (n)
kammarvätska
  silmän etu- ja takakammion täyttävä kirkas neste

kammottava /kˈammotːˌava/ (adj)
fasaväckande
  synkeää epämiellyttävyyttä, voimakasta kauhua tai pelkoa aiheuttava

kamomillasaunio /kˈamomˌillasˌaunɪo/ (n)
kamomill
  asterikasveihin kuuluva mauste- ja rohdoskasvi ()

kampa /kˈampa/ (n)
kam
  yleensä muovista valmistettu esine, jossa on tylppiä piikkejä rivissä tiheästi, käytetään hiusten selvittämiseen takuista

kampaaja /kˈampaːja/ (n)
frisör, hårfrisör
  kampausten tekijä, arkisemmin erityisesti naisten hiusten leikkaaja

kampaamo /kˈampaːmo/ (n)
damfrisering
  liikeyritys, jossa tehdään kampauksia

kampasaniainen /kˈampasˌanɪˌainen/ (n)
kambräken
  (erityisesti) kampasaniaisten sukuun kuuluva

kampasarviset /kˈampasˌarvɪset/ (n)
ekoxbaggar
  -kovakuoriaisheimo

kampela /kˈampela/ (n)
flundra, skrubbskädda
  eräs oikeasilmäkampeloihin kuuluva kalalaji tai sen yksilö

kampiakseli /kˈampɪˌakselɪ/ (n)
vevaxel
  polttomoottorin pääakseli, joka yhdessä kiertokankien kanssa muuttaa mäntien edestakaisen liikkeen pyörintäliikkeeksi, joka välitetään käyttöpyörän kautta vaihteistolle

kana /kˈana/ (n)
höna
  aitokanojen heimon kesy lintulaji (), jolla on päälaella veltto heltta
  (keittiö) kananliha tai siitä valmistettu ruoka

kanadabalsami /kˈanadabˌalsamɪ/ (n)
kanadabalsam
  palsamipihtan () pihkasta jalostettu tärpätti, joka kuivuessaan pysyy amorfisena ja sen taittokerroin lähellä lasia, ja jota sen vuoksi on käytetty optisten linssien liimaukseen

kanadankoiransilmä /kˈanadˌaŋkoirˌansɪlmæ/ (n)
kanadabinka
  alkujaan pohjoisamerikkalainen, kallioisten sukuun kuuluva kasvi , joka levisi Keski-Eurooppaan 1600-luvulla ja Skandinaviaan ja Suomeen 1800-luvulla

kanadanmajava /kˈanadˌanmajˌava/ (n)
bäver
  toinen kahdesta majavalajista (Castor canadensis)

kanadannäätä /kˈanadˌannæːtæ/ (n)
fiskmård
  eräs pohjoisamerikkalainen näätäeläin (Martes pennanti)

kanadanpiisku /kˈanadˌampɪːsku/ (n)
kanadensiskt gullris
  Suomenkin luonnossa esiintyvä, alun perin pohjoisamerikkalainen, piiskujen sukuun kuuluva kasvi

kanadanvesirutto /kˈanadˌanvesɪrˌutːo/ (n)
vattenpest
  vesiruttojen sukuun kuuluva kasvi

kanahaukka /kˈanahˌaukːa/ (n)
duvhök
  keskikokoinen päiväpetolintu (), joka asuu rauhallisilla metsämailla

kanalintu /kˈanalˌintu/ (n)
hönsfågel
  Yleisnimitys lähes maailman kattavan maassa elävän lintulahkon yksilöstä. Kanalinnun koirasta nimitetään yleensä kukoksi.

kananmuna /kˈananmˌuna/ (n)
ägg
  kanan munima muna, ruoaksi valmistettu tai ruoan valmistukseen käytettävä elintarvike

kanarialintu /kˈanarˌialˌintu/ (n)
kanariefågel
  Kanarian saarilta kotoisin olevan kanarianhempon häkkilintuna pidetty kesymuoto ().

kanarianhemppo /kˈanarɪˌanhempːo/ (n)
kanariesiska
  kanarialintuna tunnetun häkkilinnun villi muoto ()

kanastero /kˈanastˌero/ (n)
kanastero
  mikä tahansa kanasterojen sukuun () kuuluva varpuslintujen laji tai sellaisen yksilö

kanava /kˈanava/ (n)
kanal
  maahan kaivettu ura, jossa virtaa vettä kastelua varten, kastelukanava
  vesireitin täydennykseksi tehty, tavallisesti sulkulaitteilla varustettu vesiliikenneväylä
  tiedonvälityksen väylä
  äänentoiston väylä, medialle tallennettu tai toistettava yksittäinen ääniraita

kanavakangas /kˈanavakˌaŋŋas/ (n)
kanfas
  hampusta kudottu karkea, harva ja jäykkä kangas

kanaverkko /kˈanavˌerkːo/ (n)
hönsnät
  ohuesta, taipuisasta rautalangasta tehty galvanisoitu metalliverkko jossa on kuusikulmaiset silmät

kandela /kˈandela/ (n)
candela
  valon intensiteetin eli valon voimakkuuden eli valovoiman SI-järjestelmän mukainen yksikkö. Tunnus cd.

kaneli /kˈanelɪ/ (n)
kanel
  leivonnassa ja ruoanlaitossa käytettävä mauste, joka tunnetaan myös rohdosnimellä cortex cinnamoni; valmistetaan kiinankanelin (Cinnamomum cassia) ja muiden läheisten puiden kuoresta

kanerva /kˈanerva/ (n)
ljung
  kanervakasveihin kuuluva varpu

kangas /kˈaŋŋas/ (n)
tyg
  (tekstiili) luonnonkuidusta, keinokuidusta tai niiden sekoitteesta valmistetuista langoista kudottu kaksilankatekniikkaan perustuva tekstiililaatu, littana ja yhtenäinen kudos
mo
  kuiva metsämaa

kangasajuruoho /kˈaŋŋasˌajurˌuoho/ (n)
backtimjan
  ajuruohojen sukuun kuuluva kasvi

kangaspuut /kˈaŋŋaspuːt/ (n)
vävstol
  esiteollisella ajalla merkittävä kankaan kutomiseen tarkoitettu käsikäyttöinen laite; nykyään kehittyneissä maissa lähinnä harrastuskäytössä

kangasvuokko /kˈaŋŋasvˌuokːo/ (n)
mosippa
  yksi kylmänkukkien sukuun kuuluvista leinikkikasvien lajeista () tai sen yksilö

kangistua /kˈaŋŋɪstˌua/ (v)
styvas, valna
  jäykistyä, tulla kankeaksi tai kankeammaksi

kaniikki /kˈanɪːkːɪ/ (n)
kanik
  tuomiokirkon pappi tai tuomiokapitulin jäsen

kaniini /kˈanɪːnɪ/ (n)
kanin
  jänisten heimon nisäkäs (Oryctolagus cuniculus), jolla on kaksi alalajia

kanikuppa /kˈanɪkˌupːa/ (n)
kaninsyfilis
  -spirokeetan aiheuttama, ihmisen kuppataudin sukuinen ja sitä taudinkuvaltaan muistuttava jäniseläinten tartuntatauti, joka ei tartu ihmiseen

kanittaa /kˈanɪtːaː/ (v)
stampa
  viedä panttilainaamoon rahan saamiseksi

kanjonikanastero /kˈanjonˌikanˌastero/ (n)
kanjonkanastero
  eräs kanasterojen sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

kannabis /kˈannabɪs/ (n)
hampa
  hamppu ()
cannabis, marijuana
  tiettyjen hampun lajikkeiden osa, tai hamppulähtöinen eroteltu päihde, joka sisältää kannabinoideja

kannas /kˈannas/ (n)
näs
  kahta maa-aluetta yhdistävä kapea maakaistale, jonka molemmin puolin on vesi

kannattaa /kˈannatːaː/ (v)
bära, förtjäna, löna, understöda
  olla järkevää tehdä, maksaa vaiva

kannattaja /kˈannatːˌaja/ (n)
anhängare
  henkilö joka kannattaa jotain asiaa tai jotakuta henkilöä tai joukkuetta

kannel /kˈannel/ (n)
kantele
  5–40-kielinen, puurunkoinen kielisoitin, jota soitetaan näppäilemällä

kanneli /kˈannelɪ/ (n)
kannelyr
  pitkittäinen uurre pylvässä tai pilarissa

kannettava /kˈannetːˌava/ (adj)
bärbar, portabel
  jota voi tai pitää kantaa

kannettava /kˈannetːˌava/ (n)
bärbar dator
  kannettava tietokone, sylimikro

kannettava tietokone /kˈannetːˌava tˈietokˌone/ (n)
bärbar dator
  tietokone, joka on suunniteltu helposti kantamalla paikasta toiseen kuljetettavaksi

kannusruoho /kˈannusrˌuoho/ (n)
gulsporre
  keltakannusruoho (Linaria vulgaris), Suomessa yleinen monivuotinen keltakukkainen kasvi, jonka kukissa on pitkät kannukset

kanootti /kˈanoːtːɪ/ (n)
kanot
  melontaan käytettävä venettä muistuttava pieni joki- ja järvialueiden yleiskulkuneuvo

kansa /kˈansa/ (n)
folk
  ryhmä ihmisiä, joita yhdistää esimerkiksi yhteinen kulttuuri, kieli tai historiallinen tausta

kansainvälinen /kˈansainvˌælɪnen/ (adj)
internationell, mellanfolklig
  kansojen välinen, useita kansoja koskeva, myös useiden valtioiden keskinäinen; maailmanlaajuisesti käytetty tai käsitelty

kansainvälinen naistenpäivä /kˈansainvˌælɪnen nˈaistempˌæivæ/ (n)
internationella kvinnodagen
  Maaliskuun 8., Yhdistyneiden kansakuntien naisten oikeuksien ja kansainvälisen rauhan päivä.

kansainvälinen politiikka /kˈansainvˌælɪnem pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
internationell politik
  valtioiden välinen politiikka
internationella relationer
  akateeminen oppiaine ja tutkimusala, joka jakautuu muun muassa ulkopolitiikan ja diplomatian tutkimukseen, rauhan- ja konfliktin tutkimukseen sekä maailmanlaajuisen talouden ja hallinnan tutkimukseen

kansakunta /kˈansakˌunta/ (n)
nation
  yhteisen historian jakavat ihmiset; etnisesti yhtenäinen kansa, joka on saavuttanut valtiollisen itsenäisyyden

kansalainen /kˈansalˌainen/ (n)
medborgare
  valtiossa syntyperänsä tai hankkimansa aseman perusteella kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö

kansalaisaloite /kˈansalˌaisalˌoite/ (n)
medborgarinitiativ
  aloite, jonka tietty määrä kansalaisia voi tehdä saadakseen valtion, alueen tai kunnan päätöksentekoelimet harkitsemaan asiaa

kansalaisluottamus /kˈansalˌaisluotːamus/ (n)
medborgerligt förtroende
  aiemmin Suomen laissa tunnettu oikeus äänestää ja asettua ehdokkaaksi ja tulla nimitetyksi valtion tai kunnan virkaan. Kansanlaisluottamuksen saattoi menettää rikoksen seurauksena.

kansalaisuus /kˈansalˌaisuːs/ (n)
medborgarskap
  ihmisyksilön kuuluminen valtion alaisuuteen täysin oikeuksin ja velvollisuuksin, yleensä syntyperän perusteella tai hakemuksesta ja ehdot täyttäneelle valtion myöntämänä

kansalaisuusjuhla /kˈansalˌaisuːsjˌuhla/ (n)
medborgarskapsceremoni
  valtion kansalaisuuden saaneille järjestettävä juhla

kansallinen /kˈansallɪnen/ (adj)
nationell, national
  kansalle ominainen ja yhteinen, kansaan kohdistuva; kansalle tunnusmerkillinen, nationalismiin liittyvä

kansallisbibliografia /kˈansallˌisbɪblɪˌoɡrafˌia/ (n)
nationalbibliografi
  tietovaranto, joka sisältää tiedot maassa painetuista tai muuten valmistetuista kirjoista, lehdistä, sarjoista, kartoista sekä lisäksi mahdollisesti audiovisuaalisesta aineistosta sekä elektronisista tallenteista sekä ennakkotietoja lähiaikoina ilmestyvistä julkaisuista

kansalliseepos /kˈansallɪsˌeːpos/ (n)
nationalepos
  jonkin kansakunnan myyttinen runokokoelma tai tarina, jolla on erityisen tärkeä kulttuurinen merkitys

kansallispuku /kˈansallˌispuku/ (n)
folkdräckt, nationaldräkt
  maan tai maakunnan oma juhlavaate

kansallispäivä /kˈansallˌispæivæ/ (n)
nationaldag
  kansallinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain jonkin kansakunnalle merkittävän tapahtuman muistoksi

kansallisuus /kˈansallɪsuːs/ (n)
nationalitet
  etnisyys, kuuluminen tiettyyn kansaan tai etniseen ryhmään

kansanedustaja /kˈansanedˌustaja/ (n)
riksdagsledamot
  kansaa edustava päättäjä eduskunnassa; poliitikko

kansaneläke /kˈansanˌelæke/ (n)
folkpension
  eläke jota maksetaan silloin kun työeläke jää pieneksi tai sitä ei ole kertynyt lainkaan

kansanetymologia /kˈansanˌetymˌoloɡˌia/ (n)
folketymologi
  kansan keskuudessa levinnyt virheellinen etymologia, joka ei kuitenkaan välttämättä ole suoranaisesti näennäistieteellinen

kansanmurha /kˈansanmˌurha/ (n)
folkmord
  kokonaisen kansanryhmän järjestelmällinen tuhoaminen, joukkotuhonta

kansanomainen /kˈansanomˌainen/ (adj)
folklig, populär
  kansalle ominainen, tavallisen kansan omaksuma, populaari
populär, allmänfattlig
  helppotajuinen, yleistajuinen, populaari
folklig
  (merkkihenkilöistä) rento, epämuodollinen; tavallisen kansan tapaan käyttäytyvä

kansanopisto /kˈansanopˌisto/ (n)
folkhögskola
  vapaan kansansivistystyön piiriin kuuluva varttuneille nuorille suunnattu sisäoppilaitos, joka antaa heille yleissivistävää ja käytännön opetusta

kansanryhmä /kˈansanrˌyhmæ/ (n)
folkgrupp
  yhteisen nimittäjän ihmisjoukko; etninen ryhmä, kansa

kansantaloudellinen /kˈansantalˌoudellɪnen/ (adj)
nationalekonomisk
  kansantalouteen liittyvä

kansantalous /kˈansantalous/ (n)
nationalekonomi
  yhteiskunnan talousyksiköiden muodostama kokonaisuus; sisältää esimerkiksi kotitaloudet, yritykset, kunnat ja valtion

kansantanssi /kˈansantˌanssɪ/ (n)
folkdans
  tanssi, jota kansa eli rahvas tanssii tai on yleisesti tanssinut

kansantauti /kˈansantˌautɪ/ (n)
folksjukdom
  jossain väestössä laajasti esiintyvä sairaus

kansanterveys /kˈansantˌerveys/ (n)
folkhälsa
  kansan eli koko väestön terveys

kansanvalta /kˈansanvˌalta/ (n)
demokrati, folkstyre, folkmakt, folkvälde
  demokratia; valtion kansalaisten tai muun julkisyhteisön jäsenten oikeus osallistua asioista päättämiseen joko suoraan tai vaaleilla valittujen edustajien välityksellä

kansanäänestys /kˈansanˌæːnestys/ (n)
folkomröstning
  demokratiassa suora äänestys tietystä poliittisesta asiasta

kansi /kˈansɪ/ (n)
lock
  astian tai laatikon suljin
däck
  laivan päällyskate, mikä tahansa sen lattiarakenne tai vastaava kerros

kansleri /kˈanslerɪ/ (n)
kansler
  eräiden hallintovirkamiesten nimitys

kanslia /kˈanslɪa/ (n)
kansli
  valtionhallinnon tai kunnallishallinnon viraston tai laitoksen organisaatioyksikkö, joka hoitaa hallinnollisia asioita

kansliaministeri /kˈanslɪˌamɪnˌisterɪ/ (n)
kansliminister
  pääministerin ohella valtioneuvoston kansliassa toimiva hallituksen jäsen, jota virallisesti kutsutaan ministeriksi valtioneuvoston kansliassa ja josta puhekielessä käytetään nimitystä salkuton ministeri; tehtävä ei ole enää käytössä Suomessa

kansoittaminen /kˈansoitːˌamɪnen/ (n)
befolkning
  henkilöiden sijoitteleminen tai määrän lisääminen

kanssa /kˈanssa/ (adv)
med
  myös

kanta-asiakas /kˈantaˈasɪakas/ (n)
stamgäst
  vakituinen asiakas, vakioasiakas

kanta-asiakaskortti /kˈantaˈasɪakˌaskortːɪ/ (n)
stamkundskort
  muovikortti tai mobiilikortti, jonka yritykset ja kauppaketjut antavat erilaisiin kanta-asiakasohjelmiin liittyville asiakkailleen; käytetään kassalla maksamisen yhteydessä

kantaa kortensa kekoon /kˈantaː kˈortensa kˈekoːn/ (v)
dra sitt strå till stacken
  osallistua yhteiseen toimeen, auttaa

kantaatti /kˈantaːtːɪ/ (n)
kantat
  vokaalikamarimusiikin muoto

kantagermaani /kˈantaɡˌermaːnɪ/ (n)
urgermanska
  rekonstruoitu germaaninen kantakieli.

kantaja /kˈantaja/ (n)
bärande
  se osapuoli riita-, rikos- tai hallintoprosessissa, joka panee asian vireille eli haastaa vastaajan oikeuteen

kantakieli /kˈantakˌielɪ/ (n)
urspråk
  kielimuoto, johon nykyisen kielen rakenne, muoto, kielioppi, sanasto tai yksittäinen sana perustuu

kantaluu /kˈantaluː/ (n)
hälben
  kantapään luisen sisuksen muodostava luu ()

kantapää /kˈantapæː/ (n)
häl
  jalkaterän takaosa

kantelu /kˈantelu/ (n)
klagan, klagomål
  muutoksenhakukeino, jota voidaan käyttää hallintolainkäytössä, jos päätöksen tekemisessä on tapahtunut menettelyvirhe

kanto /kˈanto/ (n)
stump
  tyvestä kaadetun tai kaatuneen puun tynkä, puunkanto

kantoaalto /kˈantoˌaːlto/ (n)
bärvåg
  sähkömagneettinen aalto, esim. radioaalto, jota moduloimalla lisätään siihen tiedon siirtoon tarkoitettua informaatiota

kantohinta /kˈantohˌinta/ (n)
rotnetto, rotpris
  (metsätalous) pystyssä olevan puun hinta ilman hankintakustannuksia

kantoliina /kˈantolˌiːna/ (n)
bärsjal
  lasten kantamiseen tarkoitettu kangas
bärrem
  ruumisarkun tai muiden taakkojen kantamiseen tarkoitettu kangasnauha

kanukka /kˈanukːa/ (n)
kornell
  eräitä kasveja (Cornus-suku)

kanveesi /kˈanveːsɪ/ (n)
kanves
  nyrkkeilyssä ja voimistelussa käytettävä erityisvalmisteinen joustava lattia

kaoliini /kˈaolˌiːnɪ/ (n)
kaolin
  maalaji kaoliinisavi, vaalea tai harmahtava alumiinisilikaattien heikosti kovettunut savimainen seos, elintarvikelisäaine E559

kapasitanssi /kˈapasɪtˌanssɪ/ (n)
kapacitans
  sähkönvaraamiskyky; suure, joka kuvaa sähköstaattiseen systeemin kykyä varastoida sähkövarausta (Q) systeemin osion potentiaalieron (V) suhteen. Yksikkönä faradi

kapea /kˈapea/ (adj)
smal, trång
  leveydeltään vähäinen, lyhyt leveyssuunnassa, pieni vasemmalta oikealle

kapeaosmankäämi /kˈapeaˌosmaŋkˌæːmɪ/ (n)
smalkaveldun
  Suomenkin luonnossa esiintyvä osmankäämien sukuun kuuluva kasvi

kapeikko /kˈapeikːo/ (n)
segelränna
  kapea kohta maastossa (maalla tai merellä)

kapellimestari /kˈapellɪmˌestarɪ/ (n)
dirigent
  henkilö, joka johtaa orkesterin, kuoron ja joidenkin muiden musiikkiryhmien esityksiä sekä mm. valitsee niiden ohjelmistot

kaphollanti /kˈaphollˌantɪ/ (n)
kapholländska
  Kapmaan alueella nykyisessä Etelä-Afrikassa puhuttu hollannin murre, josta kehittyi afrikaans

kapi /kˈapɪ/ (n)
skabb
  syyhypunkin aiheuttama eläinten ihosairaus

kapillaari-ilmiö /kˈapɪllˌaːrɪˈilmɪø/ (n)
kapillärkraft
  ilmiö, jossa neste virtaa kapillaarivoiman vaikutuksesta

kapillaariputki /kˈapɪllˌaːrɪpˌutkɪ/ (n)
hårrör, kapillärrör
  erittäin ohut putki, jossa neste nousee itsestään kapillaari-ilmiön ansiosta

kapinen /kˈapɪnen/ (adj)
skabbig
  kapia sairastava

kapitalismi /kˈapɪtalˌismɪ/ (n)
kapitalism
  talousjärjestelmä, joka perustuu ylijäämään eli tuottoon eli voittoon, joka investoidaan uudelleen entistä suurempien tuottojen saamiseksi; loputtoman pääoman kasautumisen järjestelmä, jossa etusija on pääoman ikuisella kasvulla; käytettyjen panosten ylittävien tuottojen logiikka, joka on vuosituhansien kuluessa kehittynyt viljasadoista ja kotieläinten lisäämisestä, ja muodostaa sivilisaation voitollisen tuotantologiikan, jossa saadaan enemmän jostakin kuin mitä siihen uhrataan panoksia

kapiteeli /kˈapɪtˌeːlɪ/ (n)
kapitäl
  (arkkitehtuuri) pylvään, pilarin tai pilasterin yläpää

kapo /kˈapo/ (n)
capo
  otenauhallisen kielisoittimen kaulalle asetettava laite, joka lyhentää kaikkien kielten soivan pituuden samalle nauhalle; capo

kapokki /kˈapokːɪ/ (n)
kapock
  eräiden trooppisten puiden (vars. ) hedelmistä saatava kasvivilla.

kapotti /kˈapotːɪ/ (n)
kapott
  alkuaan kaulukseton hartiaviitta, josta myöhemmin muotoutui kapea päällystakki

kapottihattu /kˈapotːɪhˌatːu/ (n)
kapott, kapotthatt
  nauhoilla leuan alta solmittava naisten päähine, jota pidettiin muodikkaana 1800-luvulla

kappa /kˈapːa/ (n)
kappa
  Kreikkalaisten aakkosten kymmenes kirjain. Vastaava symboli Κ tai κ.
kaple
  puinen kapanvetoinen määrämuotoinen kruunattu mittausastia kuivan tavaran mittaukseen
gardinkappa, kappa
  ikkunan tai sivuverhon yläosan yli ulottuva verho, kappaverho
kappa
  naisten päällystakki
  erityisesti polkupyörässä pyöränrumpu

kappale /kˈapːale/ (n)
stycke
  yksittäinen esine; lyhenne kpl
bit
  pala, osa kokonaisuudesta
avsnitt
  tekstissä taitollisesti erotettu pieni kokonaisuus

kappeli /kˈapːelɪ/ (n)
kapell
  sivukirkko; pieni kirkkorakennus kristillisiä toimituksia varten suunniteltu tila

kapris /kˈaprɪs/ (n)
kapris
  (mauste) kapriksen avautumaton kukkanuppu säilöttynä

kapteeni /kˈapteːnɪ/ (n)
kapten
  upseerin sotilasarvo

kapustarinta /kˈapustarˌinta/ (n)
ljungpipare
  kahlaajiin kuuluva lintulaji, jota myös tunturikurmitsaksi kutsutaan

kapverdenkreoli /kˈapverdˌeŋkreˌolɪ/ (n)
Kap Verde-kreol
  Kap Verdessä puhuttava, lähinnä portugaliin pohjautuva kreolikieli (kielitunnus: kea)

kapybara /kˈapybˌara/ (n)
kapybar, kapybara#Ruotsi
  mikä tahansa kapybarojen alaheimoon () kuuluva marsujen heimon laji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa edellisiin kuuluvan kapybarojen suvun () laji tai sellaisen yksilö
kapybar, vattensvin, kapybara#Ruotsi
  edellisiin kuuluva, maailman suurikokoisimpana jyrsijänä tunnettu, laji () tai sen yksilö

kapyysi /kˈapyːsɪ/ (n)
kabyss, byssa
  laivan keittiö

karakalpakki /kˈarakˌalpakːɪ/ (n)
karakalpakiska
  karakalpakkien puhuma turkkilainen kieli, kielitunnus: kaa

karakki /kˈarakːɪ/ (n)
karack
  1400-luvulla kehitetty kolmi–nelimastoinen purjelaiva, joka tuli tunnetuksi ensimmäisenä valtamerikelpoisena rahtikuljetukseen soveltuvana alustyyppinä

karamboli /kˈarambˌolɪ/ (n)
carambole
  (biljardi) kara, pussittomalla pöydällä eli karapöydällä pelattava biljardipeli

karamelli /kˈaramˌellɪ/ (n)
godis, karamell, sötsak
  karkki, makeinen

karanteeni /kˈarantˌeːnɪ/ (n)
karantän
  pakkoeristys, tyypillisesti vaarallisen tarttuvan taudin leviämisen estämiseksi.

karata /kˈarata/ (v)
desertera, rymma
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, paeta
flyga, rusa
  hyökätä

karate /kˈarate/ (n)
karate
  eräs alkuperältään japanilainen itsepuolustus- ja kamppailu-urheilulaji

karbaasi /kˈarbaːsɪ/ (n)
karbas
  tasalevyisistä nahkasuikaleista punottu ruoska
  patukka, vitsa

karboksyylihappo /kˈarboksˌyːlɪhˌapːo/ (n)
karboxylsyra
  mikä tahansa orgaaninen happo, jossa on funktionaalisena ryhmänä karboksyyliryhmä (-C(=O)OH)

kardaaniakseli /kˈardaːnɪˌakselɪ/ (n)
kardanaxel
  akseli, jossa on yksi tai useampi ristinivel eli Cardanin nivel

kardemumma /kˈardemˌumma/ (n)
#Ruotsi, kardemumma
  inkiväärikasvi (), jonka siemeniä käytetään mausteena
#Ruotsi
  siitä saatava mauste

kardiologia /kˈardɪˌoloɡˌia/ (n)
kardiologi
  lääketieteen haara, joka käsittelee sydämen ja suurten verisuonien sairauksia

karhe /kˈarhe/ (n)
sträng
  pellolla tai niityllä oleva pitkä kasa heiniä tai viljan korsia

karhu /kˈarhu/ (n)
björn
  Ursus-suvun suurikokoisia petoeläimiä; erityisesti pohjoisessa Euraasiassa yleinen ruskeakarhu (Ursus arctos), kaikkiruokainen metsissä viihtyvä nisäkäs, Euroopan suurin petoeläin

karhukainen /kˈarhukˌainen/ (n)
björndjur, trögkrypare
  -pääjakson eläin. Karhukaiset ovat pieniä (alle 2:n mm kokoisia) ja jaokkeellisia eläimiä, joita elää lähes kaikkialla maapallolla

karhukoira /kˈarhukˌoira/ (n)
björnhund
  (eläintiede) karhun metsästystä varten jalostettu koirarotu. Suomessa yleisin karhukoira on karjalankarhukoira.

karhunlaukka /kˈarhunlˌaukːa/ (n)
ramslök
  Allium ursinum, eräs laukkojen (Allium) sukuun kuuluva kasvi

karhunliha /kˈarhunlˌiha/ (n)
björnkött
  karhun liha

karhunpalvelus /kˈarhumpˌalvelus/ (n)
björntjänst
  haitallinen teko tai toimenpide, huono palvelus

karhunpalvonta /kˈarhumpˌalvonta/ (n)
björndyrkan
  (mytologia) karhuun tai sen henkeen kohdistuva riitti.

karhunvatukka /kˈarhunvatˌukːa/ (n)
björnbär
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas, joka tuottaa tavallisesti punaisia marjoja ()
  karhunvatukan marja

karijokelainen /kˈarɪjˌokelˌainen/ (n)
bötombo
  Pysyvästi Karijoella asuva henkilö.

karikatyristi /kˈarɪkˌatyrˌistɪ/ (n)
karikatyrtecknare
  pilapiirtäjä; karikatyyrejä eli pilakuvia työkseen tekevä taiteilija

karikatyyri /kˈarɪkatˌyːrɪ/ (n)
karikatyr
  henkilön tai muun kohteen luonteenomaisia piirteitä korostava pilapiirros, irvikuva

karinaislainen /kˈarɪnˌaislainen/ (n)
karinaisbo
  pysyvästi Karinaisissa asuva henkilö
  syntyperältään karinaislainen

karitsa /kˈarɪtsa/ (n)
lamm
  lampaan poikanen, lampaanvuona

karjaalainen /kˈarjaːlˌainen/ (n)
karisbo
  Pysyvästi Karjaalla asuva henkilö.

karjakko /kˈarjakːo/ (n)
mjölkerska, mjölkjungfrun, mjölkpiga, deja
  naispuolinen karjanhoitaja

karjala /kˈarjala/ (n)
karelska
  karjalan kieli: jokin Itä-Karjalan alueella puhuttavista itämerensuomalaisista kielistä, joita ovat varsinaiskarjala eli kantakarjala (kielitunnus krl) sekä joissakin yhteyksissä tämän murteiksi luokiteltavat aunuksenkarjala eli livvi (kielitunnus olo) ja lyydi (kielitunnus lud)

karjalanpiirakka /kˈarjalˌampɪːrˌakːa/ (n)
pirog
  perinteinen suomalainen leivonnainen, jossa ohuen hapattamattoman ruiskuoren sisällä on riisipuuroa, ohraryynipuuroa tai perunamuusia

karjalohjalainen /kˈarjalˌohjalˌainen/ (n)
karislojobo
  Pysyvästi Karjalohjalla asuva henkilö.

karjanhoito /kˈarjanhˌoito/ (n)
boskapskötsel
  karjatalouteen kuuluvaa karjaeläinten, kuten naudan, jakkien tai vuohien hoitamista eläinten tuottamien hyödykkeiden saamiseksi

karjasuoja /kˈarjasˌuoja/ (n)
djurstall
  karjatalousrakennus, joka tarjoaa kotieläimille suojan säätä ja ulkoisia uhkia vastaan

karju /kˈarju/ (n)
galt
  leikkaamaton koiraspuolinen sika

karkauspäivä /kˈarkauspˌæivæ/ (n)
skottdag
  karkausvuonna lisätty ylimääräinen päivä, jonka seurauksena vuodessa on 366 päivää; helmikuun 29. päivä

karkausvuosi /kˈarkausvˌuosɪ/ (n)
skottår
  vuosi, jossa on 366 päivää

karkkilalainen /kˈarkːɪlalˌainen/ (n)
högforsbo
  Pysyvästi Karkkilassa asuva henkilö.

karkottaa /kˈarkotːaː/ (v)
fördriva
  pakottaa muuttamaan pois jstak

karkuri /kˈarkurɪ/ (n)
rymling
  henkilö tai eläin, joka on karannut jostakin

karmiini /kˈarmɪːnɪ/ (n)
karmin
  väriaine (E120) jota saadaan kuivatuista ja jauhetuista kokenillikirvoista

karpata /kˈarpata/ (v)
karpa
  vältellä hiilihydraatteja; noudattaa vähähiilihydraattista ruokavaliota

karppi /kˈarpːɪ/ (n)
karp
  eräs makeanveden särkikaloihin kuuluva kalalaji () tai sen yksilö

karrageeni /kˈarraɡˌeːnɪ/ (n)
karragenan
  suurusteena käytettävä merilevästä saatava elintarvikeiden lisäaine

karsas /kˈarsas/ (adj)
avog
  nurja, nurjamielinen, vääristynyt

karsastus /kˈarsastus/ (n)
skelning, strabism
  näkövika, jossa silmät eivät kykene tarkentumaan samaan kohteeseen

karsiminen /kˈarsɪmɪnen/ (n)
avkvistande
  oksien poistaminen kasvavien puiden tyviosasta teknisesti hyvälaatuisen puuraaka-aineen tuottamiseksi

karsinta /kˈarsɪnta/ (n)
avkvistning
  karsimisen toteutus

kartano /kˈartano/ (n)
herrgård
  vanhan suurtilan päärakennus tai keskeinen rakennusryhmä

kartanonvouti /kˈartanˌonvoutɪ/ (n)
gårdsfogde
  kuninkaan virkamies, joka työskenteli valtion tai muun julkishallinnollisen yhteisön omistamassa kartanossa kartanonherraa vastaavassa tehtävässä
  (historia) suuremman maatilan tai kartanon työnjohtaja

kartessi /kˈartessɪ/ (n)
kartesch
  tykeissä käytetty ammus, joka oli pienillä metallikuulilla tai vastaavalla täytetty puinen, metallinen tai bakeliittinen lieriö tai pussi, joka hajoaa tykin piipun suun jätettyään

kartio /kˈartɪo/ (n)
kon
  (geometria) huippua kohti suippeneva muoto tai esine, jonka pohjan suuntainen poikkileikkaus on saman muotoinen joka korkeudella

kartioakankaali /kˈartɪˌoakˌaŋkaːlɪ/ (n)
blåsuga
  Suomenkin luonnossa esiintyvä akankaalien sukuun kuuluva kasvi

kartonki /kˈartoŋkɪ/ (n)
kartong
  kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 150-350 g/m³; tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat pahveja ja keveämmät papereja

kartta /kˈartːa/ (n)
karta
  mittakaavan mukaisesti pienennetty ja merkeiltään selitetty piirros, jossa esitetään jotain tiettyä maantieteellistä aluetta ja sen keskinäisiä sijainteja

karttaa /kˈartːaː/ (v)
undvika
  kiertää, kaihtaa, välttää näkemästä tai tekemästä jotakin

karttakeppi /kˈartːakˌepːɪ/ (n)
pekpinne
  väline sijainnin osoittamiseen kartalla tms.

karttapallo /kˈartːapˌallo/ (n)
jordglob
  taivaankappaleesta, tavallisesti Maasta, pallon muotoisen kappaleen pinnalle tehty kartta, joka tarkimmillaan on pinnanmuodoiltaankin kolmiulotteinen pienoismalli esikuvastaan

kartussi /kˈartussɪ/ (n)
kardus
  paperikäärö; paperinen kääre tai pussi
kartusch
  (arkkitehtuuri) kierukkakoristeinen kehys, voluuttikierteinen kilpi
  (kirjapaino, koristelu) käärö- tai kierrereunainen koristekilpi, jossa on paikka nimelle tai vaakunalle. Kartusseja on käytetty mm. kirjojen kannessa, kartoissa jne.
  tuliaseen latauspanos, etenkin tykin kranaatista erillinen ajoainetta sisältävä hylsy

kartuttaa /kˈartutːaː/ (v)
utöka, öka
  lisätä, kasvattaa

kartuusipaperi /kˈartuːsˌipapˌerɪ/ (n)
karduspapper
  paksu, toiselta puolelta kiillotettu käärepaperi

karuselli /kˈarusˌellɪ/ (n)
karusell
  pyörivä huvipuistolaite, jonka kyydissä istutaan esim. eläinten muotoisten istuinten päällä

karva /kˈarva/ (n)
hår
  ihoa peittävä sarveisainemuodostuma.

karvakiviyrtti /kˈarvakɪvˌiyrtːɪ/ (n)
hällebräken
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kiviyrttien sukuun kuuluva kasvi

karvamansikka /kˈarvamˌansɪkːa/ (n)
backsmultron
  mansikoiden sukuun kuuluva kasvi

karvamesiheinä /kˈarvamˌesɪhˌeinæ/ (n)
luddtåtel
  mesiheinien sukuun kuuluva kasvi

karvaorvokki /kˈarvaˌorvokːɪ/ (n)
buskviol
  orvokkien sukuun kuuluva kasvi

karvari /kˈarvarɪ/ (n)
taggbock
  , eräs sarvijääriin kuuluva kovakuoriainen

karvaskallioinen /kˈarvaskˌallɪˌoinen/ (n)
rödbinka
  kallioisten sukuun kuuluva kasvi

karvasmanteli /kˈarvasmˌantelɪ/ (n)
bittermandel
  eräiden mantelilajikkeiden syötäväksi kelpaamaton siemen, josta valmistetaan manteliöljyä

karvaton /kˈarvaton/ (adj)
hårlös
  sellainen, jolla ei ole karvoitusta, karvoja, karvapeitteetön, viiksetön ja parraton

karvestreeni /kˈarvestrˌeːnɪ/ (n)
karvestren
  toinen terpeeneihin kuuluvan nestemäisen C10H16-hiilivedyn optisista isomeereista

karviainen /kˈarvɪˌainen/ (n)
krusbär
  herukoiden sukuun (Ribes) kuuluva marjapensas

kasari /kˈasarɪ/ (n)
kastrull
  syvä, yleensä pienehkö ja pitkäkahvainen kattila

kasarmi /kˈasarmɪ/ (n)
kasern
  sotilaiden ja muiden joukkojen vakinaiseen majoitukseen käytettävä asuinrakennus

kasata /kˈasata/ (v)
överhopa
  kerätä ja asetella kasaan tai kasoihin

kasematti /kˈasemˌatːɪ/ (n)
kasematt
  linnassa tai linnoituksessa sijaitseva erillinen, yleensä omalla vahvistetulla muurilla varustettu tähystys- tai ampumapaikka

kasettisoitin /kˈasetːɪsˌoitɪn/ (n)
kassettbandspelare
  äänentoistoon tarkoitettu laite, joka käyttää c-kasettia

kaskas /kˈaskas/ (n)
cikada
  kaskaiden alalahkoon () kuuluvia nivelkärsäısiä

kaskeaminen /kˈaskeˌamɪnen/ (n)
svedja, svedjande
  Vanha menetelmä valmistaa viljelysala metsään ja viljellä siinä sen aikaa kun kasvuvoimaa riittää.

kaskelotti /kˈaskelˌotːɪ/ (n)
kaskelot, pottval
  suurin hammasvalaslaji (Physeter macrocephalus)

kaski /kˈaskɪ/ (n)
sved
  viljelyyn varattu metsäala, jonka kuivumaan kaadetut puut ja aluskasvillisuus on poltettu ja pohja raivattu, jotta tuhkan sisältämät ravinteet ja emäksisyys tekisivät maasta hedelmällisemmän

kaskislainen /kˈaskɪslˌainen/ (n)
kasköbo
  Pysyvästi Kaskisissa asuva henkilö.

kasku /kˈasku/ (n)
anekdot
  lyhyt usein suullisesti kerrottu humoristinen tarina

kassa /kˈassa/ (n)
kassör, kassaförvaltare
  kassanhoitaja
fond
  jonkin yhteisön rahavarat; niiden hoito

kassakaappi /kˈassakˌaːpːɪ/ (n)
kassaskåp
  arvokkaan omaisuuden säilytystä varten suunniteltu lujarakenteinen ja lukollinen kaappi

kassakone /kˈassakˌone/ (n)
kassaapparat
  rahojen laskemiseen ja ostosten rekisteröintiin käytettävä kone

kassamyyjä /kˈassamˌyːjæ/ (n)
kassaförsäljare
  henkilö, joka rahastaa liikkeen kassalla

kastanja /kˈastanja/ (n)
kastanj
  kastanjapuun hedelmä, pähkinä, joita on yleensä kolmittain piikikkäissä hedelmäkehdoissa

kaste /kˈaste/ (n)
dagg
  aamukaste, yökaste, yön aikana maahan ja kasvien pinnalle tiivistynyt vesi
dop
  kristinuskossa toimitus, jolla henkilö liitetään seurakuntaan

kasteallas /kˈasteˌallas/ (n)
dopgrav
  eräissä kristillisissä kirkkokunnissa vedellä täytetty allas, jota käytetään upotuskasteen suorittamiseen

kastella /kˈastella/ (v)
vattna
  tehdä märäksi lisäämällä vettä

kastelukannu /kˈastelukˌannu/ (n)
vattenkanna
  kahvallinen ja yleensä pitkänokkainen astia veden kaatamiseksi huonekasvien ruukkuihin tai puutarhakasveille

kastemalja /kˈastemˌalja/ (n)
dopfunt
  eräissä kristillisissä kirkkokunnissa astia, josta otettavaa vettä käytetään valelukasteen suorittamiseen

kastemato /kˈastemˌato/ (n)
daggmask
  kasteliero, lieroihin kuuluva nivelmatojen laji

kasti /kˈastɪ/ (n)
kast
  kastilaitoksen ylläpitämä yhteiskuntaluokka erityisesti Intiassa
  (kirjapaino) latomiseen käytettyjen kirjakkeiden ja välikkeiden järjestelmälliseen säilytykseen käytetty monilokeroinen laatikko, kirjakekasti

kastike /kˈastɪke/ (n)
sås
  juokseva tai sakea ruokalajin osa, joka voi sisältää sattumia ja joka antaa ruokaan makua sekä nestemäisenä helpottaa ruoan syömistä

kastikka /kˈastɪkːa/ (n)
rör
  kastikkojen () heinäkasvisukuun kuuluva kasvi(laji)

kastraattilaulaja /kˈastraːtːɪlˌaulaja/ (n)
kastratsångare
  laulajana toimiva mies, joka on kastroitu ennen murrosikää korkean lauluäänen säilyttämiseksi, sillä poika välttää äänenmurroksen

kasvaa /kˈasvaː/ (v)
växa, öka, bli större
  tulla kooltaan suuremmaksi tai vanhemmaksi

kasvain /kˈasvain/ (n)
tumör, svulst
  solujen hallitsemattomasta jakautumisesta johtuva hyvän- tai pahanlaatuinen muodostuma

kasvaminen /kˈasvamɪnen/ (n)
ökning
  koon tai määrän lisääntyminen

kasvatus /kˈasvatus/ (n)
fostran, uppfostran
  kasvattajan tahalliset ja tahattomat toiminnot, jotka vaikuttavat ihmisyksilön kehittymiseen

kasvatustiede /kˈasvatˌustiede/ (n)
pedagogik
  tiede, joka tutkii ja kehittää ihmisen koko elämänkaaren aikana tapahtuvaa kasvua, kehitystä ja oppimista sekä niihin liittyviä kysymyksiä

kasvi /kˈasvɪ/ (n)
växt, planta
  kasvikuntaan () kuuluva, valon avulla yhteyttämällä itselleen ravintoa tuottava aitotumainen eliö

kasvihuone /kˈasvɪhˌuone/ (n)
växthus, drivhus
  kasvien kasvattamista varten rakennettu läpinäkyvä rakennelma, joka pitää lämpöä tehokkaasti sisällään

kasvihuoneilmiö /kˈasvɪhˌuoneilmˌiø/ (n)
växthuseffekt
  ilmiö, jossa useista eri aallonpituuksista muodostuvan sähkömagneettisen säteilyn tietyt aallonpituusalueet lämmittävät väliainetta (ks. absorptio), esimerkiksi maapallon kaasukehää ja seurauksena planeetan kaasukehän keskilämpötila kohoaa havaintojaksolla

kasvihuonekaasu /kˈasvɪhˌuonekˌaːsu/ (n)
växthusgas
  kaasu, joka aiheuttaa tai voimistaa kasvihuoneilmiötä

kasvilaji /kˈasvɪlˌajɪ/ (n)
växtart
  mikä tahansa kasveihin kuuluva eliölaji

kasvillisuus /kˈasvɪllɪsuːs/ (n)
flora, växtvärd
  alueella esiintyvien kasvien muodostama kokonaisuus

kasvimaantiede /kˈasvɪmˌaːntiede/ (n)
fytogeografi
  kasvitieteeseen ja maantieteeseen yhdistyvä globaali tiede eri kasvilajien, kasviyhydyskuntien ja kasvillisuusvyöhykkeiden levinneisyyden selvittämiseksi

kasvinsyöjä /kˈasvɪnsˌyøjæ/ (n)
växtätare, herbivor
  eliölaji, joka käyttää ravinnokseen kasveja, toisenvarainen eliö

kasvio /kˈasvɪo/ (n)
flora
  tietyn alueen kasviston kuvaava teos

kasvirasva /kˈasvɪrˌasva/ (n)
växtfett
  kasviperäinen rasva

kasvitiede /kˈasvɪtˌiede/ (n)
botanik
  botaniikka, fytologia, biologinen tiede, joka tutkii kasveja ja niiden elämää

kasvitieteellinen puutarha /kˈasvɪtˌieteːllɪnem pˈuːtarha/ (n)
botanisk trädgård
  puutarha, jossa kasveja viljellään useimmiten tutkimustarkoituksiin tai yleisölle esitettäväksi

kasvitieteilijä /kˈasvɪtˌieteilˌijæ/ (n)
botaniker, botanist
  kasvitieteen harjoittaja

kasviöljy /kˈasvɪˌøljy/ (n)
vegetabilisk olja
  kasvikunnasta peräisin oleva 100-prosenttinen juokseva rasva; valmistetaan yleensä kasvien tuottamista siemenistä tai pähkinöistä

kasvot /kˈasvot/ (n)
ansikte, anlete
  ihmisen pään etuosa otsasta leukaan

kasvukeskus /kˈasvukˌeskus/ (n)
tillväxtcentrum
  kaupunki tai muu keskus, jossa väkiluku ja työpaikkojen määrä kasvavat

kataja /kˈataja/ (n)
en
  kotikataja (), sypressikasvien heimoon kuuluva havupuu, jonka hedelmä on käpy, katajanmarja

katajanmarja /kˈatajˌanmarja/ (n)
enbär
  katajan käpy, joka sopii muun muassa ihmisen ravinnoksi

katalaani /kˈatalˌaːnɪ/ (n)
katalanska
  katalaanin kieli (kielitunnus: ca), Kataloniassa Espanjassa puhuttava kieli

katalepsia /kˈatalˌepsɪa/ (n)
katalepsi
  Neurologinen sairaus, joka aiheuttaa lihasten jännitysjäykkyystilan.

katalysaattori /kˈatalysˌaːtːorɪ/ (n)
katalysator
  laite, joka käyttää hyväkseen katalyysiä kemialliseen muuntamiseen

katalyytti /kˈatalˌyːtːɪ/ (n)
katalysator
  aine, joka nopeuttaa kemiallista reaktiota tietyssä lämpötilassa, kuitenkaan itse kulumatta reaktiossa

katapultti /kˈatapˌultːɪ/ (n)
katapult#Ruotsi
  piirityskone, jolla voidaan lingota ammuksina käytettäviä esineitä kuten kookkaita kiviä

kate /kˈate/ (n)
bidrag
  myyntikate, marginaali, katetuotto; se, mitä jää jäljelle, kun myyntituloista vähennetään muuttuvat kulut, kuten tavaroiden ostot, palkat, yms.
kuvert
  kattauksen yhdelle hengelle tuleva osa, yhden hengen ruokailuvälineet kattauksessa

katedraali /kˈatedrˌaːlɪ/ (n)
domkyrka, katedral
  tuomiokirkko

kateellinen /kˈateːllɪnen/ (adj)
avundsjuk
  joka on vihainen, pahastunut tms. toisen onnesta

kategoria /kˈateɡˌorɪa/ (n)
kategori
  luokka, ryhmä

katekeetta /kˈatekˌeːtːa/ (n)
kateket
  kristinopin alkeiden opettaja lähetystyössä

katekiini /kˈatekˌiːnɪ/ (n)
katekin
  eräs flavanoleihin kuuluva fenoli, joka toimii elimistössä antioksidanttina

katekismus /kˈatekˌismus/ (n)
katekes
  kodin hengellinen käsikirja, joka kertoo selkeästi mitä kristillinen usko on; ilmaisee suppeasti Raamatun keskeisen sisällön; kristillisen opin tiivistelmä

katekumeeni /kˈatekumˌeːnɪ/ (n)
katekumen
  katekumenaattiin osallistuva oppilas

kateleipä /kˈatelˌeipæ/ (n)
kuvertbröd
  kattauksen yhteydessä erikseen kullekin ruokailijalle tarjolle asetettu leipänen, kuten rinkeli, sarvi, sämpylä tai teeleipä, mutta ei ison leivän viipale

kati /kˈatɪ/ (n)
kat
  eräs kasvi ja siitä saatava päihde, yleisimmin khat

katinjuustomalva /kˈatɪnjˌuːstomˌalva/ (n)
kattost
  malvojen sukuun kuuluva kasvi

katinlieko /kˈatɪnlˌieko/ (n)
mattlummer
  liekokasveihin kuuluva maassa suikertava yhtäläisitiöinen sanikkainen (Lycopodium clavatum)

katka /kˈatka/ (n)
märla, märlkräfta
  pieniä kalojen ja hetulavalaiden ravintona toimivia äyriäisiä ()

katkaista /kˈatkaista/ (v)
bryta
  laittaa poikki

katkarapu /kˈatkarˌapu/ (n)
räka
  kymmenjalkaisten alalahkoon () kuuluvia pieniä, uivia rapuja, jotka ovat tärkeää kalojen ravintoa ja joiden pyrstö on myös suosittu ihmisten ravintona

katkelma /kˈatkelma/ (n)
fragment
  osa, joka on säilynyt jostain pidemmästä teoksesta, fragmentti

katkerokala /kˈatkerˌokala/ (n)
bitterling
  (erityisesti) -laji tai sen yksilö

katko /kˈatko/ (n)
avbrott, uppehåll
  katkaisukohta; kohta josta jokin on poikki, aukko
stöt
  (fonetiikka) puheessa esiintyvä lähes huomaamaton tauko, jota voidaan foneettisesti merkitä heittomerkillä

katolilainen /kˈatolɪlˌainen/ (n)
katolik
  suurimman kristillisen kirkkokunnan, katolisen kirkon, jäsen; katolista oppia noudattava henkilö

katolinen /kˈatolɪnen/ (adj)
katolsk
  yleinen, yhteinen

katsastus /kˈatsastus/ (n)
besiktning
  kulkuneuvon liikennekelpoisuuden valvomiseksi määräajoin suoritettava (viranomaisten valvoma) tarkastus

katsella /kˈatsella/ (v)
åskåda, överskåda
  tarkkailla, tehdä näköhavaintoja; tarkastella; nähdä omin silmin

katselmus /kˈatselmus/ (n)
syn
  hallintoasiaa käsittelevän viranomaisen järjestämä, paikalla tehtävään havainnointiin perustuva menettely, jolla viranomainen hankkii selvitystä asian ratkaisemista varten

katsoa /kˈatsoa/ (v)
titta, se
  keskittyä siihen, mitä näkee
titta
  seurata televisiosta tms. ohjelmaa

kattaa /kˈatːaː/ (v)
duka, katta
  asetella astiat ja ruokailuvälineet pöydälle ruokailua varten
betäcka
  (maksutalous) peittää kulut

kattara /kˈatːara/ (n)
losta
  kattaroiden () suvun heinäkasvi

kattaus /kˈatːaus/ (n)
dukning
  ruokailua varten laitetun pöydän varustelu; varusteltu ruokapöytä liinoineen, astioineen, ruokailuvälineineen ja koristeineen.

kattila /kˈatːɪla/ (n)
kittel
  ruoanlaitossa käytettävä kannellinen keittoastia, joka sopii keittolevylle tai liedelle

kattohaikara /kˈatːohˌaikara/ (n)
vit stork
  (eläintiede) haikaralintuihin kuuluva Suomenlahden eteläpuolella tyypillisesti katoilla pesivä, väritykseltään musta-valkea haikara, jota tavataan satunnaisesti myös Suomessa

kattohaikarat /kˈatːohˌaikarat/ (n)
storkar
  , yksi haikaralintujen lahkon heimoista

kattokattara /kˈatːokˌatːara/ (n)
taklosta
  alkujaan euroooppalainen, viuhkakattaroiden sukuun kuuluva yksivuotinen heinä , jota esiintyy Suomessa harvinaisena etenkin nurmikkosiemenen mukana tulleena

kattokruunu /kˈatːokrˌuːnu/ (n)
ljuskrona
  näyttävä sisäkattoon asennettu sähkövalaisin tai historiallisesti kynttelikkö

kattolamppu /kˈatːolˌampːu/ (n)
taklampa
  huonetta tai muuta sisätilaa päältäpäin rajoittavaan pintaan kiinnitetty valaisin

kattomehitähti /kˈatːomˌehɪtˌæhtɪ/ (n)
taklök
  mehitähtien sukuun kuuluva kasvi

katu /kˈatu/ (n)
gata
  taajamassa sijaitseva kulkuväylä, joka koostuu usein ajoradasta ja molemmin puolin sijaitsevista jalkakäytävistä

katua /kˈatua/ (v)
ångra
  olla pahoillaan jostain tekemästään; toivoa ettei olisi tehnyt jotain

katukiveys /kˈatukɪveys/ (n)
gatstensbeläggning
  kadun tai muun kulkuväylän päällyste, joka on tehty katukivistä

katukivi /kˈatukˌivɪ/ (n)
gatsten, gatusten
  katukiveyksen rakentamiseen käytettävä kivi

katulapsi /kˈatulˌapsɪ/ (n)
gatubarn
  koditon lapsi, kotiaan välttelevä lapsi, tai kadulle kerjäämään tai työskentelemään lähetetty lapsi

katuvalaistus /kˈatuvalˌaistus/ (n)
gatubelysning
  pimeän aikaan katujen ja teiden valaisuun käytettävä katuvaloilla toteutettu järjestelmä

katvetie /kˈatvetie/ (n)
betäckt väg
  kontreskarppimuurin päällä oleva vaakasuora taso tykeille ja jalkaväelle

kauan /kˈauan/ (adv)
länge
  pitkän aikaa, pitkään

kauas /kˈauas/ (adv)
långt
  pitkän matkan tai ajan päähän, etäälle

kaudaalinen /kˈaudaːlɪnen/ (adj)
kaudal
  hännänpuoleinen, hännän puolella sijaitseva

kauha /kˈauha/ (n)
slev, skopa
  varrellinen kuppi tai työväline, jolla ammennetaan jauhetta tai nestemäistä ainetta

kauhea /kˈauhea/ (adj)
förskräcklig
  kauhua herättävä, hirvittävä, kauhistuttava

kauhea karvainen kärpänen /kˈauhea kˈarvaineŋ kˈærpænen/ (n)
den läbbiga håriga flygan
  kärpäsiin () kuuluvan -suvun ainoa laji () tai sen yksilö

kauheasti /kˈauheˌastɪ/ (adv)
fasligt, förfärligt, förskräckligt
  kauhealla, pelottavalla tavalla

kauhtana /kˈauhtana/ (n)
kaftan
  itämainen väljä, pitkä ja edestä avoin päällystakki, joka sidotaan kangasvyöllä thumb|Kauhtana [1]

kauhu /kˈauhu/ (n)
skräck
  suuri pelon tunne, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa siihen liittyy tuntemuksia jonkin asian tai tilanteen hirveydestä tai karmeudesta
  kirjallisuuden ja elokuvan laji, joka perustuu pelottaviin ja kauhua herättäviin asioihin

kaukainen /kˈaukainen/ (adj)
avlägsen
  kaukana sijaitseva

kaukalo /kˈaukalo/ (n)
tråg
  pitkänomainen, matalahko astia tai allas
rink
  reunoilla eristetty kenttä, jolla pelataan jääkiekkoa

kaukana /kˈaukana/ (adv)
långt
  pitkän matkan päässä, etäällä

kaukojuna /kˈaukojˌuna/ (n)
fjärrtåg
  matkustajajuna, joka on pitkämatkaisessa kaupunkien välisessä liikenteessä

kaukolämpö /kˈaukolˌæmpø/ (n)
fjärrvärme
  lämmitystekniikka, jossa voimalaitoksessa tai lämpökeskuksessa lämmitetään vettä, johdetaan se kiinteistöjen lämmönjakokeskukseen ja sen jälkeen taas voimalaitokseen tai lämpökeskukseen takaisin

kaukopalvelu /kˈaukopˌalvelu/ (n)
fjärrlån
  erillisten kirjastojen välistä aineistojen yhteiskäyttöä, jossa välitetään lainoja ja jäljenteitä tarvitsijoille; kaukolainaus

kaukoputki /kˈaukopˌutkɪ/ (n)
teleskop
  optinen laite, joka tuottaa silmälle lähikuvan kauempana olevasta kohteesta

kaukosäädin /kˈaukosˌæːdɪn/ (n)
fjärrkontroll
  laite, jolla voidaan ohjata toista laitetta etäältä

kaula /kˈaula/ (n)
hals
  ruumiinosa pään ja vartalon välillä

kaulahuivi /kˈaulahwˌivɪ/ (n)
halsduk
  kaulan ympärille kiedottava huivi

kaulakoru /kˈaulakˌoru/ (n)
halsband, halssmycke, collier, koljé
  kaulan ympärillä pidettävä koru, jossa saattaa olla osana kaulaketju

kaulus /kˈaulus/ (n)
krage
  kaulaa ympäröivä vaatekappale tai vaatekappaleen osa

kaulushaikara /kˈaulushˌaikara/ (n)
rördrom
  toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista (Botaurus stellaris)

kauluspaita /kˈauluspˌaita/ (n)
skjorta, skjortblus
  Ylävartalon päälle puettava miesten vaate, päällyspaita, jossa on kaulus, hihat, kalvosimet ja etuosassa napitus kauluksesta helmaan asti.

kauna /kˈauna/ (n)
hyllefjäll, kronfjäll
  (kasvianatomia) heinäkasvien kukassa sisähelpeiden sisäpuolella oleva pieni lehtimuodostuma
agn, animositet, groll
  jyvästä jauhettaessa irtoava kuori
grand, smula
  hitunen, muru

kauneus /kˈauneus/ (n)
skönhet
  ihmisen havaintomaailmaan liittyvä myönteiseksi ja mielihyvää tuottavaksi koettu käsite, jonka sisältö ja kriteerit vaihtelevat ajan ja yhteiskunnan virtausten ja ihmisen sisäistämien näkemysten ja arvojen mukaisesti; aihetta tutkii filosofian osa-alue estetiikka

kauneuskilpailu /kˈauneuskˌilpailu/ (n)
skönhetstävling
  kilpailu, jossa valitaan voittajaksi osallistujista kaunein; voi sisältää myös ulkonäköön liittymättömiä osioita

kauneuskuningatar /kˈauneuskunˌiŋŋatar/ (n)
skönhetsdrottning
  kauneuskilpailun voittaja

kauniaislainen /kˈaunɪˌaislainen/ (n)
grankullabo
  Pysyvästi Kauniaisissa asuva henkilö.

kaunis /kˈaunɪs/ (adj)
vacker, skön
  havaitsijalleen esteettistä tai moraalista mielihyvää tuottava. Esteettisesti kauniiksi voidaan kutsua näkyä, ajatusta tai kuultua ääntä; moraalisesti kauniiksi ajatusta tai tekoa.
vacker, fin
  sateeton, pilvetön

kaunistaa /kˈaunɪstaː/ (v)
pryda
  tehdä kauniiksi tai kauniimmaksi

kaunokainen /kˈaunokˌainen/ (n)
tusensköna
  (kasvitiede) nurmikaunokainen, kaunokaisten sukuun kuuluva

kaunokirjallisuus /kˈaunokˌirjallɪsuːs/ (n)
skönlitteratur
  taiteeksi tai viihteeksi luokiteltava kirjallisuus

kaunokirjoitus /kˈaunokˌirjoitus/ (n)
skrivstil, skönskrift
  käsin kirjoitettava kirjoitustyyli, jossa silmukoita jms. sisältävät kirjaimet yleensä sidotaan toisiinsa; käsialakirjoitus

kaunotaiteet /kˈaunotˌaiteːt/ (n)
de sköna konsterna
  (vastakohtana käyttötaiteelle) taiteenlajit, joilla pyritään puhtaasti esteettiseen lopputulokseen; perinteisen antiikin ajalta juontuvan määritelmän mukaan maalaustaide, kuvanveisto, arkkitehtuuri, runous ja musiikki

kaupankäynti /kˈaupaŋkˌæyntɪ/ (n)
avslut
  hyödykkeen tai palvelun vaihtamista toiseen hyödykkeeseen, palveluun tai rahaan

kauppa /kˈaupːa/ (n)
affär, butik
  yritys, jonka tiloissa myydään tavaroita
handel
  myyntien ja ostojen sarja, kaupankäynti

kauppahalli /kˈaupːahˌallɪ/ (n)
saluhall
  yleisötila, jossa on useita pieniä (rakenteeltaan tavallisesti kioskin kaltaisia) myymälöitä tai myyntikojuja

kauppakeskus /kˈaupːakˌeskus/ (n)
affärscentrum, galleria, handelscentrum
  rakennus tai rakennuskokonaisuus jossa sijaitsee paljon kauppoja sisätiloissa

kauppakirja /kˈaupːakˌirja/ (n)
köpebrev
  ostajan ja myyjän välinen kirjallinen sopimus, jossa määritellään kauppaa koskevia asioita

kauppakoulu /kˈaupːakˌoulu/ (n)
handelsskola
  kauppaoppilaitos

kauppala /kˈaupːala/ (n)
köping
  Suomessa ja Ruotsissa eräs kuntamuoto: pikkukaupunki, jolla ei kuitenkaan ollut täysiä kaupunkien oikeuksia eikä velvollisuuksia

kauppalaiva /kˈaupːalˌaiva/ (n)
handelsfartyg
  kauppamerenkulun käytössä oleva laiva

kauppanimi /kˈaupːanˌimɪ/ (n)
handelsnamn
  kaupankäynnissä vakiintunut tuotenimi

kauppaopisto /kˈaupːaopˌisto/ (n)
handelsinstitut
  opistoasteen oppilaitos, joka koulutti merkonomin ja myöhemmin datanomin tutkintoon, nykyisin kauppaoppilaitos

kauppaoppilaitos /kˈaupːaˌopːɪlˌaitos/ (n)
handelsläroanstalt, handelsläroverk
  ammattioppilaitos, jossa koulutetaan merkonomeja ja datanomeja

kaupparekisteri /kˈaupːarekˌisterɪ/ (n)
handelsregister
  yritykset rekisteröivä viranomainen, ko. rekisteri

kauppasaarto /kˈaupːasˌaːrto/ (n)
embargo, handelsembargo
  vihollismaan ulkomaankaupan estäminen

kauppatapa /kˈaupːatˌapa/ (n)
handelsbruk, handelskutym, handelsusans
  kaupankäynnissä noudatettava vakiintunut, kohtuullinen, vallitsevan oikeusjärjestyksen mukainen hyvä tapa

kauppatavara /kˈaupːatˌavara/ (n)
handelsvara
  säädetyllä tavalla yleisesti kaupan pidettävä artikkeli, jonka kauppanimike tavallisesti kuuluu kansainvälisen kaupan nimistöön. Kaupan kohteena oleva tavara tai hyödyke.

kauppias /kˈaupːɪas/ (n)
köpman, handlare
  kaupan tai liikkeen omistaja

kaupunginhallitus /kˈaupuŋŋˌinhallɪtus/ (n)
stadsstyrelse
  kaupunkia hallitseva elin, joka vastaa kunnanhallitusta

kaupunginjohtaja /kˈaupuŋŋˌinjohtˌaja/ (n)
stadsdirektör
  kaupunkia johtava virkamies

kaupunginosa /kˈaupuŋŋˌinosa/ (n)
stadsdel
  kaupungin nimetty osa-alue

kaupunginsairaala /kˈaupuŋŋˌinsairˌaːla/ (n)
stadssjukhus
  kaupungin omistama sairaala

kaupungintalo /kˈaupuŋŋˌintalo/ (n)
stadshus, rådhus
  julkinen rakennus, jossa kaupunginhallitus kokoontuu

kaupunginvaltuusto /kˈaupuŋŋˌinvaltˌuːsto/ (n)
stadsfullmäktige
  kaupungin ylintä päätösvaltaa käyttävä, kunnallisvaaleissa valittava elin

kaupungistuminen /kˈaupuŋŋˌistumɪnen/ (n)
urbanisering
  väestön muuttaminen maaseudulta kaupunkeihin, kaupungistumisasteen nousu

kaupunki /kˈaupuŋkɪ/ (n)
stad
  sivilisaation muodostama taajama, joka ylittää paikallisesti ympäristön kantokyvyn ja edellyttää resurssien tuontia kulutettaviksi laajemmalta sen olemassaolon edellytyksenä olevalta alueelta

kaupunkivaltio /kˈaupuŋkɪvˌaltɪo/ (n)
stadsstat
  pienikokoinen valtio, joka muodostuu yhdestä kaupungista

kaura /kˈaura/ (n)
havre
  erityisesti peltokaura ()
  näiden ravinnoksi käytettävät siemenet

kaurapuuro /kˈaurapˌuːro/ (n)
havregrynsgröt
  kauraryyneistä tai suurimoista keitetty puuro

kaurikotilo /kˈaurɪkˌotɪlo/ (n)
kaurisnäcka
  -heimon kotiloita, joita on käytetty aikoinaan rahana eräissä maissa

kaurisantilooppi /kˈaurɪsˌantɪlˌoːpːɪ/ (n)
råbocksantilop
  (eläintiede) Afrikassa elävä antilooppilaji

kaustinen potaska /kˈaustɪnem pˈotaska/ (n)
kaustik pottaska
  kaliumhydroksidi, kalilipeä

kaustinen sooda /kˈaustɪnen sˈoːda/ (n)
kaustiksoda
  natriumhydroksidi, lipeä

kaustislainen /kˈaustɪslˌainen/ (n)
kaustbybo
  Pysyvästi Kaustisella asuva henkilö.

kavallus /kˈavallus/ (n)
förskingring
  (omaisuusrikos) anastusrikoksen muoto, jossa henkilö anastaa hänen haltuunsa uskottuja varoja

kaveri /kˈaverɪ/ (n)
kompis, kamrat, polare
  ystävä, toveri
grabb, kille
  heppu, veikko, miespuolinen tyyppi, äijä (nuorisoslangia)

kaviaari /kˈavɪˌaːrɪ/ (n)
kaviar, rysk kaviar
  kevyesti suolattu sammen mäti

kazakki /kˈatsakːɪ/ (n)
kazakiska
  kazakin kieli (kielitunnus: kaz, kk), pääasiassa Kazakstanissa puhuttava turkkilainen kieli, jota kazakit puhuvat.

kašmirvilla /kˈaʃmɪrvɪlla/ (n)
kashmir
  kašmirvuohesta villa, jonka erityismuoto on pohjoisintialainen pashminavilla

kašubi /kˈaʃubɪ/ (n)
kasjubiska
  kašubin kieli, Puolassa asuvan kašubien etnisen ryhmän äidinkielenään puhuma länsi-slaavilainen kieli, (kielitunnus: csb)

kefiiri /kˈefɪːrɪ/ (n)
kefir
  eräs piimää muistuttava hapanmaitovalmiste

kehdata /kˈehdata/ (v)
orka
  jaksaa, viitsiä

kehittyminen /kˈehɪtːˌymɪnen/ (n)
utbildande, utveclande
  kehittyä-verbistä muodostettu teonnimi

kehittyä /kˈehɪtːˌyæ/ (v)
utveckla
  muuttua vähittäisten muutosten kautta

kehittää /kˈehɪtːæː/ (v)
utveckla
  muokata paremmaksi, parantaa

kehitys /kˈehɪtys/ (n)
utveckling
  asioiden muuttuminen ajan myötä

kehityskeskustelu /kˈehɪtˌyskeskˌustelu/ (n)
utvecklingsdiskussion
  esimiehen ja alaisen välinen, alaisen työtä, työtilannetta, osaamista ja näiden kehittämistä koskeva säännöllisesti järjestettävä keskustelu

kehnosti /kˈehnostɪ/ (adv)
dåligt
  kehnolla tavalla

keho /kˈeho/ (n)
kropp
  elävä ihmisruumis

kehonrakennus /kˈehonrakˌennus/ (n)
bodybuilding
  urheilulaji, jossa pyritään esteettisesti tasapainoiseen ja vähärasvaiseen vartaloon lihaksistoa harjoittamalla

kehonrakentaja /kˈehonrakˌentaja/ (n)
bodybuilder
  kehonrakennuksen harjoittaja

kehotus /kˈehotus/ (n)
anmodan
  pyyntöä vahvempi vaatimus jonkin toimenpiteen suorittamiseksi, usein viranomaisen antamana

kehrä /kˈehræ/ (n)
rulle, sländtrissa
  rukin tai kehruukoneen pyörivä, lankaa muodostava osa
skiva
  kiekoksi ajateltu tai mielletty taivaankappale

kehto /kˈehto/ (n)
vagga
  yleensä poikittaisilla jalaksilla varustettu t. kannikkeista riippuva keinutettava pienen lapsen vuode

kehtolaulu /kˈehtolˌaulu/ (n)
vaggvisa
  lapsen nukuttamiseksi tarkoitettu laulu

kehu /kˈehu/ (n)
beröm
  positiivinen tai kiittelevä arvio

kehua /kˈehua/ (v)
skryta
  antaa kehuja, sanoa jostakin jotakin hyvää

kehys /kˈehys/ (n)
ram
  esinettä, esim. taulua, ympäröivä tukeva tai koristeellinen rakenne

kehyssaha /kˈehyssˌaha/ (n)
ramsåg
  kehäsaha, sahalaitoksen sahauskone tukkien halkisahaukseen

keidas /kˈeidas/ (n)
oas
  aavikolla oleva hedelmällinen paikka t. alue, jossa pohjavesi on lähellä maanpintaa

keihäs /kˈeihæs/ (n)
spjut
  (ase) metsästyksessä ja sodankäynnissä käytetty historiallinen heitto- tai pistoase
  heittokeihäs, keihäänheiton kilpaväline

keihästyvinen /kˈeihæstˌyvɪnen/ (adj)
spjutlik
  (lehdestä) jonka tyvestä eroaa kaksi ulospäin osoittavaa liuskaa

keihäänheitto /kˈeihæːnhˌeitːo/ (n)
spjutkastning
  yleisurheilulaji, jossa pyritään heittämään teräväkärkinen keihäs mahdollisimman pitkälle

keijukainen /kˈeijukˌainen/ (n)
älva, sylfid
  pieni ja siro taruolento (usein naispuolinen ja siivekäs)

keilailu /kˈeilailu/ (n)
bowling
  urheilulaji, jossa pyritään keilapalloa heittämällä kaatamaan jokaisella heitolla mahdollisimman paljon keiloja

keinu /kˈeinu/ (n)
gunga
  edestakaisin heilahteleva huvitteluun tarkoitettu laite, jossa yläpuolelta riippuu aisojen, narujen, köysien tai ketjujen varassa lava tai istuin

keinuhevonen /kˈeinuhˌevonen/ (n)
gunghäst
  kaarevajalaksinen leikkihevonen

keinutuoli /kˈeinutˌuolɪ/ (n)
gungstol
  tuoli jonka pohjassa on kaarevat jalakset, joiden avulla tuolia voi keinuttaa

keisari /kˈeisarɪ/ (n)
kejsare
  Rooman valtakunnasta lähtöisin oleva korkein monarkin arvonimi

keisarikotka /kˈeisarɪkˌotka/ (n)
kejsarörn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keisarileikkaus /kˈeisarɪlˌeikːaus/ (n)
kejsarsnitt
  lapsen poistaminen kohdusta avaamalla vatsan seinämä ja kohtu

keisarillinen /kˈeisarˌillɪnen/ (n)
kejserlig
  keisarin perheeseen tai perheelle kuuluva

keisarinna /kˈeisarˌinna/ (n)
kejsarinna
  keisarikunnan naispuolinen hallitsija

keisarinpikarililja /kˈeisarˌimpɪkˌarɪlˌilja/ (n)
kejsarkrona
  pikarililjojen sukuun kuuluva kasvi

keisarinpitäjä /kˈeisarˌimpɪtˌæjæ/ (n)
imperiellt pastorat
  Suomessa vuoteen 1918 käytössä ollut nimitys, joka tarkoitti sellaista seurakuntaa, jonka kirkkoherran nimitti Venäjän keisari

keisaripingviini /kˈeisarɪpˌiŋvɪːnɪ/ (n)
kejsarpingvin
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keittiö /kˈeitːɪø/ (n)
kök
  kotona, ravintolassa yms. paikka, jossa valmistetaan ruokaa. Keittiössä huolehditaan myös ruoanlaittoon ja kattaukseen liittyvistä astioista, työkaluista ja välineistä.
  jonkin maan tai alueen ruokakulttuurin mukainen tapa valmistaa ruokaa; etninen ruokakulttuuri

keittiönovi /kˈeitːɪˌønovɪ/ (n)
köksdörr
  keittiöön johtava ovi

keitto /kˈeitːo/ (n)
soppa
  liemiruoka, joka yleensä keitetään ennen syömistä ja joka useimmiten nautitaan lämpimänä

keittoastia /kˈeitːoˌastɪa/ (n)
kokkärl
  keittämiseen käytettävä astia

keittokirja /kˈeitːokˌirja/ (n)
kokbok
  kirja, joka sisältää kokoelman ruokareseptejä

keittotaito /kˈeitːotˌaito/ (n)
matlagningskonst
  gastronominen kyky hallita laajasti ruoanlaittoon liittyviä niksejä ja osaamista, ruoanlaittotaito

keittäjätär /kˈeitːæjætær/ (n)
kokerska
  (yleensä koulun tai muun laitoksen) kokki

keittää /kˈeitːæː/ (v)
sjuda, koka
  kuumentaa nestettä kiehumispisteen yli; valmistaa tai käsitellä keittoastiassa nestettä sellaisenaan tai lisätyssä nesteessä; myös uuttaa kiehuvalla tai kuumennetulla vedellä

kekri /kˈekrɪ/ (n)
allhelgonadag
  maatalon isäntäväen ja vakituisten palkollisten juhla vuotuisen työrupeaman päättyessä; muinaissuomalainen sadonkorjuun juhla, jota vietettiin mikkelinpäivän (29.9.) ja nykyisen pyhäinpäivän välisenä aikana, tarkka ajankohta määräytyi kulloisenkin vuoden syystoimien mukaan

keksi /kˈeksɪ/ (n)
kex, käx
  tavallisesti tehdasmaisesti viljasta valmistettu ohut kuivaksi paistettu makea tai suolainen leivonnainen
flottningshake
  uittohaka, puutavaran uitossa käytetty pitkävartinen työkalu, jonka toisessa päässä tavallisesti on veto- ja työntöpiikillinen teräskärki

keksijä /kˈeksɪjæ/ (n)
uppfinnare
  henkilö, joka tekee uusia keksintöjä

keksintö /kˈeksɪntø/ (n)
uppfinning
  ihmisen keksimä uusi laite, menetelmä tai teoria

keksiä /kˈeksɪæ/ (v)
uppfinna, finna, hitta, hopsätta
  tehdä jokin uusi keksintö
hitta på
  sepittää jotakin omasta päästään

kela /kˈela/ (n)
rulle, haspel
  ympyrälieriö, jonka päällä on kierrettynä lankaa, siimaa, johdinta, vaijeria, filmiä tms.
spole, drossel
  käämi, kuristin, elektroniikan induktiivinen komponentti

kelastaa /kˈelastaː/ (v)
svirvla
  kalastaa kelavälineillä, harjoittaa kelastamista kelavälineitä käyttäen

kelastaminen /kˈelastˌamɪnen/ (n)
svirvling
  (kalastus) kalastaminen kelavälineistöä käyttäen

keli /kˈelɪ/ (n)
väglag
  tien, ladun tai muun kulkuväylän säästä riippuva kulkukelpoisuus

keliakia /kˈelɪˌakɪa/ (n)
celiaki, glutenintolerans
  sairaus, jossa ohutsuolen limakalvo ei siedä rukiin, vehnän ja ohran sisältämää gluteenia

kelirikko /kˈelɪrˌikːo/ (n)
menföre
  roudan sulamisesta tai sääoloista johtuva tien kantavuuden ja kulkukelpoisuuden heikkeneminen; jaetaan pinta-, runko- ja syyskelirikkoon

kellari /kˈellarɪ/ (n)
källare
  rakennuksen asuintilojen alla oleva varasto- ja säilytystila

kellarikerros /kˈellarɪkˌerros/ (n)
källarvåning
  rakennuksen maanalainen kerros

kello /kˈello/ (n)
klocka, ur
  ajan mittaamiseen ja näyttämiseen tarkoitettu laite
blåklocka
  kellojen () suvun kasvi

kellonsoitto /kˈellonsˌoitːo/ (n)
klockringnin
  viestintätapahtuma, jossa tarkoituksen mukaan valittuja eri kelloja soittamalla välitetään niille ominaisia viestejä

kellopeli /kˈellopˌelɪ/ (n)
klockspel
  kromaattinen lyömäsoitin, jonka metallisia kieliä soitetaan kovilla kapuloilla napauttamalla

kelloseppä /kˈellosˌepːæ/ (n)
urmakare
  ammattilainen, joka valmistaa kelloja

kellotapuli /kˈellotˌapulɪ/ (n)
klockstapel
  erityisesti kirkon läheisyydessä oleva tornimainen rakennelma, johon soittokellot ripustetaan niiden kuuluvuuden lisäämiseksi

kellukka /kˈellukːa/ (n)
nejlikrot
  -suvun kasvi

kelmukka /kˈelmukːa/ (n)
pappersgröppa
  erityisesti Suomessakin tavattava, pääasiassa ihmisen muokkaamissa ympäristöissä kuten puistoissa, pihamailla ja puutarhoissa elävä

keltahapero /kˈeltahˌapero/ (n)
gulkremla, mild gulkremla, skarp gulkremla
  haperoiden sukuun kuuluva keltalakkinen sieni

keltainen /kˈeltainen/ (adj)
gul
  sellainen, minkä väri on keltainen, väriltään keltainen (eikä punainen tai sininen pääväreistä)

keltainen /kˈeltainen/ (n)
gul
  keltainen väri

keltaisuus /kˈeltaisuːs/ (n)
gulsot
  ihon, silmänvalkuaisten ja limakalvojen, veren liiallisesta bilirubiinin määrästä johtuva, keltainen väri; ikterus, keltatauti

keltajuuri /kˈeltajˌuːrɪ/ (n)
gulbeta
  punajuuren keltainen muunnos ()

keltakannusruoho /kˈeltakˌannusrˌuoho/ (n)
gulsporre
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kannusruohojen sukuun kuuluva kasvi

keltakurjenmiekka /kˈeltakˌurjenmˌiekːa/ (n)
svärdslilja
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kurjenmiekkojen sukuun kuuluva kasvi

keltamaite /kˈeltamˌaite/ (n)
käringtand
  Suomenkin luonnossa esiintyvä maitteiden sukuun kuuluva kasvi

keltamaksaruoho /kˈeltamˌaksarˌuoho/ (n)
fetknopp
  Suomenkin luonnossa esiintyvä maksaruohojen sukuun kuuluva kasvi

keltamatara /kˈeltamˌatara/ (n)
gulmåra
  Suomenkin luonnossa esiintyvä mataroiden sukuun kuuluva keltakukkainen kasvi

keltamo /kˈeltamo/ (n)
skelört
  eräs Suomessakin kasvava myrkyllinen, keltakukkainen unikkokasvi ()

keltaneidonunikko /kˈeltanˌeidonunˌikːo/ (n)
strandvallmo
  neidonunikkojen sukuun kuuluva kasvi

keltanokkamesikko /kˈeltanˌokːamesˌikːo/ (n)
gulstrupig honungsstare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltaohdake /kˈeltaˌohdake/ (n)
kåltistel
  ohdakkeiden sukuun kuuluva kasvi

keltarousku /kˈeltarˌousku/ (n)
gulriska
  ruokasieni Lactarius repraesentaneus / Lactarius representaneus; väriltään keltainen rousku

keltasara /kˈeltasˌara/ (n)
knagglestarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

keltasauramo /kˈeltasˌauramo/ (n)
färgkulla
  sauramoiden sukuun kuuluva kasvi

keltavahvero /kˈeltavˌahvero/ (n)
kantarell
  Cantharellus cibarius, kantarellien heimon kauppasieniin kuuluva sienilaji

keltavuokko /kˈeltavˌuokːo/ (n)
gulsippa
  eräs vuokkojen sukuun kuuluva kasvilaji () tai sen yksilö

keltavästäräkki /kˈeltavˌæstærˌækːɪ/ (n)
gulärla
  siro pitkäpyrstöinen pääosin keltainen, hyönteisiä syövä pikkulintu ()

keltaängelmä /kˈeltaˌæŋŋelmæ/ (n)
ängsruta
  ängelmien sukuun kuuluva kasvi

keltuainen /kˈeltuˌainen/ (n)
äggula
  munan keltainen osa, joka toimii kehittyvän alkion ravintona

kelvata /kˈelvata/ (v)
duga
  olla kyllin hyvä, sopia, soveltua

kelvin /kˈelvɪn/ (n)
kelvin
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen yksikkö tieteellisessä käytössä (tunnus K)

kelvollinen /kˈelvollɪnen/ (adj)
duglig
  sellainen, joka kelpaa; sopiva, soveltuva

kelvoton /kˈelvoton/ (adj)
ogiltig
  sellainen, joka tai mikä ei kelpaa johonkin; epäkelpo
värdelös
  huono tai epärehellinen ihminen

kemia /kˈemɪa/ (n)
kemi
  tieteenala, joka tutkii aineiden ominaisuuksia ja koostumuksia sekä niiden valmistusta ja muuttamista

kemiallinen /kˈemɪˌallɪnen/ (adj)
kemisk
  kemiaan liittyvä

kemiallinen yhdiste /kˈemɪˌallɪnen ˈyhdɪste/ (n)
kemisk förening
  aine, joka koostuu kahdesta tai useammasta keskenään reagoineesta alkuaineesta

kemikaali /kˈemɪkˌaːlɪ/ (n)
kemikalie
  Kemiallisista aineista ja yhdisteistä käytettävä yhteisnimitys.

keminsaame /kˈemɪnsˌaːme/ (n)
kemisamiska
  eräs 1800-luvulla hävinnyt saamelaiskieli

kemisti /kˈemɪstɪ/ (n)
kemist
  kemian tutkija tai kemian soveltaja

kemiöläinen /kˈemɪølˌæinen/ (n)
kimitobo
  Pysyvästi Kemiössä asuva henkilö.

kemppi /kˈempːɪ/ (n)
bladloppa
  kemppien heimon () yhtäläissiipinen hyönteinen

kengittää /kˈeŋŋɪtːæː/ (v)
sko
  varustaa hevonen kengillä

kengitysseppä /kˈeŋŋɪtˌyssepːæ/ (n)
hovslagare
  erikoiskoulutuksen saanut seppä, joka kengittää hevosia

kenguru /kˈeŋŋuru/ (n)
känguru
  pussieläin, joita esiintyy vain Australiassa (-heimo)

kengännauha /kˈeŋŋænnˌauha/ (n)
skosnöre
  naru, jolla kenkä sidotaan eli pauloitetaan

kengänpaula /kˈeŋŋæmpˌaula/ (n)
skosnöre
  nauha, jolla kenkä sidotaan eli pauloitetaan.

kenkä /kˈeŋkæ/ (n)
sko
  jalkaa suojaava tavallisesti ulkona käytettävä asuste; jalkine, jossa on kova pohja

kenkäraja /kˈeŋkærˌaja/ (n)
uttrampad sko
  loppuun kulunut, rikkinäinen kenkä

kenkävoide /kˈeŋkævˌoide/ (n)
skokräm
  kenkien hoitoon ja kiillottamiseen käytetty voide

kenoviiva /kˈenovˌiːva/ (n)
bakstreck, bakvänt snedstreck, omvänt snedstreck
  laskeva vinoviiva, jota käytetään lähinnä tietotekniikan merkinnöissä. Vastaava symboli on \.

kenraali /kˈenraːlɪ/ (n)
general, härförare
  maavoimien korkein sotilasarvo, vastaa merivoimien amiraalia

kenties /kˈenties/ (adv)
kanske
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

kenttä /kˈentːæ/ (n)
fält
  avoin tasainen alue luonnossa; välittömän konkreettisen toiminnan alue
  kenttävoimakkuutena ilmaistava luonnonilmiöihin liittyvä vektorisuure

kenttäväki /kˈentːævˌækɪ/ (n)
fotfolk
  puolueen tai järjestön rivijäsenet

keppi /kˈepːɪ/ (n)
stav, käpp
  yleensä puinen pitkänmuotoinen esine

keppihevonen /kˈepːɪhˌevonen/ (n)
käpphäst
  hevosta esittävä leikkikalu, jolla on aidon näköinen pää, mutta vartalon ja raajojen tilalla keppi

keraaminen /kˈeraːmɪnen/ (adj)
keramisk
  saviteollisuuden tuottamaan keramiikkaan kuuluva t. sitä koskeva, savi-

keralankaija /kˈeralˌaŋkaija/ (n)
ghatsparakit
  eräs kaijojen sukuun kuuluva papukaijalaji () tai sen yksilö

keramiikka /kˈeramˌiːkːa/ (n)
keramik
  astioiksi tai muiksi esineiksi muotoiltua ja poltettua savea

keratiini /kˈeratˌiːnɪ/ (n)
keratin
  skleroproteiineihin kuuluva valkuaisaine

keravalainen /kˈeravalˌainen/ (n)
kervobo
  Pysyvästi Keravalla asuva henkilö.

keripukki /kˈerɪpˌukːɪ/ (n)
skörbjugg
  C-vitamiinin puutoksen aiheuttama tauti

keritä /kˈerɪtæ/ (v)
klippa
  leikata tai ajella villa lampaalta, vuohelta tms.

kerjääminen /kˈerjæːmɪnen/ (n)
tiggeri
  kerjätä-verbistä muodostettu teonnimi; pyyteleminen, almujen aneleminen, kerjuulla olo

kerma /kˈerma/ (n)
grädde
  maidon rasvainen osa, joka voidaan kuoria seisoneen raakamaidon pinnalta; eräs maitotuote

kermainen /kˈermainen/ (adj)
gräddig
  kermaa sisältävä

kermakakku /kˈermakˌakːu/ (n)
gräddtårta
  kermavaahdolla kuorrutettu kakku

kermavaahto /kˈermavˌaːhto/ (n)
vispad grädde, vispgrädde
  vaahdoksi vatkattu kerma

kermaviili /kˈermavˌiːlɪ/ (n)
gräddfil
  ruoanvalmistukseen, leivontaan ja esimerkiksi kylmiin kastikkeisiin (dippikastike) käytettävä rasvainen viili, joka valmistetaan kermasta hapattamalla

kerros /kˈerros/ (n)
våning
  rakennuksessa olevien huonetilojen taso
lager
  eri materiaalin tai pinnan muodostama taso

kerrossammal /kˈerrossˌammal/ (n)
husmossa
  eräitä sammalia

kerrossänky /kˈerrossˌæŋky/ (n)
våningssäng
  sänky, jonka vuoteet on sijoitettu päällekäin, yleensä kahteen tasoon

kerrostalo /kˈerrostˌalo/ (n)
höghus, flervåningshus
  rakennus, jossa on useita asuinhuoneistoja päällekkäin

kerrostaloalue /kˈerrostˌaloˌalue/ (n)
höghusområde
  alue, jonka rakennuskanta koostuu pääasiassa kerrostaloista

kerrosvoileipä /kˈerrosvˌoileipæ/ (n)
dubbelmacka
  kahdesta tai useammasta vastakkain asetetusta leipäviipaleesta, joiden välissä on täytteitä, pinottu voileipä

kerta /kˈerta/ (n)
gång
  yksittäinen tapahtuma, joka voi olla tapahtumasarjan osana tai saattaa toistua sattumalta

kertaa /kˈertaː/ (n)
gång
  kertolaskufunktion operaattori

kertaerä /kˈertaˌeræ/ (n)
engångsparti
  kerralla käsiteltävä kauppaerä

kertoa /kˈertoa/ (v)
berätta
  esittää kertomus tai selostaa toiselle jokin asia

kertoja /kˈertoja/ (n)
berättare
  henkilö, joka kertoo jotakin
  (kirjallisuustiede) se, jonka näkökulmasta tarina kerrotaan; se, joka kertoo tarinan
multiplikator
  (matematiikka) kertolaskussa luku, joka ilmaisee, millä kerrottava kerrotaan

kertoma /kˈertoma/ (n)
fakultet
  fakulteetti, n:n kokonaisluvun kaikkien lukujen tulo

kertomakirjallisuus /kˈertomakˌirjallɪsuːs/ (n)
epik
  kaunokirjallisuuden alalaji

kertomerkki /kˈertomˌerkːɪ/ (n)
multiplikationstecken, gångertecken
  kertolaskun symbolina käytettävä merkki, rivinkeskeinen piste · tai rasti x

kertomus /kˈertomus/ (n)
berättelse, historia
  satu, tarina

kertosäe /kˈertosˌæe/ (n)
refräng
  laulussa useita kertoja toistettava osuus

kertotaulu /kˈertotˌaulu/ (n)
multiplikationstabell
  aritmeettinen taulukko, jossa on yksinumeroisten lukujen kaikkien tulojen arvot

kerä /kˈeræ/ (n)
nystan
  pallon muotoon itsensä ympärille kääritty tai kääriytynyt pitkä esine

keräilyerä /kˈeræilˌyeræ/ (n)
uppsamlingsheat
  joissakin urheilulajeissa (kuten miekkailussa, soudussa ja judossa) kilpailun vaihe, jossa edellisessä vaiheessa hävinneistä kilpailijoista parhaat karsivat keskenään jäljellä olevista jatkopaikoista

keräkaali /kˈerækˌaːlɪ/ (n)
vitkål
  (kasvitiede) kookaslehtinen kaalin muunnos, josta erotetaan eri muotoja

keräpäävihvilä /kˈeræpˌæːvɪhvˌilæ/ (n)
knapptåg
  vihvilöiden sukuun kuuluva kasvi

kerätä /kˈerætæ/ (v)
samla, anhopa
  koota yhteen
samla
  kerätä harrastuksena kokoelmaa jostain, keräillä

kesanto /kˈesanto/ (n)
träda
  vuodeksi viljelemättömäksi jätetty pelto tai sen osa

keskeinen /kˈeskeinen/ (adj)
central, centrisk, mitterst
  tärkeä, olennainen

keskellä /kˈeskellæ/ (adv)
i mitten, mitt i
  (sijainnista, ajankohdasta) kohdassa, joka ei ole edessä eikä takana, ei ylhäällä eikä alhaalla, ei oikealla eikä vasemmalla yms.

keskenkasvuinen /kˈeskeŋkˌasvwɪnen/ (adj)
halvvuxen
  (eläimistä ja kasveista) sellainen, jolla on vielä kasvuaikaa jäljellä, tai kasvu on viivästynyt; usein alle lisääntymisikäinen

keskenmeno /kˈeskenmˌeno/ (n)
missfall
  ihmisillä raskauden itsestään tapahtuva keskeytyminen ja alkion tai sikiön poistumiminen kohdusta joko itsestään tai lääkärin avustamana

keskihollanti /kˈeskɪhˌollantɪ/ (n)
medelnederländska
  yhteisnimitys muinaishollannin jälkeen, vuosina 1150–1500 nykyisen hollannin kielen levinneisyysalueella puhutuille länsigermaanisille murteille, joilla ei ollut yhteistä kirjakieltä, mutta joiden kaikkien keskinäinen ymmärrettävyys oli erittäin suuri (kielitunnus:dum)

keskikaupunki /kˈeskɪkˌaupuŋkɪ/ (n)
innerstad
  kaupungin keskusta liepeineen

keskikenttä /kˈeskɪkˌentːæ/ (n)
mittfält
  kentän keskiosa

keskikenttäpelaaja /kˈeskɪkˌentːæpelˌaːja/ (n)
mittfältare
  keskikentällä pelaava pelaaja

keskikokoinen villakoira /kˈeskɪkokˌoinen vˈillakˌoira/ (n)
mellanpudel
  yksi villakoiran neljästä Suomessa virallisesti hyväksyttävästä kokomuunnoksesta tai tämän yksilö

keskiluku /kˈeskɪlˌuku/ (n)
genomsnitt
  tunnusluku, joka kuvaa aineiston keskikohtaa: jokin keskiarvo, moodi tai mediaani

keskimäärin /kˈeskɪmˌæːrɪn/ (adv)
i genomsnitt, i medeltal
  suunnilleen, keskimääräisesti

keskinäinen /kˈeskɪnˌæinen/ (adj)
inbördes
  osapuolten välinen, usein vastavuoroinen; joidenkin keskuudessa tapahtuva

keskipiste /kˈeskɪpˌiste/ (n)
mittpunkt, medelpunkt
  kuvion tai kappaleen joka suunnasta ajatellen keskellä oleva piste

keskiranska /kˈeskɪrˌanska/ (n)
medelfranska
  muinaisranskan jälkeinen, nykyranskaa edeltänyt kielimuoto, jota käytettiin noin vuosina 1340–1610 , kun ranskasta tuli Ranskan virallinen kieli

keskisormi /kˈeskɪsˌormɪ/ (n)
långfinger
  sormi ihmisen kädessä etusormen ja nimettömän välissä

keskitetty ratkaisu /kˈeskɪtˌetːy rˈatkaisu/ (n)
central uppgörelse
  työmarkkinakeskusjärjestöjen neuvottelujen tulos, jossa sovitaan palkoista ja muista työehdoista; ratkaisu yleensä hyväksytetään liittokierroksella

keskittyä /kˈeskɪtːˌyæ/ (v)
koncentrera, fokusera, samla
  kasaantua/kasautua yhteen paikkaan tai kohtaan

keskittää /kˈeskɪtːæː/ (v)
koncentrera
  laittaa samaan paikkaan

keskitysleiri /kˈeskɪtˌysleirɪ/ (n)
koncentrationsläger
  leiri, jonne kootaan siviilejä liikkuvuuden tai kontaktien rajoittamiseksi

keskiviikko /kˈeskɪvˌiːkːo/ (n)
onsdag
  viikon kolmas päivä, päivä tiistain ja torstain välissä

keskiyläsaksa /kˈeskiylæsˌaksa/ (n)
medelhögtyska
  ajallisesti muinaisyläsaksan ja nykykielen väliin sijoittunut yläsaksan kielen kehitysvaihe, joka oli käytössä 1050–1350 -luvuilla (kielitunnus: gmh)

keskiyö /kˈeskiyø/ (n)
midnatt
  noin kello 24:n aika yöllä

keskiö /kˈeskɪø/ (n)
centrum
  kappaleen keskellä oleva osa, keskiosa

keskusjärjestö /kˈeskusjˌærjestø/ (n)
centralorganisation
  eri alojen ammattiliittojen tai työnantajaliittojen muodostama yhteenliittymä
  saman alan yhdistysten muodostama elin

keskuskanslia /kˈeskuskˌanslɪa/ (n)
centralkansliet
  eduskunnan kanslian osasto, joka huolehtii täysistuntojen asiakirjojen kääntämisestä ja jakelusta, valtiopäiväasiakirjojen toimittamisesta sekä muista palvelutehtävistä

keskuslaitos /kˈeskuslˌaitos/ (n)
centralanstalt
  kehitysvammaisille asumis- ja hoitopalveluita tuottava julkisen sektorin ylläpitämä hoitolaitos
  kokeelliseen hoitoon keskittynyt suurehko psykiatrinen sairaala
  keskitetysti palveluita tuottava laitos

keskuslämmitys /kˈeskuslˌæmmɪtys/ (n)
centralvärme
  järjestelmä, joka hoitaa yhden tai useamman rakennuksen tilojen lämmityksen keskitetysti yhdestä pisteestä käsin

keskuspankki /kˈeskuspˌaŋkːɪ/ (n)
centralbank
  rahoituslaitos, jonka tehtäviin kuuluu rahapolitiikan toteutus, pääasiassa rahan liikkeellelasku ja rahavarannon säätely eri tavoin

keskuspankkiraha /kˈeskuspˌaŋkːɪrˌaha/ (n)
centralbankspengar
  pankkien välisessä maksuliikenteessä käytettävä sähköisen rahan muoto, jonka keskuspankki on luonut; sitä voivat käyttää vain ne toimijat, joilla on tili keskuspankissa

keskuspuisto /kˈeskuspwˌisto/ (n)
centralpark
  kaupungin suuri ja keskeinen julkinen puisto

keskussairaala /kˈeskussˌairaːla/ (n)
centralsjukhus
  suurikokoinen sairaala, jonka tehtävänä on tuottaa erikoissairaanhoidon palveluja sairaanhoitopiirin asukkaille

keskusta /kˈeskusta/ (n)
center, centrum
  keskellä sijaitseva osa, keskipisteen lähellä oleva osa
centrum
  kaupungin keskeisin tai tärkein osa
center
  poliittinen keskusta

keskustelu /kˈeskustˌelu/ (n)
samtal, diskussion
  ihmisten välinen suullinen ajatustenvaihto

keskusvarasto /kˈeskusvarˌasto/ (n)
centrallager
  varasto, johon tavaraa varastoidaan keskitetysti jaettavaksi edelleen välivarastojen kautta tai suoraan käyttövarastoihin

kestikievari /kˈestɪkˌievarɪ/ (n)
gästgivargård, gästgiveri gästgivare
  majatalo, jossa hevosilla matkustavat saattoivat yöpyä, ja joiden tehtäväksi oli määrätty majoituksen ja ylläpidon lisäksi postin ja asiakkaiden kyydittäminen seuraavaan majataloon

kestitys /kˈestɪtys/ (n)
traktamente, traktering, undfägnad
  vieraanvaraisuuden osoittaminen ruokaa ja juomia tarjoamalla

kestitä /kˈestɪtæ/ (v)
traktera
  tarjota syötävää ja juotavaa

kesy /kˈesy/ (adj)
tam
  ihmisen läheisyydessä viihtyvä, monesti ihmiseen leimautunut

kesyaasi /kˈesyˌaːsɪ/ (n)
tamåsna
  kotieläimenä pidettävä aasin alalaji (Equus asinus asinus)

kesyttää /kˈesytːæː/ (v)
tämja, domptera domesticera
  tehdä eläin kesyksi
  muuttaa villi eläinlaji jalostamalla kotieläimeksi

kesä /kˈesæ/ (n)
sommar
  Keskileveysasteiden vuodenaika kevään ja syksyn välissä, jolloin saadaan eniten auringonsäteilyä. Pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuusta elokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuusta helmikuuhun.

kesäaamu /kˈesæˌaːmu/ (n)
sommarmorgon
  aamu kesällä; kesäinen aamu

kesäaika /kˈesæˌaika/ (n)
sommartid
  aikajärjestely, jossa kelloja siirretään valoisaksi vuodenajaksi tunnilla eteenpäin

kesäilta /kˈesæilta/ (n)
sommarkväll
  ilta kesällä; kesäinen ilta

kesäisin /kˈesæisɪn/ (adv)
på sommaren
  useina kesinä tai joka kesä

kesäjuhla /kˈesæjˌuhla/ (n)
sommarfest
  kesällä pidettävä juhla

kesäkurpitsa /kˈesækˌurpɪtsa/ (n)
sommarsquash, squash
  kurkkukasveihin kuuluva vihanneshedelmä, (, )

kesäkuu /kˈesækuː/ (n)
juni
  vuoden kuudes kuukausi, kuukausi toukokuun ja heinäkuun välissä

kesäkuuruoho /kˈesækˌuːruoho/ (n)
månviol
  kuuruohojen sukuun kuuluva kasvi

kesälahtelainen /kˈesælˌahtelˌainen/ (n)
kesälaxbo
  Pysyvästi Kesälahdella asuva henkilö.

kesäleski /kˈesælˌeskɪ/ (n)
gräsänka
  mies tai nainen, jonka puoliso on muualla ja joka tästä syystä viettää kesää yksin (leikillinen)

kesäloma /kˈesælˌoma/ (n)
sommarlov
  kesäaikaan pidetty pitkähkö tauko työstä tai opinnoista

kesämökki /kˈesæmˌøkːɪ/ (n)
sommarstuga
  kevyt rakennus, jossa oleskellaan lähinnä kesäisin

kesäpuu /kˈesæpuː/ (n)
höstved, sommarved, sommarvirke
  puun vuosiluston tumma ja tiivis osa, joka on kasvanut lämpimimpänä vuodenaikana

kesäpäivä /kˈesæpˌæivæ/ (n)
sommardag
  päivä kesällä; kesäinen päivä

kesäpäivänseisaus /kˈesæpˌæivænsˌeisaus/ (n)
sommarsolstånd
  pohjoisella pallonpuoliskolla vuoden valoisin ajankohta juhannuksen tienoilla (noin 21. kesäkuuta); kyseisen ajankohdan jälkeen päivät alkavat lyhentyä pohjoispuoliskolla; kyseisenä ajankohtana aurinko paistaa kohtisuoraan Kravun kääntöpiirille

kesärengas /kˈesærˌeŋŋas/ (n)
sommardäck
  lumettomana aikana käytettävä autonrengas

kesäteatteri /kˈesæteˌatːerɪ/ (n)
sommarteater
  kesällä, yleensä ulkoilmassa, toimiva teatteri

kesäyliopisto /kˈesæylˌiopˌisto/ (n)
sommaruniversitet
  aiemmin kesäisin yliopiston kursseja tarjonnut, nykyisin ympäri vuoden toimiva kaikille avointa yliopisto-opetusta tarjoava oppilaitos

kesäyö /kˈesæyø/ (n)
sommarnatt
  kesäinen yö

ketju /kˈetju/ (n)
kedja
  yhteen liitetyistä metallilenkeistä rakennettu voimansiirtoon tai kiinnitykseen käytetty väline

ketjukirje /kˈetjukˌirje/ (n)
kedjebrev
  kirje jonka vastaanottajaa pyydetään lähettämään kirje edelleen useammalle vastaanottajalle

ketjukolari /kˈetjukˌolarɪ/ (n)
seriekrock
  useamman kuin kahden auton törmäys peräkkäin

ketjupolttaja /kˈetjupˌoltːaja/ (n)
kedjerökare
  taukoamatta tupakoiva henkilö; savukkeiden suurkuluttaja

ketjureaktio /kˈetjureˌaktɪo/ (n)
kedjereaktion
  tapahtumien sarja, jossa kaikki paitsi ensimmäinen tapahtuma ovat seurausta yhdestä tai useammasta muusta sarjan tapahtumasta

keto-orvokki /kˈetoˈorvokːɪ/ (n)
styvmorsviol
  eräs orvokkikasvi, jolla on moniväriset kukat ()

ketohanhikki /kˈetohˌanhɪkːɪ/ (n)
silverört
  Suomenkin luonnossa esiintyvä hanhikkien sukuun kuuluva kasvi

ketohämähäkinruoho /kˈetohˌæmæhækˌinruoho/ (n)
spindelört
  hämähäkinruohojen sukuun kuuluva kasvi

ketohärkki /kˈetohˌærkːɪ/ (n)
fältarv
  Suomeen 1800-luvulla saapunut härkkien sukuun kuuluva kasvi

ketokurho /kˈetokˌurho/ (n)
stjärntistel
  kurhojen sukuun kuuluva kasvi

ketokylmänkukka /kˈetokˌylmæŋkˌukːa/ (n)
backsippa
  kylmänkukkien sukuun kuuluva kasvi

ketoneilikka /kˈetonˌeilɪkːa/ (n)
backnejlika, ängsnejlika
  Suomenkin luonnossa esiintyvä neilikkoitten sukuun kuuluva kasvi

ketoni /kˈetonɪ/ (n)
keton
  orgaaninen yhdiste, jossa on funktionaalinen ryhmä C=O

ketonoidanlukko /kˈetonˌoidanlˌukːo/ (n)
låsgräs
  eräs Suomessakin esiintyvä saniaiskasvi ()

ketonukki /kˈetonˌukːɪ/ (n)
flockarv
  nukkien sukuun kuuluva kasvi

ketoruusuruoho /kˈetorˌuːsurˌuoho/ (n)
åkervädd
  Suomenkin luonnossa esiintyvä ruusuruohojen sukuun kuuluva kasvi

ketsuppi /kˈetsupːɪ/ (n)
ketchup
  sokerilla, suolalla ja etikalla maustettu tomaattikastike

kettu /kˈetːu/ (n)
räv
  (eläintiede) punakettu, koko Suomessa esiintyvä, tavallisesti väriltään punaruskea, koiraeläinten heimon laji (Vulpes vulpes).

kettukusu /kˈetːukˌusu/ (n)
pungräv, rävkusu
  eräs kusujen sukuun () kuuluva pussieläinten laji () tai tämän yksilö

ketunleipä /kˈetunlˌeipæ/ (n)
harsyra, surklöver
  eräs käenkaalien sukuun kuuluva kaksisirkkaisten kasvien laji () tai sen yksilö

keuhko /kˈeuhko/ (n)
lunga
  elin, jolla kaikki nelijalkaiset selkärankaiset hengittävät; ihmisellä on kaksi keuhkoa, joten sana esiintyy useimmin monikossa

keuhkokala /kˈeuhkokˌala/ (n)
lungfisk
  (yleisesti) mikä tahansa keuhkokalojen alaluokkaan () kuuluva varsieväisten laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) mikä tahansa edellisiin kuuluvan keuhkokalojen lahkon () laji tai sellaisen yksilö

keuhkokalat /kˈeuhkokalat/ (n)
lungfiskar
  yksi varsieväisten alaluokista ()
  yksi edelliseen kuuluvista lahkoista ()

keuhkokotilo /kˈeuhkokˌotɪlo/ (n)
lungsnäcka
  mikä tahansa keuhkokotiloihin () kuuluva kotiloiden () laji tai sellaisen yksilö

keuhkokotilot /kˈeuhkokˌotɪlot/ (n)
lungsnäckor
  yhteisnimitys kotiloihin () kuuluvalle, aikaisemmin alaluokaksi tai lahkoksi luokitellulle taksonomiselle ryhmälle (), jolla nykyään ei ole muodollista taksonomista asemaa

keuhkokuume /kˈeuhkokˌuːme/ (n)
lunginflammation
  bakteerin tai viruksen aiheuttama keuhkotulehdus, johon liittyy usein yskää, kipua hengitysteissä ja korkea kuume

keuhkorutto /kˈeuhkorˌutːo/ (n)
lungpest
  tappavin ruton kolmesta tavallisesta ilmenemismuodosta, jotka voivat esiintyä samanaikaisesti tai erillään; muut ovat paise- ja verirutto

keuhkosyöpä /kˈeuhkosˌyøpæ/ (n)
lungcancer
  keuhkojen pahanlaatuinen kasvain

keuhkoverenkierto /kˈeuhkoverˌeŋkierto/ (n)
litet kretslopp
  verenkierron osa, joka kulkee sydämen oikeasta kammiosta keuhkovaltimorungon kautta keuhkovaltimoihin ja sieltä edelleen keuhkoja ympäröiviin hiussuoniin, joista veri palaa sydämeen keuhkolaskimoita pitkin sydämen vasempaan eteiseen

keulaharus /kˈeulaharus/ (n)
förstag
  etuharus, purjeveneen mastoa edestäpäin tukeva harus

keuruulainen /kˈeuruːlˌainen/ (n)
keurubo
  Pysyvästi Keuruulla asuva henkilö.

kevyt /kˈevyt/ (adj)
lätt
  keveä, pieni massaltaan

kevytbetoni /kˈevytbˌetonɪ/ (n)
lättbetong
  rakennusmateriaalina käytettävä betoni joka on kevyempää kuin tavallinen betoni

kevytkenkäinen /kˈevytkˌeŋkæinen/ (adj)
lättfotad
  sellainen, jonka seksuaalimoraali on löyhä; käytetään lähes yksinomaan naisista

kevytmaito /kˈevytmˌaito/ (n)
mellanmjölk, lättmjölk
  maito jonka rasvapitoisuutta on vähennetty noin 1,5 prosenttiin

kevät /kˈevæt/ (n)
vår
  talven jälkeinen ja ennen kesää oleva vuodenaika. Pohjoisella pallonpuoliskolla maaliskuusta toukokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla syyskuusta marraskuuhun.

kevätesikko /kˈevætesˌikːo/ (n)
gullviva
  keväällä kukkiva esikkolaji,

kevätjuhla /kˈevætjˌuhla/ (n)
vårfest
  oppilaitoksen lukuvuoden päättymisen kunniaksi keväällä järjestettävä juhla

kevätkurjenmiekka /kˈevætkˌurjenmˌiekːa/ (n)
våriris
  luontaisesti Kaukasiassa, Turkissa, Irakissa, Iranissa ja Afganistanissa kasvava kurjenmiekkoihin kuuluva monivuotinen kasvilaji

kevätkääryle /kˈevætkˌæːryle/ (n)
vårrulle
  valmistustavaltaan aasialaisperäinen suolainen välipala, jossa on riisijauhosta valmistetun taikinan sisään paistettuja pilkottuja vihanneksia

kevätlinnunherne /kˈevætlˌinnunhˌerne/ (n)
vårärt
  Suomenkin luonnossa esiintyvä nätkelmien sukuun kuuluva kasvi

kevätpiippo /kˈevætpˌiːpːo/ (n)
vårfryle
  Suomenkin luonnossa esiintyvä piippojen sukuun kuuluva kasvi

kevätpuu /kˈevætpuː/ (n)
vårved
  puun vuosiluston vaalea ja avaraonteloinen osa, joka on muodostunut kasvukauden alussa

kevätpäiväntasaus /kˈevætpˌæivæntasaus/ (n)
vårdagjämning
  keväällä (nykyisin pohjoispuoliskolla noin 21. maaliskuuta ja eteläpuoliskolla noin 22. syyskuuta) ajankohta, jolloin päivä ja yö ovat samanpituiset eli 12 h/12 h; aurinko paistaa tällöin kohtisuoraan päiväntasaajalle samoin kuin syyspäiväntasauksena

kevätruusuleinikki /kˈevætrˌuːsulˌeinɪkːɪ/ (n)
våradonis
  ruusuleinikkien sukuun kuuluva kasvi

kevättakki /kˈevætːˌakːɪ/ (n)
vårjacka
  keväällä pidettävä, talvitakkia kevyempi takki

kevättasauspiste /kˈevætːasˌauspɪste/ (n)
vårdagjämningspunkten
  taivaanekvaattorin piste, jossa Aurinko näkyy kevätpäiväntasauksen hetkellä, kun se siirtyy eteläiseltä pallon puoliskolta pohjoiselle

kevätvehnä /kˈevætvˌehnæ/ (n)
vårvete
  vehnä, joka kylvetään talven jälkeen keväällä

kevätväsymys /kˈevætvˌæsymys/ (n)
vårtrötthet
  keväisin ilmenevä väsymys pimeän vuodenajan jälkeen

khimaira /khˈimaira/ (n)
chimär
  olio, jolla on tyypillisesti leijonan pää, vuohen ruumis ja käärmeen häntä

kibbutsi /kˈibːutsɪ/ (n)
kibbutz
  israelilaistyyppinen yhteisöllisyyteen, suoraan demokratiaan ja yleensä maanviljelykseen pohjautuva kollektiivitila

kide /kˈide/ (n)
kristall
  säännöllisen muotoinen, tasopintojen rajoittama kappale, joka syntyy spontaanisti kiteytymällä

kidehila /kˈidehˌila/ (n)
kristallgitter
  kiteen kolmiulotteinen hiukkasmalli

kidus /kˈidus/ (n)
gäl
  useiden vesieläinten hengityselin, veden huuhteleman ulkopinnan tai suolen limakalvon ohutepiteelisiä lisäkkeitä tai poimuja

kiduttaa /kˈidutːaː/ (v)
tortera, martera
  aiheuttaa toiselle fyysistä tai psyykkistä tuskaa esimerkiksi tietojen saamiseksi

kiekonheitto /kˈiekonhˌeitːo/ (n)
diskus, diskuskastning
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää kiekkoa mahdollisimman pitkälle

kiekua /kˈiekua/ (v)
gala
  (kukosta) laulaa, päästää kiekaisu

kiekuna /kˈiekuna/ (n)
gäll
  kiekuminen, kukonlaulu

kielenhuolto /kˈielenhˌuolto/ (n)
språkvård
  kielenkäytön tarkoituksellista ohjailua suosituksin

kieli /kˈielɪ/ (n)
tunga, språk
  suussa oleva puheen tuottamisen, nielemiseen ja lämmönsäätelyyn käytettävä lihas
språk, tunga
  kommunikointijärjestelmä (esim. suomen kieli)
sträng
  kielisoitinten ääntä tuottava pingotettu lanka tai jänne

kieliasu /kˈielɪˌasu/ (n)
språkdräkt
  puhutun tai kirjoitetun kielen ilmiasu, jonka laatuun vaikuttavat oikeakielisyys, sanavalinnat ja valittu esitystyyli

kielikunta /kˈielɪkˌunta/ (n)
språkfamilj
  oletetun ja yleensä myös tieteellisesti todistetun sukulaisuuden perusteella tehdyn jaon mukaisesti yhteen kuuluvien kielten ryhmä, kieliperhe

kielikuva /kˈielɪkˌuva/ (n)
figur
  (retoriikka) kuvaannollinen, kuvallinen ilmaus

kielioppi /kˈielɪˌopːɪ/ (n)
grammatik
  oppi kielen rakenteesta ja ominaispiirteistä valitun tarkastelukulman mukaisesti

kielipoliisi /kˈielɪpolˌiːsɪ/ (n)
språkpolis
  pikkumainen henkilö, jolle muotoseikat ovat korostuneen tärkeitä

kielisoitin /kˈielɪsˌoitɪn/ (n)
stränginstrument
  soitin, jonka ääni syntyy kielen värähtelystä, näppäilyn, jouhen hankauksen, vasaran lyönnin tms. seurauksena

kielitaito /kˈielɪtˌaito/ (n)
språkfärdighet, språkkunnighet, språkkunskap
  (luonnollisen) kielen puhumisen, kirjoittamisen ja ymmärtämisen kyky ja osaaminen

kielitiede /kˈielɪtˌiede/ (n)
språkvetenskap, lingvistik
  lingvistiikka, luonnollista kieltä tutkiva tiede

kielo /kˈielo/ (n)
liljekonvalj
  (Convallaria majalis) voimakastuoksuinen metsäkukka, joka kukkii loppukeväästä

kieltolaki /kˈieltolˌakɪ/ (n)
alkoholförbudslag, förbudslag
  alkoholin myynnin kielto; retorisesti myös eräiden muiden päihteiden kielto

kieltää /kˈieltæː/ (v)
förbjuda
  pyytää tai pakottaa olemaan tekemättä jotakin tai olemaan käyttämättä jtk

kierre /kˈierre/ (n)
gänga, helix
  kartio- tai lieriöpintaa ympäri kiertävä käyrä, lieriön geodeettinen viiva

kierrejousi /kˈierrejˌousɪ/ (n)
skruvfjäder
  yksinkertainen kierteellä oleva jousilanka, joka painuu kokoon (puristusjousi) tai venyy (vetojousi) kuormituksen mukaan

kierros /kˈierros/ (n)
runda
  sellainen umpinainen reitti, usein ympyrä, jonka kiertäminen yhteen suuntaan kulkien tuo takaisin lähtökohtaan

kierrättää /kˈierrætːæː/ (v)
återvinna
  laittaa kiertoon tai kiertämään

kierrätys /kˈierrætys/ (n)
återvinning
  materiaalin, esineen tai muun kulttuurillisen asian hyödyksi käyttö uudessa yhteydessä

kierteisgalaksi /kˈierteisɡalˌaksɪ/ (n)
spiralgalax
  galaksi, jonka rakenne on kierteismäinen ja haaroittunut

kiertokanki /kˈiertokˌaŋkɪ/ (n)
vevstake
  mäntämoottorissa tai vastaavassa männän kampiakseliin kiinnittävä osa

kiertokasvit /kˈiertokˌasvɪt/ (n)
vindeväxter
  eräs koisomaisten lahkoon () kuuluva kaksisirkkaisten kasvien heimo ()

kiertorata /kˈiertorˌata/ (n)
omloppsbana
  taivaankappaleen tai keinotekoisen satelliitin rata toisen taivaankappaleen ympärillä

kiertää /kˈiertæː/ (v)
runda
  kulkea jonkin esteen tms. ympäri tai ohi

kierumatara /kˈierumˌatara/ (n)
snärjmåra
  mataroiden sukuun kuuluva kasvi

kievari /kˈievarɪ/ (n)
krog
  majatalo

kihlakunta /kˈihlakˌunta/ (n)
hundari
  länsisuomalainen pitäjää vastannut yhteiskunnallisen järjestäytymisen yksikkö, myöhemmin mm. tuomarin virka-alue
härad
  lääniä pienempi valtion, mm. poliisin, paikallishallintoalue, jotka Suomessa lakkautettiin 2007 lopussa

kihlasormus /kˈihlasˌormus/ (n)
förlovningsring
  kihlauksen merkkinä vasemman käden nimettömässä pidettävä sormus

kihlaus /kˈihlaus/ (n)
förlovning
  kahden henkilön välinen sopimus aikomuksesta keskinäiseen avioliittoon

kihlautua /kˈihlautˌua/ (v)
förlova sig, ingå förlovning, trolova sig
  mennä kihloihin, lupautua molemmin puolin avioliittoon, antaa molemminpuolinen avioliittolupaus

kihokki /kˈihokːɪ/ (n)
sileshår, dagört
  eräitä lihansyöjäkasveja (-suku)

kihomato /kˈihomˌato/ (n)
springmask
  ihmisen kihomato on tartunnan saaneen paksusuolessa loisiva sukkulamato

kihti /kˈihtɪ/ (n)
gikt
  sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön aiheuttaen nivelkipua

kihu /kˈihu/ (n)
labb
  Stercorarius-suvun rantalintuja

kiihotus /kˈiːhotus/ (n)
agitation
  kiihottaminen

kiihtyä /kˈiːhtyæ/ (v)
accelerera
  (nopeudesta) lisääntyä
trappa
  lisääntyä (jostain muusta kasvamista (tai pienenemistä) kuvaavaasta ominaisuudesta)

kiikari /kˈiːkarɪ/ (n)
kikare
  laite jossa on yhdistetty kaksi pienikokoista ja yksinkertaista kaukoputkea

kiikoislainen /kˈiːkoislˌainen/ (n)
kikoisbo
  Pysyvästi Kiikoisissa asuva henkilö.

kiillottaa /kˈiːllotːaː/ (v)
polera
  tehdä hankaamalla heijastavaksi

kiiltokurjenpolvi /kˈiːltokˌurjempˌolvɪ/ (n)
glansnäva
  kurjenpolvien sukuun kuuluva kasvi

kiiltävä /kˈiːltævæ/ (adj)
blank, glansig, glansande
  sellainen, joka kiiltää

kiima-aika /kˈiːmaˈaika/ (n)
brunsttid
  aika, jolloin eläin on seksuaalisesti aktiivinen

kiiminkiläinen /kˈiːmɪŋkɪlˌæinen/ (n)
kimingebo
  Pysyvästi Kiimingissä asuva henkilö.

kiina /kˈiːna/ (n)
kinesiska
  Kiinan valtion kielenä käytettävä mandariinikiina, joka on myös Kiinan kirjakieli

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (adj)
kinesisk
  Kiinasta peräisin oleva tai Kiinaan liittyvä

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (n)
kines, kinesiska, kinaman
  pysyvästi Kiinassa asuva henkilö; Kiinan kansalainen; syntyperältään kiinalainen

kiinanjokidelfiini /kˈiːnanjˌokɪdˌelfɪːnɪ/ (n)
asiatisk floddelfin, baijidelfin
  Jangtse-joessa elänyt, sukupuuttoon kuolleeksi uskottu delfiini ()

kiinanjujuba /kˈiːnanjˌujuba/ (n)
jujubär, jujuber
  eräs jujubien sukuun kuuluva paatsamakasvien laji ( ) tai sen yksilö
bröstbär, jujuber, jujubär
  edellisen hedelmä

kiinankielinen /kˈiːnaŋkˌielɪnen/ (adj)
kinesisk
  (kielitiede) kiinan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  kiinaksi esitetty tai tapahtuva, kiinan kielellä oleva.

kiinnekohta /kˈiːnnekˌohta/ (n)
fäste
  kiinnityspaikka, tukikohta, tukeutumiskohta
fast punkt, fästpunkt, hållpunkt
  yhteys johonkin; perusta; kiintopiste

kiinnelaina /kˈiːnnelˌaina/ (n)
hypotekslån, inteckningskredit, inteckningslån, lån mot inteckning
  vakuudellinen laina, jonka vakuutena on julkiseen kiinnitysrekisteriin tehty merkintä eli kiinnitys

kiinnittää /kˈiːnnɪtːæː/ (v)
inteckna
  asettaa erityinen oikeus jonkun omaisuuteen, yleensä lainaa vastaan

kiinnostaa /kˈiːnnostaː/ (v)
intressera
  herättää mielenkiintoa

kiinnostava /kˈiːnnostˌava/ (adj)
intressant
  mielenkiintoa herättävä, mielenkiintoinen, kiintoisa

kiinnostua /kˈiːnnostˌua/ (v)
bli intresserad, fatta intresse
  olla halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinnostunut /kˈiːnnostunut/ (adj)
intresserad, engagerad
  halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinteistö /kˈiːnteistø/ (n)
fast egendom, fastighet
  kiinteä omaisuus, esimerkiksi maa, metsä tai rakennus

kiinteistöhallinto /kˈiːnteistøhˌallɪnto/ (n)
fastighetsförvaltning
  kiinteistön talouden, toiminnan, henkilöstön, tietohuollon ja juridisten asioiden hoito.

kiinteistönhoito /kˈiːnteistˌønhoito/ (n)
fastighetsservice, fastighetsskötsel
  kiinteistön ylläpitoon kuuluva säännöllinen toiminta, jolla pysytetään kiinteistön olosuhteet halutulla tasolla. Kiinteistönhoitoa ovat mm. kiinteistön teknisten järjestelmien hoito, kiinteistönhuolto, siivous, ulkoalueiden hoito sekä kiinteistön jätehuolto.

kiinteä /kˈiːnteæ/ (adj)
fast
  kiintonainen, paikallaan pysyvä

kiintokuutiometri /kˈiːntokˌuːtɪomˌetrɪ/ (n)
kubikmeter fast mått
  mittaustavan perusteella 1000 litraa, tilavuuden yksikkö, jota käytetään pääasiassa puutavaraa mitatessa

kiintyä /kˈiːntyæ/ (v)
fatta tillgivenhet, fästa
  kasvaa henkisesti tai tunnepohjaisesti johonkin kiinni (myönteisesti, neutraalisti tai kielteisesti)

kiirastorstai /kˈiːrastˌorstai/ (n)
skärtorsdag
  Pääsiäistä edeltavä torstai, kristillinen juhlapäivä.

kiirastuli /kˈiːrastˌulɪ/ (n)
skärseld
  kristillisen teologian käsite kuolemanjälkeisestä olotilasta, jossa sielu puhdistuu synneistä ennen taivaaseen pääsyä

kiire /kˈiːre/ (n)
brådska
  ajan vähyydestä sen tarvittavaan määrään verrattuna seuraava usein jännitteinen tilanne
hast
  kiireellistetty toiminta

kiireellinen /kˈiːreːllɪnen/ (adj)
brådskande, angelägen, bråd
  sellainen, joka pitää hoitaa viivyttelemättä

kiireinen /kˈiːreinen/ (adj)
hastig, bråd, snabb
  sellainen johon liittyy kiireen tunne

kiiruna /kˈiːruna/ (n)
fjällripa
  kylmässäkin hyvin toimeentuleva metsäkanalintu (), jota tavataan runsaana puuttomilla ja karuilla tuntureiden lakialueilla.

kiirunankello /kˈiːrunˌaŋkello/ (n)
högfjällsklocka
  kellojen sukuun kuuluva kasvi

kiiski /kˈiːskɪ/ (n)
gärs
  pieni kolmipiikkinen pohjakala ()

kiistakapula /kˈiːstakˌapula/ (n)
tvistefrö, tvisteämne stridsäpple
  erimielisyyksien aiheuttaja, riidanaihe, kiistanaihe; kiistelty asia

kiistellä /kˈiːstellæ/ (v)
disputera
  kinastella sanallisesti

kiistelty /kˈiːstelty/ (adj)
kontroversiell, omstridd
  sellainen mistä on vallalla erilaisia näkemyksiä tai mistä ei ole päästy sopuun

kiistämätön /kˈiːstæmætøn/ (n)
oförnekbar, oförneklig
  sellainen mikä ei ole kiistettävissä
oförnekad
  sellainen mitä ei ole kiistetty

kiitollinen /kˈiːtollɪnen/ (adj)
tacksam, förbunden
  kiitosta osakseen kohdistuneesta teosta tms. osoittava
tacksam
  otollinen, erittäin sovelias, helposti tulosta ja mielihyvää tuottava, palkitseva

kiitollisuudentunne /kˈiːtollɪsˌuːdentˌunne/ (n)
tacksamhetsskuld
  kiitolliseen mieleen liittyvä tunnetila

kiitollisuus /kˈiːtollɪsuːs/ (n)
tacksamhet
  kiitolliseen mieleen liittyvä myönteinen tunne; se, että on kiitollinen

kiitos /kˈiːtos/ (n)
tack
  kiitollisuudentunteen sanallinen ilmaisu

kiittää /kˈiːtːæː/ (v)
tacka
  ilmaista jonkun tekemän asian olleen hyödyllinen tai arvostavansa sitä, yl. sanomalla kiitos: osoittaa arvostusta jotakin kohtaan

kiivetä /kˈiːvetæ/ (v)
kliva, klättra
  liikkua ponnistellen (yleensä kaikkia raajoja käyttäen) ylöspäin

kiivi /kˈiːvɪ/ (n)
kivi
  Uudesta-Seelannista peräisin olevien lentokyvyttömien lintujen (Apterygidae) yleisnimitys
  laikkuköynnösten sukuun kuuluva puuvartinen, alun perin kiinalainen köynnöskasvi , kiiviköynnös (Actinidia deliciosa), sen hedelmä

kikherne /kˈikherne/ (n)
kikärt
  eräs syötävä palkokasvi (Cicer arietinum)

kikkeli /kˈikːelɪ/ (n)
snopp
  siitin

kili /kˈilɪ/ (n)
killing
  (eläintiede) alle kuuden kuukauden ikäinen vuohen vuona

kilistä /kˈilɪstæ/ (v)
klinga
  pitää korkeaa, kilisevää ääntä, tyypillisesti metallin tai lasin aiheuttamaa

kiljukaula /kˈiljukˌaula/ (n)
skrikhals
  henkilö, jolla on tapana esiintyä äänekkäästi siihen sopimattomissa tilanteissa

kiljukotka /kˈiljukˌotka/ (n)
större skrikörn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kiljunta /kˈiljunta/ (n)
tjut
  toistuva kimeä huuto, kilju, usein pelon tai tuskan seurauksena

kilkki /kˈilkːɪ/ (n)
ishavsgråsugga, skorv
  pohjoisilla merialueilla ja Itämeressä elävä siiralaji,

kilogramma /kˈiloɡrˌamma/ (n)
kilogram
  massan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tuhat grammaa; tunnus kg

kilohaili /kˈilohˌailɪ/ (n)
skarpsill, brisling, vassbuk
  Euroopan merissä elävä, suuresti silakkaa muistuttava sillin lähisukuinen kalalaji (), jonka vatsa on "terävä" ja vatsaevät sijaitsevat selkäevän etupuolella

kilometri /kˈilomˌetrɪ/ (n)
kilometer
  pituusmitta, joka vastaa tuhatta metriä, tunnus km

kilowattitunti /kˈilovˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
kilowattimme
  energian yksikkö, joka vastaa tuhatta wattituntia; SI-järjestelmässä 3,6 miljoonaa joulea eli 3,6 megajoulea

kilowattituntimittari /kˈilovˌatːɪtˌuntɪmˌitːarɪ/ (n)
elmätare
  mittari, jolla mitataan kulutetun sähköenergian määrää

kilpa-ajaja /kˈilpaˈajaja/ (n)
racerförare
  henkilö, joka työkseen ajaa moottoriurheilua

kilpailija /kˈilpailˌija/ (n)
konkurrent, tävlare, tävlande
  joka osallistuu kilpailuun tai kilpailee muiden kanssa

kilpailu /kˈilpailu/ (n)
tävling
  peli tai muu sellainen tapahtuma, jossa kilpaillaan voitosta tai palkinnosta

kilpailukykyinen /kˈilpailˌukykˌyinen/ (adj)
konkurrenskraftig
  sellainen, jolla on kilpailukykyä

kilpi /kˈilpɪ/ (n)
sköld, vapensköld
  taistelussa käytettävä kädessä pidettävä metallinen tai puinen suojus

kilpikonna /kˈilpɪkˌonna/ (n)
sköldpadda
  kilvellinen matelija

kilpimäinen /kˈilpɪmˌæinen/ (adj)
sköldlik
  (lehdestä) jonka ruoti lähtee lavan keskeltä

kilpirauhanen /kˈilpɪrˌauhanen/ (n)
sköldkörtel
  selkärankaisen kaulassa lähellä kurkunpäätä sijaitseva umpieritteinen rauhanen

kilpirusto /kˈilpɪrˌusto/ (n)
sköldbrosk
  kahdesta yhteenkasvaneesta levymäisestä puoliskosta muodostunut ihmisen kurkunpäätä tukevista rustoista suurin

kilpukka /kˈilpukːa/ (n)
dyblad
  eräs kilpukoiden sukuun kuuluva vesikasvien laji () tai sen yksilö

kilpukkakasvi /kˈilpukːakˌasvɪ/ (n)
dybladsväxt
  mikä tahansa kilpukkakasvien () heimoon kuuluva vesikasvilaji tai sellaisen yksilö

kiltinänsaame /kˈiltɪnˌænsaːme/ (n)
Kildinsamiska
  Venäjällä puhuttava saamelaiskieli, kielitunnus sjd

kiltti /kˈiltːɪ/ (n)
kilt
  perinteinen skotlantilainen miesten ruutukankainen hame

kimaira /kˈimaira/ (n)
chimär
  kahden eriperimäisen yksilön sulauma, joka syntyy, kun hedelmöittyneet munasolut sulautuvat yhteen

kimalainen /kˈimalˌainen/ (n)
humla
  rakenteeltaan kömpelön oloinen yhteiskunnissa elävä mesipistiäinen, josta on useita lajeja (Bombus)

kimberliitti /kˈimberlˌiːtːɪ/ (n)
kimberlit
  volatiileistä rikastunut kaliumpitoinen ultraemäksinen vulkaaninen kivi, joka sisältää runsaasti tiettyjä sopeutumattomia alkuaineita; yksi maailman harvinaisimmista kivilajeista, saattaa sisältää timantteja

kimeä /kˈimeæ/ (adj)
gäll
  (äänestä) korkea ja kova

kimo /kˈimo/ (adj)
skimmel
  hevosesta, joka syntyy tummana ja vaalenee iän myötä valkoiseksi

kimrööki /kˈimrøːkɪ/ (n)
kimrök
  hienojakoinen puhdas hiili, jota valmistetaan teollisesti kuivatislaamalla tai asetyleeniä käyttäen hiilipitoisista aineista, aiemmin tervanpolton sivutuote

kina /kˈina/ (n)
bråk, gräl, larm
  pienimuotoinen väittely, kiistely jostakin asiasta

kinematiikka /kˈinematˌiːkːa/ (n)
kinematik
  kappaleiden liikkeitä, puuttumatta liikkeitä aiheuttaviin voimiin, käsittelevä osa mekaniikkaa, dynamiikan osa

kinkku /kˈiŋkːu/ (n)
skinka
  sian reisi, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa

kinnas /kˈinnas/ (n)
tumvante, vante
  usein nahasta tehty, käteen laitettava, parillinen vaatekappale, jossa on uloke peukalolle ja yhteinen tila muille neljälle sormelle

kinneri /kˈinnerɪ/ (n)
cykelbil
  jaloilla poljettava ihmiskäyttöinen ajoneuvo, nykyisin usein korilla varustettu kolmipyöräinen nojapyörä; eräänlainen polkuauto

kinoa /kˈinoa/ (n)
quinoa
  eräs vilja

kinos /kˈinos/ (n)
driva
  tuulen kuljettamaa ja pitkänomaiseksi muodostelmaksi kasaamaa irtoainesta

kioski /kˈioskɪ/ (n)
kiosk
  pieni kauppa

kipinä /kˈipɪnæ/ (n)
gnista
  palamisessa tai hankauksessa (ilmaan) vapautuva pieni hehkuva kappale

kippari /kˈipːarɪ/ (n)
skeppare
  pienehkön laivan päällikkö, laivuri

kipsi /kˈipsɪ/ (n)
gips
  vaalea kalsiumsulfaattimineraali, joka esiintyy luonnossa rakeisena, levymäisenä tai kuituisena kerrostuneiden kalkkikivien ja suolakerrostumien yhteydessä.
  kalsiumsulfaatin kidevedellinen muoto (CaSO₄ · 2H₂0)

kipu /kˈipu/ (n)
ont
  fyysisen tai henkisen tuskan tuntemus

kipulääke /kˈipulˌæːke/ (n)
smärtlindrande medicin, smärtstillande medicin
  kipua lievittävä lääke, analgeetti

kirahvi /kˈirahvɪ/ (n)
giraff
  märehtijöihin kuuluva Afrikan savannien ja arojen eläin (Giraffa camelopardalis), pitkän kaulansa ansiosta maailman korkeimmaksi tunnettu maanisäkäs

kiri /kˈirɪ/ (n)
spurt ryck
  pinnistys loppuhetkellä, esim. juoksussa vähän ennen maaliin tuloa; ponnistus aikataulun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi

kirja /kˈirja/ (n)
bok
  paperiarkeista koottu sidos tai nidos, johon on painettu tekstiä ja mahdollisesti kuvia

kirjaaja /kˈirjaːja/ (n)
registrator
  henkilö, joka virastossa yms. ottaa vastaan saapuvat asiakirjat ja pitää niistä kirjaa

kirjahylly /kˈirjahˌylly/ (n)
bokhylla
  huonekalu, seinän viereen tuleva hylly jossa pidetään kirjoja ja usein muita esineitä

kirjailija /kˈirjailˌija/ (n)
författare
  henkilö, joka kirjoittaa kirjoja ammatikseen tai harrastuspohjalta, ja jonka teoksia on julkaistu

kirjailu /kˈirjailu/ (n)
brodyr
  kirjomalla tehty tekstiilin koristekuvio, koruommel
brodering
  tekstiilin koristelu kirjomalla, kirjonta, koruompelu

kirjain /kˈirjain/ (n)
bokstav
  äänteisiin perustuvan kirjoitusjärjestelmän merkki

kirjakauppa /kˈirjakˌaupːa/ (n)
bokhandel
  pääasiassa kirjoja myyvä liike

kirjakauppias /kˈirjakˌaupːɪas/ (n)
bokhandlare
  kirjakaupan pitäjä, kirjojen myyjä

kirjakieli /kˈirjakˌielɪ/ (n)
skriftspråk, bokspråk
  kielioppisääntöjen noudattamiseen pyrkivä kirjoitettu yleiskieli

kirjallinen /kˈirjallɪnen/ (adj)
skriftlig
  sellainen, joka on kirjoitetussa muodossa, kirjoittamalla ilmaistu
litterär
  sellainen, joka liittyy kirjallisuuteen, kirjallisuuteen liittyvä

kirjallisuus /kˈirjallɪsuːs/ (n)
litteratur
  kirjoitettu kieli eri muodoissa, kaikkien kirjoitettujen, painettujen ja perimätietona siirtyneiden kielellisten tuotteiden kokonaisuus; kirjallisuus kuuluu taidemuotoihin

kirjanpainaja /kˈirjampˌainaja/ (n)
granbarkborre
  , kuusen tuholainen, joka jättää puuhun erikoisia syömäkuvioita

kirjanpito /kˈirjampˌito/ (n)
bokföring
  yrityksen tai muun yhteisön taloudellisen toiminnan ja tilan kirjaaminen yksittäisen liiketapahtuman tarkkuudella; voidaan ajatella taloushallinnon tuottamana palveluna, mutta yrittäjä voi tehdä sen itse

kirjanpitäjä /kˈirjampˌitæjæ/ (n)
bokhållare
  henkilö joka hoitaa yrityksen tai yhteisön kirjanpitoa ja pitää yllä tietoa taloudellisesta toiminnasta ja tilasta yksittäisen liiketapahtuman tarkkuudella

kirjapaino /kˈirjapˌaino/ (n)
tryckeri, boktryckeri
  painotuotteiden valmistuspaikka, painotalo

kirjapainotaito /kˈirjapˌainotˌaito/ (n)
boktryckarkonst
  taito valmistaa kiintolaatta- tai leimasinmenetelmää kehittyneemmällä tavalla painotuotteita

kirjasin /kˈirjasɪn/ (n)
typ
  metallisessa ladontakappaleessa, kirjakkeessa, oleva kohokuvio, jolla kirjain tai muu merkki painetaan paperille

kirjasintyyppi /kˈirjasˌintyːpːɪ/ (n)
typsnitt
  painetun tai sähköisesti tuotetun tekstin ulkonäköstandardi

kirjasto /kˈirjasto/ (n)
bibliotek
  valtion tai kunnan hallinnoima laitos, josta voi lainata muun muassa kirjoja ja CD-levyjä; lainakirjasto, lainasto
  kirjoista tai musiikista muodostuva kokoelma, jonkun omistamat kirjat
programbibliotek, bibliotek
  ohjelman suorituksen aikana käytettävien aliohjelmien kokoelma

kirjastoauto /kˈirjastoˌauto/ (n)
bokbuss
  (tavallisesti linja-autosta muokattu) auto, jota käytetään kirjaston toimipisteenä

kirjastokortti /kˈirjastokˌortːɪ/ (n)
bibliotekskort, lånekort
  kortti joka oikeuttaa kirjojen ja muun materiaalin lainaamiseen kirjastosta

kirjastonhoitaja /kˈirjastˌonhoitˌaja/ (n)
bibliotekarie
  kirjastoa vastuullisena hoitava henkilö, jolla on kirjastolain mukainen kelpoisuus kirjastonhoitajana toimimiseen

kirjava /kˈirjava/ (adj)
brokig
  jossa on useita värejä, monivärinen

kirje /kˈirje/ (n)
brev
  vastaanottajalle osoitettu kirjoitettu tiedonanto, jonka muoto vaihtelee

kirjeitse /kˈirjeitse/ (adv)
brevledes
  kirjeen välityksellä

kirjekaveri /kˈirjekˌaverɪ/ (n)
brevvän
  kirjeenvaihtotoveri, kirjeystävä

kirjekuori /kˈirjekˌuorɪ/ (n)
kuvert
  paperista taiteltu kuori, päällys, johon kirje laitetaan postitusta varten. Kirjekuori voidaan sulkea kostuttamalla liimapinta.

kirjekyyhky /kˈirjekˌyːhky/ (n)
brevduva
  viestien kuljettamiseen käytetty kesykyyhky

kirjelaatikko /kˈirjelˌaːtɪkːo/ (n)
brevlåda
  laatikko, johon jätetään lähetettävät kirjeet ja kortit.

kirjemaksu /kˈirjemˌaksu/ (n)
brevporto
  kirjeestä perittävä postimaksu

kirjevaaka /kˈirjevˌaːka/ (n)
brevvåg
  vaaka jolla punnitaan kirjeitä, joiden postimaksut määräytyvät kirjeen painosta

kirjoa /kˈirjoa/ (v)
brodera
  koristella koruompeleella, koruommella

kirjoitettu /kˈirjoitˌetːu/ (adj)
skriftlig
  sellainen, joka on tuotettu tai muuten saatettu kirjalliseen muotoon

kirjoittaa /kˈirjoitːaː/ (v)
skriva
  yhdistelemällä kirjoitusmerkkejä tuottaa tekstiä, esim. kynällä paperille tai tietokoneen näppäimistöllä tai muulla syöttölaitteella

kirjoittaja /kˈirjoitːˌaja/ (n)
skribent, skrivare
  henkilö, joka kirjoittaa tai on kirjoittanut

kirjoittaminen /kˈirjoitːˌamɪnen/ (n)
skrivande, utskrivning
  sanojen tai tekstin tuottaminen kirjoitusmerkkejä käyttäen

kirjoittautua /kˈirjoitːˌautua/ (v)
anteckna sig
  kirjoittaa tai kirjoituttaa itsensä jhk. osallistujaksi, henkilörekisteriin tms.

kirjoitus /kˈirjoitus/ (n)
skrift
  taito kirjoittaa, merkitä muistiin kirjainmerkeillä
  kirjoittamalla laadittu tuotos, teksti

kirjoituskone /kˈirjoitˌuskone/ (n)
skrivmaskin
  mekaaninen laite, jolla voi näppäimiä painellen kirjoittaa tekstiä paperille

kirjoituspöytä /kˈirjoitˌuspøytæ/ (n)
skrivbord
  pöytä, jonka päällä kirjoitetaan

kirjoitustaito /kˈirjoitˌustaito/ (n)
skrivkonst
  kirjoittamisen taito

kirjoitusvirhe /kˈirjoitˌusvɪrhe/ (n)
misskrivning, skrivfel
  kirjoituksessa tapahtunut virhe, kirjaimet väärässä järjestyksessä tai puuttuvia tai ylimääräisiä kirjaimia sanassa

kirjopapurikko /kˈirjopˌapurˌikːo/ (n)
dårgräsfjäril
  eräs täpläperhosten heimoon kuuluva päiväperhosten laji () tai sen yksilö

kirjopikarililja /kˈirjopˌikarɪlˌilja/ (n)
kungsängslilja
  pikarililjojen sukuun kuuluva kasvi

kirjopillike /kˈirjopˌillɪke/ (n)
hampdån
  eräs pillikkeiden sukuun kuuluva huulikukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

kirjosieppo /kˈirjosˌiepːo/ (n)
svartvit flugsnappare
  sieppojen heimoon kuuluva Suomessakin pesivä varpuslintu

kirkko /kˈirkːo/ (n)
kyrka
  (kristinusko) kirkkorakennus; rakennus, jossa pidetään jumalanpalveluksia

kirkkoherra /kˈirkːohˌerra/ (n)
kyrkoherde
  seurakunnan johtajana toimivan papin virkanimike sekä Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa että Suomen ortodoksisessa kirkossa

kirkkokahvit /kˈirkːokˌahvɪt/ (n)
kyrkkaffe
  tavallisimmin jumalanpalveluksen tai muun hartauden jälkeen kirkkovieraille järjestettävä kahvitarjoilu

kirkkokunta /kˈirkːokˌunta/ (n)
kyrka, kyrkosamfund
  uskonnollinen yhteisö, etenkin kristillisperäinen, jolla on yhteinen uskontunnustus

kirkkonummelainen /kˈirkːonˌummelˌainen/ (n)
kyrkslättbo
  Pysyvästi Kirkkonummella asuva henkilö.

kirkkopahennus /kˈirkːopahˌennus/ (n)
kyrkoförargelse
  huono käytös kirkossa

kirkkopäivät /kˈirkːopˌæivæt/ (n)
kyrkodagar
  Suomen evankelis-luterilaisen kirkon joka toinen vuosi eri paikkakunnilla järjestämä tilaisuus, jossa kirkon työntekijät, luottamushenkilöt ja maallikot pohtivat ajankohtaisia aiheita

kirkkoraati /kˈirkːorˌaːtɪ/ (n)
kyrkoråd
  seurakunnan hallintoelin, johon kuuluu papiston lisäksi seurakuntalaisia ja jonka tehtävänä on pitää kristillistä siveydenhoitoa ja kirkkokuria seurakunnassa, valvoa kirkon ja seurakunnan omaisuuden ja varojen hoitoa ja hallintoa

kirkkovuosi /kˈirkːovˌuosɪ/ (n)
kyrkoår
  kirkon adventista alkava ja pyhäinpäivään päättyvä ajanjakso

kirkkoväärti /kˈirkːovˌæːrtɪ/ (n)
kyrkovärd
  seurakunnan taloudesta vastannut henkilö

kirkonkello /kˈirkoŋkˌello/ (n)
kyrkklocka
  kirkon torniin tai erilliseen tapuliin sijoitettu suuri metallinen soittokello, jota soitetaan mm. ennen jumalanpalveluksen alkua ja hautajaisten yhteydessä

kirkonkylä /kˈirkoŋkˌylæ/ (n)
kyrkby
  historiallisesti kyläyhteisön, johon on saatu oma pappi ja muodostettu seurakunta, maille rakennettu oma kirkko ja sen lähiympäristöön muodostunut taajama

kirkonrotta /kˈirkonrˌotːa/ (n)
kyrkråtta
  eräs leikki, jossa piileksitään

kirkua /kˈirkua/ (v)
skrika
  huutaa kauhun vallassa, yleensä kimeällä ja korkealla äänellä

kirnu /kˈirnu/ (n)
kärna
  maatalousyhteiskunnassa käytetty manuaalisesti toimiva laite, jolla valmistettiin maidosta voita kirnuamalla

kirnupiimä /kˈirnupˌiːmæ/ (n)
kärnmjölk
  voita kirnuttaessa sivutuotteena syntyvä hapan tai imelä ruokajuoma

kirnuta /kˈirnuta/ (v)
kärna
  tehdä maidosta voita, tavanomaisesti edestakaisella liikkeellä kirnussa

kiroilla /kˈiroilla/ (v)
svära
  käyttää kirosanoja puheessaan

kirpeä /kˈirpeæ/ (adj)
frän
  (mausta) hapokas, terävä, hapan

kirppu /kˈirpːu/ (n)
loppa
  jokin Siphonaptera-lahkon pieni, siivetön, sivuilta litistynyt hyönteinen, joka hyppii voimakkailla takajaloilla ja elää loisena lämminveristen karvapeitteessä imien verta

kirppusara /kˈirpːusˌara/ (n)
loppstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

kirpputori /kˈirpːutˌorɪ/ (n)
loppmarknad, loppis, lopptorg
  paikka jossa voi ostaa ja myydä käytettyjä tavaroita

kirsikka /kˈirsɪkːa/ (n)
körsbär
  kirsikkapuu tai pensas
körsbär, bigarrå
  sen hedelmä, syötävä luumarja

kirsikkapuu /kˈirsɪkːapuː/ (n)
körsbärsträd
  lehtipuu, jossa kasvaa kirsikoita

kirsikkatomaatti /kˈirsɪkːˌatomˌaːtːɪ/ (n)
körsbärstomat
  tomaatin muunnos, jonka nimi johtuu sen pienestä koosta

kirsu /kˈirsu/ (n)
mule, nosspegel, nosspets
  eräillä nisäkkäillä (esimerkiksi koiralla) kuononpää

kirurgi /kˈirurɡɪ/ (n)
kirurg
  leikkauksia suorittava lääkäri, kirurgian harjoittaja

kirurgia /kˈirurɡˌia/ (n)
kirurgi
  leikkausten avulla hoitava lääketieteen haara

kirurginen /kˈirurɡɪnen/ (adj)
kirurgisk
  kirurgiaan liittyvä

kirva /kˈirva/ (n)
bladlus
  mikä tahansa kirvojen heimoon () kuuluva hyönteinen tai sellaisen yksilö

kirvat /kˈirvat/ (n)
bladlöss
  eräs nivelkärsäisten lahkoon kuuluva hyönteisheimo ()

kirveli /kˈirvelɪ/ (n)
rotkörvel
  mikä tahansa kirvelien sukuun () kuuluva sarjakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

kirvelit /kˈirvelɪt/ (n)
rotkörvlar
  yksi sarjakukkaiskasvien heimon suvuista ()

kirves /kˈirves/ (n)
yxa
  työkalu tai ase, jossa kiilamainen terä on kiinnitettynä poikittain varteen

kirvesmies /kˈirvesmies/ (n)
timmerman
  rakennusalan ammattilainen, joka hoitaa työmailla erityisesti kaikki puurakentamiseen liittyvät työt

kisailla /kˈisailla/ (v)
leka, spela
  kisata, osallistua kisaan, kilpailla leikkimielisesti

kisko /kˈisko/ (n)
skena
  poikkileikkaukseltaan määrämuotoinen pitkänomainen tanko tai lista, joka tavallisesti toimii liikkuvan esineen kannattimena, ohjaimena tai johteena

kiskoa /kˈiskoa/ (v)
dra
  vetää tai repiä kovalla voimalla

kislév /kˈislev/ (n)
kislév
  kislévkuu, kislév-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi hešván- ja tevét-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin marras-joulukuussa

kissa /kˈissa/ (n)
katt
  kissaeläinlaji (), jossa on useita rotuja; tarkoitetaan tavallisesti maatilojen hyötyeläimenä ja lemmikkinä pidettyä puolikesyä kotieläintä ()

kissanhiekka /kˈissanhˌiekːa/ (n)
kattsand
  kissan hiekka-astiaan laitettava kosteudesta paakkuuntuva seos

kissankello /kˈissaŋkˌello/ (n)
liten blåklocka
  monivuotinen 10–60 cm korkea kellokasveihin kuuluva ruoho ()

kissanpentu /kˈissampˌentu/ (n)
kattunge
  kissan jälkeläinen tai nuori kissa aina 6–10 kuukauden ikään asti

kisälli /kˈisællɪ/ (n)
gesäll
  käsityöläisammateissa koulutuksen, mutta ei vielä mestarin oikeuksia saaneen ammattilaisen arvonimi

kitakieleke /kˈitakˌieleke/ (n)
gomspene
  kitapurjeeseen kiinnittynyt ja kurkun yllä riippuva lihaskudoksesta muodostunut pieni kielimäinen uloke, pikkukieli

kitapurje /kˈitapˌurje/ (n)
gomsegel
  suulaen pehmeä osa, lakipurje

kitara /kˈitara/ (n)
gitarr
  luutusta kehittynyt sormilaudallinen tasapohjainen, tavallisesti 6-kielinen kielisoitin

kitasampi /kˈitasˌampɪ/ (n)
hus
  suurikokoisin sampi (), josta saadaan beluga-kaviaaria

kiteeläinen /kˈiteːlˌæinen/ (n)
kidesbo
  Pysyvästi Kiteellä asuva henkilö.

kitiini /kˈitɪːnɪ/ (n)
kitin
  polysakkaridi, jota esiintyy mm. sienten soluseinissä, hyönteisten tukirangoissa ja äyriäisten kuorissa

kitsi /kˈitsɪ/ (n)
kitsch
  taiteellisesti arvoton, mauton taide-, kirjallisuus tai musiikkiteos, muu esine tai ilmiö

kitti /kˈitːɪ/ (n)
kitt
  halkeamien ja kolojen täyte- ja siloitemassa, joka kuivuessaan kovettuu

kiuas /kˈiuas/ (n)
bastuaggregat, bastuugn
  laite jolla lämmitetään sauna

kiuaskivi /kˈiuaskˌivɪ/ (n)
bastusten
  saunan kiukaan päällä kuumennettava kivi

kiukaislainen /kˈiukaislˌainen/ (n)
kiukaisbo
  Pysyvästi Kiukaisissa asuva henkilö.

kiukku /kˈiukːu/ (n)
ilska
  kielteinen tunne, suuttumus, vihastus

kiukkusuoni /kˈiukːusˌuonɪ/ (n)
tjuvsena, änkestöt
  kyynärhermo, johon osuva isku aiheuttaa voimakasta säteilevää kipua ja puutumista koko käteen

kiulukka /kˈiulukːa/ (n)
nypon
  ruusunmarja

kiuru /kˈiuru/ (n)
sånglärka
  , kesäisin korkealla avoimen viljelysmaan yllä lentelevä laululintu

kiurunkannus /kˈiuruŋkˌannus/ (n)
nunneört
  eräitä unikkokasveja (Corydalis-suku)

kiusata /kˈiusata/ (v)
anfäkta, besvära, reta
  olla ilkeä toiselle, esim. nimitellä tai satuttaa fyysisesti

kiusaus /kˈiusaus/ (n)
anfäktelse
  mielihalu yleensä jotakin kiellettyä tai sopimatonta kohtaan

kiva /kˈiva/ (adj)
kul, härlig, kiva, skön, underbar
  miellyttävä, mukava

kivenhakkaaja /kˈivenhˌakːaːja/ (n)
stenhuggare
  henkilö, joka työstää, muotoilee ja asettelee, yleensä luonnosta louhittua kiveä eri käyttökohteisiin

kivennuoliainen /kˈivennˌuolɪˌainen/ (n)
grönling
  (Barbatula barbatula) pohjan läheisyydessä elävä vihertävänruskea kala

kivennäismaalaji /kˈivennˌæismaːlˌajɪ/ (n)
mineraliskt jordämne
  (geologia) kalliosta ja kiviaineksesta murentumalla syntynyt maalaji, esimerkiksi sora, hiekka, savi ja moreeni

kivennäisvesi /kˈivennˌæisvesɪ/ (n)
mineralvatten
  virvoitusjuomana myytävä vesi, joka on peräisin luonnollisesta lähteestä tai johon on lisätty erilaisia suoloja, usein myös hiilihappoa

kives /kˈives/ (n)
testikel
  urospuolisten nisäkkäiden sukupuolielimiin kuuluva, kivespussissa sijaitseva, siittiöitä tuottava rauhanen

kivespussi /kˈivespˌussɪ/ (n)
pung, skrotum
  miehen sukupuolielin, jossa kivekset sijaitsevat

kivi /kˈivɪ/ (n)
sten
  kalliolohkare, kallioperästä irronnut kiinteä kappale
  mineraaliyhdisteet kiinteänä materiaalina
  eräiden pelien ja urheilulajien pelivälineet ja pelinappulat

kivihiili /kˈivɪhˌiːlɪ/ (n)
stenkol
  kiinteä ja hauras, väriltään musta tai mustanruskea rasvankiiltoinen tai himmeäpintainen, hiilen, vedyn, hapen, typen ja rikin yhdisteitä sekä rautaa, magnesiumia, kalsiumia, kaliumia, piitä, klooria ym. alkuaineita sisältävä hiilikivilaji

kivihuulikala /kˈivɪhˌuːlɪkˌala/ (n)
stensnultra
  huulikalojen heimoon kuuluvan -suvun ainoa laji () tai sen yksilö

kivikausi /kˈivɪkˌausɪ/ (n)
stenålder
  historiallinen aikakausi, jolloin työkalujen pääasiallinen valmistusmateriaali oli kivi

kivikirves /kˈivɪkˌirves/ (n)
stenyxa
  esihistoriallinen kirves, jonka terä on tehty kivestä

kivinilkka /kˈivɪnˌilkːa/ (n)
tånglake, ålkusa
  (erityisesti) edelliseen kuuluva laji tai sen yksilö

kivisimppu /kˈivɪsˌimpːu/ (n)
stensimpa
  yksi simppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista () tai sen yksilö

kivitasku /kˈivɪtˌasku/ (n)
stenskvätta
  (yleisesti) mikä tahansa kivitaskujen sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) laji tai sen yksilö

kivääri /kˈivæːrɪ/ (n)
gevär
  pitkällä rihlatulla piipulla varustettu tuliase, jolla ammutaan metallihylsyisiä ammuksia

klaava /klˈaːva/ (n)
klave
  metallirahan arvopuoli, vastakohta kruuna

klarinetisti /klˈarɪnetˌistɪ/ (n)
klarinettist
  klarinetin soittaja

klarinetti /klˈarɪnˌetːɪ/ (n)
klarinett
  puupuhaltimiin kuuluva puhallinsoitin

klarinettikonsertto /klˈarɪnˌetːɪkˌonsertːo/ (n)
klarinettkonsert
  konsertto klarinetille

klassinen /klˈassɪnen/ (adj)
klassisk
  muinaisen Kreikan ja Rooman sivistykseen kuuluva, sille ominainen tai sitä koskeva

klassismi /klˈassɪsmɪ/ (n)
nyklassicism
  taiteessa erityisesti 1700- ja 1800-luvuilla vaikuttanut tyylisuunta

klaustrofobia /klˈaustrofˌobɪa/ (n)
klaustrofobi
  kammo suljettuja tiloja kohtaan, ahtaanpaikankammo

klausuuri /klˈausuːrɪ/ (n)
klausur
  luostariin sulkeutuminen

klaviatuuri /klˈavɪatˌuːrɪ/ (n)
klaviatur
  pianon ja pianonkaltaisten soittimien koskettimisto, sormio

klimppi /klˈimpːɪ/ (n)
klimp
  möykky, kokkare

klisee /klˈiseː/ (n)
kliché, klyscha
  kulunut idea tai sanonta, joka on jo menettänyt ilmaisuvoimansa

klitoris /klˈitorɪs/ (n)
klitoris, kittlare
  (anatomia) naisen sukupuolielinten herkin osa

klooni /klˈoːnɪ/ (n)
klon
  suvuttomasti monistettu elollinen yksilö, joka on geneettisesti identtinen alkuperäisen yksilön kanssa

kloori /klˈoːrɪ/ (n)
klor
  halogeeneihin kuuluva alkuaine

kloorihapoke /klˈoːrɪhˌapoke/ (n)
klorsyrlighet
  HClO₂, esiintyy ainoastaan kloriiteissa

klootti /klˈoːtːɪ/ (n)
klot
  kirjan kansissa käytetty kyllästetty, kovaksi viimeistelty kaksiniitinen päällystekangas

klotoidi /klˈotoidɪ/ (n)
klotoid
  spiraali, jonka kaarevuus muuttuu suoraviivaisesti

klovni /klˈovnɪ/ (n)
clown, pajas, pellejöns
  perinteinen sirkuksen hahmo, tietyllä tavalla maskeerattu ja puettu ilveilijä

klusterianalyysi /klˈusterˌianalˌyːsɪ/ (n)
klusteranalys
  tilastomatemaattinen menetelmä, jolla aineistosta saadaan esille kimppuja

klyyvari /klˈyːvarɪ/ (n)
klyvare
  halkaisija, tuulenhalkaisija

klöntti /klˈøntːɪ/ (n)
klump
  epämääräinen kappale tai määrä jotakin ainetta

knalli /knˈallɪ/ (n)
plommonstop, knallhatt, kubb
  tukeva, pyöreäkupuinen huopahattu: knallihattu

koala /kˈoala/ (n)
koala
  Australiassa asuva pyöreäkuonoinen ja hännätön pussieläinlaji () tai sen yksilö

koboltti /kˈoboltːɪ/ (n)
kobolt
  eräs alkuaine, kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli, jota käytetään metalliseoksissa, kemiallinen merkki Co

kobolttikanuuna /kˈoboltːˌikanˌuːna/ (n)
koboltkanon
  gammasäteilyä lähettävä laite, jota käytettiin syövän hoidossa

kobolttipommi /kˈoboltːɪpˌommɪ/ (n)
koboltbomb
  ydinpommi, jossa koboltin on tarkoitus räjähdyksessä muuttua radioaktiiviseksi ja saastuttaa ympäristöään laajasti

kodeiini /kˈodeˌiːnɪ/ (n)
kodein
  eräs heikko opioidi, jota käytetään lievänä kipu- ja yskänlääkkeenä

kodikas /kˈodɪkas/ (adj)
hemtrevlig, trivsam
  sellainen, joka on kodinomainen, kotoinen; viihtyisä

kodikkuus /kˈodɪkːuːs/ (n)
hemtrevlighet, trevnad, trivsel
  se, että on kodikas

kodinkone /kˈodɪŋkˌone/ (n)
hushållsmaskin
  kodinhoidossa apuna käytettävä laite

kodittomuus /kˈodɪtːomuːs/ (n)
hemlöshet
  se, että on koditon

koetinkivi /kˈoetˌiŋkɪvɪ/ (n)
probersten
  kivi, jota käytetään kulta- ja hopeapitoisuuden määrittämisessä

koeviikko /kˈoevˌiːkːo/ (n)
provvecka
  oppilaitoksissa aika, jolloin keskitetysti pidetään viimeisimpien kurssien tentit

kofeiini /kˈofeˌiːnɪ/ (n)
koffein
  piristävä alkaloidi 1,3,7-trimetyyliksantiini, jota on useissa kasveissa, mm. kahvissa ja teessä

kofeiiniton /kˈofeˌiːnɪton/ (adj)
koffeinfri
  sellainen, joka ei sisällä kofeiinia

kognaatti /kˈoɡnaːtːɪ/ (n)
kognat, släktord
  sukulaissana; sana jolla on sama alkuperä

kohdata /kˈohdata/ (v)
träffa
  nähdä, tavata sattumalta, osua toisiinsa, törmätä

kohde /kˈohde/ (n)
föremål
  se, jolle, jota varten tai johon kohdistuen jotakin tehdään tai huomio, tunteet kohdentuvat

kohdistaa /kˈohdɪstaː/ (v)
rikta, rätta, adressera, inrikta, ställa in
  suunnata jokin johonkin

kohdunkaula /kˈohduŋkˌaula/ (n)
livmoderhals
  (elimistö) emättimen ja kohdunrungon välinen kohdun osa, cervix uteri

kohina /kˈohɪna/ (n)
brus
  kohiseva ääni

kohokki /kˈohokːɪ/ (n)
glim
  kohokkien () suvun kasvi

kohokohta /kˈohokˌohta/ (n)
höjdpunkt, klimax
  jonkin tapahtuman tai esim. tarinan huipentuma

kohopaino /kˈohopˌaino/ (n)
högtryck
  painomenetelmä, jossa väri levitetään pinnalle, jossa kuvio on koholla ja joka sitten painetaan painettavaan pintaan

kohortti /kˈohortːɪ/ (n)
kohort
  Roomalaisen legioonan yksikkö, jossa oli noin 500 miestä

kohota /kˈohota/ (v)
jäsa, pösa
  nousta

kohta /kˈohta/ (adv)
snart, just, strax
  hetken päästä, pian, tovin kuluttua

kohta /kˈohta/ (n)
plats, punkt
  suhteelliseen tarkkarajainen paikka jossakin

kohtalo /kˈohtalo/ (n)
öde
  asioiden kulku tai yleensä huono lopputulos ikään kuin se olisi ennalta määrätty

kohteliaisuus /kˈohtelɪˌaisuːs/ (n)
artighet, hövlighet, komplimang
  se, että on kohtelias; hyvät tavat

kohtelias /kˈohtelɪas/ (adj)
artig, hövlig
  sellainen, joka on ystävällinen ja huomaavainen

kohtu /kˈohtu/ (n)
livmoder
  (elimistö) naaraspuolisilla nisäkkäillä oleva lihaksikas elin, jonka sisällä sikiö kasvaa ja kehittyy

kohtusyöpä /kˈohtusˌyøpæ/ (n)
livmoderkräfta
  yleensä kohdunrungon syöpä l. endometriumsyöpä

kohtuullinen /kˈohtuːllɪnen/ (adj)
måttlig
  kohtuuden rajoissa oleva

kohyponyymi /kˈohyponˌyːmɪ/ (n)
kohyponym
  vieruskäsite; X on Y:n kohyponyymi, jos X:llä ja Y:llä on sama yläkäsite

koi /kˈoi/ (n)
mal
  jokin noin 3000-lajisen aitokoiden eli varsinaisten koiperhosten heimon () hyönteinen

koija /kˈoija/ (n)
koija
  (murteissa) pieni maja, koju tms.

koillinen /kˈoillɪnen/ (adj)
nordostlig
  sellainen, joka sijaitsee koillisessa, koillisessa oleva tai koillisesta tuleva, koillisen puoleinen

koillinen /kˈoillɪnen/ (n)
nordost
  väli-ilmansuunta pohjoisen ja idän välissä

koira /kˈoira/ (n)
hund, hynda
  Canidae-heimon suden sukuinen kotieläimeksi kesyyntynyt eläin ()

koiraeläimet /kˈoiraelˌæimet/ (n)
hunddjur
  (eläintiede) petoeläinten lahkoon kuuluva nisäkäsheimo. Heimoa ja sen lajien yksilöitä nimitetään usein koiriksi.

koirakusu /kˈoirakˌusu/ (n)
kortörad rävkusu
  eräs kusujen sukuun () kuuluva pussieläinten laji () tai tämän yksilö

koiramainen /kˈoiramˌainen/ (adj)
hundaktig, hundlik
  koiralle ominainen, koiran kaltainen

koiranheinä /kˈoiranhˌeinæ/ (n)
hundäxing
  (erityisesti) koiranheinien sukuun kuuluva

koiranheisi /kˈoiranhˌeisɪ/ (n)
olvon
  kukkiva pensas (), jonka eräitä lajikkeita käytetään koristekasveina

koirankieli /kˈoiraŋkˌielɪ/ (n)
hundtunga
  (erityisesti) rohtokoirankieli, koirankielien sukuun kuuluva

koirankoppi /kˈoiraŋkˌopːɪ/ (n)
hundkoja
  yleensä asuintalon tontilla sijaitseva, koiraa varten tehty rakennelma

koiranruoka /kˈoiranrˌuoka/ (n)
hundmat
  koirien ravinnoksi valmistettu ja tarjottava ruoka

koiranäyttely /kˈoiranˌæytːely/ (n)
hundutställning
  koirien näyttely- ja arvostelutapahtuma

koiras /kˈoiras/ (n)
hane
  uros, sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, joka hedelmöittää naaraan munasolut

koiraspuoli /kˈoiraspˌuolɪ/ (n)
hankön
  koiras, uros

koiravero /kˈoiravˌero/ (n)
hundskatt
  kunnan asukkaiden hallussa olevista koirista perittävä vero

koivikko /kˈoivɪkːo/ (n)
björkbestånd, björkdunge
  metsäalue, jossa kasvaa ainoastaan tai pääasiassa koivuja

koivu /kˈoivu/ (n)
björk
  puukasvisuku (), jonka lehtipuulajeja Suomessa kasvaa kolme: hieskoivu, rauduskoivu ja vaivaiskoivu. Koivu on tuulensuosija, jonka kukinto on kerrottu norkko. Koivun hedelmä on pähkylä.

koivumetsä /kˈoivumˌetsæ/ (n)
björkskog
  (metsätalous) pääasiallisesti koivuista muodostuva metsä

kojelauta /kˈojelˌauta/ (n)
instrumentbräda
  moottoriajoneuvon ohjaamon paneeli, jossa sijaitsee mittaristo ja monissa tapauksissa myös osa hallintalaitteistosta. Mittaristoon kuuluu yleensä nopeus-, kierrosluku-, moottorinlämpö- ja polttoainemittari.

kokaiini /kˈokaˌiːnɪ/ (n)
kokain
  kokapensaista saatava alkaloidi, joka stimuloi keskushermostoa estämällä dopamiinin, noradrenaliinin ja serotoniinin takaisinottoa hermosoluun; käytetään päihteenä valkoisen jauheen muodossa yleensä nuuskaamalla nenään

kokea /kˈokea/ (v)
uppleva
  havainnoida tapahtumia; käydä läpi jokin tuntemus; tehdä joitain tekoja, jotka voivat muuttaa tietomäärää, mielipiteitä tai kykyjä

kokemusperäinen /kˈokemˌusperˌæinen/ (adj)
empirisk
  kokemuksesta johtuva; kokemukseen perustuva

kokemäkeläinen /kˈokemˌækelˌæinen/ (n)
kumobo
  Pysyvästi Kokemäellä asuva henkilö.
  Syntyperältään kokemäkeläinen.

kokilli /kˈokɪllɪ/ (n)
kokill
  terästehtaan tai valimon valumuotti, kestomuotti

kokka /kˈokːa/ (n)
för, stäv
  aluksen etuosa, veneen keula

kokkari /kˈokːarɪ/ (n)
samlingspartist
  kokoomuslainen

kokki /kˈokːɪ/ (n)
kock, kokerska
  johtava ruoanlaittaja, usein keittiömestari; ravintolakokki
kock
  morfologialtaan pallonmuotoinen bakteeri

kokkolalainen /kˈokːolalˌainen/ (n)
karlebybo
  Pysyvästi Kokkolassa asuva henkilö.

koko /kˈoko/ (adj)
hel
  kaikki, täysi

koko /kˈoko/ (n)
storlek
  Kertoo absoluuttisista tai suhteellisista fyysisistä mitoista, sen kuinka suuri tai pieni joku tai jokin on. Koko voidaan ilmaista numeroin tai kirjainsymbolein. Esimerkiksi pituus, leveys, syvyys; pinta-ala; tilavuus.

koko ajan /kˈoko ˈajan/ (adv)
hela tiden
  jatkuvasti, toistuvasti, taukoamatta

kokoelma /kˈokoˌelma/ (n)
samling, galleri, kollektion, uppsättning
  kerätty valikoima jonkin mallin mukaisesti järjestettynä

kokolattiamatto /kˈokolˌatːɪamˌatːo/ (n)
heltäckningsmatta
  koko lattian peittävä kiinteästi kiinnitetty matto

kokonaan /kˈokonaːn/ (adv)
fullständigt
  täysin; kaikki osat mukaan lukien

kokonaisluku /kˈokonˌaisluku/ (n)
heltal
  positiivinen tai negatiivinen jakamaton ja desimaaliton luku, lukujoukon ℤ luku

kokonaisuus /kˈokonˌaisuːs/ (n)
helhet, totalitet
  yhteenkuuluvien osatekijöiden muodostama yhdessä toimiva yhdistelmä tai järjestelmä

kokonuotti /kˈokonˌuotːɪ/ (n)
helnot
  ¹/₁-nuotti, neljä ¹/₄-nuottia, ⁴/₄-tahtilajissa koko tahdin pituinen nuotti

kokoomus /kˈokoːmus/ (n)
samlingspartiet
  Kansallinen Kokoomus -puolueen käyttönimi; oikeistolainen puolue, joka toimii Suomessa.

kokoontuminen /kˈokoːntˌumɪnen/ (n)
sammankomst
  yhteen tuleminen, kerääntyminen

kokopäivätyö /kˈokopˌæivætyø/ (n)
heldagsarbet, heltidsarbete
  säännöllisenä työaikana kokopäiväisesti viitenä päivänä viikossa tehtävä työ

kokoushuone /kˈokoushˌuone/ (n)
mötesrum
  huone, jossa pidetään kokouksia ja jossa on kokouspöytä

koksi /kˈoksɪ/ (n)
koks
  kuivatisle, joka syntyy kaasulaitoksen sivutuotteena tai vartavasten koksittamalla; nimetään lähtöaineen tai käyttötarkoituksen mukaan; käytetään polttoon, kemianteollisuuden tarpeisiin ja masuuneissa.

koksittaa /kˈoksɪtːaː/ (v)
förkoksa
  tuottaa koksia kuivatislaamalla kivihiiltä

koktaili /kˈoktailɪ/ (n)
cocktail
  cocktail

kolari /kˈolarɪ/ (n)
krock
  kulkuneuvojen yhteentörmäys

koleerinen /kˈoleːrɪnen/ (adj)
kolerisk
  helposti kiivastuva, kiivasluonteinen

kolera /kˈolera/ (n)
kolera
  koleravibrion () aiheuttama vaarallinen tartuntatauti, joka saadaan saastuneen juomaveden tai ruoan mukana

kolesteroli /kˈolestˌerolɪ/ (n)
kolesterol
  ihmisen ja eläinten kaikkiin kudoksiin välttämättömänä kuuluva tyydyttymätön, rengasrakenteinen, veteenliukenematon kiteinen steroideihin kuuluva alkoholi, jota maksa tuottaa ja jota saadaan myös ravinnosta

kolhoosi /kˈolhoːsɪ/ (n)
kolchos
  osuustoiminnallinen maatila Neuvostoliitossa

koliini /kˈolɪːnɪ/ (n)
kolin
  eräs vitamiinin tavoin toimiva ravintoaine (kemiallinen kaava C₅H14NO+)

kolikko /kˈolɪkːo/ (n)
mynt, peng
  metallista lyöty raha, usein pieniarvoinen metalliraha

kollageeni /kˈollaɡˌeːnɪ/ (n)
kollagen
  tukikudoksen yleisin säiemäinen proteiini

kollehta /kˈollehta/ (n)
kollekt
  eräiden kristillisten kirkkokuntien (katolisen, anglikaanisen ja luterilaisen) käyttämä, jumalanpalveluksen alussa luettava yleinen rukous

kollektiivi /kˈollektˌiːvɪ/ (n)
kollektiv
  yhteistoiminnallinen yksikkö

kollektiivinen /kˈollektˌiːvɪnen/ (adj)
kollektiv
  yhteisöä koskeva, yhteisöllinen

kollektiivisana /kˈollektˌiːvɪsˌana/ (n)
kollektiv
  kieliopilliselta luvultaan yksiköllinen substantiivi, joka tarkoittaa useista olioista koostuvaa ryhmää tai muuta kokonaisuutta

kolli /kˈollɪ/ (n)
hankatt
  uroskissa, urospuolinen kissa
paket
  rahti- tai matkatavaran kuljetusyksikkö, joka voi olla pakkaustavan mukaan pahvilaatikko, matkalaukku, paali, häkki, paketti, säkki tms.

kolloidi /kˈolloidɪ/ (n)
kolloid
  (kemia) ympäröivään väliaineeseen sekoittunut aine, joka muodostuu häviävän pienistä hiukkasista. Väliaineena saattaa toimia vesi, alkoholi, ilma, rasva tms.

kollokaatio /kˈollokˌaːtɪo/ (n)
kollokation
  samassa lausekkeessa usein esiintyvät sanat

kolmas valtakunta /kˈolmas vˈaltakˌunta/ (n)
Tredje riket
  saksalaisten antama nimitys natsi-Saksalle

kolmikko /kˈolmɪkːo/ (n)
tretal, trialis, trial
  triaali; kieliopillinen luku, jota käytetään, kun puheena olevia asioita on täsmälleen kolme. On tavattu vain eräiden austronesialaisperäisten kielten pronomineilla.

kolmiloikka /kˈolmɪlˌoikːa/ (n)
tresteg
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on edetä kolmella loikalla mahdollisimman pitkälle

kolminaisuudenpäivä /kˈolmɪnˌaisuːdˌempæivæ/ (n)
Heliga Trefaldighets dag
  Pyhän Kolminaisuuden päivä, ensimmäinen sunnuntai helluntain jälkeen

kolmio /kˈolmɪo/ (n)
triangel, trekant
  monikulmio, jossa on kolme sivua ja kolme kulmaa
trea
  asunto, jossa on kolme huonetta (kun keittiötä ja kylpyhuonetta ei lasketa huoneiksi)

kolmipiikki /kˈolmɪpˌiːkːɪ/ (n)
storspigg
  pohjoisen pallonpuoliskon vesissä elävä noin 4–7 cm pitkä kala (), jolla on selässään nimensä mukaisesti kolme piikkiruotoa

kolmipyörä /kˈolmɪpˌyøræ/ (n)
trehjuling
  kolmella pyörällä varustettu polkupyörä

kolmisädetyräkki /kˈolmɪsˌædetyrˌækːɪ/ (n)
rävtörel
  Suomessakin esiintyvä tyräkkien sukuun kuuluva kasvi ; Suomessa muinaistulokas

kolmoisolento /kˈolmoisolˌento/ (n)
trippelgångare
  henkilö tai muu olento, joka muistuttaa kahta muuta niin paljon, että sekaantuminen on todennäköistä tai ainakin mahdollista

kolmoispiste /kˈolmoispˌiste/ (n)
trippelpunkt
  faasidiagrammin piste, jossa sama aine voi samanaikaisesti olla sekä kiinteässä, nestemäisessä että kaasumaisessa olomuodossa

kolmonen /kˈolmonen/ (n)
trea
  kolmen numero, numero 3; numerolla kolme merkitty tai järjestetty

kolokvintti /kˈolokvˌintːɪ/ (n)
kolokvint
  Intiassa ja Pohjois-Afrikassa kasvava kurkkukasvi () ja sen marja

kolonialismi /kˈolonˌialˌismɪ/ (n)
kolonialism
  siirtomaapolitiikka; erityisesti eurooppalaisten valtojen 1800-luvun lopusta 1900-luvun puoliväliin harjoittama

kolonna /kˈolonna/ (n)
kolonn
  sotilasajoneuvojen rivistö, saattue

koltansaame /kˈoltansˌaːme/ (n)
skoltsamiska
  Suomessa ja luoteisella Venäjällä puhuttava saamelaiskieli (kielitunnus: sms)

koltta /kˈoltːa/ (n)
skolt
  kolttasaamelainen
skoltlapska, skoltsamiska
  kolttasaamelaisten puhuma kieli, koltansaame

kolumbaario /kˈolumbˌaːrɪo/ (n)
kolumbarium#Ruotsi
  huone tai muu tila, joka on varattu säilytyspaikaksi polttamalla haudattujen tuhkauurnille

koma /kˈoma/ (n)
koma
  komeetan ytimen ympärillä oleva Auringon säteilyn irrottama pöly- ja kaasupilvi; huntu

komea /kˈomea/ (adj)
ståtlig
  ulkonäöltään miellyttävä (erityisesti miehestä)

komealupiini /kˈomeˌalupˌiːnɪ/ (n)
blomsterlupin
  , alkujaan pohjoisamerikkalainen, näyttävästi kukkiva rehu- ja koristekasvi, paikoin haitallinen vieraslaji

komeetta /kˈomeːtːa/ (n)
komet
  pääasiassa jäästä koostuva aurinkokunnan kappale, jonka ympärillä on Auringon säteilyn irrottama koma ja kaasu- tai pölypyrstö

komentaa /kˈomentaː/ (v)
kommando
  käskeä, määrätä

komentaja /kˈomentˌaja/ (n)
kommendör, kommendörkapten
  yksi merivoimien sotilasarvoista, vastaa Suomessa maa- ja ilmavoimien everstiluutnanttia

komentosilta /kˈomentosˌilta/ (n)
kommandobrygga
  konealuksen yläkannella oleva tila ohjaamoineen, josta kapteeni, perämies ja laivaan tullut luotsi valvoo, usein myös ohjaa, laivan kulkua

komentovyö /kˈomentovyø/ (n)
koppel
  päällystövyö

komitatiivi /kˈomɪtatˌiːvɪ/ (n)
komitativ
  seuraa tai kuulumissuhdetta ilmaiseva sijamuoto; suomen komitatiivissa olevan sanan sijapääte on -ine, johon substantiivien kohdalla liittyy myös omistusliite.

kommentoida /kˈommentˌoida/ (v)
kommentera
  antaa lausunto jostakin asiasta

kommentti /kˈommentːɪ/ (n)
uttalande
  jotain kommentoiva ilmaus; mielipiteen ilmaus, selitys, huomautus

kommunikea /kˈommunˌikea/ (n)
kommuniké
  tiedonanto, varsinkin viranomaisten julkaistavaksi antama ilmoitus

kommunismi /kˈommunˌismɪ/ (n)
kommunism
  Karl Marxin kapitalismin kritiikin ja yhteiskunnallisen kehityskulun tarkastelun yhteydessä hahmottama ekstrapolaatio ja Marxin ajatuksille perustuva ideologia yhteiskunnallisen kehityskulun huipentumasta, joka saavutetaan Marxin mielestä välttämättömän sosialismin välivaiheen kautta, kun yhteiskunta on kehittynyt korkealle tasolle; vallitsee yhteiskuntaluokaton yhteiskunnallinen utopia, jossa toteutuu tuotantovälineiden yhteisomistus ja raha ja valtio ovat poistuneet tarpeettomina
  pääasiassa Vladimir Leninin ajatuksille perustuva poliittinen aate, joka pyrkii käytännöllisesti syrjäyttämään porvariluokan ja porvarien hallitseman valtion väkivaltaisen vallankumouksen kautta ilman Marxin teoretisoimaa sosialismin välivaihetta, ja johtoporukalla on pyrkimys kehittää maata valtiojohtoisesti sosialismiin ja etenevästi kohti Marxin utopiaa; yksityisomaisuus valtiollistetaan tai kollektivisoidaan; oikeammin marxismi-leninismi; käytetty myös sanaa bolševismi
  1900-luvulla eri maissa kokeiltu nimellisesti sellaiseksi kutsuttu ja marxismi-leninismillä perusteltu, mutta Marxin alkuperäisistä ja Leninin käytännöllisistä ajatuksista suurestikin poikkeava yhteiskuntamalli, jossa ainakin nimellisesti kommunistisen puolueen johtama totalitaarinen valtio omisti pääosan tuotantovälineistä ja toteutti keskusjohtoista suunnitelmataloutta; kutsuttu myös valtiokapitalismiksi, valtiososialismiksi tai reaalisosialismiksi; tunnetuimpia harjoittajia Josif Stalin (stalinismi) ja Mao Zedong (maolaisuus)

kommunisti /kˈommunˌistɪ/ (n)
kommunist
  kommunistisen puolueen jäsen; entisissä reaalisosialistisissa maissa usein yhteiskuntaa ohjanneen ja hallinneen puoluekoneiston työntekijä
  kommunismin kannattaja; usein henkilö joka kiinnittää huomiota omaisuuden epätasaiseen jakautumiseen
  kuka tahansa hyvin vasemmistolaiseksi tunnustautuva tai puhujan sellaisena pitämä henkilö

komparaatio /kˈomparˌaːtɪo/ (n)
komparation
  adjektiivin, adverbin ja joskus myös substantiivin taivuttaminen vertailuasteissa ts. niiden asettaminen keskenään laadulliseen järjestykseen. Tässä yhteydessä voidaan puhua myös vertailuluokista. Esimerkkejä:

komparatiivi /kˈomparatˌiːvɪ/ (n)
komparativ
  voittoaste, on vertailuaste, joka ilmaisee komparaatiossa keskimmäisen asteen

kompassi /kˈompassɪ/ (n)
kompass
  suunnan määritykseen tarkoitettu laite, jonka neula näyttää pohjoinen–etelä-suunnan

kompassiruusu /kˈompassɪrˌuːsu/ (n)
kompassros
  kompasseissa, kartoissa, merikartoissa ja joskus myös koristeena käytettävä kuvio, joka osoittaa ilmansuunnat

kompensaatio /kˈompensˌaːtɪo/ (n)
kompensation
  korvaus menetyksestä, haitasta tai alivoimasta

kompleksiluku /kˈompleksˌiluku/ (n)
komplext tal
  luku, joka koostuu reaaliluvusta ja imaginaariyksiköstä

komplikaatio /kˈomplɪkˌaːtɪo/ (n)
komplikation
  lisävaikeus, pulma, mutka

kompostoida /kˈompostˌoida/ (v)
kompostera
  maaduttaa käyttämällä kompostia

kompressori /kˈompressˌorɪ/ (n)
kompressor
  sähköllä tai polttomoottorilla toimiva pumppu, joka pumppaa kaasua pienempään tilaan ja lisää painetta

kompura /kˈompura/ (n)
klant
  sellainen, joka on taipuvainen kompuroimaan

kondensaattori /kˈondensˌaːtːorɪ/ (n)
kondensator
  elektroniikan ja sähkötekniikan komponentti, joka kykenee varastoimaan energiaa

kondenssivesi /kˈondenssˌivesɪ/ (n)
imma
  kylmälle pinnalle tai jäähdytyslaitteistoihin ilmasta tiivistyvä vesi

kondiittori /kˈondɪːtːˌorɪ/ (n)
konditor, sockerbagare
  sokerileipuri, konditoriatuotteiden valmistaja

kondiktio /kˈondɪktˌio/ (n)
kondiktion
  (velvoiteoikeus) edunpalautus

konditionaali /kˈondɪtˌionˌaːlɪ/ (n)
konditionalis
  tapaluokka, joka ilmaisee epävarmuutta tai ehdollisuutta. Konditionaalin pääte suomen kielessä on -isi.

konditoria /kˈondɪtˌorɪa/ (n)
kondis, konditori
  makeita leivonnaisia valmistava sokerileipomo, jonka yhteydessä on monesti kahvila

kondomi /kˈondomɪ/ (n)
kondom, gummi
  siittimen päälle yhdynnän ajaksi laitettava ehkäisyväline, jolla pyritään estämään raskaus ja sukupuolitautien leviäminen

konduktanssi /kˈonduktˌanssɪ/ (n)
konduktans
  sähkönjohtavuus (tunnus G, yksikkö S); admittanssin reaaliosa, resistanssin käänteisarvo

konduktööri /kˈonduktˌøːrɪ/ (n)
konduktör
  junan matkustamon tai raitiovaunun valvoja, joka tarkastaa tai myy matkalippuja

kone /kˈone/ (n)
maskin
  mekaaninen tai sähköinen laite, joka välittää tai muuttaa energiaa suorittamaan tai avustamaan jotakin tehtävää

koneenhoitaja /kˈoneːnhˌoitaja/ (n)
maskinist, maskinskötare
  tuotantolaitoksessa tuotantoon käytettävän laitteiston käytönvalvontaa ja ylläpitoa työnään toteuttava henkilö

konekivääri /kˈonekɪvˌæːrɪ/ (n)
kulspruta, maskingevär
  raskas alle 20 mm kaliiperin sarjatuliase, joka on suunniteltu pitkiin tulisarjoihin

konepaja /kˈonepˌaja/ (n)
maskinverkstad
  metallituotteita valmistava teollisuuslaitos

konepistooli /kˈonepˌistoːlɪ/ (n)
kulsprutepistol, maskinpistol
  pistoolipatruunaa ampuva kevyt konetuliase

konetuliase /kˈonetˌulɪˌase/ (n)
maskineldvapen
  tuliase, joka kykenee ampumaan sarjatulta

konetykki /kˈonetˌykːɪ/ (n)
automatkanon
  tykki, jolla voidaan ampua sarjatulta

konflikti /kˈonflɪktɪ/ (n)
konflikt
  syvä ristiriita, etujen tai näkemysten yhteentörmäys, selkkaus

konformismi /kˈonformˌismɪ/ (n)
konformism, likformighet
  yhdenmukaisuuspyrkimys, yksilön mukautuminen enemmistön mielipiteeseen, arvoihin tai käyttäytymiseen

konjakki /kˈonjakːɪ/ (n)
konjak
  Ranskassa Cognacin maakunnassa valmistettava, tammitynnyreissä vanhennettava viinitisle, vahva alkoholijuoma

konjugaatio /kˈonjuɡˌaːtɪo/ (n)
konjugation
  vastinkromosomien rinnanasettuminen meioosin alkuvaiheessa

konjunktio /kˈonjuŋktˌio/ (n)
konjunktion
  sidesana, sanaluokka sanoja ja lauseita yhdistäville sanoille. Konjunktiot jakautuvat rinnastuskonjunktioihin ja alistuskonjunktioihin
  "ja"-sanaa vastaava looginen konnektiivi, tai sen avulla muodostettu yhdistetty väittämä: jos A on tosi ja B on tosi
  kahden taivaankappaleen asettuminen katsojaan nähden samalle linjalle; aspekti, jossa taivaankappaleiden välinen kulmaetäisyys ekliptikaa pitkin laskettuna on 0°

konkelo /kˈoŋkelo/ (n)
påfällningsträd
  kaatunut puu, joka nojaa pystyssä olevaan puuhun

konkordanssi /kˈoŋkordˌanssɪ/ (n)
konkordans
  yhtäpitävyys, yhdenmukaisuus

konkurssi /kˈoŋkurssɪ/ (n)
konkurs
  vararikko; kyvyttömyys maksaa velkojalle (eli takaisin rahan lainaajalle)

konnanleinikki /kˈonnanlˌeinɪkːɪ/ (n)
blåsranunkel
  Suomenkin luonnossa esiintyvä leinikkien sukuun kuuluva kasvi

konsangviniteetti /kˈonsaŋvˌinɪtˌeːtːɪ/ (n)
konsangvinitet
  verisukulaisuus

konsentraatio /kˈonsentrˌaːtɪo/ (n)
koncentration
  liuoksessa liuenneena olevan ainemäärän pitoisuuden (hiukkasten lukumäärää) liuoksen tilavuusyksikköä kohti ilmaiseva suure, jonka yksikkö on (mol/dm³) tai (mol/l)

konsertti /kˈonsertːɪ/ (n)
konsert
  tilaisuus, jossa esitetään musiikkia; musiikkiesitys

konsessiivinen /kˈonsessˌiːvɪnen/ (adj)
koncessiv
  myöntävä, salliva, myöntyvä

konsiliarismi /kˈonsɪlˌiarˌismɪ/ (n)
konciliarism
  uudistusliike katolisessa kirkossa 1300–1500-luvuilla, joko korosti kirkolliskokousten (konsiili) valtaa yli paavin vallan

konsonantti /kˈonsonˌantːɪ/ (n)
konsonant, medljud
  äänne, jota äännettäessä ilmavirta ei pääse etenemään esteettä suun keskilinjalla

konstruoida /kˈonstruoˌida/ (v)
konstruera
  tehdä konstruktio, rakentaa, muodostaa

konsultaatio /kˈonsultˌaːtɪo/ (n)
konsultation
  neuvottelu yl. saman alan toimijan kanssa ratkaisun löytämiseksi tai neuvon saamiseksi asiantuntijalta

konsultti /kˈonsultːɪ/ (n)
konsult
  henkilö, jonka toimenkuva on tarjota asiantuntijapalveluita erityisesti yrityksille

kontiainen /kˈontɪˌainen/ (n)
mullvad
  eurooppalainen maamyyrä , maahan kaivamissaan käytävissä elävä hyönteissyöjälaji

kontiolahtelainen /kˈontɪolˌahtelˌainen/ (n)
kontiolaxbo
  Pysyvästi Kontiolahdella asuva henkilö.

kontrabasso /kˈontrabˌasso/ (n)
kontrabas, basfiol, ståbas
  suurin ja matalaäänisin perinteisessä sinfoniaorkesterissa käytettävistä jousisoittimista

kontrabassosaksofoni /kˈontrabˌassosˌaksofˌonɪ/ (n)
kontrabassaxofon
  toiseksi matalaäänisin käytössä oleva saksofoniperheen jäsen

kontribuoida /kˈontrɪbˌuoɪda/ (v)
kontribuera
  osallistua, ottaa osaa

kontti /kˈontːɪ/ (n)
container
  rahtauksessa käytetty standardimittainen tavaran kuljetussäiliö

konttialus /kˈontːɪalus/ (n)
containerfartyg
  rahtilaiva, joka kuljettaa standardikokoisia kontteja

konvikti /kˈonvɪktɪ/ (n)
konvikt, konviktorium
  ylioppilastäysihoitola, yliopistossa oleva sisäoppilaitos, erityisesti teologian ylioppilaiden kodinomainen asuntola

kookos /kˈoːkos/ (n)
kokos
  kookospalmu (Cocos nucifera), sen hedelmä tai jokin siitä saatu tuote

kookosmaito /kˈoːkosmˌaito/ (n)
kokosmjölk
  kookospähkinän mallosta tehty vaalea, maitomainen neste

kookospalmu /kˈoːkospˌalmu/ (n)
kokospalm
  sulkapalmuihin lukeutuva puu Cocos nucifera, jonka hedelmä kookospähkinäksi kutsuttu on kookas luumarja

kookospähkinä /kˈoːkospˌæhkɪnæ/ (n)
kokosnöt
  kookospalmun hedelmä, kookas luumarja, jota kutsutaan arkikielessä pähkinäksi

kookosvesi /kˈoːkosvˌesɪ/ (n)
kokosvatten
  kirkasta nestettä, jota saadaan nuorten vihreiden kookospähkinöiden sisältä; lähes puhdasta vettä

kooma /kˈoːma/ (n)
koma
  syvä tajuttomuus

koomikko /kˈoːmɪkːo/ (n)
komiker
  komedian esittäjä

koommin /kˈoːmmɪn/ (adv)
därefter
  sittemmin, jälkeenpäin

koostaa /kˈoːstaː/ (v)
kompilera
  muodostaa kokoamalla otteita eri lähteistä

koostua /kˈoːstua/ (v)
bestå, sammansätta
  muodostua joistakin osista

koota /kˈoːta/ (v)
samla
  kerätä

kopio /kˈopɪo/ (n)
kopia
  alkuperäisen (esineen tai asian) jäljennös

koppi /kˈopːɪ/ (n)
cell
  hyvin pieni huone

koppisiemeninen /kˈopːɪsˌiemenɪnen/ (adj)
gömfröig
  (kasvista) sellainen, jolla on emilehdessä siementä suojaava umpinainen tyviosa

koppisiemeninen /kˈopːɪsˌiemenɪnen/ (n)
gömfröväxt
  koppisiemeninen kasvi, kukkakasvi

koptilainen /kˈoptɪlˌainen/ (adj)
koptisk
  Egyptin koptilaiseen kirkkoon,sen jäseniin, kopteihin, tai koptin kieleen liittyvä

koraali /kˈoraːlɪ/ (n)
koral
  (musiikki) eri aikakausina eri kirkkokunnissa erilaisia muotoja saanut kirkkolaulu. Koraali on myös virren sävelmä.

koralli /kˈorallɪ/ (n)
korall, koralldjur
  eräiden korallieläinten (Anthozoa) muodostama runkokunta ja sen kalkkinen kivettymä; nämä kivettymät etenkin kaupallisesti esim. koruissa hyödynnettynä

korallihiekka /kˈorallɪhˌiekːa/ (n)
korallsand
  korallieläinten jäänteistä muodostuneesta korallikalkkikivestä aallokon murentamaa veden virtausten kuljettamaa ja kasaamaa hiekkaa

korallikaulanauha /kˈorallɪkˌaulanˌauha/ (n)
korallhalsband
  (koru) koruteollisuuden koralliraaka-aineesta valmistama koru.

korallikoru /kˈorallˌikoru/ (n)
korallsmycke
  korallista valmistettu koru. Erityisesti jalokoralliksi nimetyn korallin kalkkirunkoja käytetään korujen raaka-aineena.

korallikäärme /kˈorallɪkˌæːrme/ (n)
korallorm
  Myrkkytarhakäärmeiden heimon pariin sukuun kuuluvia hoikkarrakenteisia lajeja, useimmat pieniä tai keskikokoisia, väritykseltään kirjavapoikkijuovaisia eteläisessä Amerikassa tavattavia matelijoita. Korallikäärme on yleensä hyvin myrkyllinen.

korallinpunainen /kˈorallˌimpunˌainen/ (adj)
korallröd
  punaisen korallin väri, korallinpunainen, johtuu rautayhdisteistä, jotka ovat sekoittuneet rungon rakenneaineena tavallisesti olevaan kalsiumkarbonaattiin tai magnesiumkarbonaattiin

koralliriutta /kˈorallɪrˌiutːa/ (n)
korallrev
  meressä oleva runkokunnittain elävien korallieläinten jäänteistä muodostunut kasautuma. Koralliriuttoja on lämpimissä merissä, erityisesti Korallimeressä.

korallisaari /kˈorallɪsˌaːrɪ/ (n)
korallö
  aaltojen korallisärkälle kuljettamista korallin palasista muodostunut matala saari

korallisärkkä /kˈorallɪsˌærkːæ/ (n)
korallbank
  korallihiekasta virtausten kokoama särkkä.

korealainen /kˈorealˌainen/ (adj)
koreansk
  Korean niemimaalta, Etelä- tai Pohjois-Koreasta peräisin oleva

korealainen /kˈorealˌainen/ (n)
koreanska, korean
  Korean niemimaan asukas, eteläkorealainen tai pohjoiskorealainen

korento /kˈorento/ (n)
såstång
  kannin, yksin tai kaksin kantamiseen käytettävä riuku
slända
  eräisiin esimerkiksi suden-, muurahais-, harso-, kaisla-, vaha-, koski-, kärsä-, lumi-, skorpioni- tai päivänkorentoihin kuuluva hyönteislaji () tai sellaisen yksilö

kori /kˈorɪ/ (n)
korg
  usein vitsoista tai päreistä punottu tai muovinen, päältä avoin kuljetusastia
karosseri, kaross
  24 juomapullon muovinen kuljetusastia

korianteri /kˈorɪˌanterɪ/ (n)
koriander
  eräs vanhimpia tunnettuja viljelykasveja (Coriandrum sativum), jonka lehtiä ja hedelmiä käytetään mausteena
  sen hedelmä, jota myös virheellisesti siemeneksi kutsutaan

koripaju /kˈorɪpˌaju/ (n)
korgvide
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pajujen sukuun kuuluva kasvi , jota käytetään raaka-aineena punonnassa

koripallo /kˈorɪpˌallo/ (n)
basket, korgboll
  pallopeli, jossa kerätään pisteitä heittämällä pallo korkealla sijaitsevaan vastustajan koriin

koristekasvi /kˈorɪstekˌasvɪ/ (n)
prydnadsväxt
  kasvi, jota viljellään lähinnä sen ulkonäön esteettisten arvojen vuoksi koristeeksi

korjaaja /kˈorjaːja/ (n)
reparatör
  henkilö joka korjaa, erityisesti teknisiä laitteita

korjaamo /kˈorjaːmo/ (n)
verkstad
  työpaja tai verstas, jossa korjataan jotain, tavallisesti ajoneuvoja

korjata /kˈorjata/ (v)
reparera
  saattaa ehyeksi, toimivaksi

korkea /kˈorkea/ (adj)
hög
  jonkin mitattavalta suureen suuri arvo

korkeakoulu /kˈorkeakˌoulu/ (n)
högskola
  yliopisto tai ammattikorkeakoulu

korkealaatuinen /kˈorkealˌaːtwɪnen/ (adj)
fin
  sellainen, jonka laatu on korkea

korkeapaine /kˈorkeapˌaine/ (n)
högtryck
  antisykloni, ilmakehän virtausjärjestelmän ilmiö; korkeapaineen alueella vallitseva ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna korkeampi ilmanpaine

korkein oikeus /kˈorkein ˈoikeus/ (n)
högsta domstolen
  riita- ja rikosasioissa ylin oikeusaste, jonka päätökset ohjaavat oikeudenkäyttöä alemmissa oikeusasteissa

korkeus /kˈorkeus/ (n)
höjd
  (geometria) pystysuuntainen mitta kohteen tyvestä tai juuresta ylimpään kohtaan
  asema tai sijainti vertailutasoon nähden korkealla, vertailutason yläpuolella

korkeushyppy /kˈorkeushˌypːy/ (n)
höjdhopp
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli ilman apuvälineitä

korkki /kˈorkːɪ/ (n)
kork
  korkkitammesta saatava materiaali
  muovista, metallista tai luonnonkorkista tehty kapeasuisen astian sulkemiseen käytetty tulppa

korkkiaine /kˈorkːɪˌaine/ (n)
korkämne
  yhteisnimitys versokasvien korkkisolujen seiniin kerrostuville rasvahappojen estereille

korkkitammi /kˈorkːɪtˌammɪ/ (n)
korkek
  Välimeren maiden länsiosissa kasvava aina vihanta tammi (), jonka vahvasta kuorikerroksesta kerätään korkkia

korko /kˈorko/ (n)
ränta
  lainasta maksettava prosentuaalinen hinta

korkokanta /kˈorkokˌanta/ (n)
räntesats, räntefot
  prosentteina ilmoitettu tietyltä ajanjaksolta (usein vuosi) maksettavan koron suhde pääomaan

korkorauta /kˈorkorˌauta/ (n)
klackjärn
  jalkineen korkoon kiinnitettävä kulutusta estävä metallinen vahvike

korniisi /kˈornɪːsɪ/ (n)
kornisch, gesims
  klassisessa arkkitehtuurissa päätykolmion vaakasuora alaosa, pylväiden kannatteleman palkiston ylin, ulkoneva osa

koro /kˈoro/ (n)
skura
  kuvion reunoissa ja kentän tai kuvion jaossa käytetty koristeviiva

korostaa /kˈorostaː/ (v)
lyfta fram, understryka
  tuoda erityisen hyvin esille jokin asia, painottaa, tähdentää, alleviivata

korostus /kˈorostus/ (n)
betoning
  painokas esiintuonti

korotus /kˈorotus/ (n)
höjning
  jonkin siirtäminen ylemmäs

korotusmerkki /kˈorotˌusmerkːɪ/ (n)
korsförtecken
  symboli ♯, joka ilmaisee puolen sävelaskeleen korotusta

korpialvejuuri /kˈorpɪˌalvejˌuːrɪ/ (n)
granbräken
  Suomenkin luonnossa esiintyvä alvejuurten sukuun kuuluva kasvi

korpilahtelainen /kˈorpɪlˌahtelˌainen/ (n)
korpilaxbo
  Pysyvästi Korpilahdella asuva henkilö.

korpipaatsama /kˈorpɪpˌaːtsama/ (n)
brake
  paatsamien sukuun kuuluva kasvi

korppi /kˈorpːɪ/ (n)
korp
  suuri täysin musta variksen sukuinen lintu (), Suomessa yleisimpänä itäisessä Pohjois-Suomessa, pesii puussa tai kallionkielekkeellä

korppikotka /kˈorpːɪkˌotka/ (n)
gam
  haukkalintuihin kuuluva haaskansyöjä, joka käyttää ravintonaan luonnollisesti kuolleiden tai petoeläinten tappamien eläinten raatoja

korppoolainen /kˈorpːoːlˌainen/ (n)
korpobo
  Pysyvästi Korppoossa asuva henkilö.

korppu /kˈorpːu/ (n)
skorpa
  kuivattu vehnäleipä- tai pullaviipale, jonka päällä on usein sokeria

korppujauho /kˈorpːujˌauho/ (n)
ströbröd
  leivosten ja muiden ruokien leivittämiseen käytettävä ainesosa

korpukka /kˈorpukːa/ (n)
kakaoskinn
  , Suomessakin tuoreilla lehtomaisilla kankailla tavattava kantasieni

korrelaatio /kˈorrelˌaːtɪo/ (n)
korrelation
  vastaavista ominaisuuksista johtuva suhde, vastaavuussuhde, vastaavuus

korreloida /kˈorrelˌoida/ (v)
korrelera
  vastata, olla korrelaatiossa

korruptio /kˈorruptˌio/ (n)
korruption
  se, että tekee päätöksiä epätasapuolisesti omaa tai läheistensä etua ajatellen

korsetti /kˈorsetːɪ/ (n)
korsett
  yleensä naisten tukiliivi, sukkanauhaliivi, kureliivi

korsi /kˈorsɪ/ (n)
strå
  heinäkasvin varsi, jossa on nivelten kohdalla paisunut solmu, jonka yläpuolelta välikasvusolukosta kasvu tapahtuu

korsika /kˈorsɪka/ (n)
korsiskanska
  Korsikan saarella puhuttava kieli (kielitunnus: co)

korte /kˈorte/ (n)
fräken
  ontto- ja nivelikäsvartisia sanikkaiskasveja (Equisetum)

kortteli /kˈortːelɪ/ (n)
kvarter
  kaupungin vierekkäisten risteävien katujen välinen alue

kortti /kˈortːɪ/ (n)
kort
  ohut, yleensä neliskulmainen pala kartonkia tai muovia

korttikäsi /kˈortːɪkˌæsɪ/ (n)
hand
  korttipelin käsi eli pelaajan alussa saamat tai kulloisellakin hetkellä pelattavissa, ”kädessä” olevat kortit

korttipakka /kˈortːɪpˌakːa/ (n)
kortlek
  korttipelien pelaamiseen tarkoitettu sarja kortteja; tavallisesti 52 kortista ja neljästä maasta koostuvat kortit

korttitalo /kˈortːɪtˌalo/ (n)
korthus
  pysty- ja vaakasuoraan pinotuista pelikorteista tehty rakennelma
  epävakaa tai hutera rakennelma tai muu viritelmä, joka romahtaa helposti

koru /kˈoru/ (n)
smycke
  vartalolla oleva, usein vaatteisiin kiinnitetty, taide-esine, jonka merkitys on esteettinen, sosiaalista tai yhteiskunnallista asemaa ilmaiseva tai uskonnollinen

korundi /kˈorundɪ/ (n)
korund
  mineraali, joka on alumiinioksidin (Al₂O₃) kiteinen muoto

korva /kˈorva/ (n)
öra
  nisäkkäillä kolmesta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osasta muodostuva elin, joka aistii ääniä ja toimii tasapainoelimenä ja liikeaistimena
  korvan pään ulkopuolelle näkyvä osa, korvalehti

korvakoru /kˈorvakˌoru/ (n)
örhänge
  koru, joka kiinnitetään korvalehteen siihen tehtyyn lävistysreikään tai klipillä

korvalehti /kˈorvalˌehtɪ/ (n)
öronmussla
  ulkokorvan näkyvä osa pään sivulla

korvapuusti /kˈorvapˌuːstɪ/ (n)
kanelbulle, örfil
  kanelilla, sokerilla ja voilla täytetty pulla
örfil
  läimäytys avokämmenellä korvalle

korvasieni /kˈorvasˌienɪ/ (n)
stenmurkla
  käsittelemättömänä erittäin myrkyllinen, Suomessa ruokasienenä käytetty kotelosieni ()

korvata /kˈorvata/ (v)
gottgöra
  täyttää jollain jonkin toisen paikka tai tarkoitus
ersätta
  hyvittää aiheutunut vahinko; palauttaa maksu jstk, kompensoida

korvaus /kˈorvaus/ (n)
kompensation
  kompensaatio, aiheutetusta vahingosta maksettu hyvitys

korvausvaatimus /kˈorvausvˌaːtɪmus/ (n)
ersättningsanspråk, ersättningskrav
  rikoksen uhrin rikoksen tekijälle esittämä vaatimus korvauksesta

korvetti /kˈorvetːɪ/ (n)
korvett
  toisesta maailmansodasta lähtien fregattia pienempi partio- ja saattoalus, jotka yleensä käsitetään 600-3000 tonnin massaisiksi

kosija /kˈosɪja/ (n)
friare, giljare
  henkilö, joka kosii

kosijatar /kˈosɪjatar/ (n)
frierska, giljerska
  nainen, joka kosii

kosini /kˈosɪnɪ/ (n)
cosinus
  suorakulmaisen kolmion terävän kulman viereisen kateetin suhde sen hypotenuusaan; vastaava funktio

kosinta /kˈosɪnta/ (n)
frieri
  kosiminen; pyyntö toiselle henkilölle tulla puolisoksi

koska /kˈoska/ (adv)
eftersom, när, därför att
  (interrogatiivinen) aikaa kysyvä adverbi, milloin

koskaan /kˈoskaːn/ (adv)
någonsin
  (kysymyslauseessa, relatiivilauseessa) ylipäätään, edes joskus
aldrig
  () ei minään aikana, ajankohtana

koskenniska /kˈoskennˌiska/ (n)
forshuvud, forsnacke
  kosken yläosassa oleva kynnys, jonka yli vesi purkautuu

koskettaa /kˈosketːaː/ (v)
gripa
  liikuttaa (emotionaalisesti)

koskettimisto /kˈosketːɪmˌisto/ (n)
tangentbord
  soittimen osa, koskettimien muodostama kokonaisuus

kosketus /kˈosketus/ (n)
kontakt
  koskettamisen tapahtuma, koskettaminen

kosketuslevy /kˈosketˌuslevy/ (n)
styrplatta
  kannettavissa tietokoneissa yleensä näppäimistön alapuolelle integroitu ulkoisen hiiren korvaava osoitinlaite

kosketusnäyttö /kˈosketˌusnæytːø/ (n)
pekskärm
  näyttö, jolla graafista käyttöliittymää hallitaan koskettelemalla näytön pintaa

koski /kˈoskɪ/ (n)
fors
  suhteellisen nopeasti virtaava joki tai sen yleensä kivikkoinen osa, jossa veteen syntyy kuohuja

koskikorento /kˈoskɪkorˌento/ (n)
bäckslända
  koskikorentojen lahkon () hyönteinen

kosmeettinen /kˈosmeːtːɪnen/ (adj)
kosmetisk
  kauneudenhoitoon kuuluva, vars. ihoa kaunistava

kosminen /kˈosmɪnen/ (adj)
kosmisk
  kosmokseen liittyvä

kosmologia /kˈosmolˌoɡɪa/ (n)
kosmologi
  maailmankaikkeuden rakennetta ja historiaa käsittelevä tiede

kosmologinen /kˈosmolˌoɡɪnen/ (adj)
kosmologisk
  sellainen mikä liittyy kosmologiaan, kosmologiaa koskeva, maailmankaikkeuden rakennetta koskeva

kosmonautti /kˈosmonˌautːɪ/ (n)
kosmonaut
  venäläinen tai Neuvostoliiton aluksilla lentänyt avaruuslentäjä

kostaja /kˈostaja/ (n)
hämnare
  henkilö, joka kostaa jotakin

kostea /kˈostea/ (adj)
fuktig
  jossain määrin nestepitoinen, märkää kuivempi

kosteikko /kˈosteikːo/ (n)
våtmark
  kovanmaan ja avoveden välille sijoittuva luontotyyppi

kosteusvoide /kˈosteusvˌoide/ (n)
fuktighetskräm
  ihon pintakerroksen kosteuttamiseen tarkoitettu voide

kosto /kˈosto/ (n)
hämnd
  vastaisku vihamielisyyksiin

kostoporno /kˈostopˌorno/ (n)
hämndporr
  entisestä kumppanista internetissä julkaistuja alastonkuvia tms. materiaalia

kotelo /kˈotelo/ (n)
puppa
  hyönteisen täydellisen muodonmuutoksen aikuis- ja toukka-asteen välisessä lepoasteessa oleva yksilö

koti /kˈotɪ/ (n)
hem
  asunto, talo tai muu asumus, jossa joku itse asuu

kotieläin /kˈotielæin/ (n)
husdjur, kreatur
  ihmisen hoitama yl. kesy eläin, jonka pidosta on omistajalleen yleensä konkreettista hyötyä tai joita pidetään seuran vuoksi

kotieläinjalostus /kˈotielˌæinjalˌostus/ (n)
husdjursförädling
  kotieläinten jalostus, jossa pyritään perinnöllisyyteen perustuen ja valintaa tehden parantamaan eläinten pitoon liittyviä ja tuotannollisia ominaisuuksia

kotietsintä /kˈotietsˌintæ/ (n)
husrannsakan
  (poliisin tekemä) yksityistilan tarkastus rikoksen selvittämiseksi tai laittoman tavaran löytämiseksi

kotihiiri /kˈotɪhˌiːrɪ/ (n)
husmus
  mikä tahansa kotihiirten sukuun () kuuluva varsinaisten rottain ja hiirten alaheimon laji tai sellaisen yksilö

kotiin /kˈotɪːn/ (adv)
hemma
  omaan asuinpaikkaansa, kotiinsa; lapsuudenkotiin

kotijoukkue /kˈotɪjˌoukːue/ (n)
hemmalag
  joukkue jonka kotikentällä ottelu pelataan, kotikaupungissaan pelaava joukkue

kotikalja /kˈotɪkˌalja/ (n)
svagdricka
  vähän alkoholia sisältävä makeahko ja hiilihapoton olut

kotikunta /kˈotɪkˌunta/ (n)
hemkommun
  kunta, josta joku on kotoisin tai jossa hän asuu

kotilo /kˈotɪlo/ (n)
snigel, snäcka
  kotiloiden (Gastropoda) luokkaan kuuluvien nilviäisten luokan edustaja, joilla yl. on kalsiumkarbonaatista muodostunut kuori

kotimaa /kˈotɪmaː/ (n)
hemland, fosterland
  valtio, jossa henkilö on syntynyt, synnyinmaa; valtio, johon henkilö on muuttanut ja kotiutunut

kotimainen /kˈotɪmˌainen/ (adj)
inrikes, inhemsk, inländsk
  kotipaikkana olevaan valtioon liittyvä, kotimaassa tuotettu tai aikaansaatu; valtion sisäinen

kotiopettaja /kˈotɪopˌetːaja/ (n)
hemlärare, informator
  yksityisopettaja, joka käy antamassa opetusta oppilaan kotona

kotiopetus /kˈotɪˌopetus/ (n)
hemundervisning
  kotona annettava opetus, erit. kouluopetusta korvaava opetus

kotipihlaja /kˈotɪpˌihlaja/ (n)
rönn
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pihlajien sukuun kuuluva kasvi

kotisirkka /kˈotɪsˌirkːa/ (n)
hussyrsa
  sirkkojen heimon ainoa Suomessa, harvinaisena tavattava laji ().

kotisivu /kˈotɪsˌivu/ (n)
hemsida
  verkkosivu, jossa on perustiedot henkilöstä, yrityksestä, järjestöstä tms.

kotitalous /kˈotɪtalous/ (n)
hushåll
  yksinäinen henkilö tai joukko yhdessä asuvia henkilöitä, joilla on yhteinen ruokatalous tai rahankäyttö

kotiäänestys /kˈotɪˌæːnestys/ (n)
hemmaröstning
  liikuntarajoitteisen äänestäjän kodissa tapahtuva ennakkoäänestys

kotka /kˈotka/ (n)
örn
  suurikokoisia päiväpetolintuja suvuissa kotkat (), merikotkat (), pikkukotkat ja jalokotkat. Kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen () heimoon kuuluvien sukujen lintuja.

kotkansiipi /kˈotkansˌiːpɪ/ (n)
strutbräken
  mikä tahansa kotkansiipien sukuun () kuuluva saniaisten laji tai sellaisen yksilö

kotoa /kˈotoa/ (adv)
hemifrån
  omasta asuinpaikastaan, kodistaan

kotoisa /kˈotoisa/ (adj)
hemtrevlig, mysig
  mukava, kodikas, kotoinen

kotona /kˈotona/ (adv)
hemma
  omassa asuinpaikassaan, kodissaan

kottarainen /kˈotːarˌainen/ (n)
stare
  kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu ()

kottikärryt /kˈotːɪkˌærryt/ (n)
skottkärra
  yksipyöräiset työntökärryt

koulu /kˈoulu/ (n)
skola
  paikka, jossa annetaan suunnitelman mukaista yleisopetusta tai opetetaan jotakin erityistä

kouluaine /kˈouluˌaine/ (n)
skolämne, ämne
  koulussa opiskeltava aihealue, oppiaine
skoluppsats
  koulussa tai kotitehtävänä kirjoitettava kirjoitelma; ainekirjoitus

koulubussi /kˈoulubˌussɪ/ (n)
skolbuss
  koululaisten kuljettamiseen käytettävä bussi

koulukunta /kˈoulukˌunta/ (n)
skola
  jotakin erityistä käsitteellistä näkemystä tai oppisuuntaa edustava ryhmittymä ihmisiä

koululainen /kˈoululˌainen/ (n)
skolelev
  tavallisesti peruskoulua käyvä oppilas; usein mielletään eri asiaksi kuin opiskelija

koululapsi /kˈoululˌapsɪ/ (n)
skolbarn
  koulua käyvä lapsi; koululainen

koululaukku /kˈoululˌaukːu/ (n)
skolväska
  koululaisen laukku koulukirjojen ja muiden koulunkäyntivälineiden kuljetusta varten

koulumatka /kˈoulumˌatka/ (n)
skolväg
  matka kouluun

koulupsykologi /kˈoulupsˌykolˌoɡɪ/ (n)
skolpsykolog
  koulussa toimiva psykologi

koulupäivä /kˈoulupˌæivæ/ (n)
skoldag
  päivä, jolloin mennään kouluun

koulurakennus /kˈoulurakˌennus/ (n)
skolbyggnad
  koulua varten tehty tai muu rakennus, jossa koulutilat ovat ja koulu toimii, usein koulutalo

kouluratsastus /kˈoulurˌatsastus/ (n)
dressyr
  kilparatsastuslaji, jossa ratsukko pyrkii suorittamaan ennalta määrätyt liikesarjat mahdollisimman tyylikkäästi

kouluruokala /kˈoulurˌuokala/ (n)
matrum i skolan
  (koulu) tavallisesti koulun yhteydessä oleva koululaisten ja henkilökunnan ruokailua varten varattu huonetila

koulutalo /kˈoulutˌalo/ (n)
skolhus
  julkinen rakennus, joka on tehty varta vasten koulua varten, koulurakennus

koulutulokas /kˈoulutˌulokas/ (n)
förstaklassare
  koulunkäyntinsä äskettäin aloittanut oppilas

koulutus /kˈoulutus/ (n)
utbildning
  abstrakti käsite, joka tarkoittaa muodollista, organisoitua ja institutionalisoitua opetusta ja opiskelua

koulutyttö /kˈoulutˌytːø/ (n)
skolflicka
  koulua käyvä tyttö

koura /kˈoura/ (n)
näve, nävle
  pivo, kämmen ja sormet yhtenä kokonaisuutena jonkin vastaanottamiseen tai poimimiseen yhdellä kädellä

kourallinen /kˈourallɪnen/ (n)
handfull
  kouraan mahtuva määrä

kourasuoninen /kˈourasˌuonɪnen/ (adj)
handnervig
  (lehdestä) jonka pääsuonet haarautuvat yhdestä pisteestä lavan tyveltä eri suuntiin

kouristus /kˈourɪstus/ (n)
kramp
  spasmi, tahdosta riippumaton lihaksen supistuminen

kova /kˈova/ (adj)
hård
  sellainen, joka tai mikä ei jousta tai anna muutoin myöten; kiinteä, luja; vaikea kestää

kovakalvo /kˈovakˌalvo/ (n)
hårda hjärnhinnan
  uloin aivokalvo

kovakuoriainen /kˈovakˌuorɪˌainen/ (n)
skalbagge
  kuoriainen, koppakuoriainen; sellainen hyönteislajin edustaja, jonka etusiivet kehittyvät täysikasvuisilla yksilöillä koviksi tai nahkamaisiksi kitiinipeitinsiiviksi ()

kovapintainen /kˈovapˌintainen/ (adj)
med hård yta
  sellainen, jonka pinta on kova, pinnaltaan kova

kovasin /kˈovasɪn/ (n)
slipsten
  hiomakivi

kovaääninen /kˈovaˌæːnɪnen/ (adj)
högljudd
  äänekäs, sellainen, jolla on kova ääni

kovaääninen /kˈovaˌæːnɪnen/ (n)
högtalare
  tekninen laite, jossa sähköiseen muotoon saatettu äänisignaali muunnetaan akustiseksi ääneksi, kaiutin

kovaäänisyys /kˈovaˌæːnɪsyːs/ (n)
högljuddhet
  voimakasta ääntä käyttävän (henkilön) ominaisuus tai piirre

kovettaa /kˈovetːaː/ (v)
hårda
  tehdä kovaksi tai kovemmaksi

kovettua /kˈovetːˌua/ (v)
bli hordare, bli hård, hårdna
  tulla, muuttua kovaksi

kraatteri /krˈaːtːerɪ/ (n)
krater
  törmäyskraatteri, maljamainen syvennys, joka on syntynyt meteoriitin, asteroidin tai komeetan iskussa

kramppi /krˈampːɪ/ (n)
kramp
  lihaksen kouristus

kranaatinheitin /krˈanaːtˌinheitɪn/ (n)
granatkastare
  epäsuoraa tulta ampuva raskas jalkaväen tulitukiase

kranaatti /krˈanaːtːɪ/ (n)
granat
  käsin heitettävä sirpaloituvakuorinen ase, käsikranaatti

kraniaalinen /krˈanɪˌaːlɪnen/ (adj)
kraniell
  päänpuoleinen, pään puolella sijaitseva

krapula /krˈapula/ (n)
bakfylla, baksmälla
  alkoholinkäytöstä johtuva epämukava jälkitila

kreationismi /krˈeatˌionˌismɪ/ (n)
kreationism
  Raamattuun perustuva käsitys elämän synnystä, jonka mukaan Jumala loi maailmankaikkeuden

kreikankielinen /krˈeikaŋkˌielɪnen/ (adj)
grekisk
  (kielitiede) kreikan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

kreikka /krˈeikːa/ (n)
grekiska
  kreikan kieli, Kreikassa pääkielenä puhuttava indoeurooppalainen kieli

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (adj)
grekisk
  Kreikasta peräisin oleva tai Kreikkaan liittyvä

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (n)
grek, grekiska
  pysyvästi Kreikassa asuva henkilö

kreivi /krˈeivɪ/ (n)
greve
  saksalaisperäinen aatelisarvo

kreoli /krˈeolɪ/ (n)
kreol
  kreolikieli: pidginkielestä eri kieliä puhuvien keskinäisen kommunikaation tarpeisiin kehittynyt kieli, joka on pidginiä monipuolisempi kieliopiltaan ja sanastoltaan

krestomatia /krˈestomˌatɪa/ (n)
krestomati, läsebok
  lukukirja, lukemisto, antologia (kaunokirjallisuutta opetustarkoitukseen)

kriikuna /krˈiːkuna/ (n)
krikon
  eräs luumupuun alalaji () tai tämän yksilö tai hedelmä

kriisi /krˈiːsɪ/ (n)
kris
  käänteentekevä muutos, taitekohta

kriittinen /krˈiːtːɪnen/ (adj)
kritisk
  arvosteleva

kriminalisoida /krˈimɪnˌalɪsˌoida/ (v)
kriminalisera
  saattaa teko rangaistavaksi, rikolliseksi katsottavaksi

kriminologi /krˈimɪnˌoloɡɪ/ (n)
kriminolog
  kriminologian tutkija

kriminologia /krˈimɪnˌoloɡˌia/ (n)
kriminologi
  rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä pääasiassa empiirisin menetelmin tutkiva tieteenhaara

krimintataari /krˈimɪntatˌaːrɪ/ (n)
krimtatariska
  krimintataarin kieli; turkkilainen kieli, jota Krimin tataarit puhuvat

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (adj)
kristadelfian
  kristadelfialaiseen uskontoon liittyvä

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (n)
kristadelfiansk
  kristadelfialaista uskoa harjoittava

kristalli /krˈistallɪ/ (n)
kristall
  lyijyoksidia sisältävää pehmeää lasia, jota on helppo muokata

kristiinankaupunkilainen /krˈistɪːnˌaŋkaupˌuŋkɪlˌainen/ (n)
kristinestadbo
  Pysyvästi Kristiinankaupungissa asuva henkilö.

kristikunta /krˈistɪkˌunta/ (n)
kristendom
  kaikki kristityt, koko kristillinen maailma

kristillinen /krˈistɪllɪnen/ (adj)
kristen, kristlig
  kristinuskoon liittyvä

kristillisyys /krˈistɪllɪsyːs/ (n)
kristendom, kristenhet
  kristinusko; kristillinen uskonto, oppi, ajattelu ja elämäntapa.

kristinusko /krˈistɪnˌusko/ (n)
kristendom
  monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, johon kuuluu usko kolminaisuusoppiin eli yhden Jumalan kolmeen persoonaan, jotka ovat Isä, Poika ja Pyhä Henki, ja jonka alkuperä on Raamatun ja sen Uuden testamentin Jeesuksen opetuksissa

kristitty /krˈistɪtːy/ (n)
kristen
  kristinuskoa tunnustava henkilö

kriteeri /krˈiteːrɪ/ (n)
kriterium
  arvosteluperuste, valintaperuste

kritiikki /krˈitɪːkːɪ/ (n)
kritik
  arvostelu, jonka tarkoitus on antaa kohteelle selkeä ja perusteltu viesti siitä, että jotain olisi hyvä korjata taikka muuttaa

kroatialainen /krˈoatˌialˌainen/ (adj)
kroatisk
  Kroatiasta peräisin oleva tai Kroatiaan liittyvä

krokotiili /krˈokotˌiːlɪ/ (n)
krokodil
  järvissä ja joissa, joskus merissäkin, elävä kaloja ja muita vesieläimiä syövä, krokotiilien heimoon (Crocodylidae) kuuluva, yleensä suurikokoinen matelija

krokotiilieläimet /krˈokotˌiːlielˌæimet/ (n)
krokodildjur
  yksi matelijoiden luokan lahkoista ()

krokotiilit /krˈokotˌiːlɪt/ (n)
krokodiler
  yksi krokotiilieläinten lahkon heimoista ()

kromi /krˈomɪ/ (n)
krom
  metalleihin kuuluva, harmahtava, kova ja kiiltävä alkuaine

kromosomi /krˈomosˌomɪ/ (n)
kromosom
  DNA:sta muodostunut rihma, joka sisältää eliön genomin; eukarioottien lineaariset kromosomit on pakattu solun tumaan kromatiiniksi

kronologia /krˈonolˌoɡɪa/ (n)
kronologi
  ajan mittaamista ja ajanlaskua koskeva tutkimus, etenkin päivämäärien määritys, ja sen sovellukset

kronologinen /krˈonolˌoɡɪnen/ (adj)
kronologisk
  aikaan tai aikajärjestykseen liittyvä; todellisen aikajärjestyksen mukainen

kronometri /krˈonomˌetrɪ/ (n)
kronometer
  hyvin tarkkakäyntiseksi rakennettu kello

krookus /krˈoːkus/ (n)
krokus
  -kasvisuvun kasveja

krooninen /krˈoːnɪnen/ (adj)
kronisk
  jatkuva

krusifiksi /krˈusɪfˌiksɪ/ (n)
krucifix
  koristeellinen veistos, jossa on kuvattu kristinuskon vapahtaja Jeesus ristiinnaulittuna puuristiin

krutonki /krˈutoŋkɪ/ (n)
krutong, brödtärning
  ruskistettu tai paahdettu kuiva leipäkuutio, jota käytetään lisukkeena monissa ruokalajeissa

kruunajaiset /krˈuːnajˌaiset/ (n)
kröning
  tilaisuus, jossa kruunataan

kruunata /krˈuːnata/ (v)
kröna
  julistaa kuningas tai kuningatar, tyypillisesti asettamalla kruunu päähän korkein juhlamenoin

kruunu /krˈuːnu/ (n)
krona
  hallitsijoiden käyttämä, arvoasemaa ilmentävä koristeellinen, tavallisesti kultainen, päähine
  hallitsija; valtio (erityisesti kun se on monarkia)

kruunulasi /krˈuːnulˌasɪ/ (n)
kronglas
  lasi, joka valmistetaan puhaltamalla massasta ontto kuula, joka leikataan halki ja levitetään levyksi

kruunulinna /krˈuːnulˌinna/ (n)
kronverk
  linnoituksen eteen työnnetty, kruunun muotoinen varustus, jossa keskellä olevasta bastionista lähtee kurtiinit molemmilla puolilla oleviin puolibastioneihin

kruunuohdake /krˈuːnuohdˌake/ (n)
ulltistel
  (yleisesti) mikä tahansa kruunuohdakkeiden sukuun () kuuluva asterikasvien laji tai sellaisen yksilö

kruunupyyläinen /krˈuːnupˌyːlæinen/ (n)
kronobybo
  pysyvästi Kruunupyyssä asuva henkilö

kryptografia /krˈyptoɡrˌafɪa/ (n)
kryptografi
  oppi salakirjoituksesta

krypton /krˈypton/ (n)
krypton
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 36 ja kemiallinen merkki Kr

krysanteemi /krˈysantˌeːmɪ/ (n)
krysantemum
  (yleisesti) mikä tahansa krysanteemien suvun () kasvi

ksenofobia /ksˈenofˌobɪa/ (n)
xenofobi
  muukalaiskammo, ulkomaalaisten pelko

ksenoliitti /ksˈenolˌiːtːɪ/ (n)
xenolit
  yhdestä kivilajista koostuvan kiviaineksen joukossa oleva pienehkö määrä jotakin muuta kivilajia
  magmakiven seassa oleva muu kivilaji

ksenon /ksˈenon/ (n)
xenon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Xe

ksii /ksˈiː/ (n)
xi
  Kreikkalaisten aakkosten 14. kirjain. Vastaava symboli Ξ tai ξ.

ksyleeni /ksˈyleːnɪ/ (n)
xylen
  eräitä hiilivety, joita on mm. kivihiilessä

ksylofoni /ksˈylofˌonɪ/ (n)
xylofon
  eri pituisista puukapuloista rakentuva, yleensä kromaattisesti viritetty lyömäsoitin, jota soitetaan muovi-, kumi- tai puupäisillä lyömäkapuloilla.

kubismi /kˈubɪsmɪ/ (n)
kubism
  taidesuuntaus, jossa objekti hajotetaan ja kootaan ja analysoidaan ja kuvataan uudelleen pelkistyneessä muodossa, mahdollisesti samanaikaisesti monesta kuvakulmasta. 1900-uvulla alkanut ja 1914 loppunut.

kude /kˈude/ (n)
väft, inslag
  kankaan kudonnassa loimea vastaan oleva, kankaan poikkisuuntaan kulkeva lanka; myös samoin käytetty kangassuikale tai vastaava matossa

kudos /kˈudos/ (n)
vävt, vävnad
  (tekstiili) kutomalla tehty kutomatuote
vävnad
  keskenään samankaltaisten elimistön solujen ja välisolukon muodostama kokonaisuus.

kuherruskuukausi /kˈuherrˌuskuːkˌausɪ/ (n)
smekmånad
  ensimmäiset viikot avioliiton solmimisen jälkeen

kuhmalahtelainen /kˈuhmalˌahtelˌainen/ (n)
kuhmalaxbo
  pysyvästi Kuhmalahdella asuva henkilö

kuhmoislainen /kˈuhmoislˌainen/ (n)
kuhmoisbo
  Pysyvästi Kuhmoisissa asuva henkilö.

kuikka /kwˈikːa/ (n)
lom, storlom
  kuikkien suvun 60–75 cm pitkä lintu (), joka elää koko Suomessa kirkasvetisissä järvissä sukellellen kalaa ravinnokseen ja joka rakentaa pesänsä aivan veden partaalle

kuin /kwˈin/ (adv)
än, som om
  kuinka
som, som om
  kuinka niin? miksi kysyt tätä/tuota/sitä?

kuinka /kwˈiŋka/ (adv)
hur
  (kysyvä adverbi) millä tavalla, miten

kuiskata /kwˈiskata/ (v)
viska
  puhua hyvin hiljaa

kuisma /kwˈisma/ (n)
johannesört
  -suvun kasvi

kuitata /kwˈitata/ (v)
kvittera
  kirjoittaa nimensä laskuun tms.

kuitenkin /kwˈiteŋkɪn/ (adv)
ändå
  siitä huolimatta

kuitti /kwˈitːɪ/ (n)
kvitto
  maksetuista ostoksista saatava paperinen tosite, josta näkee ostosten hinnan

kuitu /kwˈitu/ (n)
fiber
  pitkäsyinen luonnon tai keinoaineinen materiaali, mm. tekstiilien raaka-aine

kuiva /kwˈiva/ (adj)
torr
  nesteetön
torrt, torr
  alkoholipitoisista juomista, kuten viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, vähemmän makea kuin puolikuiva; laimentamaton

kuivapesu /kwˈivapˌesu/ (n)
kemtvätt
  kemiallisilla liuottimilla tehty pesu

kuivattaa /kwˈivatːaː/ (v)
torka
  poistaa kosteutta jostakin, kuivata

kuivauskaappi /kwˈivauskˌaːpːɪ/ (n)
torkskåp
  tiskipöydän yläpuolella sijaitseva, astioiden kuvaamiseen tarkoitettu kaappi; astiankuivauskaappi

kuivike /kwˈivɪke/ (n)
strö, boss
  kosteutta imevä aine, pehkut, pahna, turve, oljet, sahajauho, kutterinpuru varsinkin eläinten alustana
sickativ
  kuivatusaine

kukinto /kˈukɪnto/ (n)
blomställning
  kukkien ryhmä kasvissa

kukka /kˈukːa/ (n)
blomma, blomster
  (kasvianatomia) suvulliseen lisääntymiseen erilaistunut kasvinosa
blomster
  kasvi, joka kasvattaa kirkasvärisiä kukintoja tai sen pääosa

kukkakaali /kˈukːakˌaːlɪ/ (n)
blomkål
  kaalilajike (Brassica oleracea var. botrytis), jolla on valkoiset kukinnot ja jota käytetään ruoanlaitossa

kukkakauppa /kˈukːakˌaupːa/ (n)
blomsteraffär, blomsterhandel
  kukkia myyvä liike

kukkakimppu /kˈukːakˌimpːu/ (n)
bukett
  nippu kukkia, monesti maljakkoon tai vastaavaan asetettava

kukkalehti /kˈukːalˌehtɪ/ (n)
blomblad
  jokin kukan rakenneosina toimivista lehdistä

kukkapenkki /kˈukːapˌeŋkːɪ/ (n)
rabatt
  koristekasveille tarkoitettu kasvupaikka esimerkiksi pihalla tai puistossa

kukkapohjus /kˈukːapˌohjus/ (n)
blomaxel
  kukan osa, johon kukkalehdet ovat kiinnittyneet

kukkaro /kˈukːaro/ (n)
börs, pung
  pieni, tavallisesti nahkainen pussi tai laukku, jossa pidetään mukana pieniä tarve-esineitä tai tarvikkeita kuten pikkurahaa tai tupakkaa

kukkaruukku /kˈukːarˌuːkːu/ (n)
blomkruka, kruka
  ruukkukasvin kasvatusastia, jonka pohjassa on perinteisesti reikä ylimääräisen veden valumista varten

kukkaseppele /kˈukːasˌepːele/ (n)
blomsterkrans
  kukista tehty seppele

kukki /kˈukːɪ/ (n)
kugge, kugg, tand#Ruotsi
  hammasrattaan hammas

kukkia /kˈukːɪa/ (v)
blomma
  synnyttää kukkia

kukko /kˈukːo/ (n)
tupp
  koiraspuolinen kanalintu

kukkopilli /kˈukːopˌillɪ/ (n)
lergök
  kukon muotoinen savesta poltettu pilli

kukkorääkkä /kˈukːorˌæːkːæ/ (n)
tupprall
  eteläaasialainen lintulaji () tai sen yksilö

kukku /kˈukːu/ (n)
struntprat
  (puhekieli) pötypuhe, valhe

kukkula /kˈukːula/ (n)
backe, kulle
  huomattava muuta maastoa korkeampi kohta

kukkura /kˈukːura/ (n)
råge
  määrä, joka ylittää jonkin astiamitan määrän, astian reunoja korkeampi ainemäärä

kukonharja /kˈukonhˌarja/ (n)
kam, tuppkam
  kukon päälaen heltta

kukonlaulu /kˈukonlˌaulu/ (n)
hanegället
  kukon kieunta, lähinnä sanonnassa kukonlaulun aikaan, ts. aikaisin aamulla

kuksa /kˈuksa/ (n)
kåsa
  tyypillisesti puusta koverrettu juoma-astia

kulho /kˈulho/ (n)
skål, kruka
  lautasta tai vatia syvempi maljamainen, varsinkin ruokataloudessa käytettävä astia

kuljettaja /kˈuljetːˌaja/ (n)
förare, kusk, åkare
  henkilö, joka kuljettaa eli ajaa jotakin kulkuneuvoa tilapäisesti tai ammatikseen

kuljetus /kˈuljetus/ (n)
transport
  kuljettamisen toteutus

kulkukauppias /kˈulkukˌaupːɪas/ (n)
gårdfarihandlande, nasare
  paikasta toiseen kiertelevä kauppias

kulkuneuvo /kˈulkunˌeuvo/ (n)
forstskaffningsmedel, fortkomstmedel, färdmedel
  keino kulkemiseen

kulkuri /kˈulkurɪ/ (n)
luffare, vagabond
  ilman vakinaista asuinpaikkaa oleva ihminen, joka kulkee seudulta toiselle, kiertolainen

kulkutauti /kˈulkutˌautɪ/ (n)
epidemi, farsot
  nopeasti leviävä tartuntatauti, epidemia

kulkuväline /kˈulkuvˌælɪne/ (n)
kommunikationsmedel, trafikmedel
  väline kulkemiseen, ko. tarkoitukseen käytettävä laite tai ajoneuvo

kulkuväylä /kˈulkuvˌæylæ/ (n)
farled
  väylä, jota pitkin kuljetaan

kullanmuru /kˈullanmˌuru/ (n)
hjärtegryn, hjärtegull
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

kullannuppu /kˈullannˌupːu/ (n)
hjärtegryn, hjärtegull
  nimitys jota käytetään hellittelysanana.

kulli /kˈullɪ/ (n)
kuk, pitt
  siitin

kulma /kˈulma/ (n)
vinkel
  kahden sellaisen puolisuoran eli säteen muodostama kuvio, joilla on yhteinen päätepiste, kulman kärki, sekä näiden säteiden, eli kylkien, välinen tason osa

kulmakunta /kˈulmakˌunta/ (n)
ort, trakt
  kaupungin tai kylän muista alueista erottuva alue

kulmaviivoitin /kˈulmavˌiːvoitɪn/ (n)
vinkellinjal
  kulmien piirtämiseen käytetty viivoitin

kulta /kˈulta/ (n)
guld
  Metallinen alkuaine, vaalean keltainen taipuisa metalli, jonka kemiallinen merkki on Au. Kuuluu jalometalleihin.
  hellittelynimi

kulta-aika /kˈultaˈaika/ (n)
guldålder
  jonkin kukoistuksen aika

kultainen /kˈultainen/ (adj)
gyllene, guld
  sellainen, joka on kullasta tehty; myös kullalta näyttävä, kullan värinen
gullig
  ystävällinen, rakas

kultainen leikkaus /kˈultainen lˈeikːaus/ (n)
gyllene snittet
  eräs matemaattinen vakio: irrationaaliluku, joka saadaan, kun jana jaetaan kahteen osaan niin, että lyhyemmän osan suhde pidempään osaan on sama kuin pidemmän osan suhde koko janaan

kultakaivos /kˈultakˌaivos/ (n)
guldgruva
  kaivos, josta kaivetaan kultaa
  jokin tuottoisa tai jokin nimenomaan haluttuja asioita sisältävä

kultakoe /kˈultakˌoe/ (n)
guldprov
  kultaa sisältävän metalliseoksen kultapitoisuuden määrittämiseksi tehtävä toimenpidesarja

kultakuume /kˈultakˌuːme/ (n)
guldfeber
  kullankaivajan tai kullanhuuhtojan innostus kultaesiintymää ja sen hyödyntämistä kohtaan

kultakynsimö /kˈultakˌynsɪmø/ (n)
gulldraba
  kynsimöiden sukuun kuuluva kasvi

kultamitali /kˈultamˌitalɪ/ (n)
guldmedalj
  urheilu- ym. kilpailuissa ensimmäiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

kultamitalisti /kˈultamˌitalˌistɪ/ (n)
guldmedaljör
  kilpailussa kultamitalilla palkittu, kilpailun voittaja

kultapiisku /kˈultapˌiːsku/ (n)
gullris
  Suomenkin luonnossa esiintyvä piiskujen sukuun kuuluva kasvi

kultaseppä /kˈultasˌepːæ/ (n)
guldsmed
  koruja jalometallista valmistava käsityöläinen

kultti /kˈultːɪ/ (n)
kult
  uskonnon palvontamenot

kulttuuri /kˈultːuːrɪ/ (n)
kultur
  tietylle kansalle tai ihmisryhmälle ominaiset tavat, perinnetavat

kulttuurihistoria /kˈultːuːrɪhˌistorˌia/ (n)
kulturhistoria
  valtiollisen kulttuurin ulkopuolisen sivistys- ja kulttuurielämän kehityksen tutkimus ja kuvaaminen

kulttuurinen /kˈultːuːrɪnen/ (adj)
kulturisk
  kulttuuriin liittyvä, rinnakkaismuoto kulttuurillinen

kulttuuripolitiikka /kˈultːuːrˌipolɪtˌiːkːa/ (n)
kulturpolitik
  yhteiskuntapolitiikan osa-alue, jonka tehtävänä on edistää koulutusta sekä taata tieteen ja taiteen toimintaedellytykset

kulua /kˈulua/ (v)
lida
  (ajasta) edetä, mennä eteenpäin

kuluttaja /kˈulutːˌaja/ (n)
konsument
  yksityishenkilö, joka kuluttaa tuotettuja hyödykkeitä

kulööri /kˈuløːrɪ/ (n)
kulör
  väri, värisävy

kumarrella /kˈumarrella/ (v)
bocka
  () kumartaa

kumartaa /kˈumartaː/ (v)
bocka
  mennä kumaraan asentoon tois(t)en edessä

kumiliima /kˈumɪlˌiːma/ (n)
gummilim, solution
  kumin liimaamiseen käytettävä liima, usein valmistettu liuottamalla kumia johonkin liuottimeen

kumina /kˈumɪna/ (n)
kummin
  koiranputkea muistuttava kaksivuotinen sarjakukkaiskasvi (), jota kasvaa luonnonkasvina lähes koko Suomessa ja on otettu viljelyskasviksi, jonka hedelmiä ja jossain määrin myös myös lehtiä käytetään mausteena

kuminaöljy /kˈumɪnaˌøljy/ (n)
kumminolja
  kuminan hedelmistä saatava nestemäinen kasvirasva

kumipuu /kˈumɪpuː/ (n)
gummiträd
  puulaji, jonka maitiaisnesteesta saadaan luonnonkumia (Hevea brasiliensis), parakautsupuu

kumisaapas /kˈumɪsˌaːpas/ (n)
gummistövel
  (yleensä monikossa) kumilla päällystetty vettä pitävä korkea jalkine

kumivasara /kˈumɪvˌasara/ (n)
gummihammare
  moskan kaltainen työkalu, jonka lyömiseen tarkoitettu pää on kumia; käytetään erityisesti muotoiltaessa pintoja, jotka eivät kestä metallisella vasaralla lyömistä

kumkvatti /kˈumkvatːɪ/ (n)
kumquat
  (yleisesti) kumkvattien () risteymäsuvun sitruskasveja ja niiden hedelmä

kummastus /kˈummastus/ (n)
häpnand
  ihmetys, kummastumisen seuraus

kummisetä /kˈummɪsˌetæ/ (n)
gudfar, gudfader
  miespuolinen kummi

kummitus /kˈummɪtus/ (n)
spöke
  (taruolento) kuolleen ihmisen sielu

kummituseläin /kˈummɪtˌuselæin/ (n)
spökdjur
  Kaakkois-Aasiassa eläviä -heimon kädellisiä. Kummituseläimet ovat yleensä yöaktiivisia ja niillä on huomattavan suuret silmät

kummitustalo /kˈummɪtˌustalo/ (n)
spökhus
  talo, jossa kummituksia ilmestyvät ja kummittelevat

kumota /kˈumota/ (v)
stjälpa
  kaataa
upphäva, annullera, avlysa
  saattaa pois voimasta, tehdä pätemättömäksi (voimaansaatettu asia)

kumpareet /kˈumpareːt/ (n)
puckelpist
  kumparelaskun kilpailupaikka

kumppani /kˈumpːanɪ/ (n)
kompanjon, partner, kamrat, kumpan
  uskollinen seuralainen, kaveri, jonka kanssa puuhaillaan yhteisiä asioita

kumpu /kˈumpu/ (n)
kulle
  vähäinen mäki tai maankohouma

kumpusuo /kˈumpusuo/ (n)
pals
  palsasuo, suomalaisessa luonnossa Tuunturi-Lapin suoyhdistymätyyppi, jossa esiintyy routaytimisiä turvekumpuja

kunelude /kˈunelˌude/ (n)
ängstinkfly
  kuneluteiden heimon () lude

kuningas /kˈunɪŋŋas/ (n)
kung, konung
  kuningaskunnan miespuolinen hallitsija
  shakkipelin nappula: ♔ tai ♚, joka voi liikkua yhden ruudun ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin edellyttäen, että ruutu johon se siirtyy ei ole oman nappulan miehittämä eikä vastustajan nappulan uhkaama. Ruudussa oleva vastustajan nappula voi joutua kuninkaan lyömäksi. Kuningas on pelin arvokkain nappula ja sen kohtalo ratkaisee pelin lopputuloksen. Jos kuninkaaseen kohdistuvaa uhkausta eli shakkia ei voi torjua, häviää heti pelin.
  korkea-arvoisin tai toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, numero 13

kuningaskalastaja /kˈunɪŋŋˌaskalˌastaja/ (n)
kungsfiskare
  koskien läheisyydessä viihtyvä lintu ()

kuningaskobra /kˈunɪŋŋˌaskobra/ (n)
kungskobra
  Kaakkois-Aasiassa elävä kookas myrkkykäärme

kuningaskunta /kˈunɪŋŋˌaskunta/ (n)
kungarike, konungarike
  valtakunta, jota johtaa kuningas tai kuningatar

kuningasperhe /kˈunɪŋŋˌasperhe/ (n)
kungahus, kungafamilj
  kuningas perheineen

kuningassaniainen /kˈunɪŋŋˌassanɪˌainen/ (n)
safsa
  (erityisesti) kuningassaniaisten sukuun kuuluva

kuningasvesi /kˈunɪŋŋˌasvesɪ/ (n)
kungsvatten
  suolahapon ja typpihapon seos

kuningatar /kˈunɪŋŋatar/ (n)
drottning, dam
  kuningaskunnan naispuolinen hallitsija
  eräiden hyönteisyhteisöjen ainoa lisääntymiskykyinen naaras
drottning
  kuninkaan puoliso, kuningatarpuoliso
dam, drottning
  shakkipelin nappula, tunnus D, symboli ♛ tai ♕, joka voi liikkua ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin niin paljon kuin haluaa kuitenkaan ylittämättä muita nappuloita.
  toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, tunnus Q

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (n)
kunglig
  henkilö joka on kuninkaallista syntyperää

kuninkaiden kirjat /kˈunɪŋkˌaideŋ kˈirjat/ (n)
Andra Kungaboken, Första Kungaboken
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

kunnia /kˈunnɪa/ (n)
ära, heder
  jostakin teosta aiheutuva myönteinen maine tai julkisuus

kunniamarssi /kˈunnɪamˌarssɪ/ (n)
honnörsmarsch
  huomattavan tapahtuman tai merkittävän toimijan arvostamisen osoittamiseksi sävelletty marssi, jota tavallisesti soitetaan juhlallisissa tilaisuuksissa

kunnioitettava /kˈunnɪˌoitetːˌava/ (adj)
respektabel
  kunnioitustaherättävä, sellainen, jota voi kunnioittaa tai ei voi olla kunnioittamatta

kunnioittaa /kˈunnɪˌoitːaː/ (v)
respektera, se upp till, akta, ära
  pitää (suuressa) arvossa
hedra
  osoittaa julkisesti kunnioitusta jkta tai jkn muistoa kohtaan (esim. keskeyttämällä normaalit toimensa)

kunnossa /kˈunnossa/ (adv)
i kondition, i ordning
  ehjä; toimii, niin kuin pitääkin; terve

kunnossapito /kˈunnossˌapɪto/ (n)
fastighetsunderhåll
  (kiinteistötalous) kiinteistön ylläpitoon kuuluva toiminta, jossa kohteen ominaisuudet säilytetään uusimalla tai korjaamalla vialliset ja kuluneet osat ilman, että kohteen suhteellinen laatutaso olennaisesti muuttuu. Kunnossapidon tavoite on säilyttää kohde suunnilleen senlaatuisena, kuin se oli alunperin valmistuessaan. Kohde ei välttämättä pysy alkuperäisen kaltaisena, koska yleensä on tarkoituksenmukaista käyttää uudempia teknisiä ratkaisuja ja ottaa huomioon tarpeita, joita kohteen rakentamisen yhteydessä ei vielä tunnettu. Omistajan kannalta kunnossapito takaa kiinteistön arvon ja käytettävyyden säilymisen siten, että kiinteistön kyky tuottaa kassavirtaa säilyy. Käyttäjän kannalta kunnossapito tyydyttää toiminnalliset muutostarpeet.

kunta /kˈunta/ (n)
kommun
  paikallistasolla toimiva julkishallinnon yksikkö, jolla on oma rajattu alueensa ja väestönsä

kuntayhtymä /kˈuntaˌyhtymæ/ (n)
kommunalförbund, samkommun
  kuntien yhteisiä toimiaan varten perustama yhteenliittymä

kunto /kˈunto/ (n)
flås, form, kondis, kondition
  fyysinen tai psyykkinen suorituskyky
tillstånd, kondition, skick
  terveydentila
ordning, skick
  normaalia elämää tai toimimista varten tarpeellinen asiaintila; järjestys

kuntosali /kˈuntosˌalɪ/ (n)
gym
  paikka, jossa on laitteita kuntoilua ja voimailua varten

kuohia /kˈuohɪa/ (v)
gälla
  kastroida; tehdä uroseläin siitoskyvyttömäksi

kuohkeuttaa /kˈuohkeutːaː/ (v)
lucka upp, upplucka
  tehdä tai saattaa kuohkeaksi

kuohkeutua /kˈuohkeutˌua/ (v)
bli lucker, bli luckrare
  tulla kuohkeaksi tai entistä kuohkeammaksi

kuohuviini /kˈuohuvˌiːnɪ/ (n)
mousserande vin, skummande vin, skumvin
  yleensä viinirypäleistä kaksinkertaisella käymisellä valmistettu hiilihappopitoinen alkoholijuoma

kuola /kˈuola/ (n)
dregla
  sylkirauhasen limainen, suupielistä valuva erite

kuolema /kˈuolema/ (n)
död
  ihmisen, eläimen tai muun eliön elämän päättyminen

kuolemanpartio /kˈuolemˌampartˌio/ (n)
dödspatrull
  puolisotilaallinen joukko, joka pyrkii lain ulkopuolella tappamaan hallituksen poliittisia vastustajia

kuolemanpelko /kˈuolemˌampelko/ (n)
dödsskräck
  kuoleman lähestyessä tai uhatessa koettava pelko
dödsångest
  ahdistus, jota ihminen kokee siitä, että tietää kuolevansa joskus; ei luokitella sairaudeksi

kuolemanrangaistus /kˈuolemˌanraŋŋˌaistus/ (n)
dödsstraff
  joidenkin maiden lainsäädännössä määrätyistä teoista langetettava sanktio, joka toteutetaan teloittamalla siihen tuomittu

kuolemanspiraali /kˈuolemˌanspɪrˌaːlɪ/ (n)
dödsspiral
  yksi pariluistelussa tehtävistä liikkeistä

kuolemantapaus /kˈuolemˌantapaus/ (n)
dödsfall
  (useimmiten ihmisen) kuolemaan johtanut tapahtuma

kuolemantuomio /kˈuolemˌantuomˌio/ (n)
dödsstraff
  kuolemanrangaistuksen perusteella rikoksesta määrättävä tuomio, joka toteutetaan teloittamalla syyllinen

kuolinpesä /kˈuolɪmpˌesæ/ (n)
dödsbo
  vainajan jäämistön kokonaisuus, joka ei ole oikeushenkilö, vaan osakkaidensa väliaikainen henkilöyhteenliittymä

kuolinsyy /kˈuolɪnsyː/ (n)
dödsorsak
  kuoleman syy, oikeammin kuolemansyy

kuolio /kˈuolɪo/ (n)
gangrän, kallbrand
  lääketieteellinen tila, jossa osa eliöstä on fyysisesti kuollut kudoksen solujen tuhouduttua (tavallisesti paikallisen verenkierron lakattua osittain tai kokonaan)

kuolla /kˈuolla/ (v)
dö, avlida
  lakata elämästä

kuollut /kˈuollut/ (adj)
död, livlös
  (ihmisestä tai muusta eliöstä) sellainen, jonka elämä on päättynyt, joka on vainaja

kuolonkankeus /kˈuoloŋkˌaŋkeus/ (n)
likstelhet
  eläimillä kuoleman jälkeen ilmenevä ruumiin kankeus (rigor mortis)

kuonokoppa /kˈuonokˌopːa/ (n)
munkorg
  eläimen, tavallisesti koiran kuonon ympärille laitettava yleensä nahkasta valmistettu korimainen laite, joka estää eläintä puremasta

kuoppa /kˈuopːa/ (n)
grop
  maahan kaivettu syvennys tai reikä

kuopus /kˈuopus/ (n)
skrapabulla, sladdbarn
  perheen nuorin lapsi

kuore /kˈuore/ (n)
nors
  norssi, rasvaevällinen pienehkö järvissä ja meressä elävä lohikaloja muistuttava parvikala

kuori /kˈuorɪ/ (n)
kor
  (arkkitehtuuri) kirkkorakennuksen sisäpäädyn osa, jossa sijaitsee alttari ja josta jumalanpalvelus johdetaan; alun perin kuoron paikka kirkossa

kuoria /kˈuorɪa/ (v)
skala
  poistaa kuori tai pintakerros

kuorimapetkel /kˈuorɪmapˌetkel/ (n)
stöt
  kaadettujen ja katkottujen puunrunkojen kuorintaan tai aisaamiseen käytetty työkalu, jossa on puisen varren jatkeeksi kiinnitetty terä, teräksinen kärjestä noin 15 cm levyyinen litteä etureunasta teroitettu terälevy. Noin 1,5 metrin varsi on lähes kauttaaltaan käteensopivan solakka ja sileäksi vuoltu, mutta teränpuoleinen pää jätetään yleensä vahvemmaksi, jotta käsi ei liu'u varren tyveltä.

kuoriäyriäinen /kˈuorɪˌæyrɪˌæinen/ (n)
storkräfta
  kuoriäyriäisten luokkaan () kuuluva äyriäislaji

kuorma-auto /kˈuormaˈauto/ (n)
lastbil
  tavaran kuljetukseen tarkoitettu auto, joka on tyypillisesti pakettiautoa ja lava-autoa raskaampi; Suomessa tavaran kuljetukseen tarkoitettu ajoneuvo, jonka kokonaismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia

kuormittaa /kˈuormɪtːaː/ (v)
belasta
  aiheuttaa kuormitusta

kuormitus /kˈuormɪtus/ (n)
belastning, påkänning
  tuotantolaitoksen, koneen, liikenneväylän, siirtoverkon, jne. käytön suuruus

kuoro /kˈuoro/ (n)
kör
  laulajista koostuva lauluyhtye tai yhdessä esiintyvien lausujainryhmä

kuorokohtaus /kˈuorokˌohtaus/ (n)
körparti
  oopperan jakso, jossa keskeisin osuus on kuorolla ja sitä säestävällä orkesterilla

kuosi /kˈuosɪ/ (n)
form, model
  esineelle, tekstiilille, vaatekappaleelle tms. ominainen muoto tai julkiasu; esineen malli tai muotoilu; kankaan kuviointi.

kupari /kˈuparɪ/ (n)
koppar
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen tunnus on Cu.

kupata /kˈupata/ (v)
koppa
  poistaa tympeätä verta ihmisen ruumiista tekemällä lämpimään ihoon, tavallisesti selkään hartian seudulle, pieni pisto ja laittamalla sen päälle kumipallolla varustettu lasinen imukuppi, imusarvi eli kuppaussarvi
klå
  imeä kuiviin, kiskoa, viedä rahat
söla
  viivytellä, viipyä, olla myöhässä

kupera /kˈupera/ (adj)
konvex
  ulospäin kaareva, keskikohtaa kohden paksuneva

kuperkeikka /kˈuperkˌeikːa/ (n)
kullerbytta
  maassa tehtävä liike, jossa jalat kiepautetaan pään yli

kupliminen /kˈuplɪmɪnen/ (n)
bubblande
  se, että muodostaa kuplia

kuponki /kˈupoŋkɪ/ (n)
kupong
  dokumentti, jolla saa esim. alennusta tuotteen hinnasta; alennuskuponki, etuseteli

kuppi /kˈupːɪ/ (n)
kopp
  usein korvallinen juoma-astia, josta juodaan kuumia juomia, kuten kahvia tai teetä

kupulimaska /kˈupulɪmˌaska/ (n)
kupandmat
  limaskojen sukuun kuuluva kasvi

kura /kˈura/ (n)
smörja
  veden ja saven seos: muta

kurantti /kˈurantːɪ/ (adj)
kurant
  kelvollinen, kunnollinen, käypä

kurdi /kˈurdɪ/ (n)
kurdiska
  kurdien puhuma iranilainen kieli, kielikoodi ku
kurd
  kurdikansan jäsen

kurgaani /kˈurɡaːnɪ/ (n)
kurgan
  hautakumpu Itä-Euroopassa ja Keski-Aasiassa

kuri /kˈurɪ/ (n)
disciplin
  esivallan tai auktoriteetin asettama käyttäytymistä rajoittava järjestys

kuristaa /kˈurɪstaː/ (v)
strypa
  pitää tiukasti kiinni jstk sen kaikilta puolilta puristaen sitä kasaan (yl. kurkkua)

kurja /kˈurja/ (adj)
urdålig
  huono, paha
  ankea, surkea, lohduton

kurjenjalka /kˈurjenjˌalka/ (n)
kråkklöver
  (erityisesti) kurjenjalkojen sukuun kuuluva

kurjenmiekka /kˈurjenmˌiekːa/ (n)
iris
  kurjenmiekkojen () suvun kasvi

kurjennokka /kˈurjennˌokːa/ (n)
skatnäva
  mikä tahansa kurjennokkien suvun () kasvi

kurjenpolvi /kˈurjempˌolvɪ/ (n)
storknäva
  mikä tahansa kurjenpolvien suvun () kasvi

kurki /kˈurkɪ/ (n)
trana
  kookas lintulaji (), jolla on harmaa vartalo, mustavalkoinen pää ja pitkä kaula sekä punainen päälaki, ja joka muuttaa auran muotoisissa parvissa

kurkku /kˈurkːu/ (n)
strupe, hals
  (anatomia) kaulan etupuolinen osa, jossa sijaitsevat kurkunpää ja nielu

kurkkumätä /kˈurkːumˌætæ/ (n)
difteri#Ruotsi
  vaarallinen tartuntatauti, jolle tunnusomaista on kurkkuun kehittyvä erittäin sitkeä plakki, joka alkaa taudin edetessä mädäntyä

kurkuma /kˈurkuma/ (n)
gurkmeja
  (erityisesti) maustekurkuma () tai sen yksilö
  edellisestä valmistettava mauste, josta myös uutetaan väriaineena käytettävää kurkumiinia

kurkunkannentulehdus /kˈurkuŋkˌannentulˌehdus/ (n)
epiglottit
  kaikenikäisillä, tavallisimmin lapsilla, esiintyvä, yleensä tyyppi B -bakteerin aiheuttama, hoitamattomana hengenvaarallinen tartuntatauti, jossa kurkunkannen turpoaminen saattaa tukkia henkitorven

kurkunkansi /kˈurkuŋkˌansɪ/ (n)
epiglottis, struplock
  (anatomia) rustosta limakalvosta koostuva rakenne kurkunpäässä

kurkunpää /kˈurkumpæː/ (n)
struphuvud, larynx
  (anatomia) keuhkoilla hengittävien selkärankaisten rustoinen elin, jossa olevan aukon kautta hengitysilma pääsee suuontelosta keuhkoihin; myös tärkeä merkitys ääni- ja ääntöeliminä (larynx)

kurnusimppu /kˈurnusˌimpːu/ (n)
knotfisk
  mikä tahansa kurnusimppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista tai sellaisen yksilö

kurpitsa /kˈurpɪtsa/ (n)
pumpa
  sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja
  (yleisesti) mikä tahansa kurpitsoiden () suvun kasvi

kursivoida /kˈursɪvˌoida/ (v)
kursivera
  muuttaa teksti kursiivilla kirjoitetuksi

kurtiini /kˈurtɪːnɪ/ (n)
kurtin
  linnoituksen tai kaupunginmuurin tornien välinen puolustusmuuri; kahta bastionia yhdistävä muuri tai välivalli

kurtturuusu /kˈurtːurˌuːsu/ (n)
vresros
  eräs ruusuihin kuuluva kasvilaji tai sen yksilö

kuru /kˈuru/ (n)
klyftdal
  veden uurtama kapea syvä laakso: tunturirotko

kusi /kˈusɪ/ (n)
piss
  virtsa

kusipää /kˈusɪpæː/ (n)
arsel, arsle
  epämiellyttävä ja/tai itsekeskeinen henkilö

kuski /kˈuskɪ/ (n)
förare, kusk, åkare
  auton tai muun liikennevälineen kuljettaja

kustannus /kˈustannus/ (n)
kostnad, bekostnad
  (usein monikossa) hyödykkeen tekemisestä aiheutunut rahameno taikka vaiva

kustannuspaikka /kˈustannˌuspaikːa/ (n)
kostnadställe
  kulujen kohdistaminen tiettyyn kohteeseen kirjanpidossa

kustantamo /kˈustantˌamo/ (n)
förlag
  yritys, joka julkaisee kirjoja, lehtiä tai muita painotuotteita

kustavilainen /kˈustavɪlˌainen/ (n)
gustavsbo
  Pysyvästi Kustavissa asuva henkilö.

kutea /kˈutea/ (v)
leka
  laskea mätiä; laskea maitia mädin päälle

kutina /kˈutɪna/ (n)
klåda
  aistimus, joka aiheuttaa tunteen ihon raapimisen tarpeesta, tunne ihon raapimisen tarpeesta

kutista /kˈutɪsta/ (v)
klia
  aistia kutinaa

kutittaa /kˈutɪtːaː/ (v)
kittla
  aiheuttaa kutinaa

kutoa /kˈutoa/ (v)
väva
  valmistaa kudosta esimerkiksi puikkojen ja langan avulla

kutojamuurahainen /kˈutojamˌuːrahˌainen/ (n)
vävarmyra
  mikä tahansa kutojamuurahaisten sukuun () kuuluva muurahaisten laji tai sellaisen yksilö

kutojamuurahaiset /kˈutojamˌuːrahˌaiset/ (n)
vävarmyror
  eräs muurahaisten heimoon () kuuluvien hyönteisten suku ()

kutomakone /kˈutomˌakone/ (n)
stickmaskin, vävmaskin
  tekstiilien, lähinnä kankaiden, valmistukseen käytettävä kone

kutominen /kˈutomɪnen/ (n)
vävning
  kutoa-verbistä muodostettu teonnimi

kutsu /kˈutsu/ (n)
inbjudan
  käsky- tai kutsuhuuto

kutsua /kˈutsua/ (v)
kalla, inbjuda
  pyytää, kehottaa tai velvoittaa saapumaan johonkin tilaisuuteen, esimerkiksi juhliin, tai tulemaan kylään
bjuda, inbjuda
  pyytää luokseen, käskeä käymään

kutsuminen /kˈutsumɪnen/ (n)
bjudande, invitering
  kutsun esittäminen

kutsuttu /kˈutsutːu/ (adj)
inbjuden
  kutsutuksi tullut, kutsun saanut

kutsuvieras /kˈutsuvˌieras/ (n)
gäst
  juhlaan tai muuhun tilaisuuteen kutsuttu henkilö

kutteri /kˈutːerɪ/ (n)
skuta
  yksimastoinen pitkittäistakiloitu purjealus, jossa saattaa olla kokkapuu
kutter, kutterhuvud
  (tekniikka, vanh.) jyrsimen tai puuhöyläkoneen pyörivä terä, muu teräpää

kutterinpuru /kˈutːerˌimpuru/ (n)
kutterspån
  jyrsintä tai puuhöyläkonetta käytettäessä syntyvä hienojakoinen lastumainen puru

kutyymi /kˈutyːmɪ/ (n)
kutym
  tapa, käytänne

kuu /kˈuː/ (n)
måne
  planeettaa kiertävä taivaankappale

kuudestoistaosanuotti /kˈuːdestˌoistaˌosanˌuotːɪ/ (n)
sextondelsnot
  ¹/16-nuotti, puolen kahdeksasosanuotin ja kahden kolmaskymmeneskahdesosanuotin pituinen nuotti

kuukausi /kˈuːkausɪ/ (n)
månad
  kuu, vuoden osa, joka kestää noin yhden kuunkierron (lyh. )

kuukautiset /kˈuːkautɪset/ (n)
menstruation
  yleensä säännöllisesti kuukautiskierron mukaisesti toistuva fysiologinen tapahtuma, jolloin hedelmällisessä iässä olevan naaraspuolisen eläimen kohdusta vuotaa verta ja soluja

kuukautiskierto /kˈuːkautˌiskierto/ (n)
menstruationscykel
  kuun kierron mittainen jakso, jonka aikana hedelmällisessä iässä olevan naisen kuukautiset eli menstruaatio tapahtuu kerran

kuukkeli /kˈuːkːelɪ/ (n)
lavskrika
  eräs varislintu ()

kuula /kˈuːla/ (n)
kula
  pienehkö kova pallo

kuulakärkikynä /kˈuːlakˌærkɪkˌynæ/ (n)
kulspetspenna
  mustekynä, jossa kirjoituskärjessä on pyörivä kuula siirtämässä mustetta paperille

kuulalaakeri /kˈuːlalˌaːkerɪ/ (n)
kullager
  vierintälaakeri, jossa on kahden kehän välissä teräskuulat

kuulantyöntö /kˈuːlantˌyøntø/ (n)
kulstötning
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan kuulan työntämisestä mahdollisimman kauas

kuulento /kˈuːlento/ (n)
månfärd
  avaruuslento kuuhun; sekä meno että paluu

kuulla /kˈuːlla/ (v)
höra
  aistia ääntä korvillaan

kuuloaisti /kˈuːloˌaistɪ/ (n)
hörsel, hörselförmåga, hörselsinne
  kuulo, kuuloelimen toimintaan perustuva aisti

kuulohavainto /kˈuːlohavˌainto/ (n)
hörselobservation
  kuunneltaessa tai kuulemalla tehty havainto

kuulostaa /kˈuːlostaː/ (v)
låta
  olla jonkin kuuloinen

kuulua /kˈuːlua/ (v)
höra
  liittyä jhk, olla ominaista jllek; olla osa jtak

kuuluisuus /kˈuːlwɪsuːs/ (n)
celebritet, kändis, notabilitet
  kuuluisuuden asemassa oleva henkilö tai muu kohde

kuuma /kˈuːma/ (adj)
het, varm
  lämpötilaltaan korkea

kuumailmapallo /kˈuːmailmapˌallo/ (n)
varmluftsballong
  ilma-alus, ympäristöään lämpimämpää ilmaa sisältävä kevyt, pallomainen pussi, joka lentää ilmavirtausten mukana ja jonka alle on yleensä ripustettu kori matkustajia varten

kuume /kˈuːme/ (n)
feber
  tila, jossa elimistön lämpötila on normaalia korkeampi sairauden vuoksi

kuumemittari /kˈuːmemˌitːarɪ/ (n)
febertermometer
  lämpömittari, jota käytetään ruumiinlämmön mittaamiseen mahdollisen kuumeen määrittämiseksi

kuumottaa /kˈuːmotːaː/ (v)
bränna
  tuntua kuumalta; lämmittää, kuumentaa

kuunnella /kˈuːnnella/ (v)
lyssna, höra
  keskittyä siihen mitä kuulee
lyssna
  ottaa huomioon; totella

kuunpimennys /kˈuːmpɪmˌennys/ (n)
månförmörkelse
  tilanne, jossa planeetta kulkee kuunsa ja aurinkonsa välistä estäen kiintotähden valon suoran pääsyn kuun pinnalle osittain tai kokonaan; erityisesti Maan kulku Kuun ja Auringon välistä

kuunsirppi /kˈuːnsɪrpːɪ/ (n)
månskära
  Kuusta näkyvä osa hieman ennen ja jälkeen uudenkuun, Kuun sirppi

kuunvalo /kˈuːnvalo/ (n)
månljus
  Kuun Maahan heijastama Auringon valo, kuutamon antama valo

kuurous /kˈuːrous/ (n)
dövhet
  se, että on kuuro

kuusi /kˈuːsɪ/ (n)
gran
  kuusipuu, kuusten suvun () puu

kuusikko /kˈuːsɪkːo/ (n)
grandunge
  etupäässä kuusia kasvava metsäalue

kuusimetsä /kˈuːsɪmˌetsæ/ (n)
granskog
  täysin kuusivaltainen metsä, jossa kasvaa yleensä eri-ikäisiä kuusia

kuusiokoloavain /kˈuːsɪˌokolˌoavain/ (n)
insexnyckel
  tyypillisesti L:n muotoon taivutettu, poikkileikkaukseltaan kuusikulmion muotoinen työkalu, joka on tarkoitettu kuusiokoloruuvien kiristämiseen ja avaamiseen

kuusipeura /kˈuːsɪpˌeura/ (n)
dovhjort
  pienikokoinen, alun perin Lähi-idästä kotoisin oleva jalohirvilaji ()

kuutamo /kˈuːtamo/ (n)
månsken
  kirkas kuunpaiste, kuunloiste

kuutio /kˈuːtɪo/ (n)
kub
  heksaedri, kuuden yhteneväisen neliön rajaama monitahokas

kuutiojuuri /kˈuːtɪojˌuːrɪ/ (n)
kubikrot
  (matematiikka) kolmas juuri, eli juuri jonka indeksi on 3.

kuutiometri /kˈuːtɪomˌetrɪ/ (n)
kubikmeter
  tilavuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m³, tuhat litraa

kuutonen /kˈuːtonen/ (n)
sexa
  kuuden numero, numero 6; numerolla kuusi merkitty tai järjestetty

kuva /kˈuva/ (n)
bild, figur
  jäljennös siitä mitä näemme, yleensä kaksiulotteiselle pinnalle

kuvaamataide /kˈuvaːmatˌaide/ (n)
bildkonst
  taiteen haara, jossa muotoja, viivoja, värejä ja sommittelua käyttäen luodaan silmin nähtäviä teoksia, kuvataide

kuvaamataito /kˈuvaːmatˌaito/ (n)
bild
  vanha nimitys kouluaineelle (muutettu 1999), jossa usein piirretään, maalataan tai askarrellaan (nykyään kuvataide)

kuvaannollinen /kˈuvaːnnˌollɪnen/ (adj)
figurlig
  vertauksellinen, symbolinen, vertauskuvallinen

kuvaannollisesti /kˈuvaːnnˌollɪsˌestɪ/ (adv)
bildigt, figurligt
  kielikuvin esitettynä; symbolisesti

kuvailla /kˈuvailla/ (v)
beskriva
  kertoa jonkin asian yksityiskohdista

kuvakirja /kˈuvakˌirja/ (n)
bilderbok
  kirjan muotoinen kuvateos; kirja, jonka sisällön pääosa muodostuu kuvista; runsaasti kuvitettu kirja

kuvantaa /kˈuvantaː/ (v)
bildera
  muuntaa kuviksi, kuvalliseen muotoon (etenkin tutkimusmenetelmänä)

kuvanveisto /kˈuvanvˌeisto/ (n)
skulptur
  kolmiulotteisten taideteosten tekeminen taiteen alana muotoilemalla kappaletta tai yhdistämällä kappaleita

kuvanveistäjä /kˈuvanvˌeistæjæ/ (n)
skulptör
  veistoksia tekevä taiteilija

kuvaruutu /kˈuvarˌuːtu/ (n)
bildskärm
  tietokoneen tai television näyttö

kuvastaa /kˈuvastaː/ (v)
återspegla, reflektera, spegla
  heijastaa peilikuvana

kuvasto /kˈuvasto/ (n)
katalog
  postimyyntiluettelo, jossa on kuvia tuotteista

kuvataiteilija /kˈuvatˌaiteilˌija/ (n)
bildkonstnär
  kuvataidetta tekevä henkilö

kuvauksellinen /kˈuvauksˌellɪnen/ (adj)
bildmässig, filmatiskt, filmmässig
  (ihmisestä) karismaattinen, tyylikäs

kuvernööri /kˈuvernˌøːrɪ/ (n)
guvernör
  korkeamman tahon virkaansa nimittämä hallintomies

kuverttileipä /kˈuvertːɪlˌeipæ/ (n)
kuvertbröd
  kattauksen yhteydessä erikseen kullekin ruokailijalle tarjolle asetettu pieni leipä, kuten rinkeli, sarvi, sämpylä tai teeleipä, mutta ei ison leivän viipale

kuvio /kˈuvɪo/ (n)
figur
  usein symmetrinen ja toistuva graafinen esitys, joka mahdollisesti muodostaa jonkinlaisen hahmon

kuvitella /kˈuvɪtella/ (v)
föreställa
  muodostaa mielikuva mielessään, luulla

kuvitus /kˈuvɪtus/ (n)
illustration
  kuvittaminen

kvadraattinen /kvˈadraːtːɪnen/ (adj)
kvadratisk
  neliöllinen

kvanttikemia /kvˈantːɪkˌemɪa/ (n)
kvantkemi
  fysikaalisen kemian ala, jossa käytetään kvanttimekaniikkaa kemian ongelmien tarkasteluun

kvarkki /kvˈarkːɪ/ (n)
kvark
  ydinfysiikassa jakamaton alkeishiukkanen, josta erotetaan spininsä perusteella eri muotoja

kvartetti /kvˈartetːɪ/ (n)
kvartett
  neljän muusikon muodostama yhtye

kvartsi /kvˈartsɪ/ (n)
kvarts
  kiteinen piidioksidi mineraalina

kvartti /kvˈartːɪ/ (n)
kvart
  länsimaisessa säveljärjestelmässä neljän sävelaskelen väli, intervalli. Puhdas kvartti on viisi puolisävelaskelta

kvassi /kvˈassɪ/ (n)
kvass
  janojuomana käytettävä perinteinen venäläinen, läheisesti kotikaljaa muistuttava juoma, jota tehdään käymismenetelmällä viljasta, yleensä rukiista, tai ruisleivästä

kveekari /kvˈeːkarɪ/ (n)
kväkare
  erään 1600-luvulla Englannissa perustetun, sittemmin varsinkin Keniaan ja Yhdysvaltoihin levinneen, kristinuskon suuntauksen jäsen

kvintti /kvˈintːɪ/ (n)
kvint
  länsimaisessa säveljärjestelmässä viiden sävelaskelen väli, intervalli

kyetä /kˈyetæ/ (v)
kunna
  pystyä jonkin tekemiseen; olla kyky tehdä jotakin (+ illatiivi)

kyhmyjoutsen /kˈyhmyjˌoutsen/ (n)
knölsvan
  suuri valkoinen sorsalintu (Cygnus olor), jonka nokka on punertava ja siinä on musta kyhmy

kyhmyruusu /kˈyhmyrˌuːsu/ (n)
knölros
  ihotauti

kykenevä /kˈykenˌevæ/ (adj)
kapabel, förmögen
  sellainen, joka kykenee tekemään jtk

kyklooppi /kˈykloːpːɪ/ (n)
cyklop
  kreikkalaisessa muinaistarustossa yksisilmäinen jättiläinen

kyky /kˈyky/ (n)
förmåga
  luontaisen taipumuksen, oppimisen tai muun kehityksen tuloksena syntynyt ominaisuus, joka auttaa suoriutumisessa, jonkin taidon hallitseminen; aineessa oleva jotakin mahdollistava ominaisuus

kyllin /kˈyllɪn/ (adv)
nog
  kylliksi, tarpeeksi, riittävästi

kyllä /kˈyllæ/ (adv)
ja, jo, javisst
  varsinkin repliikeissä ilmaisemassa myönteisyyttä, toisen ajatukseen yhtymistä t. toisaalta tehostamassa väitettä

kyllä-puoli /kˈyllæpˈuolɪ/ (n)
ja-sidan
  (eritoten journalistisessa kielenkäytössä) poliittisessa debatissa tai äänestyksessä esitystä puoltava osapuoli

kylläinen /kˈyllæinen/ (adj)
mätt, stinn
  jolla on vatsa täynnä, ei enää nälkäinen

kyllästymättömyys /kˈyllæstymˌætːømyːs/ (n)
omättlighet
  olotila, joka vallitsee silloin kun ei tule kylläiseksi tai muuten saavuta kyllästymisen tilaa.

kylmiltään /kˈylmɪltæːn/ (adv)
extempore, oförberett
  suoralta kädeltä, harkitsematta, harjoittelematta

kylmä /kˈylmæ/ (adj)
kall
  lämpötilaltaan alhainen
  välinpitämätön ihminen

kylmä sota /kˈylmæ sˈota/ (n)
kalla kriget, kallt krig
  toisen maailmansodan lopussa alkanut Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen vastakkainasettelun aika, jonka katsotaan päättyneen 1990-luvun alussa Neuvostoliiton purkautuessa

kylmäketju /kˈylmækˌetju/ (n)
kylkedja
  toimitusketju, jossa elintarvikkeet tai lääkevalmisteet kuljetetaan lämpötilasäädetysti niiden pilaantumisen tai heikentymisen välttämiseksi

kylmäkkö /kˈylmækːø/ (n)
kallskänka
  kokki, jonka erikoisalaa on kylmien ruokien valmistus

kylmäkomero /kˈylmækˌomero/ (n)
kallskafferi
  ulkoilman viileänä pitämä ruokatavarakaappi

kylmänkukat /kˈylmæŋkukat/ (n)
backsippssläktet
  yksi leinikkikasvien heimoon kuuluvista kaksisirkkaisten suvuista ()

kylmästi /kˈylmæstɪ/ (adv)
kallt
  kylmällä tavalla; kylmänä

kylpeä /kˈylpeæ/ (v)
bada
  mennä puhdistautuakseen nesteellä täytettyyn astiaan; yleensä vettä ja saippuaa

kylpijä /kˈylpɪjæ/ (n)
badare
  henkilö, joka kylpee

kylpy /kˈylpy/ (n)
bad
  itsensä liottaminen tai liottautuminen kylpyammeessa. Monet saunattomat kutsuvat toimenpidettä kylpemiseksi.

kylpyamme /kˈylpyˌamme/ (n)
badkar
  kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas

kylpyhuone /kˈylpyhˌuone/ (n)
badrum
  huone, joka on tarkoitettu peseytymiseen

kylpytakki /kˈylpytˌakːɪ/ (n)
badrock
  monesti froteekankainen pitkä kylvyn jälkeen yllä pidettävä rento takki

kylvettäjä /kˈylvetːˌæjæ/ (n)
baderska
  henkilö, joka kylvettää

kylvää /kˈylvæː/ (v)
så
  levittää siemeniä viljelytarkoituksessa

kylvö /kˈylvø/ (n)
sådd
  kylvämisen eli touonteon toteutus

kylvökone /kˈylvøkˌone/ (n)
såmaskin
  maatalouden työkone, jolla voidaan kylvää esimerkiksi viljan siemeniä peltoon

kylvös /kˈylvøs/ (n)
sådd
  äskettäin kylvetty maa-ala; kylvöala, johon on juuri laitettu siemenet

kylä /kˈylæ/ (n)
by
  pienehkö taajama kaavoitetulla tai haja-asutusalueella

kyläkellukka /kˈylækˌellukːa/ (n)
nejlikrot
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kellukkojen sukuun kuuluva kasvi

kyläneidonkieli /kˈylænˌeidoŋkˌielɪ/ (n)
blåeld
  Suomenkin luonnossa esiintyvä neidonkielten sukuun kuuluva kasvi

kylänurmikka /kˈylænˌurmɪkːa/ (n)
vitgröe
  Suomenkin luonnossa esiintyvä nurmikkojen sukuun kuuluva kasvi

kyläpöllönen /kˈylæpˌøllønen/ (n)
dvärguv
  Pöllösten suvun pöllölintu, . Aikaisempi nimitys kääpiösarvipöllö

kymmenottelu /kˈymmenˌotːelu/ (n)
tiokamp
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan kymmenessä eri lajissa, joiden kokonaistulos ratkaisee paremmuusjärjestyksen

kymnaasi /kˈymnaːsɪ/ (n)
gymnasium
  aiemmin lähinnä lukiota vastannut oppilaitos, jossa klassisilla kielillä oli tärkeä asema, poistui Suomesta vuonna 1872

kymppi /kˈympːɪ/ (n)
tia
  kymmenen numero, numero 10; numerolla kymmenen merkitty tai järjestetty

kymri /kˈymrɪ/ (n)
kymriska
  Walesissa puhuttava kelttiläinen kieli. (kielitunnus: cy, cym)

kynnysmatto /kˈynnysmˌatːo/ (n)
dörrmatta
  kynnyksen edessä oleva matto, ovenedusmatto

kynologia /kˈynolˌoɡɪa/ (n)
kynologi
  (eläintiede) koiria sekä niiden jalostusta ja kasvatusta tutkiva oppi

kynsi /kˈynsɪ/ (n)
klyfta
  valkosipulin lohko

kynsilakanpoistoaine /kˈynsɪlakˌampoistoˌaine/ (n)
nagellackborttagningsmedel
  aine jolla puhdistetaan lakka kynsistä

kynsilakka /kˈynsɪlˌakːa/ (n)
nagellack
  kynsien kaunistamiseen ja vahvistamiseen käytettävä lakka

kynsimö /kˈynsɪmø/ (n)
draba
  mikä tahansa kynsimöiden sukuun () kuuluva ristikukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

kynsisakset /kˈynsɪsˌakset/ (n)
nagelsax
  pienet mahdollisesti käyrät sakset, jotka on suunniteltu ensisijaisesti kynsien leikkaamista varten

kynsiä /kˈynsɪæ/ (v)
klösa
  raapia kynsillään

kynttilä /kˈyntːɪlæ/ (n)
levande ljus, ljus
  valonlähde, jonka rungon muodostaa kiinteä, us. lieriömäinen, liekin lämmöstä vähitellen sulava polttoainekappale ja sen sisälle sijoitettu lankasydän, jossa polttoaine pitää yllä valaisevaa liekkiä

kynttilänjalka /kˈyntːɪlˌænjalka/ (n)
ljusstake
  kynttilöille tarkoitettu pidike

kyntää /kˈyntæː/ (v)
plöja
  muokata maata auralla

kynä /kˈynæ/ (n)
penna
  väline, jolla voi piirtää tai kirjoittaa erilaisille pinnoille

kynäilijä /kˈynæilˌijæ/ (n)
pennfäktare, skribent
  harrastuksekseen kirjoittava

kynäjalava /kˈynæjˌalava/ (n)
vresalm
  Suomen luonnossa harvinaisena elävä jalavakasveihin kuuluva lehtipuu; kynneppää ()

kynäniekka /kˈynænˌiekːa/ (n)
skribent
  taitava kirjoittaja

kypsyys /kˈypsyːs/ (n)
mognad
  se, että on täysin kehittynyt, kypsä

kypsyä /kˈypsyæ/ (v)
mogna
  tulla kypsäksi tai aikaisempaa kypsemmäksi

kypsä /kˈypsæ/ (adj)
kokt, mogen tillagad
  kypsynyt tai kypsennetty; kypsytetty
mogen
  täysin kehittynyt
less, trött
  saanut tarpeekseen, väsynyt, kyllästynyt

kypärä /kˈypæræ/ (n)
hjälm, kask
  päässä pidettävä yleensä lujarakenteinen suojapäähine

kyrassieeri /kˈyrassɪˌeːrɪ/ (n)
kyrassiär
  (historia) kyrassia käyttävän raskaan ratsuväen jäsen

kyrpä /kˈyrpæ/ (n)
kuk, pitt
  siitin

kyseinen /kˈyseinen/ (adj)
ifrågavarande, förevarande
  joka on kyseessä, jota parhaillaan käsitellään

kysellä /kˈysellæ/ (v)
fråga, fråga ut
  toistella jotakin kysymystä tai esittää joukko kysymyksiä jollekin tai joukolle henkilöitä

kyssäkaali /kˈyssækˌaːlɪ/ (n)
kålrabbi, knutkål
  kaalin muunnos (), jonka syötävä osa on sen tyvestä kasvanut mukula

kysta /kˈysta/ (n)
cysta
  nesteen täyttämä rakkula tai ontelo kehossa

kystikkä /kˈystɪkːæ/ (n)
transkräling
  erityisesti -lajin muunnos ,

kysymys /kˈysymys/ (n)
fråga, spörsmål
  lause, jolla tiedustellaan jotakin ja johon odotetaan vastausta

kysymyslause /kˈysymˌyslause/ (n)
frågesats
  kysyvä lause, joka sisältää yl. vastausta kaipaavan kysymyksen

kysymysmerkki /kˈysymˌysmerkːɪ/ (n)
frågetecken
  iso välimerkki, joka merkitsee kysymyslausetta. Vastaava symboli [?]

kysyntä /kˈysyntæ/ (n)
efterfrågan
  hyödykkeen määrä, jonka toimijat ovat valmiita ostamaan annetulla hinnalla

kysyä /kˈysyæ/ (v)
fråga, efterhöra
  esittää kysymys, tiedustella
fråga efter
  tiedustella, toivoa

kytkentäkaavio /kˈytkentækˌaːvɪo/ (n)
kopplingsschema
  koneen tai laitteen sähköistä kytkentää esittävä kaavamainen piirros

kyvetti /kˈyvetːɪ/ (n)
kyvett
  neliönmuotoinen astia, jota käytetään spektroskooppisissa mittauksissa

kyy /kˈyː/ (n)
huggorm, äsping
  kyykäärme (), matelija, jota tavataan lähes koko Suomessa. Kyy on ainoa Suomen luonnossa elävä myrkkykäärme. Kyyn tunnistaa ruskehtavasta tai harmaasta väristä ja koko eläimen mittaisesta sahanteräjuovasta. Myös tummia yksivärisiä yksilöitä esiintyy, jolloin lajin määrittämiseksi kannattaa kiinnittää huomio silmäterän pystysuoruuteen.

kyyhky /kˈyːhky/ (n)
duva
  jokin laji noin kolmesataalajisesta kyyhkylintujen heimosta, joille on tyypillistä, että naaraat munivat kerralla kaksi munaa ja ruokkivat poikasia pesään aluksi kupunsa maitomaisella eritteellä ja myöhemmin siemenillä. Suomessa varsinaisia kyyhkyjä pesii luonnossa kaksi lajia, sepelkyyhky ja uuttukyyhky; lisäksi ihmisen luomissa olosuhteissa lisääntyy kesykyyhky.

kyyhkyslakka /kˈyːhkyslˌakːa/ (n)
duvslag
  kesyjen kyyhkyjen yhteiseksi lepo- ja suojapaikaksi tehty matala puinen laatikko tai yksittäislakka lisääntymistä varten; kirjekyyhkyn kotilakka on paikka, jossa kirjekyyhky voi levätä kunnes jatkaa matkaa

kyyhkyt /kˈyːhkyt/ (n)
duvor
  lintuheimo Columbidae

kyykky /kˈyːkːy/ (n)
huk
  asento, jossa jalat ovat koukussa siten, että pakarat ovat lähellä kantapäitä

kyynel /kˈyːnel/ (n)
tår
  (fysiologia) silmäkulmaan kihoava nestepisara

kyynelkaasu /kˈyːnelkˌaːsu/ (n)
tårgas
  silmiä ja/tai hengitysteitä ärsyttävä kemikaali, jota käytetään esimerkiksi mellakoiden hillitsemisessä ja itsepuolustuksessa

kyynärluu /kˈyːnærluː/ (n)
armbågsben
  pikkusormen puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

kyynärpää /kˈyːnærpæː/ (n)
armbåge
  ihmisen kyynärvarren ja olkavarren taitteen terävä ulkoreuna

kyynärtaive /kˈyːnærtˌaive/ (n)
armveck
  käsivarressa sijaitseva kyynärnivelen taive

kyynärvarsi /kˈyːnærvˌarsɪ/ (n)
underarm
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, kyynärpään ja ranteen välissä

kyynärä /kˈyːnæræ/ (n)
aln
  vanha pituusyksikkö, ihmisen kyynärvarren ja oikaistujen sormien pituus. Suomessa käytetty alkujaan ruotsalainen Tukholman kyynärä oli n. 0,594 m.

kädenlämpöinen /kˈædenlˌæmpøinen/ (adj)
fingervarm
  yhtä lämmin kuin ihmisen käsi, n. 37° C.

käki /kˈækɪ/ (n)
gök
  Käkilintuihin kuuluva lintulaji (), jonka urokset kukkuvat.

kälviäläinen /kˈælvɪælˌæinen/ (n)
kelviåbo
  Pysyvästi Kälviällä asuva henkilö.

käly /kˈæly/ (n)
svägerska
  oman aviopuolison sisko

kämmekkä /kˈæmmekːæ/ (n)
orkidé
  jokin kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluva kasvi(laji)

kämmen /kˈæmmen/ (n)
handflata
  käden sisäpuoli; se puoli jonne sormet taipuvat

kämmenluu /kˈæmmenluː/ (n)
mellanhandsben, metakarpalben
  kämmenessä oleva sormen luu

kämmenselkä /kˈæmmensˌelkæ/ (n)
handrygg
  se puoli käsiterästä, joka jää ulkopuolelle puristettaessa käsi nyrkkiin

käpy /kˈæpy/ (n)
kotte
  havupuun tai muun paljassiemenisen kasvin kukinto

käpytikka /kˈæpytˌikːa/ (n)
större hackspett
  tikkalintuihin kuuluva lintu (Dendrocopos major)

käpälä /kˈæpælæ/ (n)
ram, tass
  kynnellisen nisäkkään jalan uloin osa

kärhi /kˈærhɪ/ (n)
klänge
  (kasvitiede) kasvin lankamainen kiipeämis- ja tarttumaelin

kärppä /kˈærpːæ/ (n)
hermelin, lekatt
  näätäeläimiin kuuluva pieni petoeläin (Mustela erminea)

kärpänen /kˈærpænen/ (n)
fluga
  mikä tahansa kaksisiipisten -alalahkoon kuuluva hyönteislaji tai sellaisen yksilö

kärpäslätkä /kˈærpæslˌætkæ/ (n)
flugsmälla
  kärpästen tappamiseen käytetty apuväline

kärpäsruuti /kˈærpæsrˌuːtɪ/ (n)
nikt
  liekojen, erityisesti katinlieon itiöpöly

kärpässieni /kˈærpæssˌienɪ/ (n)
flugsvamp
  jonkin helttasienten sukuun Amanita kuuluvista myrkkysienistä

kärsiä /kˈærsɪæ/ (v)
lida
  tuntea fyysistä tai henkistä tuskaa

käräjäoikeus /kˈæræjæˌoikeus/ (n)
tingsrätt
  Suomessa alin rikos-, riita- ja hakemusasioita käsittelevä oikeusaste tai yksittäinen tuomioistuin

käräjät /kˈæræjæt/ (n)
ting
  kansankokous ja neuvonpito johon keräännyttiin käsittelemään yhteisiä asioita

käsi /kˈæsɪ/ (n)
hand
  ihmisen tai apinan yläraajan kärkiosa ranteesta sormenpäihin, käsi suppeassa merkityksessä
arm
  käsi laajassa merkityksessä, ihmisen tai apinan koko yläraaja olkapäästä sormenpäihin

käsikirjoittaja /kˈæsɪkˌirjoitːˌaja/ (n)
manusförfattare
  henkilö, joka kirjoittaa käsikirjoituksia

käsikirjoitus /kˈæsɪkˌirjoitus/ (n)
manuskript
  näytelmän, elokuvan tai muun esityksen toteutussuunnitelma
handskrift, manuskript
  kirjan vielä painamaton versio; tieteellinen artikkeli, jota ei ole vielä saatu julkaistua

käsilaukku /kˈæsɪlˌaukːu/ (n)
handväska
  olalla tai kädessä kannettava laukku

käsimatkatavara /kˈæsɪmˌatkatˌavara/ (n)
handbagage
  matkatavara, jonka henkilö ottaa mukanaan matkustamoon

käsin /kˈæsɪn/ (adv)
för hand, manuelt
  kättä t. käsiä käyttäen, käsillä, käsin tehtynä

käsine /kˈæsɪne/ (n)
handske
  kättä peittävä vaatekappale

käsipallo /kˈæsɪpˌallo/ (n)
handboll
  kilpaurheilulajina pelattava pallopeli, jossa kaksi seitsemänhenkistä (maalivahti + 6 kenttäpelaajaa) joukkuetta yrittää saada pallon heittämällä vastustajan maaliin
  käsipallopelin pelivälineenä käytettävä pallo

käsipumppu /kˈæsɪpˌumpːu/ (n)
handpump
  käsikäyttöinen pumppu

käsisuudelma /kˈæsɪsˌuːdelma/ (n)
handkyss
  suudelma kädelle

käsite /kˈæsɪte/ (n)
begrepp
  ihmisen mielessä jäsentynyt, selkeästi määriteltävissä oleva idea todellisuudessa esiintyvästä konkreettisesta tai abstraktista asiasta

käsitellä /kˈæsɪtellæ/ (v)
hantera
  koetella käsin

käsitteellinen /kˈæsɪtːˌeːllɪnen/ (adj)
abstrakt
  sellainen, joka ei ole kouriintuntuva eikä konkreettinen

käsittää /kˈæsɪtːæː/ (v)
förstå, begripa
  tiedostaa ja ymmärtää jokin asia
omfatta
  muodostua jostakin, sisältää

käsitys /kˈæsɪtys/ (n)
föreställning, uppfattning
  havainnollisesta aineksesta tai viestinnästä ihmiselle muodostunut mentaalinen kuva, joka on enemmän tai vähemmän jäsentynyt

käsityö /kˈæsɪtyø/ (n)
handarbete, hantverk, manuellt arbete
  pienissä sarjoissa tehty pienimuotoinen tuotteiden valmistus, kuten ompelu, yleensä matkamuistoiksi tai koristeiksi

käsivaaka /kˈæsɪvˌaːka/ (n)
handvåg
  kädessä kannateltavaksi tarkoitettu vaaka, joka koostuu mitta-asteikolla varustetusta tangosta, jonka toisessa päässä on siirreltävä kahva ja toisessa vastapaino

käsivarsi /kˈæsɪvˌarsɪ/ (n)
arm
  kädellisten yläraajan osa ranteesta olkapäähän, eli kyynärvarsi ja olkavarsi yhdessä

käskeä /kˈæskeæ/ (v)
beordra, befalla
  saada joku sanallisen, kirjallisen tai muun viestin kautta tekemään jotakin, koska viestijä niin haluaa tai koska viestijällä on velvollisuus katsoa, että käsketty asia toteutuu

käsky /kˈæsky/ (n)
kommando, bud
  jonkun puheella tai kirjallisesti tai muuten ilmaisema lausuma, jonka mukaan jokin asia tulee viestin vastaanottajan toteuttaa hänen tahdostaan riippumatta

käskyvalta /kˈæskyvˌalta/ (n)
bestämmanderätt, rätt att befalla
  määräysvalta, oikeus käskeä tai määrätä

käteinen /kˈæteinen/ (adj)
kontant
  yl. maksuvälineestä tai -tavasta, käsillä oleva

käteinen /kˈæteinen/ (n)
kontanter, kontant
  raha paperirahana ja kolikoina; vastakohtana maksukorteille tai sähköiselle rahalle

kätellä /kˈætellæ/ (v)
hand
  tervehtiä jotakuta ojentamalla hänelle kätensä ja puristamalla hänen kättään

kätilö /kˈætɪlø/ (n)
barnmorska
  terveydenhuollon ammattinimike henkilölle, joka avustaa synnyttävää naista synnytyksessä

kätkeytyä /kˈætkeytˌyæ/ (v)
dölja
  mennä kätköön tai kätköksiin

kätkeä /kˈætkeæ/ (v)
gömma
  laittaa kätköön, laittaa salaiseen paikkaan

kätkö /kˈætkø/ (n)
gömma
  kätköpaikka, paikka, mihin jotain on kätketty eli piilotettu

kätkölöytö /kˈætkølˌøytø/ (n)
depåfynd
  (arkeologia) yhdestä paikasta talteen saatu esinelöytö, jonka sisällön on ihminen tarkoituksellisesti kätkenyt maahan, suohon tai kiven alle; piilottaminen on voinut tapahtua esimerkiksi vaaran uhatessa, kuten aarrelöytö, tai uskonnollisessa tarkoituksessa, kuten uhrilöytö

kätyri /kˈætyrɪ/ (n)
hantlangare
  tuomittavaan tekoon jonkun apurina osallistuva henkilö

kävelevä /kˈævelˌevæ/ (adj)
gående
  sellainen, joka kävelee, kävellen liikkuva

kävellä /kˈævellæ/ (v)
gå
  liikkua laittamalla jalkaa toisen eteen

kävelykatu /kˈævelˌykatu/ (n)
gågata
  moottoriajoneuvoliikenteeltä suljettu katu

kävelykeppi /kˈævelykˌepːɪ/ (n)
spatserkäpp, käpp
  kävelemisessä apuna käytettävä keppi, jonka avulla saadaan siirrettyä painoa jaloilta kepin varaan

kävelysauva /kˈævelysˌauva/ (n)
gångstav
  hiihtosauvasta kehitetty apuväline, jota käytetään yleensä parittain, yhtä kummassakin kädessä, sauvakävelyssä vauhdin ja tasapainon ylläpitoon sekä ylävartalon lihasten vahvistamiseen

käydä /kˈæydæ/ (v)
besöka
  mennä ja tulla takaisin; pistäytyä, kyläillä (+ inessiivi, + adessiivi)
gå
  kulkea eteenpäin
gå, fungera
  toimia, olla toiminnassa (koneistoista); käyttää polttoaineenaan
jäsa
  tuottaa alkoholia sokereista hiivasienten avulla
passa
  sopia, käydä päinsä, olla soveliasta
fungera
  sopia johonkin tarkoitukseen

käyminen /kˈæymɪnen/ (n)
jäsning
  kemiallinen käyminen: alkoholin tuottaminen sokereista hiivasienten avulla

käynnistää /kˈæynnɪstæː/ (v)
starta
  laittaa käyntiin; aloittaa

käyntikortti /kˈæyntɪkˌortːɪ/ (n)
visitkort
  pieni kortti, jossa on henkilön yhteystiedot ja monesti myös yrityksen tietoja

käyristyä /kˈæyrɪstˌyæ/ (v)
krokna
  muuttua käyräksi tai käyremmäksi

käyrä /kˈæyræ/ (adj)
krokig, krum
  kaareva, ei-suora

käyrä /kˈæyræ/ (n)
kurva
  viiva, joka ei ole kauttaaltaan suora

käyrätorvi /kˈæyrætˌorvɪ/ (n)
valthorn
  varhaisista metsästystorvista kehittynyt vaskipuhaltimiin kuuluva torvi, jonka pituus on 3–4 metriä

käytetty /kˈæytetːy/ (adj)
begagnad
  sellainen, joka on ollut jonkun muun käytössä ennen nykyistä käyttäjää; ei uusi

käytettävyys /kˈæytetːævyːs/ (n)
användbarhet
  helppous käyttää, mahdollisuudet käyttää

käyttäjä /kˈæytːæjæ/ (n)
användare
  henkilö, joka käyttää jotakin konetta, laitetta tai muuta työvälinettä

käyttäytyminen /kˈæytːæytˌymɪnen/ (n)
beteende, uppförande
  tapa, jolla elollinen olento käyttäytyy tai toimii

käyttäytyä /kˈæytːæytˌyæ/ (v)
bete sig, bära sig åt
  toimia jollakin tietyllä tavalla jossakin tilanteessa

käyttää /kˈæytːæː/ (v)
använda, disponera
  tehdä tai toteuttaa jokin asia jollakin nimenomaisella esineellä, tietokoneohjelmalla tms., pitää jossakin käytössä

käyttökelpoinen /kˈæytːøkˌelpoinen/ (adj)
användbar, praktikabel
  jota on mahdollista tai hyvä käyttää

käyttöohje /kˈæytːøˌohje/ (n)
bruksanvisning
  jonkin koneen, laitteen, tuotteen tms. käyttämiseen opastava ohje

käyttöpuu /kˈæytːøpuː/ (n)
gagnvirke
  (metsätalous) hakkuun yhteydessä korjattava puutavara

käytännöllinen /kˈæytænnˌøllɪnen/ (adj)
praktisk
  josta on käytännön hyötyä
  joka ajattelee tai toimii käytännön näkökulmasta tai liiemmin teoretisoimatta

käytännössä /kˈæytænnˌøssæ/ (adv)
i praktiken
  käytännöllisesti ajatellen, todellisuudessa

käytäntö /kˈæytæntø/ (n)
bruk
  toimivaksi todettu järjestelmällisyyteen pyrkivä toimintatapa

käytös /kˈæytøs/ (n)
beteende
  yksilön tai olion ominainen tai poikkeava menettely tai tapa toimia eri tilanteissa ja olosuhteissa

käämintä /kˈæːmɪntæ/ (n)
spolning
  käämin valmistus, käämitys

käämitys /kˈæːmɪtys/ (n)
spolning
  sähköinen komponentti tai sellaisen osa, joka muodostuu moninkertaisesti sydämen tai muotin ympärille kierretystä eristetystä sähköä johtavasta käämilangasta

käännynnäinen /kˈæːnnynnˌæinen/ (n)
konvertit
  uskonnosta toiseen uskontoon kääntynyt henkilö

käännös /kˈæːnnøs/ (n)
översättning, tolkning
  (kielitiede) teksti, joka on käännetty kieleltä toiselle

käännöslaina /kˈæːnnøslˌaina/ (n)
översättningslån
  lainasana, joka on muodostettu kääntämällä vieraan kielen sanan osat suoraan

käännöstiede /kˈæːnnøstˌiede/ (n)
översättningsvetenskap
  humanistinen tiede, joka tutkii kääntämistä ja tulkkausta niiden kaikessa laajuudessa

käänteisluku /kˈæːnteislˌuku/ (n)
multiplikativ invers
  luku, jonka lukuarvo on ko. luvun käänteisarvo

kääntyä /kˈæːntyæ/ (v)
svänga, vidra, vända
  vaihtaa suuntaa; tehdä käännös

kääntäjä /kˈæːntæjæ/ (n)
översättare
  kielenkääntäjä, henkilö, joka kääntää tekstiä kieleltä toiselle, vrt. tulkki
kompilator
  tietokoneohjelma, joka luo tietokoneohjelman ohjelmointikielisen lähdekoodin perusteella konekielisen ajettavan binääritiedoston

kääntää /kˈæːntæː/ (v)
översätta
  tulkita teksti kieleltä toiselle
kompilera
  muuntaa lähdekoodi konekieliseksi

kääntöpiiri /kˈæːntøpˌiːrɪ/ (n)
vändkrets
  leveyspiiri, joka on pohjoisimmalla tai eteläisimmällä kohdalla, johon aurinko johonkin aikaan vuodesta paistaa kohtisuoraan ylhäältä eli zeniitistä; maapallon kääntöpiirien sijainti on noin 23 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä päiväntasaajan molemmin puolin; sijainti on sama kuin maapallon akselikaltevuus

kääpiögalaksi /kˈæːpɪˌøɡalˌaksɪ/ (n)
dvärggalax
  pienikokoinen galaksi, joka kiertää usein suurempaa galaksia

kääpiöhuitti /kˈæːpɪˌøhwɪtːɪ/ (n)
dvärgsumphöna
  eräs pikkuhuittien (), eräissä uusissa luokitteluissa huittien (), sukuun kuuluva hyvin pienikokoinen rantakanojen laji ( tai ) taikka sen yksilö

kääpiöpäästäinen /kˈæːpɪøpˌæːstæinen/ (n)
dvärgnäbbmus
  eräs päästäinen (Sorex minutissimus)

kääretorttu /kˈæːretˌortːu/ (n)
rolad, rulltårta
  makea leivonnainen, joka muodostuu täytteellä päällystetystä ja rullalle kääritystä kakkulevystä

käärme /kˈæːrme/ (n)
orm, snok
  alalahkoon Serpentes kuuluva jalaton ja vaihtolämpöinen matelija, jonka sanotaan kehittyneen liskoista

kääryle /kˈæːryle/ (n)
rulle
  ruoka, jossa on jokin täyte syötävään kääröön sijoitettuna

köli /kˈølɪ/ (n)
köl
  laivan tai veneen pohjassa sijaitseva uloke, evä tai palkki, joka vakauttaa pituussuuntaista kulkua erityisesti purjeveneissä ja tuulisissa olosuhteissa

kölninvesi /kˈølnɪnvˌesɪ/ (n)
eau-de-cologne
  alkoholipitoinen raikastus- ja puhdistusvesi, eau de Cologne

kömpelö /kˈømpelø/ (adj)
klumpig
  liikkeissään jäykkä, kankea, hidas, joustamaton; taitamaton, avuton

köntätä /kˈøntætæ/ (v)
könta
  kontata; kulkea vaivalloisesti

köydenveto /kˈøydenvˌeto/ (n)
dragkamp
  kilpailu jossa kaksi joukkuetta vetää köyttä omaan suuntaansa

köyhyys /kˈøyhyːs/ (n)
fattigdom, armod
  köyhänä oleminen, puutteenalaisuus

köyhä /kˈøyhæ/ (adj)
fattig
  osattomaksi jäänyt, varaton
  hedelmätön

köyliöläinen /kˈøylɪølˌæinen/ (n)
kjulobo
  Pysyvästi Köyliössa asuva henkilö.

köysi /kˈøysɪ/ (n)
rep, lina
  muun muassa kiinnittämiseen käytettävä useista kuiduista tai säikeistä palmikoitu tai kierretty paksu naru

köysirata /kˈøysɪrˌata/ (n)
linbana, kabelbana
  kuljetusväline, jossa voimansiirto on toteutettu kuormaa vetävällä köydellä tai vaijerilla

köysistö /kˈøysɪstø/ (n)
tacklage
  aluksen köysien muodostama kokonaisuus, takilaan kuuluvat juoksevat ja kiinteät köydet

kööpenhaminalainen /kˈøːpenhˌamɪnalˌainen/ (adj)
köpenhamnsk
  Kööpenhaminasta peräisin oleva tai Kööpenhaminaan liittyvä.

kööpenhaminalainen /kˈøːpenhˌamɪnalˌainen/ (n)
köpenhamnare, köpenhamnbo, köpenhamnska
  Pysyvästi Kööpenhaminassa asuva henkilö.

laadukas /lˈaːdukas/ (adj)
högklassig
  sellainen, jonka laatu on hyvä, laadultaan korkea; laatuisa, tasokas

laadullinen /lˈaːdullɪnen/ (adj)
kvalitativ
  laatuun liittyvä

laahata /lˈaːhata/ (v)
kånka, släpa
  vetää perässään

laaja /lˈaːja/ (adj)
vid, vidsträckt, omfattande, enorm, rik
  suuri alueeltaan tai vaikutukseltaan

laajeneminen /lˈaːjenˌemɪnen/ (n)
utvidgning
  laajemmaksi muuttuminen

laajennus /lˈaːjennus/ (n)
expansion, utvidgning
  laajentamisen tulos, joskus laajenemisen tai laajentumisen tulos

laajentua /lˈaːjentˌua/ (v)
utbreda, växa, öppnas
  tulla laajemmaksi

laakamato /lˈaːkamˌato/ (n)
plattmask
  mikä tahansa -pääjaksoon kuuluva matolaji tai sellaisen yksilö

laakeri /lˈaːkerɪ/ (n)
lager
  kone-elin, jonka on tarkoitus vähentää kitkaa ja kulumista pyörivien osien välillä

laakerinlehti /lˈaːkerˌinlehtɪ/ (n)
lagerblad, lager
  laakeripuun mausteena käytetty lehti

laakeripuu /lˈaːkerɪpuː/ (n)
lagerträd
  Välimeren alueen ainavihanta pieni puu (Laurus nobilis), josta saadaan mausteena käytettävää laakerinlehteä

laakeriseppele /lˈaːkerɪsˌepːele/ (n)
lagerkrans
  Laakeripuun oksista ja lehdistä tehty seppele.

laakso /lˈaːkso/ (n)
dal
  alue vuorten tai mäkien välissä

laama /lˈaːma/ (n)
lama
  Etelä-Amerikassa kuljetusjuhdaksi jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (), jonka polkuanturat ovat heikosti kehittyneet

laapis /lˈaːpɪs/ (n)
helvetessten, lapis
  hopeanitraatti lääkkeellisesti käytettynä

laastari /lˈaːstarɪ/ (n)
plåster
  ihoon tarraliimalla kiinnittyvä, yleensä kankaasta, muovista tai kuituaineesta tehty lappu, jonka tehtävä on suojata haavaa; kiinnelaastaria käytetään muiden sidosten kiinnittämiseen

laasti /lˈaːstɪ/ (n)
murbruk
  Hiekasta, vedestä ja jostakin sitovasta aineesta, tavallisesti sammutetusta kalkista tai sementistä, tehty seos, jolla voidaan muurattaessa sitoa kiviä yhteen tai tasoittaa pintoja

laastikauha /lˈaːstɪkˌauha/ (n)
murslev
  muurauskauha, laastin siirtelyyn ja levittämiseen käytettävä muurarin työkalu, rakenteeltaan tav. kärjistään hieman pyöristetty kolmion muotoinen varrellinen teräslaatta

laatikko /lˈaːtɪkːo/ (n)
låda
  esine, jossa säilytetään muita esineitä
  uunissa haudutettu kasviksista ja mahdollisesti lihasta koostuva ruokalaji

laatikkoruoka /lˈaːtɪkːorˌuoka/ (n)
låda
  vuokaan tai muuhun paistoastiaan sijoitettuna uunissa kypsennetty ruokalaji

laatta /lˈaːtːa/ (n)
platta
  levy, joka kantaa kuormaa pääasiassa kohtisuorassa tasoaan vastaan

laatu /lˈaːtu/ (n)
kvalité, kvalitet
  kvaliteetti, laadukkuus, tekninen tai taiteellinen korkeatasoisuus, hyvyys

laatukuva /lˈaːtukˌuva/ (n)
kvalitetsbild
  korkealaatuinen, laadukas kuva
genremåleri
  genre, tyylilaji
  arkielämää ja sen tapahtumia kuvaava tyylilaji tai tätä edustava teos

laava /lˈaːva/ (n)
lava
  tulivuorista osittain tai kokonaan sulana purkautuva kiviaines, magma

laavalamppu /lˈaːvalˌampːu/ (n)
lavalampa
  koristekäyttöön tarkoitettu valaisin, jossa on läpinäkyvä säiliö, jonka sisältämää vahaa lampun synnyttämä lämpö kohottaa ylöspäin

laavatyyny /lˈaːvatˌyːny/ (n)
lavakudde
  yksittäinen kappale tyynylaavaa

laavu /lˈaːvu/ (n)
skärmskydd, vindskydd
  metsässä tilapäistä yöpymistä varten tarkoitettu yksinkertainen suoja, jossa on riu’un varaan tehty viisto katto ja lattia, joskus päätyseinämä, ja jonka avoimelle sivulle usein tehdään tulet

labiaali /lˈabɪˌaːlɪ/ (n)
labial
  äänne, joka ääntyy huulilla (bilabiaali) tai alahuulella ja hampailla (labiodentaali)

labiili /lˈabɪːlɪ/ (adj)
labil
  epävakaa, epästabiili

laboratorio /lˈaborˌatorˌio/ (n)
laboratorium, labb, laborativ
  kokeellisiin (tieteellisiin tai teknisiin) tutkimuksiin käytetty tila, sellaisia tutkimuksia tekevä laitos tai osasto taikka eräiden korkeakoulujen toimintayksikkö

labyrintti /lˈabyrˌintːɪ/ (n)
labyrint
  sokkelo, käytäväverkosto, jossa on lähtöpaikasta määränpäähän johtavan reitin lisäksi monia umpikujia ja harhauttavia lenkkejä

ladata /lˈadata/ (v)
ladda
  täyttää akku sähkövirralla, varata

ladattava hybridi /lˈadatːˌava hˈybrɪdɪ/ (n)
laddhybrid
  myös sähköverkosta ladattavissa oleva hybridiauto

ladin /lˈadɪn/ (n)
ladinska
  galloromaaniseen ryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan Pohjois-Italian Dolomiiteilla Trenton, Bellunon ja Bolzanon maakunnissa (kielitunnus: lld)

ladonala /lˈadonˌala/ (n)
laduland
  sellaisen heinäniityn pinta-ala, josta saatu sato täyttää yhden ladon

laguuni /lˈaɡuːnɪ/ (n)
lagun
  matalasta merenlahdesta kuroutunut vesiallas

lahja /lˈahja/ (n)
gåva, present
  vapaaehtoisesti jollekulle annettu asia tai esine, jonka tarkoituksena on yleensä ilahduttaa; annetaan merkkipäivänä tai kiitokseksi
gåva
  luontainen kyky tai taipumus, kyky tehdä jotakin hyvin luonnostaan

lahjakas /lˈahjakas/ (adj)
begåvad
  sellainen, jolla on lahjoja, luontaisia taipumuksia; etevä ja kyvykäs, luonnostaan taitava, erityisen hyvä jossakin asiassa

lahjakortti /lˈahjakˌortːɪ/ (n)
presentkort
  lahjaksi saatu ostokortti

lahjapaperi /lˈahjapˌaperɪ/ (n)
presentpapper
  lahjojen päällystämiseen käytettävä koristeellinen paperi

lahje /lˈahje/ (n)
ben
  housujen jalan peittävä osa, joita housuissa on kaksi

lahjomaton /lˈahjomaton/ (adj)
obesticklig
  henkilö, joka ei suostu ottamaan vastaan lahjuksia, jota ei voi ostaa

lahjus /lˈahjus/ (n)
muta
  raha tai jokin muu hyötyä tuottava asia, jota käytetään lahjonnassa, kun yritetään vaikuttaa erityisesti poliittisiin päättäjiin omien etujen ajamiseksi

lahko /lˈahko/ (n)
sekt
  mistä hyvänsä kirkko- tai uskontokunnasta irtaantunut ryhmittymä tai suuntaus, jolla on edeltäjästään poikkeavia opillisia korostuksia (tässä yhteydessä käytettynä sanalla on usein torjuva tai halventava sävy)
ordning
  taksonomian hierarkiataso, eliökunnan luokitteluyksikkö, joka on heimon ja luokan välissä

lahna /lˈahna/ (n)
braxen
  särkikalojen heimon sivuilta litistynyt korkearakenteinen makean veden ja murtoveden kala (). Lahnan selkäevässä on 12 ruotoa ja pitkässä peräevässä 28–31 ruotoa.

lahoaminen /lˈahoˌamɪnen/ (n)
ruttnande
  Aerobisessa tilassa mikrobien aiheuttamana tapahtuva orgaanisen aineen hajoaminen

lahoava /lˈahoˌava/ (adj)
ruttnande
  sellainen, joka lahoaa, bakteerien ja sienten vaikutuksesta hajoava

lahota /lˈahota/ (v)
murkna
  (eloperäisistä aineista, tav. puusta) muuttua bakteerien ja sienten vaikutuksesta hapellisessa ympäristössä (vertaa sanaan mädäntyä) hauraaksi ja pehmeäksi

lahtelainen /lˈahtelˌainen/ (n)
lahtisbo
  Pysyvästi Lahdessa asuva henkilö.

lahti /lˈahtɪ/ (n)
vik, bukt
  meren tai järven muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

lahtivalas /lˈahtɪvalas/ (n)
vikval
  hetulavalaisiin kuuluva pienehkö laji, joka elää sekä pohjoisen että eteläisen pallonpuoliskon merialueilla ()

laidun /lˈaidun/ (n)
betesmark, bete
  alue, jolla kasveja ravinnokseen käyttävät kotieläimet laiduntavat

laidunmaa /lˈaidunmaː/ (n)
löt
  kotieläinten laiduntamiseen varattu alkuaan luonnonvarainen ja sittemmin myös viljelty maa-alue

laidunnus /lˈaidunnus/ (n)
bete
  laitumella tarjolla olevan ravinnon vähittäinen hyväksikäyttö niin, etteivät laiduntajat tuhoa laidunta

laiduntaminen /lˈaiduntˌamɪnen/ (n)
betande
  laitumella oleminen

laiha /lˈaiha/ (adj)
mager
  (eläimestä tai ihmisestä) jolla on vähän ihonalaista rasvaa, hoikka, luiseva

laihdutus /lˈaihdutus/ (n)
bantning
  laihduttaminen

laihialainen /lˈaihɪalˌainen/ (n)
laihelabo
  pysyvästi Laihialla asuva henkilö

laika /lˈaika/ (n)
lajka
  venäläinen metsästys- tai rekikoirana käytetty pystykorva

laillinen /lˈaillɪnen/ (adj)
legal
  sellainen, joka perustuu voimassa olevaan lakiin, lainmukainen

laillinen edustaja /lˈaillɪnen ˈedustˌaja/ (n)
laglig företrädare
  oikeushenkilön (esimerkiksi yrityksen) puolesta toimiva edustaja, jonka asema perustuu yhteisölainsäädäntöön tai oikeushenkilön sääntöihin; oikeushenkilö tarvitsee kaikkeen tekemiseensä edustajan eli ihmisen, jolla on tarvittava kelpuutus

laillisessa järjestyksessä /lˈaillɪsˌessa jˈærjestˌyksessæ/ (adv)
i laga ordning
  lakien edellyttämällä tavalla, asetettuja muotoseikkoja noudattaen

laillistaa /lˈaillɪstaː/ (v)
legalisera
  tehdä lailliseksi

laillistaminen /lˈaillɪstˌamɪnen/ (n)
legalisering, legitimation
  ammatin laillistaminen on viranomaisen tekemä hallintotoimi, jolla henkilö saa oikeudellisen kelpoisuuden toimia säädöksillä luvanvaraiseksi säännellyssä ammatissa

laimentamaton /lˈaimentˌamaton/ (adj)
outspädd
  sellainen, jota ei ole laimennettu

laiminlyödä /lˈaimɪnlˌyødæ/ (v)
försumma, vårdslösa
  jättää huolehtimatta asianmukaisesti

laina /lˈaina/ (n)
lån
  tilapäisesti haltuun otettu esine tai raha, joka aiotaan palauttaa tai maksaa takaisin

lainasana /lˈainasˌana/ (n)
lånord, låneord#Ruotsi
  toisesta kielestä omaksuttu sana

lainata /lˈainata/ (v)
låna, låna ut
  antaa jotakin olettaen, että se palautetaan takaisin
låna
  ottaa jokin olettaen, että se palautetaan takaisin

lainausmerkki /lˈainausmˌerkːɪ/ (n)
anföringstecken
  suomen kielen välimerkki, jolla erotetaan tekstistä lainattu osa tai puherepliikki. Vastaava symboli ”

lainkaan /lˈaiŋkaːn/ (adv)
alls
  (kysymyslauseessa) edes jonkin verran (puhuja olettaa, että vastaus on kielteinen)

lainoppinut /lˈainopːɪnut/ (n)
laglärd
  juutalaisuudessa uskonnollisen lain asiantuntijaksi koulutettu henkilö

lainsäädäntöneuvos /lˈainsæːdˌæntønˌeuvos/ (n)
lagstiftningsråd
  säädöksiä valmisteleva tai tarkistava ja työyhteisönsä henkilöstöä neuvova valtion virkamies, jonka työpaikka on jossakin ministeriössä

laipio /lˈaipɪo/ (n)
innertak, mellantak
  huonetilan katto, sisäkatto

laiska /lˈaiska/ (adj)
lat, loj, lättjefull, slapp
  sellainen, joka on haluton tekemään töitä, jolle ei työnteko maistu

laiskiainen /lˈaiskɪˌainen/ (n)
sengångare
  kolmivarvaslaiskiaisten () tai kaksivarvaslaiskiaisten () heimon eläin
lathund, lätting
  laiska henkilö

laiskotella /lˈaiskotella/ (v)
lata
  lepäillä tekemättä mitään

laite /lˈaite/ (n)
apparat
  mekaaninen, tiettyä rajattua tarkoitusta varten valmistettu kone

laitilalainen /lˈaitɪlalˌainen/ (n)
letalabo
  pysyvästi Laitilassa asuva henkilö

laiton /lˈaiton/ (adj)
olaglig, laglös
  lainvastainen

laitos /lˈaitos/ (n)
anläggning
  erilaisia toimintoja varten muodostettujen toimintayhteisöjen ja muiden toimintakokonaisuuksien sekä tällaisten toimitilojen ym. yleisnimitys, jota käytetään myös yhdyssanojen osana

laitoshuoltaja /lˈaitoshˌuoltaja/ (n)
lokalvårdare
  sairaaloissa ym. laitoksissa työskentelevä siivoustyön ammattilainen

laituri /lˈaiturɪ/ (n)
kaj
  rannassa veden äärellä oleva rakennelma, jota käytetään alusten kiinnitys- tai lastauspaikkana tai vapaa-ajan viettoon

laiva /lˈaiva/ (n)
skepp, båt, fartyg
  suurikokoinen vedessä kulkeva alus, yleensä selvästi suurempi kuin vene
skepp
  rakennuksen kattotukien tai niiden ja seinien rajoittama pituussuuntainen sisätilan osa
  metallinen alusta, jota käytetään ladelman kokoamiseen tai siirtämiseen

laivanupotus /lˈaivanˌupotus/ (n)
sänka skepp
  kahden pelaajan peli, jossa pyritään arvaamaan vastustajan ruudukkoon piirrettyjen "laivojen" sijainnit

laivanvarustaja /lˈaivanvarˌustaja/ (n)
redare, skeppsredare
  henkilö, joka omistaa kauppalaivoja ja tai osuuksia niistä

laivasto /lˈaivasto/ (n)
flotta
  merivoimien, valtion, varustamon tms. kaikki tai tiettyyn tarkoitukseen käytettävät alukset
  lentoyhtiön lentokonekalusto; käytettävissä olevat ilma-alukset

laivastonsininen /lˈaivastˌonsɪnɪnen/ (adj)
marinblå, marin
  väriltään laivastossa käytetyn tummansinisen kaltainen

laivata /lˈaivata/ (v)
skeppa
  (merenkulku), (kauppa) kuljettaa laivalla

laivavene /lˈaivavˌene/ (n)
skeppsbåt
  suuremman aluksen varustukseen kuuluva ja yl. mukana kulkeva vene

laji /lˈajɪ/ (n)
sort, art, gren
  tyyppi, laatu, kategoria
art
  keskenään lisääntymiskelpoisia jälkeläisiä tuottavien yksilöiden joukko, eliölaji: eläinlaji, kasvilaji
gren
  urheilumuoto, jolla on omat muista lajeista eroavat sääntönsä, urheilulaji

lajiesine /lˈajiesˌine/ (n)
fungibel vara
  esine, joka on luonteeltaan niin tavallinen, ettei sillä ole yksilöllistä merkitystä, vaan se on korvattavissa toisella samanlaisella

lajike /lˈajɪke/ (n)
kultivar, sort
  (biologia) myyntiin laskettu, nimen saanut kasvin jalostustyön lopputulos

lajittelematon /lˈajɪtːˌelematon/ (adj)
osorterad
  sellainen, jota ei ole lajiteltu

lakaista /lˈakaista/ (v)
sopa
  puhdistaa lattiaa tai maata luudalla tai harjalla

lakana /lˈakana/ (n)
lakan
  vuodevaate, joka suojaa patjaa tai peitettä

lakata /lˈakata/ (v)
upphöra, sluta, avstanna, hålla upp med
  loppua jokin toiminta
lackera
  sivellä tai ruiskuttaa lakkaa jnk pinnalle

lakeija /lˈakeija/ (n)
lakej
  miespuolinen sisäpalvelija

laki /lˈakɪ/ (n)
topp, hög punkt
  mäen tai vuoren huippu, korkein kohta
lag
  valtion lainsäädäntöelimen säätämä kaikkia velvoittava säädös; lain säätämiselle määrättyjä muotoja noudattaen syntynyt valtion tahdon ilmaus, jota on noudatettava
lagregel, norm
  sääntö

lakikirja /lˈakɪkˌirja/ (n)
lagbok
  voimassa oleva lait sisältävä teos

lakimies /lˈakɪmies/ (n)
jurist
  lakien asiantuntija, lakien parissa työskentelevä lainoppinut

lakiosa /lˈakɪˌosa/ (n)
laglott
  se osa vainajan jäämistöstä, josta hän ei voi määrätä testamentilla, vaan jonka saamiseen rintaperillisellä on lain mukaan lähtökohtaisesti aina oikeus

lakisääteinen /lˈakɪsˌæːteinen/ (adj)
lagstadgad
  laissa säädetty

lakka /lˈakːa/ (n)
lack
  kovapintaisten esineiden suojaamiseen ja kaunistukseen, pintakäsittelyyn käytettävä aine, joka levitetään sivelemällä tai ruiskuttamalla

lakko /lˈakːo/ (n)
strejk
  työnteon keskeytys, jonka tarkoituksena on saada työnantaja suostumaan työntekijän vaatimuksiin tai osoittaa mieltä työhön liittyviä asioita vastaan

lakmuspaperi /lˈakmuspˌaperɪ/ (n)
lackmuspapper
  (kemia) lakmuksella imeytetty paperiliuska, jota käytetään nesteen alkalisuuden tai happamuuden indikointiin pikatestissä

lakonisesti /lˈakonɪsˌestɪ/ (adv)
lakoniskt
  lakonisella tavalla

lakritsi /lˈakrɪtsɪ/ (n)
lakrits
  lakritsijuurella maustettu makeinen, joka sisältää sokerin ja vehnäjauhon lisäksi monesti myös arabikumia ja salmiakkia ja joka värjätään mustaksi lääkehiilellä

lakritsirousku /lˈakrɪtsɪrˌousku/ (n)
lakritsriska
  eräs havu- ja sekametsissä kasvava rouskulaji

laktoosi /lˈaktoːsɪ/ (n)
laktos
  maidossa esiintyvä galaktoosista ja glukoosista muodostunut disakkaridi, maitosokeri

laktoosi-intoleranssi /lˈaktoːsɪˈintolerˌanssɪ/ (n)
laktosintolerans
  ihmisen normaalitila, jossa laktoosia eli maitosokeria sisältävät ruoka-aineet aiheuttavat ruoansulatuskanavan oireita, koska ohutsuoleen ei erity tarpeeksi laktaasientsyymiä

laktoositon /lˈaktoːsɪton/ (adj)
laktosfri
  sellainen, jossa ei ole laktoosia, ilman laktoosia oleva

lamelli /lˈamellɪ/ (n)
lamell
  ohut levy, liuska

lammas /lˈammas/ (n)
får
  Ovis aries, sorkkaeläinten lahkon märehtijäin alalahkoon kuuluva nisäkäs, jota pidetään kotieläimenä tuottamaan villaa, lihaa ja turkiksia, joskus maitoa

lammaskoira /lˈammaskˌoira/ (n)
fårhund, fårehund
  lampaiden ja vuohien paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

lammaspaimen /lˈammaspˌaimen/ (n)
fåraherde
  työkseen lampaita kaitseva henkilö

lammilainen /lˈammɪlˌainen/ (n)
lampisbo
  Pysyvästi Lammilla asuva henkilö.

lampaanliha /lˈampaːnlˌiha/ (n)
fårkött, lammkött
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava osa lampaasta

lampetti /lˈampetːɪ/ (n)
lampett
  seinään kiinnitettävä kynttilän tai lampun pidike

lampi /lˈampɪ/ (n)
damm
  järveä pienempi vesitäytteinen luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä, usein lähteestä, ja josta ei ole näkyvää laskuväylää vesistöön

lamppu /lˈampːu/ (n)
lampa
  joko nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta, tai sähköenergiaa käyttävä itsenäinen valaistuslaite; valaisin tai erityisesti sen valoa tuottava osa kuten polttimo

langeta /lˈaŋŋeta/ (v)
falla
  kaatua
  sortua, hairahtaa, hairahtua tekemään jtk
missta, ta miste
  heittäytyä
falla, utfalla
  joutua jkn/jnk harhauttamana jhk

languri /lˈaŋŋurɪ/ (n)
langur
  eräät vanhan maailman häntäapinat

lanka /lˈaŋka/ (n)
garn
  kuituja yhteen kehräämällä valmistettu kiinnitysväline, kutoma- ja ompelutarvike. Kerrattu lanka on valmistettu useista, toisiinsa kierteellä sidotuista säikeistä.

lankakerä /lˈaŋkakˌeræ/ (n)
nystan
  langan säilytysmuoto kierrettynä itsensä tai putken ympärille

lankalauantai /lˈaŋkalˌauantai/ (n)
påskafton
  pääsiäislauantai, ensimmäistä pääsiäispäivää edeltävä lauantai; hiljaisen viikon lauantai

lankku /lˈaŋkːu/ (n)
planka
  poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara, jonka paksuus on yli 38 mm ja leveys on yli 75 mm

lanko /lˈaŋko/ (n)
svåger
  oman aviopuolison veli

lannoittaa /lˈannoitːaː/ (v)
gödsla
  levittää lantaa tai muuta lannoitetta

lantaani /lˈantaːnɪ/ (n)
lantan
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on La ja järjestysluku 57

lantio /lˈantɪo/ (n)
bäcken
  (lat. pelvis) ihmisen lantio muodostuu lonkkaluista, häpyluiden välisestä häpyliitoksesta ja suoliluiden väliin sijoittuvasta ristiluusta. Lantion tehtävänä on liittää alaraajat vartaloa tukevaan selkärankaan ja samalla suojata suolistoa ja sukupuolielimiä.

lantti /lˈantːɪ/ (n)
slant
  metalliraha; pieni metallista valmistettu ympyrän muotoinen maksuväline, kolikko

lanttu /lˈantːu/ (n)
kålrot, rotabagge
  kaaleihin kuuluva ristikukkainen juureskasvi Brassica napus napobrassica, joka on syntynyt kaalin ja nauriin risteytymästä

lapa /lˈapa/ (n)
blad
  airossa, mailassa tai muussa välineessä leveä, litteä kohta

lapanen /lˈapanen/ (n)
tumvante, vante
  käsineenä käytettävä kudonnainen, käteen laitettava usein villainen vaatekappale, jossa on yhteinen tila peukalolle ja muille neljälle sormelle

lape /lˈape/ (n)
takfall, takhalva
  taitteeton kattopinta, joka on tavallisesti kaltevassa asennossa
flatsida
  miekan terän leveä puoli

lapinhilpi /lˈapɪnhˌilpɪ/ (n)
ryssgräs
  , boreaalisten alueiden heinäkasvi

lapinjärveläinen /lˈapɪnjˌærvelˌæinen/ (n)
lappträskbo
  Pysyvästi Lapinjärvellä asuva henkilö.

lapinkirvinen /lˈapɪŋkˌirvɪnen/ (n)
rödstrupig piplärka
  västäräkkeihin lukeutuva Lapissa pesivä pieni tundran lintu ()

lapinkoira /lˈapɪŋkˌoira/ (n)
lapphund
  suomenlapinkoiran ja ruotsinlapinkoiran yhteinen yläluokka

lapinkuusio /lˈapɪŋkˌuːsɪo/ (n)
lappspira
  kuusioiden sukuun kuuluva kasvi

lapinlahtelainen /lˈapɪnlˌahtelˌainen/ (n)
lapinlaxbo
  Pysyvästi Lapinlahdella asuva henkilö.

lapinorvokki /lˈapɪnˌorvokːɪ/ (n)
fjällviol
  orvokkien sukuun kuuluva kasvi

lapinpöllö /lˈapɪmpˌøllø/ (n)
lappuggla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lapintiainen /lˈapɪntɪˌainen/ (n)
lappmes
  taigalla elelevä hömötiaista muistuttava lintulaji ()

lapinvuokko /lˈapɪnvˌuokːo/ (n)
fjällvippa
  (erityisesti) tunturilapinvuokko, lapinvuokkojen sukuun kuuluva

lapio /lˈapɪo/ (n)
skyffel, spade
  kaivamiseen tai luomiseen käytetty puu-, metalli- tai muovivartinen kaivu- tai luontityökalu, jossa on metallinen, joskus puinen tai muovinen, käyttöä varten muotoiltu lapa

lappeenrantalainen /lˈapːeːnrˌantalˌainen/ (n)
villmanstrandbo
  Pysyvästi Lappeenrannassa asuva henkilö.

lappi /lˈapːɪ/ (n)
lapska
  saame, saamen kielen aiempi nimitys

lapsenlapsi /lˈapsenlˌapsɪ/ (n)
barnbarn
  ihmisen jälkeläinen toisessa sukupolvessa

lapsi /lˈapsɪ/ (n)
barn, unge
  nuori ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut
barn
  ihmisen jälkeläinen

lapsikuoro /lˈapsɪkˌuoro/ (n)
barnkör
  kuoro, jonka laulajat koostuvat lapsista

lapsivuodekuume /lˈapsɪvˌuodekˌuːme/ (n)
barnsängsfeber
  synnyttäneen äidin saama mikrobien aiheuttama infektiotauti

lapskoussi /lˈapskoussɪ/ (n)
lapskojs
  eräs lihasta ja perunasta tehtävä ruokalaji

lapsuus /lˈapsuːs/ (n)
barndom
  aika, jolloin ihminen on lapsi; syntymästä murrosikään t. nuoruuteen asti

lapsuusmuisto /lˈapsuːsmwˌisto/ (n)
barndomsminne
  muisto lapsuusajalta

lapualainen /lˈapualˌainen/ (n)
lappobo
  pysyvästi Lapualla asuva henkilö

lasagne /lˈasaɡne/ (n)
lasagne
  italialainen pastaruoka, jossa lasagnelevyjen välissä on tyypillisesti kerroksittain jauhelihakastiketta ja juustokastiketta

lasi /lˈasɪ/ (n)
glas
  kivennäisaineseosten sulatteen jähmettyessä syntyvä kova, amorfinen aine

lasiainen /lˈasɪˌainen/ (n)
glaskropp
  linssin ja verkkokalvon välin täyttävä kirkas hyytelömäinen aine silmässä

lasikko /lˈasɪkːo/ (n)
glasvitrin
  lasikaappi, johon asetetaan esineitä näytteille

lasikuitu /lˈasɪkwˌitu/ (n)
glasfiber
  ohkaisista lasisäikeistä valmistettu materiaali

lasimassa /lˈasɪmˌassa/ (n)
glasmassa
  lasi kuumennettuna muovailtavaksi massaksi

lasinpesuneste /lˈasɪmpˌesunˌeste/ (n)
spolarvätska
  tuulilasin ja mahdollisesti takalasin ja ajovalojen pesuveteen sekoitettava neste, joka useimmiten sisältää alkoholia jäätymisen estämiseksi ja erilaisia pesuaineita.

lasinpuhallus /lˈasɪmpuhˌallus/ (n)
glasblåsning
  lasinmuokkaustekniikka, jossa sulalasimassapisaraan puhalletaan ilmaa puhallusputken avulla ja muodostuu sula kupla, jota muotoilemalla saadaan haluttu kappale

lasiovi /lˈasɪˌovɪ/ (n)
glasad dörr, glasdörr
  ovi, jonka ovilevy on valmistettu lasista; oven saranat ovat metallia ja mahdollinen karmi puuta tai metallia

lasite /lˈasɪte/ (n)
glasyr
  keraamisen esineen pinnan ohut lasikerros

lasitiili /lˈasɪtˌiːlɪ/ (n)
glastegel
  lasista valmistettu ontto, tavallisesti neliönmuotoinen rakennuskappale, joita yhteen liittämällä valmistetaan valoaläpäiseviä pintoja sisä- ja ulkotilojen seiniin ja lattioihin

lasittaja /lˈasɪtːˌaja/ (n)
glasmästare, glasare
  lasiosien asennusta, leikkausta ja muuta muotoilua tekevä henkilö, erityisesti ikkuna- tai rakennuslasin asentaja

lasivilla /lˈasɪvɪlla/ (n)
glass wool
  lämpö- ja äänieristeenä käytettävä rakennusmateriaali

laskea /lˈaskea/ (v)
räkna
  tehdä laskutoimituksia; arvioida matemaattisesti; selvittää lukumäärä, ottaa luku
beräkna
  arvella, arvioida, laskelmoida
sjunka
  vähentyä, tulla alaspäin joltain tasolta
rinna, utfalla
  johtaa johonkin
löpa
  vähentää purjeiden pinta-alaa

laskenta /lˈaskenta/ (n)
räkning
  matemaattisten operaatioiden suorittaminen tai matemaattisen ongelman ratkaiseminen

lasketella /lˈasketella/ (v)
åka slalom
  laskea mäkeä

laskettelu /lˈasketːˌelu/ (n)
backåkning, utförsäning
  laskettelemisen tapahtuma

laskiainen /lˈaskɪˌainen/ (n)
fastlag fettisdag
  pääsiäistä edeltävään paastoon laskeutumisen aika; laskiaispäiviä ovat laskiaissunnuntai ja laskiaistiistai, johon sanalla "laskiainen" yleensä viitataan

laskiaispulla /lˈaskɪˌaispulla/ (n)
fastlagsbulle, semla
  laskiaisena syötävä pulla, jossa on yleensä kermavaahtoa sekä mansikkahilloa tai mantelimassaa

laskiaistiistai /lˈaskɪˌaistɪːstai/ (n)
fettisdag, fastlagstisdag
  tuhkakeskiviikkoa edeltävä tiistai, joka on läntisessä kristillisyydessä viimeinen päivä ennen paastoa ja siksi perinteisesti juhla- ja karnevaalipäivä

laskimo /lˈaskɪmo/ (n)
ven, blodåder
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämeen päin

laskin /lˈaskɪn/ (n)
räknare
  mekaaninen tai elektroninen laite, joka suorittaa laskutoimituksia annettujen ohjeiden mukaan

laskos /lˈaskos/ (n)
veck
  kankaassa, paperissa tms. oleva pitkänomainen taite

lasku /lˈasku/ (n)
nota, räkning, faktura
  laskutehtävä esim. kotiläksynä

laskupiste /lˈaskupˌiste/ (n)
räknepunkt
  metallirahan laakapinnassa oleva kohouma; laskupisteiden, joiden lukumäärän ja sijainnin avulla voi selvittää rahan arvon, käyttö oli tavallista menneinä aikoina, jolloin lukutaito oli harvinainen kyky

laskuputki /lˈaskupˌutkɪ/ (n)
avloppsrör, utloppsrör
  putki, jonka kautta tyhjennetään vettä tai jätevettä, poistoputki

laskuraha /lˈaskurˌaha/ (n)
räknepenning
  laskutoimitusten apuna käytettävä pikkuesine; antiikin aikana oli tapana helpottaa laskutoimitusten tekoa siirtämällä pieniä kiviä tai muita kappaleita alustan päällä, muistissa pitämistä helpottava tapa siirtyi aikanaan länsimaihin, joissa alettiin käyttää rahaa muistuttavia laskurahoja

laskuteline /lˈaskutˌelɪne/ (n)
landningsställ
  siirtämistä, lentoonlähtöä ja laskua varten oleva lentokoneen osa, jonka varassa kone on maassa tai vedessä

laskuttaa /lˈaskutːaː/ (v)
fakturera
  pyytää maksua lähettämällä toivotulle maksajalle laskun; lähettää lasku maksajalle

laskuvarjo /lˈaskuvˌarjo/ (n)
fallskärm
  aiemmin silkistä, nykyisin yleensä nailonista valmistettu valjaskiinnitteinen, rakenteeltaan alta avoin pallomainen (ilmanvastukseen perustuva) tai patjamainen (liito-ominaisuuteen ja siiven nostovoimaan perutuva) laite, jota käytetään ensisijaisesti hidastamaan vapaata pudotusta ilmassa

lasta /lˈasta/ (n)
murslev, spatel
  litteä ja leveä työkalu, jolla levitetään tai siirretään aineita
spjäla
  murtumissa käytetty siteen tuki

lastaaminen /lˈastaːmɪnen/ (n)
lastande, lastning
  lastauksen toteuttaminen

lastenkirja /lˈasteŋkˌirja/ (n)
barnbok
  lapsille tarkoitettu kirja, mahdollisesti kuvakirja

lastenkoti /lˈasteŋkˌotɪ/ (n)
barnhem
  yhteiskunnallinen tai yksityinen laitos, jossa asuu huostaan otettuja ja orpoja lapsia

lastenlääkäri /lˈastenlˌæːkærɪ/ (n)
barnläkare
  lapsiin ja lastentauteihin erikoistunut lääkäri, pediatri

lastensairaala /lˈastensˌairaːla/ (n)
barnsjukhus
  sairaala, jossa hoidetaan pääasiassa vain lapsia

lastensuojeluilmoitus /lˈastensˌuojelwˌilmoitus/ (n)
barnskyddsanmälan
  ilmoitus, jonka kuka tahansa voi tehdä tiedottaakseen lastensuojelun sosiaalityöntekijälle, että (ilmoittaja) on huolissaan jonkun tietyn lapsen hyvinvoinnista

lastenvaunut /lˈastenvˌaunut/ (n)
barnvagn, liggvagn
  työnnettävät vaunut, joissa on päällä kuomu, jotka on tarkoitettu pienen lapsen kuljetukseen

lastuava työstö /lˈastuˌava tˈyøstø/ (n)
skärande bearbetning
  kappaleen työstämiseen käytettäviä menetelmä, jossa ainetta poistetaan lastuina

lastulevy /lˈastulˌevy/ (n)
spånskiva, spånplatta
  puisista tai puumaisista lastuista valmistettu rakennus- ja huonekaluteollisuuden levy, jossa lastut on liitetty toisiinsa liiman, paineen ja lämmön avulla

lataaminen /lˈataːmɪnen/ (n)
laddande, laddning
  latauksen toteuttaminen

lateraalinen /lˈaterˌaːlɪnen/ (adj)
lateral
  sivulla tai kauempana keskiviivasta sijaitseva, sivu-, laita-

latikka /lˈatɪkːa/ (n)
barkstinkfly
  latikoiden heimon () lude

latina /lˈatɪna/ (n)
latin
  latinan kieli (kielitunnus: la), alkuaan Italiassa Latiniumin maakunnassa latinien puhuma indoeurooppalaisten kielten italialaisen kieliryhmän kieli, joka oli myös antiikin roomalaisten kieli

latinalainen /lˈatɪnalˌainen/ (adj)
latinare
  latinaan liittyvä

lato /lˈato/ (n)
lada
  rakennus, jossa säilytetään eläinten rehuksi tarkoitettuja heiniä

lattea /lˈatːea/ (adj)
platt
  ohut, litteä muodoltaan
banal, trivial
  mielenkiinnoton, kulunut, banaali

lattia /lˈatːɪa/ (n)
golv
  huoneen pohjana oleva rakenne, jonka päällä yleensä kävellään

lattiakaivo /lˈatːɪakˌaivo/ (n)
golvbrunn
  lattiassa oleva viemärikaivon aukko ja sen alapuolelle sijoittuva yleensä hajulukollinen viemäriliitäntä

lattiamanu /lˈatːɪˌamanu/ (n)
studioman
  studiojärjestäjästä käytetty nimitys

lattiarätti /lˈatːɪarˌætːɪ/ (n)
golvtrasa
  (arkikieltä) rätti, jolla pyyhitään lattiaa tai joka on tarkoitettu lattian pyyhkimiseen

latu /lˈatu/ (n)
skidspår
  lumeen tehty kulku-ura, jota pitkin on helppo hiihtää

laturi /lˈaturɪ/ (n)
laddare
  laite, jota käytetään akun lataamiseen

latva-artisokka /lˈatvaˈartɪsˌokːa/ (n)
kronärtskocka
  viljelykasvi (), jonka mykeröä suojaavat suomut ja kukkapohja ovat syötäviä

latvia /lˈatvɪa/ (n)
lettiska
  latvian kieli (kielilyhenne: lv), Latviassa puhuttava indoerooppalaisten kielten balttilaiseen ryhmään kuuluva kieli.

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (adj)
lettisk
  Latviasta peräisin oleva tai Latviaan liittyvä

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (n)
lett
  pysyvästi Latviassa asuva henkilö
  Latvian kansalainen
  syntyperältään latvialainen

lauantai /lˈauantai/ (n)
lördag
  viikon kuudes päivä, päivä perjantain ja sunnuntain välissä

laude /lˈaude/ (n)
bastulav, lav
  saunan löylyhuoneen korotetun istumapaikan yksi taso

lauha /lˈauha/ (adj)
ljum
  leuto, lauhkea

lauha /lˈauha/ (n)
tåtel
  lauhojen () suvun kasvi

laukaalainen /lˈaukaːlˌainen/ (n)
laukasbo
  Pysyvästi Laukaassa asuva henkilö.

laukata /lˈaukata/ (v)
galoppera
  liikkua laukka-askelin

laukka /lˈaukːa/ (n)
lök
  varsinkin luonnonvaraisena kasvavista laukkojen () suvun sipuleista, joista osaa suositaan maustekasveina, käytettävä nimitys

laukkakasvit /lˈaukːakˌasvɪt/ (n)
lökväxter
  yksi yksisirkkaisten kasvien luokkaan kuuluvista heimoista ()

laukkaratsastaja /lˈaukːarˌatsastˌaja/ (n)
jockey, jockej
  ammattilaisratsastaja laukkakilpailussa, jockey

laukki /lˈaukːɪ/ (n)
bläs
  hevosen päässä oleva leveä, valkoinen juova, joka ulottuu otsasta turvalle

laukku /lˈaukːu/ (n)
väska
  kankaasta tai nahasta valmistettu kantoväline, jossa voi säilyttää ja kuljettaa tavaroita
skallra
  laukkujen () suvun kasvi

laulaa /lˈaulaː/ (v)
sjunga
  tuottaa ääntä yhtenäisen uloshengitysvirtauksen kulkiessa äänihuulten välistä siten että noudatetaan säveltaajuuksia ja säilytetään sävelten kesto sekä tyypillisesti lausutaan laulunsanat suu avoinna edellä mainitulla tavalla vokaaleja pidentäen

laulaja /lˈaulaja/ (n)
sångare
  henkilö, joka laulaa eli tuottaa äänielimillään musiikkia

laulajatar /lˈaulajatar/ (n)
sångerska
  naispuolinen laulaja; naislaulaja

laulaminen /lˈaulamɪnen/ (n)
sjungande
  laulun esittäminen
skvallrande
  salaisten tai arkaluontoisten tietojen kyseenalainen paljastaminen, laverteleminen, juoruaminen

laulu /lˈaulu/ (n)
sång, visa
  ihmisäänellä aikaan saatua musiikkia
låt, sång visa
  laulettavaksi tarkoitettu teksti ja siihen liittyvä sävellys

laulujoutsen /lˈaulujˌoutsen/ (n)
sångsvan
  kansan kielessä joutsen, kookas valkea sorsalintu, jonka kanta on elpynyt muutama vuosikymmen sitten uhanneesta sukupuutosta niin, että nykyisin laulujoutsenia pesii lähes koko Suomessa

laulukaskas /lˈaulukˌaskas/ (n)
cikada, sångstrit
  laulukaskaiden yläheimoon () kuuluvia kaskaita

laulukirja /lˈaulukˌirja/ (n)
sångbok
  kirja, jossa on laulujen sanoja

lauluntekijä /lˈauluntˌekɪjæ/ (n)
låtskrivare
  henkilö, joka säveltää ja sanoittaa musiikkikappaleita

lauma /lˈauma/ (n)
hjord
  eläinten, erityisesti maanisäkkäiden joukko

lause /lˈause/ (n)
sats, mening
  ihmiskielten kielenkäytön yksikkö, jossa sanotaan ainakin yksi asia, ilmaistaan ajatus. Lauseessa on predikaatti ja usein myös subjekti.

lauseenvastike /lˈauseːnvˌastɪke/ (n)
satsmotsvarighet
  kirjoitetun kielen rakenne, minkä sisältö edustaa lausetta; yleensä verbin nominaalimuoto

lauseoppi /lˈauseˌopːɪ/ (n)
satslära, syntax
  (kielitiede) kieliopin osa, jossa käsitellään lauseen osia ja rakennetta

lausunto /lˈausunto/ (n)
uttalande, andragande, anförande, inlägg, yttrande
  (usein juridisia vaikutuksia sisältävä) suullinen toteamus

lauta /lˈauta/ (n)
bräda, bräde
  lankkua ohkaisempi ja rimaa leveämpi poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara (paksuus on alle 38 mm ja leveys yli 75 mm)

lautakunta /lˈautakˌunta/ (n)
nämnd
  tiettyä tehtävää varten asetettu monien henkilöiden muodostama toimielin

lautanen /lˈautanen/ (n)
tallrik, fat
  kattaukseen kuuluva matala syömä-, tarjoilu- tai koristeastia
cymbal
  metallinen lyömäsoitin, jota soitetaan lyömällä kapulalla tai lyömällä lautasia yhteen
flygande tefat
  lentävä ~ lautasen muotoinen tunnistamaton lentävä esine, ufo

lautapeli /lˈautapˌelɪ/ (n)
brädspel
  peli, jossa yl. kahdesta neljään pelaajaa saa siirrellä vuorokerroin pelinappuloita erityisellä pelilaudalla tiettyjen sääntöjen mukaan

lautasliina /lˈautaslˌiːna/ (n)
servett
  paperinen tai kankainen liina, johon pyyhitään suuta ruokailun jälkeen

lautta /lˈautːa/ (n)
flotte
  pölleistä tai tukeista koottu tilapäinen kelluva liikkumisväline, puulautta
färja
  sisävesien alus, liikenneväline, joka kuljettaa joen tai vastaavan ylitse, lossi

lautturi /lˈautːurɪ/ (n)
färjekarl
  lautan ohjaaja

lavantauti /lˈavantˌautɪ/ (n)
tyfoidfeber, tyfus
  vakava suolistoinfektio, jonka aiheuttaa Salmonella typhi -bakteeri, tyyfus

lavastaja /lˈavastˌaja/ (n)
scenograf
  (näyttämötaiteet, elokuva, tv) henkilö, joka lavastaa; näyttämökuvan tai kuvausympäristön luoja

lavastus /lˈavastus/ (n)
scendekor
  teatterin, elokuvan, television tms. arkkitehtonisista aineksista esinesijoitteluin täydentäen muodostettu keinotekoinen estysmiljöö

lavea /lˈavea/ (adj)
bred
  laaja, leveä

legioona /lˈeɡɪˌoːna/ (n)
legion
  roomalainen sotajoukko, joka koostui noin 6000 miehestä

lehdenkanta /lˈehdeŋkˌanta/ (n)
bladbas, bladfot
  varsilehden lehtiruodin päässä oleva osa, lehtikanta, jolla lehti liittyy kasvin varteen

lehdistö /lˈehdɪstø/ (n)
bladverk
  kasvin, varsinkin puun lehdet
press
  aikakaus- ja sanomalehdet

lehdistötiedote /lˈehdɪstøtˌiedote/ (n)
pressmeddelande
  lehdistölle julkaistava tiedote

lehdistötilaisuus /lˈehdɪstˌøtɪlˌaisuːs/ (n)
presskonferens, pressträff
  tiedotustilaisuus joukkotiedotusvälineiden edustajille

lehdokki /lˈehdokːɪ/ (n)
nattviol
  eräitä kasveja (-suku)

lehmus /lˈehmus/ (n)
lind
  metsälehmus (), lehtipuu, jolla on suuret sydämenmuotoiset lehdet

lehmä /lˈehmæ/ (n)
ko
  naaraspuolinen, vähintään kerran synnyttänyt nauta; monien muidenkin märehtijöiden naarassukupuolta kutsutaan lehmäksi

lehmänmaito /lˈehmænmˌaito/ (n)
komjölk
  lehmän tuottama maito

lehmäntatti /lˈehmæntˌatːɪ/ (n)
björksopp
  Leccinum scabrum, erittäin pehmeärakenteinen tattilaji Leccinum-suvusta

lehteri /lˈehterɪ/ (n)
läktare
  (arkkitehtuuri) kirkon, kokoushuoneen tms. sisäparveke

lehti /lˈehtɪ/ (n)
blad, löv
  kasvinosa, johon kuuluvat lehtiruoti, lehtilapa ja lehtikanta
  vihon tai lehtiön yksi arkki tai kirjan yksi yleensä molemmin puolin painettu kahdesta sivusta muodostuva kokonaisuus
tidning, blad
  sanomalehti, aikakauslehti tai muu säännöllisesti ilmestyvä yleensä painettu julkaisu

lehtikaali /lˈehtɪkˌaːlɪ/ (n)
bladkål
  tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes (Brassica oleracea var. sabellica)

lehtikiehkura /lˈehtɪkˌiehkura/ (n)
bladkrans
  kasvin lehtien kehämäinen ryhmittymä yl. varren ympärillä

lehtikuoriainen /lˈehtɪkˌuorɪˌainen/ (n)
bladbagge
  lehtikuoriaisten heimon () kasvisyöjäkuoriainen

lehtikuusi /lˈehtɪkˌuːsɪ/ (n)
lärkträd, lärk
  mikä tahansa Larix-sukuinen havupuu

lehtilapa /lˈehtɪlˌapa/ (n)
bladskiva
  kasvin lehden lähellä kärkeä oleva ensin kehittyvä, yl. ylä- ja alapinnalta litteä osa

lehtineekeri /lˈehtɪnˌeːkerɪ/ (n)
tidningsneger
  toimittaja, lehtimies

lehtipihvi /lˈehtɪpˌihvɪ/ (n)
lövbiff
  ohueksi hakattu pihvi, tyypillisesti naudanlihaa

lehtipuu /lˈehtɪpuː/ (n)
lövträd
  puu, jolla on leveät lehdet.

lehtiruoti /lˈehtɪrˌuotɪ/ (n)
bladskaft
  lehtikasvin lehden tukirakenne, josta lähtevä suonitus halkoo usein lehtilapaa

lehtisarviset /lˈehtɪsˌarvɪset/ (n)
bladhorningar
  -kovakuoriaisheimo

lehtiselleri /lˈehtɪsˌellerɪ/ (n)
bladselleri, blekselleri
  sellerin muunnos (Apium graveolens var. dulce), jonka pitkiä ja paksuja lehtiruoteja käytetään ruoanvalmistuksessa

lehto /lˈehto/ (n)
lund
  lehtipuista koostuva metsätyyppi

lehtoakileija /lˈehtoˌakɪlˌeija/ (n)
akleja
  Suomenkin luonnossa esiintyvä akileijojen sukuun kuuluva kasvi

lehtohorsma /lˈehtohˌorsma/ (n)
bergduntrav
  horsmien sukuun kuuluva kasvi

lehtokuusama /lˈehtokˌuːsama/ (n)
try
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kuusamien sukuun kuuluva kasvi

lehtomaitikka /lˈehtomˌaitɪkːa/ (n)
natt och dag
  maitikoiden sukuun kuuluva lila-keltakukkainen tuoreiden metsien ja lehtojen kasvi ()

lehtonurmikka /lˈehtonˌurmɪkːa/ (n)
lundgröe
  nurmikoiden sukuun kuuluva kasvi

lehtopöllö /lˈehtopˌøllø/ (n)
kattuggla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lehtotesma /lˈehtotˌesma/ (n)
hässlebrodd
  tesmojen sukuun kuuluva kasvi

lehtotikankontti /lˈehtotɪkˌaŋkontːɪ/ (n)
guckusko
  tikankonttien sukuun kuuluva kasvi

leija /lˈeija/ (n)
drake
  muovinen, paperinen tai kankainen lennokki, jota lennätetään tuulisella säällä pitkän narun päässä

leijona /lˈeijona/ (n)
lejon
  kissaeläimiin kuuluva petoeläin (Panthera leo), joka elää villinä Afrikan savanneilla ja Intiassa

leikari /lˈeikarɪ/ (n)
lek
  (tekniikka) katko, joka estää toisella puolen tapahtuvan pyörimisen vaikutuksen siirtymisen.
lekare
  (historia) keskiaikainen kiertelevä ilveilijä.

leikata /lˈeikata/ (v)
klippa, skära
  osittaa saksilla, veitsellä tai muulla teräaseella

leikekirja /lˈeikekˌirja/ (n)
klippbok, urklippsalbum, urklippsbok
  kansio johon kiinnitetään lehdistä leikattuja artikkeleita ja kuvia

leikkausarpi /lˈeikːausˌarpɪ/ (n)
operationsärr
  leikkaushaavasta jäänyt arpi

leikkaushaava /lˈeikːaushˌaːva/ (n)
skärsår
  lääketieteellisestä leikkauksesta jäävä haava

leikkauspiste /lˈeikːauspˌiste/ (n)
korsningspunkt, skärningspunkt, snittpunkt
  suorien tai käyrien yhtymäkohta; se kohta, jossa ne leikkaavat toisensa

leikkaussali /lˈeikːaussˌalɪ/ (n)
operationssal, operationsrum
  tila, jossa kirurginen toimenpide tehdään

leikkausveitsi /lˈeikːausvˌeitsɪ/ (n)
skalpell
  kirurgisissa operaatioissa kudosten leikkaamiseen käytettävä veitsi

leikkautua /lˈeikːautˌua/ (v)
skäras
  mennä poikki leikkaamalla
skära fast
  juuttua kiinni

leikkikalu /lˈeikːɪkˌalu/ (n)
leksak
  lelu, leikkimistä varten valmistettu esine, joskus myös toiminnallinen laite

leikkikehä /lˈeikːɪkˌehæ/ (n)
hage, lekhage
  sisätiloissa käytettävä aitaus jossa lapsi voi leikkiä turvallisesti ilman jatkuvaa silmälläpitoa

leikkiä /lˈeikːɪæ/ (v)
leka
  puuhailla askareissa, joita kutsutaan leikiksi; usein huvin vuoksi, yksin tai toisten lasten kanssa, spontaanisti tai ohjattuna

leikkuulauta /lˈeikːuːlˌauta/ (n)
skärbräda
  leikkaamiseen tarkoitettu muovinen tai puinen keittiöväline

leikkuupuimuri /lˈeikːuːpwˌimurɪ/ (n)
skördetröska
  kone, jolla korjataan vilja ja erotellaan jyvät oljista ja ruumenista

leili /lˈeilɪ/ (n)
lägel
  Mehiläisvahalla tai rasvalla käsitellystä nahkasta, teuraseläimen virtsarakosta tai mahalaukusta, kyllästetystä kankaasta tai nykyaikana muovista valmistettu taipuisa, pussimainen juomaveden tms. nesteen kuljetukseen käytettävä astia. Leili eroaa tavanomaisesta kenttäpullosta tai lekkeristä pehmeän materiaalinsa ja "pussimaisuutensa" vuoksi.

leima /lˈeima/ (n)
stämpel
  musteeseen kastetulla muotilla painettu jälki; voidaan käyttää mm. varmentamaan asiakirjan alkuperäisyyttä tai koristeena

leimaaminen /lˈeimaːmɪnen/ (n)
bläckning
  leimata-verbistä muodostettu teonnimi

leimakirves /lˈeimakˌirves/ (n)
stämpelyxa
  metsänleimaukseen ja erityisesti valmiin puutavaran merkitsemiseen käytettävä kirves tai vasaramainen työkalu, joka lyödessä jättää puuhun kuvion, leimauskirves

leimasin /lˈeimasɪn/ (n)
stämpel
  laite, jonka kohokuvion ja musteen avulla painetaan leima

leimasintyyny /lˈeimasˌintyːny/ (n)
stämpeldyna
  huokoinen alusta johon painamalla otetaan mustetta leimasimeen

leimata /lˈeimata/ (v)
stämpla
  painaa leima leimasimella

leinikki /lˈeinɪkːɪ/ (n)
smörblomma
  jokin leinikkien () sukuun kuuluva kasvi

leipoa /lˈeipoa/ (v)
baka
  valmistaa leivonnaisia, jotka yleensä paistetaan

leipominen /lˈeipomɪnen/ (n)
bakning
  leipoa-verbistä muodostettu teonnimi

leipomo /lˈeipomo/ (n)
bageri
  paikka, jossa leivotaan leipomotuotteita

leipomotuote /lˈeipomotˌuote/ (n)
bageriprodukt
  leipomossa valmistettu tuote, kuten leipä tai kakku

leipuri /lˈeipurɪ/ (n)
bagare
  Henkilö, joka leipoo, useimmiten ammatikseen.

leipä /lˈeipæ/ (n)
bröd
  viljasta jauhetuista jauhoista ja nesteestä leipomalla ruoaksi valmistettava leipomotuote

leipäkori /lˈeipækˌorɪ/ (n)
brödkorg
  usein rottinkinen kori leipien kuljettamiseen

leipäteksti /lˈeipætˌekstɪ/ (n)
brödtext
  painotuotteen tms. pääasiallisen tekstin osa, johon eivät sisälly otsikot, kuvatekstit, omistuskirjoitukset eikä tavallisesti myöskään johdantokappale

leipäveitsi /lˈeipævˌeitsɪ/ (n)
brödkniv
  leivän leikkaamiseen tarkoitettu veitsi

leirintäalue /lˈeirɪntˌæalˌue/ (n)
campingplats
  tilapäiseen vapaa-ajan majoitukseen tarkoitettu alue, johon voi pysähtyä asuntovaunulla tai -autolla, pystyttää teltan tai monissa tapauksissa myös vuokrata mökin

leivinjauhe /lˈeivɪnjˌauhe/ (n)
bakpulver
  leivonnassa käytetty kohottaja-ainesosa

leivinuuni /lˈeivɪnˌuːnɪ/ (n)
bakugn
  suurikokoinen tulisija, jossa voi polttaa pitkiä halkoja, ja jota voi hiilloksen poistamisen jälkeen käyttää ruoan kypsentämiseen

leivos /lˈeivos/ (n)
bakelse
  usein pala makeaa täytekakkua tai erityinen annoskokoinen määrämuotoon tehty ja koristeltu leivonnainen, jota syödään pikkulusikalla tai haarukalla

leivänmuru /lˈeivænmˌuru/ (n)
brödsmula
  leivästä irronnut murunen

leivänpaahdin /lˈeivæmpˌaːhdɪn/ (n)
brödrost
  kodinkone jolla voi paahtaa leipäviipaleita lämpimiksi ja rapeiksi.

leka /lˈeka/ (n)
slägga
  raskas, rautainen ja pitkävartinen työkalu, jolla voi mm. hakata paaluja maahan ja lyödä halkaisukiiloja puiden halkaisemiseksi, moukari

leksikologia /lˈeksɪkˌoloɡˌia/ (n)
Lexikologi
  sanasto-oppi, sanastontutkimus

lemmikki /lˈemmɪkːɪ/ (n)
förgätmigej
  jokin suvun kasveista, jotka tekevät pieniä viisiterälehtisiä vaaleansinisiä kukkia

lemmikkieläin /lˈemmɪkːˌielæin/ (n)
keldjur
  ihmisen seuralaisenaan pitämä eläin

lempääläläinen /lˈempæːlælˌæinen/ (n)
lemboisbo
  Pysyvästi Lempäälässä asuva henkilö.

lemulainen /lˈemulˌainen/ (n)
lemobo
  Pysyvästi Lemussa asuva henkilö.

lenkkeilijä /lˈeŋkːeilˌijæ/ (n)
joggare
  henkilö joka lenkkeilee

lenkkeillä /lˈeŋkːeillæ/ (v)
jogga
  käydä juoksulenkillä (harrastuksenaan)

lenkki /lˈeŋkːɪ/ (n)
länk
  silmukka, rengas
slinga
  ulkoilu, juoksulenkki

lenkkimakkara /lˈeŋkːɪmˌakːara/ (n)
falukorv, länkkorv
  pitkänomainen, renkaaksi taivutettu kypsä makkara

lennonopettaja /lˈennonopˌetːaja/ (n)
flyglärare
  ammattinimike henkilölle, joka opettaa lentämään lentokoneita

lennosto /lˈennosto/ (n)
flygflottilj
  eräs ilmavoimien operatiivinen joukko-osasto, joka jaetaan laivueisiin

lento /lˈento/ (n)
flygning
  lentämisen tapahtuma

lentoasema /lˈentoˌasema/ (n)
flygstation
  yleensä henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu ilmailuliikennepaikka; lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty

lentoemäntä /lˈentoemˌæntæ/ (n)
flygvärdinna
  naispuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa

lentokenttä /lˈentokˌentːæ/ (n)
flygplats, flygfält, aerodrom
  tasainen maasta toimivien lentokoneiden nousu- ja laskeutumisalue, jossa on kiitoradat ja lentotoimintaan tarvittava varustus

lentokone /lˈentokˌone/ (n)
flygplan
  siivin varustettu ilma-alus, jolla kuljetetaan matkustajia ja rahtia

lentopallo /lˈentopˌallo/ (n)
volleyboll
  pallopeli, jossa palloa lyödään käsin korkean verkon yli kentän puolelta toiselle
volleyball, volleyboll
  tietynlainen ilmatäytteinen pallo, jolla ko. peliä pelataan

lentopommi /lˈentopˌommɪ/ (n)
flygbomb
  lentokoneesta tms. pudotettava pommi

lentoposti /lˈentopˌostɪ/ (n)
flygpost
  lentoteitse kuljetettava posti

lentotukialus /lˈentotˌukɪalus/ (n)
hangarfartyg
  suuri hävittäjäkoneita kantamaan kykenevä kiitoradallinen sota-alus

lentotukikohta /lˈentotˌukɪkˌohta/ (n)
flygbas
  paikka jossa ilma-aluksia voidaan huoltaa ja säilyttää ja josta ne voivat tehdä lentoja, erityisesti sotilasilmailussa

lentoyhtiö /lˈentoˌyhtɪø/ (n)
flygbolag
  yhtiö, joka kuljettaa matkustajia tai rahtia ilmateitse lentokoneita tai helikoptereita käyttäen

lentäjä /lˈentæjæ/ (n)
pilot
  henkilö, jolla on koulutus, viranomaisen myöntämä lupa (lentolupakirja) ja lääketieteellinen kelpoisuus ohjata eli lentää ilmassa liikkuvaa kulkuneuvoa, esim. lentokonetta

lentävä /lˈentævæ/ (adj)
flygande
  joka lentää

lentävä lautanen /lˈentævæ lˈautanen/ (n)
flygande tefat
  ufo

lentää /lˈentæː/ (v)
flyga
  liikkua ilmassa

leopardi /lˈeopˌardɪ/ (n)
leopard
  pantteri, eräs Afrikassa ja Aasiassa elävä, jonkin verran leijonaa pienempi kissaeläinlaji () tai sen yksilö

lepakko /lˈepakːo/ (n)
fladdermus, läderlapp
  siipijalkainen, Chiroptera-lahkon nisäkäs, joka kykenee lentämään lenninräpylöidensä avulla
flata, lebb
  lesbo

lepattaa /lˈepatːaː/ (v)
spela
  liehua tuulen tai ilmavirran vaikutuksesta

lepinkäinen /lˈepɪŋkˌæinen/ (n)
törnskata
  lepinkäisten suvun () varpuslintu

lepokitka /lˈepokˌitka/ (n)
statisk friktion, vilofriktion
  toistensa suhteen paikallaan pysyvien kappaleiden välinen kitka

lepolesti /lˈepolˌestɪ/ (n)
skoblock
  kenkien muodossa pitämiseen säilytyksen aikana tarkoitettu pingotin

leposija /lˈeposˌija/ (n)
liggplats, viloplats, vilorum
  lepäämiseen käytetty paikka
vilorum, vilostad
  hautapaikka

lepotuoli /lˈepotˌuolɪ/ (n)
vilstol
  erityisesti lepäilyyn ja rentoutumiseen suunniteltu tuoli

leppä /lˈepːæ/ (n)
al, gråal
  koivukasveihin kuuluvan Alnus-suvun puulaji

leppäkerttu /lˈepːækˌertːu/ (n)
nyckelpiga
  jokin heimon () lajeista, pieni puolipallon muotoinen kovakuoriainen

leppälintu /lˈepːælˌintu/ (n)
rödstjärt
  eräs sieppoihin kuuluva koko Suomessa pesivä varpuslintu

lepra /lˈepra/ (n)
spetälska, #Ruotsi
  (patologia) spitaali, -bakteerin aiheuttama sairaus

leptoni /lˈeptonɪ/ (n)
lepton
  eräitä alkeishiukkasia; fermioni, jonka spin on ½

lesbo /lˈesbo/ (n)
flata, lesbisk
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva nainen

lesbous /lˈesbous/ (n)
lesbiskhet
  naisten homoseksuaalisuus

lese /lˈese/ (n)
kli
  jyvän kuori, siementä ympäröivä kasvikuitu, yleensä jauhettuna lesejauhona; myllyssä viljaa kuorittaessa leseeseen jää jonkin verran siemenen valkuaista

lesejauho /lˈesejˌauho/ (n)
klimjöl
  leseestä jauhettu jauho

lesiäinen /lˈesɪˌæinen/ (n)
tjuvbagge
  lesiäisten alaheimon () puunkaivajia

leskenlehti /lˈeskenlˌehtɪ/ (n)
hästhov
  (erityisesti) leskenlehtien sukuun kuuluva

leskeys /lˈeskeys/ (n)
änkestånd, änklingsstånd
  leskenä oleminen

leski /lˈeskɪ/ (n)
änka, änkling
  ihminen, jonka puoliso on kuollut

leskirouva /lˈeskɪrˌouva/ (n)
änkefru
  rouva, joka on jäänyt leskeksi

lestadiolaisuus /lˈestadˌiolˌaisuːs/ (n)
læstadianism
  1800-luvun puolivälissä syntynyt luterilainen herätysliike

lesti /lˈestɪ/ (n)
läst
  kengän valmistuksessa käytettävä muotti
skoblock
  lepolesti; saapaslesti

lettorikko /lˈetːorˌikːo/ (n)
myrbräcka
  rikkojen sukuun kuuluva kasvi

lettu /lˈetːu/ (n)
plätt
  juoksevan notkeasta taikinasta pannulla nopeasti paistettu ohut, hieman suolainen litteä leivonnainen, joka usein nautitaan sokeroituna tai hillon kera, mieluimmin lämpimänä

leuka /lˈeuka/ (n)
haka, käke
  ihmisen kasvojen alaosa, suuta ympäröivät luut, joiden ylä- ja alaosassa hampaat ovat kiinni, muodostaa leukaparin, jonka muodostavat yläleuka (maxilla) ja alaleuka (mandibula)

leukaluu /lˈeukaluː/ (n)
käkben
  alaleukaluu tai yläleukaluu

leukava /lˈeukava/ (adj)
skrytsam, slägd i käften
  sellainen, jolla on voimakkaasti ulossuuntautunut alaleuka

leukemia /lˈeukemˌia/ (n)
leukemi
  veren valkosolujen syöpä

leukoija /lˈeukoija/ (n)
lövkoja
  mikä tahansa leukoijoiden suvun () kasvi

leuto /lˈeuto/ (adj)
mild
  lauha, lauhkea

levantiini /lˈevantˌiːnɪ/ (n)
levantin
  Levantista kotoisin oleva henkilö
  latinalaiskatolisen kirkon jäsen

leveyspiiri /lˈeveyspˌiːrɪ/ (n)
latitud, breddgrad
  päiväntasaajan ja sen kanssa samansuuntaiset maapalloa leikkaavat pikkuympyrät; niihin perustuva pohjois–eteläsuuntaisen sijainnin ilmoittamiseen käytettävä asteikko

leveä /lˈeveæ/ (adj)
bred
  sellainen, jolla on paljon mittaa ja ulottuvuutta leveyssuunnassa, laaja sivusuunnassa

leveäosmankäämi /lˈeveæˌosmaŋkˌæːmɪ/ (n)
kaveldun
  Suomenkin luonnossa esiintyvä osmankäämien sukuun kuuluva kasvi

levittäytyä /lˈevɪtːˌæytyæ/ (v)
lägra, sprida, utbreda
  ulottautua aiempaa laajemmalle alueelle

levoton /lˈevoton/ (adj)
fredlös, fridlös
  sellainen, joka on mielentilaltaan huolestunut, hermostunut, rauhaton; luonteenlaadultaan tai olemukseltaan tasapainoton, ailahteleva, vakiintumaton; puheissaan ajattelematon, sopimattomaan kielenkäyttöön syyllistyvä

levottomasti /lˈevotːomˌastɪ/ (adv)
oroligt
  levottomalla tavalla

levy /lˈevy/ (n)
skiva, plåt
  litteä, tasapaksu kappale

levyautomaatti /lˈevyˌautomˌaːtːɪ/ (n)
jukebox
  ravintolassa tms. käytetty, usein kolikkokäyttöinen sähkömekaaninen laite, jonka sisältämästä levyvalikoimasta asiakas saattoi valita haluamansa kappaleen

levyjarru /lˈevyjˌarru/ (n)
skivbroms
  pyörimisliikettä hidastava laite, jossa pyörimisakselille kiinnitettyä kiekkoa painetaan erityisillä jarrupaloilla

levyjuontaja /lˈevyjˌuontaja/ (n)
diskjockey
  tilaisuudessa levyjä soittava juontaja

levyke /lˈevyke/ (n)
diskett
  tietokoneen tallennusväline, jossa on pyörivä magneettinen kiekko sijoitettuna muovikuoren sisään; edustaa vanhentunutta, käytöstä poistunutta tekniikkaa

levä /lˈevæ/ (n)
alg
  monenlaisia aitotumallisia yksi- tai monisoluisia eliöitä, joista osa luetaan protisteihin ja osa kasvikuntaan

leväperäinen /lˈevæperˌæinen/ (adj)
vårdslös
  huolimaton

leyhyttää /lˈeyhytːæː/ (v)
fläkta
  synnyttää viilentävä ilmavirta, tuulettaa

liaani /lˈiaːnɪ/ (n)
lian
  tropiikissa puita tai muita suuria kasveja pitkin ylöspäin kasvava puuvartinen köynnöskasvi

liata /lˈiata/ (v)
smutsa
  tehdä likaiseksi, sotkea

libertarismi /lˈibertarˌismɪ/ (n)
libertarianism
  aate, joka yksilön tasolla katsoo, että henkilöllä tulee olla täysi vapaus tehdä mitä itse haluaa edellyttäen, että suo tämän vapauden myös muille, ja valtion suhteen kannattaa muissa suhteissa minimivaltiota, mutta katsoo kuitenkin väkivaltakoneiston ylläpidon kuuluvan valtiovallalle

lidokaiini /lˈidokaˌiːnɪ/ (n)
lidokain
  eräs paikallispuudutuksessa käytettävä lääkeaine, joka salpaa hermopäätteiden solukalvojen ionikanavia

liehua /lˈiehua/ (v)
vifta
  heilua tuulessa (erityisesti kankaasta)

liejupahaputki /lˈiejupˌahapˌutkɪ/ (n)
stäkra
  pahaputkien sukuun kuuluva kasvi

liekki /lˈiekːɪ/ (n)
låga, flamma
  tulen näkyvä muoto, kaasun yhtyessä ilman happeen tapahtuvaan palamiseen liittyvä valoilmiö

liekosammal /lˈiekosˌammal/ (n)
hakmossa
  eräitä sammalia (Rhytidiadelphus sp.)

lieksalainen /lˈieksalˌainen/ (n)
lieksabo
  Pysyvästi Lieksassa asuva henkilö.

liemi /lˈiemɪ/ (n)
lake, spad
  keitossa tai keitoksessa oleva neste

liemikuutio /lˈiemɪkˌuːtɪo/ (n)
buljongtärning
  pieneksi kuutioksi pakattu liemitiiviste

lieriö /lˈierɪø/ (n)
cylinder
  geometrinen muoto, jossa kaksi pohjaa ja vaippa, pohjat ovat yhdensuuntaiset ja yhtenevät

liero /lˈiero/ (n)
daggmask
  mato; -heimon eläin

liesi /lˈiesɪ/ (n)
spis
  alkuaan muurattuun savupiippuun kytketty paikalle muurattu tai valurautainen ruoan valmistukseen takoitettu tasopinnallinen, liesitasollinen tulisija, joka on usein varustettu uunilla

liesituuletin /lˈiesɪtˌuːletɪn/ (n)
köksfläkt, spisfläkt
  keittiössä lieden yläpuolelle asennettava laite, joka imee pois ruoan paistamisesta syntyvän hajun ja käryn

lieskauuni /lˈieskaˌuːnɪ/ (n)
flamugn
  (metallurgia) metallin kuumentamiseen tai sulattamiseen käytettävä suuri laakeapohjainen kaasu-uuni

liesma /lˈiesma/ (n)
lik, segelkant
  (merenkulku) purjeen reunakäänteeseen ommeltu ohuehko köysi

lietolainen /lˈietolˌainen/ (n)
lundobo
  pysyvästi Liedossa asuva henkilö

lietsoa /lˈietsoa/ (v)
blästra, pusta
  puhaltaa palkeilla ilmaa hiiliin tai tuleen palamisen kiihdyttämiseksi
underblåsa
  tietoisesti (yrittää) saada aikaan, aiheuttaa, kiihdyttää (jtak kielteistä)

liettua /lˈietːua/ (n)
litauiska
  Liettuassa puhuttava balttilainen kieli (sanalista)

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (adj)
litauisk
  Liettuasta peräisin oleva tai Liettuan liittyvä

lieventää /lˈieventæː/ (v)
lindra
  tehdä lievemmäksi

lievittää /lˈievɪtːæː/ (v)
lindra
  tehdä lievemmäksi

lievä /lˈievæ/ (adj)
lindrig
  vähäinen, pieni

liftata /lˈiftata/ (v)
lifta
  pyytää ohiajavilta ajoneuvoilta ilmaista kyytiä peukaloa näyttämällä tai muulla eleellä

liha /lˈiha/ (n)
kött
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava syötävä eläinten juovikkaan lihaksiston osa, nisäkkäiden ja lintujen liha

lihaksikas /lˈihaksɪkas/ (adj)
muskulär, muskulös
  jolla on voimakkaat tai isot lihakset

lihaliemi /lˈihalˌiemɪ/ (n)
köttbuljong
  kirkas tai suurustettu naudan ydinluista ja potkista mausteiden ja liemijuuresten kera veteen keitetty liemi

lihamehu /lˈihamˌehu/ (n)
köttsaft
  eläimen lihaskudosta kypsennettäessä siitä pois irtautuva neste, jota voidaan käyttää kastikkeeseen

lihamureke /lˈihamˌureke/ (n)
köttfärslimpa
  eräs ruokalaji

lihansyöjä /lˈihansˌyøjæ/ (n)
köttätare
  eliö, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä muiden eläinten lihaa, toisenvarainen eliö

lihapiirakka /lˈihapˌiːrakːa/ (n)
köttpirog
  lihatäytteinen piirakka, joka tehdään yleensä tavallisesta munkkitaikinasta ja täytetään jauhelihan ja riisin sekoituksella.

lihapulla /lˈihapˌulla/ (n)
köttbulle
  jauhelihasta valmistettu lihapallero

lihas /lˈihas/ (n)
muskel
  lihaskudos, säikeinen kokonaisuus, joka supistumalla kykenee muuttamaan pituuttaan ja siten liikuttamaan kehon osia

lihava /lˈihava/ (adj)
fet
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, pulska, rehevä

liian /lˈiːan/ (adv)
alltför, för
  enemmän tai vähemmän kuin tarpeeksi; ei sopivasti; ei sopiva

liikaa /lˈiːkaː/ (adv)
för mycket, omåttligt
  kohtuullisuutta tai tarpeellista määrää enemmän, liian paljon

liikanimi /lˈiːkanˌimɪ/ (n)
tillnamn
  varsinaisen nimen lisäksi tai tilalla käytettävä nimi

liikavarvas /lˈiːkavˌarvas/ (n)
liktorn
  (lääketiede) tavallisimmin varpaisiin ahtaiden kenkien aiheuttaman ärsytyksen seurauksena muodostuva sarveisainetta sisältävä ihokyhmy

liike /lˈiːke/ (n)
rörelse
  liikkuminen, paikasta toiseen siirtyminen tai kulkeminen tai jatkuva aseman muutos
  liikeyritys, kauppa, myymälä
affär, butik
  liikahdus, yksittäinen siirto, aseman tai paikan vaihto

liike-energia /lˈiːkeˈenerɡˌia/ (n)
kinetisk energi, rörelseenergi
  kappaleen kyky tehdä työtä liiketilansa perusteella

liikemies /lˈiːkemies/ (n)
affärsman
  liiketoimia tekevä henkilö, esimerkiksi yrittäjä tai yrityksen johtoa

liikemäärä /lˈiːkemˌæːræ/ (n)
rörelsemängd
  suure, joka määritellään massan ja nopeuden tulona

liikenne /lˈiːkenne/ (n)
trafik
  kulkuvälineiden ja jalankulkijoiden liikkuminen ja tavaroiden kuljetus kokonaisuutena

liikennekuolema /lˈiːkennekˌuolema/ (n)
trafikdöd
  kuolema liikenteessä

liikenneonnettomuus /lˈiːkenneˌonnetːomuːs/ (n)
trafikolycka
  onnettomuus, joka on tapahtunut liikenteen aiheuttamana

liikennevalot /lˈiːkennˌevalot/ (n)
trafikljus
  liikenteessä käytettävä opastejärjestelmä, joka liikennevalojen avulla kertoo, kenellä milloinkin ja mihin suuntaan on vallitseva ajo- tai kulkuoikeus

liikenneväline /lˈiːkennˌevælˌine/ (n)
trafikmedel
  mikä tahansa kulkuväline, jolla kuljetaan tai kuljetetaan paikasta toiseen

liikenneväylä /lˈiːkennevˌæylæ/ (n)
trafikled
  kulkuväylä liikennettä varten, mikä mahdollistaa liikkumisen väylää käyttäen

liikenneympyrä /lˈiːkennˌeympyræ/ (n)
rondell, cirkulationsplats
  ympyrän muotoinen väylä tieliikenteessä, jota ajetaan ympäri ja josta on poistumismahdollisuudet eri reiteille

liikepankki /lˈiːkepˌaŋkːɪ/ (n)
affärsbank
  Suomessa osakeyhtiömuotoinen pankki erotuksena säästöpankeista ja osuuspankeista

liikesalaisuus /lˈiːkesalˌaisuːs/ (n)
affärshemlighet
  tieto, jonka yritys haluaa pitää salassa kilpailijoilta

liiketaloustiede /lˈiːketalˌoustiede/ (n)
företagsekonomi
  tiede, joka tutkii yritystaloutta ja sen osa-alueita; kauppatiede

liiketoiminta /lˈiːketˌoimɪnta/ (n)
affärsverksamhet, business, näring, näringsverksamhet
  taloudellinen, liike-elämään liittyvä toiminta, jolla on jokin taloudellinen tarkoitus

liikevaihto /lˈiːkevˌaihto/ (n)
omsättning
  yrityksen tietyssä ajassa synnyttämä myyntitulo; yrityksen myyntituottojen yhteenlaskettu määrä kirjanpitolain mukaisesti laskettuna

liikkeellelasku /lˈiːkːeːllelˌasku/ (n)
emission, emittering
  osakkeiden tai joukkolainan vaihtaminen ensi kerran sijoittajilta saatavaan rahaan
  uusien kolikoiden ja setelien käyttöön päästäminen

liikkeeseenlasku /lˈiːkːeːsˌeːnlasku/ (n)
emission, emittering
  anti, emissio; osakkeiden tai joukkolainan vaihtaminen ensi kerran sijoittajilta saatavaan rahaan
  uusien kolikoiden ja setelien käyttöön päästäminen

liikunnanopettaja /lˈiːkunnˌanopˌetːaja/ (n)
lärare i fysisk fostran
  henkilö, joka opettaa liikuntaa koulussa

liila /lˈiːla/ (adj)
lila
  väriltään vaaleanvioletti

liioitella /lˈiːoitella/ (v)
överdriva
  paisutella esim. kertomusta tai pyöristää mm. lukuja ylöspäin

liipaisin /lˈiːpaisɪn/ (n)
avtryckare
  kivääreitten ja pistooleitten laukaisuvipu

liipotin /lˈiːpotɪn/ (n)
balans, oro
  yleensä kuljetettavan, mekaanisen eli rataskellon käynnin tasaukseen käytetty hillike
trampvev
  rukin poljin

liisata /lˈiːsata/ (v)
leasa
  vuokrata pitkäaikaisesti leasing-sopimuksella

liisteri /lˈiːsterɪ/ (n)
klister
  vedessä turpoavia yhdisteitä sisältävä liima

liisteröidä /lˈiːsterˌøidæ/ (v)
klistra
  levittää liisteriä seinään tai tapetin kääntöpuolelle; myös erilaisten (mainos)julisteiden kääntöpuolelle

liite /lˈiːte/ (n)
appendix, bilaga, tillägg, annex, fog
  liitetty asia: esimerkiksi teokseen, kirjeeseen tai artikkeliin oheistettu asiakirja tai tiedosto

liiteri /lˈiːterɪ/ (n)
lider
  puulämmitteisen talon halkovaja tai muu varastorakennus omakotitalon tai maatalon ohessa

liito-orava /lˈiːtoˈorava/ (n)
flygekorre
  Pohjois-Euraasiassa elävä jyrsijä (Pteromys volans), jonka taka- ja eturaajojen välissä on ihopoimut, joiden avulla se voi liitää etäisyyksiä

liitto /lˈiːtːo/ (n)
allians
  Jumalan ja valittujen välinen yhteys

liittoerä /lˈiːtːoˌeræ/ (n)
förbundspott
  työmarkkinaneuvotteluissa sovittu palkankorotuksen osa, jonka käyttötapa on erilainen kussakin työ- ja virkaehtosopimuksessa

liittoluku /lˈiːtːolˌuku/ (n)
komplexkonjugat
  kompleksiluku, joka on toiseen kompleksilukuun suhteessa siten, että sen imaginaariosa on toisen luvun imaginaariosan vastaluku, esim. luvun 3 + 4i liittoluku on 3 - 4i

liittymismaksu /lˈiːtːymˌismaksu/ (n)
anslutningsavgift
  maksu johonkin liittymisestä

liittyvä /lˈiːtːyvæ/ (adj)
anslutande, ansluten, förbunden
  sellainen, joka liittyy tai kytkeytyy jhk, jhk sidoksissa oleva

liittää /lˈiːtːæː/ (v)
ansluta
  kiinnittää osaksi jotakin, kytkeä johonkin
bifoga
  laittaa liitteeksi

liitutaulu /lˈiːtutˌaulu/ (n)
svarta tavlan
  jatkuvaan käyttöön tehty kirjoitusalusta, johon kirjoitetaan tai piirretään liidulla, opetukseen käytettävä koulutaulu

liivi /lˈiːvɪ/ (n)
väst
  miesten edestä suljettava hihaton vaate, jota yleensä käytetään pukutakin kanssa väliasusteena
liv, livstycke
  naisten kansanpukujen hihaton vaate tai vastaava
slipover, väst
  hihaton neule, slipoveri
liviska
  Latviassa puhuttava, harvinainen itämerensuomalainen kieli. Kielitunnus liv.

lika /lˈika/ (n)
smuts
  jollekin pinnalle kertynyt, usein tarttunut, vieras aine

likainen /lˈikainen/ (adj)
smutsig
  sellainen, jossa on likaa, likaantunut, epäsiisti

likavesi /lˈikavˌesɪ/ (n)
smutsvatten
  epäpuhtauksista samea tai juotavaksi kelpaamaton vesi, jätevesi

likitaitteisuus /lˈikɪtˌaitːeisuːs/ (n)
myopi, närsynthet
  näkövika, jossa lähellä sijaitsevat kohteet näkyvät oikein, mutta kaukana sijaitsevat kohteet taittuvat verkkokalvon eteen aiheuttaen epätarkan kuvan

likööri /lˈikøːrɪ/ (n)
likör
  tavallisesti runsassokerinen ja vahva maustettu alkoholijuoma

lilja /lˈilja/ (n)
lilja
  jokin liljojen (Lilium) kasvisukuun kuuluva kasvi

lilliputti /lˈillɪpˌutːɪ/ (n)
lilleput
  peukaloinen, kääpiö, pienikokoinen olento

lillukka /lˈillukːa/ (n)
stenbär
  usein yksittäisenä luumarjana tai vähän kerrottuna esiintyvä vatukkakasvi ()

lima /lˈima/ (n)
slem
  limakalvojen ja hengitysteiden nestemäinen, monesti sitkeähkö liukas erite

limakalvo /lˈimakˌalvo/ (n)
slemhinna
  ruuansulatuskanavaa, hengitysteitä, virtsateitä ja sukuelimiä peittävä ohut solukerros, jonka päällä on sitkeää limaa

limburg /lˈimburɡ/ (n)
limburgiska
  Alankomaissa, Belgiassa ja Luxemburgissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: li)

liminkalainen /lˈimɪŋkalˌainen/ (n)
limingobo
  Pysyvästi Limingalla asuva henkilö.

limoniitti /lˈimonˌiːtːɪ/ (n)
limonit
  luonnossa tavattavien yl. ruskeiden rautahydroksidien yhteisnimitys

limppu /lˈimpːu/ (n)
limpa
  suuri ja paksu leipä

lindaani /lˈindaːnɪ/ (n)
lindan
  heksakloorisykloheksaanin (C₆H₆Cl₆) gammaisomeeri: hyönteismyrkkynä käytetty γ-HCH-hiilivety, jonka käytöstä on luovuttu, koska se on ihmisellekin myrkyllinen

lineaarialgebra /lˈineˌaːrɪˌalɡebra/ (n)
linjär algebra
  matematiikan osa-alue, joka tutkii vektoreita, vektoriavaruuksia, lineaarikuvauksia ja lineaarisia yhtälöryhmiä

linimentti /lˈinɪmˌentːɪ/ (n)
liniment
  ihmisen tai eläimen iholle levitettävä nestemäinen lääkevalmiste, jonka tarkoituksena on vaikuttaa paikallisesti

linja /lˈinja/ (n)
linje
  raja, rajalinja

linja-auto /lˈinjaˈauto/ (n)
buss
  moottoriajoneuvo, joka on tarkoitettu usean ihmisen yhtäaikaiseen kuljettamiseen ja jota käytetään yleisesti joukkoliikenteessä

linja-autoasema /lˈinjaˈautoˌasema/ (n)
busstation
  linja-autoliikenteen, erityisesti kauko- ja pikavuoroliikenteen keskus rakennuksineen, jonne linja-autot saapuvat ja josta ne lähtevät

linja-autonkuljettaja /lˈinjaˈautoŋkˌuljetːˌaja/ (n)
busschaufför
  linja-auton kuljettamisesta ammatikseen vastaava henkilö, joka kuljettaa matkustajia paikasta A paikkaan B

linjabussi /lˈinjabˌussɪ/ (n)
linjebuss
  linja-auto, jota käytetään säännönmukaiseen reittiliikenteeseen

linjalaiva /lˈinjalˌaiva/ (n)
linjeskepp
  (historia) purjelaiva-aikakaudelta alkaen käytetty nimitys suuresta aseistuksella varustetusta sota-aluksesta, taistelulaivan edeltäjä

linjatuomari /lˈinjatˌuomarɪ/ (n)
linjedomare, linjeman
  erotuomari, joka pelikentän rajalta käsin hoitaa osansa erotuomariston työskentelystä

linkki /lˈiŋkːɪ/ (n)
länk
  avainsana hypertekstissä, josta siirrytään aiheesta toiseen; hyperlinkki

linna /lˈinna/ (n)
slott, borg, fästning
  asuntona tai sotilaallisena suojarakennuksena toimiva rakennus, jonka tärkeimmät osat ovat muurit ja torni
häkte, fängelse
  vankila

linnakreivi /lˈinnakrˌeivɪ/ (n)
borggreve
  kreivi, joka oli kuninkaan tai piispan linnan, tai linnoitetun kaupunkin päällikkö

linnoittaa /lˈinnoitːaː/ (n)
befästa
  rakentaa alueelle yksi tai useampi linnoitus
  vahvistaa suojarakenteilla
rockera
  tornittaa: siirtää sekä kuningasta että tornia

linnoitusesplanadi /lˈinnoitusˌesplanˌadɪ/ (n)
esplanad
  esplanadi: linnoituksen ympärillä avoin ampuma-ala, jolle ei saanut rakentaa, mutta jolle syntyi esikaupunkiasutusta, joka hyökkäyksen uhatessa poltettiin, jottei vihollinen saisi siitä suojaa

linnue /lˈinnue/ (n)
slottsbesättning
  linnan sotaväki

linnunlaulu /lˈinnunlˌaulu/ (n)
fågelsång
  linnun henkitorvensa kautta synnyttämä ääntely

linnunliha /lˈinnunlˌiha/ (n)
fågelkött
  n liha ruokana

linnunpelätin /lˈinnumpˌelætɪn/ (n)
fågelskrämma
  lintujen pelottamiseksi pois viljelyksiltä rakennettu ihmisen muotoinen hahmo tai jonkinlaisia kiiltäviä nauhoja tai levyjä sisältävä laite

linnunpesä /lˈinnumpˌesæ/ (n)
fågelbo
  linnun rakentama sija, jossa yleensä munii ja hautoo munansa

linnunpoika /lˈinnumpˌoika/ (n)
fågelunge
  linnun poikanen sukupuolesta riippumatta

linnunpönttö /lˈinnumpˌøntːø/ (n)
fågelholk
  pesimistä varten rakennettu suoja kolopesiville linnuille

linonki /lˈinoŋkɪ/ (n)
linong
  hieno valkaistu pellavakangas

linssi /lˈinssɪ/ (n)
lins
  rokkalinssi, mikä hyvänsä hernekasvien heimon linssien (Lens) sukuun kuuluva laji ja sen ruokana käytettävä siemen, erityisesti kylvövirvilä (Lens culinaris)
  (optiikka) läpinäkyvä optinen osa, jonka pinnat ovat kuperat tai koverat ja tehtävänä koota tai hajottaa valonsäteitä

linssikeitto /lˈinssɪkˌeitːo/ (n)
linssoppa
  linsseistä valmistettu us. suurustettu keitto

lintsata /lˈintsata/ (v)
skolka
  jäädä luvatta pois (esim. koulusta)

lintu /lˈintu/ (n)
fågel
  lintujen luokkaan (Aves) kuuluva tasalämpöinen muniva selkärankainen eläin, jonka eturaajat ovat kehittyneet siiviksi

lintuhämähäkki /lˈintuhˌæmæhˌækːɪ/ (n)
fågelspindel
  jonkin heimon Theraphosidae-hämähäkeistä

lintukolera /lˈintukˌolera/ (n)
fågelkolera
  -basillin aiheuttama zoonoosi, joka on eräille lintulajeille tappava, mutta muille eliöille lähes harmiton

lintulaji /lˈintulˌajɪ/ (n)
fågelart
  mikä tahansa lintujen luokkaan kuuluva selkärankaisten [[laji

lintulauta /lˈintulˌauta/ (n)
fågelbord
  lintujen ruokintaan käytettävä teline tai yksinkertainen rakennelma

lintutiede /lˈintutˌiede/ (n)
ornitologi
  lintuja tutkiva eläintieteen haara

lipasto /lˈipasto/ (n)
byrå
  huonekalu, jossa säilytetään tavaroita vetolaatikoissa

liperi /lˈiperɪ/ (n)
prästkrage
  (monikossa) papin perinteiseen virkapukuun kuuluva irtokaulus, jossa on kaksi suorakulmaista liuskaa
libsticka
  (yleisesti) -suvun kasvi (Suvun ainoa laji on Levisticum officinale.)

lipevästi /lˈipevˌæstɪ/ (adv)
smickrande
  lipevällä tavalla, lipevyyttä hyödyntäen tai ilmentäen

lipeä /lˈipeæ/ (n)
lut
  natriumhydroksidi (NaOH)

lipidi /lˈipɪdɪ/ (n)
lipid
  luonnossa esiintyvä rasva tai rasvamainen aine

lipodystrofia /lˈipodˌystrofˌia/ (n)
lipodystrofi
  rasva-aineenvaihdunnan häiriö, elimistön rasvakudosta rappeuttava sairaus

lippalakki /lˈipːalˌakːɪ/ (n)
keps, kepa
  kesällä käytettävä lakki, jonka etuosassa on suoralta auringonpaisteelta suojaava lippa

lippo /lˈipːo/ (n)
håv
  kalastuksen apuvälineenä kalaa vedestä nostettaessa tai varsinaisena kalastusvälineenä kalaa lipottaessa käytettävä väline, jossa on solakka luja käyttötavan edellyttämä varsi ja sen päähän jatkeeksi kiinnitetty jäykkä n. 60 cm halkaisijainen rengas. Renkaan koko vaihtelee käyttötavan ja tarkoituksen mukaisesti. Renkaasee on kiinnitetty verkkomainen pussi, jonka koko vaihtelee käyttötarkoituksen mukaisesti.

lippu /lˈipːu/ (n)
flagga, fana
  kankainen tunnusmerkki, joka kiinnitetään reunastaan salkoon, ja jota käytetään valtion tai jonkin organisaation symbolina tai signaalinantoon
biljett
  matkustamiseen tai johonkin tilaisuuteen osallistumaan oikeuttava, ostettu tai muuten saatu lupa

lippue /lˈipːue/ (n)
flottavdelning
  merivoimien joukko-osasto, johon kuuluu 3―6 laivuetta sekä esikunta ja huoltoyksiköt

lippulaiva /lˈipːulˌaiva/ (n)
flaggskepp
  laivueen komentajan laiva

lipputanko /lˈipːutˌaŋko/ (n)
flaggstång
  korkea salko johon lippu nostetaan liputettaessa

liputtaa /lˈiputːaː/ (v)
flagga
  nostaa lippu salkoon ja pitää se siellä jonkin juhlan tai tapahtuman vuoksi

liputus /lˈiputus/ (n)
flaggning
  liputtaminen; se, että liputetaan

liputuspäivä /lˈiputˌuspæivæ/ (n)
flaggdag
  päivä, jolloin jotain kansallista merkkipäivää tai juhlaa juhlistetaan nostamalla valtion lippu salkoon

lisko /lˈisko/ (n)
ödledjur, ödla
  suomukas, yleensä nelijalkainen matelijoihin kuuluva selkärankainen. Suomessa eläviä liskoja ovat mm. sisilisko ja vaskitsa

lista /lˈista/ (n)
lista
  luettelo
list
  kapea puukaistale, rima

lisäksi /lˈisæksɪ/ (adv)
dessutom, utöver, ytterligare
  lisänä johonkin (lukuun tai määrään)

lisänimi /lˈisænˌimɪ/ (n)
binamn, tillnamn
  henkilölle annettu liikanimi, joka usein kuvaa jotain tämän ominaisuutta tai saavutusta

lisätä /lˈisætæ/ (v)
tillägga, tillsätta, lägga
  tehdä lisäys
rikta
  enentää määrää, kartuttaa tai suurentaa määrää tai arvoa

lisävaruste /lˈisævarˌuste/ (n)
extrautrustning, tilläggsutrustning
  johonkin laitteeseen lisätoiminnallisuutta tuova, erikseen myytävä osa

lisäys /lˈisæys/ (n)
addition, tillväxt
  lisäämisen tai lisääntymisen tulos; kasvu

lisääntyminen /lˈisæːntˌymɪnen/ (n)
fortplantning
  eliöiden syntyminen saman lajin yksilöistä, joka voi tapahtua suvullisesti tai suvuttomasti

litium /lˈitium/ (n)
litium
  kevyin alkalimetalleihin kuuluva metallimainen alkuaine

litra /lˈitra/ (n)
liter
  SI-järjestelmän lisäyksikkö, tilavuusmitta, joka vastaa yhtä kuutiodesimetriä. Tunnus l tai L.

litsi /lˈitsɪ/ (n)
litchi
  eteläkiinalainen puu ; sen hedelmä, joka on luumarja

litteä /lˈitːeæ/ (adj)
platt
  sellainen, joka on muodoltaan ohut; leveähkö, vahvuudeltaan vähäinen, kuin olisi litistynyt

litteäpääkissa /lˈitːeæpˌæːkɪssa/ (n)
platthuvudkatt
  pieni kaakkoisaasialainen kissaeläin

liturgia /lˈiturɡˌia/ (n)
liturgi#Ruotsi
  jumalanpalveluskaava, jonka mukaan jumalanpalvelus eräissä kirkkokunnissa toimitetaan

lituruoho /lˈiturˌuoho/ (n)
backtrav
  (erityisesti) lituruohojen sukuun kuuluva

liukas /lˈiukas/ (adj)
hal
  sellainen, jossa kitka on pieni

liukua /lˈiukua/ (v)
glida
  liikkua pinnalla niin, että pysyy koko ajan (ainakin näennäisesti) kiinni pinnassa

liukulaakeri /lˈiukulˌaːkerɪ/ (n)
glidlager
  laakerityyppi, joka muodostuu tyypillisesti kahdesta pinnasta joiden välillä liike tapahtuu

liukumäki /lˈiukumˌækɪ/ (n)
rutschbana, rutschkana
  rakennelma, jota pitkin liu’utaan alas esimerkiksi leikkikentällä

liukuportaat /lˈiukupˌortaːt/ (n)
rulltrappa
  automaattisesti ylös- tai alaspäin liikkuvat portaat, joissa ei tarvitse itse kävellä

liuos /lˈiuos/ (n)
lösning, lake
  seos jossa kaksi tai useampi aine ovat sekoittuneet muodostaen yhtenäisen faasin

liuotus /lˈiuotus/ (n)
lösning
  liukenevan aineen seostus liuottimeen sopivissa olosuhteissa

liuskaraunioinen /lˈiuskarˌaunɪˌoinen/ (n)
hällespring
  Suomenkin luonnossa esiintyvä raunioisten sukuun kuuluva kasvi

livvi /lˈivvɪ/ (n)
livvi
  livvin kieli, suomalais-ugrilainen, itämerensuomen kieli, myös aunuksenkarjala; kielitunnus olo

lobata /lˈobata/ (v)
lobba
  vaikuttaa päättäjiin jonkin asian puolesta tai sitä vastaan tuomalla asiaa esille joukossa, joka tuntuu asialle vastaanottavaiselta

logaritmi /lˈoɡarˌitmɪ/ (n)
logaritm
  matemaattinen funktio, joka kertoo mihin potenssiin kantaluku on korotettava, jotta saataisiin haluttu luku, eksponenttifunktion käänteisfunktio

logaritminen /lˈoɡarˌitmɪnen/ (adj)
logaritmisk
  logaritmifunktion mukaisesti, hidastuvasti, kasvava tai vähenevä

logiikka /lˈoɡɪːkːa/ (n)
logik
  formaalinen tiede, jonka kohteena ovat käsitteiden yleiset ja muodolliset ominaisuudet ja suhteet, joita kuvaamaan käytetään erityisistä merkeistä koostuvia filosofian ja matematiikan lainalaisuuksia noudattavia formaaleja kieliä

logopedia /lˈoɡopˌedɪa/ (n)
logopedi
  puhe-, ääni-, kieli- ja kommunikaatiohäiriöiden hoitoa tutkiva ala

lohduttaa /lˈohdutːaː/ (v)
trösta
  yrittää parantaa toisen pahaa mieltä esim. halaamalla tai sanomalla jotain mukavaa

lohenpyrstöliitos /lˈohempˌyrstølˌiːtos/ (n)
laxknut
  eräs erityisen pitävä ja taitoa vaativa kahden puuosan välinen liimaton liitos

lohestus /lˈohestus/ (n)
laxfiske
  lohen pyynti

lohikala /lˈohɪkˌala/ (n)
laxfisk, lax
  mikä tahansa Salmoniformes-lahkoon kuuluva viuhkaeväisten kalojen laji tai sellaisen yksilö

lohikalat /lˈohɪkalat/ (n)
laxfiskar
  yksi viuhkaeväisten kalojen luokkaan kuuluvista lahkoista ()

lohikäärme /lˈohɪkˌæːrme/ (n)
drake, lindorm
  tarujen siivekäs lisko, joka kykenee syöksemään tulta

lohjalainen /lˈohjalˌainen/ (n)
lojobo
  Pysyvästi Lohjalla asuva henkilö.

lohkare /lˈohkare/ (n)
block
  suuri kappale kiveä tai muuta kiinteää materiaalia

lohkeilla /lˈohkeilla/ (v)
flisa
  irrota pinnasta kappaleina vähitellen

lohkoperunat /lˈohkopˌerunat/ (n)
klyftpotatis
  lohkoiksi leikatut ja rasvassa paistetut perunat

lohtajalainen /lˈohtajalˌainen/ (n)
lochteåbo
  Pysyvästi Lohtajalla asuva henkilö.

lohtu /lˈohtu/ (n)
tröst
  lohduttava asia

loikka /lˈoikːa/ (n)
språng
  pitkä hyppäävä askel

loinen /lˈoinen/ (n)
parasit
  Suomessa maaseudun tilattoman köyhälistön edustaja, joka eli toisen tuvassa, saunassa tai muissa tiloissa ja sai pääsääntöisesti elantonsa luontaistuotteina siten kuin isäntä parhaaksi katsoi antaa

loisia /lˈoisɪa/ (v)
parasitera
  elää loisena

loiskua /lˈoiskua/ (v)
plaska
  (nesteestä) vesimassojen voimakkaasta liikkeestä m. väljässä astiassa t. sieltä ulos

loistaa /lˈoistaː/ (v)
lysa
  heijastaa tai tuottaa valoa

loistava /lˈoistava/ (adj)
lysande
  kirkkaasti valaiseva, hohtava

loisteputki /lˈoistepˌutkɪ/ (n)
lysrör
  valonlähde, joka perustuu tyhjiöputkessa olevan kaasun ionisoitumiseen ja fluoresenssiin

loistokas /lˈoistokas/ (adj)
glamorös
  upea, loistava

lojaali /lˈojaːlɪ/ (adj)
lojal
  uskollinen ja luotettava jollekin (esimerkiksi henkilölle, aatteelle tai organisaatiolle kuten valtiolle)

lojaliteetti /lˈojalɪtˌeːtːɪ/ (n)
lojalitet
  uskollisuus, luotettavuus

lokakuu /lˈokakuː/ (n)
oktober
  vuoden kymmenes kuukausi, kuukausi syyskuun ja marraskuun välissä

lokki /lˈokːɪ/ (n)
mås, trut
  (yleisesti) mikä tahansa lokkien heimoon () kuuluva rantalintujen laji tai sellaisen yksilö

loma /lˈoma/ (n)
ferie, semester, permission
  pitkähkö yhtenäinen lepokausi uurastuksen vastapainona

lomake /lˈomake/ (n)
formulär
  painettu liuska tiettyyn tarkoitukseen kerättävien tietojen ilmoittamiseksi

lomauttaa /lˈomautːaː/ (v)
permittera
  laittaa työntekijä pakkolomalle

lompakko /lˈompakːo/ (n)
plånbok, börs
  rahalompakko, nahkasta tai kankaasta valmistettu, mukana kannettava, litteä, yleensä monilokeroinen säilytystila seteleille, pienelle määrälle kolikoita ja luottokorteille sekä joillekin henkilökohtaisille papereille

lonkero /lˈoŋkero/ (n)
tentakel
  selkärangattomilla eläimillä pitkänomainen, joustava elin

lonkerojalkainen /lˈoŋkerojˌalkainen/ (n)
armfoting
  -pääjakson selkärangattomia merieläimiä

lonkka /lˈoŋkːa/ (n)
höft
  nivel reiden ja lantion välissä

lonkkanivel /lˈoŋkːanɪvel/ (n)
höftled
  lonkkaluun muodostaman lonkkamaljan, ja reisiluun pään muodostama pallonivel

looginen /lˈoːɡɪnen/ (adj)
logisk
  logiikan mukainen, johdonmukainen

lopetella /lˈopetella/ (v)
avveckla
  lopettaa jokin (vähitellen)

lopettaa /lˈopetːaː/ (v)
sluta
  lakata tekemästä; keskeyttää, lakkauttaa jonkin toiminta

loppiainen /lˈopːɪˌainen/ (n)
trettondagen, trettondedag jul
  joulunajan juhlista viimeisenä, 6. tammikuuta vietettävä kirkollinen juhlapäivä

loppilainen /lˈopːɪlˌainen/ (n)
loppisbo
  Pysyvästi Lopella asuva henkilö.

loppu /lˈopːu/ (n)
slut
  viimeiset vaiheet
rest
  jäljellä oleva osa, jäännös

loppukilpailu /lˈopːukˌilpailu/ (n)
final
  useasta osasta koostuvan kilpailun viimeinen osa, jossa ratkaistaan kilpailun voittaja

lopputili /lˈopːutˌilɪ/ (n)
slutlikvid, slutreduvisning
  lopputilitys, työ- tai virkasuhteen päättyessä tehdyn selvityksen mukainen viimeinen palkka työnantajalta

lopputulema /lˈopːutˌulema/ (n)
slutgiltigt resultat, slutresultat
  jonkin prosessin tulos, esimerkiksi johtopäätös tai tuote

loppuyö /lˈopːuyø/ (n)
efternatt
  jäljellä oleva osa yötä

loputon /lˈoputon/ (adj)
ändlös
  loppumaton, päättymätön

lordoosi /lˈordoːsɪ/ (n)
lordos
  lannerangan liiallinen eteenpäin kaareutuminen; notkoselkäisyys

loru /lˈoru/ (n)
ramsa
  rytmikäs runo tai hokema

lossi /lˈossɪ/ (n)
kabelfärja, linfärja
  vedessä kahden päätepisteen väliä vaijeriin kytkettynä kulkeva lautta

lotto /lˈotːo/ (n)
lotteri
  onnenpeli, jossa yritetään arvata numeroriviä

louhe /lˈouhe/ (n)
sprängsten
  louhittu kivi

loukata /lˈoukata/ (v)
stöta
  satuttaa itsensä (fyysisesti)

loukkaantua /lˈoukːaːntˌua/ (v)
bli stött, bli sårad, ta anstöt
  pahastua, pahoittaa mielensä
bli skadad, skada sig
  satuttaa jokin ruumiinosansa (erityisesti urheillessa)

lounaistuuli /lˈounaistˌuːlɪ/ (n)
sydvästen, sydvästlig vind
  lounaasta puhaltava tuuli

lounas /lˈounas/ (n)
sydväst
  väli-ilmansuunta etelän ja lännen välissä
lunch, middag
  aamupäivällä tai keskipäivällä nautittu ruoka

lounasaika /lˈounasˌaika/ (n)
lunchtid
  työaikaan sisältyvä lounaan syömiseen varattu ajanjakso

lounasravintola /lˈounasravˌintola/ (n)
lunchrestaurang
  ravintola, joka tarjoaa lounasruokaa lounasaikaan

lounasseteli /lˈounassˌetelɪ/ (n)
lunchsedel
  työnantajan kustantama kuponki, jolla voi ostaa ruokaa ja juomaa ravintolasta tai ruokalasta

lounastaa /lˈounastaː/ (v)
luncha
  syödä lounasta

loviisalainen /lˈovɪːsalˌainen/ (n)
lovisabo
  Pysyvästi Loviisassa asuva henkilö.

luennoitsija /lˈuennˌoitsɪja/ (n)
föreläsare
  henkilö, joka pitää luentoa; henkilö, joka luennoi

luento /lˈuento/ (n)
föreläsning
  opetustarkoituksessa pidettävä esitelmä, yliopiston oppitunti

luettava /lˈuetːˌava/ (adj)
läslig
  luettavissa oleva, selkeä, helppolukuinen

luha /lˈuha/ (n)
skaffel
  kangaspuiden osa, johon pirta on kiinnitetty, ja jota liikuttamalla lyödään kude tiukasti edellisen kuteen viereen

luhankalainen /lˈuhaŋkalˌainen/ (n)
luhangobo
  Pysyvästi Luhangassa asuva henkilö.

luhta /lˈuhta/ (n)
sump, träsk
  tulvavaikutteinen suo, joka sijaitsee vesistön läheisyydessä

luhtakerttunen /lˈuhtakˌertːunen/ (n)
kärrsångare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luhtakuusio /lˈuhtakˌuːsɪo/ (n)
kärrspira
  kuusioiden sukuun kuuluva kasvi

luhtalemmikki /lˈuhtalˌemmɪkːɪ/ (n)
förgätmigej
  Suomenkin luonnossa esiintyvä lemmikkien sukuun kuuluva kasvi

luhtalitukka /lˈuhtalɪtˌukːa/ (n)
ängskrasse
  Suomenkin luonnossa esiintyvä litukoitten sukuun kuuluva kasvi

luhtarentukka /lˈuhtarˌentukːa/ (n)
kabbleka
  rentukka, Suomenkin luonnossa esiintyvä rentukoitten sukuun kuuluva kasvi

luhtasara /lˈuhtasˌara/ (n)
blåsstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

luhtasuoputki /lˈuhtasˌuoputkɪ/ (n)
mossrot
  Suomenkin luonnossa esiintyvä suoputkien sukuun kuuluva kasvi

luhtavuohennokka /lˈuhtavˌuohennˌokːa/ (n)
frossört
  vuohennokkien sukuun kuuluva kasvi

luhti /lˈuhtɪ/ (n)
loft
  kaksikerroksen ulkorakennuksen, aitan, luhtisolalla varustettu, yksi- t. useampihuoneinen yläkerros; tällaisessa yläkerroksessa oleva vaatevarasto t. nuorten naisten nukkumapaikka

luhtiaitta /lˈuhtɪˌaitːa/ (n)
loftbod
  kaksikerroksinen hirsiaitta, jossa yl. useita rinnakkaisia huoneita ja yläkerrassa luhtisola

luhtitalo /lˈuhtɪtˌalo/ (n)
loftgångshus
  kerrostalo, jonka huoneistojen ulko-ovet on sijoitettu porraskäytävän sijasta lämmittämättömille, mutta tavallisesti lasitetuille luhtiparville, pohjakerroksessa luhtikäytävään tai joskus myös johtamaan suoraan pihalle tai kadulle

luikas /lwˈikas/ (adj)
hal
  (murretta) liukas

luistelija /lwˈistelˌija/ (n)
skrinnare
  henkilö, joka luistelee

luistella /lwˈistella/ (v)
skrinna, åka skridsko, löpa
  liikkua luistimilla

luistin /lwˈistɪn/ (n)
skridsko
  luistelua varten suunniteltu jalkine, jonka pohjassa on tätä tarkoitusta varten terä

luistinrata /lwˈistɪnrˌata/ (n)
skridskobana
  alue, joka on varattu luistelemiseen

luja /lˈuja/ (adj)
kraftig, stark
  kestävä

lukea /lˈukea/ (v)
läsa
  esittää ääneen tekstistä tai ulkomuistista

lukihäiriö /lˈukɪhˌæirɪø/ (n)
dyslexi
  lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus.

lukija /lˈukɪja/ (n)
läsare
  ihminen, joka lukee

lukinkalvo /lˈukɪŋkˌalvo/ (n)
spindelvävshinnan
  aivokalvon keskimmäinen kerros

lukio /lˈukɪo/ (n)
gymnasium, gymnasieskola
  Suomen koulutusjärjestelmän vapaaehtoinen oppilaitos, joka antaa yleissivistystä ja valmiudet aloittaa opinnot korkea-asteella

lukiolainen /lˈukɪolˌainen/ (n)
gymnasist
  lukiossa opiskeleva henkilö; lukio-oppilas, lukio-opiskelija

lukit /lˈukɪt/ (n)
lockespindlar
  hämähäkkieläimiin kuuluva heimo ()

lukita /lˈukɪta/ (v)
låsa, fastlåsa, regla
  laittaa lukolla kiinni, sulkea pääsy jhk, salvata

lukkari /lˈukːarɪ/ (n)
klockare
  kirkon vanha ammattinimike kellojen soittajalle

lukki /lˈukːɪ/ (n)
lockespindel
  jokin lukkien lahkoon () kuuluva laji tai yksilö

lukko /lˈukːo/ (n)
lås
  ovessa oleva laite tai mekanismi, joka estää pääsyn johonkin ilman avainta tai muuta keinoa avata ovi

lukkoseppä /lˈukːosˌepːæ/ (n)
låssmed
  ammatinharjoittaja, joka rakentaa, huoltaa, asentaa ja avaa lukkoja

luksaatio /lˈuksaːtˌio/ (n)
dislokation, luksation
  nivelen meneminen sijoiltaan

luksi /lˈuksɪ/ (n)
lux
  valaistuksen voimakkuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lx)

luku /lˈuku/ (n)
tal
  numeroista koostuva määrän kertova esitys
kapitel
  lukumäärä, sen määrittäminen

lukujono /lˈukujˌono/ (n)
talräcka
  tietyn joukon alkioiden luettelo

lukujärjestys /lˈukujˌærjestys/ (n)
schema, läsordning
  koulun aikataulu oppilaiden oppituntien ajankohdista; lomake, jolle lukujärjestys on merkitty

lukukausi /lˈukukˌausɪ/ (n)
termin
  oppilaitoksen lähes puolen vuoden mittainen, kesä- ja talviloman katkaisema vuotuinen opiskeluaika

lukulasit /lˈukulasɪt/ (n)
läsglasögon
  lukemiseen tarkoitetut silmälasit

lukumäärä /lˈukumˌæːræ/ (n)
antal
  luettu eli laskettu määrä, lukuun perustuva tai lukuna ilmaistu paljous

lukusuora /lˈukusˌuora/ (n)
tallinjen
  suora, jonka kukin piste vastaa yhtä reaalilukua

lukutaidoton /lˈukutˌaidoton/ (adj)
analfabet
  sellainen, jolla ei ole lukutaitoa

lukutaito /lˈukutˌaito/ (n)
läskunnighet
  kirjoitettujen tekstien ymmärtämistä, käyttöä ja arviointia lukijan omien tavoitteiden saavuttamiseksi, tietojen ja valmiuksien kehittämiseksi sekä yhteiskuntaelämään osallistumiseksi

lukuvuosi /lˈukuvˌuosɪ/ (n)
läsår
  oppilaitoksen toimintaan liittyvä yhtenäinen ajanjakso, joka alkaa vuosittain samoihin aikoihin; monissa oppilaitoksissa ja kouluissa lukuvuosi alkaa loppukesällä ja loppuu kesän alussa; ei vastaa kalenterivuotta eikä ole vuoden mittainen, vain noin 10-kuukautinen

lumi /lˈumɪ/ (n)
snö
  veden härmistynyt olomuoto, jäätyneestä vedestä muodostunutta kiinteää kiteistä valkoista ainetta

lumiaura /lˈumɪˌaura/ (n)
snöplog
  aggregaattina ajoneuvoon kiinnitettävä aura, jolla työnnetään lunta pois

lumikenkä /lˈumɪkˌeŋkæ/ (n)
snösko
  lumessa liikkumiseen tarkoitettu, jalkineen pohjaan kiinnitettävä alunen, joka kannattelee kävelijää lumen pinnalla

lumikko /lˈumɪkːo/ (n)
vessla
  () elintavoiltaan kärppää muistuttava näätäeläin. Euroopassa elää kaksi kokonsa ja ulkonäkönsä puolesta toisistaan eroavaa alalajia.

lumikuuro /lˈumɪkˌuːro/ (n)
snöskur
  lumisade(kuuro)

lumikynsimö /lˈumɪkˌynsɪmø/ (n)
högfjällsdraba
  kynsimöiden sukuun kuuluva kasvi

lumilapio /lˈumɪlˌapɪo/ (n)
snöskyffel
  leveä lapio, jolla lapioidaan lunta

lumilautailu /lˈumɪlˌautailu/ (n)
snowboard
  urheilumuoto, jossa lasketaan lumilaudalla alas lumista rinnettä

lumilinko /lˈumɪlˌiŋko/ (n)
snöslunga
  itsenäinen polttomoottorilla toimiva, joskus sähkökäyttöinen, laite, jolla lingotaan lumi sivuun

lumilyhty /lˈumɪlˌyhty/ (n)
snölykta
  lumipalloista koottu ontto rakennelma, jonka sisälle asetetaan palamaan kynttilä

lumimies /lˈumɪmies/ (n)
snöman
  tuntematon ihmisenmuotoinen olento, joita väitetään elävän etenkin Himalajan vuoristossa

lumimyrsky /lˈumɪmˌyrsky/ (n)
snöstorm
  myrsky johon liittyy lumisade ja lumen nousu ilmaan

lumipallo /lˈumɪpˌallo/ (n)
snöboll
  lumesta tehty pallo

lumipalloefekti /lˈumɪpˌalloefˌektɪ/ (n)
snöbollseffekt
  lumipalloilmiö tai sen lopputulos

lumisade /lˈumɪsˌade/ (n)
snöfall
  sade, joka laskeutuu lumena
myrornas krig
  television ruudussa näkyvä valkoinen kohina

lumiukko /lˈumiukːo/ (n)
snögubbe
  päällekkäin kasatuista lumipalloista tehty ihmisenmuotoinen hahmo

lumivoikukka /lˈumɪvˌoikukːa/ (n)
arktisk maskros
  eräs voikukkien sukuun kuuluva asterikasvien laji () tai sen yksilö

lumivyöry /lˈumɪvˌyøry/ (n)
lavin, snöskred
  luonnonilmiö, jossa lumimassa vyöryy alas rinnettä

lumme /lˈumme/ (n)
näckros
  joukko lumpeitten () sukuun kuuluva vedessä eläviä kasveja

lumpenproletariaatti /lˈumpemprˌoletˌarɪˌaːtːɪ/ (n)
trasproletariat
  ryysyköyhälistö; marxilaisuudessa yhteiskunnan subproletaarinen alaluokka jolta puuttuu luokkatietoisuus

lumppu /lˈumpːu/ (n)
lump
  huonokuntoinen käytetty tekstiili tai tuotantoprosessin jätetekstiili

lunni /lˈunnɪ/ (n)
lunnefågel
  värikäsnokkainen kalaa syövä ruokkilintu ()

lunttu /lˈuntːu/ (n)
hora
  huora

luoda /lˈuoda/ (v)
skapa, ömsar
  tuottaa jotakin uutta ja omaperäistä
ömsa skinn
  (eläintiede) uudistaa nahka tai kuori

luodata /lˈuodata/ (v)
loda
  tutkia veden syvyyttä tai pohjanmuotoja

luode /lˈuode/ (n)
nordväst
  väli-ilmansuunta lännen ja pohjoisen välissä
ebb, lågvatten
  tilanne, jossa meriveden pinta on alhaisimmillaan vuorovesi-ilmiön korkeusvaihtelusyklissä, laskuvesi

luoho /lˈuoho/ (n)
kösa
  mikä tahansa luohojen suvun () kasvi

luoja /lˈuoja/ (n)
skapare
  henkilö, joka saa aikaan ja tuottaa uutta ja omaperäistä

luokanvalvoja /lˈuokanvˌalvoja/ (n)
klassföreståndare
  peruskouluun kuuluvassa yläkoulussa tietystä luokasta vastaava ja sitä ohjaava opettaja, joka opettaa yleensä vain yhtä oppiainetta luokalleen

luokittaminen /lˈuokɪtːˌamɪnen/ (n)
klassificering
  luokkiin laittaminen tai sijoittaminen, luokittelu

luokka /lˈuokːa/ (n)
klass
  ryhmä, johon luokiteltava asia tai esine asetetaan samankaltaisten joukkoon
  laatuaste, laatu
  tieteellisen luokittelun taso lahkon ja kaaren (kasvitieteessä) tai pääjakson (eläintieteessä) välissä (classis)
  koulussa samassa vaiheessa olevien oppilaiden opetusryhmä

luokkahuone /lˈuokːahˌuone/ (n)
klassrum
  luokka, huonetila, jossa opetus tapahtuu koulussa

luokkayhteiskunta /lˈuokːaˌyhteiskˌunta/ (n)
klassamhälle
  yhteiskunta, jossa on voimakas jako eri yhteiskuntaluokkiin

luokki /lˈuokːɪ/ (n)
krumträ, loka
  hevosilla käytettävien työvaljaiden osa, puinen tai metallinen kaari, jonka jännitys pitää aisat irti hevosen kyljistä

luoko /lˈuoko/ (n)
hösträng
  kasa, jossa heinä on niitettynä maassa (kuivumassa)

luola /lˈuola/ (n)
grotta
  maan alla tai kallion sisällä oleva syvä onkalo

luomi /lˈuomɪ/ (n)
födelsemärke
  tumma, joskus kohollaan oleva, yleensä hernettä pienempi epämuodostuma ihmisen iholla

luomisoppi /lˈuomɪsˌopːɪ/ (n)
kreationism
  oppi, jonka mukaan kaikkeus ja sen elolliset olennot ovat syntyneet luomistapahtumassa

luomistyö /lˈuomɪstyø/ (n)
skapelseverk
  (mytologia) luomiskertomuksessa kuvattu tapahtuma
  (taide, ym.) luovan työn se vaihe, missä teos luodaan

luonne /lˈuonne/ (n)
karaktär, kynne
  jonkun henkiset ominaispiirteet

luonnollinen henkilö /lˈuonnollɪnen hˈeŋkɪlø/ (n)
fysisk person
  yksittäinen ihminen, henkilö, jolla on subjektiivisia oikeuksia ja velvollisuuksia

luonnollinen kieli /lˈuonnollɪneŋ kˈielɪ/ (n)
naturligt språk
  kieli, jolla ihmiset yleisesti kommunikoivat keskenään ja joka on kehittynyt ja siirtynyt sukupolvelta toiselle normaalin sosiaalisen kanssakäymisen osana

luonnollinen luku /lˈuonnollɪnen lˈuku/ (n)
naturligt tal
  ei-negatiivinen kokonaisluku; kokonaislukujen joukon ℕ alkio

luonnollisesti /lˈuonnollɪsˌestɪ/ (adv)
naturligt
  luonnollisella tavalla

luonnonilmiö /lˈuonnonˌilmɪø/ (n)
naturfenomen
  tapahtuma, joka ei ole ihmisen aikaansaama

luonnonjärjestys /lˈuonnonjˌærjestys/ (n)
naturens ordning
  filosofinen käsite asioiden välisille suhteille luonnossa

luonnonmetsä /lˈuonnonmˌetsæ/ (n)
naturskog
  metsä, jossa ei ole tehty metsänhoidollisia toimenpiteitä ja jonne ihminen ei ole vienyt materiaaleja metsän ulkopuolelta.

luonnonsuojelualue /lˈuonnonsˌuojelˌualˌue/ (n)
naturreservat, naturskyddsområde
  alue, jonka käyttöä on rajoitettu, koska tarkoitus on turvata luonnon monimuotoisuutta

luonnontiede /lˈuonnontˌiede/ (n)
naturvetenskap
  luontoa, sen ilmiöitä tutkiva, ja niitä selittämään pyrkivä tiede

luonnontieteellinen /lˈuonnontˌieteːllɪnen/ (adj)
naturvetenskaplig
  luonnontieteisiin liittyvä tai sellaiseen kuuluva

luonnonvalinta /lˈuonnonvalˌinta/ (n)
naturligt urval
  evoluutioprosessi, jossa perinnölliset hyödylliset ominaisuudet runsastuvat ja haitalliset harvinaistuvat populaatiossa sukupolvien kuluessa ympäristön vaikutuksesta; elinkelpoisuutta valvova evoluutioprosessi; koskee erityisesti suvutonta lisääntymistä

luonnonvara /lˈuonnonvˌara/ (n)
naturresurs
  Jokin luonnon tarjomista liki rajattomista resursseista mitä ihminen kykenee hyödyntämään energiana tai materiaalina

luonnonvarainen /lˈuonnonvarˌainen/ (adj)
vild
  (eläimestä, kasvista) sellainen, joka elää luonnossa vastakohtana vankeudessa elävälle, tarhatulle tai kotieläimelle

luopua /lˈuopua/ (v)
överlämna, överge, sluta, avstå, avträda
  antaa pois jotakin, jonka omistaa; jättää jotakin, jonka haluaisi omistaa; jättää virka tai asema; lopettaa jonkin tekeminen, tavoittelu

luostari /lˈuostarɪ/ (n)
kloster
  ulkopuolisilta lähes suljettu rakennus tai rakennusryhmä, missä miespuoliset munkit tai naispuoliset nunnat elävät luostarisäännön alaisina

luostarilaitos /lˈuostarɪlˌaitos/ (n)
klosterväsen
  Uskonnollinen järjestelmä, joka pyrkii antamaan mahdollisuuden erityisten sääntöjen mukaiseen askeettiseen elämään. Luostarilaitokset liittyvät ainakin bahmalaisuuteen, budhhalaisuuteen, juutalaisuuteen, taolaisuuteen sekä kristinuskon piirissä katolisuuteen ja ortodoksisuuteen.

luotain /lˈuotain/ (n)
sond, lod, rymdsond
  syvyyden luotaukseen merenkulussa käytettävä, alkeellisimmillaan narusta ja painosta muodostuva laite

luoti /lˈuotɪ/ (n)
kula
  käsiaseen tai konetuliaseen patruunaan sijoitettu heite, joka ammutaan kohteeseen
lod
  vanha massan yksikkö, noin 14–15 grammaa

luoto /lˈuoto/ (n)
holme
  pieni, usein autio ja kallioinen saari

luotolainen /lˈuotolˌainen/ (n)
larsmobo
  Pysyvästi Luodossa asuva henkilö.

luotsata /lˈuotsata/ (v)
lotsa
  ohjata alukset turvallisesti avomereltä satamiin ja niistä ulos

luotsi /lˈuotsɪ/ (n)
lots
  merikapteenin tutkinnon suorittanut henkilö, joka ohjaa ja opastaa aluksia vaikeakulkuisten ja vaarallisten väylien läpi

luottaa /lˈuotːaː/ (v)
lita
  uskoa että joku tai jokin ei petä tai huijaa

luotto /lˈuotːo/ (n)
kredit
  myönnetty laina; lainanantajan saaminen

luottolaitos /lˈuotːolˌaitos/ (n)
kreditinstitut
  yhteisnimitys kaikille laitoksille, jotka lainaavat rahaa; pääasiassa liikepankit

luottoluokitus /lˈuotːolˌuokɪtus/ (n)
kreditbetyg
  luottoluokituslaitoksen antama tai pankin itse tekemä arvio lainanottajalle annetun velan riskistä

luovuttaa /lˈuovutːaː/ (v)
överlåta
  antaa jotakin jonkun hallintaan

lupa /lˈupa/ (n)
lov, tillåtelse
  suostumus

lupaus /lˈupaus/ (n)
löfte
  sitoumuksen tai vakuutuksen ilmaus

lupiini /lˈupɪːnɪ/ (n)
lupin
  hernekasvien heimoon kuuluvan lupiinien () suvun kasvi

luppi /lˈupːɪ/ (n)
lupp
  eräänlainen mm. jalokivikauppiaiden suurennuslasi, joka käytettäessä viedään hyvin lähelle silmää, ja suurennus on yleensä vähintään kymmenkertainen

lusikka /lˈusɪkːa/ (n)
sked
  löysän tai nestemäisen ruoan nauttimiseen tai sekoittamiseen tarkoitettu ruokailuväline

lusikka-haarukka /lˈusɪkːahˈaːrukːa/ (n)
skaffel
  ruokailuväline, jossa on toisessa päässä lusikka ja toisessa haarukka

luste /lˈuste/ (n)
skafting
  lusteiden eli lehtolusteiden () suvun kasvi, lehtoluste

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (adj)
lutheran
  luterilaiseen kristinuskon haaraan liittyvä, sen mukainen

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (n)
luthersk, lutheran
  luterilaista uskoa harjoittava

lutetium /lˈutetium/ (n)
lutetium
  eräs alkuaine

lutikka /lˈutɪkːa/ (n)
vägglis
  mikä tahansa lutikoiden heimoon () kuuluva luteiden laji tai sellaisen yksilö

lutukka /lˈutukːa/ (n)
lomme
  lutukoiden () suvun kasvi
  , ristikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvi

luu /lˈuː/ (n)
ben
  (anatomia) kalkkinen selkärankaisen eläimen sisäisen tukirangan eli luurangon osa

luufinni /lˈuːfɪnnɪ/ (n)
milium
  iholla tai limakalvolla esiintyvä, finniä muistuttava keratiinin täyttämä pieni rakkula

luukku /lˈuːkːu/ (n)
lucka
  aukon peittävä levymäinen osa, kansi, joka voidaan avata ja sulkea

luulajansaame /lˈuːlajˌansaːme/ (n)
lulesamiska
  Pohjois-Ruotsissa ja -Norjassa puhuttava saamelaiskieli, jolla on n. 2000 puhujaa, kielitunnus smj

luultavasti /lˈuːltavˌastɪ/ (adv)
troligtvis, troligen
  oletettavasti, arvatenkin, uskottavasti

luumarja /lˈuːmarja/ (n)
stenfrukt
  mehevä hedelmä, jonka siemen on mallon ympäröimän kiven sisällä

luumen /lˈuːmen/ (n)
lumen
  valovirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lm)

luumu /lˈuːmu/ (n)
plommon
  mikä tahansa luumujen alasukuun () kuuluva -suvun puulaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä

luunmurtuma /lˈuːnmurtˌuma/ (n)
benbrott
  luun murtuminen; murtunut kohta

luuposliini /lˈuːposlˌiːnɪ/ (n)
benporslin
  luutuhkasta, maasälvästä ja kaoliinista valmistettava posliini

luuppi /lˈuːpːɪ/ (n)
lupp
  pieni kello- ja kultaseppien ym. käyttämä suurennuslasi

luuranko /lˈuːraŋko/ (n)
skelett
  selkärankaisen luinen tukiranka

luuri /lˈuːrɪ/ (n)
lur
  puhelimen kädessä pidettävä osa, joka sisältää mikrofonin ja kuulokkeen
  lur; ikivanha skandinaavinen vaskipuhallin

luuta /lˈuːta/ (n)
kvast, sopkvast
  yl. varrellinen varvuista kimpuksi koottu lakaisuväline

luutnantti /lˈuːtnantːɪ/ (n)
löjtnant
  vänrikin ja yliluutnantin arvojen väliin sijoittuva sotilasarvo; sellaisen arvon haltija

luuttu /lˈuːtːu/ (n)
luta
  keskiajalta lähtien Euroopassa käytetty kielisoitin
skurtrasa
  moppi tai riepu, rätti, jolla pestään lattia tai pöytä

luuvartti /lˈuːvartːɪ/ (n)
lovart
  tuulenpuoli, ylähanka

luvallinen /lˈuvallɪnen/ (adj)
tillåten
  asia, johon on lupa

luvata /lˈuvata/ (v)
lova
  vakuuttaa, että jokin tulee tapahtumaan, antaa vakuutus, lupaus jostakin, joka tulee tapahtumaan

luxemburg /lˈuksemburɡ/ (n)
luxemburgiska
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva germaaninen kieli, jota puhutaan Luxemburgissa ja osassa Belgiaa, Ranskaa ja Saksaa (kielitunnus: lb; sanalista)

lyhde /lˈyhde/ (n)
kärve
  ennen leikkuupuimureiden aikaa elonkorjuussa leikatusta viljasta valmistettu sylin täysi kimppu, jotka kasataan kuhilaiksi pellolle viljan kuivatusta ja alkusäilytystä varten ennen puintia

lyhenne /lˈyhenne/ (n)
förkortning
  lyhennetty versio jostakin sanasta

lyhennesana /lˈyhennˌesana/ (n)
akronym
  Alkuperäisen sanan tai sanojen osista koostettu sana, jota käytetään tavallisten sanojen tapaan. Lyhennesana voi olla typistesana, kirjainsana tai koostesana.

lyhentää /lˈyhentæː/ (v)
förkorta
  tehdä lyhyemmäksi

lyhty /lˈyhty/ (n)
lykta
  laite, joka tuottaa valoa yleensä polttamalla polttoainetta

lyhtylamppu /lˈyhtylˌampːu/ (n)
lyktlampa
  erityisesti lyhtyvalaisimessa käytettäväksi suunniteltu sähkölamppu

lyhyeksi myynti /lˈyhyˌeksɪ mˈyːntɪ/ (n)
blankning
  kolmannelta osapuolelta lainattujen arvopaperien myynti tarkoituksena ostaa myöhemmin takaisin ja palauttaa lainaajalle samoja arvopapereita ja hyötyä kurssinlaskusta

lyhyt /lˈyhyt/ (adj)
kort
  sellainen, joka on pituudeltaan vähäinen, pituussuunnassa pieni

lyhytelokuva /lˈyhytˌelokˌuva/ (n)
kortfilm
  täysimittaista elokuvaa lyhyempi, yleensä alle tunnin, toisinaan vain minuutteja kestävä elokuva

lyhytsiipiset /lˈyhytsˌiːpɪset/ (n)
kortvingar
  -heimo

lyhyttavara /lˈyhytːˌavara/ (n)
kourtvaru
  pienistä käyttö- ja ylellisyystavaroista käytetty nimitys, joita tavallisesti ei mitata eikä punnita, vaan joita myydään kappaleittain tai tusinoittain; esimerkiksi neulat, napit, halvat korut

lyijy /lˈyijy/ (n)
bly
  metallinen aine, kemiallinen merkki Pb

lyijykynä /lˈyijykˌynæ/ (n)
blyertspenna, penna
  kirjoitus- tai piirustusväline, jossa on kiinteä puiseen kuoreen tai täytekynään sijoitettu grafiitti- ja savitäyte

lykätä /lˈykætæ/ (v)
uppskjuta, anstå
  siirtää jotakin ajallisesti tuonnemmaksi

lymfosyytti /lˈymfosˌyːtːɪ/ (n)
lymfocyt
  imukudoksessa syntyvä valkoinen verisolulaji

lymyluura /lˈymylˌuːra/ (n)
strimmig myrpitta
  eräs luurien sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lymytä /lˈymytæ/ (v)
lura, smyga
  piileksiä, piileskellä

lynkata /lˈyŋkata/ (v)
lyncha
  teloittaa joku, yleensä ilman oikeudenkäyntiä, väkijoukon toimesta

lynkkysuoli /lˈyŋkːysˌuolɪ/ (n)
kolon
  paksusuolen keskimmäinen osa

lypsykone /lˈypsykˌone/ (n)
mjölkmaskin
  karjanhoidossa käytettävä laite, joka alipaineen avulla imee maidon karjan utareista

lypsää /lˈypsæː/ (v)
mjölka
  ottaa maitoa lehmän tai muun lypsykarjan utareista

lyseo /lˈyseo/ (n)
lyceum
  (aikaisemmin) yliopistoon johtava oppikoulu

lyyhistyä /lˈyːhɪstˌyæ/ (v)
säcka ihop
  painua kasaan, lysähtää kokoon

lyyra /lˈyːra/ (n)
lyra
  antiikin Kreikassa runonlausunnan säestämiseen käytetty kielisoitin

lyyraturska /lˈyːratˌurska/ (n)
lyrtorsk
  seitin sukuinen kala, jonka tunnistaa pitkästä eteentyöntyvästä alaleuasta ()

lyödä /lˈyødæ/ (v)
bulta
  (sydämestä) pumpata verta säännöllisellä supistumisliikkeellä, sykkiä

lyödä lyttyyn /lˈyødæ lˈytːyːn/ (v)
platt
  litistää lyömällä

lyömäsoitin /lˈyømæsˌoitɪn/ (n)
slaginstrument, slagverksinstrument
  soitin, jonka lyöminen erityisellä kapulalla tai käsin saa aikaan soittimelle ominaisen värähtelyn ja sitä kautta äänen

lyönti /lˈyøntɪ/ (n)
slag
  yksittäinen isku, sivallus

lähde /lˈæhde/ (n)
källa
  paikka, jossa valuu pohjavettä maasta, maan pintaan avautuvasta vesisuonesta, vesilähde
  paikka tai kappale, josta jokin aine, säteily, energia jne. on peräisin

lähdekoodi /lˈæhdekˌoːdɪ/ (n)
källkod
  (ohjelmointi) tekstitiedosto, joka on tarkoitettu käännettäväksi ohjelmointikielen kääntäjällä

läheinen /lˈæheinen/ (adj)
intim
  lähellä sijaitseva

läheinen /lˈæheinen/ (n)
anförvant
  henkilö, joka on sukua tai muuten erityisen tärkeä

läheisyys /lˈæheisyːs/ (n)
närhet
  lähellä olemisen olotila

lähellä /lˈæhellæ/ (adv)
nära
  lyhyen matkan tai ajan päässä

lähes /lˈæhes/ (adv)
nästan
  melkein, miltei, likipitäen

lähestymiskielto /lˈæhestymˌiskielto/ (n)
besöksförbud
  tuomioistuimen määräys, joka kieltää rangaistuksen uhalla tiettyä henkilö ottamasta yhteyttä tai lähestymästä jotakuta

lähestyä /lˈæhestˌyæ/ (v)
närma
  tulla lähemmäksi jjkta/jtak

lähete /lˈæhete/ (n)
följebrev, försändelse, missiv, remiss
  (asiakirja) saate, lähetykseen liitettävä yleensä lyhyt seloste lähetyksen sisällöstä tai tarkoituksesta; lappunen jossa on tieto lähettäjästä, tms.

lähetti /lˈæhetːɪ/ (n)
löpare
  shakkinappula (♝ tai ♗), joka liikkuu shakkilaudalla joko mustia tai valkoisia diagonaaleja pitkin

lähettämö /lˈæhetːˌæmø/ (n)
expedition
  osasto, josta lähetetään jotakin

lähettää /lˈæhetːæː/ (v)
sända, skicka, avfärda
  panna joku matkaan (johonkin muualle)

lähetys /lˈæhetys/ (n)
försändelse
  jonkin asian lähettämisen toteutus
  lähetetty esine tai materia

lähijuna /lˈæhɪjˌuna/ (n)
närtåg, pendeltåg
  tiheästi sijoitetuilla asemilla pysähtyvä juna, joka palvelee paikallista julkista liikennettä tietyllä alueella

lähikauppa /lˈæhɪkˌaupːa/ (n)
närbutik
  lähistön asukkaita palveleva pienehkö elintarvikeliike

lähikuva /lˈæhɪkˌuva/ (n)
närbild
  valokuva, joka on otettu läheltä

lähin /lˈæhɪn/ (adj)
närmast
  etäisyydeltään kaikista lyhimmän matkan päässä

lähinnä /lˈæhɪnnæ/ (adv)
för det mesta, förnämligast, mestadels, närmast
  enimmäkseen, suuremmilta osin

lähistö /lˈæhɪstø/ (n)
närhet
  jotakin välittömästi ympäröivä alue; lähialue

lähiö /lˈæhɪø/ (n)
förort
  kaupungin laidalle rakennettu asuinalue

lähteä /lˈæhteæ/ (v)
lämna
  alkaa mennä; mennä pois, poistua
utgå
  perustaa käsityksensä tai mielipiteensä johonkin, pitää lähtökohtanaan

lähtökohta /lˈæhtøkˌohta/ (n)
utgångspunkt
  se, mihin jokin perustuu; alkuperäinen kanta, hypoteesi tai premissi

läikkyä /lˈæikːyæ/ (v)
skvalpa
  (nesteestä) poistua astiasta epätarkoituksenmukaisesti

läksy /lˈæksy/ (n)
hemläxa, hemuppgift, läxa
  koulusta annettu kotitehtävä

lämmin /lˈæmmɪn/ (adj)
varm
  sellainen, jonka lämpötila on tavanomaista korkeampi tai pysyvästi korkeahko ja tuntuu monista aistittuna sopivalta tai miellyttävältä

lämmin ruoka /lˈæmmɪn rˈuoka/ (n)
varm rätt, varmrätt
  lämminruoka

lämminruoka /lˈæmmɪnrˌuoka/ (n)
varmrätt
  aterialla pääruokana tarjottava ruokalaji, joka tyypillisesti – vaikkakaan ei välttämättä – on lämmittämällä valmistettua

lämmittäjä /lˈæmmɪtːˌæjæ/ (n)
eldare
  höyry- tai lämpökattila polttoaineen syötöstä ja tarkkailee laiiteiton tilaa ja kuntoa

lämmittäminen /lˈæmmɪtːˌæmɪnen/ (n)
uppvärmande, uppvärmning
  tarvittavan lämmön tuottaminen

lämmittää /lˈæmmɪtːæː/ (v)
värma, hetta
  tehdä lämpimäksi; säteillä lämpöä

lämmitys /lˈæmmɪtys/ (n)
uppvärmning, värmning
  lämmittämisen toteutus, se, että lämmitetään jollain keinolla

lämmityslaite /lˈæmmɪtˌyslaite/ (n)
värmeapparat
  laite jonka tarkoitus on lämmittää erilaisia materiaaleja, kaasuja ja nesteitä

lämpö /lˈæmpø/ (n)
värme
  lämpötilaa nostava energia, jonka syntyy tai kuluu jossakin reaktiossa tai olomuodon muutoksessa

lämpökynttilä /lˈæmpøkˌyntːɪlæ/ (n)
värmeljus
  metalliseen kuoreen valettu pieni kynttilä

lämpömittari /lˈæmpømˌitːarɪ/ (n)
termometer
  laite, jolla mitataan lämpötiloja

lämpötila /lˈæmpøtˌila/ (n)
temperatur
  (fysiikka) termodynaaminen suure, lämpöliikkeen voimakkuutta vastaava kappaleen tai aineen ominaisuus, joka kertoo kuinka kuuma tai kylmä jokin on

lämpövoimakone /lˈæmpøvˌoimakˌone/ (n)
värmemaskin
  tav. polttoaineen palamisesta syntyvää lämpöä mekaaniseksi energiaksi muuttava kone

lännenhelttamesikko /lˈænnenhˌeltːamesˌikːo/ (n)
dryandrahonungsfågel
  eräs helttamesikoiden sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lännenkeltalemmikki /lˈænneŋkˌeltalˌemmɪkːɪ/ (n)
gullört
  alkujaan pohjoisamerikkalainen keltalemmikkien sukuun kuuluva, keltakukkainen kasvi , jota esiintyy Suomessa harvinaisena etenkin nurmikkosiemenen mukana tulleena

lännenorfeuskerttu /lˈænnenˌorfeuskˌertːu/ (n)
herdesångare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lännenpunaherukka /lˈænnempˌunaherˌukːa/ (n)
röda vinbär
  herukoiden sukuun kuuluva kasvi

länsi /lˈænsɪ/ (n)
väst, väster
  pääilmansuunta etelän ja pohjoisen välissä , etelästä 90 astetta myötäpäivään pohjoisella pallonpuoliskolla

läntinen /lˈæntɪnen/ (adj)
västlig, västra
  sellainen, joka sijaitsee lännessä, lännessä oleva tai lännestä tuleva; läntiseen maailmaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

läpi /lˈæpɪ/ (adv)
genom
  lävitse

läpi /lˈæpɪ/ (n)
hål
  reikä

läpilyöntipaperi /lˈæpɪlˌyøntɪpˌaperɪ/ (n)
genomslagspapper
  konekirjoitettaessa hiilipaperin avulla jäljentämiseen käytettävä erit. ohut konekirjoituspaperi yl. sulfiittiselluloosasta valmistettu paperi, paino 20 -25 g/m²

läpipainopakkaus /lˈæpɪpˌainopˌakːaus/ (n)
genomtrycksförpackning
  liuskamainen lääkepakkaus, josta tabletit tai kapselit ovat irrotettavissa foliomaisen kalvon läpi painamalla

läskisäkki /lˈæskɪsˌækːɪ/ (n)
fetknopp, fetto
  lihava henkilö

läskitiinu /lˈæskɪtˌiːnu/ (n)
fläsktina
  puinen, kannellinen sianlihan säilytys- ja suolausastia

lästi /lˈæstɪ/ (n)
läst
  kaupan ja merenkulun käyttämä tilavuuden tai painon mitta, Ruotsissa vuodesta 1865 10 000 naulaa eli noin 4 250 kilogrammaa

lävistys /lˈævɪstys/ (n)
piercing
  kehoon tehty reikä, jotta koru voidaan kiinnittää

lävistäjä /lˈævɪstˌæjæ/ (n)
diagonal
  tasokuvion etäisimmät pisteet yhdistävä jana

lääke /lˈæːke/ (n)
medicin, läkemedel
  ihmisen tai eläinten elimistössä sairautta tai sen oireita parantava tai elintoimintoja muuttava, Suomessa lääkelain säädösten mukainen, aine tai valmiste

lääketiede /lˈæːketˌiede/ (n)
medicin
  terveyden ylläpitämisen ja palauttamisen hoitomenetelmien ja lääkkeiden vaikutusten tieteellinen tutkimus; jakautuu lukuisiin osa-alueisiin

lääkkeiden väärinkäyttö /lˈæːkːeiden vˈæːrɪŋkˌæytːø/ (n)
läkemedelsmissbruk
  ilmiö, jossa lääkkeitä käytetään päihtymistarkoituksessa vastoin tai ilman lääkärin määräystä

lääkäri /lˈæːkærɪ/ (n)
läkare, doktor
  ihmisten sairauksia tunnistava ja hoitava, siihen koulutuksen saanut ja lääketieteen lisensiaatin tutkinnon suorittanut terveysammattilainen

lääkärikirja /lˈæːkærɪkˌirja/ (n)
läkarbok
  maallikoille tarkoitettu ihmisen sairauksia käsittelevä ja niiden oireita kuvaava teos

lääkärinlausunto /lˈæːkærˌinlausˌunto/ (n)
läkarutlåtande
  asiakirja, jolla lääkäri ammattinsa puolesta ilmaisee käsityksensä henkilön sairauden- tai terveydentilasta

lääkärintodistus /lˈæːkærˌintodˌistus/ (n)
läkarintyg
  lääkärin antama todistus sairaudesta

läävä /lˈæːvæ/ (n)
fähus
  karjasuoja, jota käytetään lampaiden, lehmien ja sikojen talvi- ja sääsuojana; navetta

lörpötellä /lˈørpøtellæ/ (v)
pladdrar
  puhua tyhjänpäiväisiä, toisia häiriten, pulista, hölöttää

lössi /lˈøssɪ/ (n)
löss
  hienojakoinen, pölymäinen maalaji, joka on syntynyt jäätikön jauhaessa alla olevaa kalliota

löydös /lˈøydøs/ (n)
fynd
  arkeologisissa kaivauksissa tai sattumalta havaittu arkeologisesti kiinnostava kohde selvitettäväksi
  irtonaisista kappaleista tai kaivauksista saadusta mateiaalista tehty mielenkiintoinen havainto, joka saattaa johtaa esiintymän jäjille

löyly /lˈøyly/ (n)
bastonad, uppsträckning
  läksytys

löylykauha /lˈøylykˌauha/ (n)
bastuskopa
  kauha, jolla heitetään saunassa vettä kiukaalle

löylykiulu /lˈøylykˌiulu/ (n)
bastuhink
  astia, josta saunassa heitetään vettä kiukaalle

löysä /lˈøysæ/ (adj)
lös
  joka sisältää runsaasti nestettä, viskositeetiltaan pieni

löytää /lˈøytæː/ (v)
hitta, finna
  nähdä jokin esine tai asia, joka on ollut kadoksissa tai jota on muuten kaivannut

löytö /lˈøytø/ (n)
fynd
  löydetty asia

löytöretki /lˈøytørˌetkɪ/ (n)
upptäcktsresa
  matka ennalta tuntemattomaan paikkaan

maa /mˈaː/ (n)
land, mark
  maapallon kiinteä pinta; kuiva maa veden tai ilman vastakohtana
jord
  aine, josta maa koostuu; maa-aines; multa
land
  alue, joka on jonkun omistuksen kohteena tai jota käytetään viljelykseen tai hyödynnetään muuten
land, stat
  valtio
färg
  jokin tavallisen korttipakan neljästä ryhmästä (pata, hertta, risti, ruutu)

maagi /mˈaːɡɪ/ (n)
magiker
  (mytologia) tietäjä, taikuri

maahanmuuttaja /mˈaːhanmˌuːtːaja/ (n)
invandrare, immigrant
  maahan ulkomailta muuttava henkilö

maahanmuuttajataustainen /mˈaːhanmˌuːtːajatˌaustainen/ (adj)
invandrarbakgrund
  joka on maahanmuuttaja, tai jonka vanhemmat ovat olleet maahanmuuttajia, erityisesti sellainen joka poikkeaa ulkonäöltään tai kulttuuriltaan kantaväestöstä

maahantuoja /mˈaːhantˌuoja/ (n)
importör
  yritys, joka tuo maahan jotakin tuotetta tai tuotteita yleisesti

maahantuonti /mˈaːhantˌuontɪ/ (n)
import, införsel
  tavaroiden tai palveluiden ostoa ja tuontia ulkomailta

maaherra /mˈaːherra/ (n)
landshövding
  läänin ylin hallintoviranomainen, lääninhallituksen päällikkö

maahumala /mˈaːhumˌala/ (n)
jordreva
  matalana kasvava rönsyilevä monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

maailma /mˈaːɪlma/ (n)
värld
  planeetta Maa

maailmankaikkeus /mˈaːɪlmˌaŋkaikːeus/ (n)
universum, världsallt
  kaikki olevainen

maailmanloppu /mˈaːɪlmˌanlopːu/ (n)
jordens undergång
  (ihmisen) elämän päättyminen maapallolla

maailmanmatkaaja /mˈaːɪlmˌanmatkˌaːja/ (n)
globetrotter
  laajasti matkusteleva henkilö

maailmanmusiikki /mˈaːɪlmˌanmusˌiːkːɪ/ (n)
världsmusik
  angloamerikkalaisesta valtavirtamusiikista poikkeavaa musiikkia tai eri maiden kansanmusiikista vaikutteita ottavaa kevyttä musiikkia

maailmansota /mˈaːɪlmˌansota/ (n)
världskrig
  useaan maanosaan ja valtioon vaikuttava, laajamittainen sota

maailmantalous /mˈaːɪlmˌantalous/ (n)
världsekonomi
  koko maailman talous kokonaisuutena; maapallolla sijaitseva taloudellinen toimeliaisuus, sisältäen kaikki maat

maakaasu /mˈaːkaːsu/ (n)
naturgas, fossilgas
  tavallisesti lähes kokonaan metaanista koostuva fossiilinen polttoaine, joka on syntynyt ajan saatossa anaerobisen toiminnan myötä maaperässä

maakellari /mˈaːkellˌarɪ/ (n)
jordkällare
  maahan kaivettuun kuoppaan rakennettu kellari perunoiden ja juuresten säilyttämistä varten

maakotka /mˈaːkotka/ (n)
kungsörn
  () haukkojen heimoon kuuluva kookas päiväpetolintu, Yleisväriltään ruskea lintu, jonka siipien kärkiväli saattaa ylittää kaksi metriä.

maakrapu /mˈaːkrapu/ (n)
landkrabba
  henkilö joka ei pidä elämästä laivalla tai ei ole tottunut elämään merellä (laivalla)

maakunta /mˈaːkunta/ (n)
landskap
  historiallisesti tai kansatieteellisesti yhtenäinen valtion osa

maakuoppa /mˈaːkuopːa/ (n)
grop
  maahan kaivettu kuoppa

maalahtelainen /mˈaːlahtelˌainen/ (n)
malaxbo
  Pysyvästi Maalahdella asuva henkilö.

maalainen /mˈaːlainen/ (adj)
lantlig
  maaseudulle ominainen

maalaji /mˈaːlajɪ/ (n)
jordart
  (geologia) maaperän syntytavan mukaista koostumusta kuvaava luokittelu

maalari /mˈaːlarɪ/ (n)
målare
  ammattihenkilö, joka maalaa

maalarinteippi /mˈaːlarˌinteipːɪ/ (n)
maskeringstejp
  maalaustöissä käytettävä pinnan maalilta suojaava tai rajaava teippi

maalata /mˈaːlata/ (v)
måla
  levittää jnk pinnan päälle maalia
  tehdä maalaus

maalaus /mˈaːlaus/ (n)
målning
  taidemaalarin maalaamalla tekemä taideteos
  maalaamalla tehty pinnoite; maalaajan työpanos, maalaustyö, missä tehdään yleensä värillinen päällyste halutun ulkonäön ja suojauksen aikaansaamiseksi

maalaustaide /mˈaːlaustˌaide/ (n)
målarkonst
  (kuvataide) taidemuoto, missä taideteokset syntyvät taiteilijan tekeminä maalaamalla

maalausteline /mˈaːlaustˌelɪne/ (n)
staffli
  taidemaalarin apuväline, joka pitää kankaan tukevasti paikallaan maalaamisen aikana

maali /mˈaːlɪ/ (n)
färg, målarfärg
  pinnoitukseen käytettävä aine, joka suojaa pintaa ja muuttaa sen väriä
mål, mållinje
  joissakin urheilulajeissa paikka, johon yritetään päästä tai johon kilpailu päättyy maaliviivan ylityttyä
måltavla, mål
  joissakin urheilulajeissa rakennelma ja paikka, johon peliväline yritetään saada
mål
  joissakin urheilulajeissa kohde, johon yritetään osua; maalitaulu

maalipotku /mˈaːlɪpˌotku/ (n)
inspark
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajan (yleensä maalivahdin) tehtäväksi annettu palloa potkaisemalla tehtävä pelinavaus, joka tuomitaan, kun pallo on mennyt hyökkäävän joukkueen pelaajasta yli päätyrajan

maaliskuu /mˈaːlɪskuː/ (n)
mars
  vuoden kolmas kuukausi, kuukausi helmikuun ja huhtikuun välissä

maalivahti /mˈaːlɪvˌahtɪ/ (n)
målvakt
  joidenkin joukkuelajien pelaaja, jonka tehtävänä on puolustaa omalla maalilla pyrkien estämään pelivälineen pääsy omaan maaliin

maaliviiva /mˈaːlɪvˌiːva/ (n)
mållinje
  nopeuskilpailun maalin merkkinä oleva viiva, jolle saavuttaessa kisa päättyy
  joissakin pallopeleissä, kuten jääkiekossa ja jalkapallossa, maalin etureunan merkkinä oleva viiva; kussakin pelissä on omat sääntönsä siitä, kuinka suuren osan pelivälineestä täytyy ylittää maaliviiva, jotta maali hyväksytään

maallikko /mˈaːllɪkːo/ (n)
lekman
  henkilö, jolla ei ole ammatillista asiantuntemusta tietystä alasta

maalämpö /mˈaːlæmpø/ (n)
bergvärme
  kyseistä ilmiötä hyödyntävä lämmitysjärjestelmä, jossa käytetään maalämpöpumppua

maamerkki /mˈaːmerkːɪ/ (n)
landmärke
  ympäristöstään erottuva luonnonmuodostelma tai korkea rakennus tms.

maamies /mˈaːmies/ (n)
lantman
  maata viljelevä mies, maanviljelijä, talonpoika.

maamyyräsirkka /mˈaːmyːræsˌirkːa/ (n)
mullvadssyrsa
  eräs maamyyräsirkkojen heimoon kuuluva suorasiipisten hyönteisten laji () tai tämän yksilö
  mikä tahansa maamyyräsirkkojen heimoon () kuuluva hyönteinen

maanantai /mˈaːnantai/ (n)
måndag
  viikon ensimmäinen päivä Euroopassa ja ISO 8601 -standardia noudattavissa järjestelmissä, viikonpäivä sunnuntain ja tiistain välissä

maaninkalainen /mˈaːnɪŋkalˌainen/ (n)
maningabo
  Pysyvästi Maaningassa asuva henkilö.

maanjäristys /mˈaːnjærˌistys/ (n)
jordbävning, jordskalv
  maan kallioperän tärähtely, joka on voimakkaana haitallista ihmisille ja rakennuksille

maanmies /mˈaːnmies/ (n)
landsman, landsmaninna
  saman maan kansalainen, samasta valtiosta lähtöisin oleva henkilö

maanmittaus /mˈaːnmɪtːaus/ (n)
lantmäteri
  toiminta, jossa määritetään mittausten avulla Maan pinnalla olevien kohteiden sijaintia, kokoa ja muotoa

maannos /mˈaːnnos/ (n)
jordmån
  maankuoren uloin, parin metrin vahvuinen pintakerros, jossa tapahtuu elollisia ja elottomia muutoksia

maannousema /mˈaːnnousˌema/ (n)
rotfördärvare, rotröta
  erityisesti havupuissa elävä ja itiöinä leviävä kääpäsieni , joka on erityisenä uhkana kuusikoille. Tauti saattaa levitä lähes huomaamattomana. Usein menetetään sahatavaraksi aiotun kuusen mustunut tyvitukki.

maanosa /mˈaːnosa/ (n)
världsdel
  mikä tahansa maapallon suurista maa-alueista, joiden paikoin epäselvät rajat on määritelty osin maantieteellisesti, osin poliittisesti; yhteensä maanosia hahmotetaan, ajatellaan olevan, seitsemän kappaletta

maantie /mˈaːntie/ (n)
landsväg
  tieliikennettä varten tehty yleensä valtion omistama yleinen tie

maantiede /mˈaːntiede/ (n)
geografi
  Maan pintaa ja sen ilmiöitä tutkiva tiede; geografia

maantiesilta /mˈaːntiesˌilta/ (n)
landvägsbro
  silta, jota pitkin kulkee maantie

maanviljelijä /mˈaːnvɪljˌelɪjæ/ (n)
jordbrukare, bonde
  henkilö, joka saa toimeentulonsa maata viljelemällä

maanviljely /mˈaːnvɪljˌely/ (n)
lantbruk
  valikoima tekniikoita ja käytäntöjä, joilla ruokaa ja muita hyödykkeitä tuotetaan kasvattamalla hyötykasveja järjestelmällisesti

maanviljelyselinkeino /mˈaːnvɪljˌelyselˌiŋkeino/ (n)
jordbruksnäring
  maanviljely elinkeinona

maapallo /mˈaːpallo/ (n)
jord, jordklot
  Maa-planeetta; kolmas planeetta Auringosta lukien

maaperä /mˈaːperæ/ (n)
jordmån, jord
  kallioperää peittävä maata, vettä ja ilmaa sisältävä irtomaakerros

maapähkinä /mˈaːpæhkˌinæ/ (n)
jordnöt
  eräs hernekasveihin kuuluva kasvi ()

maarianhaminalainen /mˈaːrɪˌanhamˌinalˌainen/ (n)
mariehamnbo
  Pysyvästi Maarianhaminassa asuva henkilö.

maarianohdake /mˈaːrɪanˌohdake/ (n)
mariatistel
  (erityisesti) eräs maarianohdakkeiden sukuun kuuluva asterikasvien laji () tai sen yksilö
  (yleisesti) mikä tahansa maarianohdakkeiden sukuun () kuuluva laji tai sellaisen yksilö

maarianverijuuri /mˈaːrɪˌanverɪjˌuːrɪ/ (n)
småborre
  verijuurten sukuun kuuluva kasvi

maaseutu /mˈaːseutu/ (n)
landsbygd
  harvaan asuttu, us. haja-asutettu alue kaupunkien ulkopuolella

maasiira /mˈaːsɪːra/ (n)
gråsugga, landgråsugga
  siirojen lahkoon kuuluva ryhmä () maalla eläviä äyriäisiä

maasika /mˈaːsɪka/ (n)
jordsvin
  Saharan eteläpuolisilla alueilla Afrikassa elävä termiittejä syövä eläinlaji (Orycteropus afer)

maastaveto /mˈaːstavˌeto/ (n)
marklyft
  voimailuliike, jossa paino nostetaan maasta lantion kohdalle jalat suoristaen

maasto /mˈaːsto/ (n)
terräng
  luonnonvarainen, usein pinnanmuodoiltaan vaihteleva, luonnollinen ympäristö retkeilytarkoituksessa, metsästyksessä tai sotatoimien yhteydessä

maata /mˈaːta/ (v)
ligga
  olla makuuasennossa

maataloustiede /mˈaːtalˌoustiede/ (n)
agronomi
  maatalouden menetelmiä ja prosesseja tutkiva tieteenala, joka keskittyy ruoan ja rehun tuottamiseen kasveja ja kesyjä eläimiä hyödyntämällä

maatalousyhteiskunta /mˈaːtalˌousyhtˌeiskunta/ (n)
agrarsamhälle, jordbrukssamhälle
  sivilisaation tietynlaista kehitysastetta edustava yhteiskunta, jossa valtaosa ihmisistä työskentelee maatalouden parissa ja tavarat valmistetaan käsitöinä; yhteiskuntatyyppi, joka perustuu ihmisten ja eläinten kykyyn tehdä työtä eikä teknologiseen kehitykseen ja ulkoisiin energianlähteisiin; sai alkunsa neoliittisessa vallankumouksessa noin 8000 eaa.

maatila /mˈaːtɪla/ (n)
landsgård
  tila, jolla harjoitetaan maataloutta ja jolla on tätä varten tarvittavat rakennukset ja muut tuotantovälineet

maatilkku /mˈaːtɪlkːu/ (n)
täppa
  pieni maapalsta jolla joku usein asuu ja sitä viljelee

maatuska /mˈaːtuska/ (n)
docka, matrjoska, rysk
  puusta valmistettu naishahmoinen nukke, joka on ontto niin, että sen sisälle voidaan asettaa sarja samanlaisia, mutta aina hieman toistaan pienempiä nukkeja

maaväri /mˈaːværɪ/ (n)
jordfärg
  luontaisista, yleensä maasta peräisin olevista pigmenteistä saatu väri

maayhteys /mˈaːyhteys/ (n)
landförbindelse
  kuivan maan muodostama kannas tai muu yhteys kahden paikan välillä

maaöljy /mˈaːøljy/ (n)
petroleum
  kuolleista muinaisista eliöistä kerrostunutta ja maankuoren paineessa ja kuumuudessa muodostunutta, maankuoren onkaloissa esiintyvää eripituisista hiilivedyistä koostuvaa hiekansekaista nestettä

made /mˈade/ (n)
lake
  (kalat) makeassa vedessä elävä turskakaloihin kuuluva petokala ()

mafia /mˈafɪa/ (n)
maffia
  alun perin sisilialainen rikollis- ja terrorijärjestö

magneetti /mˈaɡneːtːɪ/ (n)
magnet
  voimakkaasti magneettinen kappale, joka luo ympärilleen magneettikentän

magneettikenttä /mˈaɡneːtːɪkˌentːæ/ (n)
magnetfält
  kenttä, jonka aiheuttaa sähkövarausten liike (sähkövirta) tai muuttuva sähkökenttä

magneettinauha /mˈaɡneːtːɪnˌauha/ (n)
magnetband
  magneettisella materiaalilla, usein rautaoksidilla päällystetty muovinauha, johon tallennetaan ääntä, kuvaa tai dataa avokelanauhurilla tai kasetin sisälle kelattuna

magnesium /mˈaɡnesium/ (n)
magnesium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

magnetiitti /mˈaɡnetˌiːtːɪ/ (n)
magnetit
  magneettinen rautamalmi, Fe₃O₄

magnetismi /mˈaɡnetˌismɪ/ (n)
magnetism
  kappaleiden välistä vetovoimaa ilmentävien fysikaalisten ilmiöiden joukko

mahahappo /mˈahahˌapːo/ (n)
magsyra
  mahanesteen suolahappo

mahakatarri /mˈahakatˌarrɪ/ (n)
magkatarr
  mahalaukun limakalvon tulehdus

mahalaukku /mˈahalˌaukːu/ (n)
magsäck
  ruoansulatuselimistön osa, ruokatorven jatkeena oleva ruoansulatuskanavan laajentuma, jossa varsinainen ruoansulatus alkaa

mahanportti /mˈahampˌortːɪ/ (n)
nedre magmunnen
  mahalaukun ja pohjukaissuolen välinen elin

maharadža /mˈaharˌadʒa/ (n)
maharadja
  Intian kuningaskuntia hallinneen hindulaisen hallitsijan arvonimi

mahavyö /mˈahavyø/ (n)
bukgjord
  hevosen valjaiden osa

mahdollinen /mˈahdollɪnen/ (adj)
möjlig
  ehkä tapahtuva; toteutettavissa oleva; sellainen johon suodaan mahdollisuus

mahdollisesti /mˈahdollɪsˌestɪ/ (adv)
möjligt
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

mahdollistua /mˈahdollˌistua/ (v)
bli möjlig, möjliggöras
  tulla mahdolliseksi

mahdollisuus /mˈahdollɪsuːs/ (n)
möjlighet
  yksi vaihtoehdoista

mahla /mˈahla/ (n)
sav, björksav
  lehtipuiden johtosolukoissa kasvikauden alussa virtaava makeahko ja siirappimainen maitiaisneste, jota on kerätty keväisin juotavaksi

mahonki /mˈahoŋkɪ/ (n)
mahogny
  yleisnimitys useiden trooppisten puiden, usein aitomahonkeihin kuuluville, punasävyisille koville puille

mahonkikasvi /mˈahoŋkɪkˌasvɪ/ (n)
mahognyväxt
  mikä tahansa mahonkikasvien heimon () kasvi

mahtailla /mˈahtailla/ (v)
skryta
  esiintyä mahtavana, leveillä, leuhkia

mahtava /mˈahtava/ (adj)
grandios, mäktig
  sellainen, jolla on mahtia eli kykyä vaikuttaa johonkin
mäktig
  upea, poikkeuksellisen suuri, kunnioitusta herättävä

mahtimies /mˈahtɪmies/ (n)
magnat, potentat, storman
  vaikutusvaltainen mies

mahtipuolue /mˈahtɪpˌuolue/ (n)
maktparti
  puolue, jolla on paljon kannattajia ja siten paljon vaikutusvaltaa

mahtua /mˈahtua/ (v)
gå, ha rum, rymma
  olla tarpeeksi pieni tai suuri kooltaan tai määrältään, että pääsee tai voidaan laittaa johonkin, sopia kooltaan

maidoton /mˈaidoton/ (adj)
mjölkfri
  sellainen, jossa ei ole maitoa; sellainen, jonka valmistuksessa ei ole käytetty maitoa

mailanen /mˈailanen/ (n)
lusern
  mailasten () suvun hernekasvi

maininki /mˈainɪŋkɪ/ (n)
dyning
  tuulen nostama usein yksinäinen aalto, joka etenee vielä tuulen laannuttua

mainita /mˈainɪta/ (v)
nämna
  antaa lyhyt ilmoitus; jstk, sanoa t. kertoa lyhyesti ohimennen

mainos /mˈainos/ (n)
reklam
  kaupallinen tiedote, jonka tarkoituksena on kasvattaa mainostettavan hyödykkeen kysyntää

maisema /mˈaisema/ (n)
landskap
  näkymä luontoon tai rakennettuun alueeseen

maissi /mˈaissɪ/ (n)
majs
  viljelyskasvi Zea mays, joka on peräisin Väli-Amerikasta ja jonka syötävät siemenet ovat kukinnon määräämissä tasaisissa riveissä

maissintähkä /mˈaissɪntˌæhkæ/ (n)
majskolv
  maissin pitkänomainen hedelmystö, jossa siemenet ovat kiinni

maistraatti /mˈaistraːtːɪ/ (n)
magistrat
  valtion hallintotehtäviä, kuten väestötietojärjestelmää ja muita rekistereitä hoitava viranomainen; virasto jossa paikallista hallintoa toimitetaan

maite /mˈaite/ (n)
käringtand
  maitteiden () suvun kasvi

maiti /mˈaitɪ/ (n)
mjölke
  koiraskaloilla mätimunat hedelmöittävä aine, kalan sperma

maitiainen /mˈaitɪˌainen/ (n)
lejonfibbla
  -suvun kasvi

maitikka /mˈaitɪkːa/ (n)
kovall
  Melampyrum-suvun kasvi

maito /mˈaito/ (n)
mjölk
  neste, jota nisäkkäät erittävät pienten jälkeläistensä imettäväksi
  maito myytynä ja tarjoiltuna ihmisravinnoksi

maitoauto /mˈaitoˌauto/ (n)
mjölkbil
  säiliöauto joka kuljettaa maitoa tiloilta meijeriin

maitohammas /mˈaitohˌammas/ (n)
mjölktand
  lapsille ensimmäisinä kasvavat hampaat, jotka korvautuvat myöhemmin pysyvillä hampailla

maitohappo /mˈaitohˌapːo/ (n)
mjölksyra
  orgaaninen happo, jota muodostuu maitohappokäymisessä, jossa maitohappobakteerit muuttavat hiilihydraatteja, esimerkiksi laktoosia maitohapoksi

maitohorsma /mˈaitohˌorsma/ (n)
mjölke, mjölkört, rallarros
  purppuranpunaisia kukkia kasvattava horsmalaji (Epilobium angustifolium, synon. Chamerion angustifolium)

maitojuoma /mˈaitojˌuoma/ (n)
mjölkdryck
  nestemäinen maitovalmiste, jonka valmistukseen liittyy muuta käsittelyä kuin rasvan vakiointia, laktoosin hydrolyysia tai proteiinin, tiettyjen kivennäisaineiden tai vitamiinien rikastamista

maitokauppa /mˈaitokˌaupːa/ (n)
mjölkbutik
  kauppaliike, jossa myydään maitoa ja muita maitotuotteita

maitolaituri /mˈaitolˌaiturɪ/ (n)
mjölkbord, mjölkbrygga
  tien varteen rakennettu pieni suoja josta maitoauto ottaa kyytiin meijeriin vietävän maidon

maitorasva /mˈaitorˌasva/ (n)
mjölkfett
  maidossa oleva rasva, joka kohoaa pinnalle jos maitoa ei ole homogenoitu

maitotuote /mˈaitotˌuote/ (n)
mjölkprodukt
  jokin maidosta valmistettu elintarvike

majakka /mˈajakːa/ (n)
fyr, fyrtorn
  merenkulun turvaksi tarkoitettu, paikannuskohteena toimiva tornimainen rakennus

majakkasaari /mˈajakːasˌaːrɪ/ (n)
fyrö
  saari, jolla on majakka

majava /mˈajava/ (n)
bäver
  vesistöissä elävä jyrsijä, jompikumpi heimon Castoridae lajeista

majesteetti /mˈajestˌeːtːɪ/ (n)
majestät
  hallitsijan nimitys tai puhuttelu

majesteettirikos /mˈajestˌeːtːɪrɪkos/ (n)
majestätsbrott
  hallitsijaan kohdistuva loukkaus

majoitus /mˈajoitus/ (n)
kvarter
  majoittamisen toteutus

majoneesi /mˈajonˌeːsɪ/ (n)
majonnäs
  kypsentämätön kastike, joka valmistetaan ruokaöljystä, kananmunasta ja mausteista

majuri /mˈajurɪ/ (n)
major
  kapteenin ja everstiluutnantin väliin sijoittuva sotilasarvo

makaaberi /mˈakaːbˌerɪ/ (adj)
makaber
  kaamea, kammottava

makaki /mˈakakɪ/ (n)
makak
  laajalle levinnyt vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva suku Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa eläviä apinoita ()

makaroni /mˈakarˌonɪ/ (n)
makaron
  koneellisesti valmistettu pastalaji, joka muodostuu lyhyistä pätkistä joiden sisällä on reikä

makaronilaatikko /mˈakarˌonɪlˌaːtɪkːo/ (n)
makaronilåda, makaronipudding
  makaronista valmistettu laatikkoruoka

makea /mˈakea/ (adj)
söt
  yhden perusmaun mukainen, sokerin makuinen
schysst
  (Helsingin slangia, josta tullut puhekieltä) (käytetään lähes yksinomaan muodossa makee) jonkin tyylikkyyttä tai muuta hyvin myönteistä ominaisuutta ilmaiseva; siisti, hieno, upea, viilee
sött
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, makeampi kuin puolimakea

makeastevia /mˈakeˌastevˌia/ (n)
sötflockel
  eräs stevioiden sukuun kuuluvista asterikasvien lajeista () tai sen yksilö; kasvatetaan elintarviketeollisuudessa makeutusaineena käytettävän stevian lähteenä

makeinen /mˈakeinen/ (n)
sötsak
  herkutteluun tarkoitettuja erittäin makeita, pieniksi muotoiltuja naposteltavia

makeus /mˈakeus/ (n)
söthet
  se, että on makea

maki /mˈakɪ/ (n)
lemur
  jokin makien () kädellisheimon jäsen

makkara /mˈakːara/ (n)
korv
  suoleen tai muuhun päällykseen tai muottiin tehty lihasta ja sidosaineista ruoaksi valmistettu einestuote

makkarakeitto /mˈakːarakˌeitːo/ (n)
korvsoppa
  ruokamakkaralla, sipulilla, parilla pippurilla ja suolalla höystetty suurustamaton perunakeitto

makkaramassa /mˈakːaramˌassa/ (n)
korvmassa
  makkaran valmistuksessa käytettävä taikinan tapainen massa, jonka keskeisenä ainesosana ovat luontaiseen tai keinotekoiseen suoleen pakattavat jauhetut eläinperäiset aineet

makrilli /mˈakrɪllɪ/ (n)
makrill
  kala, joka elää lähellä vedenpintaa ja syö eläinplanktonia ()

maksa /mˈaksa/ (n)
lever
  nisäkkäiden ruoansulatukseen liittyvä suuri rauhanen, jonka erittämät entsyymit hajottavat hiilihydraatit, rasvat ja valkuaisaineet sekä tuhoavat verenkierron mukana tulevia bakteereja ja myrkkyjä ja joka toimii vararavinnon säilytyspaikkana

maksaa /mˈaksaː/ (v)
betala, erlägga
  antaa rahallinen korvaus jostakin tavarasta tai palvelusta
kosta
  olla jonkin hintainen

maksalaatikko /mˈaksalˌaːtɪkːo/ (n)
leverlåda
  riisistä ja maksasta valmistettu makeahko perinteinen suomalainen laatikkoruoka

maksamaalainen /mˈaksamˌaːlainen/ (n)
maxmobo
  Pysyvästi Maksamaalla asuva henkilö.

maksamakkara /mˈaksamˌakːara/ (n)
leverkorv
  makkara, jonka oleellisena valmistusaineena on jonkin eläimen maksa

maksamato /mˈaksamˌato/ (n)
leverflundra
  mikä tahansa sellainen tiehytmatojen luokkaan () kuuluva laakamatojen laji, jolle on ominaista elää loisena nisäkkään maksassa ja sappitiehyissä

maksapasteija /mˈaksapˌasteija/ (n)
leverpastej
  tavallisesti alkupalana tai voileivän päällä käytettävä maksaa sisältävä patee, maksapatee

maksasyöpä /mˈaksasˌyøpæ/ (n)
levercancer
  maksassa sijaitseva pahanlaatuinen kasvain

maksimaalinen /mˈaksɪmˌaːlɪnen/ (adj)
maximal
  mahdollisimman suuri, erittäin suuri

maksimoida /mˈaksɪmˌoida/ (v)
maximera
  tavoitella suurinta (mahdollista) määrää tai astetta, enimmäistää

maksu /mˈaksu/ (n)
betalning, avgift
  se mitä pitää suorittaman jonkin hyödykkeen tai palvelun saamiseksi

maksuehto /mˈaksuˌehto/ (n)
betalningsvillkor
  ehdot, joiden mukaan ostajan on suoritettava maksu tavarasta

maksullinen /mˈaksullɪnen/ (adj)
avgiftsbelagd
  josta peritään maksu

maksuosoitus /mˈaksuosˌoitus/ (n)
betalningsanvisning
  pankin toiselle pankille antama toimeksianto tietyn summan maksamiseksi maksunsaajan tilille tai haltuun

maksutapa /mˈaksutˌapa/ (n)
betalningssätt
  miten hyödykkeestä annetaan korvaus sen myyjälle, esim. käteinen, luottokortti, osamaksukauppa

maku /mˈaku/ (n)
smak
  esteettinen mieltymys vaatteiden, ruoan tai muun vastaavan suhteen

makuaisti /mˈakuˌaistɪ/ (n)
smak
  ihmisen aisti, joka havaitsee maun

makuuhaava /mˈakuːhˌaːva/ (n)
liggsår
  pitkiä aikoja makaamaan joutuville potilaille kehittyvä ihon haavauma, painehaavauma

makuuhuone /mˈakuːhˌuone/ (n)
sovrum
  huone, jossa nukutaan; huone, joka on tarkoitettu nukkumista varten

makuupussi /mˈakuːpˌussɪ/ (n)
sovsäck
  vetoketjun avulla pussiksi muotoutuva peite, jota esim. retkeilijät käyttävät

makuuvaunu /mˈakuːvˌaunu/ (n)
sovvagn
  junanvaunu, jossa on makuupaikkoja

malakiittivihreä /mˈalakˌiːtːɪvˌihreæ/ (n)
malakitgrönt
  väriaine, jota käytetään pH-indikaattorina ja kankaiden värjäyksessä

mali /mˈalɪ/ (n)
malört
  koiruoho (), eräs maustekasvi

malindinkirvinen /mˈalɪndˌiŋkɪrvɪnen/ (n)
malindipiplärka
  eräs kirvisiin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

malja /mˈalja/ (n)
bågare
  yleensä pyöreä, matala ja leveä jalallinen juoma-, tarjoilu- tai koristeastia

mallas /mˈallas/ (n)
malt
  viljasta, tyypillisesti ohrasta, idättämällä ja kuivattamalla valmistettu tuote, jota käytetään panimoissa oluen raaka-aineena ja polttimoissa sellaisenaan tai viljan ohessa tislattujen alkoholijuomien valmistukseen

mallastamo /mˈallastˌamo/ (n)
mälteri
  laitos, jossa mallastetaan, tehdään mallastus

malli /mˈallɪ/ (n)
mall
  valmiiksi näytetty tapa tai esimerkki, jonka mukaan pitää toimia

malline /mˈallɪne/ (n)
mall
  mallipohja, esimerkkipohja, valmispohja

malmi /mˈalmɪ/ (n)
malm
  (geologia) sellainen luonnon mineraaliesiintymä, josta voidaan taloudellisesti tuottaa metalleja

malttaa mielensä /mˈaltːaː mˈielensæ/ (v)
sansa
  olla kärsivällinen

maltti /mˈaltːɪ/ (n)
fattning
  itsehillintä, harkinta, rauhallisuus

maluri /mˈalurɪ/ (n)
blåsmyg
  eräitä Australian ja Uuden-Guinean varpuslintuja ()

mamba /mˈamba/ (n)
mamba
  afrikkalaisia puissa eläviä myrkkykäärmeitä (Dendroaspis)

mammona /mˈammona/ (n)
mammon
  omaisuus, rikkaus

mandaatti /mˈandaːtːɪ/ (n)
mandat
  toimeksianto, toimeksisaanti, valtuutus, etenkin demokraattisessa järjestelmässä kansalta saatu oikeutus johtaa maata

mandariini /mˈandarˌiːnɪ/ (n)
mandarin
  mandariinipuun hedelmä, joka muistuttaa appelsiinia, mutta on sitä pienempi

mandariinisorsa /mˈandarˌiːnɪsˌorsa/ (n)
mandarinand
  (erityisesti) -laji tai sen yksilö

mandoliini /mˈandolˌiːnɪ/ (n)
mandolin
  banjoa muistuttava kielisoitin, jossa on neljä kieliparia. Soitetaan plektralla.

maneetti /mˈaneːtːɪ/ (n)
manet
  eräät meduusat

mangaani /mˈaŋŋaːnɪ/ (n)
mangan
  eräs alkuaine, siirtymämetalleihin kuuluva ulkonäöltään rautaa muistuttava harmaanvalkoinen metalli, joka on hyvin haurasta ja hapettuu helposti

manganiini /mˈaŋŋanˌiːnɪ/ (n)
manganin
  seosmetalli, kuparin, nikkelin, mangaanin ja raudan seos, jonka sähkövastus on vakio suurella lämpötila-alueella

mania /mˈanɪa/ (n)
mani
  mielialahäiriö, jossa mieliala on epänormaalisti ja pysyvästi kohonneena ja kiihtyneenä mielialana

manifesti /mˈanɪfˌestɪ/ (n)
manifest
  julkinen poliittisen puolueen tai muun ohjelmajulistus

manikyyri /mˈanɪkˌyːrɪ/ (n)
manikyr
  käsien, etenkin kynsien, (varsinkin esteettinen) hoito

manilaköysi /mˈanɪlakˌøysɪ/ (n)
manillarep
  manilakuidusta punottu kösi

maniokki /mˈanɪˌokːɪ/ (n)
mandioka
  trooppinen ravinnoksi viljeltävä kasvi (), jota jauhetaan jauhoksi

mankeli /mˈaŋkelɪ/ (n)
mangel
  laite, jonka pyörivien telojen välissä suoristetaan hieman kosteita tai kuivia liinavaatteita ym.

mankelipölkky /mˈaŋkelɪpˌølkːy/ (n)
mangelkavle
  alkeellisen kaksiosaisen mankelin osa. Toinen osa on mankelilauta.

manner /mˈanner/ (n)
fastland, kontinent
  mannermaa t. suuri yhtenäinen maa-alue meren keskellä, vrt. saari ja maanosa

mansikka /mˈansɪkːa/ (n)
jordgubbe, smultron
  jokin runsaasti viljeltyjä ja villejä lajikkeita sisältävän ruusukasvisuvun jäsen

mansikkahillo /mˈansɪkːahˌillo/ (n)
jordgubbssylt
  mansikoista valmistettu hillo

manteli /mˈantelɪ/ (n)
mandel
  mantelipuu, pienikokoinen puu (Prunus dulcis)
mandelträd
  mantelipuun siemen, joita käytetään ruoanlaitossa ja leivonnassa

manto /mˈanto/ (n)
splint
  pintapuu, elävistä soluista muodostunut kerros puun pinnalla jällen alla

mantšu /mˈantʃu/ (n)
manchuriska
  sen kieli, kielitunnus: mnc

manuaalisesti /mˈanuˌaːlɪsˌestɪ/ (adv)
manuellt
  käsin, tavalla joka on manuaalinen

marakatti /mˈarakˌatːɪ/ (n)
markatta
  häntäapinoihin lukeutuva apina, josta on useita lajeja

maraton /mˈaraton/ (n)
maraton
  juoksukilpailu, jossa juostaan 42,195 km matka

marenki /mˈareŋkɪ/ (n)
maräng
  munanvalkuaisesta ja sokerista vatkattu kuorrute tai leivos

margariini /mˈarɡarˌiːnɪ/ (n)
margarin
  kasvi- ja eläinrasvoista valmistettava voin korvike

marionetti /mˈarɪonˌetːɪ/ (n)
marionett
  nukketeatterin nivelnukke, sätkynukke

marja /mˈarja/ (n)
bär
  mehevä, usein pensas- tai varpukasvin hedelmä, jonka seinämä on kokonaan hedelmämaltoa

marjakuusi /mˈarjakˌuːsɪ/ (n)
idegran
  (yleisesti) mikä tahansa marjakuusien () havupuusuku, johon kuuluu muutamia lajeja, suvun kasvi

marjoa /mˈarjoa/ (v)
sätta frukt
  tuottaa marjoja, marjaa

markkinariski /mˈarkːɪnarˌiskɪ/ (n)
marknadsrisk
  sijoituksen kokonaisriskin se osa, jota ei voida hajautuksella poistaa

markkinat /mˈarkːɪnat/ (n)
marknad
  säännöllisin väliajoin (esim. kerran kuussa tai kerran vuodessa) järjestettävä toritapahtuma

markkinatalousmaa /mˈarkːɪnˌatalˌousmaː/ (n)
land med marknadsekonomi, marknadsekonomiskt land
  maa, jonka talousjärjestelmänä on markkinatalous

markkinatilanne /mˈarkːɪnˌatɪlˌanne/ (n)
marknadssituation
  kysynnän ja tarjonnan luomat olosuhteet ja vaikutus hinnanmuodostukseen tietyllä hetkellä

markkinointi /mˈarkːɪnˌointɪ/ (n)
marknadsföring
  markkinatutkimuksen, markkinointiviestinnän ja tuotteen jakelun tai asiakaspalvelun muodostama liiketoiminnan kokonaisuus, jolla pyritään kehittämään asiakkaan tarpeita tyydyttävä tuote tai palvelu ja myytyä se asiakkaalle kasvattamalla kysyntää

marmeladi /mˈarmelˌadɪ/ (n)
marmelad
  hillomainen hedelmä- tai marjapohjainen liivatteen avulla hyydytetty sose, joka on rakenteeltaan lähellä murskattua hyytelöä

marmori /mˈarmorɪ/ (n)
marmor
  karbonaattipitoinen kivilaji, jolla on sellainen kovuus ja kiillotettavuus, että sitä voidaan käyttää rakentamiseen ja veistoksiin

marokkolainen /mˈarokːolˌainen/ (n)
marockan
  pysyvästi Marokossa asuva henkilö

marraskuu /mˈarraskuː/ (n)
november
  vuoden yhdestoista kuukausi, kuukausi lokakuun ja joulukuun välissä

marsalkka /mˈarsalkːa/ (n)
marskalk
  eräissä maissa korkein mahdollinen sotilasarvo, kenraalia korkeampi; osassa maista (kuten Suomessa) voidaan myöntää vain sodanaikaisista ansioista (sotamarsalkka)
  eräissä juhlatilaisuuksissa airuena toimiva henkilö

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (n)
marsian, marsmänniska
  hypoteettinen Marsista kotoisin oleva olento, Marsin asukas

marski /mˈarskɪ/ (n)
marsk, riksmarsk
  Ruotsissa korkea-arvoinen virka, jonka haltija oli yksi valtaneuvoston jäsenistä ja tavallisesti toimi sotavoimien ylipäällikkönä

marsu /mˈarsu/ (n)
marsvin
  Etelä-Amerikasta kotoisin oleva jyrsijä ()

maruna /mˈaruna/ (n)
malört
  -suvun kasvi

marxismi-leninismi /mˈarksɪsmɪlˈenɪnˌismɪ/ (n)
marxism-leninism
  Neuvostoliitossa 1920-luvulla kehitetty Karl Marxin ja Vladimir Leninin ajatuksiin perustuva maan virallinen poliittinen ideologia

masentua /mˈasentˌua/ (v)
bli deprimerad, bli nedslagen, bli nedstämd
  tulla alakuloiseksi, surulliseksi

maskeerata /mˈaskeːrˌata/ (v)
maskera
  naamioida, tehdä tuntemattomaksi

maskotti /mˈaskotːɪ/ (n)
maskot
  hahmo, joka kannustaa joukkuetta tai on esim. ravintolan vetonaula lapsille

maskulainen /mˈaskulˌainen/ (n)
maskobo
  Pysyvästi Maskussa asuva henkilö.

maskuliini /mˈaskulˌiːnɪ/ (n)
maskulinum
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa miehiin; maskuliinisukuun kuuluva sana

maskuliininen /mˈaskulˌiːnɪnen/ (adj)
maskulin
  sellainen, joka on suvultaan maskuliini

masokisti /mˈasokˌistɪ/ (n)
masochist
  henkilö, joka saa mielihyvää itsensä satuttamisesta tai nöyryyttämisestä

masoniitti /mˈasonˌiːtːɪ/ (n)
masoniit
  (vanhentunut) kova puukuitulevy, "kovalevy"

massaluku /mˈassalˌuku/ (n)
masstal
  luku, joka ilmaisee atomiytimen nukleonien määrän eli protonien ja neutronien summan

massamedia /mˈassamˌedɪa/ (n)
en massa media
  joukkoviestimet, erityisesti televisio, radio ja lehdistö, jotka viestivät yksisuuntaisesti monelle vastaanottajalle

masto /mˈasto/ (n)
mast
  (merenkulku) purjelaivan takilan eli rikin päävaruste, johon purjeet kiinnitetään
  (arkkitehtuuri), (tekniikka) korkea rakennelma, jonka huipulla on esimerkiksi antenni; radiomasto

masturbointi /mˈasturbˌointɪ/ (n)
masturbation
  itsetyydytys

masurkka /mˈasurkːa/ (n)
masurka
  kolmijakoinen puolalainen tanssi, jossa pääpaino on kolmannella iskulla

masuuni /mˈasuːnɪ/ (n)
masugn
  kemiallinen reaktori, jossa rautamalmi pelkistetään metalliseksi raudaksi hiilen avulla

masuunikuona /mˈasuːnɪkˌuona/ (n)
slagg
  masuuniprosessin sivutuotteena raudan pinnalle syntyvä kuona

matala /mˈatala/ (adj)
grund
  sellainen, jolla on alhainen syvyys; sellainen, joka soveltuu kahluupaikaksi; sellainen, jossa aluksen syväys on liian suuri; sellainen, jossa voi polskia käsipohjaa

matalapaine /mˈatalapˌaine/ (n)
lågtryck
  depressio, ilmakehän alue, jossa on ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna alhaisempi ilmanpaine

matalapalkkaerä /mˈatalapˌalkːaˌeræ/ (n)
låglönepott
  työmarkkinaneuvotteluissa sovitun palkankorotuksen osa, jolla korotetaan pienipalkkaisen ammattiryhmän ansioita suhteellisesti muita ammattiryhmiä enemmän

matelija /mˈatelˌija/ (n)
kräldjur, reptil
  (eläintiede) selkärankaisten eläinten luokka, johon kuuluvat mm. liskot, käärmeet, kilpikonnat ja krokotiilieläimet. Matelijat ovat vaihtolämpöisiä.

matemaatikko /mˈatemˌaːtɪkːo/ (n)
matematiker
  matematiikan tutkija

matemaattinen /mˈatemˌaːtːɪnen/ (adj)
matematisk
  sellainen, joka liittyy matematiikkaan, matematiikalle ominainen, matemaattisten lainalaisuuksien alainen

matematiikka /mˈatematˌiːkːa/ (n)
matematik
  deduktiivisen logiikan avulla abstrakteja järjestelmiä tutkiva tieteenala

materia /mˈaterˌia/ (n)
materia
  aine

materiaali /mˈaterɪˌaːlɪ/ (n)
material
  aine, aines, josta valmistetaan jotain

matikka /mˈatɪkːa/ (n)
matte
  matematiikka

matka /mˈatka/ (n)
resa väg, resa
  siirtyminen paikasta toiseen

matkailu /mˈatkailu/ (n)
turism
  matkustaminen huvitarkoituksessa; matkusteleminen, turismi

matkalaukku /mˈatkalˌaukːu/ (n)
resväska, kappsäck
  perinteisesti nahasta tai pahvista, nykyisin lujitemuovista tms. valmistettu suljettava, yleensä lukollinen laukku, joka on tarkoitettu matkatavaroiden kuljetukseen ja säilytykseen

matkalippu /mˈatkalˌipːu/ (n)
biljett
  kulkuvälineessä matkustamiseen oikeuttava lippu

matkalla /mˈatkalla/ (adv)
på resa, på väg
  siirtymässä paikasta toiseen

matkamies /mˈatkamies/ (n)
resenär, vandringsman
  kulkija, matkustava henkilö

matkapuhelin /mˈatkapˌuhelɪn/ (n)
mobiltelefon, mobil
  mukana kannettava, langaton, akkutoiminen puhelin

matkatoimisto /mˈatkatˌoimɪsto/ (n)
resebyrå
  yritys, joka tarjoaa erilaisia valmismatkoja asiakkailleen

matkustaa /mˈatkustaː/ (v)
resa, fara, åka
  tehdä matka, mennä matkalle jonnekin

matkustaja /mˈatkustˌaja/ (n)
passagerare
  jollakin kulkuneuvolla matkustava henkilö

matkustajakoti /mˈatkustˌajakˌotɪ/ (n)
resandehem
  hotellia vähäisemmin palveluin varustettu majoitusliike

matkustajalaiva /mˈatkustˌajalˌaiva/ (n)
passagerarfartyg
  laiva, joka on tarkoitettu ihmisten kuljettamiseen

mato /mˈato/ (n)
mask
  johonkin eläinkunnan matomaiseen pääluokkaan kuuluva matelemalla liikkuva raajaton eläin

matosammakko /mˈatosˌammakːo/ (n)
maskgroddjur
  -lahkon raajattomia sammakkoeläimiä

matriarkka /mˈatrɪˌarkːa/ (n)
matriark
  (sosiologia) perheen tai suvun johtajana oleva äiti

matriisi /mˈatrɪːsɪ/ (n)
matris
  suorakulmainen riveihin ja sarakkeisiin jaettu taulukko, jonka alkiot ovat lukuja, usein reaali- tai kompleksilukuja, tai lausekkeita

matta /mˈatːa/ (adj)
matt
  himmeä, valoa heijastamaton

matti /mˈatːɪ/ (n)
matt
  pelin tilanne ja päämäärä eli kuninkaaseen kohdistuva lyöntiuhka, jota ei voi enää millään keinolla torjua.

matto /mˈatːo/ (n)
matta
  muovista ym. materiaalista valmistettu lattiapinnoite

mattopiiska /mˈatːopˌiːska/ (n)
mattpiska
  väline mattojen tamppaamiseen

maukas /mˈaukas/ (adj)
välsmakande
  hyvältä maistuva

mauste /mˈauste/ (n)
krydda
  Ruokiin ja juomiin toivotun maun saamiseksi ja ruoansulatuksen edistämiseksi lisättävä aine. Usein mausteena toimii maustevihannes tai muu pieninä annoksina käytettävä maultaan voimakas tai aromaattinen kasvin osa.

maustebasilika /mˈaustebˌasɪlˌika/ (n)
basilika
  basilika (Ocimum basilicum), ruoan maustamiseen käytetty yksivuotinen pensasmainen ruoho

maustekakku /mˈaustekˌakːu/ (n)
pepparkaka
  ohuesta maustetusta taikinasta, joka sisältää yleensä neilikkaa, kanelia ja inkivääriä, tehty ja vuoassa paistettu kakku

maustekirveli /mˈaustekˌirvelɪ/ (n)
körvel
  sarjakukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Antrhriscus cerefolium), jonka persiljaa muistuttavia lehtiä käytetään yrttinä

maustekurkku /mˈaustekˌurkːu/ (n)
kryddgurka
  maustetussa etikkaliemessä säilötty avomaankurkku

maustepippuri /mˈaustepˌipːurɪ/ (n)
kryddpeppar
  (kasvitiede) myrtille sukua oleva ikivihreä, tuoksuva pensas Pimenta dioica

maustesahrami /mˈaustesˌahramɪ/ (n)
saffranskrokus
  sahramien suvun kasvi, jonka luotteja käytetään mausteen ja väriaineena ()

maustesilli /mˈaustesˌillɪ/ (n)
kryddsill
  sillistä valmistettu, perinteisesti maustettu ruokalaji

mauton /mˈauton/ (adj)
smaklös, skäll
  sellainen ruoka, juoma, tms. mikä ei maistu, missä ei ole makua
smaklös
  (kuvaannollinen) sellainen mikä on täysin tyylitön, tyylitajuton
  hyvien tapojen vastainen; moraaliton, sopimaton

meanderi /mˈeandˌerɪ/ (n)
meander
  antiikin kuvataiteesta ja arkkitehtuurista peräisin oleva säännöllisesti polveileva kulmikas viivaornamentti

mediaalinen /mˈedɪˌaːlɪnen/ (adj)
medial
  keskellä tai lähempänä keskiviiva sijaitseva

mediaanitaso /mˈedɪˌaːnɪtˌaso/ (n)
medianplan
  kehon keskeltä oikeaan ja vasempaan jakava kuvitteellinen taso

meduusa /mˈeduːsa/ (n)
manet#Ruotsi, manet
  vedessä elävä pelaginen polttiaiseläinyksilö

megawattitunti /mˈeɡavˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
megawattimme
  energian yksikkö, miljoona wattituntia

mehikasvi /mˈehɪkˌasvɪ/ (n)
suckulent
  pitkäaikaiseen kuivuuteen sopeutunut kasvi, jolla on suuret vesisolukot, pieni haihtumispinta-ala ja paksu päällyskalvo; tunnistettava ominaisuus ovat meheät varret tai lehdet, joissa kasvilla on vesivarastoja

mehiläinen /mˈehɪlˌæinen/ (n)
bi
  mesipistiäisiin (Apoidea) kuuluvia yhteiskuntahyönteisiä, joka elävät parvissa

mehiläishoitaja /mˈehɪlˌæishoitˌaja/ (n)
biodlare
  mehiläisten hoitamista harjoittava henkilö

mehiläiskuningatar /mˈehɪlˌæiskunˌiŋŋatar/ (n)
bidrottning
  mehiläisparven ainoa lisääntymiskykyinen naaras, joka huolehtii muninnasta

mehiläissyöjä /mˈehɪlˌæissyøjæ/ (n)
biätare
  värikäs säihkylintuihin lukeutuva erilaisten pistiäisten syöntiin erikoistuneut lintulaji,

mehiläistenhoito /mˈehɪlˌæistenhˌoito/ (n)
biodling
  mehiläisyhdyskunnan ja sen käyttämän mehiläispesän ylläpito lähinnä hunajan tuottamista varten

mehiläisvaha /mˈehɪlˌæisvaha/ (n)
bivax
  mehiläisten pesäkennojensa rakennusmateriaaliksi tuottama vaha

mehu /mˈehu/ (n)
juice, saft
  hedelmistä, marjoista tai kasviksista tehty tai niiden makuinen hiilihapoton juoma

mehujäätelöpuikko /mˈehujˌæːtelˌøpwɪkːo/ (n)
saftglasspinne
  jäädytettyä mehua tai vastaavaa sisältävä jäätelöpuikko, jossa on ainesosana myös jäätelöä. Vastaava pelkästä mehusta valmistettu tuote on nimeltään mehujääpuikko.

mehukas /mˈehukas/ (adj)
saftig
  mehevä; jossa on hedelmämehua tai nestettä

mehutiiviste /mˈehutˌiːvɪste/ (n)
saftkoncentrat
  juoma, jota valmistetaan keittämällä vettä, sokeria sekä hedelmiä, marjoja tai kasviksia, ja joka on juotavaa vedellä laimennettuna

meikata /mˈeikata/ (v)
sminka, mejka
  ehostaa ruumiin yleensä näkyvimpiä osia, esim. kasvoja, jotta ne näyttäisivät paremmilta tai kauniimmilta

meioosi /mˈeioːsɪ/ (n)
meios, reduktionsdelning
  suvullisessa lisääntymisessä sukusolujen syntyessä tapahtuva tumanjakautuminen, josta aiheutuu kromosomiluvun puolittuminen

mekaanikko /mˈekaːnˌikːo/ (n)
mekaniker
  koneita ja välineitä tekevä, asentava, hoitava tai korjaava henkilö

mekaaninen /mˈekaːnɪnen/ (adj)
mekanisk
  mekaniikkaan ja sen sovelluksiin perustuva tai tukeutuva

mekaniikka /mˈekanˌiːkːa/ (n)
mekanik
  vuorovaikutuksia ja liikeilmiöitä tutkiva tieteen ala, fysiikan osa-alue

meksikonkarvatonkoira /mˈeksɪkˌoŋkarvatˌoŋkoira/ (n)
mexikansk nakenhund
  eräs karvattomuutta perimässään kantava, Meksikosta lähtöisin oleva koirarotu tai sen yksilö

mela /mˈela/ (n)
paddel
  kädessä pidettävä yksi- tai kaksilapainen varsi, jolla melotaan ja ohjataan venettä sitä veneen laitoihin tukematta

melassi /mˈelassɪ/ (n)
melass
  sokeriruo'osta tai -juurikkaasta sokeria valmistettaessa, perusliuoksesta kiteytyneen sokerin erottamisen jälkeen jäljelle jäänyt makea ja siirappimainen ruskea neste

melkein /mˈelkein/ (adv)
nästan
  hyvin lähelle, ei aivan

melkoisesti /mˈelkoisˌestɪ/ (adv)
betydligt, ensenligt
  melkoisessa määrin, jotensakin huomattavasti

meloa /mˈeloa/ (v)
paddla
  liikuttaa kanoottia tms. melan avulla

melodinen /mˈelodɪnen/ (adj)
melodisk
  melodiaan liittyvä, melodiaa toteuttava

melodraama /mˈelodrˌaːma/ (n)
melodram
  liioittelevan tunteellinen, mahtipontinen taideteos

meloni /mˈelonɪ/ (n)
melon
  yleisnimitys kurkkukasvien eri sukujen mehevähedelmäisille kasveille, kuten vesimelonille ja tavalliselle melonille

meluisa /mˈelwɪsa/ (adj)
bullrig
  häiritsevän äänekäs, melua tuottava

mendelevium /mˈendelevium/ (n)
mendelevium
  aktinoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 101 ja kemiallinen merkki Md

menehtyä /mˈenehtˌyæ/ (v)
förgås, omkomma
  kuolla; nääntyä, riutua, kuihtua

menestys /mˈenestys/ (n)
framgång, succé
  onnistumisen ja menestymisen toteutuma

menetellä /mˈenetellæ/ (v)
förfara
  toimia järjestelmällisesti tavoitteen saavuttamiseksi

menetelmä /mˈenetˌelmæ/ (n)
metod
  järjestelmällinen menettelytapa t. -keino määrätarkoituksen saavuttamiseksi

menetelmällinen /mˈenetˌelmællɪnen/ (adj)
metodisk
  menetelmän mukainen; menetelmää noudattava

menettää /mˈenetːæː/ (v)
förlora
  joutua eroon jostakin omistamastaan

meniski /mˈenɪskɪ/ (n)
menisk
  astiassa olevan nesteen kovera tai kupera pinta

mennä /mˈennæ/ (v)
gå, åka
  liikkua muuhun paikkaan (eteenpäin, kauemmaksi, etäämmälle) siitä missä puhuja on

mennä naimisiin /mˈennæn nˈaimɪsɪːn/ (v)
ingå äktenskap, gifta
  avioitua, solmia avioliitto

mennä sekaisin /mˈennæs sˈekaisɪn/ (v)
blandas, inblandas
  sekoittua

meno /mˈeno/ (n)
utgift
  rahan kuluminen johonkin tarkoitukseen

menomatka /mˈenomˌatka/ (n)
utresa
  matka lähtöpaikasta määränpäähän

menopaussi /mˈenopˌaussɪ/ (n)
menopaus
  kuukautisten lopullinen päättyminen

menstruaalimigreeni /mˈenstruˌaːlɪmˌiɡreːnɪ/ (n)
menstruell migrän
  toistuvasti kuukautisten yhteydessä esiintyvä migreeni

menstruaalinen /mˈenstruˌaːlɪnen/ (adj)
menstruell
  kuukautisiin liittyvä, kuukautis-

mensuraalinotaatio /mˈensurˌaːlɪnotˌaːtɪo/ (n)
mensuralnotation, mensuralnotskrift
  1200-luvulla käyttöön otettu nuottikirjoitus, jolla kyettiin täsmällisesti ilmaisemaan sävellyksen eri osien ajalliset kestot

mentaliteetti /mˈentalɪtˌeːtːɪ/ (n)
mentalitet
  henkinen peruslaatu, omanlaisuus; mielenlaatu, hengenlaatu

menuetti /mˈenuˌetːɪ/ (n)
menuett
  ed. tanssin rytmiin tehty sävellys

menševikki /mˈenʃevˌikːɪ/ (n)
menjevik
  menševikit 1900-luvun alun kahtiajakautuneen Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen maltillisempi siipi; toista siipeä kutsuttiin bolševikeiksi

merenkulku /mˈereŋkˌulku/ (n)
sjöfart
  vesillä, merellä ja sisävesillä, tapahtuvaa välineellistä liikkumista. Puhekielessä merenkululla usein tarkoitetaan kauppamerenkulkua

merenlahti /mˈerenlˌahtɪ/ (n)
bukt, golf, havsvik
  meren muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

merenpohja /mˈerempˌohja/ (n)
havsbotten
  meren pohja, mikä muodostaa valtaosan maapallon pinta-alasta

meri /mˈerɪ/ (n)
hav, sjö
  laaja maapalloa peittävä vesimuodostuma, jossa on suolaista vettä

meriajokas /mˈerɪˌajokas/ (n)
bandtång
  Itämeren ainoa kokonaan veden alla elävä siemenkasvi (), muodostaa laajoja vedenalaisia niittyjä hiekkapohjille

meriasteri /mˈerɪˌasterɪ/ (n)
strandkil
  lähinna Euroopan merenrannoilla tavattava asterikasvi Aster tripolium

meridiaani /mˈerɪdɪˌaːnɪ/ (n)
meridian
  navoilta tietyn paikan zeniitin kautta kulkeva isoympyrä

meriharakka /mˈerɪharˌakːa/ (n)
strandskata
  (yleisesti) mikä tahansa meriharakoiden heimoon () kuuluva kahlaajalintujen laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) laji

merihevonen /mˈerɪhˌevonen/ (n)
sjöhäst
  mikä tahansa merihevosten sukuun () sukuun kuuluva luukala

merikala /mˈerɪkˌala/ (n)
havfisk
  meressä kasvava, suolaisen veden tai murtoveden kala

merikapteeni /mˈerɪkˌapteːnɪ/ (n)
sjökapten
  henkilö, jonka pätevyyskirja oikeuttaa kaikkiin kansipäällystön tehtäviin kaikissa aluksissa kaikkialla maailmassa, sekä erilaisiin maaorganisaatioiden hallinto- ja koulutustehtäviin

merikartta /mˈerɪkˌartːa/ (n)
sjökort
  merenkulun käyttöön valmistettu kartta, jossa kuvataan ainakin meri- ja vesialueiden pohjanmuodot sekä rantaviivat

merikarvialainen /mˈerɪkˌarvɪalˌainen/ (n)
sastmolabo
  Pysyvästi Merikarvialla asuva henkilö.

merikotka /mˈerɪkˌotka/ (n)
havsörn
  kotkaa eli maakotkaa kookkaampi, vanhana ruskeanharmaa lintu (Haliaeëtus albicilla), jonka siipien kärkiväli on jopa 2,5 m. Tämä merikotkien suvun edustaja on suurin Suomessa pesivä päiväpetolintu.

merikrotti /mˈerɪkrˌotːɪ/ (n)
marulk
  eräs krottikalojen () lahkoon kuuluva merikalalaji () tai tämän yksilö

merikäärme /mˈerɪkˌæːrme/ (n)
havsorm
  vedessä elävä myrkyllinen käärme (Hydrophiidae)

meriliikenne /mˈerɪlˌiːkenne/ (n)
sjötrafik
  ihmisten ja tavaroiden kuljetus vesikulkuneuvoilla meriä pitkin paikasta toiseen

merililja /mˈerɪlˌilja/ (n)
sjölilja
  krinoidi, piikkinahkaisiin kuuluvia, valtamerissä eläviä selkärangattomia eläimiä ()

merilohi /mˈerɪlˌohɪ/ (n)
atlantlax
  syyskutuinen vaelluskala (), joka aloittaa kutujokeen nousun jo keväällä. Kuoriutuneet poikaset viihtyvät kotijoessaan 2–5 vuotta, jonka jälkeen ne lähtevät merivaellukselle. Meressä oleskelua kestää 2–4 vuotta, jonka jälkeen ne aloittavat noin 4–15 kg:n painoisena nousun kudulle.

merilokki /mˈerɪlˌokːɪ/ (n)
havstrut
  lokkien heimoon () ja sukuun () kuuluva suurikokoinen lintulaji () tai sen yksilö

merimakkara /mˈerɪmˌakːara/ (n)
sjögurka
  makkaran muotoinen, meressä elävä piikkinahkaisiin luettava selkärangaton eläin

merimies /mˈerɪmies/ (n)
sjöman
  laivan miehistön jäsen

meriotakilokki /mˈerɪˌotakɪlˌokːɪ/ (n)
sodaört
  otakilokkien sukuun kuuluva kasvi

meripeninkulma /mˈerɪpenˌiŋkulma/ (n)
distansminut
  merimaili; pituusyksikkö, jota käytetään meri- ja ilmaliikenteessä, 1852 metriä

meripihka /mˈerɪpˌihka/ (n)
bärnsten
  20—100 miljoonaa vuotta sitten kasvaneiden havupuiden kivettynyt pihka, joka on kerrostunut meren pohjaan

merirannikki /mˈerɪrˌannɪkːɪ/ (n)
strandkrypa
  (erityisesti) merirannikkien sukuun kuuluva

merirosvo /mˈerɪrˌosvo/ (n)
pirat, sjörövare
  rosvo, joka ryöstää kauppalaivoja merellä

merisairaus /mˈerɪsˌairaus/ (n)
sjösjuka
  aluksen keinumisen aiheuttama matkapahoinvointi

meriselitys /mˈerɪsˌelɪtys/ (n)
sjöförklaring
  viranomaisille annettava selitys vesiliikenteessä tapahtuneesta vauriosta tai haaksirikosta

merisiili /mˈerɪsˌiːlɪ/ (n)
sjöborre
  piikkisen pallon muotoinen, piikkinahkaisiin kuuluva meren selkärangaton eläin

merisinappi /mˈerɪsɪnˌapːɪ/ (n)
marviol
  muulta kasvillisuudelta paljailla merenrannoilla tavattava ristikukkaiskasvi

merisuolake /mˈerɪsˌuolake/ (n)
havssälting
  suolakekasvien edustaja Triglochin maritima, jota Pohjoismaissa tavataan meren rannoilla

meritoitua /mˈerɪtˌoitua/ (v)
meritera sig
  ansioitua, kerätä meriittejä

merituuli /mˈerɪtˌuːlɪ/ (n)
havsvind
  maata kohti suuntautuva meren ja rannikon päällä tapahtuva ilmavirtaus, joka johtuu maan ja meren lämpötilaeroista

meritähti /mˈerɪtˌæhtɪ/ (n)
sjöstjärna
  joukko merissä eläviä ruumiinmuodoltaan tähteä muistuttavia piikkinahkaisiin kuuluvia selkärangattomia (Asteroidea), joita tavataan noin 1800 lajia

merivesi /mˈerɪvˌesɪ/ (n)
havsvatten
  meressä oleva vesi, merestä saatu vesi, jonka suolapitoisuus on keskimäärin 3,5 painoprosenttia

merivuokko /mˈerɪvˌuokːo/ (n)
havsanemon
  koralleihin kuuluvan lahkon (Actiniaria) meressä eläviä kukan muotoisia selkärangattomia

merkeli /mˈerkelɪ/ (n)
märgel
  karbonaatista ja savesta muodostunut sedimentti/-kivi

merkitseminen /mˈerkɪtsˌemɪnen/ (n)
märkning
  merkinnän tekeminen

merkittävä /mˈerkɪtːˌævæ/ (adj)
ansenlig
  oleellinen, merkillepantava; sellainen, jolla on merkitystä

merkitys /mˈerkɪtys/ (n)
betydelse, mening
  se mitä jokin symboloi, sanan kyky viitata joukkoon todellisia olioita

merkitä /mˈerkɪtæ/ (v)
betyga
  tarkoittaa, olla merkkinä jostakin tai jollekin
utmärka
  panna merkki johonkin, merkata

merkki /mˈerkːɪ/ (n)
tecken, märke
  ennusmerkki
tecken, signal
  kirjoitusjärjestelmässä tai vastaavassa esiintyvä kirjain tai muu symboli, kirjainmerkki, välimerkki, etumerkki, operaattori
märke, spår
  jälki
symptom, tecken
  oire
märke
  tuotemerkki
symbol, märke
  symboli

merta /mˈerta/ (n)
mjärde
  yksinieluinen ansatyyppinen pienehkö seisova kalanpyydys

mesenaatti /mˈesenˌaːtːɪ/ (n)
mecenat
  henkilö, joka tukee taloudellisesti taiteita

mesiangervo /mˈesɪˌaŋŋervo/ (n)
älggräs
  Kukinta-aikana voimakkaasti tuoksuva kostean paikan kasvi (Filipendula ulmaria), jonka lehdet ovat päältä vihreät ja alta vanukekarvaiset ja väriltään harmaat. Haarainen pystysuora varsi on puutunut. Kellanvalkoiset kukat sijoittuvat varren latvaan haaraisiksi runsaskukkaisiksi kukinnoiksi.

mesimarja /mˈesɪmˌarja/ (n)
åkerbär
  pohjoisilla seuduilla kasvava monivuotinen ruohokasvi (Rubus arcticus)

mesimäyrä /mˈesɪmˌæyræ/ (n)
honungsgrävling
  eräs näätäeläin (), jota tavataan Afrikassa sekä Länsi- ja Etelä-Aasiassa

mesisieni /mˈesɪsˌienɪ/ (n)
honungsskivling
  rykelminä esiintyvä helttasieni, joka lahottaa havupuita (Armillaria mellea)

messinki /mˈessɪŋkɪ/ (n)
mässing
  seosmetalli, joka on kuparin ja sinkin seos eli lejeerinki

messu /mˈessu/ (n)
mässa
  jumalanpalvelus, joka sisältää ehtoollisen
  jumalanpalveluksen osa, joka sisältää ehtoollisen

messut /mˈessut/ (n)
mässa
  kaupallinen tapahtuma, jossa yritykset esittelevät tuotteitaan ja palvelujaan

mestaaja /mˈestaːja/ (n)
halshuggare skarprättare
  henkilö, joka mestaa

mestari /mˈestarɪ/ (n)
mästare
  maestro, taituri, virtuoosi

mestaruus /mˈestaruːs/ (n)
mästerskap
  kilpailun tai kilpailusarjan voittaminen

mestata /mˈestata/ (v)
halshugga
  katkaista jklta kaula

mestaus /mˈestaus/ (n)
dekapitulering
  tappaminen katkaisemalla kaula, erityisesti tällä menetelmällä toteutettu kuolemantuomion täytäntöönpano; se, että mestataan

metafora /mˈetafˌora/ (n)
metafor
  kahden toisiinsa liittymättömän sanan samaistus, kielikuva

metalli /mˈetallɪ/ (n)
metall
  alkuaine tai materiaali, jonka fysikaalisiin ominaisuuksiin yleensä kuuluu taottavuus, hyvä sähkönjohtokyky ja suuri ominaispaino
  metalliseos materiaalina

metallinen /mˈetallɪnen/ (adj)
metallisk
  sellainen, mikä on metallia tai metallista

metallinilmaisin /mˈetallɪnˌilmaisɪn/ (n)
metalldetektor
  laite, joka sähkömagneettisen induktion avulla paikantaa metalliesineen

metalliraha /mˈetallˌiraha/ (n)
metallmynt, mynt
  metallista tai nykyisin vartavasten suunnitellusta rahametallista lyöty raha

metalliseos /mˈetallˌiseos/ (n)
legering
  kahden tai useamman metallin kiinteän tilan liuos

metallurgi /mˈetallˌurɡɪ/ (n)
metallurg
  metallurgian erityisosaaja

metallurgia /mˈetallˌurɡɪa/ (n)
metallurgi
  tekniikan ja sen tutkimuksen osa, johon kuuluu metallien erottaminen malmeista, puhdistaminen, seostaminen ja saattaminen metallurgisin menetelmin haluttuun käyttötarkoitukseen sopivaksi

metanoli /mˈetanˌolɪ/ (n)
metanol
  yksinkertaisin, ihmiselle hyvin myrkyllinen alkoholi, CH₃OH

meteoriitti /mˈeteorˌiːtːɪ/ (n)
meteorit
  Maahan avaruudesta pudonnut taivaankappale

meteorologi /mˈeteˌorolˌoɡɪ/ (n)
meteorolog
  ilmatieteilijä; myös ilmatieteilijän ammattinimike

metoikki /mˈetoikːɪ/ (n)
metoik
  antiikin Ateenassa kreikkalainen tai muu vieraspaikkakuntalainen, joka ei ollut kansalainen

metonymia /mˈetonˌymɪa/ (n)
metonymi
  merkityksen korvaaminen sen osan merkityksellä. Esimerkiksi katunäkymä elokuvassa ei kuvaa itse katua vaan kaupunkielämää yleensä

metri /mˈetrɪ/ (n)
meter
  pituuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m

metro /mˈetro/ (n)
tunnelbana
  Kiskoja käyttävä joukkoliikennejärjestelmä, joka usein on rakennettu maan alle (ainakin osittain). Metrojärjestelmä muistuttaa paikallisjunaliikennettä, mutta erotetaan siitä yleensä sillä perusteella, että virransyöttö tapahtuu metrovaunujen alta eikä päältä kuten junassa. Rajanveto paikallisjuna-, metro-, pikaraitiotie- ja raitiovaunujärjestelmien välillä on usein häilyvää.

metroasema /mˈetroˌasema/ (n)
tunnelbanestation
  paikka, jossa maanalaiset junat pysähtyvät

metrojuna /mˈetrojˌuna/ (n)
metrotåg
  Katso metro

metropoli /mˈetropˌolɪ/ (n)
metropol
  suurkaupunki, kansainvälinen keskus, maailmankaupunki

metsikkö /mˈetsɪkːø/ (n)
skogsdunge
  pienehkö metsä tai metsän osa, jonka jokin sen ominaisuus, kuten ikä, tiheys, puulaji, erottaa sen ympäröivästä metsästä tai tiluslajeista

metsikköboniteetti /mˈetsɪkːˌøbonɪtˌeːtːɪ/ (n)
bestånsbonitet
  metsikön kyky tuottaa puuta nykyisessä tilassaan.

metsittyä /mˈetsɪtːˌyæ/ (v)
bli skogbetäckt
  alkaa kasvaa metsää, peittyä metsällä

metsitys /mˈetsɪtys/ (n)
skogsodling
  metsäiseksi tekeminen

metso /mˈetso/ (n)
tjäder
  suurikokoinen metsäkanalintu ()

metsä /mˈetsæ/ (n)
skog
  alue, jossa kasvaa ennen kaikkea puita, mutta myös aluskasvillisuutta

metsäapila /mˈetsæˌapɪla/ (n)
skogsklöver
  Suomenkin luonnossa esiintyvä apiloiden sukuun kuuluva kasvi

metsähiiri /mˈetsæhˌiːrɪ/ (n)
skogsmus
  () suurikorvainen jyrsijä
  metsähiirten suvun () jyrsijä

metsäinen /mˈetsæinen/ (adj)
skogig
  sellainen alue, tai paikka, jossa kasvaa metsää

metsäjänis /mˈetsæjænɪs/ (n)
skogshare
  koko Suomessa yleinen, noin 60 cm mittainen eläin, jolla on 12 cm pitkät mustakärkiset korvat ()

metsäkauris /mˈetsækˌaurɪs/ (n)
rådjur
  siro euraasialainen lehti- ja sekametsien hirvieläin, . Suomessa nykyisin riistaeläin.

metsäkuusi /mˈetsækˌuːsɪ/ (n)
gran, rödgran
  eräs mäntykasvien heimon (Pinaceae) kuusien sukuun kuuluva havupuulaji () tai tämän yksilö

metsälauha /mˈetsælˌauha/ (n)
kruståtel
  Suomenkin luonnossa esiintyvä lauhojen sukuun kuuluva kasvi

metsälö /mˈetsælø/ (n)
skogsbruksenhet
  (metsätalous) metsätalousyksikkö, määritelty yhtenäinen kokonaisuus metsän hoitoa ja kehityksen seurantaa varten

metsämaa /mˈetsæmaː/ (n)
skogsmark
  metsänkasvatukseen soveltuvaa ja ko. tarkoitukseen varattua talousmetsää kasvavaa maata

metsämyyrä /mˈetsæmˌyːræ/ (n)
ångsork
  Suomen runsain nisäkäs (Clethrionomys glareolus)

metsäorvokki /mˈetsæˌorvokːɪ/ (n)
lundviol
  Suomenkin luonnossa esiintyvä orvokkien sukuun kuuluva kasvi

metsäpeura /mˈetsæpˌeura/ (n)
skogsren, vildren
  Suomessa lunnonvaraisena elävä peuran alalaji, Rangifer tarandus fennicus.

metsäpäästäinen /mˈetsæpˌæːstæinen/ (n)
näbbmus
  (Sorex araneus) pienisilmäinen ja -korvainen jyrsijä

metsäsopuli /mˈetsæsˌopulɪ/ (n)
skogslämmel
  (Myopus schisticolor) väritykseltään sinertävänharmaa, jonka turkin takaosassa on kellertävä laikku

metsästys /mˈetsæstys/ (n)
jakt
  luonnossa elävien eläinten pyydystäminen ja surmaaminen hyödyn saamiseksi. Aikaisemmin yleisesti erällä käynti.

metsästäjä /mˈetsæstˌæjæ/ (n)
jägare
  henkilö, joka työkseen tai harrastuksekseen metsästää

metsästää /mˈetsæstæː/ (v)
jaga
  saalistaa, pyydystää luonnonvaraisia eläimiä

metsätalous /mˈetsætalous/ (n)
skogsbruk
  alkutuotantoon lukeutuvaa metsän taloudellista käyttöä ja hoitoa

metsätammi /mˈetsætˌammɪ/ (n)
ek
  eräs lehtipuu, jolla on tunnistettavat lehdet ja tuottaa tammenterhoja ()

metsätiede /mˈetsætˌiede/ (n)
forstvetenskap, skogsvetenskap
  metsiin ja niiden toimintaan ja käyttöön liittyvä soveltava tieteen ala, jonka tutkimukset suuntautuvat metsätalouteen ja metsäsektorin perus- ja soveltavaan tutkimukseen

metsätyyppi /mˈetsætˌyːpːɪ/ (n)
skogstyp
  valitun tunnuskasvin mukaan nimetty metsän luokitusyksikkö

metsätön /mˈetsætøn/ (adj)
skogfri
  sellainen, jossa ei kasva metsää; vailla metsää oleva.

metsävaahtera /mˈetsævˌaːhtera/ (n)
skogslönn
  (kasvitiede) Suomessa luonnonvaraisena kasvava vaahteroihin kuuluva lehtipuulaji (Acer platanoides)

metsäviklo /mˈetsævˌiklo/ (n)
skogssnäppa
  pienikokoinen kahlaajalintu ()

metsäyhtiö /mˈetsæyhtˌiø/ (n)
skogsbolag
  metsäteollisuutta harjoittava yritys

meänkieli /mˈeæŋkˌielɪ/ (n)
meänkieli, tornedalsfinska
  Ruotsissa, etupäässä Tornionjokilaaksossa puhuttavien suomen murteiden ryhmä, joka on luokiteltu Ruotsissa vähemmistökieleksi; kielitunnus fit

miehistö /mˈiehɪstø/ (n)
besättning, manskap
  alukselle (laivalle, lentokoneeseen jne.) palkattu tai määrätty ihmisjoukko, joka työskentelee aluksella huolehtien aluksen kuljettamisesta ja muista toimista

miehistötupa /mˈiehɪstˌøtupa/ (n)
logement, stuga
  (sodankäynti) miehistön majoitushuoneena toimiva tupa

miehittää /mˈiehɪtːæː/ (v)
bemanna
  viedä sotilasjoukkojaan hallitsemaan toista valtiota tai jotakin aluetta

miehitys /mˈiehɪtys/ (n)
ockupation
  miehitysjoukkojen lähettäminen johonkin tai pitäminen jossakin
bemanning
  miehistön tms. asettaminen tai pitäminen

miekka /mˈiekːa/ (n)
svärd, värja
  pitkäteräinen ase, jossa on kahva ja joka on suunniteltu isku- tai pistolyöntejä varten

miekkailija /mˈiekːailˌija/ (n)
fäktare
  taitava miekan käyttäjä, joka miekkailee

miekkavalas /mˈiekːavalas/ (n)
späckhuggare
  delfiineihin kuuluva valas (Orcinus orca)

mielellään /mˈielellæːn/ (adv)
gärna
  halukkaasti, ei vastahakoisesti

mielenkiinto /mˈieleŋkˌiːnto/ (n)
intresse
  kiinnostus johonkin asiaan

mielenkiintoinen /mˈieleŋkˌiːntoinen/ (adj)
intressant
  joka herättää mielenkiintoa tai on kiinnostava

mielenosoittaja /mˈielenosˌoitːaja/ (n)
demonstrant
  henkilö, joka osoittaa mieltään osana mielenosoitusta

mielenrauha /mˈielenrˌauha/ (n)
sinnesfrid
  sisäinen rauha; sisäinen harmonia

mielenterveyden häiriö /mˈielentˌerveyden hˈæirɪø/ (n)
psykisk ohälsa
  poikkeama mielenterveydessä, joka häiritsee kyseisen henkilön elämää

mieletön /mˈieletøn/ (adj)
absurd
  absurdi, järjetön, järjenvastainen; mieltä vailla; sellainen, jolla ei ole mieltä

mieli /mˈielɪ/ (n)
medvetande, sinne
  ihmisen henkinen tai sisäinen olemus, tajunta, tietoisuus
vilja
  halu, tahto

mieliala /mˈielɪˌala/ (n)
humör, sinnesstämning
  tajuntaa hallitseva tunnetila, mielentila, tunnelma

mielihyvä /mˈielɪhˌyvæ/ (n)
välbehag
  mieltä hyväilevä myönteinen tunne

mielikuva /mˈielɪkˌuva/ (n)
fantasi, fantasibild, fiktion, föreställning, illusion
  mielle; kuvitelma

mielikuvitus /mˈielɪkˌuvɪtus/ (n)
fantasi, inbillningsförmåga
  kyky tuottaa mielessään ajatuksia tapahtumista ja selityksiä niille

mielipaha /mˈielɪpˌaha/ (n)
grämelse
  voimakas epämieluisuuden tunne

mielipide /mˈielɪpˌide/ (n)
mening, omdöme, uppfattning
  näkemys asiasta tai henkilöstä

mielipidevanki /mˈielɪpˌidevˌaŋkɪ/ (n)
samvetsfånge
  vanki, joka on vangittu mielipiteensä (poliittisen, uskonnollisen tai muun vakaumuksensa tai näkökulmansa) vuoksi

mielipuoli /mˈielɪpˌuolɪ/ (n)
galen
  hullu, mielisairas

mielisairaala /mˈielɪsˌairaːla/ (n)
mentalsjukhus
  hoitolaitos mielenterveyden häiriöistä ja sairauksista kärsiville henkilöille; psykiatrinen sairaala

mielisairas /mˈielɪsˌairas/ (n)
mentalsjuk, sinnesjuk
  henkilö, jolla on mielisairaus; psykoottinen henkilö

mielistellä /mˈielɪstellæ/ (v)
smickra
  pyrkiä hankkimaan hyötyä olemalla jollekulle ylenpalttisen kohtelias tai miellyttävä esimerkiksi kehumalla tätä

mieliväri /mˈielɪvˌærɪ/ (n)
favoritfärg
  miellyttäviä aistimuksia aiheuttava väri

miellyttävä /mˈiellytːˌævæ/ (adj)
angenäm, trevlig, trivsam
  mieltä hyväilevä, myönteisiä tuntemuksia tuottava, mielihyvää aiheuttava, mieltymysten mukainen

mieluiten /mˈielwɪten/ (adv)
helst
  (taivutusmuoto) superlatiivi sanasta mieluusti.

mies /mˈies/ (n)
man
  aikuinen miespuolinen ihminen
  toinen sukupuolista; miessukupuolen edustaja

mieskuntoinen /mˈieskuntˌoinen/ (adj)
viril
  sukupuolisesti kypsä ja toimintakykyinen (miehestä)

miesmäinen /mˈiesmæinen/ (adj)
manhaftig
  miehille tyypillinen tai ominainen

miessukupuoli /mˈiessukupˌuolɪ/ (n)
mankön
  ihmisen se sukupuoli, joka luovuttaa sukusolunsa naaraan kehoon hedelmöittymisen tapahtumiseksi; urossukupuoli

miesvihaaja /mˈiesvɪhˌaːja/ (n)
kvinnohatare
  henkilö, joka vihaa miessukupuolta; miesvihan harjoittaja

miesystävä /mˈiesystˌævæ/ (n)
manlig vän
  miespuolinen ystävä

mietelmä /mˈietelmæ/ (n)
aforism, tanke
  mietelause, ajatus

mietintä /mˈietɪntæ/ (n)
reflekterande
  mietteiden kehittely, harkinnassa pito

mietiskellä /mˈietɪskellæ/ (v)
reflektera
  () miettiä

mietoislainen /mˈietoislˌainen/ (n)
mietoisbo
  Pysyvästi Mietoisissa asuva henkilö.

mietteliäs /mˈietːelɪæs/ (adj)
fundersam
  ajatuksissaan oleva

migreeni /mˈiɡreːnɪ/ (n)
migrän
  eräs neurologinen sairaus, joka aiheuttaa kohtauksittain esiintyvää voimakasta toispuolista päänsärkyä

mihin /mˈihɪn/ (adv)
vart
  minne

miimikko /mˈiːmɪkːo/ (n)
mimiker
  mimiikan toteuttaja, taitaja ja käyttäjä

miiminen /mˈiːmɪnen/ (adj)
mimisk
  mimiikkaan kuuluva; mimiikan keinoin toteutettu tai toimiva

miina /mˈiːna/ (n)
mina
  maastoon tai vesistöön asetettava taisteluväline, joka räjähtää herätteestä

miinanraivaaja /mˈiːnanrˌaivaːja/ (n)
minsvepningsfartyk
  sotalaiva, jonka pääasiallisena tehtävänä on merimiinojen raivaus

miinusmerkki /mˈiːnusmˌerkːɪ/ (n)
minustecken, minus
  negatiivista arvoa tai vähennyslaskua ilmaiseva symboli "−", miinus; Unicode-merkki U+2212

mikkeliläinen /mˈikːelɪlˌæinen/ (n)
st. michelbo
  Pysyvästi Mikkelissä asuva henkilö.

mikroaaltouuni /mˈikroˌaːltoˌuːnɪ/ (n)
mikrovågsugn
  uuni, jossa kuumennetaan ruokaa mikroaaltosäteilyn avulla

mikrobi /mˈikrobɪ/ (n)
mikrob, mikroorganism
  mikroskooppisen pieni eliö, mikro-organismi

mikrobiologi /mˈikrobˌiolˌoɡɪ/ (n)
mikrobiolog
  mikrobiologian tutkija

mikrobiologia /mˈikrobˌiolˌoɡɪa/ (n)
mikrobiologi
  mikrobeja tutkiva tiede, mikrobien biologia

mikrokosmos /mˈikrokˌosmos/ (n)
mikrokosmos
  maailmankaikkeuden osa, joka on kokoluokaltaan havainnoitsijaa pienempi
  ihminen miniatyyrisena vertauskuvana maailmankaikkeudesta

mikrometri /mˈikromˌetrɪ/ (n)
mikrometer
  metrin miljoonasosa eli millimetrin tuhannesosa, tunnus μm

mikrometriruuvi /mˈikromˌetrɪrˌuːvɪ/ (n)
mikrometerskruv, mkrometer
  mittalaite tarkkoihin etäisyysmittauksiin, tarkkuus tyypillisesti 1/100 mm

mikromuovi /mˈikromˌuovɪ/ (n)
mikroplast
  mikroskooppisen pienistä, jopa alle mikrometrin läpimittaisista kappaleista koostuva muovimassa tai -aines

mikrosekunti /mˈikrosekˌuntɪ/ (n)
mikrosekund
  sekunnin miljoonasosa eli 10−6 s, tunnus µs

mikroskooppi /mˈikroskˌoːpːɪ/ (n)
mikroskop
  optinen laite, jolla pienistä esineistä tai eliöistä saadaan katseltavaksi suurennettuja kuvia

mikroskooppinen /mˈikroskˌoːpːɪnen/ (adj)
mikroskopisk
  pienen pieni, sellainen, minkä ihmissilmä voi nähdä vain mikroskoopilla voimakkaasti suurennettuna; mikroskooppia käyttäen tehtävä

mikrotietokone /mˈikrotˌietokˌone/ (n)
mikrodator
  minitietokonetta pienempi, yhden käyttäjän käyttöön tarkoitettu tietokone

miksi /mˈiksɪ/ (adv)
varför
  minkä takia, minkä tähden, minkä vuoksi ?

miliaarinen /mˈilɪˌaːrɪnen/ (n)
miliar
  sellainen, joka muodostaa viljanjyvämäisiä pesäkkeitä

miliaarinen tuberkuloosi /mˈilɪˌaːrɪnen tˈuberkulˌoːsɪ/ (n)
miliartuberkulos
  hoitamattomana erittäin tappava tuberkuloosin muoto, joka muodostaa kaikkialle kehoon viljanjyvän kokoisia ja muotoisia pesäkkeitä

miliisi /mˈilɪːsɪ/ (n)
milis
  joissakin maissa virallinen tai epävirallinen, poliisin tavoin toimiva tai puolisotilaallinen organisaatio

miljonääri /mˈiljonˌæːrɪ/ (n)
miljonär
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljoonan arvosta

miljoonas /mˈiljoːnas/ (n)
miljonte
  lukua miljoona vastaava järjestysluku

miljöö /mˈiljøː/ (n)
miljö
  ympäristö; se millaisena ympäristömme näyttäytyy, sen vallitseva ilmapiiri, olemus ja aikaansaamat tuntemukset

millainen /mˈillainen/ (adj)
hurdan
  minkälainen, minkä kaltainen

millimetri /mˈillɪmˌetrɪ/ (n)
millimeter
  metrin tuhannesosa, tunnus mm

millisekunti /mˈillɪsekˌuntɪ/ (n)
millisekund
  sekunnin tuhannesosa, tunnus ms

milloin /mˈilloin/ (adv)
när
  , koska

mimiikka /mˈimɪːkːa/ (n)
mimik
  ajatusten ilmaisu sekä tunteiden ja mielentilojen ilmentäminen kasvonilmeiden ja eleiden avulla, äänetön elekieli

minareetti /mˈinarˌeːtːɪ/ (n)
minaret
  pyöreäpoikkipintainen suippokattoinen torni moskeijan yhteydessä, josta julistetaan rukouskutsu

mineraali /mˈinerˌaːlɪ/ (n)
mineral
  kivennäinen, yhtenäinen maankuoren tai taivaankappaleen aines, joka ei ole ihmisen tai elollisen luonnon tuottama; tavallisesti epäorgaaninen yhdiste

mineralogi /mˈinerˌaloɡɪ/ (n)
mineralog
  mineralogian tutkija

mineralogia /mˈinerˌaloɡˌia/ (n)
mineralogi
  kivennäistiede, mineraalien ominaisuuksia, koostumusta sekä esiintymistä ja syntymistä käsittelevä tiede

minervanpöllö /mˈinervˌampøllø/ (n)
minervauggla
  pienikokoinen euraasialainen pöllölaji,

minihame /mˈinɪhˌame/ (n)
minikjol
  todella lyhyt hame, jonka helma ylettyy yleensä parikymmentä senttiä polvien yläpuolelle

minimaalinen /mˈinɪmˌaːlɪnen/ (adj)
minimal
  mahdollisimman pieni, erittäin pieni

minimalismi /mˈinɪmalˌismɪ/ (n)
minimalism
  taidesuuntaus, joka pyrkii ilmaisuun mahdollisimman niukilla elementeillä

minimoida /mˈinɪmˌoida/ (v)
minimera
  tavoitella pienintä (mahdollista) määrää tai astetta, vähimmäistää

ministeri /mˈinɪstˌerɪ/ (n)
minister
  virkaa toimittava poliitikko, joka on valtioneuvoston jäsen ja siten myös hallituksen jäsen

ministerinsalkku /mˈinɪsterˌinsalkːu/ (n)
ministerportfölj
  ministerin asema

ministeristö /mˈinɪsterˌistø/ (n)
ministär
  valtioneuvoston jäsenistö

ministeriö /mˈinɪstˌerɪø/ (n)
ministerium, ministär
  valtion hallituksen tietyn hallinnonhaaran osasto. Suomessa ministeriö on valtioneuvoston toimivaltainen osasto, jota johtaa se ministeri, jonka toimialaan ao. ministeriö kuuluu. Pääministeri on valtioneuvoston kanslian päällikkö.

miniä /mˈinɪæ/ (n)
svärdotter
  oman lapsen vaimo

minkkitarha /mˈiŋkːɪtˌarha/ (n)
minkfarm
  minkkejä turkisten raaka-aineeksi kasvattava laitos

minne /mˈinne/ (adv)
vart, vari, varthän, vartåt
  interrogatiivinen, liikkeen suuntaa kysyvä adverbi

minttu /mˈintːu/ (n)
mint, mynta
  jokin Mentha-suvun kasvi, yleensä viherminttu tai piparminttu

minuus /mˈinuːs/ (n)
egna jaget, jag
  Se mikä on ihmisessä itsessään. Oma minä, sielu ja psyyke.

minuutti /mˈinuːtːɪ/ (n)
minut
  SI-järjestelmän mukainen ajan yksikkö, tunnus: min, 60 sekuntia, 1/60-osa tuntia

minuuttiosoitin /mˈinuːtːˌiosˌoitɪn/ (n)
minutvisare
  kellonaikaa osoittava kaksiosoittimisen kellon pidempi osoitin, joka tekee tunnissa täyden kierroksen

minä /mˈinæ/ (n)
jag
  minuus, ihmisen olemuksen subjektiivinen osa, ego

misogyyni /mˈisoɡˌyːnɪ/ (n)
misogyn
  naisvihaaja, naistenvihaaja

missä /mˈissæ/ (adv)
var
  interrogatiivinen, olemista paikassa tai sijaintia kysyvä adverbi

misteli /mˈistelɪ/ (n)
mistel
  (erityisesti) mistelien sukuun kuuluva

mitali /mˈitalɪ/ (n)
medalj
  esimerkiksi muistoksi, palkinnoksi tai kunniamerkiksi tehty taiteellinen, usein pyöreä ja metallinen laatta

mitalisti /mˈitalˌistɪ/ (n)
medaljör
  kilpailussa mitalilla palkittu

mitata /mˈitata/ (v)
mäta
  arvioida tai määrittää jonkin asian pituuden, massan tai muun suureen määrää esim. mitan avulla

miten /mˈiten/ (adv)
hur
  millä tavoin; kuinka. Yleensä kysymyshakuinen.

mitoosi /mˈitoːsɪ/ (n)
mitos
  tuman jakautuminen solunjakautumisessa siten että genomi jakautuu kahdeksi identtiseksi kopioksi

mitraaliprolapsi /mˈitraːlˌiprolˌapsɪ/ (n)
mitralisprolaps
  hiippaläpän taipuminen eteiskammion puolelle

mitta /mˈitːa/ (n)
mått
  jokin suureen arvo tai mittauksen tulos

mittaaminen /mˈitːaːmɪnen/ (n)
mätning
  mitan ottaminen, mittausten tekeminen

mittanauha /mˈitːanˌauha/ (n)
måttband
  mittauksessa käytettävä pieni kankainen tai metallinen työkalu

mittari /mˈitːarɪ/ (n)
mätare
  mittareiden suvun () perhonen (laji tai yksilö)

mittarimato /mˈitːarˌimato/ (n)
mätarlarv
  mittariperhosen toukka, joka liikkuu siirtämällä vuorotellen etu- ja takaruumistaan

mittayksikkö /mˈitːaˌyksɪkːø/ (n)
måttenhet
  yleisesti sovittu yksikkö, jolla vertaillaan mitattujen suureiden arvoja

modaaliverbi /mˈodaːlɪvˌerbɪ/ (n)
modalt verb
  apuverbi, joka ilmaisee puheena olevan teon modaliteettia kuten todennäköisyyttä, mahdollisuutta, luvallisuutta tai pakollisuutta; esim.: saattaa, voida, täytyä.

modeemi /mˈodeːmɪ/ (n)
modem
  laite, joka muuntaa tietokoneen signaalit yhteyskaapeliin, tavallisesti puhelinverkkoon sopiviksi ja päinvastoin

moderni /mˈodernɪ/ (adj)
modern
  uusia suuntauksia edustava, uudenaikainen, nykyaikainen

modernisointi /mˈodernɪsˌointɪ/ (n)
modernisering
  ajanmukaistus, uudenaikaistus

modisti /mˈodɪstɪ/ (n)
modist
  naisten hattujen myyjä tai valmistaja

moduuli /mˈoduːlɪ/ (n)
modul
  itsenäinen osa, jollaisista voidaan koota erilaisia kokonaisuuksia

mohair /mˈohair/ (n)
mohär
  angoravuohista saatava pitkäkuituinen villa

moittia /mˈoitːɪa/ (v)
anklaga
  esittää kritiikkiä jotakin kohtaan
klandra
  nuhdella

mokkanahka /mˈokːanˌahka/ (n)
mocka
  pinnaltaan samettimaiseksi hiottu vuohikasnahka

mokša /mˈokʃa/ (n)
moksja
  Venäjällä puhuttava suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluva uralilainen kieli (kielitunnus: mdf)

molekyyli /mˈolekˌyːlɪ/ (n)
molekyl
  hiukkanen, joka koostuu toisiinsa kovalentti- tai ionisidoksilla liittyneistä atomeista

mollamaija /mˈollamˌaija/ (n)
trasdocka
  kankaasta valmistettu sopivalla täytteellä täytetty pehmeä nukke

molli /mˈollɪ/ (n)
moll
  eräitä musiikillisia diatonisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-½-1-1-½-1-1, esim. C-D-E♭-F-G-A♭-B♭

molybdeeni /mˈolybdˌeːnɪ/ (n)
molybden
  alkuaine, kemiallinen merkki Mo

momentti /mˈomentːɪ/ (n)
moment
  voiman momentti, mekaaninen suure, joka kuvaa voiman ja momenttivarren (vaikuttava matka) tulona syntyvää vääntövaikutusta

monacolainen /mˈonakolˌainen/ (adj)
moneganskisk
  Monacosta peräisin oleva tai Monacoon liittyvä

monacolainen /mˈonakolˌainen/ (n)
monegansk
  pysyvästi Monacossa asuva henkilö
  Monacon kansalainen
  syntyperältään monacolainen

monarkia /mˈonarkˌia/ (n)
monarki
  hallitusmuoto, jossa valtion johdossa on asemansa perinyt tai vaalilla valittu monarkki. Monarkia voi olla absoluuttinen eli rajaton yksinvalta, perustuslaillinen tai parlamentaarinen. Monarkioista käytetään nimityksiä keisarikunta, kuningaskunta tai ruhtinaskunta.

monarkki /mˈonarkːɪ/ (n)
monark
  Hallitsija tai valtionpäämies monarkiassa. Monarkki perii valtansa ja hallitsee yleensä koko elinikänsä. Tyypillisiä monarkin arvonimiä ovat keisari, kuningas, kuningatar, ruhtinas, sulttaani tai emiiri.

monarkkiperhonen /mˈonarkːɪpˌerhonen/ (n)
monark
  täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen (Danaus plexippus)

monegassi /mˈoneɡˌassɪ/ (n)
monegaskiska
  yksiMonacon pääkielistä, jota kuitenkaan kielitieteellisessä mielessä ei pidetä itsenäisenä kielenä, vaan yhtenä liguurin kielen murteista

mongerrus /mˈoŋŋerrus/ (n)
rotvälska
  käsitteellisesti epäselvä puhuminen, siansaksa

mongoli /mˈoŋŋolɪ/ (n)
mongoliska
  mongolin kieli (kielitunnus: mn), lähinnä Mongoliassa puhuttava mongolilainen kieli

moniavioisuus /mˈonɪˌavɪˌoisuːs/ (n)
polygami, månggifte
  polygamia, olotila jossa yleensä uros pitää useaa puolisoa samaan aikaan

monijumalainen /mˈonɪjˌumalˌainen/ (adj)
polyteistisk
  useampaa kuin yhtä jumalaa palvova

monikerta /mˈonɪkˌerta/ (n)
multipel
  luku, joka saadaan kertomalla kokonaisluku kokonaisluvulla

monikko /mˈonɪkːo/ (n)
plural, pluralis, flertal
  sanan lukua ilmentävä muoto, joka viittaa moneen (samanlaiseen) nominiin, tai verbin tapauksessa siihen, että tekijöitä on monta

monikultturismi /mˈonɪkˌultːurˌismɪ/ (n)
mångkulturalism
  monikulttuurisuutta kannattava ja edistävä ideologia

monikulttuurinen /mˈonɪkˌultːuːrɪnen/ (adj)
mångkulturell
  sellainen, jossa sekoittuu useita kulttuureja; sellainen, jossa ei ole vain yhtä kulttuuria

monimuotoisuus /mˈonɪmˌuotoisuːs/ (n)
mångfald
  se, että on monimuotoinen

monitahokas /mˈonɪtˌahokas/ (n)
polyeder
  polyedri; monikulmion muotoisten tasojen rajoittama kolmiulotteinen kappale; nimetään siinä olevien tahojen eli tahkojen lukumäärän mukaan

monitavuinen /mˈonɪtˌavwɪnen/ (adj)
flerstavig
  (sanasta) sellainen, joka koostuu useammasta kuin yhdestä tavusta

monitoimikone /mˈonɪtˌoimɪkˌone/ (n)
hushållsassistent
  erilaisista liitettävistä osista koostuva keittiöväline, jolla voidaan muun muassa raastaa ja vatkata
skördare
  metsän hakkuussa käytettävä kone, joka kaataa, karsii, katkoo ja kasaa puun sekä mittaa hakatun puumäärän[http://www.mhy.fi/mhy/sanasto/fi_FI/m/ MHY Metsäalan sanastoa]

monivuotinen /mˈonɪvˌuotɪnen/ (adj)
mångårig, perenn
  yli kaksi vuotta elävä

monivuotinen kasvi /mˈonɪvˌuotɪneŋ kˈasvɪ/ (n)
flerårig växt
  (kasvitiede) mikä tahansa kasvi, joka elää ja kasvaa yli kaksi vuotta

monivärinen /mˈonɪvˌærɪnen/ (adj)
flerfärgad
  sellainen, jossa on monta väriä

monni /mˈonnɪ/ (n)
mal
  säkiä, monnikaloihin kuuluva makeassa vedessä elävä kookas viiksekäs petokala ()

monnikala /mˈonnɪkˌala/ (n)
malartad fisk
  mikä tahansa monnikalojen lahkoon () kuuluva kalalaji tai sellaisen yksilö

monnikalat /mˈonnɪkalat/ (n)
malartade fiskar
  eräs kaikkialla Antarktiksen ulkopuolella elävien kalojen lahko (), jonka yksilöille tyypillisiä ovat kissan viiksiä muistuttavat viikset

mono /mˈono/ (n)
pjäxa
  suksen siteeseen kiinnittyvä hiihtokenkä

monofysiitti /mˈonofysˌiːtːɪ/ (n)
monofysit
  monofysitismin kannattaja

monofysitismi /mˈonofˌysɪtˌismɪ/ (n)
monofysitism
  kerettiläisenä vuoden 451 kirkolliskokouksessa tuomittu kristillinen oppi, jonka mukaan Kristuksella on vain yksi, jumalallinen, luonto

monokinit /mˈonokɪnɪt/ (n)
monokini
  naisten yksiosainen uimapuku, joka jättää rinnat paljaiksi; yläosaton uima-asu

monokkeli /mˈonokːˌelɪ/ (n)
monokel
  yhden silmän päällä pidettävä linssi, joka korjaa näköä silmälasien tapaan

monoliittinen /mˈonolˌiːtːɪnen/ (n)
monolitisk
  yhdestä kappaleesta tai materiaalista valmistettu; yhdestä koostuva, jakamaton

monologi /mˈonolˌoɡɪ/ (n)
monolog
  yksinpuhelu, itsekseen puhelu

monomania /mˈonomˌanɪa/ (n)
monomani
  ylenmääräinen kiinnostus yksittäistä aihetta kohtaan

monomeeri /mˈonomˌeːrɪ/ (n)
monomer
  pieni molekyyli, joka voi sitoutua kemiallisesti toisiin monomeereihin muodostaen polymeerin

monomi /mˈonomɪ/ (n)
monom
  yksiterminen polynomi

monsuuni /mˈonsuːnɪ/ (n)
monsun
  Kaakkois-Aasiassa ilmenevä tuuli, joka puhaltaa kesällä kaakosta ja tuo mereltä sateita, ja luoteesta talvella

montaasi /mˈontaːsɪ/ (n)
montage
  taideteos, joka on muodostettu kokoamalla useista pienistä kuva-aiheista yksi suurempi kuva

montmorilloniitti /mˈontmorˌillonˌiːtːɪ/ (n)
montmorillonit
  eräs hyvin pehmeä silikaattipohjainen, mikroskooppisista kiteistä koostuva savinen maalaji

monumentaalinen /mˈonumˌentaːlɪnen/ (adj)
monumental
  mittasuhteiltaan mahtava; monumentin kaltainen

monumentti /mˈonumˌentːɪ/ (n)
monument
  suurikokoinen ja vaikuttava patsas tai muistomerkki

mooli /mˈoːlɪ/ (n)
mol
  ainemäärän SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus mol)

moottori /mˈoːtːorɪ/ (n)
motor
  kone, joka muuttaa energiaa toisen muotoiseksi mekaaniseksi energiaksi

moottoriajoneuvo /mˈoːtːorˌiajonˌeuvo/ (n)
motorfordon
  ajoneuvo, jossa on moottori voimanlähteenä

moottorialus /mˈoːtːorˌialus/ (n)
motorfartyg
  alus, jonka kuljetusvoima kehitetään yhdellä tai useammalla polttomoottorilla

moottorikelkka /mˈoːtːorɪkˌelkːa/ (n)
skoter, snöskoter, motorsläde
  pääasiassa lumella liikkumiseen suunniteltu telamaton avulla liikkuva ajoneuvo

moottoripyörä /mˈoːtːorɪpˌyøræ/ (n)
motorcykel
  kaksipyöräinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin iskutilavuus on yli 50 kuutiosenttimetriä (vrt. mopo, mopedi)

moottoripyöräilijä /mˈoːtːorɪpˌyøræilˌijæ/ (n)
motorcyklist
  moottoripyörällä ajava tai ajamista harrastava henkilö

moottorisaha /mˈoːtːorˌisaha/ (n)
motorsåg
  erityisesti metsurin bensiinikäyttöinen työkalu, jossa moottori kierrättää teräketjua laipan ympärillä

moottoritie /mˈoːtːorɪtie/ (n)
motorväg
  vain auto- ja moottoripyöräliikenteelle tarkoitettu kaksiajoratainen tie, jolla on eri ajosuunnat erottava keskialue ja jolla nopeusrajoitus on Suomessa normaalioloissa vähintään 100 km/h

moottoriton /mˈoːtːorɪton/ (adj)
motorlös
  sellainen, jossa ei ole moottoria

moottoriurheilu /mˈoːtːorˌiurheilu/ (n)
motorsport
  urheilun muoto, jossa ajetaan kilpaa moottoroidulla ajoneuvolla, esimerkiksi autolla tai moottoripyörällä

moottorivene /mˈoːtːorˌivene/ (n)
motorbåt
  moottorikäyttöinen vene, jota potkuri liikuttaa

moottoriöljy /mˈoːtːorɪˌøljy/ (n)
motorolja
  polttomoottorin voiteluun käytettävä öljy

moottoroida /mˈoːtːorˌoida/ (v)
motorisera
  varustaa moottorilla, tehdä moottorikäyttöiseksi

moottoroitu /mˈoːtːorˌoitu/ (adj)
motoriserad
  moottorilla varustettu

mopedi /mˈopedɪ/ (n)
moped, moppe
  kevyt, yleensä polttomoottorikäyttöinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin suurin sallittu iskutilavuus on 50 cm³ ja suurin sallittu rakenteellinen nopeus on rajoitettu 45 km/h.

mopotus /mˈopotus/ (n)
nollning
  mopottaminen, koulussa tapahtuva initiaatiorituaali, uusien tulokkaiden rituaalimainen kiusaaminen

mopsi /mˈopsɪ/ (n)
mops
  tylppäkuonoinen, pienikokoinen ja tukevarakenteinen koirarotu

moraali /mˈoraːlɪ/ (n)
moral
  paljolti tapoja ja toimintaa ohjaava, aikakaudelle ominaisen yhteisön tai yksilöiden eettiset käyttäytymissäännöt; käsitysten, arvostusten ja normien sisäistetty kokonaisuus

moraalinen /mˈoraːlɪnen/ (adj)
moralisk
  sellainen moraaliin liittyvä, joka edellyttää sopusoinnussa oloa vallitsevan moraalin kanssa; moraalin mukainen

moraaliton /mˈoraːlɪton/ (adj)
amoralisk
  sellainen, joka ei ole moraalinen (henkilöstä tai teosta)

moreeni /mˈoreːnɪ/ (n)
morän
  jääkauden aikaansaama maa-ainesten lajittumaton kerrostuma, joka usein muodostaa maalajipeitteen. Erilaisia moreeneja nimetään niissä vallitsevan raekoon perusteella.

morfeemi /mˈorfeːmɪ/ (n)
morfem
  kielen pienin merkityksen sisältävä rakenneosa

morfi /mˈorfɪ/ (n)
morf
  kielen pienin semanttisesti merkitsevä yksikkö
  samojen lajien muista esiintymistä poikkeava paikallinen eliölajien kirjo

morfiini /mˈorfɪːnɪ/ (n)
morfin
  eräs opioideihin kuuluva kipulääke ja päihde

morsian /mˈorsɪan/ (n)
brud
  kihlattu nainen, avioliittoon menossa oleva nainen

mortteli /mˈortːelɪ/ (n)
mortel
  keraamisesta aineesta tai soveltuvasta seosmetallista valmistettu maljamainen astia, jota käytetään erilaisten, erityisesti ruoanlaittoon liittyvien ainesten (mm. yrttien) hienontamiseen

mosaiikki /mˈosaˌiːkːɪ/ (n)
mosaik
  pienistä vierekkäin astelluista värillisistä lasi-, kivi- tai keramiikkapalasista tehty sommitelma

mosaikismi /mˈosaikˌismɪ/ (n)
mosaicism
  kahden erigenotyyppisen solupopulaation esiintyminen yhdestä munasolusta kehittyneessä yksilössä. Tällainen tila voi syntyä esim. mutaation seuraksena, jossa osa soluista saa muuttuneet geenit ja osa muuttumattomat

moskeija /mˈoskeija/ (n)
moské
  islaminuskoisten temppeli

moskiitto /mˈoskɪːtːo/ (n)
moskit
  erityisesti trooppisten alueiden malariasääskistä ja joskus myös muista hyttysistä käytetty nimitys

motelli /mˈotellɪ/ (n)
motell
  maantien varrella sijaitseva majoituspalvelu, joka on hotellia alempitasoinen varustukseltaan ja on tarkoitettu erityisesti autolla matkustavien yöpymistä varten

motiivi /mˈotɪːvɪ/ (n)
motiv
  (erityisesti) syy rikoksen tekemiseen

motti /mˈotːɪ/ (n)
mått
  (metsätalous) kuutiometri halkoja tai paperipuita pinottuna
motti
  vihollisjoukon saarto

moukarinheitto /mˈoukarˌinheitːo/ (n)
släggkastning
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää moukaria mahdollisimman pitkälle

moukka /mˈoukːa/ (n)
tölp, drummel
  käytökseltään sivistymätön henkilö; tomppeli, pölkkypää, hölmö, ääliö
bonde
  sotilas

muffini /mˈuffɪnɪ/ (n)
muffins
  yleensä paperisessa vuoassa uunissa paistettu kuohkea leivonnainen

mufloni /mˈuflonɪ/ (n)
mufflon
  Euroopassa elävä luonnonvarainen lammas ()

muhennos /mˈuhennos/ (n)
stuvning
  höystö (harvoin), raguu. Hitaasti miedolla lämmöllä eri ruoka-aineita yhdessä muhentamalla valmistettu ruokalaji, sakeampi kuin keitto.

muikku /mwˈikːu/ (n)
siklöja
  siikojen sukuun kuuluva lohensukuinen sisä- ja murtovesien kalalaji, . Muikku on eläinplanktonia syövä parvikala. Murtovesissä kasvavaa muikkua nimitetään maivaksi.

muinaisaika /mwˈinaisˌaika/ (n)
forntid
  esihistoriallinen aikakausi

muinaishollanti /mwˈinaishˌollantɪ/ (n)
fornnederländska
  frankkien Euroopan länsirannikolla varhaiskeskiajalla puhumien murteiden jatkumo (kielitunnus:odt)

muinaisruotsi /mwˈinaisrˌuotsɪ/ (n)
fornsvenska
  ruotsi, jota puhuttiin noin vuosina 1225–1526

muinaisskandinaavi /mwˈinaisskˌandɪnˌaːvɪ/ (n)
fornnordiska
  skandinaavisten kielten varhainen edeltäjä

muinaistulokas /mwˈinaistˌulokas/ (n)
arkeofyt
  kasvilaji, -kanta tms., joka on saapunut alueelle ennen kuin on ollut kasvitieteilijöitä sitä muistiinmerkitsemässä

muistaa /mwˈistaː/ (v)
komma ihåg, minnas
  pitää, säilyttää mielessään

muistella /mwˈistella/ (v)
erinra, minnas, tänka, återkalla
  yrittää palauttaa mieleensä; suoda ajatuksia jollekin henkilölle tai asialle; kertoa muistikuvia

muisti /mwˈistɪ/ (n)
minne
  kyky pitää mielessä aiemmin tapahtuneita asioita

muistikortti /mwˈistɪkˌortːɪ/ (n)
minneskort
  muodoltaan litteä kortti, jonka flash-muistiin tallennetaan elektronisesti tietoa

muistisääntö /mwˈistɪsˌæːntø/ (n)
minnesregel
  tiedon muistamisen apuna käytettävä loru tai assosiaatio

muistitikku /mwˈistɪtˌikːu/ (n)
USB-minne, fickminne
  muodoltaan puikkomainen USB-väylään kytkettävä flash-muistiin perustuva massamuisti, johon voi tallentaa tietokoneelta tiedostoja; USB-tikku

muisto /mwˈisto/ (n)
minne, åminnelse, åtanke
  muistissa oleva tieto jostakin aiemmin tapahtuneesta, muistikuva

muistomerkki /mwˈistomˌerkːɪ/ (n)
minnesmärke, monument
  julkisesti esille laitettu esine, usein veistos, joskus rakennus, joka kertoo menneestä tapahtumasta tai henkilöstä

muistuttaa /mwˈistutːaː/ (v)
påminna, erinra
  saada joku toinen muistamaan, palauttamalla mieleen; mainita, huomauttaa

mukaan /mˈukaːn/ (adv)
enligt, med
  joukkoon, myötä; esim. jonkun kanssa, tapaa ilmaiseva adverbi

mukautuminen /mˈukautˌumɪnen/ (n)
anpassning, adaption
  tilanteeseen t. olosuhteisiin sopeutuminen
anpassning, adaptation
  lajin sopeutuminen ympäristöön

mukava /mˈukava/ (adj)
härlig, skön, underbar
  ystävällinen
mysig
  hyvältä tuntuva, käytössä mukava, mukava käyttää

muki /mˈukɪ/ (n)
mugg
  kuppimainen astia, jonka koko vastaa noin 1,5 kuppia

mukula /mˈukula/ (n)
knöl
  versokasvien turpeiden ja maltoisten, vararavintoa sisältävien osien yleisnimi

mukula-artisokka /mˈukulaˈartɪsˌokːa/ (n)
jordärtskocka
  maa-artisokka; auringonkukkien sukuun kuuluva vanha perulainen viljelyskasvi, jota on käytetty meilläkin mukulavihanneksena,

mukulaleinikki /mˈukulalˌeinɪkːɪ/ (n)
svalört
  hyönteispölytteinen, keltakukkainen kasvi (), jota käytetään myös puistoissa ja puutarhoissa maanpeitekasvina

mukulaselleri /mˈukulasˌellerɪ/ (n)
rotselleri
  Sarjakukkaiskasvi (Apium graveolens var. rapaceum), jota tavataan luonnonvaraisena melkein koko maapallolla. Sillä on vaalea, pyöreähkö ja rosoinen juuri, jota käytetään juureksena

mulkku /mˈulkːu/ (n)
kuk, pitt
  siitin

multa /mˈulta/ (n)
jord
  lehtometsien runsaasta lehtikarikkeesta syntyvä eloperäinen maalaji, johon on sekoittunut myös kivennäismaalajeja

mummo /mˈummo/ (n)
farmor, mormor
  vanhemman äiti

muna /mˈuna/ (n)
ägg
  munivan eläimen (linnun tai matelijan) tuottama alkio, joka kehittyy munittuna sitä ympäröivän kuoren sisällä itsenäiseksi yksilöksi
  kananmuna elintarvikkeena

munakas /mˈunakas/ (n)
omelett
  Astiaan rikotuista kananmunista ja tilkkasesta vettä valmistetusta seoksesta, joka maustetaan miedosti suolalla ja valkopippurilla, pannulla hyydytetty ruoka. Kypsä munakas käännetään kaksinkerroin ja usein sisälle laitetaan kypsennetty täyte, josta munakas saa lisän nimeensä.

munakello /mˈunakˌello/ (n)
äggklocka
  kanamunien keittämisen apuväline, ajastin joka hälyttää säädettävän muutaman minuutin pituisen ajan jälkeen

munakoiso /mˈunakˌoiso/ (n)
aubergine, äggplanta, äggört
  koisokasveihin kuuluva vihanneshedelmä (Solanum melongena)

munakuppi /mˈunakˌupːɪ/ (n)
äggkopp
  pieni astia, johon mahtuu yksi keitetty kananmuna pystyyn syömistä varten

munanvalkuainen /mˈunanvˌalkuˌainen/ (n)
äggvita
  munan sisäpuolen valkea osa

munasarja /mˈunasˌarja/ (n)
ovarium
  (anatomia) aivolisäkkeen säätelemä, naisen sukupuolielimistöön kuuluva parillinen elin munasolujen tuottamista varten

munasauva /mˈunasˌauva/ (n)
äggstav
  kapiteeleissa, rakennusten friiseissä ja koristelistoissa sekä kehyslistoissa käytetty koristeaihe (joonialainen kyma), jossa munan muotoinen kohoama vuorottelee sauvan, nuolen tai tikarin muotoisen kanssa

munasolu /mˈunasˌolu/ (n)
äggcell, ägg
  naaraseläinten sukusolu, joka on ihmisen suurimpia soluja

munata /mˈunata/ (v)
blundra
  epäonnistua (tökerösti), tyriä, pilata, tunaroida

munkki /mˈuŋkːɪ/ (n)
munk
  miesluostarin asukas, luostariveli; uskonnollisista syistä askeesissa elävä mies
  upporasvassa paistettu ja usein sokeroitu tai kuorrutettu, toisinaan hillolla täytetty yl. hiivalla nostatettu leivonnainen

munniharppu /mˈunnɪhˌarpːu/ (n)
mungiga
  idiofoninen soitin, jota soitetaan hampaita vasten pitämällä ja soittimen kieltä näppäilemällä siten, että suuontelo toimii kaikukoppana

munuainen /mˈunuˌainen/ (n)
njure
  (anatomia) pavunmuotoinen virtsaa erittävä elin maksan ja pernan alapuolella

munuaisallas /mˈunuˌaisallas/ (n)
njurbäcken
  munuaisen kuorikerroksen alapuolella sijaitseva osa, josta virtsajohdin lähtee virtsarakkoon

munuaisallastulehdus /mˈunuˌaisallˌastulˌehdus/ (n)
njurbäckeninflammation, pyelonefrit
  munuaisaltaaseen kohdistuva tulehdus

munuaismainen /mˈunuˌaismainen/ (adj)
njurlik
  (lehdestä) muodoltaan munuaista muistuttava

munuaissyöpä /mˈunuˌaissyøpæ/ (n)
njurcancer
  munuaisissa sijaitseva pahanlaatuinen kasvain, useimmiten adenokarsinooma tai nefroblastooma

munuaistulehdus /mˈunuˌaistulˌehdus/ (n)
njurinflammation, nefrit
  munuaisten tulehdus

muodikas /mˈuodɪkas/ (adj)
moderiktig
  tietyn ajan ja kulttuurin esteettisten mieltymysten mukainen

muodistaa /mˈuodɪstaː/ (v)
modernisera
  muuntaa muodinmukaiseksi

muodostaa /mˈuodostaː/ (v)
forma, dana, bilda
  saattaa johonkin muotoon; aiheuttaa jokin; synnyttää, saada-aikaan jokin tai jotakin

muodoste /mˈuodoste/ (n)
bildning
  muodostamisen tulos

muodostelmaluistelu /mˈuodostˌelmalwˌistelu/ (n)
synkroniserad konståkning, teamåkning
  taitoluistelun alalaji, jossa luistelijat luistelevat joukkueessa niin, että heidän liikkeensä ovat samanaikaisia

muodostua /mˈuodostˌua/ (v)
forma
  koostua, rakentua jostakin

muodostuma /mˈuodostˌuma/ (n)
formation
  muodostumisen tulos

muokkaamaton /mˈuokːaːmaton/ (adj)
obearbetad, oberedd, obrukad, orojd
  sellainen, jota ei ole muokattu

muoti /mˈuotɪ/ (n)
mode, mod
  usein houkutteilla tai muilla keinoin aikaan saatu ja ylläpidetty aikakaudelle tai ajanjaksolle ominainen, vallalla oleva suuntaus, jäljitelty tapa. Muoti kohdistuu erityisesti asusteisiin.

muotiartikkeli /mˈuotɪˌartɪkːˌelɪ/ (n)
modeartikel
  muodista kertova artikkeli

muotoilla /mˈuotoilla/ (v)
forma
  antaa jollekin muoto, saattaa johonkin muotoon; muovata

muovailuvaha /mˈuovailˌuvaha/ (n)
plastilina
  pehmeää värikästä massaa, jota voi muotoilla käsin

muovi /mˈuovɪ/ (n)
plast
  hiilipohjaisista polymeereistä ja niihin sekoitetuista lisäaineista, täyteaineista ja lujitteista koostuva materiaali

muovikassi /mˈuovɪkˌassɪ/ (n)
plastkasse
  muovinen kassi tavaroiden kuljetukseen

muovimuki /mˈuovɪmˌukɪ/ (n)
plastmugg
  muovista valmistettu muki

muovipullo /mˈuovɪpˌullo/ (n)
plastflaska
  jostain muovista valmistettu pullo

muovipussi /mˈuovɪpˌussɪ/ (n)
plastpåse
  pehmeästä muovista valmistettu pussi

muratti /mˈuratːɪ/ (n)
murgröna
  murattien () -suvun köynnöskasvi
  euroopanmuratti,

murattisätkin /mˈuratːɪsˌætkɪn/ (n)
murgrönsnate
  leinikkien sukuun kuuluva kasvi

murattitädyke /mˈuratːˌitædˌyke/ (n)
revärepris
  tädykkeiden sukuun kuuluva kasvi

murea /mˈurea/ (adj)
mör
  sellainen, joka on helposti leikattava ja pureskeltava; sellainen, joka ei ole sitkeä

murehtia /mˈurehtˌia/ (v)
sörja
  miettiä jotakin asiaa huolestuneena ja surullisena

mureke /mˈureke/ (n)
färs
  (keittiö) Hienoksi hakatusta lihasta, kalasta tai muusta korvaavasta valmistettu höystetty ruoka, joka paistetaan uunissa tai kypsytetään höyrykeittimessä.

murha /mˈurha/ (n)
mord
  tahallinen, suunniteltu hengen riisto toiselta ihmiseltä

murhaaja /mˈurhaːja/ (n)
mördare
  ihminen, joka on tehnyt murhan, tappanut suunnitelmallisesti tai julmasti toisen ihmisen

murhata /mˈurhata/ (v)
mörda
  tappaa toinen tahallisesti ja suunnitellusti, tehdä murha

murhe /mˈurhe/ (n)
sorg
  huoli, suru

murhenäytelmä /mˈurhenˌæytelmæ/ (n)
tragedi
  näytelmäkirjallisuuden muoto, jossa henkilöt kohtaavat murheellisen kohtalon, tragedia

murre /mˈurre/ (n)
dialekt, munart
  alueellisesti esiintyvä kielen muunnelma, kielimuoto, jota ei voida pitää toisena kielenä

mursu /mˈursu/ (n)
valross
  suurikokoinen hyljettä muistuttava nisäkäs, jolla on kulmahampaista kehittyneet syöksyhampaat: mursujen heimon ja suvun ainoa elossa oleva laji () tai sen yksilö

murto /mˈurto/ (n)
inbrott
  murtautumisen toteutus
inbrytning
  murtamisen toteutus

murtoluku /mˈurtolˌuku/ (n)
bråk
  luku, joka on esitetty kokonaislukujen osamääränä

murtomaahiihto /mˈurtomˌaːhɪːhto/ (n)
längdskidåkning, längdåkning
  tasaisella tai vaihtelevassa maastossa käytettävä tavallisin hiihtomuoto

murtovaras /mˈurtovaras/ (n)
inbrottstjuv
  henkilö joka murtautuu esim. asuntoon ja varastaa sieltä jotakin

murtuma /mˈurtuma/ (n)
brott, fraktur
  murtumisen tapahtuma tai ajankohta

muru /mˈuru/ (n)
hjärtegryn, hjärtegull
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

murunen /mˈurunen/ (n)
smula
  vähäinen irronnut kappale, muru

museo /mˈuseo/ (n)
museum
  laitos, johon on järjestelmällisesti kerätty taidetta, kulttuurihistoriaa tai luonnontiedettä koskevaa aineistoa

museoesine /mˈuseˌoesˌine/ (n)
museiföremål
  museossa oleva tai sinne kuuluva esine

musiikki /mˈusɪːkːɪ/ (n)
musik
  säveltaide, yleensä sävelten ja sävelryhmien välistä säännönmukaisuutta noudattavaan ääneen ja sen tuottamiseen perustuva taiteen muoto

musiikki-instrumentti /mˈusɪːkːɪˈinstrumˌentːɪ/ (n)
musikinstrument
  sävelen aikaansaamiseen tai soinnin ja rytmin korostamiseen käytettävä laite tai väline

musiikkikappale /mˈusɪːkːɪkˌapːale/ (n)
musikstycke
  yksittäinen kappale musiikkia

musikaali /mˈusɪkˌaːlɪ/ (n)
musikal
  teatteriesitys tai elokuva, jossa on puhutun dialogin lisäksi lukuisia laulu- ja tanssinumeroita

musisoida /mˈusɪsˌoida/ (v)
musicera
  esittää musiikkia, soitaa ja/tai laulaa, tavallisesti yksin tai pienellä joukolla

muskoviitti /mˈuskovˌiːtːɪ/ (n)
muskovit
  eräs mineraali

muslimi /mˈuslɪmɪ/ (n)
muslim
  islaminuskoinen henkilö

musta /mˈusta/ (adj)
svart
  väriltään sellainen, joka ei heijasta lainkaan valoa; sysimusta aine on vailla väriä kaikissa valaistuksissa; sinimusta ja mustanharmaa ovat erittäin tummia värejä

musta /mˈusta/ (n)
svart
  musta väri

musta aukko /mˈusta ˈaukːo/ (n)
svart hål
  suurimassainen pistemäinen avaruuden kohde, jossa aine on tihentynyt loputtoman tiheään tilaan ja joka imee siihen osuvan valon

musta kahvi /mˈusta kˈahvɪ/ (n)
svart kaffe
  kahvi mustana; kahvi ilman maitoa, kermaa tai vastaavaa

musta laatikko /mˈusta lˈaːtɪkːo/ (n)
svart låda
  laite, joka tallentaa tietoa muun muassa lentokoneen eri tapahtumista; se on väriltään kirkkaan oransseja ja sijoitettu koneen peräosaan onnettomuuden jälkeisen löytämisen helpottamiseksi

musta lista /mˈusta lˈista/ (n)
svart lista
  lista vältettävistä tai kielletyistä asioista tai ihmisistä

musta silmä /mˈusta sˈilmæ/ (n)
blått öga
  silmän ympärillä sijaitseva mustelma
svart öga
  silmä, jonka värikalvolla on niin paljon pigmenttiä, että se näyttää mustalta

mustaherukka /mˈustaherˌukːa/ (n)
svart vinbär
  herukka, jonka marja on lähes musta ()

mustahäntäpreeriakoira /mˈustahˌæntæprˌeːrɪakˌoira/ (n)
svartsvansad präriehund
  preeriakoirien sukuun kuuluva jyrsijä ()

mustajuuri /mˈustajˌuːrɪ/ (n)
svartrot
  eräs asterikasvien heimoon kuuluva kasvilaji () tai sen yksilö

mustakoiranköynnös /mˈustakˌoiraŋkˌøynnøs/ (n)
hundrova
  koiranköynnösten sukuun kuuluva kasvi

mustakoiso /mˈustakˌoiso/ (n)
nattskatta
  koisojen sukuun kuuluva kasvi

mustamamba /mˈustamˌamba/ (n)
svart mamba
  Afrikan keski- ja eteläosissa elävä myrkkykäärme

mustamarjakanukka /mˈustamˌarjakanˌukːa/ (n)
kornell
  kanukoiden sukuun kuuluva kasvi

mustapää /mˈustapæː/ (n)
pormask
  eräs ihon sairaus, tukkeutunut ihohuokonen

mustapääkerttu /mˈustapˌæːkertːu/ (n)
svarthätta
  kerttujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustapääsirkku /mˈustapˌæːsɪrkːu/ (n)
svarthuvad sparv
  eräs sirkkujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustapäästäinen /mˈustapˌæːstæinen/ (n)
taiganäbbmus
  eräs varsinaisten päästäisten alaheimoon kuuluva päästäisten laji () tai sen yksilö

mustarastas /mˈustarˌastas/ (n)
koltrast
  varpuslintuihin kuuluva rastas ()

mustarotta /mˈustarˌotːa/ (n)
svartråtta
  pitkähäntäinen isorottaa pienempi rottien sukuun kuuluva jyrsijöiden laji () tai sen yksilö

mustaruosteheinä /mˈustarˌuostehˌeinæ/ (n)
knappag
  ruosteheinien sukuun kuuluva kasvi

mustasaarelainen /mˈustasˌaːrelˌainen/ (n)
korsholmbo
  Pysyvästi Mustasaaressa asuva henkilö.

mustasara /mˈustasˌara/ (n)
svartstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

mustaselja /mˈustasˌelja/ (n)
fläder
  seljojen sukuun kuuluva kasvi

mustasukkainen /mˈustasˌukːainen/ (adj)
svartsjuk
  sellainen, joka (aiheesta tai ilman) epäilee toisen uskollisuutta (erityisesti seksisuhteessa)

mustasukkaisuus /mˈustasˌukːaisuːs/ (n)
svartsjuka
  inhimillinen ominaisuus tai luonteenpiirre, johon liittyy ylikorostunut omistamisenhalu yhdistyneenä kateellisuuteen ja epäluuloisuuteen, joskus aito menettämisenpelko

mustata /mˈustata/ (v)
svärta
  tehdä mustaksi
  pilata, alentaa

mustatiira /mˈustatˌiːra/ (n)
svarttärna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustatorvisieni /mˈustatˌorvɪsˌienɪ/ (n)
svart trumpetsvamp
  torvisieniin kuuluva ruokasieni, Craterellus cornucopioides; kauppasieni

mustavalkoinen /mˈustavˌalkoinen/ (adj)
svartvit
  mustaa ja valkoista (tai harmaasävyjäkin) sisältävä

mustavaris /mˈustavarɪs/ (n)
råka
  tumma violetin metallin hohtoinen variksen sukuinen lintu ()

muste /mˈuste/ (n)
bläck
  paperille painettavaksi tai kirjoituksen tarkoitettu väriaine

mustekala /mˈustekˌala/ (n)
bläckfisk
  joukko vedessä eläviä pääjalkaisiin kuuluvia nilviäisiä (Cephalopoda), joilla on kahdeksan tai kymmenen lonkeroa ja jotkut lajit pystyvät piiloutumaan ruiskuttamalla eteensä vihollista harhauttavan väripilven

mustikka /mˈustɪkːa/ (n)
blåbär
  kangasmustikka, puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

mustikkametsä /mˈustɪkːamˌetsæ/ (n)
blåbärsskog
  metsä, jossa kasvaa mustikkaa

mustikkatyyppi /mˈustɪkːatˌyːpːɪ/ (n)
blåbärstyp
  verrattain korkeatuottoisen metsän metsätyyppi

mutaatio /mˈutaːtˌio/ (n)
mutation
  muutos solun geneettisessä materiaalissa (DNA:ssa tai RNA:ssa); kolmea eri tyyppiä: geenimutaatioita, kromosomimutaatioita ja kromosomistomutaatioita

mutakakku /mˈutakˌakːu/ (n)
kladdkaka
  alkuperältään ruotsalainen, matala, tiivis ja sisältä tahmea suklaakakku, joka muistuttaa yhdysvaltalaista brownieta

mutasara /mˈutasˌara/ (n)
dystarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

mutka /mˈutka/ (n)
bukt
  kaareva, koukistunut, käyrä tai väärä kohta jossakin; tiessä oleva osuus, joka ei ole suora; kaarre, kurvi
komplikation
  yllättävä ongelma tai vaikeus

mutkainen /mˈutkainen/ (adj)
krokig
  mutkallinen, sellainen, jossa on mutka tai mutkia

mutteri /mˈutːerɪ/ (n)
mutter
  pultin vastakappaleena käytettävä kiinnitysväline
morsa
  äiti, mutsi

mutu /mˈutu/ (n)
elritsa
  särkikalojen heimoon kuuluva pieni kala, joka viihtyy puhtaissa vesissä (), ; Suomessa mutua tavataan lähinnä Pohjois-Suomen hiekka- ja sorapohjaisissa virroissa

muukalainen /mˈuːkalˌainen/ (n)
utomjording
  maapallon ulkopuolelta tuleva olento, avaruusolento

muuli /mˈuːlɪ/ (n)
mula
  hevostamman ja aasioriin risteymä; tällainen risteymä on yleensä lisääntymiskyvytön

muuliaasi /mˈuːlɪˌaːsɪ/ (n)
mulåsna
  aasitamman ja hevosoriin risteymä

muumi /mˈuːmɪ/ (n)
mumin, mumintroll
  suomenruotsalaisen Tove Janssonin luoma satuhahmo

muumimuki /mˈuːmɪmˌukɪ/ (n)
muminmugg
  Arabia-yhtiön valmistamaan sarjaan kuuluva muki, jonka kuvitus perustuu Tove Janssonin Muumi-aiheisiin tarinoihin

muumio /mˈuːmɪo/ (n)
mumie
  kuivumalla säilynyt tai kuivattamalla säilötty ruumis

muun muassa /mˈuːn mˈuassa/ (adv)
bland annat, bl.a.
  muiden vaihtoehtojen ohessa; käytetään, kun ei haluta sanoa kaikkia esimerkkejä.

muuntaa /mˈuːntaː/ (v)
transformera
  muuttaa olomuotoa

muura /mˈuːra/ (n)
myrtrast
  mikä tahansa muurain heimoon () kuuluva varpuslintujen laji tai sellaisen yksilö

muurahainen /mˈuːrahˌainen/ (n)
myra
  jokin yleisen ja monilajisen -heimon yhdyskunnissa elävistä pistiäisiin kuuluvista hyönteisistä

muurahaiset /mˈuːrahˌaiset/ (n)
myror
  myrkkypistiäisiin () kuuluva hoikkatyvisten () heimo

muurahaishappo /mˈuːrahˌaishapːo/ (n)
myrsyra
  väritön, pistävänhajuinen hydrokarbonihappo, yksinkertaisin karboksyylihappo

muurahaiskarhut /mˈuːrahˌaiskarhut/ (n)
myrslokar
  toinen -alalahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista ()

muurahaiskäpy /mˈuːrahˌaiskæpy/ (n)
myrkott
  muurahaiskäpyjen sukuun () kuuluvia Afrikassa ja Aasiassa eläviä suomukkaita muurahaisia syöviä nisäkkäitä

muurain /mˈuːrain/ (n)
hjortron
  edellisen hedelmä, joka on kerrattu luumarja

muusikko /mˈuːsɪkːo/ (n)
musiker, musikant
  esiintyvä taiteilija, ammattitaitoinen soittaja, säveltäjä; henkilö, joka tekee tai esittää musiikkia

muuten /mˈuːten/ (adv)
förresten, övrig
  (diskurssipartikkeli) ohimennen, kesken kaiken, sivumennen sanottuna

muutos /mˈuːtos/ (n)
ändring
  muuttuminen, toisenlaiseksi tuleminen; muuttaminen, toisenlaiseksi tekeminen

muuttaa /mˈuːtːaː/ (v)
flytta
  siirtyä muualle asumaan, mennä pysyvästi toiseen paikkaan
ändra, förändra
  uudistaa, laittaa uusiksi, muuttaa toisenlaiseksi
  tehdä muutoksia, uudistaa, korjata

muuttaminen /mˈuːtːamɪnen/ (n)
flyttning
  siirtyminen kiinteästi toiseen olinpaikkaan, usein toiselle paikkakunnalle

muutto /mˈuːtːo/ (n)
flytt, flyttning
  paikan vaihto

muuttoliike /mˈuːtːolˌiːke/ (n)
migration
  Väestön siirtyminen asumaan toiselle alueelle.
flyttfirma
  Yritys, joka auttaa muutoissa.

muuttua /mˈuːtːua/ (v)
övergå
  tulla erilaiseksi

muuttuja /mˈuːtːuja/ (n)
variabel
  lausekkeessa esiintyvä symboli, joka voi saada eri arvoja

muuttuminen /mˈuːtːumɪnen/ (n)
förendling
  toisenlaiseksi tuleminen, olomuodon vaihtuminen

mykkä /mˈykːæ/ (adj)
stum
  syntymästään tai sairauden tai tapaturman vuoksi puhekyvytön

mykkäelokuva /mˈykːæˌelokˌuva/ (n)
stumfilm
  mykkäfilmi, elokuvan alkuaikoina ja myöhemminkin tuotettu elokuva, jossa ei ole tallennettua (synkronista) ääntä

mykologi /mˈykolˌoɡɪ/ (n)
mykolog
  sienitieteen eli mykologian tutkija, sienitieteilijä

mykologinen /mˈykolˌoɡɪnen/ (adj)
mykologisk
  sienitieteeseen eli mykologiaan kuuluva, sienitieteellinen

mylly /mˈylly/ (n)
kvarn
  luonnon energian avulla tai käsivoimin jauhinkivin viljan jauhamiseen käytetty laite t. laitos; jauhamiseen käytetty tuotantolaitos; myös rakennus, johon tämä on sijoitettu t. ylipäänsä rakennus, jossa jauhetaan viljaa

myllynkivi /mˈyllyŋkˌivɪ/ (n)
kvarnsten
  toinen kivi myllyssä viljaa jauhavien pyöreiden kiekkomaisten uurrepintaisten kivien parista

mylläri /mˈyllærɪ/ (n)
mjölnare
  myllyn hoitaja, joka jauhaa viljaa jauhoksi

myntti /mˈyntːɪ/ (n)
mynt
  (vanh.) kolikko, lantti

mynämäkeläinen /mˈynæmˌækelˌæinen/ (n)
virmobo
  Pysyvästi Mynämäellä asuva henkilö.

myrkky /mˈyrkːy/ (n)
gift
  elävälle eliölle jo pienenäkin annoksena vakavaa haittaa aiheuttava vieras aine; erityisesti myrkyttämistarkoitukseen tuotettu aine

myrkkykatko /mˈyrkːykˌatko/ (n)
ödört
  sarjakukkaiskasveihin kuuluva myrkyllinen kaksivuotinen ruohovartinen kasvi ()

myrkkykeiso /mˈyrkːykˌeiso/ (n)
sprängört
  eräs keisojen sukuun kuuluva hyvin myrkyllinen sarjakukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

myrkkykäärme /mˈyrkːykˌæːrme/ (n)
giftorm
  käärme, joka käyttää myrkkyä saaliseläimen lamaannuttamiseen tai tappamiseen

myrkkypistiäiset /mˈyrkːypˌistɪˌæiset/ (n)
gaddsteklar
  eräs hoikkatyvisten () alalahkoon kuuluva pistiäisten () ryhmä (), jolle ei ole määritelty omaa taksonomista tasoa

myrkyllinen /mˈyrkyllɪnen/ (adj)
giftig
  sellainen kemiallisesti vaikuttava minkä pienetkin määrät aiheuttavat eliölle vakavia haittoja; myrkkyä sisältävä

myrkyttää /mˈyrkytːæː/ (v)
förgifta
  antaa jollekin myrkkyä

myrsky /mˈyrsky/ (n)
storm
  (ilmatiede) voimakas matalapaine, johon liittyy keskinopeudeltaan 21–32 metriä sekunnissa (raja meteorologiassa) oleva tuuli

myrskyläläinen /mˈyrskylælˌæinen/ (n)
mörskombo
  Pysyvästi Myrskylässä asuva henkilö.

myrtti /mˈyrtːɪ/ (n)
myrten
  meillä huonekasvina viljeltävä ikivihreä eurooppalainen koristepensas

myski /mˈyskɪ/ (n)
mysk
  eläinkunnasta, kuten myskihirven ihopussin rauhasten eritteenä saatava hajuaine, jota käytetään hajuvesiteollisuudessa. Myskiä tuotetaan myös synteettisesti

myskikurjennokka /mˈyskɪkˌurjennˌokːa/ (n)
mysknäva
  kurjennokkien sukuun kuuluva kasvi , joka Suomessa tunnetaan pysyvänä kantana vain Helsingistä

myssy /mˈyssy/ (n)
mössa
  pehmeä päähine, jossa ei ole lieriä eikä tavallisesti myöskään lippaa

myssypuolue /mˈyssypˌuolue/ (n)
Mössorna, mösspartiet
  1700-luvulla Ruotsissa ja Suomessa toiminut poliittinen puolue, joka tunnettiin suvaitsevasta asenteestaan Venäjää kohtaan; perustettiin vastavoimaksi hattupuolueelle

myydä /mˈyːdæ/ (v)
sälja
  antaa jotakin maksua vastaan; tehdä kauppaa, pitää kaupan
  par. 'mennä kaupaksi', 'käydä kaupaksi'

myyjä /mˈyːjæ/ (n)
affärsbiträde, butiksbiträde, expedit försäljare
  henkilö, joka myy jotain

myymäläauto /mˈyːmælæˌauto/ (n)
varubuss butiksbil
  linja-autoon tai pakettiautoon rakennettu liikkuva vähittäistavaramyymälä

myynti /mˈyːntɪ/ (n)
försäljning
  myymisen toteutus, tapahtuma, jossa kaupan akti tapahtuu, tuote tai palvelus vaihdetaan rahaa vastaan

myyntiartikkeli /mˈyːntɪˌartɪkːˌelɪ/ (n)
artikel
  myynnissä oleva tuote, kauppatavara

myyntikate /mˈyːntɪkˌate/ (n)
försäljningsbidrag
  katetuotto, saadaan kun vähennetään yrityksen myyntitulosta muuttuvat kustannukset

myyntikoju /mˈyːntɪkˌoju/ (n)
kiosk
  pieni myymälä, usein väliaikainen

myytikkä /mˈyːtɪkːæ/ (n)
styvfoting
  erityisesti Suomessakin kosteilla paikoilla, kuten purojen rannoilla ja luhtaniityillä tavattava

myöhemmin /mˈyøhemmɪn/ (adv)
senare
  myöhempänä aikana

myöhäinen /mˈyøhæinen/ (adj)
sen
  sellainen, joka on ajallisesti pitkälle ehtinyt, pitkälle kulunut; viivästynyt; myöhä, myöhään ilmenevä

myöntää /mˈyøntæː/ (v)
erkänna, medge, tillstå, jaka
  tunnustaa jokin asia, hyväksyä samanmielisenä tosiasia, olla samaa mieltä

myös /mˈyøs/ (adv)
också, även
  jonkin lisäksi, jonkin ohella, ei ainoastaan; -kin

myötäjäiset /mˈyøtæjˌæiset/ (n)
hemgift
  rahamäärä tai muu omaisuus, jonka puoliso tai hänen perheensä maksaa toisen puolison perheelle naimisiinmenon yhteydessä

myötäle /mˈyøtæle/ (n)
löpa
  myötämäki, alamäki

myötäpäivään /mˈyøtæpˌæivæːn/ (adv)
medsols, medurs
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kierron suuntaisesti; mm. yläkautta oikealle

myötätuntolakko /mˈyøtætˌuntolˌakːo/ (n)
sympatistrejk
  tukilakko

myötätuuli /mˈyøtætˌuːlɪ/ (n)
medvind
  menosuuntaan puhaltava, myötäsuuntainen tuuli

myötävirta /mˈyøtævˌirta/ (n)
medström
  kulkusuunnan kanssa samansuuntainen virtaus

mädäntyä /mˈædæntˌyæ/ (v)
ruttna
  tulla mädäksi

mäki /mˈækɪ/ (n)
backe, kulle
  ympäristöönsä nähden selkeästi koholla oleva maastonkohta

mäkiarho /mˈækɪˌarho/ (n)
sandnarv
  arhojen sukuun kuuluva kasvi

mäkihyppy /mˈækɪhˌypːy/ (n)
backhoppning
  talviurheilulaji, jossa vuorollaan kukin mäkihyppääjä laskee suksilla lumen peittämää mäkeä alas hyppyrinnokalle, josta hän hyppää eli ponnistaa ilmalentoon tarkoituksenaan ensin lentää tyylikkäästi pitkälle ja sitten laskeutua suksilleen liukuun alastulorinteeseen

mäkihyppääjä /mˈækɪhˌypːæːjæ/ (n)
backhoppare
  mäkihyppyä harjoittava urheilija

mäkikattara /mˈækɪkˌatːara/ (n)
luddlosta
  Suomenkin luonnossa esiintyvä töpökattaroiden sukuun kuuluva kasvi

mäkikuisma /mˈækɪkwˌisma/ (n)
mansblod
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kuismien sukuun kuuluva kasvi

mäkilehtoluste /mˈækɪlˌehtolˌuste/ (n)
spärrlosta
  lusteiden sukuun kuuluva kasvi

mäkileinikki /mˈækɪlˌeinɪkːɪ/ (n)
knölsmörblomma
  leinikkien sukuun kuuluva kasvi

mäkitervakko /mˈækɪtˌervakːo/ (n)
tjärblomster
  Suomenkin luonnossa esiintyvä tervakkojen sukuun kuuluva

mäkitupalainen /mˈækɪtˌupalˌainen/ (n)
backstugusittare
  maaseudun palkollisia, jotka 1700-luvun loppupuolelta 1900-luvun alkupuolelle asuivat pienissä vuokratuvissa isäntänsä mailla, ei torppari, v. 1909 lähtien vuokralainen mäkitupa-alueella

mäkärä /mˈækæræ/ (n)
knott
  (eläintiede) mäkäräinen, joukko sääskien lahkon pieniä vertaimeviä hyönteisiä, joita suomessa tavataan noin 20 lajia.

mämmi /mˈæmmɪ/ (n)
memma
  ruisjauhoista valmistettava suomalainen pääsiäisajan perinneruoka

mänty /mˈænty/ (n)
tall
  metsämänty , Pinus-sukuun kuuluva havupuulaji

mäntykasvit /mˈæntykˌasvɪt/ (n)
tallväxter
  Havupuiden luokkaan kuuluva kasviheimo, (Pinaceae)

mäntykukka /mˈæntykˌukːa/ (n)
tallört
  kanervakasvien heimoon kuuluva lehtivihreätön kasvi (Monotropa hypopitys)

mäntymetsä /mˈæntymˌetsæ/ (n)
tallskog
  metsä, jossa kasvaa pääosin mäntyjä; mäntyvaltainen metsä

mäntypuu /mˈæntypuː/ (n)
fura
  männyn puuaines

mäntä /mˈæntæ/ (n)
kolv
  sylinterissä edestakaisin liikkuva lieriömäinen, joskus laattamainen sylinteriin tiiviisti sovitettu kappale, koneenosa, jonka välityksellä sylinterissä oleva kaasu tai neste saa aikaan mekaanista työtä tai jolla siirretään sylinterin kaasua tai nestettä

märehtijä /mˈærehtˌijæ/ (n)
idisslare
  kasvissyöjä, jolla on erikoislaatuinen ruoansulatuskanava monine mahoineen. Erityistuntomerkkeinä hampaaton yläleuka ja nimitystä vastaava syömiskäyttäytyminen, märehtiminen.

märehtiminen /mˈærehtˌimɪnen/ (n)
idisslande
  märehtijöiden etumahoihinsa, pötsiin tai verkkomahaan, nielemän rehun uudelleenpureksiminen

märehtiä /mˈærehtˌiæ/ (v)
idissla
  (märehtijöistä) pureksia ruokansa toiseen kertaan
  miettiä, pohtia

märkä /mˈærkæ/ (adj)
våt, blöt
  sellainen, jossa on paljon nestettä; kosteaa nestepitoisempi

märkä /mˈærkæ/ (n)
var
  kuolleista valkosoluista ja bakteereista tulehdusalueelle muodostunut aine, visva, mätä

märkäpuku /mˈærkæpˌuku/ (n)
våtdräkt
  sukeltajien ym. käyttämä puku, jonka sisään pääsee vettä

mäski /mˈæskɪ/ (n)
mäsk
  maltaiden ja veden seos oluen tai viinan valmistuksessa

mäti /mˈætɪ/ (n)
rom
  kudussa naaraskalan laskemat mätimunat, jotka koiraskala hedelmöittää maidilla

mäyrä /mˈæyræ/ (n)
grävling
  näätäeläimiin kuuluva yleensä metsässä asuva yöeläin (Meles meles), joka syö hyönteisiä, marjoja ja juuria

mäyräkoira /mˈæyrækˌoira/ (n)
tax
  alkuaan mäyräjahtiin jalostettu lyhytjalkainen ja pitkäselkäinen koirarotu, jota käytetään ajo- ja seurakoirana

määkiä /mˈæːkɪæ/ (v)
bräka, blekar
  pitää lampaalle tai vuohelle ominaista ääntä

määritelmä /mˈæːrɪtˌelmæ/ (n)
definition, uttryck
  käsitteen ominaisuuksien lyhyt kielellinen kuvaus, definitio

määrä /mˈæːræ/ (n)
mängd, kvantitet
  paljous, se, missä määrin, kuinka runsaasti jotakin on

määräinen /mˈæːræinen/ (adj)
bestämd, definit
  tunnettua, ennen mainittua osoittava, definiittinen

määräinen artikkeli /mˈæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
bestämd artikel
  pääsanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo pääsanan kieliopillisesti määräisestä muodosta eli siitä että pääsanan ajatellaan olevan tuttu tai tietty

määräinen muoto /mˈæːræinen mˈuoto/ (n)
bestämd form
  määrätty muoto, spesieksen definitiivinen päälaji, joka osoittaa olion tunnetuksi

määrällinen /mˈæːrællɪnen/ (adj)
kvantitative
  määrään liittyvä

määrätietoinen /mˈæːrætˌietoinen/ (adj)
besluten, bestämd, målmedveten
  jolla on selkeä päämäärä

määrätä /mˈæːrætæ/ (v)
reglementera
  antaa määräys, käskeä

mökki /mˈøkːɪ/ (n)
stuga
  maja, pieni, kevyt rakennus oleskelua varten

mölyturpiaali /mˈølytˌurpɪˌaːlɪ/ (n)
större båtstjärt
  mölyturpiaalien lintusuvun nimikkolaji () tai sen yksilö
båtstjärt
  mikä tahansa mölyturpiaalien sukuun () kuuluva varpuslintujen laji tai sellaisen yksilö

mönkijä /mˈøŋkɪjæ/ (n)
fyrhjuling
  tyypillisesti nelipyöräinen, neli- tai takapyörävetoinen, yhdelle tai kahdelle henkilölle tarkoitettu moottoroitu maasto- tai liikenneajoneuvo, joka on suunniteltu kulkemaan vaikeassa maastossa

mönkiä /mˈøŋkɪæ/ (v)
krypa
  liikkua raskaasti maata vasten

möyhentyä /mˈøyhentˌyæ/ (v)
uppluckras
  tulla möyheämmäksi, kuohkeutua

möyhentää /mˈøyhentæː/ (v)
uppluckra
  tehdä möyheämmäksi, kuohkeuttaa

möyheä /mˈøyheæ/ (adj)
lucker
  ilmava, kuohkea, pehmeä

naakka /nˈaːkːa/ (n)
kaja, alika
  pieni tumma varislintu

naali /nˈaːlɪ/ (n)
fjällräv, polarräv
  napakettu (), koiraeläimiin kuuluva, pohjoisella puurajan yläpuolisilla tunturialueilla elävä petoeläin, jonka turkki on talvisin kokonaan valkoinen ja kesäisin ruskeanharmaa

naamiaiset /nˈaːmɪˌaiset/ (n)
maskerad
  juhlat, joihin mennään pukeutuneina naamioihin tai erikoisiin asuihin

naamio /nˈaːmɪo/ (n)
mask
  kasvojen peittämiseen tarkoitettu suoja

naantalilainen /nˈaːntalɪlˌainen/ (n)
nådendalbo
  Pysyvästi Naantalissa asuva henkilö.

naapuri /nˈaːpurɪ/ (n)
granne, nabo
  Olinpaikan tai asunnon lähistön asukas. Rivi- ja kerrostaloissa on myös seinänaapureita.

naapurimaa /nˈaːpurɪmaː/ (n)
grannland, naboland
  valtio, jonka kanssa jollakin toisella valtiolla on yhteinen raja

naapuruus /nˈaːpuruːs/ (n)
grannskap
  se, että on naapuri; naapurin oleminen; naapurien välinen suhde

naara /nˈaːra/ (n)
dragg
  koukku jota käytetään naaraukseen

naaras /nˈaːras/ (n)
hona
  sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, jonka munasolut koiras hedelmöittää

naaraspuoli /nˈaːraspˌuolɪ/ (n)
honkön
  naaras

naava /nˈaːva/ (n)
skägglav
  mikä tahansa naavojen sukuun () kuuluva jäkälien laji tai sellaisen muodostama organismi

naavakka /nˈaːvakːa/ (n)
skägglavskrös
  erityisesti Suomenkin metsissä tavattava

nabob /nˈabob/ (n)
nabob
  eräiden intialaisten 1500–1800-luvun hallitsijoiden nimitys

nadiiri /nˈadɪːrɪ/ (n)
nadir
  näennäisen taivaanpallon se piste, joka on zeniitin vastakkaisella puolella

naftaleeni /nˈaftalˌeːnɪ/ (n)
naftalen
  eräs aromaattinen ohuina voimakkaanhajuisina levyinä kiteytyvä hiilivety

nahkapää /nˈahkapæː/ (n)
skinnskalle
  henkilö, jonka päälaki on ajeltu täysin kaljuksi

nahkiainen /nˈahkɪˌainen/ (n)
nejonöga
  (eläintiede) ympyräsuinen, vedessä elävä kiduksilla hengittävä selkärankainen nahkiaiskalojen lahkon (Petromyzontiformes) vesieläin, jolla on muodonvaihdos. Kalan tapaan se nousee jokeen syksyllä ja kutee keväällä. Munasta kuoriutuu toukka-aste, likomato.
flodnejonöga
  erityisesti Lampetra fluviatilis

nahkuri /nˈahkurɪ/ (n)
garvare
  henkilö, joka käsittelee työkseen nahkaa

naida /nˈaida/ (v)
knulla
  olla seksuaalisessa yhdynnässä jonkun kanssa, rakastella jotakuta

naiivi /nˈaɪːvɪ/ (adj)
naiv
  lapsellinen lapsenomaisen herkkäuskoinen, yksinkertainen

nainen /nˈainen/ (n)
kvinna, dam
  aikuinen naispuolinen ihminen, ihmisnaaras

nainti /nˈaintɪ/ (n)
samlag
  yhdyntä

naiseus /nˈaiseus/ (n)
kvinnlighet
  naisena oleminen; se, että on nainen

naisopettaja /nˈaisopˌetːaja/ (n)
folkskollärarinna, lärarinna
  opettaja, joka on sukupuoleltaan nainen; naispuolinen opettaja

naispalkkaerä /nˈaispalkːˌaeræ/ (n)
kvinnopott
  tulopoliittisessa sopimuksessa tai keskitetyssä työmarkkinasopimuksessa sovittu palkankorotuksen osa, jolla korotetaan naisvaltaisten ammattialojen palkkoja suhteellisesti muita aloja enemmän

naistenpäivä /nˈaistempˌæivæ/ (n)
kvinnodagen
  kansainvälinen naistenpäivä, maaliskuun 8.

naistentautioppi /nˈaistentˌautɪˌopːɪ/ (n)
gynekologi
  gynekologia; lääketieteen ala, joka tutkii ja hoitaa naisen sukupuolielimiä ja niiden sairauksia

naisvihaaja /nˈaisvɪhˌaːja/ (n)
kvinnohatare
  henkilö, joka vihaa naissukupuolta; naisvihan harjoittaja

naittaa /nˈaitːaː/ (v)
gifta bort
  pakottaa joku naimisiin jonkun kanssa

naittaja /nˈaitːaja/ (n)
giftoman
  henkilö, joka naittaa jonkun

naivismi /nˈaivɪsmɪ/ (n)
naivism
  Euroopassa 1900-luvun alussa syntynyt, yksinkertaisuuteen ja vilpittömyyteen pyrkivä esittävän taiteen suuntaus, joka hylkää monet koulutaiteen keinot kuten perspektiivin

naivistinen /nˈaivɪstɪnen/ (adj)
naivistisk
  naivismin mukainen

nakki /nˈakːɪ/ (n)
knackkorv
  nakkimakkara, pienikokoinen vaalea makkara, joka perinteisesti valmistetaan luonnon suolesta tehtyyn kuoreen

nakkikeitto /nˈakːɪkˌeitːo/ (n)
knackkorvssoppa
  keitto, jonka pääasiallinen aines ovat (yleensä paloiksi leikatut) nakit

nakkisämpylä /nˈakːɪsˌæmpylæ/ (n)
varmkorv
  pitkulainen sämpylä, jonka välissä on nakki ja yl. maustekastiketta

naljailu /nˈaljailu/ (n)
gnat, gnatande, tjat, tjatande
  naljaileminen

nalkutus /nˈalkutus/ (n)
hamring, knackning
  nalkuttaminen

nalle /nˈalle/ (n)
nallebjörn
  nallekarhu, pehmonalle

nallekarhu /nˈallekˌarhu/ (n)
nallebjörn
  leikkikalu, joka on valmistettu karvaisesta kankaasta ja täytetty ja muokattu karhua muistuttavaan asuun

nalli /nˈallɪ/ (n)
knallhatt, sprängkapsel, sprängpatron, tändhatt
  pieni iskusta tai lämmöstä herkästi syttyvää ainetta sisältävä kapseli, joka sytyttää isomman räjähteen tai aseen ruudin

namu /nˈamu/ (n)
godis, snack läckerbit
  (puhekieltä) karkki, namunen

namusetä /nˈamusˌetæ/ (n)
ful gubbe
  karamellien avulla lapsia seksisuhteeseen houkutteleva mies; miespuolinen pedofiili

nandu /nˈandu/ (n)
nandu
  mikä hyvänsä Etelä-Amerikassa elävään nandujen heimoon () kuuluva lintu
  , joka on -sukunsa ainoa jäljellä oleva laji

nanosekunti /nˈanosekˌuntɪ/ (n)
nanosekund
  sekunnin miljardisosa eli 10−9 s, tunnus ns

napa /nˈapa/ (n)
navel
  poistetun napanuoran jättämä arpi ihmisen tai muun eläimen mahassa
pol
  Maan pohjoisin tai eteläisin kohta; pohjois- tai etelänapa
  jännitelähteen ääripotentiaalin kontaktit; plus ja miinus
  magneetin voimaviivojen yhdistymispisteet

napa-alue /nˈapaˈalue/ (n)
polarområde, polarregion, polartrakt
  maantieteellistä napaa ympäröivä alue; maapallolla on kaksi napaa, pohjoisnapa ja etelänapa, jolloin ko. alueita on kaksi, napa-alueet ovat kylmiä (napa-alueille on useita eri määritelmiä, voidaan määritellä rajoittuvan pohjoisiin ja eteläisiin napapiireihin)

napajännite /nˈapajˌænnɪte/ (n)
klämspänning, polspänning
  virtalähteen napojen välinen jännite

napajää /nˈapajæː/ (n)
polaris
  maapallon napoja peittävä ikijää

napakenkä /nˈapakˌeŋkæ/ (n)
kabelsko, polplatta, polsko
  akun napaan kytkettävä liitin

napanuora /nˈapanˌuora/ (n)
navelsträng
  sikiön ja istukan yhdistävä yhdysside, jossa kulkee kolme verisuonta

napapiiri /nˈapapˌiːrɪ/ (n)
polcirkel
  leveyspiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon pohjois- tai etelänavasta on sama kuin maapallon akselin kaltevuus, sijainti noin 66 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä; napapiirejä on maapallolla kaksi kappaletta

napina /nˈapɪna/ (n)
gnäll
  (varsinkin epäsuora, vähä-ääninen tai kärjistämätön) sanallinen vastarinta

napinläpi /nˈapɪnlˌæpɪ/ (n)
knapphål
  napinreikä

napitus /nˈapɪtus/ (n)
knäppning
  napittaminen

napolilainen /nˈapolɪlˌainen/ (adj)
neapolitansk
  Napolista peräisin oleva tai Napoliin liittyvä

nappi /nˈapːɪ/ (n)
knapp
  vaatteissa ja muissa tekstiileissä käytettävä kiinnike tai koriste

nappula /nˈapːula/ (n)
knatte, knatting
  painike, kytkin, säädin

narahtaa /nˈarahtaː/ (v)
knarra
  päästää lyhyt nariseva ääni, jollainen kuuluu esimerkiksi rasvaamattomasta saranasta

nardus /nˈardus/ (n)
nardusolja
  siitä saatava hyväntuoksuinen öljy

narkolepsia /nˈarkolˌepsɪa/ (n)
narkolepsi
  pakonomainen torkahtelu

narkomaani /nˈarkomˌaːnɪ/ (n)
narkoman, knarkare
  henkilö joka on riippuvainen huumausaineista

narrata /nˈarrata/ (v)
narra
  puijata, johtaa harhaan, valehdella pienestä asiasta, "puhua puuta heinää"

narratiivi /nˈarratˌiːvɪ/ (n)
narrativ
  kertova esitys jostain asiasta, selostus, kertomus

narsismi /nˈarsɪsmɪ/ (n)
narcissism
  rakentava itsensä rakastaminen
  narsistinen persoonallisuushäiriö

narttu /nˈartːu/ (n)
hynda, tik
  naaraspuolinen koira
hynda, slyna
  loukkaukseksi tarkoitettu luonnehdinta voimakastahtoisesta ja riitelevästä naisesta, joka ei sitoudu perinteisiin sosiaalisiin normeihin

naru /nˈaru/ (n)
snöre, lina
  sitomistarkoituksiin valmistettu yksinkertainen tai kerrattu, tavallisesti kierretty lankamainen tuote

nasaali /nˈasaːlɪ/ (n)
nasal
  nasaalinen äänne, äänne, jota muodostettaessa ilmavirta kulkee nenän kautta

naskali /nˈaskalɪ/ (n)
syl ål
  suutarin työkaluna käyttämä kädensijallinen ohut yleensä hieman käyrä ja litteä piikki, jolla tehdään mm. pohjanahkaan reikiä kenkien ompelua varten; vastaava työkalu kirjansidonnassa
knatte, knatting
  (yleiskieli) leikillinen ilmaus joka tarkoittaa pientä poikaa, nappula

nastarengas /nˈastarˌeŋŋas/ (n)
dubbdäck
  talvirengas, jossa on nastoja

nata /nˈata/ (n)
vingel
  heinäkasveja suvussa

natrium /nˈatrium/ (n)
natrium
  pehmeä, kevyt ja reaktiivinen alkalimetalli

natriumhydroksidi /nˈatriumhˌydroksˌidɪ/ (n)
natriumhydroxid
  lipeä, käytetään mm. pesuaineiden valmistuksessa (NaOH)

natriumkloridi /nˈatriumklˌorɪdɪ/ (n)
natriumklorid
  natriumin suola (NaCl), joka meillä tunnetaan käyttönimillä ruokasuola, keittosuola tai merisuola

natsi /nˈatsɪ/ (n)
nazist
  kansallissosialisti, kansallissosialismin kannattaja; Saksan kansallissosialistisen puolueen jäsen 1919–1945

naudanliha /nˈaudanlˌiha/ (n)
nötkött
  ruoanlaittoon tarkoitettu teurastetun nautaeläimen liha

nauha /nˈauha/ (n)
band
  kapea, litteä punomalla tai kutomalla valmistettu tuote tai muulla tavoin tehty saman muotoinen materiaali

naula /nˈaula/ (n)
spik, nagel
  metallinen tai harvoin puinen terävä kiinnitystarvike, jolla kiinnitetään puuosia toisiinsa; nauloja voidaan käyttää myös taulujen ripustukseen tms.
pund
  vanha painoyksikkö, 32 luotia, noin 450 grammaa. Amerikansuomalaiset ovat käyttäneet myös nimitystä pauna.

naulakko /nˈaulakːo/ (n)
klädställ
  teline, jonka koukkuihin ripustetaan vaatteita; vaatenaulakko

nauraa /nˈauraː/ (v)
skratta, gapskratta
  päästää katkonaista ääntä, naurua, esimerkiksi ilon, hermostuneisuuden tai pilkan osoituksena

naurettava /nˈauretːˌava/ (adj)
löjeväckande
  pelkän naurun arvoinen; sellainen, jota ei ole syytä ottaa vakavasti

nauris /nˈaurɪs/ (n)
majrova
  var. rapa, jo kaskiviljelykaudella kasvatettu viljelykasvi, makeahko juures, joka oli ennen perunaa tärkeä ravintokasvi, nykyisin lähinnä rehukasvi

nauru /nˈauru/ (n)
skratt, garv
  ihmisen tunteenilmaus iloon tai muuhun tunteenpurkaukseen

naurulokki /nˈaurulˌokːɪ/ (n)
skrattmås
  pieni lokki, jonka tunnistaa tummanruskeasta pään etuosasta ()

nauta /nˈauta/ (n)
nöt, nötkreatur
  onttosarvinen märehtijä, jonka lajeja ovat: biisoni, puhveli, kyttyränauta, kesy nauta. Kesyt naudat, kuten lehmä, sonni, hieho, vasikka ovat varsinaisia nautoja

nautaeläin /nˈautaelæin/ (n)
nötkreatur
  jokin onttosarvisten Bovinae alaheimoon kuuluva märehtijä

nautakarja /nˈautakˌarja/ (n)
nötkreatur, nötboskap
  karjatalouden tuotantoeläiminä pidetyt nautaeläimet

nauttia /nˈautːɪa/ (v)
njuta
  tuntea mielihyvää, kokea nautinto

nauvolainen /nˈauvolˌainen/ (n)
nagubo
  Pysyvästi Nauvossa asuva henkilö.

nau’unta /nˈauunta/ (n)
jamande, jamning
  naukumisen ääni

navetta /nˈavetːa/ (n)
ladugård, lagård
  eläinsuoja lehmille ja muulle nautakarjalle

navigaattori /nˈavɪɡˌaːtːorɪ/ (n)
navigatör
  vesialuksen tai ilma-aluksen suunnistuksesta vastaava henkilö; lentosuunnistaja

neekeri /nˈeːkerɪ/ (n)
neger
  afrikkalaisperäinen tummaihoinen henkilö

nefroni /nˈefronɪ/ (n)
nefron
  verta suodattava munuaisen toimintayksikkö, joita on ihmisellä noin miljoona kummassakin munuaisessa

negaatio /nˈeɡaːtˌio/ (n)
negation
  kieltäminen

negatiivi /nˈeɡatˌiːvɪ/ (n)
negativ
  kuvan, esimerkiksi valokuvan tai elokuvan valmistuksessa tehtävä raakakappale, jossa valoisuus ja usein myös värit ovat päinvastaiset kuin valmiissa kuvassa eli positiivissa

neidonkenkä /nˈeidoŋkˌeŋkæ/ (n)
norna
  (erityisesti) neidonkenkien sukuun kuuluva

neidonvaippa /nˈeidonvˌaipːa/ (n)
knipprot
  eräs kämmekkäkasvien suku ()

neilikka /nˈeilɪkːa/ (n)
nejlika
  Dianthus-suvun kasvi

neiti /nˈeitɪ/ (n)
fröken
  naimaton nuori nainen

neitsyt /nˈeitsyt/ (adj)
jungfrulig
  sukupuolisesti koskematon

neitsyt /nˈeitsyt/ (n)
jungfru, oskuld
  henkilö, yleensä nainen, joka ei ole koskaan ollut sukupuoliyhteydessä

neitsyys /nˈeitsyːs/ (n)
jungfrudom, oskuld mödom
  neitsyenä olo, koskemattomuus

nekrofilia /nˈekrofˌilɪa/ (n)
nekrofili
  seksuaalisen kiinnostuksen kohdistuminen kuolleisiin, ruumiisiin

nekrotisoiva /nˈekrotɪsˌoiva/ (adj)
nekrotiserande
  kuolioitumista aiheuttava

nekrotisoiva faskiitti /nˈekrotɪsˌoiva fˈaskɪːtːɪ/ (n)
nekrotiserande fasciit
  A-tyypin streptokokkibakteerin () aiheuttama hengenvaarallinen tartuntatauti, joka nimestään huolimatta leviää faskian lisäksi helposti elimistön muihinkin pehmytkudoksiin

nektari /nˈektarɪ/ (n)
nektar
  soseuttamalla valmistettu sakea hedelmä- tai marjajuoma, joka sisältää hedelmälihaa

neli /nˈelɪ/ (n)
galopp, fyrsprång, karriär
  kiitolaukka, hevosen nopein askellaji

neliapila /nˈelɪˌapɪla/ (n)
fyrklöver
  apilan epätavallinen nelilehdykkäinen muunnos t. sitä muistuttava kuvio

nelikko /nˈelɪkːo/ (n)
fjärding
  vanha ruotsalainen tilavuusmitta, Suomessa nyk. 30 litraa
  nelikon vetoinen puuastia

nelikulmio /nˈelɪkˌulmɪo/ (n)
fyrhörning, fyrkant
  monikulmio, jossa on neljä sivua ja neljä kulmaa.

neliö /nˈelɪø/ (n)
kvadrat
  säännöllinen nelikulmio; suorakulmio, jonka sivut ovat yhtä pitkät keskenään
  toinen potenssi

neliömetri /nˈelɪømˌetrɪ/ (n)
kvadratmeter
  pinta-alan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m²

neljäkäs /nˈeljækæs/ (n)
romb
  (geometria) suunnikas, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä

neljännesvuosi /nˈeljænnˌesvuosɪ/ (n)
kvartal
  vuoden neljäsosa; kolme kuukautta; 13 viikkoa

neljäsosanuotti /nˈeljæsˌosanˌuotːɪ/ (n)
fjärdedelsnot
  ¹/₄-nuotti, kahden kahdeksasosanuotin ja puolen puolinuotin pituinen nuotti. Jos tahtiosoituksen alempi numero on 4, ylempi kertoo yhden tahdin neljäsosanuottien määrän. Esim. ³/₄-tahtilajissa kolme.

nelma /nˈelma/ (n)
vitlax
  siikojen alaheimoon kuuluva lohikalojen laji () tai sen yksilö

nelonen /nˈelonen/ (n)
fyra
  numeroa neljä vastaava substantiivi, luku 4; numerolla neljä merkitty tai järjestetty

neloset /nˈeloset/ (n)
fyrtal
  pokerissa pelikäsi, jossa on neljä samanarvoista korttia: K♣ K♠ K♦ K♥ 3♠

nenä /nˈenæ/ (n)
näsa
  keskellä ihmisen kasvoja sijaitseva ruumiinosa, joka aistii hajuärsykkeitä, kosteuttaa ja puhdistaa hengityselimistöön tulevaa sisäänhengitysilmaa

nenäkäs /nˈenækæs/ (adj)
näsvis
  näsäviisas, viisasteleva

nenäliina /nˈenælˌiːna/ (n)
näsduk
  nenän niistämiseen käytettävä paperi- tai kangasliina

nenäluu /nˈenæluː/ (n)
näsben
  toinen nenän harjan muodostavasta kahdestä pienestä luista

nenänuuska /nˈenænˌuːska/ (n)
luktsnus
  jauhemainen tupakkatuote, jota nuuskataan nenään

nenätti /nˈenætːɪ/ (n)
fräne
  mikä tahansa nenättien suvun () kasvi

nenätön /nˈenætøn/ (adj)
näslös
  sellainen, jolla ei ole nenää

nenäverenvuoto /nˈenæverˌenvuoto/ (n)
näsblod
  veren vuotaminen nenästä

neodyymi /nˈeodˌyːmɪ/ (n)
neodym
  eräs lantanoideihin kuuluva alkuaine

neoklassismi /nˈeoklˌassɪsmɪ/ (n)
neoklassicism
  taiteessa erityisesti 1900-luvulla vaikuttanut genre

neologismi /nˈeoloɡˌismɪ/ (n)
neologism
  uudissana

neon /nˈeon/ (n)
neon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine

neosalvarsaani /nˈeosˌalvarsˌaːnɪ/ (n)
neoarsfenamin
  historiallisesti kupan hoitoon käytetty antibiootti, joka oli edeltäjäänsä salvarsaania lääkkeellisesti hieman tehottomampi, mutta potilaalle turvallisempi

nepotismi /nˈepotˌismɪ/ (n)
nepotism
  sukulaisen suosiminen työtehtävään tai vastaavaan otettaessa

neptunium /nˈeptunium/ (n)
neptunium
  eräs radioaktiivinen alkuaine

nertsi /nˈertsɪ/ (n)
nerts
  aiemmin vesikosta ja sen sukulaislajeista, kuten minkistä, käytetty nimitys

neste /nˈeste/ (n)
vätska
  juoksevassa olomuodossa oleva aine

nestekidenäyttö /nˈestekˌidenˌæytːø/ (n)
LCD-skärm
  näyttö, joka koostuu nestekiteistä sekä taustavalosta ja perustuu nestekiteen kykyyn estää tai mahdollistaa taustavalosta suuntautuvan valon kulku nestekiteen läpi

neula /nˈeula/ (n)
nål
  metallinen, ohut ja teräväpäinen työkalu, jota käytetään ompeluun tai kiinnittämään kankaita

neulanen /nˈeulanen/ (n)
barr
  havupuun kapea lehti

neulansilmä /nˈeulansˌilmæ/ (n)
nålsöga
  neulan tylpässä päässä oleva aukko, johon lanka pujotetaan
  ahdas pikkuportti kaupungin muurissa pääportin läheisyydessä

neulos /nˈeulos/ (n)
stickad vara, trikåvävnad
  tekstiilikuituisten silmukoiden avulla muodostettu tekstiilituote

neurologia /nˈeurolˌoɡɪa/ (n)
neurologi
  aivojen ja hermoston orgaanisia sairauksia tutkiva lääketieteen osa-alue

neuroosi /nˈeuroːsɪ/ (n)
neuros
  kattokäsite lieville psykiatrisille sairauksille, joissa todellisuudentaju on vääristynyt, mutta ei esiinny harha-ajatuksia eikä -aistimuksia

neuroottinen /nˈeuroːtːɪnen/ (adj)
neurotisk
  neuroosiin liittyvä tai kuuluva

neurotiede /nˈeurotˌiede/ (n)
neurovetenskap
  tieteenala, joka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta

neutri /nˈeutrɪ/ (n)
neutrum
  sanojen kieliopillinen sukupuolineutraali luokka kielissä, joissa käytetään suvun ilmaisevia artikkeleita

neutroni /nˈeutronɪ/ (n)
neutron
  sähkövaraukseton nukleoni, joka lähes poikkeuksetta yhdessä protoneiden kanssa muodostaa atomiytimen; yksi baryoneista ja koostuu kolmesta kvarkista

neutronitähti /nˈeutronɪtˌæhtɪ/ (n)
neutronstjärna
  gravitaation vaikutuksesta kokoon luhistunut pienikokoinen tähti, jonka aine koostuu pääasiassa neutroneista

neuvo /nˈeuvo/ (n)
råd
  saatu tai annettu hyödyllinen ohje

neuvonta /nˈeuvonta/ (n)
information
  Paikka mistä saa tietoa ja opastusta, infopiste, neuvontapiste

neuvosto /nˈeuvosto/ (n)
råd
  yhtiön, työpaikan, valtion tms. päättävä tai neuvoa-antava elin

neuvottelu /nˈeuvotːˌelu/ (n)
förhandling, underhandling, palaver, rådplägning, överläggning
  keskustelu asiasta sopimiseksi

neva /nˈeva/ (n)
mosse
  yksi suotyypeistä, neva on yleensä puuton.

newtonmetri /nˈevtonmˌetrɪ/ (n)
newtonmeter
  vääntömomentin ja momentin SI-järjestelmän mukainen yksikkö

niasiini /nˈiasˌiːnɪ/ (n)
niacin
  nikotiinihappo

nielu /nˈielu/ (n)
svalg
  suuontelon ruokatorveen yhdistävä ruoansulatuskanavan osa

nielurisa /nˈielurˌisa/ (n)
tonsill
  etumaisen ja takimmaisen kitakaaren molemmin puolin suun takaosassa sijaitseva imukudoskeräytymä

niemi /nˈiemɪ/ (n)
kap, udde, landstunga
  vesialueeseen työntyvä maakaistale t. maakieleke

niemimaa /nˈiemɪmaː/ (n)
halvö
  mantereesta mereen pistävä laaja maa-alue

nieriä /nˈierɪæ/ (n)
röding
  rautu (), kylmissä vesissä elävä lohikala

niiaus /nˈiːaus/ (n)
nigning
  naisten kunnioittava tervehdys polviaan notkistaen

niilinahven /nˈiːlɪnˌahven/ (n)
Nilabborre
  laajalle Afrikassa levinnyt makeanveden kala

niin /nˈiːn/ (adv)
så
  sillä tavalla

niitty /nˈiːtːy/ (n)
äng
  luonnontilainen aukea, jossa kasvaa niittykukkia ja heiniä

niittyhumala /nˈiːtːyhˌumala/ (n)
brunört
  ahoniittyhumala, huulikukkaiskasveihin kuuluva matala sinikukkainen ruoho ()

niittyleinikki /nˈiːtːylˌeinɪkːɪ/ (n)
smörblomma
  keltakukkainen 30–60 sentin pituinen kasvi Ranunculus acris, jonka kukassa on tavallisesti viisi terälehteä

niittymari /nˈiːtːymˌarɪ/ (n)
östmariska
  marin makrokielen kielen toinen, yleisempi pääkieli, kielitunnus mhr, myös itämari

niittymesiangervo /nˈiːtːymˌesɪˌaŋŋervo/ (n)
älggräs
  Suomenkin luonnossa esiintyvä mesiangervojen sukuun kuuluva kasvi

niittynurmikka /nˈiːtːynˌurmɪkːa/ (n)
ängsgröe
  nurmikoitten sukuun kuuluva tuulipölytteinen yleinen monivuotinen heinäkasvi

niittynätkelmä /nˈiːtːynˌætkelmæ/ (n)
gulvial
  Suomenkin luonnossa esiintyvä nätkelmien sukuun kuuluva kasvi

niittyräpelö /nˈiːtːyrˌæpelø/ (n)
darrgräs
  räpelöiden sukuun kuuluva kasvi

niitynurmikka /nˈiːtynˌurmɪkːa/ (n)
ängsgröe
  nurmikoiden sukuun kuuluva kasvi

nikama /nˈikama/ (n)
kota, ryggkota
  epäsäännöllisen muotoinen moniulokkeinen luu, joista selkäranka muodostuu ()

nikamavälilevy /nˈikamˌavælˌilevy/ (n)
intervertebraldisk
  selkärangan nikamien runkojen välissä sijaisevia rustoja ()

nikkeli /nˈikːelɪ/ (n)
nickel
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine. Nikkelin kemiallinen merkki on Ni.

nikotella /nˈikotella/ (v)
hicka
  hikata, hikotella

nikotiini /nˈikotˌiːnɪ/ (n)
nikotin
  tupakoista (Nicotiana) saatava myrkyllinen alkaloidi

nikotiiniton /nˈikotˌiːnɪton/ (adj)
nikotinfri
  sellainen, joka ei sisällä nikotiinia

nilkka /nˈilkːa/ (n)
vrist, ankel
  nivel säären ja jalkaterän välissä

nilviäinen /nˈilvɪˌæinen/ (n)
blötdjur
  tavallisesti pehmeäruumiisten yksineuvoisten suvullisesti lisääntyvien kaikissa maailman merissä, jonkin verran sisävesissä ja osa maalla olevien, vaihtelevan kokoisten selkärangattomien suuren kokonaisuuden, eläinkunnan pääjakson Mollusca edustaja

nimellisarvo /nˈimellɪsˌarvo/ (n)
nominalvärde
  hyödykkeen nimellinen arvo

nimelliskorko /nˈimellˌiskorko/ (n)
nominell ränta
  sopimusehdoissa määritelty korkokanta; jos nimelliskorosta vähennetään inflaation vaikutus, saadaan reaalikorko

nimetä /nˈimetæ/ (v)
namnge
  antaa nimeksi

nimetön /nˈimetøn/ (adj)
namnlös
  ilman nimeä oleva, sellainen jolla tai millä ei ole nimeä

nimetön /nˈimetøn/ (n)
ringfinger
  sormi ihmisen kädessä keskisormen ja pikkusormen välissä

nimi /nˈimɪ/ (n)
namn
  käsitteen pelkistetty verbaalinen kuvaus, sovittu nimitys. Nimet luokitellaan nimisanoihin eli substantiiveihin ja luonteensa mukaisesti siellä alaryhmiin.

nimiavaruus /nˈimɪˌavaruːs/ (n)
namnrymd
  formaalin kielen symboleja ryhmäksi sitova määritelmä, jonka sisältö voidaan ottaa käyttöön kokonaan tai nimi kerrallaan

nimikilpailu /nˈimɪkˌilpailu/ (n)
namntävling
  kilpailu, jossa etsitään jollekin nimeä vastaanottamalla nimiehdotuksia ja valitsemalla niistä paras

nimipäivä /nˈimɪpˌæivæ/ (n)
nammsdag
  eri kalentereissa tietylle etunimelle omistettu päivä. Eri maissa ja kulttuureissa nimipäivän merkitys vaihtelee.

nimismies /nˈimɪsmies/ (n)
länsman
  pitäjän luottamusmieheksi valittu talonpoika

nimittäin /nˈimɪtːæin/ (adv)
nämligen, det vill säga
  sana, jota seuraa tarkennus edellä sanottuun

nimittäjä /nˈimɪtːˌæjæ/ (n)
nämnare
  murtoluvussa jakoviivan alapuolella oleva luku tai lauseke

nimittää /nˈimɪtːæː/ (v)
betitla, tillsätta
  antaa jollekin nimi tai nimitys; asettaa johonkin nimettyyn tehtävään
benämna
  kutsua jollakin nimellä.

nimiäiset /nˈimɪˌæiset/ (n)
namngivning
  tilaisuus, jossa uskonnottomalle henkilölle annetaan nimi

niobium /nˈiobium/ (n)
niob
  eräs alkuaine

nippuside /nˈipːusˌide/ (n)
buntband
  muovinen kiinnike, jota käytetään sähköjohtojen niputtamiseen

nirso /nˈirso/ (adj)
kräsen, grätten
  (esim. ruoan suhteen) vaativa, valikoiva, turhantarkka

niska /nˈiska/ (n)
nacke
  kaulan takaosa; ruumiinosa selkäpuolella pään ja vartalon välillä

nissi /nˈissɪ/ (n)
nisch
  syvennys seinässä ikkunaa, uunia, patsasta t. koriste-esinettä varten

nisán /nˈisan/ (n)
nisán
  nisánkuu, nisán-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi adar- ja ijjár-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin maalis-huhtikuussa

nisäkäs /nˈisækæs/ (n)
däggdjur
  imettäväinen; selkäjänteisten nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläin, joka imettää poikasiaan

nitoja /nˈitoja/ (n)
häftapparat
  (arkikieltä) nitomalaite

nitroselluloosa /nˈitrosˌellulˌoːsa/ (n)
nitrocellulosa
  selluloosaa nitraamalla valmistettu herkästi syttyvä ja nopeasti palava iskuherkkä aine, jota käytetään mm. savuttoman ruudin valmistukseen

nivel /nˈivel/ (n)
led
  (anatomia) kahden toisiinsa liittyvän tukirangan osan liikkuva tai kiinteä liitos

nivelbussi /nˈivelbˌussɪ/ (n)
ledbuss
  pitkä linja-auto, jonka runko ja kori on ohjattavuuden parantamiseksi jaettu osiin nivelrakenteella

niveljalkainen /nˈiveljˌalkainen/ (n)
leddjur
  -pääjakson eläin

niveljalkaiset /nˈiveljˌalkaiset/ (n)
leddjur
  eläinkunnan suurin pääjakso,

nivelkierukka /nˈivelkˌierukːa/ (n)
menisk
  polvinivelen välissä olevat kaksi C:muotoista rustokappaletta ()

nivelmato /nˈivelmˌato/ (n)
ringmask
  -pääjakson jaokkeisia matoja

nivelnukke /nˈivelnˌukːe/ (n)
ledadocka
  pieni puusta valmistettu ihmisen tai eläimen muotoinen taiteilijan apuväline, jonka asentoja voi muuttaa nivelistä taivuttamalla

nivelpussi /nˈivelpˌussɪ/ (n)
ledkapsel
  (anatomia) nivelonteloa ympäröivä pussi

nivelraitiovaunu /nˈivelrˌaitɪovˌaunu/ (n)
ledspårvagn
  pitkä raitiovaunu, jonka runko ja kori on jaettu osiin nivelrakenteella

nivelside /nˈivelsˌide/ (n)
ledband, ligament
  säikeinen, runsaasti kollageenia sisältävä sidekudos, joka yhdistää kaksi nivelen liittämää luuta toisiinsa ja pitää niveltä koossa

niverävaahtera /nˈiverævˌaːhtera/ (n)
näverlönn
  pensaana ja pienenä puuna Keski-Euroopassa kasvava vaahteroiden sukuun () kuuluva vaahterakasvien laji () tai sen yksilö

nivunen /nˈivunen/ (n)
ljumske
  symmetrisesti reisien sisäpuolilla jalan ja vartalon liittymäkohdassa sijaitseva myös nivusseuduksi kutsuttu alue, ihmisellä suoliluun etukärjen, häpyluun reunan, vatsan ja reiden väliin jäävä alue

njandža /njˈandʒa/ (n)
chichewa#Ruotsi
  Malawissa, Mosambikissa, Sambiassa ja Zimbabwessa puhuttava bantukieli (kielitunnus: nya)

nobelium /nˈobelium/ (n)
nobelium
  eräs alkuaine

noidannuoli /nˈoidannˌuolɪ/ (n)
ryggskott
  äkillinen selkäkipu, tunnetaan myös latinankielisellä nimellä lumbago

noin /nˈoin/ (adv)
cirka, ungefär, omkring
  likimain, suunnilleen; lyhenne on n.

noja /nˈoja/ (n)
stöd
  jokin, jota vasten voi nojata

nojatuoli /nˈojatˌuolɪ/ (n)
fåtölj, länstol
  suuri yl. pehmustettu tuoli, jossa on takana selkänoja ja istuinosan molemmin puolin käsinojat

nojautua /nˈojautˌua/ (v)
stödja
  etsiä tai ottaa tukea, m. abstr.

noki /nˈokɪ/ (n)
sot
  epätäydellisestä palamisesta syntyvä hienojakoinen hiili

nokinen /nˈokɪnen/ (adj)
sotig
  noen peittämä

nokka /nˈokːa/ (n)
näbb
  linnun tai nokkaeläimen ulkoneva sarveisaineesta muodostunut leukaosa
pip
  avonaisen astian laidassa oleva ulkonema, joka helpottaa nesteen kaatamista astiasta

nokkaeläimet /nˈokːaelˌæimet/ (n)
kloakdjur
  eräs munivien nisäkkäiden alaluokkaan kuuluva nisäkäslahko ()

nokkaeläin /nˈokːaelæin/ (n)
kloakdjur
  mikä tahansa nokkaeläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

nokkahuilu /nˈokːahwˌilu/ (n)
blockflöjt
  soittimen päässä olevaan suukappaleeseen puhallettava huilu, päästä puhallettava huilu

nokkakala /nˈokːakˌala/ (n)
näppgädda, näbbgädda
  eräs nokkakaloihin kuuluva pitkä ja laiha kalalaji () tai sen yksilö

nokkakolari /nˈokːakˌolarɪ/ (n)
frontalkrock
  autojen törmääminen toisiinsa keulat edellä

nokkasiili /nˈokːasˌiːlɪ/ (n)
myrpiggsvin
  nokkaeläimiin kuuluva Australiassa ja Tasmaniassa elävä siiliä muistuttava eläin ()

nokkavalas /nˈokːavalas/ (n)
näbbval
  nokkavalaiden heimoon () kuuluva valas

nokkonen /nˈokːonen/ (n)
brännässla, nässla
  isonokkonen, eräs runsastyppistä maata rakastava kasvi, joka tunnetaan siitä että sen lehdissä on poltetta aihettavia piikkejä (Urtica dioica)

nokkosperhonen /nˈokːospˌerhonen/ (n)
nässelfjäril
  tunnettu euraasialainen toukkana nokkosia syövä punaoranssi päiväperhonen

nokturno /nˈokturno/ (n)
nocturne#Ruotsi
  yöllistä tunnelmaa kuvaava sävellysmuoto

nolla /nˈolla/ (n)
nolla
  nollan numero, numeromerkki 0
  jonkin joka on mitätön, arvoton

nollata /nˈollata/ (v)
nollställa
  asettaa nollaksi

nolostua /nˈolostˌua/ (v)
bli flat, bli snopen, bli stukad
  tulla noloksi

nomadi /nˈomadɪ/ (n)
nomad
  paimentolainen tai muu liikkuvaa elämää viettävä muttei karjaa kasvattava ihminen

nominaalimuoto /nˈomɪnˌaːlɪmˌuoto/ (n)
infinitivform, nominalform
  infiniittimuoto, verbin nominin kaltainen taivutusmuoto, taipuu nominin tavoin.

nominatiivi /nˈomɪnatˌiːvɪ/ (n)
nominativ
  nominin perusmuoto

nomini /nˈomɪnɪ/ (n)
nomen
  sana, joka taipuu sijamuodoissa sekä yksikössä ja monikossa

nooni /nˈoːnɪ/ (n)
nona
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja sekunnin (pieni 13 ja suuri 14 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

noormarkkulainen /nˈoːrmarkːulˌainen/ (n)
norrmarkbo
  Pysyvästi Noormarkussa asuva henkilö.

nootti /nˈoːtːɪ/ (n)
not
  valtion kirjallinen tiedonanto tai kysymys toiselle valtiolle

nopea /nˈopea/ (adj)
snabb, kvick, hastig, rask, rapp, snar
  sellainen, jolla on suuri nopeus

nopeasti /nˈopeˌastɪ/ (adv)
snabbt, fort, kvickt
  suurella nopeudella

nopeaälyinen /nˈopeˌaælˌyinen/ (adj)
kvicktänkt, snabbtänkt
  nopeasti tajuava, nokkela

nopeus /nˈopeus/ (n)
hastighet
  vektorisuure, joka ilmaisee liikkeen määrän ja suunnan; paikan muutos tietyssä ajassa, aikayksikössä kuljettu matka; yksikkö metriä sekunnissa (m/s)

nopeuslasku /nˈopeuslˌasku/ (n)
speedski
  urheilulaji, jossa pyritään rinnettä suksilla laskettaessa saavuttamaan mittauspisteiden välillä mahdollisimman suuri keskinopeus

nopeusmittari /nˈopeusmˌitːarɪ/ (n)
hastighetsmätare
  nopeutta mittaava laite, takometri

noppa /nˈopːa/ (n)
tärning
  arpakuutio eli peleissä ja leikeissä käytetty satunnaistuloksia antava viskeltävä tahokas esine

noradrenaliini /nˈoradrˌenalˌiːnɪ/ (n)
noradrenalin
  eräs keskushermoston välittäjäaine

norja /nˈorja/ (adj)
smidig
  notkea, taipuisa, vetreä (esiintyy eritoten runokielessä).

norja /nˈorja/ (n)
norska
  norjan kieli, Norjassa puhuttava taustaltaa germaanis-skandinaavinen kieli (kielitunnus: no)

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (adj)
norsk
  Norjasta peräisin oleva tai Norjaan liittyvä

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (n)
norrman, norska, Norge
  pysyvästi Norjassa asuva henkilö

norjankielinen /nˈorjaŋkˌielɪnen/ (adj)
noerskspråkig, norsk, norsktalande
  norjan kieltä puhuva, norjaa puhuva.
noerskspråkig, norsk
  norjaksi esitetty tai tapahtuva, norjan kielellä oleva.

norjanvuonohevonen /nˈorjanvˌuonohˌevonen/ (n)
fjordhäst
  eräs hevosrotu

norkko /nˈorkːo/ (n)
hänge
  velttolapakkoinen tähkää muistuttava puun riippuva kukinto

normaali /nˈormaːlɪ/ (adj)
normal
  säännönmukainen, odotuksia vastaava, hyväksyttävä, tavanomainen

normaali /nˈormaːlɪ/ (n)
normal
  suoraa tai tasoa vastaan kohtisuora suora tai vektori
  ohjeeksi tarkoitettu tyypitetty malli, esikuva tai esine

normaalijakauma /nˈormaːlˌijakˌauma/ (n)
normalfördelning
  eräs jakauma, jossa sen vasemmalla ja oikealla puolella on saman verran alkioita ja alkiot keskittyvät keskiarvon ympärille symmetrisesti

normi /nˈormɪ/ (n)
norm
  sääntö, määräys, ohje, periaate, malli

norppa /nˈorpːa/ (n)
vikare
  pohjoisilla merialueilla ja reliktinä eräissä sisävesissä elävä hyljelaji ()

norsu /nˈorsu/ (n)
elefant
  elefantti, suurin maalla elävä nisäkäs ()

norsunluu /nˈorsunluː/ (n)
elfenben
  norsun syöksyhampaiden kova luu

norsunluutorni /nˈorsunlˌuːtornɪ/ (n)
elfenbenstorn
  todellisesta elämästä irrallaan oleva toimielin tai instituutio, joka usein pyrkii ohjaamaan, kritisoimaan tai muuten vaikuttamaan yhteiskunnan tai yhteisön toimintaan; organisaatiossa ylempänä olevista toimielimistä tai teoreetikoista käytetty halventava ilmaus

nostaa /nˈostaː/ (v)
lyfta, höja
  siirtää tai laittaa ylemmäs; saada nousemaan ylös, ilmaan
taga upp
  kerätä sato maan alta
lätta
  (merenkulku) nostaa ankkuri
hissa
  (merenkulku) nostaa purjeet, levittää purjeet

nostalgia /nˈostalɡˌia/ (n)
nostalgi
  menneen ikävöinti, kaiho ja haikeus

noste /nˈoste/ (n)
flytkraft
  (fysiikka) Arkhimeden lain mukaisesti nesteeseen tai kaasuun upotettuun kappaleeseen suoraan ylöspäin vaikuttava voima

nostosilta /nˈostosˌilta/ (n)
klaffbro, lyftbro
  avattava silta, jonka kansi nousee koneiston avulla pystyyn niin, että silta-aukko vapautuu alusten kuljettavaksi

noteerata /nˈoteːrˌata/ (v)
notera
  määrittää hinta pörssissä; olla kaupan pörssissä
uppmärksamma, observera
  panna merkille, huomioida

nousiaislainen /nˈousɪˌaislainen/ (n)
nousiaisbo
  Pysyvästi Nousiaisissa asuva henkilö.

nousta /nˈousta/ (v)
stiga
  liikkua ylöspäin tai ylemmäs, kohota

nousukas /nˈousukas/ (n)
uppkomling
  henkilö, jonka varallisuus, yhteiskunnallinen asema tai maine on nopeassa ajassa huomattavasti kohentunut, mutta joka ei saa osakseen samaa kunnioitusta ja arvostusta kuin muut tässä asemassa olevat

noutaa /nˈoutaː/ (v)
apportera
  käydä hakemassa, hakea

noutopöytä /nˈoutopˌøytæ/ (n)
buffé
  tarjoilutapa, jossa ruoat ja juomat haetaan erilliseltä pöydältä tai eri pöydiltä ja nautitaan muussa pöydässä; buffet, (arkikieltä) seisova pöytä

nuha /nˈuha/ (n)
snuva
  nenän limakalvojen tulehdus, joka aiheuttaa liman vuotamista nenästä

nuhteettomuus /nˈuhteːtːomuːs/ (n)
oklanderlighet
  se, että on nuhteeton

nuija /nwˈija/ (n)
stridsklubba
  muinoin sodassa käytetty puinen lyömäase
klubba, ordförandeklubba
  kokouksen johtamiseen käytettävä merkinantoväline, puheenjohtajan nuija
biffklubba
  ruoanlaitossa käytettävä työkalu, lihanuija
idiot
  typerys, ääliö, juntti, bimbo

nuijapää /nwˈijapæː/ (n)
grodyngel, yngel
  sammakkoeläinten vedessä elävä raajaton poikasvaihe

nukahtaa /nˈukahtaː/ (v)
somna
  vaipua uneen

nukkanen /nˈukːanen/ (n)
slemhorn
  nukkasten suvun () limasieni

nukkehallitus /nˈukːehˌallɪtus/ (n)
marionettregering
  maan hallitus, jonka jäsenet ovat vieraan vallan valitsemia ja ohjailemia; marionettihallitus

nukkekoti /nˈukːekˌotɪ/ (n)
dockskåp, dockhus
  pieni leikkitalo, jossa on pienoiskokoisia huonekaluja ja muita tavaroita, nukketalo

nukkua /nˈukːua/ (v)
sova
  olla unessa

nukkuja /nˈukːuja/ (n)
sovare
  henkilö, joka nukkuu

nukkumaanmenoaika /nˈukːumˌaːnmenoˌaika/ (n)
läggdags, sängdags
  aika, jolloin mennään nukkumaan

nukkumalähiö /nˈukːumˌalæhˌiø/ (n)
sovstad
  lähiö, jossa ei ole työpaikkoja

nukkuvien puolue /nˈukːuviem pˈuolue/ (n)
soffliggarpartiet
  äänioikeutettu kansanosa, joka ei tavallisesti äänestä vaaleissa, mutta josta jotkut saattaisivat herätä äänestämään; jäsenet ovat nukkuvia äänestäjiä

nukleiinihappo /nˈukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
nukleinsyra
  DNA tai RNA

nukleoni /nˈukleˌonɪ/ (n)
nukleon
  yhteisnimitys atomiytimen rakenneosille, protoneille ja neutroneille

nukutus /nˈukutus/ (n)
narkos
  narkoosi; anestesiologinen kivunpoistomenetelmä; toimenpide, jossa anestesia-aineen avulla potilas saatetaan tiedottomaksi aistituntemusten lamaamiseksi

numeraali /nˈumerˌaːlɪ/ (n)
räkneord
  nomineihin kuuluva lukusana, joka voidaan ilmaista myös numeromerkein; jaetaan kahteen ryhmään, kardinaalilukuihin ja ordinaalilukuihin

numero /nˈumero/ (n)
siffra
  kirjoitusjärjestelmässä oleva tietyn lukusanan eli numeraalin esittämiseksi sovittu merkki, numeromerkki
nummer
  numeroin (1) tehty merkintä, joka kuvaa erilaisissa järjestelmissä asemaa, kokoa, osaa, sijaintia tai muuta yksilöintiä, usein kirjainten yhteydessä käytetty symboli
  ohjelmanumero, esitys

numismaatikko /nˈumɪsmˌaːtɪkːo/ (n)
numismatiker
  henkilö joka harjoittaa tai harrastaa numismatiikkaa

numismatiikka /nˈumɪsmatˌiːkːa/ (n)
numismatik
  historian tutkimusta tukeva erityisesti metallirahoja, mutta myös muita maksuvälineitä ja mitaleja käsittelevä tiede

nummikellokanerva /nˈummɪkˌellokanˌerva/ (n)
klockljung
  kellokanervien sukuun kuuluva kasvi

nummikirvinen /nˈummɪkˌirvɪnen/ (n)
fältpiplärka
  eräs Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu

nummikuisma /nˈummɪkwˌisma/ (n)
praktmansblod
  kuismien sukuun kuuluva kasvi

nuohooja /nˈuohoːja/ (n)
sotare
  savupiippuja ja tulisijoja työkseen puhdistava henkilö

nuokkuhelmikkä /nˈuokːuhˌelmɪkːæ/ (n)
bergslok
  Suomenkin luonnossa esiintyvä helmiköiden sukuun kuuluva kasvi

nuokkukohokki /nˈuokːukohˌokːɪ/ (n)
backglim
  kohokkien sukuun kuuluva kasvi

nuokkurikko /nˈuokːurˌikːo/ (n)
knoppbräcka
  rikkojen sukuun kuuluva kasvi

nuoli /nˈuolɪ/ (n)
pil
  teräväkärkinen, jousessa käytettävä ammus

nuolijuuri /nˈuolɪjˌuːrɪ/ (n)
arrowrot
  eräs trooppinen kasvi, jonka juurimukuloista valmistetaan arrowjuurijauhoa

nuolityvinen /nˈuolɪtˌyvɪnen/ (adj)
pillik
  (lehdestä) jonka tyvessä on kaksi terävää varrensuuntaista väkästä

nuolla /nˈuolla/ (v)
slicka
  kosketella kielellään

nuori /nˈuorɪ/ (adj)
ung
  sellainen, jolla on alhainen ikä tai, jolla on vähäinen määrä elettyjä vuosia. Hyvin nuoria saatetaan kutsua pieniksi, eikä aina koon mukaan.

nuoruus /nˈuoruːs/ (n)
ungdom
  ihmisen ikäkausi lapsuuden ja aikuisuuden välillä, aika jolloin ihminen on nuori

nuotankives /nˈuotaŋkɪves/ (n)
notsänka
  verkonpaino

nuotio /nˈuotɪo/ (n)
lägereld
  avoimeen paikkaan ilman kiinteätä tulisijaa sytytetty kontrolloitu, pienehkö tuli

nuotta /nˈuotːa/ (n)
not
  kookas kalanpyydys, havaksesta, painollisista alapuolisista ja kohollisista yläpuolisista paulaköysistä ja vetoköysistä muodostuva saartopyydys

nuottaruoho /nˈuotːarˌuoho/ (n)
notblomster
  lobelioiden sukuun kuuluva kasvi

nuotti /nˈuotːɪ/ (n)
not
  musiikin kirjallisessa muistiin merkitsemisessä käytettävä symboli, joka osoittaa sävelen korkeuden ja sävelen keston annetussa tempossa

nuottiavain /nˈuotːɪavain/ (n)
klav
  nuottiviivaston merkki, joka ilmoittaa viivaston perussävelkorkeuden

nuppineula /nˈupːɪnˌeula/ (n)
knappnål
  kiinnittämiseen käytettävä nupillinen neula

nuppu /nˈupːu/ (n)
knopp
  kukkakasvin avautumaton kukka

nurinkurisesti /nˈurɪŋkˌurɪsˌestɪ/ (adv)
bakvänt, förvänt
  nurinkurisella tavalla

nurmiherkkusieni /nˈurmɪhˌerkːusˌienɪ/ (n)
ängschampinjon
  valkoinen ruohikoissa, nurmikoilla ja niityillä viihtyvä valkoinen herkkusienilaji ()

nurmikka /nˈurmɪkːa/ (n)
gröe
  nurmikoiden () suvun kasvi

nurmilaukka /nˈurmɪlˌaukːa/ (n)
backlök
  Suomenkin luonnossa esiintyvä laukkojen sukuun kuuluva kasvi

nurminata /nˈurmɪnˌata/ (n)
ängssvingel
  natojen sukuun kuuluva ruohokasvien laji () tai sen yksilö

nurmipuntarpää /nˈurmɪpˌuntarpæː/ (n)
ängskavle
  eräs puntarpäihin kuuluva heinäkasvien laji () tai sen yksilö

nurmitähkiö /nˈurmɪtˌæhkɪø/ (n)
timotej
  Suomenkin luonnossa esiintyvä tähkiöiden sukuun kuuluva kasvi

nussia /nˈussɪa/ (v)
knulla, pippa
  naida, harrastaa seksiä

nutria /nˈutrɪa/ (n)
#Ruotsi, sumpbäver
  rämemajava (), eräs jyrsijöihin kuuluva nisäkäslaji tai sen yksilö
sumpbäver
  edellisestä saatava turkis

nutrigenomiikka /nˈutrɪɡˌenomˌiːkːa/ (n)
nutrigenomik
  ravitsemustieteisiin kuuluva tieteenala, joka tutkii genomin vuorovaikutusta ravitsemuksen kanssa

nuttura /nˈutːura/ (n)
hårknut
  niskaan tai päälaelle yhteenkootut hiukset

nuubialainen /nˈuːbɪalˌainen/ (adj)
nubisk
  Nubiaan liittyvä, sieltä peräisin oleva

nuudeli /nˈuːdelɪ/ (n)
nudel
  eräs nauhamainen pastatyyppi

nuuhkia /nˈuːhkɪa/ (v)
snusa
  haistella vetäen ilmaa nenäänsä toistuvina lyhyinä nuuhkaisuina

nuuska /nˈuːska/ (n)
snus
  suussa ylä- tai alahuulen alla käytettävä tupakkatuote, jonka nikotiini imeytyy verenkiertoon suun limakalvojen kautta

nuuskarasia /nˈuːskarˌasɪa/ (n)
snusdosa
  rasia, joka on tarkoitettu nuuskan säilyttämiseen

nuuskata /nˈuːskata/ (v)
snusa
  käyttää nuuskaa

nuuskia /nˈuːskɪa/ (v)
snusa
  (eläimestä) haistella
snoka
  pyrkiä saamaan tietoonsa toisten asioita, vakoilla

nuutata /nˈuːtata/ (v)
big
  varustaa taiveuralla, tehdä taiveura eli nuuttaus

nyanssi /nˈyanssɪ/ (n)
nyans
  vivahde, vivahdus

nykyaikainen /nˈykyˌaikainen/ (adj)
modern
  sellainen, joka tai mikä kuluu nykyaikaan ja on siihen mukautunut

nykyisin /nˈykyisɪn/ (adv)
nuförtiden, numera
  nykyisenä aikana

nykytaide /nˈykytˌaide/ (n)
modern konst
  oman aikakautemme uutta taidetta

nykyään /nˈykyæːn/ (adv)
nuförtiden
  näinä aikoina, nykyisin

nymfi /nˈymfɪ/ (n)
nymf
  kreikkalaisen mytologian luonnonhengetär, johonkin paikkaan tai maanmuotoon liittyvä jumalolento

nyrjähtää /nˈyrjæhtæː/ (v)
stuka
  (nivelestä) mennä sijoiltaan niin, että liikkuvuuden normaali yläraja ylittyy, jolloin nivelsiteet venyvät ja tavallisesti jonkin verran repeävät

nyrkkeilijä /nˈyrkːeilˌijæ/ (n)
boxare
  henkilö, joka harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeilijännenä /nˈyrkːeilɪjˌænnenæ/ (n)
boxarnäsa
  satulanenä

nyrkkeily /nˈyrkːeily/ (n)
boxning
  kamppailu-urheilulaji, jossa kaksi ottelijaa yrittävät lyödä toisiaan pehmustetuilla hanskoilla suojatuilla nyrkeillään

nyrkkeilykehä /nˈyrkːeilˌykehæ/ (n)
ring
  köysien rajaama 6×6 metrin neliön muotoinen kenttä, jossa nyrkkeilyottelu käydään

nyrkkisääntö /nˈyrkːɪsˌæːntø/ (n)
tumregel
  sääntö, joka yleensä toimii tai pitää paikkansa

nystysilmäruoho /nˈystysˌilmærˌuoho/ (n)
ögontröst
  silmäruohojen sukuun kuuluva kasvi

nyt /nˈyt/ (adv)
nu
  parhaillaan, parasta aikaa, juuri puhehetkellä

nyyttikestit /nˈyːtːɪkˌestɪt/ (n)
knytkalas
  ateria, joka koostuu vieraiden tuomista ruoista

nyökätä /nˈyøkætæ/ (v)
nicka
  heilauttaa päätään siten, että leuka käväisee lähellä rintaa tyypillisesti myönteisen vastauksen tai tervehdyksen merkiksi

näennäinen /nˈæennˌæinen/ (adj)
skenbar
  sellainen, mikä vaikuttaa joltakin olematta sitä todellisuudessa

nähdä /nˈæhdæ/ (v)
se
  aistia näköaistin avulla, kyetä erottamaan silmillään
  ymmärtää, tajuta
möta
  tehdä näköhavainto, havaita

nähtävyys /nˈæhtævyːs/ (n)
sevärdhet
  näkemisen tai vierailun arvoisena pidetty paikka, rakennus, muistomerkki tmv.

näin /nˈæin/ (adv)
så, så här
  tällä tavalla, tähän tapaan

näkkileipä /nˈækːɪlˌeipæ/ (n)
knäckebröd
  kovaa kuivattua litteää rukiista valmistettua leipää

näkyvä /nˈækyvæ/ (adj)
synlig
  joka on ilmiselvästi havaittavissa

näköaisti /nˈækøˌaistɪ/ (n)
syn, synsinne
  (fysiologia) näkö, näköelimen toimintaan perustuva aisti, alkeellisimmillaan kyky havaita valoa

nälkä /nˈælkæ/ (n)
hunger, svält
  ruumiillinen tuntemus, että tarvitsee ruokaa; näläntunne

nälkäinen /nˈælkæinen/ (adj)
hungrig, svulten
  sellainen, jolla on nälkä

nälänhätä /nˈælænhˌætæ/ (n)
hungersnöd, svält
  vallitseva ruoan äärimmäinen niukkuus, mikä johtaa aliravitsemukseen ja siihen, että kaikille ei ole saatavissa tarpeeksi ravintoa hengissä pysymiseksi

nänni /nˈænnɪ/ (n)
bröstvårta
  nisäkkään pyöreä ja ulkoneva nysty, jonka kärkeen maitotiehyt avautuu

nännipiha /nˈænnɪpˌiha/ (n)
vårtgård
  areola; rinnan kärkiosassa väriltään tummempi, pyöreä alue, jonka keskellä nänni sijaitsee

näppituntuma /nˈæpːɪtˌuntuma/ (n)
fingertoppskänsla
  aavistus, arvaus, intuitio

näppäimistö /nˈæpːæimˌistø/ (n)
tangentbord, knappsats
  tiedon syöttämiseen tarkoitettu laite, joka koostuu sormilla painettavista näppäimistä

näreikkö /nˈæreikːø/ (n)
granskog, ungt granbestånd
  (metsätalous) nuoria kuusia kasvava metsikkö tai metsälö; nuori kuusikko

närhi /nˈærhɪ/ (n)
nötskrika
  värikäs varislintu ()

närpiöläinen /nˈærpɪølˌæinen/ (n)
närpesbo
  Pysyvästi Närpiössa asuva henkilö.

närvänä /nˈærvænæ/ (n)
dvärgfingerört
  (erityisesti) närvänöiden sukuun kuuluva tunturinärvänä ()

näsiä /nˈæsɪæ/ (n)
tibast
  aikaisin keväällä kukkiva pensas, joka tuottaa myrkyllisiä marjoja (Daphne mezereum)

nätkelmä /nˈætkelmæ/ (n)
vial
  mikä tahansa nätkelmien () sukuun kuuluva hernekasvien laji tai sellaisen yksilö

nätkelmät /nˈætkelmæt/ (n)
vialer
  yksi hernekasvien heimoon kuuluvista suvuista ()

näyte /nˈæyte/ (n)
sampel
  jostain otettu pala tai osuus, otos, erityisesti tutkimustarkoituksia varten

näyteikkuna /nˈæyteikːˌuna/ (n)
skyltfönster
  mainospaikkana käytettävä ikkuna

näytelmä /nˈæytelmæ/ (n)
pjäs, skådespel, drama
  vuoropuheluihin perustuva, tavallisesti näyttämöllä esitettäväksi tarkoitettu kirjallisen tekstin muoto; draamaan perustuva teatteriesitys

näytteillepano /nˈæytːeillˌepano/ (n)
utställande, exposition
  katseltavaksi asettaminen, nähtäväksi sijoittaminen

näytteleminen /nˈæytːelˌemɪnen/ (n)
spel
  omista lähtökohdista ja olemuksesta toisen tuntevan, kokevan ja toimivan hahmon tai henkilön luomista

näyttelijä /nˈæytːelˌijæ/ (n)
aktör, skådespelare, aktris
  henkilö joka näyttelee jotain roolia työkseen

näyttelijätär /nˈæytːelˌijætær/ (n)
skådespelerska, aktris
  naispuolinen näyttelijä

näyttämö /nˈæytːæmø/ (n)
scen
  esiintymislava, jolla teatterin näyttelijät esiintyvät

näyttämömestari /nˈæytːæmømˌestarɪ/ (n)
inspicient
  teatterin teknisiä töitä näyttämöllä ja työpajalla johtava henkilö

näyttää /nˈæytːæː/ (v)
se ut
  olla jonkin näköinen
verka
  vaikuttaa joltakin
visa
  antaa jonkun nähtäväksi, esitellä

näyttö /nˈæytːø/ (n)
bildskärm
  näyttölaite; kuvaa näyttävä elektroninen laite

näytönohjain /nˈæytønˌohjain/ (n)
grafikkort
  tietokoneen komponentti, joka piirtää grafiikan tietokoneen näytölle

näätä /nˈæːtæ/ (n)
mård, trädmård
  mäntynäätä, näätäeläimiin kuuluva petonisäkäs (Martes martes), jota metsästetään turkiksiksi
mård
  mon. näätäeläimiin kuuluva suku (Martes)

näätäeläin /nˈæːtæelæin/ (n)
mårddjur
  petoeläimiin kuuluvan näätäeläinten heimon () laji

nöyryys /nˈøyryːs/ (n)
ödmjukhet
  sopeutuvaisuus, kuuliaisuus, tottelevaisuus

nöyrä /nˈøyræ/ (adj)
ödmjuk
  tottelevainen, sopeutuvainen, kuuliainen

obdusoida /ˈobdusˌoida/ (v)
obducera
  tehdä ruumiinavaus eli obduktio

obeliski /ˈobelˌiskɪ/ (n)
obelisk
  yhdestä kivestä veistetty, pohjaltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva pylväs, jonka huippu on pyramidin muotoinen

objekti /ˈobjektɪ/ (n)
objekt
  esine, olio

objektiivi /ˈobjektˌiːvɪ/ (n)
objektiv
  (optiikka) linssi tai linssiyhdistelmä, joka toimii kuvanmuodostajana erilaisissa optisissa kojeissa
  joidenkin kielten kieliopillinen lauseenjäsen

objektiivilinssi /ˈobjektˌiːvɪlˌinssɪ/ (n)
objektivlins
  (optiikka) linssiyhdistelmän osana tai itsenäisesti objektiivina toimiva linssi

objektiivisuus /ˈobjektˌiːvɪsuːs/ (n)
objektivitet
  henkilökohtaisesta näkemyksestä tai asenteesta riippumaton katsanto

obligaatio /ˈoblɪɡˌaːtɪo/ (n)
obligation
  valtion ottaman obligaatiolainan osavelkakirja, tietynlainen joukkovelkakirja

oboe /ˈoboe/ (n)
oboe
  kaksoisruokolehdykkäsoitinten perheeseen kuuluva puupuhallin

oboli /ˈobolɪ/ (n)
obol
  hopea- tai pronssiraha, kuudesosa muinaisesta drakmasta

observatorio /ˈobservˌatorˌio/ (n)
observatorium
  havaintoasema, jossa seurataan tähtiä ja muita taivaankappaleita, yleensä teleskoopin avulla

odiöösi /ˈodɪˌøːsɪ/ (adj)
anskrämlig
  vihattava, vastenmielinen

odottaa /ˈodotːaː/ (v)
vänta
  pysyä jossakin paikassa ja pidättäytyä tekemästä muuta, kunnes jokin tulossa oleva asia tapahtuu

odottamaton /ˈodotːˌamaton/ (adj)
oväntad
  täysin äkillinen, tai äkillisesti tapahtuva; sellainen, jota ei oltu osattu odottaa

odottaminen /ˈodotːˌamɪnen/ (n)
väntande
  vaihtelevan kestoinen odotuksen tapahtuma

odottava /ˈodotːˌava/ (adj)
väntande
  sellainen, joka odottaa, odottamassa oleva

odotus /ˈodotus/ (n)
väntan
  ennustettuun tai ilmeiseen kehitykseen tai tapahtumaan liittyvä us. toivoa tai pelkoa herättävä tila

odotusarvo /ˈodotusˌarvo/ (n)
väntevärde
  (matematiikka) erityisesti stokastiikassa ja todennäköisyyslaskennassa määritelty satunnaismuuttujan jakauman painopiste

odotushuone /ˈodotˌushuone/ (n)
väntrum
  yleisölle tarkoitetun vastaanoton eteistilan ja vastaanoton välille sijoitettu huonetila

offsetpaino /ˈoffsetpˌaino/ (n)
offsettryck
  painomenetelmä, jossa väri siirretään painopinnalta kumitelalle ja siitä edelleen painettavalle pinnalle

oftalmofobia /ˈoftalmˌofobˌia/ (n)
oftalmofobi
  sairaalloinen tuijotetuksi joutumisen kammo

ogonek /ˈoɡonek/ (n)
svans, ogonek
  (typografia) Kirjaimen alle kirjoitettava tarke, joka näyttää oikealle suunnatulta koukulta: [ ˛ ], ”häntä”; esimerkiksi puolan sanassa Wałęsa. Useissa kielissä käytetty nasaaliäänteen merkkinä. Liettuassa nykyisin pitkän äänteen merkki (ą, ę, į, ų).

oheinen /ˈoheinen/ (adj)
bifogad
  mukana oleva, mukaan liitetty; viereinen, vieressä oleva

oheislaite /ˈoheislˌaite/ (n)
kringutrustning
  tietokoneeseen kytkettävä ulkoinen laite, joka kommunikoi tietokoneen kanssa, usein syöttö- tai tulostuslaite, tietoliikennelaite tai massamuisti

ohimo /ˈohɪmo/ (n)
tinning
  silmäkulman takainen alue pään sivulla, anatomiassa tempus

ohitusleikkaus /ˈohɪtˌusleikːaus/ (n)
bypassoperation
  leikkaus, jossa ohitetaan sydämen sepelvaltimo

ohjaaja /ˈohjaːja/ (n)
regissör
  henkilö, joka vastaa tuotannossa teoksen taiteellisesta ilmaisusta; elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja
ledare
  jotain toimintaa kuten leikkiä, opetusta tai liikuntaa valvova ja ohjaava henkilö
vägledare
  henkilö joka neuvoo ja suuntaa johonkin

ohjaamo /ˈohjaːmo/ (n)
förarhytt
  huone tai tila, josta ohjataan kulkuvälinettä tai jotain muuta konetta

ohjaus /ˈohjaus/ (n)
regi
  teoksen taiteellisesta ilmaisusta vastaaminen

ohjauskorko /ˈohjauskˌorko/ (n)
styrränta
  keskuspankin määräämä korkotaso, jolla se lainaa rahan pankeille, ja joka siten vaikuttaa markkinakorkoihin ja talouteen

ohjaustanko /ˈohjaustˌaŋko/ (n)
styre
  osa, jolla polkupyörää, moottoripyörää, moottorikelkkaa tai eräitä lentokonetyyppejä ohjataan: yksinkertaisimmillaan pelkkä manuaalisesti käännettävä putki, kehittyneimmillään kulkuvälineen muuhun tekniikkaan pitkälti integroitu elektromekaaninen laite

ohje /ˈohje/ (n)
anvisning
  neuvo, miten pitää toimia

ohjelmamusiikki /ˈohjelmˌamusˌiːkːɪ/ (n)
programmusik
  soitinmusiikki, jolla halutaan välittää kuulijalle musiikin ulkopuolisia mielleyhtymiä tai tunnelmaa esimerkiksi sävellyksen nimellä tai viittauksella johonkin tarinaan tai maalaukseen

ohjelmoija /ˈohjelmˌoija/ (n)
programmerare
  henkilö, joka ohjelmoi tietokoneita ammatikseen jollakin ohjelmointikielellä; tietokoneohjelmoija

ohjelmointikieli /ˈohjelmˌointɪkˌielɪ/ (n)
programmeringsspråk
  keinotekoinen kieli, jota käytetään mm. tietokoneohjelmien tekemiseen eli ohjelmoimiseen

ohjelmointivirhe /ˈohjelmˌointɪvˌirhe/ (n)
bugg
  tietokoneohjelman lähdekoodissa oleva virhe. Virheet jaetaan kahteen pääluokkaan: syntaksivirheet ja semanttiset virheet

ohjus /ˈohjus/ (n)
robot
  aktiivisesti ohjattu tai maaliin hakeutuva raketti- tai suihkumoottorilla varustettu ase

ohmi /ˈohmɪ/ (n)
ohm
  resistanssin (sähköisen vastuksen) SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Ω)

ohra /ˈohra/ (n)
korn
  pelto-ohra, ohrien suvun monimuotoinen viljalaji (Hordeum vulgare), jonka kukinto on tähkä, johon jyvät muodostuvat

ohut /ˈohut/ (adj)
tunn
  paksuudeltaan tai vahvuudeltaan vähäinen

ohutsuoli /ˈohutsˌuolɪ/ (n)
tunntarm
  mahalaukun mahaportista paksusuoleen ulottuva suolen ensimmäinen osa

oidipaalinen /ˈoidɪpˌaːlɪnen/ (adj)
oidipal
  psykoanalyyttisessä teoriassa oidipuskompleksin leimaamaan psykoseksuaaliseen kehitysvaiheeseen liittyvä tai kuuluva

oikaisuvaatimus /ˈoikaisuvˌaːtɪmus/ (n)
omprövningsbegäran
  muutoksenhakukeino, jota käytetään ennen kuin asiassa voidaan valittaa tuomioistuimeen

oikea /ˈoikea/ (adj)
rätt, äkta
  aito, todellinen, ei väärä
höger
  oikeanpuoleinen, oikealla puolella oleva; ei vasen

oikeakätinen /ˈoikeˌakætɪnen/ (n)
högerhänt
  sellainen, joka käyttää ensisijaisesti oikeaa kättään

oikealle /ˈoikeˌalle/ (adv)
till höger
  joku henkilö tai esine menee oikealle

oikeudellinen /ˈoikeudˌellɪnen/ (adj)
juridiciell, rättslig
  oikeuteen liittyvä

oikeudenkäynti /ˈoikeudˌeŋkæyntɪ/ (n)
rättegång
  laissa säännelty menettely, jossa tuomioistuin ratkaisee, mikä yksittäisessä asiassa on lainmukaista

oikeudenkäyntiavustaja /ˈoikeudˌeŋkæyntˌiavˌustaja/ (n)
rättegångsbiträde
  henkilö, joka esiintyy päämiehensä rinnalla ja avustaa tätä oikeudenkäynnissä

oikeudenmukaisuus /ˈoikeudˌenmukˌaisuːs/ (n)
rättvisa, rättmätighet
  yleistä oikeuskäsitystä vastaava teko tai toimi

oikeus /ˈoikeus/ (n)
rätt
  tietynlainen lainkäytön järjestelmä periaatteineen

oikeushenkilö /ˈoikeushˌeŋkɪlø/ (n)
juridisk person
  kahden tai useamman henkilön muodostama yritys tai yhteisö tai valtio, jolla on oikeuksia ja velvollisuuksia, joka voi tehdä oikeustoimia ja joka voi panna oikeusjutun vireille jotakuta vastaan tai joka voidaan haastaa oikeuteen; joka voi olla oikeusjutun osapuoli

oikeusjuttu /ˈoikeusjˌutːu/ (n)
process, rättegång
  tuomioistuimen ratkaistavaksi joutunut asia

oikeuslaitos /ˈoikeuslˌaitos/ (n)
rättsväsen
  tuomiovaltaa käyttävät toimielimet; valtiovaltaa käyttävät toimielimet, joilla on oikeus päättää siitä, miten lakeja tulee soveltaa

oikeusministeri /ˈoikeusmɪnˌisterɪ/ (n)
justitieminister
  valtioneuvoston jäsen, joka johtaa Suomen oikeusministeriötä

oikeusriita /ˈoikeusrˌiːta/ (n)
rättstvist
  tuomioistuimessa tai välimiesoikeudessa ratkaistava erimielisyys

oikeussubjekti /ˈoikeussˌubjektɪ/ (n)
rättssubjekt
  luonnollinen henkilö tai useamman ihmisen muodostama yritys, valtio tai muu yhteisö eli oikeushenkilö, jolla on subjektiivisia oikeuksia ja velvollisuuksia, joka voi tehdä oikeustoimia ja joka voi panna oikeusjutun vireille toista oikeussubjektia vastaan, tai joka voidaan haastaa oikeuteen; joka voi olla oikeusjutun osapuoli

oikeustalo /ˈoikeustˌalo/ (n)
tingshus
  rakennus, jossa sijaitsee käräjäoikeus tai muita oikeusasteita

oikeustoimi /ˈoikeustˌoimɪ/ (n)
rättshandling
  tahdonilmaisu, jolla perustetaan, muutetaan, siirretään tai kumotaan jonkun/jonkin oikeussubjektin oikeus johonkin

oikeustulkki /ˈoikeustˌulkːɪ/ (n)
rättstolk
  oikeudenkäyntiin osallistuva, lakimiestutkinnon suorittanut henkilö, joka avustaa asianosaisen ja tuomarin välistä kanssakäymistä kääntämällä eri kielillä käytäviä keskusteluja.

oikku /ˈoikːu/ (n)
nyck, kapris
  äkillinen halu tai mielenmuutos; mielijohde, päähänpisto

oikosulku /ˈoikosˌulku/ (n)
kortslutning
  jännitteisen suljetun virtapiirin tila, jossa kuormana oleva virtapiiri on lähes vastukseton eli piirin resistiivinen impedanssi on hyvin pieni

oire /ˈoire/ (n)
symptom
  enteellinen merkki sairaudesta tai taudista, taudin tunnistamiseen käytettävä merkki, tunnusmerkki

oireyhtymä /ˈoireyhtˌymæ/ (n)
syndrom
  samanaikaisesti esiintyvien oireiden kokonaisuus; syndrooma

oja /ˈoja/ (n)
dike
  maahan kaivettu ura pintavesien pois johtamista tai maanalaisen johdon sijoittamista varten

ojakellukka /ˈojakˌellukːa/ (n)
humleblomster
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kellukkojen sukuun kuuluva kasvi

ojakärsämö /ˈojakˌærsæmø/ (n)
vitpytta
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kärsämöiden sukuun kuuluva kasvi

ojaleinikki /ˈojalˌeinɪkːɪ/ (n)
ältgräs
  leinikkien sukuun kuuluva kasvi

ojasorsimo /ˈojasˌorsɪmo/ (n)
mannagräs
  sorsimoiden sukuun kuuluva kasvi

ojatädyke /ˈojatˌædyke/ (n)
bäckgröna
  Suomenkin luonnossa esiintyvä tädykkeiden sukuun kuuluva kasvi

ojavesitähti /ˈojavˌesɪtˌæhtɪ/ (n)
vårlonke
  vesitähtien sukuun kuuluva kasvi

oka /ˈoka/ (n)
tagg
  kasvin piikki, oas

okakruunuohdake /ˈokakrˌuːnuohdˌake/ (n)
ulltistel
  yksi asterikasveihin kuuluvan kruunuohdakkeiden suvun lajeista () tai sen yksilö

okariina /ˈokarˌiːna/ (n)
okarina
  umpinainen puhallinsoitin, tyypiltään astiahuilu

okasirkka /ˈokasˌirkːa/ (n)
torngräshoppa
  eräs heinäsirkkojen sukulaisheimo ()

oksa /ˈoksa/ (n)
gren, kvist
  puuvartisen kasvin, puun tai pensaan, rungosta eroava haara tai haarauma, jossa lehdet ja kukat kasvavat

oksaalihappo /ˈoksaːlɪhˌapːo/ (n)
oxalsyra
  yksinkertaisin dikarboksyylihappo, kemiallinen kaava on C₂H₂O₄

oksainen /ˈoksainen/ (adj)
kvistig, kvistrik
  sellainen, jossa on oksia

oksentaa /ˈoksentaː/ (v)
spy, kräkas
  kokea fysiologinen reaktio, joka poistaa vatsan sisältöä voimallisesti suun kautta (tekijän tahdosta riippumattomana refleksina tai siten, että tekijä itse edesauttaa sitä)

oksete /ˈoksete/ (n)
kräkmedel
  oksentamisen aikaansaava lääkeaine

oksidentti /ˈoksɪdˌentːɪ/ (n)
Occidenten, Västerlandet, västvärlden
  länsimaailma, länsimaat, länsi, Länsi, läntinen maailma

oksidi /ˈoksɪdɪ/ (n)
oxid
  oksidi-ioni, hapen anioni O2-

oksitaani /ˈoksɪtˌaːnɪ/ (n)
occitanska
  romaaninen kieli, jota puhutaan pääasiassa Etelä-Ranskassa ja jonkin verran Italiassa ja Espanjassa (Kielitunnus: oc )

oksymoron /ˈoksymoron/ (n)
oxymoron
  kielellinen ilmaus, jonka sisältämien sanojen merkityksien välillä on ainakin näennäinen ristiriita

oktaavi /ˈoktaːvɪ/ (n)
oktav
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kahdeksan sävelaskelen väli, intervalli. Puhdas oktaavi on 12 puolisävelaskelta

okulaari /ˈokulˌaːrɪ/ (n)
okular
  (optiikka) optisten kojeiden käyttäjän silmää lähinnä oleva linssi tai linssijärjestelmä, jonka kautta tavallisesti katsellaan objektiivin muodostamaa kuvaa

olas /ˈolas/ (n)
styrränna
  pituussuuntainen uurros suksen pohjassa; tarkoitus on antaa sukselle suuntavakautta

oleilla /ˈoleilla/ (v)
vistas
  () olla, oleskella

olemassaolo /ˈolemˌassaˌolo/ (n)
existens, tillvaro, förefintlighet
  se että on olemassa, oleminen

olematon /ˈolematon/ (adj)
obefintlig
  joka on erittäin vähäinen tai jota ei ole oikeasti olemassa

olemus /ˈolemus/ (n)
essens
  metafysiikassa se ominaisuus tai ominaisuusjoukko, joka tekee jostakin oliosta tai substanssista sen, mitä se pohjimmiltaan on, ja joka sillä on välttämättä oltava ollakseen olemassa

olento /ˈolento/ (n)
varelse
  erillinen elävä olio t. kuvitteellinen hahmo

oleskella /ˈoleskella/ (v)
vistas
  olla, viettää aikaansa jossakin paikassa, oleilla

olettaa /ˈoletːaː/ (v)
anta
  pitää todennäköisenä päättelyn perusteella
  valita tarkastelun lähtökohdaksi

oleva /ˈoleva/ (adj)
förhandvarande
  sellainen, joka on parhaillaan, joka ilmenee

olevainen /ˈolevˌainen/ (n)
allt skapat, allt som fins till, vara, varande
  (ontologia) kaikki oleva, todellisuus

oliivi /ˈolɪːvɪ/ (n)
oliv
  öljyoliivi, oliivipuu eli öljypuu (Olea europaea), aina vihanta puu
  oliivipuun hedelmä, luumarja

oliivinvihreä /ˈolɪːvˌinvɪhrˌeæ/ (adj)
olivgrön
  vihreän oliivin värinen, harmaan vihreä

oliivipuu /ˈolɪːvɪpuː/ (n)
olivträd
  öljypuu, Välimeren alueella kasvatettava puu, joka tuottaa oliiveja

oliiviöljy /ˈolɪːvɪˌøljy/ (n)
olivolja
  öljypuun luumarjoista saatu öljy, jota käytetään ruoanvalmistuksessa

olka /ˈolka/ (n)
axel
  olkapään ja kaulan välinen vartalon osa

olkakulma /ˈolkakˌulma/ (n)
skuldervinkel
  bastionin siiven ja kyljen välinen kulma

olkalihas /ˈolkalɪhas/ (n)
brachialis
  kyynärniveltä koukistava lihas (lat. musculus brachialis), joka sijaitsee hauiksen alla

olkapää /ˈolkapæː/ (n)
skuldra
  kädellisten ruumiinosa, joka sijaitsee olkavarren yläosassa kaulan vieressä

olkavarsi /ˈolkavˌarsɪ/ (n)
överarm
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, olkanivelen ja kyynärnivelen välinen osa

olki /ˈolkɪ/ (n)
halm
  heinäkasvien, tyypillisesti viljan, kuivunut suora korsi puinnin jälkeen

olkipukki /ˈolkɪpˌukːɪ/ (n)
julbock
  oljesta tehty vuohipukkia muistuttava, yleensä pienehkö joulukoriste

olla /ˈolla/ (v)
vara
  (kopula, joka rinnastaa kaksi asiaa) sisältää sama ominaisuus kuin jk, vastata identtisesti jtk (väliaikaisesti tai pysyvästi)
  muodostaa osa todellisuudesta , pitää hallussaan jtk paikkaa (väliaikaisesti tai pysyvästi)
finnas, vara
  muodostaa eksistentiaalilauseen ("jossakin on jotakin" -tyyppisen lauseen)
ha
  (adess. + y. 3. p. + nominatiivi/partitiivi/akkusatiivi) sana, jolla ilmaistaan omistusta

olla väärässä /ˌollav vˈæːræssæ/ (v)
fel
  uskoa, jonkin epätoden todenperäisyyteen

ollenkaan /ˈolleŋkaːn/ (adv)
alls
  (kysymyslauseessa) edes jonkin verran (puhuja olettaa, että vastaus on kielteinen)

olmeekki /ˈolmeːkːɪ/ (n)
olmek
  olmeekit Meksikonlahden rannalla, Keski-Amerikassa elänyt muinainen, atsteekkeja edeltänyt kansa

olohuone /ˈolohˌuone/ (n)
vardagsrum
  asunnon vapaa-ajan oleskeluun tarkoitettu ja kalustettu huone

olosuhteet /ˈolosˌuhteːt/ (n)
omständighet, förhållande
  olot

oluenpanija /ˈoluˌempanˌija/ (n)
bryggare
  panimotoiminnan harjoittaja

olut /ˈolut/ (n)
öl
  viljasta, tavallisesti ohrasta, käyttämällä valmistettu alkoholijuoma

olutkori /ˈolutkˌorɪ/ (n)
ölback
  olutpullojen kuljetus- ja säilytyskori, Suomessa 24 pullon vetoinen

olutlasi /ˈolutlˌasɪ/ (n)
ölglas
  juomalasi, joka on tarkoitettu oluen juomiseen
öl, ölglas
  lasillinen olutta

olutpullo /ˈolutpˌullo/ (n)
ölflaska
  pullo, jossa on olutta tai on ollut olutta; oluen vähittäismyynnissä käytetty lasipullo, perinteisesti 1/3 litran vetoinen ruskea

olutteltta /ˈolutːˌeltːa/ (n)
öltält
  joidenkin tapahtumien yhteyteen pystytetty teltta jossa on oluen anniskeluoikeus

oluttölkki /ˈolutːˌølkːɪ/ (n)
ölburk
  tyypillisesti kolmannes- tai puolen litran metallitölkki; oluen vähittäismyyntipakkaus

olympia- /ˈolympˌia/ (adj)
olympisk
  olympialaisiin liittyvä, olympialaisissa oleva

olympiakylä /ˈolympˌiakˌylæ/ (n)
olympiaby, olympisk by
  olympialaisia varten rakennettu asuinalue urheilijoille ja muulle henkilökunnalle

olympialaiset /ˈolympˌialˌaiset/ (n)
olympisk spel
  joka neljäs vuosi järjestettävä maailmanlaajuinen urheilutapahtuma

olympialaji /ˈolympˌialˌajɪ/ (n)
olympiagren
  olympialaisissa kilpailtava urheilulaji

olympiamitali /ˈolympˌiamˌitalɪ/ (n)
olympisk medalj
  olympialaisissa voitettu mitali

olympiamitalisti /ˈolympˌiamˌitalˌistɪ/ (n)
olympisk medaljör
  olympialaisissa mitalilla palkittu

oma /ˈoma/ (adj)
egen
  jonkun omistama

omaisuus /ˈomaisuːs/ (n)
ägodel
  asiat joihin henkilöllä on omistusoikeus: jonkun omistamat varat, tavarat ja kiinteä omaisuus

omakotitalo /ˈomakˌotɪtˌalo/ (n)
enfamiljshus, egnahemhus, villa
  yhden perheen asumiskäytössä oleva rakennus tontteineen

omankädenoikeus /ˈomaŋkˌædenˌoikeus/ (n)
egenhandsrätt
  lain ottaminen omiin käsiin ilman virkavaltaa

omaperäinen /ˈomaperˌæinen/ (adj)
originell
  omintakeinen, persoonallinen

omapäisyys /ˈomapˌæisyːs/ (n)
egensinnighet
  se, että on omapäinen

omatunto /ˈomatˌunto/ (n)
samvete
  ihmisen sisäinen käsitys oikeasta ja väärästä

omena /ˈomena/ (n)
äpple
  omenapuussa kasvava pyöreä hedelmä, kasvitieteellisesti epähedelmä, jonka ulkonäkö vaihtelee lajikkeittain

omenahappo /ˈomenahˌapːo/ (n)
äppelsyra
  veteen ja alkoholiin hyvin liukeneva dikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste

omenapuu /ˈomenapuː/ (n)
äppelträd, apel
  tarhaomenapuu , omenoiden tuottamiseen jalostettu hedelmäpuu, josta on useita lajikkeita

omenasiideri /ˈomenasˌiːderɪ/ (n)
äppelcider
  käymismenetelmällä omenoista valmistettu alkoholijuoma

ominaisuus /ˈomɪnˌaisuːs/ (n)
egenskap
  seikka, joka kuvaa millainen jokin asia, henkilö, esine tms. on

omistaa /ˈomɪstaː/ (v)
äga
  pitää hallussaan ja määräämisvallassaan, hallita omistusoikeutta

omistaja /ˈomɪstˌaja/ (n)
ägare
  henkilö tai muu taho, joka omistaa jotakin, omistusoikeuden haltija

ompelukone /ˈompelˌukone/ (n)
symaskin
  yl. laakeiden esineiden yhteen liittämiseen ompelemalla käytettävä mekaaninen tai sähkömekaaninen laite

ongelma /ˈoŋŋelma/ (n)
problem
  ratkaisua vaativa pulmallinen tilanne tai asia

ongenkoukku /ˈoŋŋeŋkˌoukːu/ (n)
fiskekrok
  teräväkärkinen koukku, joka kiinnitetään siimaan ja johon kalojen on tarkoitus jäädä kiinni

onginta /ˈoŋŋɪnta/ (n)
mete
  onkimisen toteutus

onkalo /ˈoŋkalo/ (n)
håla
  varsinkin maassa oleva suurehko ontto tila, luola, suurehko ontelo

onkia /ˈoŋkɪa/ (v)
meta
  kalastaa käyttämällä onkea

onkologia /ˈoŋkolˌoɡɪa/ (n)
onkologi
  syöpäsairauksia käsittelevä lääketieteen osa-alue

onnekas /ˈonnekas/ (adj)
lycklig, lyckosam
  sellainen jolla on hyvä onni

onneksi /ˈonneksɪ/ (adv)
lyckligtvis, till all lycka
  on onni, että

onnellinen /ˈonnellɪnen/ (adj)
lycklig
  syvästi ja perinpohjaisesti tyytyväinen, onnea tunteva
  onnekas, jolla on ollut hyvä onni; joka on hyvän onnen tulosta

onni /ˈonnɪ/ (n)
lycka
  (psykologia) onnellisuus, ilon ja riemun tunne, autuus
tur
  onnekkuus; sattumanvarainen menestys, kohtalon suopeus, menestys, hyvä tuuri, onnekas sattuma; tilanne, jossa asiat sujuvat omalta kannalta hyvin,

onnistua /ˈonnɪstˌua/ (v)
lyckas
  (tekijästä) suoriutua jostakin halutulla tavalla

onnitella /ˈonnɪtella/ (v)
gratulera
  toivottaa onnea, kehua jkta hänen kohtaamansa onnellisen tapahtuman johdosta, yl. sanomalla tälle "onnea!", "onnittelut!" tms.

onnittelu /ˈonnɪtːˌelu/ (n)
gratulation, lyckönskan, lycköskning
  menestyksen, saavutuksen, merkkipäivän tai muun vastaavan kokemaan henkilöön kohdistuva onnentoivotus

onomatopoeettinen /ˈonomˌatopoˌeːtːɪnen/ (adj)
onomatopoetisk
  ääniasultaan merkitsemäänsä asiaa jäljittelevä, esimerkiksi luonnon ääntä jäljittelevä

ontelokranaatti /ˈontelˌokranˌaːtːɪ/ (n)
hålladdning
  panssarin läpäisemiseen tarkoitettu ammus, joka perustuu räjähdysvaikutuksen suuntaamiseen

onttosarviset /ˈontːosˌarvɪset/ (n)
slidhornsdjur
  yksi sorkkaeläinten lahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista ()

ontua /ˈontua/ (v)
halta
  kävellä keinahdellen jalkavamman tai muun vuoksi

oodi /ˈoːdɪ/ (n)
ode
  lyhyt runollinen laulettavaksi tai soitettavaksi tarkoitettu sävelteos; lyyrinen runo

ooppera /ˈoːpːera/ (n)
opera
  länsimainen taidemuoto, jossa yhdistyvät ns. taidemusiikki ja näytelmä ja jossa usein on täysimittainen sinfoniaorkesteri

opaskoira /ˈopaskˌoira/ (n)
ledarhund, blindhund
  ihmisen avuksi koulutettu koira, joka auttaa esimerkiksi näkövammaisia jokapäiväisissä askareissa

opastaa /ˈopastaː/ (v)
hjälpa, föra, leda, ledsaga, lotsa, råda
  auttaa jhk tiettyyn paikkaan, neuvoa tietä

operaatiovahvistin /ˈoperˌaːtɪovˌahvɪstɪn/ (n)
operationsförstärkare
  (elektroniikka) monikäyttöinen elektroniikan komponentti, jolla käsitellään analogisia signaaleja

operaattori /ˈoperˌaːtːorɪ/ (n)
operator
  henkilö, joka huolehtii tietokoneajojen käynnistämisestä

operandi /ˈoperˌandɪ/ (n)
operand
  lausekkeen operaattoreiden kohde

operetti /ˈoperˌetːɪ/ (n)
operett
  oopperaa kevyempi laulunäytelmä, jossa on puhuttuja vuorosanoja

opetella /ˈopetella/ (v)
lära
  harjoitella jtk oppiakseen sen

opettaa /ˈopetːaː/ (v)
lära, undervisa
  antaa uusi tieto tai taito

opettaja /ˈopetːˌaja/ (n)
lärare
  henkilö, joka antaa opetusta oppilaalle

opetus /ˈopetus/ (n)
undervisning
  opettamisen toteutus, opetustapahtuma

opetusrakennus /ˈopetˌusrakˌennus/ (n)
undervisningsbyggnad
  yleissivistävien ja ammatillisten oppilaitosten sekä korkeakoulujen ja järjestöjen opetus- ja tutkimustoimintaan käyttämä talo

opinto-ohjaus /ˈopɪntoˈohjaus/ (n)
studiehandledning
  opiskelun suunnitteluun ja käytäntöihin liittyvä neuvonta ja tuki

opintopiste /ˈopɪntopˌiste/ (n)
poäng
  yleiseurooppalainen oppilaitosten opintojen työmäärää mittaava suure, jossa yksi piste vastaa 27 tunnin työtä ja 60 opintopistettä vastaa lukuvuoden työmäärää

opiskeleminen /ˈopɪskˌelemɪnen/ (n)
studerande
  opintojen herjoittaminen, opinnoiminen

opiskelija /ˈopɪskˌelɪja/ (n)
studerande, student
  opiskeleva, oppilaitosta käyvä tai tutkintoa suorittava henkilö

opiskella /ˈopɪskella/ (v)
studera
  harjoittaa opintoja, hankkia ja analysoida tietoja

opisto /ˈopɪsto/ (n)
institut
  (yleensä jnk erikoisalan) oppilaitos

oppia /ˈopːɪa/ (v)
lära
  omaksua uutta tietoa tai uusia taitoja

oppiaine /ˈopːɪˌaine/ (n)
ämne, läroämne, undervisningsämne
  nimetyn alan asioiden ja tietojen suunnitelman mukaiseen opetusohjelmaan kuuluva kouluissa opetettava aihealuekokonaisuus

oppikirja /ˈopːɪkˌirja/ (n)
lärobok, skolbok
  opetuksen ja opiskelun apuvälineenä käytettävä kirja, joka käsittelee tiettyä aihekokonaisuutta

oppikirjailija /ˈopːɪkˌirjailˌija/ (n)
läroboksförfattare
  opiskeluun tarkoitettuja kirjoja kirjoittava henkilö

oppilas /ˈopːɪlas/ (n)
elev
  henkilö, joka saa opetusta opettajalta; koululainen tai opiskelija

oppiminen /ˈopːɪmɪnen/ (n)
inlärning
  eliön toimintojen (syntyminen ja muuttuminen sekä yhdistyminen ja jäsentyminen) kehittyminen tarkoituksenmukaisemmiksi ja tehokkaammiksi

oppivelvollisuus /ˈopːɪvˌelvollɪsuːs/ (n)
läroplikt
  Suomessa lakisääteinen velvollisuus ja oikeus saada kouluopetusta tai hankkia vastaavat tiedot oppivelvollisuusiän kuluessa

oppositio /ˈopːosˌitɪo/ (n)
opposition
  (politiikka) yleensä hallitukseen kuulumattomat puolueet
  aspekti, jossa kulmaetäisyys on 180°

optimistijolla /ˈoptɪmˌistɪjˌolla/ (n)
optimistjolle
  lasten ja nuorten harjoittelukäyttöön tarkoitettu jollatyyppi

optinen /ˈoptɪnen/ (adj)
optisk
  optiikkaan liittyvä

optio /ˈoptɪo/ (n)
option
  sopimus, jossa option asettaja lupaa myydä, tai ostaa, sovitun kohteen sovittuun hintaan sovittuna hetkenä, tai ajanjaksona

orangeria /ˈoraŋŋˌerɪa/ (n)
orangeri
  talvipuutarha sitrushedelmille, tyypillisesti rakennuksen eteläsivulle rakennettu lisärakennus jossa on aurinkoa keräävä lasiseinä ja lämmitys uunilla

oranki /ˈoraŋkɪ/ (n)
orangutang
  Malesiasta ja Indonesiasta peräisin oleva kädellisiin kuuluva apinalaji, joilla on pitkät kädet ja punertava, joskus ruskea karva

oranssi /ˈoranssɪ/ (adj)
orange
  väriltään oranssi, oranssin värinen

oranssi /ˈoranssɪ/ (n)
brandgul, orange
  punakeltainen väri

orapaatsama /ˈorapˌaːtsama/ (n)
getapel
  paatsamakasvien heimoon kuuluva puuvartinen pensas,

orapihlaja /ˈorapˌihlaja/ (n)
hagtorn
  suosittuja piikkisiä puutarhakasveja suvussa Crataegus

orava /ˈorava/ (n)
ekorre
  mikä tahansa oravien heimoon () kuuluva jyrsijöiden laji tai sellaisen yksilö
  erityisesti -laji tai sen yksilö

oravaislainen /ˈoravˌaislainen/ (n)
oravaisbo
  Pysyvästi Oravaisissa asuva henkilö.

oravanmarja /ˈoravˌanmarja/ (n)
ekorrbär
  metsäoravanmarja, maianthemum bifolium, kangasmetsien yleinen myrkyllinen ruoho, joka tuottaa terttuihin pieniä marjoja

oravat /ˈoravat/ (n)
ekorrar
  yksi jyrsijöiden lahkon jyrsijöiden heimoista ()

oregano /ˈoreɡˌano/ (n)
oregano, kungsmynta
  maustekasvi

oreksiini /ˈoreksˌiːnɪ/ (n)
orexin
  eräs hermoston välittäjäaine, joka säätelee mm. valveillaoloa ja ruokahalua

orgaaninen /ˈorɡaːnɪnen/ (adj)
organisk
  hiiltä tai hiilen yhdisteitä sisältävä tai käsittelevä

orgaaninen kemia /ˈorɡaːnɪneŋ kˈemɪa/ (n)
organisk kemi
  kemian haara, joka on erikoistunut hiiltä ja vetyä sisältäviin kemiallisiin yhdisteisiin

orgaaninen yhdiste /ˈorɡaːnɪnen ˈyhdɪste/ (n)
organisk förening
  kemiallinen yhdiste, joka sisältää hiiltä ja vetyä

organisaatio /ˈorɡanɪsˌaːtɪo/ (n)
organisation
  ihmisten muodostama toimintajärjestelmä yhteisten päämäärien toteuttamiseksi, us. useiden elinten muodostama tarkoituksen mukaisesti toimiva kokonaisuus

organisointi /ˈorɡanɪsˌointɪ/ (n)
organisation
  osien tai toimien järjestäminen toimivaksi kokonaisuudeksi

orgasmi /ˈorɡasmɪ/ (n)
orgasm
  refleksi, joka johtuu seksuaalisen kiihottumisen fyysisestä laukeamisesta

orho /ˈorho/ (n)
ofrys
  eräs kämmekkäkasvien suku ()

ori /ˈorɪ/ (n)
hingst
  urospuolinen kuohitsematon hevonen, uroshevonen

origami /ˈorɪɡˌamɪ/ (n)
origami
  perinteinen japanilainen taidemuoto, jossa paperista tehdään taittelemalla erilaisia figuureja, esimerkiksi eläinhahmoja

origo /ˈorɪɡo/ (n)
origine
  koordinaatiston akseleiden leikkauspiste; nollapiste

orija /ˈorɪja/ (n)
oriya
  (kielitiede) orijan kieli, indoarjalainen kieli, jota puhutaan Orissassa Intiassa (kielitunnus: ori)

orja /ˈorja/ (n)
slav, träl
  historiallisesti henkilö, joka pakotettiin tekemään toiselle työtä saamatta siitä itselle jäävää rahallista korvausta erityisesti maataloudessa ja rakennushankkeissa: esim. Euroopassa maaorja tai Amerikoissa plantaasilla työskennellyt neekeriorja, mutta orjia on ollut useissa kulttuureissa eri aikakausina

orjanruusu /ˈorjanrˌuːsu/ (n)
nyponros
  luonnonvaraisena kasvava ruusupensas (Rosa dumalis)

orkesteri /ˈorkestˌerɪ/ (n)
orkester
  mikä tahansa klassista musiikkia soittava yhtye; kapellimestarin johtama soitinyhtye

orkesterimusiikki /ˈorkestˌerɪmusˌiːkːɪ/ (n)
orkestermusik
  orkesterin soittama musiikki

orkestraatio /ˈorkestrˌaːtɪo/ (n)
orkestrering
  orkesterisovitus

orpo /ˈorpo/ (adj)
faderlös, föreldralös, moderlös, oförsörjd, värnlös
  sellainen, jonka vanhemmista toinen tai kumpikaan ei enää ole elossa

ortoepia /ˈortoˌepɪa/ (n)
ortoepi
  normatiivinen fonetiikka, preskriptiivinen oppi kielen oikeasta ääntämisestä

ortografia /ˈortoɡrˌafɪa/ (n)
ortografi
  oikeinkirjoitus

ortoptisti /ˈortoptˌistɪ/ (n)
ortoptist
  karsastukseen erikoistunut sairaanhoitaja

ortoreksia /ˈortorˌeksɪa/ (n)
ortorexi
  syömishäiriö, jonka taustalla on liian pitkälle menevä halu syödä mahdollisimman terveellisesti.

orvaskesi /ˈorvaskˌesɪ/ (n)
epidermis, överhud
  epidermi, selkärankaisten ihon uloin kerros

orvokki /ˈorvokːɪ/ (n)
viol
  jokin Viola-sukuun kuuluva kasvi, joiden kukat ovat usein väriltään violetteja

osa /ˈosa/ (n)
del
  pala jotakin suurempaa rakennetta tai kokonaisuutta
avdelning, del
  lainkohtien jaottelussa ylin hierarkiataso

osaaminen /ˈosaːmɪnen/ (n)
kunnande, kunnighet
  se, että osaa jotakin, opitun hallitseminen

osakaskunta /ˈosakˌaskunta/ (n)
delägarna
  kiinteistöjen yhteisen alueen tai yhteisen erityisen etuuden osakaskiinteistöjen omistajat

osake /ˈosake/ (n)
aktie
  osakeyhtiön liikkeelle laskema rahoitusinstrumentti, joka ostetaan ja vastineeksi osakkeenomistaja saa äänioikeuden yhtiökokouksissa ja mahdollisesti osingon

osakeanti /ˈosakeˌantɪ/ (n)
aktieemission, emission
  osakkeiden liikeellelasku; yrityksen tapa kerätä pääomaa

osakekurssi /ˈosakekˌurssɪ/ (n)
aktiekurs
  arvopaperipörssissä noteeratun osakkeen markkinahinta

osakepääoma /ˈosakepˌæːoma/ (n)
aktiekapital
  osakkaiden osakeyhtiöön sijoittama rahapääoma eli varallisuus, joka jakaustuu osakkeisiin

osakesarja /ˈosakesˌarja/ (n)
aktieserie
  osakeyhtiön sellaisten osakkeiden joukko, joilla on tietty oikeus osinkoon ja äänioikeuteen; eri sarjat, kuten kantaosakkeet ja etuoikeutetut osakkeet, eroavat toisistaan

osakeyhtiö /ˈosakˌeyhtɪø/ (n)
aktiebolag
  yhtiömuoto, jossa omistus jakautuu siirtokelpoisiin määräosiin eli osakkeisiin ja osakkailla on yhtiön toiminnasta osakkeiden arvoon rajoittuva taloudellinen vastuu; eräs yhteisö

osakunta /ˈosakˌunta/ (n)
nation
  (Pohjoismaissa) yliopiston piirissä toimiva opiskelijajärjestö, joka kerää jäsenensä pääsääntöisesti näiden kotipaikan mukaan

osallistua /ˈosallˌistua/ (v)
delta
  ottaa osaa, olla mukana (esimerkiksi kilpailussa tai tapahtumassa)

osallistuva demokratia /ˈosallˌistuva dˈemokrˌatɪa/ (n)
deltagardemokrati
  demokratian tyyppi, joka sisältää edustuksellisen demokratian lisäksi laajempaa kansalaisten osallistumista poliittiseen elämään päätöksentekoon vaikuttavalla tavalla

osallisuustalous /ˈosallɪsˌuːstalous/ (n)
deltagekonomi, parecon
  talousjärjestelmä, jossa yhteisö päättää tuotannosta ja kulutuksesta

osamäärä /ˈosamˌæːræ/ (n)
kvot
  jakolaskun tulos

osata /ˈosata/ (v)
kunna
  taitaa, olla kykenevä tekemään jotakin

osinko /ˈosɪŋko/ (n)
utdelning, dividen‎d
  yrityksen osakkeenomistajilleen maksama osuus kertyneistä voitoista

osittaa /ˈosɪtːaː/ (v)
fördela, indela
  jakaa osiin

osittain /ˈosɪtːain/ (adv)
dels, delvis
  jossakin määrin, mutta ei täysin, osana jostakin

osittainen /ˈosɪtːˌainen/ (adj)
partiell
  vain joitakin osia jostakin käsittävä tai koskeva

oskilloskooppi /ˈoskɪllˌoskoːpːɪ/ (n)
oscilloskop
  (tekniikka) elektroniikan ja sähkötekniikan mittalaite, joka piirtää mitattavasta signaalista kuvaajan näyttölaitteelle

osmani /ˈosmanɪ/ (n)
osman, ottoman
  Osmanien valtakunnan (n. 1200-luvulta 1900-luvulle) aikainen turkkilainen
osmanska
  (kielitiede) osmanin kieli (kielitunnus: ota), historiallisessa osmanivaltiossa käytetty turkin kieli

osmankäämi /ˈosmaŋkˌæːmɪ/ (n)
kaveldun
  osmankäämien suvun () kasvi

osmium /ˈosmium/ (n)
osmium
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine, tunnus Os.

osmoosi /ˈosmoːsɪ/ (n)
osmos
  veden siirtyminen laimeammasta liuoksesta väkevämpään puoliläpäisevän kalvon läpi

osoite /ˈosoite/ (n)
adress
  tiedot sijainnista tai toimintapaikasta tai henkilön asuinpaikasta

osoittaa /ˈosoitːaː/ (v)
peka
  näyttää konkreettisesti jotakin suuntaa
peka på
  ilmentää, antaa viitteitä

ostaa /ˈostaː/ (v)
köpa
  hankkia hyödykkeitä rahaa vastaan

osto /ˈosto/ (n)
köp, inköp
  hyödykkeen hankkiminen rahalla

ostoskeskus /ˈostoskˌeskus/ (n)
köpcentrum
  keskus, rakennus tai rakennusrykelmä, jossa sijaitsee useita myymälöitä ja muita palveluita, joiden sisäänkäynti on yleensä ulkoa

osua /ˈosua/ (v)
träffa
  (heitetystä, ammutusta tms. esineestä) saavuttaa tarkoitettu kohde

osuudenomistaja /ˈosuːdˌenomˌistaja/ (n)
andelsägare
  ihminen tai oikeushenkilö, joka omistaa tietyn osan sijoitusrahaston varoista

osuuskunta /ˈosuːskˌunta/ (n)
kooperativ, kooperation
  yritys joka on jäseniensä omistama siten että kullakin jäsenellä on osuuskunnan kokouksessa yksi ääni

otaksua /ˈotaksˌua/ (v)
förmoda, anta
  olettaa

otasukapää /ˈotasˌukapæː/ (n)
kamäxing
  sukapäiden sukuun kuuluva kasvi

ote /ˈote/ (n)
tag
  tarttuminen, kiinni pitäminen

otella /ˈotella/ (v)
tävla
  kilpailla, kisata

otenauha /ˈotenˌauha/ (n)
greppband
  kitarassa ja sitä muistuttavissa kielisoittimissa otelautaan upotettu metallinen kapea poikkipuu, jonka takaa painamalla nauhavälistä saadaan soitettua haluttu sävel kielen soivan osan lyhentyessä otenauhaan asti

otos /ˈotos/ (n)
sampel
  perusjoukosta poimittu näytejoukko

otsa /ˈotsa/ (n)
panna
  silmien ja hiusrajan välissä oleva pään etuosa

otsalohko /ˈotsalˌohko/ (n)
pannlob
  isoaivopuoliskojen etuosassa sijaitseva alue

otsatähti /ˈotsatˌæhtɪ/ (n)
prick
  kuvio eläimen otsalla.

otsikko /ˈotsɪkːo/ (n)
rubrik, överskrift
  tekstin yläpuolella oleva sana tai lause, joka kertoo lukijalle, mistä tekstissä on kyse; lehdissä painettu yleensä isommalla kuin leipäteksti

ottaa /ˈotːaː/ (v)
ta, taga
  tarttua kädellä, siirtää jotakin itselle, haltuunsa, ulottuvilleen

ottelu /ˈotːelu/ (n)
match
  vastustajaa vastaan käyty kamppailu, erityisesti urheilussa

otto /ˈotːo/ (n)
tagande
  ottamisen tapahtuma tai toimi; paikka tai kohta josta otetaan

ottolainaus /ˈotːolˌainaus/ (n)
inlåning
  pankin toimi, jolla se hankkii varoja markkinoilta, liittyy läheisesti talletusten vastaanottamiseen

ottomoottori /ˈotːomˌoːtːorɪ/ (n)
ottomotor
  polttomoottori, jossa sähkökipinä sytyttää polttoaineseoksen sylinterissä, yleinen bensiiniä polttoaineenaan käyttävän moottorin toimintatapa

oulaistelainen /ˈoulaistelˌainen/ (n)
oulaisbo
  Pysyvästi Oulaisissa asuva henkilö.

oululainen /ˈoululˌainen/ (n)
uleåborgbo
  Pysyvästi Oulussa asuva henkilö.

oulunsalolainen /ˈoulunsˌalolˌainen/ (n)
uleåsalobo
  Pysyvästi Oulunsalossa asuva henkilö.
  Syntyperältään oulunsalolainen.

ovela /ˈovela/ (adj)
listig, lurig
  sellainen, joka pystyy johtamaan muita harhaan haluamallaan tavalla tulematta itse huomatuksi ja joutumatta vastuuseen

oven kehys /ˈoveŋ kˈehys/ (n)
rörram
  oviaukkoa ympäröivä tukirakenne, kehikko, johon kääntöovi on kiinnitetty saranoilla

ovenkahva /ˈoveŋkˌahva/ (n)
dörrhandtag
  ovessa oleva kahva, josta vetämällä oven voi avata

ovenpieli /ˈovempˌielɪ/ (n)
dörrpost
  oviaukon reuna

ovensuukysely /ˈovensˌuːkysˌely/ (n)
vallokalsundersökning
  mielipidetiedustelu, joka suoritetaan juuri äänestäneiden äänestäjien keskuudessa heidän poistuttuaan vaalihuoneistosta

ovi /ˈovɪ/ (n)
dörr
  rakennuksen, huoneen tai muun sisätilan seinässä olevaan oviaukkoon sijoitettu avattava ja suljettava, monesti myös lukittava, saranoitu luukkumainen levymäinen elementti

ovikello /ˈovɪkˌello/ (n)
dörrklocka
  (instrumentti) ulko-ovessa tai sen läheisyydessä oleva soittokello, jolla sisään pyrkijä voi ilmoittautua; myös oven avaamisen ilmaiseva hälytyskello kauppaliikkeessä tms. henkilökunnan huomion kiinnittämiseksi

paahtaa /pˈaːhtaː/ (v)
bränna
  kuumottaa (auringosta)

paahtopaisti /pˈaːhtopˌaistɪ/ (n)
rostbiff
  naudan sisäpaisti palana miedossa uunin lämmössä kypsennettynä

paali /pˈaːlɪ/ (n)
pali
  paalin kieli, indoeurooppalaisen kielikunnan indoarjalaiseen kieliryhmään kuuluva kieli
pal
  yleensä irtotavaran tiivistetty pakkaus, kauppatavaralaji

paalu /pˈaːlu/ (n)
stolpe
  kilven keskellä vertikaalisesti kulkeva airutkuvio

paaluvarustus /pˈaːluvarˌustus/ (n)
palissad, pålverk
  puolustuseste, joka koostuu vieri viereen pystyyn paalutetuista, teroitetuista paaluista tai seipäistä

paapuuri /pˈaːpuːrɪ/ (n)
babord
  aluksen perästä eteenpäin katsoen vasen puoli eli ohjauspuolen vastainen puoli

paarit /pˈaːrɪt/ (n)
bår
  potilaan makuuasennossa kantamiseen tarkoitettu apuväline, joka muodostuu kahdesta yhdensuuntaisesta tangosta ja niiden välille pingoitetusta kankaasta

paaritaksi /pˈaːrɪtˌaksɪ/ (n)
bårtaxi, bårtaxibil
  farmariauto tai sitä kookkaampi tila-auto, jossa kiireetöntä siirtoa tarvitseva potilas voidaan kuljettaa makuuasennossa silloin, kun hän ei tarvitse matkan aikana hoitoa, kuten nesteytystä

paarma /pˈaːrma/ (n)
broms
  (eläintiede) kärpäsiin kuuluva lukuisalajinen hyönteisheimo. Paarman toukat elävät vedessä tai kosteassa maassa.

paasto /pˈaːsto/ (n)
fasta
  kieltäytyminen joistakin tai kaikista ruokalajeista ja juomista terveydellisistä tai uskonnollisista syistä

paastota /pˈaːstota/ (v)
fasta
  pitää taukoa (yleensä kiinteän) ruoan (ja joissakin tapauksissa myös juoman) nauttimisesta

paatos /pˈaːtos/ (n)
patos
  kyky vedota tunteisiin

paavi /pˈaːvɪ/ (n)
påve
  Rooman piispa, katolisen kirkon korkein johtaja

paaši /pˈaːʃɪ/ (n)
page
  keskiajalla hovipoika, kuninkaalliseen yhteisöön kuulunut nuori miespalvelija, myöhemmin myös kamaripoika tai nuorempi aseenkantaja

paeta /pˈaeta/ (v)
fly
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, karata

pagodi /pˈaɡodɪ/ (n)
pagod
  buddhalaisten temppelien tornimainen erillisrakennus

paha /pˈaha/ (adj)
hetsig
  kiivas, kuumaverinen

pahamaineinen /pˈahamˌaineinen/ (adj)
ökänd, notorisk
  sellainen, jolla on paha maine

pahe /pˈahe/ (n)
last, ovana
  paha, huono ja sopimaton tapa; moraalisesti ja konventionaalisesti paheksuttu asia

paheellinen /pˈaheːllɪnen/ (adj)
lastbar, lastfull
  paheita harjoittava; moraaliltaan kyseenalainen

pahentaa /pˈahentaː/ (v)
förvärra
  tehdä pahemmaksi

pahka /pˈahka/ (n)
vril
  puussa kasvava möykky

pahnue /pˈahnue/ (n)
griskull
  sian poikue

pahoinpidellä /pˈahoimpɪdellæ/ (v)
misshandla
  kohdella väkivaltaisesti

pahvi /pˈahvɪ/ (n)
papp, paff
  kasvikuituaineista valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on yli 350 g/m³. Tätä keveämmät vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja papereja.

paikalla /pˈaikalla/ (adv)
på plats
  läsnä

paikallissää /pˈaikallˌissæː/ (n)
lokalväder
  sää ennalta määritellyin kriteerein rajatulla, tavallisesti pienehköllä, maantieteellisellä alueella

paikannimi /pˈaikannˌimɪ/ (n)
toponym
  jonkin maantieteellisen kohteen erityinen yksilöivä nimi

paikka /pˈaikːa/ (n)
punkt, plats
  konkreettinen kohta, sijaintikohta
plats, ställe
  tila, jossa voidaan käydä tai oleskella, oleskelupaikka
lapp, plomb
  jollekin määrätty sija tai tehtävä

paikkalintu /pˈaikːalˌintu/ (n)
stannfågel
  paikkauskollinen lintu, joka oleskelee koko vuoden samalla seudulla

paikkavektori /pˈaikːavˌektorɪ/ (n)
ortsvektor
  matematiikassa ja fysiikassa vektori, joka alkaa origosta ja päättyy johonkin pisteeseen

paimen /pˈaimen/ (n)
herde
  henkilö, joka paimentaa laitumella olevaa karjaa

paimenkoira /pˈaimeŋkˌoira/ (n)
vallhund
  karjan paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

paimenmatara /pˈaimenmˌatara/ (n)
stormåra
  Suomeen 1800-luvun lopussa vierasmaalaisen heinänsiemenen mukana levinnyt valkokukkainen mataroiden sukuun kuuluva kasvi

paimentolainen /pˈaimentolˌainen/ (n)
nomad
  liikkuvaa elämää viettäviä karjaa kasvattavia ihmisiä

paimiolainen /pˈaimɪolˌainen/ (n)
pemarbo
  Pysyvästi Paimiossa asuva henkilö.

painaja /pˈainaja/ (n)
boktryckare
  kirjapainossa painotyön tekijästä käytettävä ammattinimike, kirjanpainaja

painajainen /pˈainajˌainen/ (n)
mardröm
  epämiellyttävä tai pelottava uni
  epämiellyttävä tai pelottava tilanne

painaminen /pˈainamɪnen/ (n)
tryckning
  painotuotteiden valmistus

painate /pˈainate/ (n)
tryck
  kirjapainossa painettu kirja, kuva, tms.

painatus /pˈainatus/ (n)
tryck, trycning
  painotyön toteutus

painava /pˈainava/ (adj)
tung
  joka painaa paljon, raskas

paine /pˈaine/ (n)
tryck
  voiman vaikutus pinta-alayksikköä kohti

painemittari /pˈainemˌitːarɪ/ (n)
manometer
  manometri, paineen mittaamiseen tarkoitettu koje

paini /pˈainɪ/ (n)
brottning
  urheilumuoto, jossa ottelijat koettavat sääntöjen sallimia otteita käyttäen painaa vastustajan hartiat mattoon

painia /pˈainɪa/ (v)
brottas
  taistella toisen kanssa aseetta, lyömättä ja potkimatta

painija /pˈainɪja/ (n)
brottare
  kreikkalaisroomalaisessa tai vapaapainissa otteleva henkilö

paino /pˈaino/ (n)
tyngd, vikt
  kappaleen massasta ja painovoiman kiihtyvyydestä riippuva gravitaation voimavaikutus kappaleeseen
tyngd
  voimaharjoitteluun käytetyt painot

painolasti /pˈainolˌastɪ/ (n)
ballast, barlast
  laivan tai muun aluksen arvotonta lisäkuormaa, jonka tarkoituksena on vakauttaa alusta ja saada aikaan kulun kannalta edullinen syväys

painonnosto /pˈainonnˌosto/ (n)
tyngdlyftning
  olympiavoimailulaji, joka koostuu kahdesta nostolajista, tempauksesta ja työnnöstä, joiden tulokset lasketaan yhteen

painotalo /pˈainotˌalo/ (n)
tryckerihus
  kirjapainon sisältävä yritys, joka tuottaa painotuotteita

painottomuus /pˈainotːomuːs/ (n)
tyngdlöshet
  olotila painovoiman vaikutusalueen ulkopuolella

painottua /pˈainotːˌua/ (v)
betona, framhäva
  tähdentyä, korostua

painotus /pˈainotus/ (n)
accentuering
  painon sijoitus äännettäessä

painovoimavuorovaikutus /pˈainovˌoimavˌuorovˌaikutus/ (n)
gravitationell växelverkan, gravitationsväxelverkan
  hiukkasfysiikan standardimallin ulkopuolinen, neljäs perusvuorovaikutus: mekanismi, jonka mukaisesti painovoima eli gravitaatio toimii

paiserutto /pˈaiserˌutːo/ (n)
böldpest
  yleisin ruton kolmesta ilmenemismuodosta, jotka voivat esiintyä samanaikaisesti tai erillään; muut ovat keuhko- ja verirutto

paistaa /pˈaistaː/ (v)
skina
  loistaa, lämmittää (erityisesti auringosta puhuttaessa)
steka
  kypsentää ruokaa kuumentamalla tulella tai pannulla ilman keitinvettä

paiste /pˈaiste/ (n)
sken
  valaiseva, us. lämmittävä säteily

paistinpannu /pˈaistɪmpˌannu/ (n)
stekpanna, stekplåt
  paistamiseen tarkoitettu varrellinen ja tasapohjainen ruoanlaittoastia

paistos /pˈaistos/ (n)
paj
  uunissa kypsennettävä matalaan vuokaan muotoiltu leivonnainen, jossa on pohjana tai kantena tai kumpanakin taikinakuori ja suolainen tai makea täyte

paita /pˈaita/ (n)
skjorta
  ylävartalon päälle puettava vaate, usein alusvaate

pajari /pˈajarɪ/ (n)
bojar
  Venäjän muinaiseen ylhäisaateliin kuulunut henkilö ennen Pietari Suuren uudistuksia 1700-luvun alussa

pajatso /pˈajatso/ (n)
pajazzo
  ilveilijähahmo commedia dell'artessa

paju /pˈaju/ (n)
pil, vide
  pajukasveihin kuuluva pensas tai lehtipuu ()

pajukasvit /pˈajukˌasvɪt/ (n)
videväxter
  yhteisnimitys heimon kaksisirkkaisille kasveille

pajusirkku /pˈajusˌirkːu/ (n)
sävsparv
  pieni rantaruovikoissa ja pensaistoissa elävä varpuslintu (Emberiza schoeniclus), Suomessa yleinen pesimälaji

pakana /pˈakana/ (n)
hedning
  vallalla olevaan uskonnolliseen enemmistöön kuulumaton; erityisesti polyteistisen tai panteistisen varhaiskantaisen uskonnon kannattaja

pakanalähetys /pˈakanˌalæhetys/ (n)
hednamission
  pakanoiden keskuudessa toteutettua lähetystyötä

pakanauskonto /pˈakanˌauskonto/ (n)
hednisk religion
  jokin muu kuin kristinusko, yleensä ei kuitenkaan juutalaisuus tai islam, erityisesti sellainen uskonto joka ei ole kirjauskonto

pakara /pˈakara/ (n)
skinka, stjärt
  lantion ja reiden yläosan takana oleva, pakara- ja muiden lihasten muodostama kokonaisuus

pakaralihas /pˈakarˌalɪhas/ (n)
glutealmuskel
  pakaran alueen parillinen lihas, joita ihmisellä erotetaan kolme paria, isot, keskimmäiset ja pienet pakaralihakset

pakastaa /pˈakastaː/ (v)
frysa
  jäähdyttää alle jäätymispisteen; säilöä ruokaa pakastamalla

pakastin /pˈakastɪn/ (n)
frys
  kylmälaite, jonka sisällä lämpötila pysyy alle nollassa celsiusasteessa pitäen ruoat tms. sisällön jäässä, tyypillisesti lämpötilaltaan noin −18 celsiusastetta

paketti /pˈaketːɪ/ (n)
paket
  tavarakäärö

pakettiauto /pˈaketːɪˌauto/ (n)
skåpbil, paketbil, skåpvagn
  tavallisesti umpikorinen, kuorma-autoa kevyempi tavarankuljetusauto

pakistanilainen /pˈakɪstˌanɪlˌainen/ (adj)
pakistansk
  Pakistanista peräisin oleva tai Pakistaniin liittyvä

pakistanilainen /pˈakɪstˌanɪlˌainen/ (n)
pakistan, pakistanare, pakistanska
  pysyvästi Pakistanissa asuva henkilö

pakka /pˈakːa/ (n)
packe
  paperimitta, kymmenen riisiä eli 5000 arkkia paperia; joskus tarkoitetaan pakalla yhtä riisiä paperia

pakkanen /pˈakːanen/ (n)
köld
  säätila, jossa lämpötila on veden jäätymispisteen alapuolella

pakkaslukema /pˈakːaslˌukema/ (n)
köldnotering, köldsiffra
  veden jäätymispisteen alapuolella oleva lämpötila-arvo

pakko /pˈakːo/ (n)
tvång
  ehdoton, henkilön omaa tahtoa huomioonottamaton velvollisuus tai ehdoton vaatimus

pakkoavioliitto /pˈakːoˌavɪolˌiːtːo/ (n)
tvångsäktenskap
  avioliitto, joka on solmittu vastoin toisen tai molempien osapuolten tahtoa

pakkohoito /pˈakːohˌoito/ (n)
tvångsvård
  potilaan tahdosta riippumaton psykiatrinen sairaanhoito

pakkopaita /pˈakːopˌaita/ (n)
tvångströja
  takin muotoinen vaatekappale, joka puetaan rajoittamaan muille tai itselleen vaaraksi olevaa henkilöä

pakkoruotsi /pˈakːorˌuotsɪ/ (n)
tvångssvenska
  ruotsin kielestä pakollisena kouluaineena käytetty nimitys. Pakkoruotsilla tarkoitetaan myös sitä, että opetuksen lisäksi ruotsin kielen osaamisen näyttö on pakollista myös monissa julkisissa tilanteissa, kuten tutkintojen suorittamisessa, viran, toimen, urakan ja muun toimeksiannon saamisessa.

pakkotyö /pˈakːotyø/ (n)
tvångsarbete
  rangaistukseksi määrätty palkaton työ

pako /pˈako/ (n)
flykt
  pakeneminen, karkaaminen jostain

pakolainen /pˈakolˌainen/ (n)
flykting
  henkilö, joka on paennut kotimaastaan, koska pelkää joutuvansa siellä vainotuksi rodun, uskonnon, kansalaisuuden, sosiaalisen aseman tai poliittisen mielipiteen vuoksi ja on saanut pakolaisen aseman eli pakolaisstatuksen

pakoputki /pˈakopˌutkɪ/ (n)
avgasrör
  polttomoottorin pakokaasujen poistoputki

pakottaa /pˈakotːaː/ (v)
tvinga
  saattaa joku vastoin tahtoaan tekemään tai estää häntä tekemästä
ciselera, repoussera
  muokata levymäistä metallia takomalla

paksu /pˈaksu/ (adj)
tjock
  sellainen, joka on muutoin kaltaisiinsa verrattuna pituuteensa tai korkeuteensa nähden leveä; paksuudeltaan suuri

paksusuoli /pˈaksusˌuolɪ/ (n)
tjocktarm
  ohutsuolesta peräaukkoon ulottuva osa suolta. Ihmisen paksusuolessa erotetaan kolme osuutta: umpisuoli, lynkkysuoli ja peräsuoli.

pala /pˈala/ (n)
bit
  osa kokonaisuutta

palaa /pˈalaː/ (v)
brinna
  yhtyä happeen nopeasti, olla liekeissä, olla tulessa

palapeli /pˈalapˌelɪ/ (n)
pussel, läggspel, puzzle
  peli, joka kootaan sijoittamalla sen palat oikeisiin paikkoihin, jolloin paljastuu kuva

palasokeri /pˈalasˌokerɪ/ (n)
bitsocker
  sokeri, joka on sokeripaloina

palata /pˈalata/ (v)
återvända
  tulla takaisin, mennä takaisin

palatsi /pˈalatsɪ/ (n)
palats
  hallitsijoiden tai muiden korkearvoisten henkilöiden suuri, usein ylellinen asuinrakennus

palaute /pˈalaute/ (n)
feedback, återkoppling, respons
  suorituksesta saatava arvio tai kommentti

palauttaa /pˈalautːaː/ (v)
återlämna, returnera, ge tillbaka, återbörda, återföra, återgå
  antaa tai viedä takaisin
restituera
  saattaa ennalleen

palautus /pˈalautus/ (n)
restitution, returnering, återkoppling, återlämning, återställande
  jonkin asian tai esineen saattaminen takaisin aiempaan tilaan

palaveri /pˈalavˌerɪ/ (n)
palaver
  pikainen neuvottelu tai neuvonpito

paleobiologia /pˈaleˌobɪˌoloɡˌia/ (n)
paleobiologi
  fossiileja tutkiva biologian tai paleontologian haara

paleontologia /pˈaleˌontolˌoɡɪa/ (n)
paleontologi
  maakerrostumissa tai muulla tavoin säilyneitä kasvi- ja eläinfossiileja tutkiva tiede

palestiinalainen /pˈalestˌiːnalˌainen/ (adj)
palestinsk, palestinensisk
  Palestiinasta peräisin oleva, Palestiinassa sijaitseva

palestiinalainen /pˈalestˌiːnalˌainen/ (n)
palestinier
  nykyisen Israelin alueelta sitä perustettaessa tai sodissa pois asuinseuduiltaan ajettu arabiasukas
  pakolaisleirissä asuva Palestiinasta karkotettujen jälkeläinen
  Israelin miehittämän länsirannan tai Gazan ei-juutalainen asukas

paletti /pˈaletːɪ/ (n)
palett
  levy, jonka päällä taidemaalari pitää ja sekoittaa maalattavia värejä

palettiveitsi /pˈaletːɪvˌeitsɪ/ (n)
palettkniv
  varrellinen ja taipuisa veitsi tai lasta, jolla taiteilija levittää öljyvärejä maalauspinnalle tai kaapii pois aiemmin levittämäänsä väriä

palimpsesti /pˈalɪmpsˌestɪ/ (n)
palimpsest
  antiikista tai keskiajalta peräisin oleva käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty tai raaputettu pois ja korvattu uudella

paljain silmin /pˈaljain sˈilmɪn/ (adv)
med bara ögon
  ilman apuvälinettä katsoen

paljakka /pˈaljakːa/ (n)
kalfjäll
  puuton tunturin tai vaaran laki

paljas /pˈaljas/ (adj)
bar, blott
  sellainen, joka on alaston, verhoton tai katteeton, vailla vaatteita oleva

palje /pˈalje/ (n)
bälg
  yl. nahasta tai muusta taipuisasta materiaalista valmistettu laskosteinen liitososa, jota käytetään mm. lietsomiseen tarvittavien palkeiden rakenneosana

paljon /pˈaljon/ (adv)
mycket, en hel del
  koko joukon, runsaasti

paljous /pˈaljous/ (n)
myckenhet, mängd
  se ominaisuus, että jotakin on paljon; (suuri) määrä

palkata /pˈalkata/ (v)
anställa, rekrytera
  ottaa jk töihin palkkaa vastaan

palkinto /pˈalkɪnto/ (n)
pris
  kilpailusta saatu, voittajalle tai voittajille myönnettävä tunnustus

palkka /pˈalkːa/ (n)
lön
  korvaus sovitusti tehdystä työstä

palkkalaskelma /pˈalkːalˌaskelma/ (n)
lönekalkyl, löneutdrag
  työnantajan palkan maksamisen yhteydessä työntekijälle antama laskelma, josta käy ilmi palkan suuruus ja sen määräytymisperusteet

palkki /pˈalkːɪ/ (n)
balk, bjälke
  (sahatavara) neljältä sivulta sahattua järeää sahatavaraa, jonka leveyden ja paksuuden ero on yli 25 mm; yleisemmin mikä tahansa jykevä puutavara
  vaakasuora tai kalteva rakennusosa, jonka tehtävä on kannatella ylempiä rakenteita
  nuotteja yhdistävä vaakasuora tai kalteva viiva, jonka tarkoitus on selventää nuottikuvaa
balk
  kilven vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan kulkeva leveähkö nauha

palkkisilta /pˈalkːɪsˌilta/ (n)
balkbro
  pituussuuntaisten teräsksisten, teräsbetonisten tai puisten siltapalkkien muodotamaan kantavaan rakenteeseen perustuva silta

palko /pˈalko/ (n)
balja
  hernekasvien hedelmä, us. mehevä suojakuori ja sen sisällä siemenet eli herneet

pallea /pˈallea/ (n)
diafragma, mellangärde
  rintaontelon ja vatsaontelon välisen kuperan seinämän muodostava hyvin ohut sisäänhengityslihas, joka koostuu suurimmaksi osaksi jänteistä

palleroporonjäkälä /pˈallerˌoporˌonjækˌælæ/ (n)
fönsterlav
  eräs torvijäkäliin kuuluva kotelosienten laji

pallo /pˈallo/ (n)
klot
  kappale, jonka rajapinnan kaikki pisteet ovat yhtä kaukana eli pallon säteen etäisyydellä pallon keskipisteestä
boll, klot, kula
  eräiden pelien ja leikkien pallon muotoinen peliväline

pallohuone /pˈallohˌuone/ (n)
bollhus
  palloilusali

pallomeri /pˈallomˌerɪ/ (n)
bollhav
  pienten lasten leikkitila, jossa on paksu kerros kevyitä muovipalloja

pallonivel /pˈallonɪvel/ (n)
kulled
  nivel, jossa toinen liikkuvista pinnoista on pallomainen ja sovitetaan vastaavankokoiseen kuppiin

pallonpuolisko /pˈallompˌuolɪsko/ (n)
halvklot, hemisfär
  päiväntasaajan pohjois- tai eteläpuoleinen osa

pallopeli /pˈallopˌelɪ/ (n)
bollsport
  jokin urheilulaji, peli tai leikki, jossa yhtenä pelivälineenä on pallo ja jossa kerätään pisteitä saamalla pallo maaliin tai saamalla vastustaja tekemään virhe

pallopinta /pˈallopˌinta/ (n)
svärisk uta
  pinta, jonka jokainen piste on yhtä etäällä keskipisteestä

pallosalama /pˈallosˌalama/ (n)
klotblixt, kulblixt
  jonkinlainen ilmassa tapahtuva sähköinen ilmiö, jossa havaitaan ilmassa leijuva valaiseva, loistava pallo

palmu /pˈalmu/ (n)
palm
  mikä tahansa trooppinen tai subtrooppinen Arecaceae-heimon lehtipuulaji

palmusunnuntai /pˈalmusˌunnuntai/ (n)
palmsöndag
  kirkollinen juhla, sunnuntai viikkoa ennen pääsiäistä

paloasema /pˈaloˌasema/ (n)
brandstation
  laitos, jossa paloautoja säilytetään ja palomiehet päivystävät hälytyksiä varten

palohaava /pˈalohˌaːva/ (n)
brännsår
  kolmannen asteen palovammaan liittyvä yleensä ihon pinnasta syviin kerroksiin ulottuva karstainen ja hiiltynyt haava; myös alemman asteen palovamman kehitykseen liittyvä haava

palokunta /pˈalokˌunta/ (n)
brandkår
  kaupungin tai kunnan viranomainen, joka huolehtii tulipalojen sammuttamisesta ja ehkäisystä

palokärki /pˈalokˌærkɪ/ (n)
spillkråka
  Dryocopus martius, isokokoinen tikka, väriltään punaista päälakea lukuun ottamatta musta

palomies /pˈalomies/ (n)
brandman
  ammatikseen tulipaloja sammuttava ja muita palokunnan tehtäviä hoitava henkilö

palomuuri /pˈalomˌuːrɪ/ (n)
brandvägg, brandmur
  järjestelmä, joka eristää tietoverkossa suojattavan verkon ulkoverkosta

palontorjunta /pˈalontˌorjunta/ (n)
brandskydd
  tulipalojen ehkäisy ja leviämisen estäminen

paloposti /pˈalopˌostɪ/ (n)
brandpost
  vesijohtoverkon piste, josta palokunta voi ottaa sammutusvettä

palopuhe /pˈalopˌuhe/ (n)
harang
  (leikkimielinen) kiihkeä puhe

palorakko /pˈalorˌakːo/ (n)
brännblåsa
  (fysiologia) toisen asteen palovammaan liittyvä valkuaisainepitoisen nesteen täyttämä rakkula iholla

paloruisku /pˈalorwˌisku/ (n)
brandspruta
  tulipalon sammutukseen ja leviämisen estämiseen käytettävä ruisku

palosanko /pˈalosˌaŋko/ (n)
brandhink
  tulipalon sammutuksessa käytettäväksi tehty erityinen sanko

palosirkka /pˈalosˌirkːa/ (n)
trumgräshoppa
  (eläintiede) kookas, hepokattia pienempi heinäsirkka. Palosirkan koiraspuolella on punaiset takasiivet.

palovakuutus /pˈalovakˌuːtus/ (n)
brandförsäkring
  vakuutus tulipalon varalta

palovamma /pˈalovˌamma/ (n)
brännskada
  palamisen, korkean lämpötilan tai säteilyn elimistössä, usein ihossa, aiheuttama vaurio

paloviina /pˈalovˌiːna/ (n)
brännvin
  väkiviinan kotipolton aikainen nimitys

palsta /pˈalsta/ (n)
kolumn, spalt
  sanomalehdessä tai muussa painotuotteessa palstaleveyden rajamaan tilaan ladottujen tekstirivien muodostama sivua kapeampi painoalan osa

palsternakka /pˈalsternˌakːa/ (n)
palsternacka
  sarjakukkaiskasvi Pastinaca sativa, jolla on vaaleaa porkkanaa muistuttava juureksena käytettävä voimakasmakuinen juuri

paltamolainen /pˈaltamolˌainen/ (n)
paldamobo
  Pysyvästi Paltamossa asuva henkilö.

palvella /pˈalvella/ (v)
betjäna
  auttaa toisia, tehdä toisille palveluksia alemmassa asemassa

palvelu /pˈalvelu/ (n)
uppassning
  se, että joku tekee jonkin asian jonkun puolesta, rahallista korvausta vastaan tai ilman sitä

palveluala /pˈalvelˌuala/ (n)
tjänsteproduktion
  toimiala joka kuuluu talouden palvelusektoriin

palveluasuminen /pˈalvelˌuasˌumɪnen/ (n)
serviceboende
  sosiaalihuoltolaissa tarkoitettu vanhuksille, vaikeavammaisille ja mielenterveyskuntoutujille suunnattu asumismuoto ja siihen liittyvät tukitoimet, joilla yhteiskunta tukee asukasta muun muassa itsenäisessä henkilökohtaisista toimista selviytymisessä sekä terveyden ylläpidossa ja hoidossa

palvelus /pˈalvelus/ (n)
tjänst
  toiselle vapaaehtoisesti tehty avustava teko

palvelusektori /pˈalvelusˌektorɪ/ (n)
tjänsteproduktion
  yksi tuotannonaloista, joihin kansantalous usein jaetaan

palvelutankkaus /pˈalvelutˌaŋkːaus/ (n)
servicetankning
  se, että huoltoaseman henkilökuntaan kuuluva suorittaa polttoaineen annostelun ajoneuvon tankkiin sen sijaan, että asiakas tekisi sen itse

palvoa /pˈalvoa/ (v)
dyrka
  ihailla, kunnioittaa, erityisesti Jumalaa

pamppu /pˈampːu/ (n)
batong
  varsinkin poliisin käyttämä, yleensä musta, usein kuminen lyömäase

panamalainen /pˈanamalˌainen/ (adj)
panamansk
  Panamasta peräisin oleva, panamaan liittyvä

panamalainen /pˈanamalˌainen/ (n)
panaman
  Panaman asukas tai syntyperältään panamalainen

panamapalmu /pˈanamapˌalmu/ (n)
jipijapapalm, toquillapalm
  (erityisesti) panamapalmujen sukuun kuuluva laji tai sen yksilö

pandeismi /pˈandeismɪ/ (n)
pandeism
  (filosofia) oppi, yhdistelmä panteismi ja deismi

pandemia /pˈandemˌia/ (n)
pandemi
  maailmanlaajuinen epidemia

panetella /pˈanetella/ (v)
förtala
  puhua pahaa jostakin tämän maineen tahrimiseksi; solvata

panhuilu /pˈanhwɪlu/ (n)
panflöjt
  puhallinsoitin, jossa on rinnakkain suljettuja pillejä

paniikkihäiriö /pˈanɪːkːɪhˌæirɪø/ (n)
panikångest
  ahdistuneisuushäiriöihin kuuluva mielenterveyden häiriö, jonka oireita ovat muun muassa huimaus, kuolemanpelko sekä "hulluksi tulemisen" tunne

panimo /pˈanɪmo/ (n)
bryggeri
  tehdas tai laitos, jossa valmistetaan olutta

pankki /pˈaŋkːɪ/ (n)
bank
  rahaliikennettä, luottoja ja talletuksia hoitava yritys tai muu laitos; yksi pääasiallisista rahalaitoksen tyypeistä

pankkiholvi /pˈaŋkːɪhˌolvɪ/ (n)
bankvalv
  suuri kassakaappi, joka sijaitsee pankin sisällä

pankkiiri /pˈaŋkːɪːrɪ/ (n)
bankir
  pankin omistaja tai osakas

pankkilaina /pˈaŋkːɪlˌaina/ (n)
banklån
  pankin myöntämä laina

pankkipäivä /pˈaŋkːɪpˌæivæ/ (n)
bankdag
  päivä, jona pankki on auki ja maksujenvälitystä tehdään

pankkiryöstäjä /pˈaŋkːɪrˌyøstæjæ/ (n)
bankrånare
  henkilö, joka on tehnyt tai tekemässä pankkiryöstön

pankkisiirto /pˈaŋkːɪsˌiːrto/ (n)
bankgiro
  kansainvälinen maksujenvälitysmenetelmä, jossa pankki siirtää halutun rahamäärän maksajan tililtä saajan tilille

pankkitili /pˈaŋkːɪtˌilɪ/ (n)
bankkonto
  liikepankissa sijaitseva henkilön m. yrityksen, käyttötili, jolle voidaan tallettaa rahaa ja josta voidaan nostaa rahaa; myös voidaan viitata muun tyyppisiin pankin tarjoamiin tileihin, kuten esimerkiksi säästötiliin, mutta useimmiten tarkoitetaan käyttötiliä

panna /pˈanna/ (n)
bannlysning, exkommunikation
  kirkonkirous, ekskommunikaatio, kristillisen kirkon jäsenen oikeuksien riistäminen; sakramenttiyhteydestä sulkeminen

panna /pˈanna/ (v)
lägga
  asettaa johonkin olotilaan; asettaa jollekin ehto tai hinta
brygga
  määrätä tekemään jotain, lähettää tehtävään, pakottaa
knulla
  aloittaa jokin toiminta

panna viralta /pˈanna vˈiralta/ (v)
avsätta, entlediga
  erottaa virasta lopullisesti laillisin perustein

pannumyssy /pˈannumˌyssy/ (n)
tehuva, tehätta
  kahvipannun tai teekannun suojana jäähtymisen hidastamiseksi pidetty huppu

pano /pˈano/ (n)
knull
  nainti, naiminen, paneminen

panssariauto /pˈanssarɪˌauto/ (n)
pansarbil
  yleensä tiedustelua varten rakennettu pyöräalustainen panssariajoneuvo

panssarilevä /pˈanssarˌilevæ/ (n)
dinoflagellat
  -ryhmän eliöitä

panssarivaunu /pˈanssarɪvˌaunu/ (n)
stridsvagn, pansarvagn
  telaketjuilla kulkeva ja suurikaliiperisella tykillä aseistettu panssaroitu moottoriajoneuvo

panteismi /pˈanteismɪ/ (n)
panteism
  oppi, jonka mukaan kaikki olevainen ja jumala ovat sama. Panteismin jumala on persoonaton ja ääretön, joten jumalan lisäksi ei voi olla muuta todellisuutta.

pantomiimi /pˈantomˌiːmɪ/ (n)
pantomim
  elenäytelmä jossa ei käytetä lainkaan puhetta

panttiesine /pˈantːiesˌine/ (n)
pantföremål
  (liiketalous) pantiksi annettu esine; panttilainan vakuus.

panttilaina /pˈantːɪlˌaina/ (n)
pantlån
  panttilainaamosta panttia vastaan annettava laina

panttilainaamo /pˈantːɪlˌainaːmo/ (n)
pantlånerörelse
  panttilainausliike, panttilaitos, yritys, joka lainaa rahaa käteispanttia vastaan. Toiminnaltaan tarkoin säädeltyjä panttilainaamoja on kaupungeissa.

panttivanki /pˈantːɪvˌaŋkɪ/ (n)
gisslan
  vanki, joka vapautetaan lunnaita vastaan

papaija /pˈapaija/ (n)
papaya
  papaijakasvien heimoon kuuluva trooppinen puu (Carica papaya)
papayafrukt
  sen suuri melonintapainen hedelmä

paperi /pˈaperɪ/ (n)
papper
  tavallisesti kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 5–150 g/m³. Tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja pahveja
papper, dokument
  asiakirja, todistus, asiapaperi

paperiliitin /pˈaperɪlˌiːtɪn/ (n)
gem, pappersklämma
  väline, jolla voidaan liittää kaksi tai useampia paperiarkkeja pinoksi juurikaan vahingoittamatta arkkeja

paperipuu /pˈaperɪpuː/ (n)
pappersved
  (metsätalous) paperiteollisuuden raaka-aineena käytettävä pyöreä puutavara

paperiteollisuus /pˈaperˌiteˌollɪsuːs/ (n)
pappersindustri
  kartonkia, kuitulevyjä, paperia, puuhioketta ja selluloosaa valmistava ja jalostava teollisuus

papinkaulus /pˈapɪŋkˌaulus/ (n)
prästkrage
  (asuste) papin asuun mm. Norjassa ja Tanskassa kuuluva koko kaulan ympäröivä suuri rypytetty kaulus. Ainakin Suomessa ja Ruotsissa papinkauluksen tehtävää hoitavat liperit.

papintodistus /pˈapɪntodˌistus/ (n)
prästbetyg
  (asiakirja) kirkonkirjaan perustuva virkatodistus

pappi /pˈapːɪ/ (n)
präst, pastor
  henkilö, joka suorittaa ammatikseen erilaisia uskonnollisia menoja ja toimituksia

pappila /pˈapːɪla/ (n)
prästgård
  kristillisen kirkon seurakunnan johtajan, kirkkoherran, työsuhdeasunto

pappismies /pˈapːɪsmies/ (n)
prästman
  miespuolinen pappi, miespuolinen papiston edustaja

papu /pˈapu/ (n)
böna
  jokin hernekasvisuvun köynnöstävä ruohokasvi, jonka isokukkaiseen terttukukintoon muodostuu palkoja joita sellaisenaan tai niissä olevia siemeniä käytetään ravinnoksi.
  papukasvien tai joidenkin muiden kasvien, kuten kahvin tai kaakaon kova siemen

papukaija /pˈapukˌaija/ (n)
papegoja
  varsinaisiin papukaijoihin (Psittacinae) lukeutuva luonnonvaraisena Euroopan ulkopuolisilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla elävä värikäs lintu

papukaijalinnut /pˈapukˌaijalˌinnut/ (n)
papegojfåglar
  yksi lintujen lahkoista ()

papukaijalintu /pˈapukˌaijalˌintu/ (n)
papegojfågel
  mikä tahansa papukaijalintujen lahkoon () kuuluva lintujen laji tai sellaisen yksilö

papukaijat /pˈapukˌaijat/ (n)
afrikanska och amerikanska papegojor
  yksi papukaijalintujen lahkoon kuuluvista heimoista ()

papurikko /pˈapurˌikːo/ (n)
apelkastad
  hevonen, jonka turkissa on ympäristöään vaaleampia laikkuja, jotka ovat reunoiltaan epäsäännöllisiä

papyruskaisla /pˈapyrˌuskaisla/ (n)
papyrus
  papyruksen valmistukseen käytetty kaislalaji ()

paraabeli /pˈaraːbˌelɪ/ (n)
parabel
  matemaattinen tasokäyrä, jonka jokaisen pisteen etäisyys polttopisteestä on yhtä suuri kuin sen etäisyys kiinteästä suorasta; ympyräkartion tasoleikkaus

paradoksi /pˈaradˌoksɪ/ (n)
paradox
  näennäisesti järjenvastainen, luonnoton tai ristiriitainen seikka tai väite

parafiini /pˈarafˌiːnɪ/ (n)
paraffin
  (kemi) vahamainen, väritön hajuton ja läpikuultava seos lineaarisia hiilivetyjä, parafiinivaha

paragrafi /pˈaraɡrˌafɪ/ (n)
paragraf
  pykälä, symb. §.

paraislainen /pˈaraislˌainen/ (n)
pargasbo
  Pysyvästi Paraisella asuva henkilö.

parantaa /pˈarantaː/ (v)
bota, hela
  tehdä terveeksi, poistaa sairaus

parantaja /pˈarantˌaja/ (n)
helbräggdagörare
  luonnonlääkinnällä, taikavoimilla tms. sairauksia tms. parantava henkilö; nykyisin tavallisemmin: kansanparantaja
förbättrare
  se, joka parantaa (suoritusta tms.)

parapetti /pˈarapˌetːɪ/ (n)
parapet
  linnoituksen matala suojavalli; rintavarustus

paraplegia /pˈaraplˌeɡɪa/ (n)
paraplegi
  alaraajahalvaus, halvaantuminen vyötäröstä alaspäin

parapähkinä /pˈarapˌæhkɪnæ/ (n)
paranöt
  sen syötävä appelsiinilohkon muotoinen siemen

parapähkinäpuu /pˈarapˌæhkɪnæpuː/ (n)
paranötsträd
  parapähkinäpuiden suvun () ainoa laji tai sen yksilö

parasta ennen /pˈarasta ˈennen/ (n)
bäst före
  melko hyvin säilyvän elintarvikkeen pakkaukseen merkitty päivämäärä, jonka jälkeenkin elintarvike on vielä käytettävissä, mutta se kannattaisi silti käyttää ennen kyseistä päivämäärää; parasta ennen -päiväys; parasta ennen -päivämäärä

paratiisi /pˈaratˌiːsɪ/ (n)
paradis
  kristinuskon mytologiassa esiintyvä puutarha, myös eeden

parhaillaan /pˈarhaillaːn/ (adv)
just nu
  parasta aikaa, juuri nyt

pari /pˈarɪ/ (n)
alla, par
  kahden muodostama ryhmä tai yksikkö
alla
  kahden yhdessä käytettävän yl. keskenään samankaltaisen muodostama kokonaisuus

parijono /pˈarɪjˌono/ (n)
dubbelkolonn
  (sotavoimat, ym.) osaston ryhmitys- tai liikkumismuoto, missä on kaksi jonoa rinnakkain

parisuhde /pˈarɪsˌuhde/ (n)
partnerskap
  kiintymykseen ja seksuaalisuuteen perustuva kahdenvälinen suhde

paritalo /pˈarɪtˌalo/ (n)
parhus
  rakennus, jossa kaksi asuinhuoneistoa jakavat seinän

parittaja /pˈarɪtːˌaja/ (n)
hallick, alfons
  sutenööri; henkilö, joka myy toisten ihmisten toteuttamia seksuaalisia palveluja

paritus /pˈarɪtus/ (n)
koppleri
  parittaminen taloudellisen hyödyn hankkimiseksi, parittajana toimiminen

parivaljakko /pˈarɪvˌaljakːo/ (n)
parhästar, tvåspann
  vaunuja, rekeä, ahkiota tai vastaavaa vetämään rinnakkain valjastettu eläinpari
parhästar, radarpar
  yhdessä työskentelevä kaksikko

parkitsija /pˈarkɪtsˌija/ (n)
garvare
  parkitsemista (ammatikseen) tekevä henkilö

parkki /pˈarkːɪ/ (n)
bark
  puunkuori, erit. parkitsemiseen käytettävä kuivattu puunkuori

parkkilaiva /pˈarkːɪlˌaiva/ (n)
bark
  (merenkulku) 3–5 mastoinen purjealus, jonka perämastossa on puomi- ja huippupurje, muissa mastoissa raakapurjeet

parkour /pˈarkour/ (n)
parkour
  sotilaallisista harjoitteista kehitetty liikuntalaji, jossa pyritään kehon kokonaisvaltaiseen käyttöön, jotta saataisiin aikaan mahdollisimman tehokas liike siirryttäessä paikasta A paikkaan B

parlamentaarinen /pˈarlamˌentaːrɪnen/ (adj)
parlamentarisk
  menettely, jossa päätökset tehdään äänestämällä vaihtoehtojen välillä

parlamentti /pˈarlamˌentːɪ/ (n)
parlament
  valtion hallintoelin, johon vaaleilla valitut edustajat kokoontuvat säätämään lakeja

parlamenttiryhmä /pˈarlamˌentːɪrˌyhmæ/ (n)
partigrupp, riksdagsgrupp
  parlamentissa puolueen tai liittoutuneiden puolueiden edustajien muodostama ryhmä, jolla on puheenjohtajansa, ja jonka jäsenet tyypillisesti äänestävät yhdenmukaisesti

parmesaani /pˈarmesˌaːnɪ/ (n)
parmesan
  eräs kova juusto

parodia /pˈarodˌia/ (n)
parodi
  ivamukaelma jostakin kirjallisesta tai kuvallisesta taideteoksesta (tai elokuvasta)

paronyymi /pˈaronˌyːmɪ/ (n)
paronym
  äänteellisesti samankaltainen, erimerkityksinen sana, ”kaltaissana”

parranajo /pˈarranˌajo/ (n)
rakning
  parran ajaminen; se, että mies ajaa partansa tai hänen partansa ajetaan hänen puolestaan jollakin välineellä, kuten sähköparranajokoneella, partahöylällä tai partaveitsellä, tavallisesti partavaahdon kanssa sähköistä parranajokonetta lukuun ottamatta

parraton /pˈarraton/ (adj)
skägglös
  sellainen, jolla ei ole partaa

parru /pˈarru/ (n)
sparre
  sahatavara, jonka paksuus ja leveys ovat yli 75 mm. Parrun poikkileikkaus on neliö, kuitenkin siten että paksuus saa poiketa leveydestä 0–25 mm. Parruissa hyväksytään suurempi vajaasärmä kuin muissa sahatavaralajeissa ja ne sahataan tavallisesti niin, että puun sydän jää parrun sisään.

parsa /pˈarsa/ (n)
sparris
  ruokaparsa, vihannesparsa (Asparagus officinalis), jonka nuoria versoja käytetään ravinnoksi

parsakaali /pˈarsakˌaːlɪ/ (n)
broccoli, sparriskål
  ristikukkaiskasveihin kuuluva viljelykasvi (), joka on kaalin muunnos; kukinto ja varret ovat vihreät

parsek /pˈarsek/ (n)
parsec
  parallaksisekunti; tähtitieteessä käytetty etäisyyden ja matkan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 3,086·1016 metriä ja noin 3,26 valovuotta. Tunnus pc.

parta /pˈarta/ (n)
skägg
  ihmisen kasvojen, erityisesti leuan alueen karvoitus

partacollie /pˈartakˌollie/ (n)
bearded collie
  eräs lammas- ja karjakoirien ryhmään kuuluva koirarotu

partageeli /pˈartaɡˌeːlɪ/ (n)
rakgel
  parranajossa käytettävä geeli, joka vaahdottuu veden kanssa partavaahdoksi

partahöylä /pˈartahˌøylæ/ (n)
rakhyvel
  partaveistä helppokäyttöisempi, vaihdettavia teriä hyödyntävä väline parranajoon

partakone /pˈartakˌone/ (n)
rakapparat
  sähkökäyttöinen laite parran ajamiseen; parranajokone

partaohra /pˈartaˌohra/ (n)
ekorrkorn
  ohrien sukuun kuuluva kasvi , jolla on punasävyiset pitkävihneeiset tähkät; Suomessa vakiintunut tiettävästi vain Helsingissä

partavaahto /pˈartavˌaːhto/ (n)
rakskum
  partaa partahöylällä tai partaveitsellä ajettaessa käytettävä vaahto, joka pehmentää partaa; voidaan saada aikaan vaahdottamalla partasaippuaa, partageeliä tai suoraan painepakkauksesta

partavesi /pˈartavˌesɪ/ (n)
rakvatten
  miehille tarkoitettu parranajon jälkeen käytettävä kosmetiikkatuote

partikkeli /pˈartɪkːˌelɪ/ (n)
partikel
  taipumaton apusana, joka ei saa määritteitä eikä itse toimi määritteenä; aiemmin partikkeleihin luettiin myös adpositiot ja adverbit, interjektiot ja konjunktiot

partio /pˈartɪo/ (n)
patrull
  pieni valvontaa ja vartiointia tekevä joukko

partiolainen /pˈartɪolˌainen/ (n)
scout
  maailmanlaajuisen partiojärjestön jäsen

partioliike /pˈartɪolˌiːke/ (n)
scoutförelse
  kansainvälinen lapsi- ja nuorisokasvatusaatteeseen perustuva liike

partiolippukunta /pˈartɪolˌipːukˌunta/ (n)
scoutkår
  noin 20–200 yhdessä toimivasta partiolaisesta muodostuva partiotoiminnan perusyksikkö

partiotoiminta /pˈartɪotˌoimɪnta/ (n)
scouting, scoutversamhet
  kansainvälisen partioliikkeen parissa harrastaminen

partisiipin perfekti /pˈartɪsˌiːpɪm pˈerfektɪ/ (n)
perfektparticip
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tapahtunutta toimintaa tai tapahtumaa ja vastaa suomen NUT-partisiippia (’tehnyt’, ’mennyt’)

partisiipin preesens /pˈartɪsˌiːpɪm prˈeːsens/ (n)
presensparticip
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa parhaillaan meneillään olevaa toimintaa tai tapahtumaa ja ja vastaa suomen VA-partisiippia

partisiippi /pˈartɪsˌiːpːɪ/ (n)
particip
  verbin nominaalimuoto, jota käytetään adjektiivin tavoin

parturointi /pˈarturˌointɪ/ (n)
klippning
  karvojen, tavallisesti hiusten leikkuu

parveke /pˈarveke/ (n)
balkong
  rakennuksen seinästä ulkoneva kaiteellinen tasanne, jonne avautuu ovi rakennuksen sisältä

parvi /pˈarvɪ/ (n)
skulle
  (arkkitehtuuri) ulkorakennuksen ullakko; aitan parveke
flock, stim
  (ilmailu) pieni lento-osasto

pasaati /pˈasaːtɪ/ (n)
passad
  tuuli, joka puhaltaa koillisesta pohjoisella pallonpuoliskolla kohti päiväntasaajan matalapaineita, idästä päiväntasaajan seuduilla ja eteläisellä pallonpuoliskolla kaakosta

pasha /pˈasha/ (n)
pasjka, pasja
  maitorahkasta valmistettava ortodoksisen perinteen mukainen pääsiäisen ajan jälkiruoka
pascha
  pašša: korkein Osmanien valtakunnan käytössä ollut virka-arvo

paska /pˈaska/ (n)
skit, bajs
  uloste

paskantaa /pˈaskantaː/ (v)
skita
  ulostaa

paskapaperi /pˈaskapˌaperɪ/ (n)
skithuspapper
  WC-paperi

paskapuhe /pˈaskapˌuhe/ (n)
skitsnack
  valheellinen tai turhanpäiväinen puhe

paskiainen /pˈaskɪˌainen/ (n)
arsle
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

passi /pˈassɪ/ (n)
pass
  henkilön tunnistamiseen kansainvälisesti käytetty virallinen asiakirja, matkustusasiakirja

passiivinen /pˈassɪːvɪnen/ (adj)
passiv
  sellainen, joka ei ota osaa toimintaan, epäaktiivinen; ponneton, välinpitämätön

passiohedelmä /pˈassɪˌohedˌelmæ/ (n)
passionsfrukt
  (hedelmä) punapassion trooppinen köynnöshedelmä

pastori /pˈastorɪ/ (n)
pastor
  Kristinuskossa hengellisen työn virka, jonka tarkempi sisältö vaihtelee huomattavasti eri kirkkokunnissa; käytössä lähinnä protestanttisissa kirkoissa ja kirkkokunnissa; Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa rovastia tai kirkkoherraa alempi nimike; katolisessa kirkossa alueittain seurakuntapappi

pastöroida /pˈastørˌoida/ (v)
pastörisera
  lämpökäsitellä ruoka-aineita pieneliöstön tuhoamiseksi

pastörointi /pˈastørˌointɪ/ (n)
pastörisering
  ruoka-aineiden lämpökäsittely, joka tuhoaa pieneliöstön

pasuri /pˈasurɪ/ (n)
björkna
  , ulkonäöltään nuorta lahnaa muistuttava särkikala

pasuttaa /pˈasutːaː/ (v)
kalcinera
  muuttaa sulfidi oksidiksi kuumentamalla sitä ilmassa

pasuuna /pˈasuːna/ (n)
trombon, basun, dragbasun
  messingistä valmistettava vaskipuhallinsoitin, tavallisesti sama kuin vetopasuuna
basun
  trumpetin edeltäjä, etenkin sotajoukkojen merkinantovälineenä käytetty soitin

pata /pˈata/ (n)
gryta
  metallinen, keraaminen tai emaloitu keittoastia
  padassa valmistettu ruoka, pataruoka, muhennos
spader
  tavallisen (ranskalaisen) korttipakan maa, symboli ♠

pataruoka /pˈatarˌuoka/ (n)
gryta
  padassa tyypillisesti pitkään hauduttaen kypsennettävä ruoka

patee /pˈateː/ (n)
paté
  yleensä viipaloituna tarjottava melko rasvainen mureke tai tahna, joka on kypsennetty uunivuoassa vesihauteessa; sen pääainesosana voi olla kala, kasvikset, liha tai maksa

pateeni /pˈateːnɪ/ (n)
paten
  kristillisellä ehtoollisella käytettävä lautanen, jolta ehtoollisleipä jaetaan

patja /pˈatja/ (n)
madrass
  pehmusteilla täytetty kangaspäällysteinen makuualusta; erityisesti sängyssä

pato /pˈato/ (n)
damm
  vedenpinnan korkeutta ja veden virtausta ohjaava vesirakennuksen piiriin kuuluva rakennelma, jolla on yleensä seinämäinen tai vallimainen rakenne. Patoja tehdään vesivoimatekniikan ja muihin tarpeisiin.

patologi /pˈatolˌoɡɪ/ (n)
patolog
  patologiaan erikoistunut lääkäri

patologia /pˈatolˌoɡɪa/ (n)
patologi
  tautioppi; oppi, jossa selvitetään tautien syitä, luonnetta ja kulkua

patologinen /pˈatolˌoɡɪnen/ (adj)
patologisk
  sellainen, joka koskee patologiaa tai liittyy siihen

patonki /pˈatoŋkɪ/ (n)
baguette
  muodoltaan pitkä ja kapea vaalea leipä

patriisi /pˈatrɪːsɪ/ (n)
patricier
  antiikin Rooman hallitsevan maa-aateliston jäsen
  porvarissuvun jäsen keskiajan italialaisissa kaupunkivaltioissa

patsas /pˈatsas/ (n)
staty
  muotoon veistetty tai valettu taideteos, jonka materiaalina käytetään tavallisesti kiveä, kipsiä, metallia tai muuta muotoiltavaa materiaalia

patteri /pˈatːerɪ/ (n)
batteri
  tykistössä mikä tahansa jalkaväen komppaniaa vastaava perustason sotilasyksikkö, erityisesti tulipatteri

patti /pˈatːɪ/ (n)
patt
  tasapelitilanne, jossa siirtovuorossa olevan pelaajan kuningas ei ole uhattu, mutta hän ei voi tehdä mitään sääntöjen mukaista siirtoa ilman, että kuningas tulisi uhatuksi

paviaani /pˈavɪˌaːnɪ/ (n)
babian
  jokin suvun Papio apinalajeista

pedagogio /pˈedaɡˌoɡɪo/ (n)
pedagogi
  alkeiskoulu

pedanttinen /pˈedantːɪnen/ (adj)
pedantisk
  pikkutarkka, pikkumainen

pederasti /pˈederˌastɪ/ (n)
pederast
  homoseksuaalinen mies, erityisesti sellainen joka on nuorukaisen kanssa homoseksuaalisessa suhteessa

pederastia /pˈederˌastɪa/ (n)
pederasti
  poikarakkaus; aikuisen miehen ja nuorukaisen välinen homoseksuaalinen suhde

pedersöreläinen /pˈedersˌørelˌæinen/ (n)
pedersörebo
  Pysyvästi Pedersören kunnassa asuva henkilö.

pedofiili /pˈedofˌiːlɪ/ (n)
pedofil
  henkilö, jonka seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu vain ja ainoastaan seksuaalisesti kypsymättömiin lapsiin; mielenkiinto kohdistuu yleensä 8–10-vuotiaisiin tyttöihin tai 10–13-vuotiaisiin poikiin ja henkilö voi olla mies tai nainen

pedofilia /pˈedofˌilɪa/ (n)
pedofili
  sukupuolivietin kohdistuminen alle murrosikäisiin lapsiin

peeaa /pˈeːaː/ (adj)
pank
  sellainen, jolla ei ole rahaa, vailla rahaa oleva, rahaton

pehku /pˈehku/ (n)
strö
  eläimen pehmeä kuivikkeista (esim. oljista tai turpeesta) muodostuva makuualusta

pehmeä /pˈehmeæ/ (adj)
mjuk, vek
  sellainen, joka tai mikä joustaa tai antaa muutoin myöten; löysä, hervoton

pehmeästi /pˈehmeˌæstɪ/ (adv)
ljuvligt
  pehmeällä tavalla

pehmikkä /pˈehmɪkːæ/ (n)
mjukskinn
  erityisesti Suomessakin tavattava

pehmitys /pˈehmɪtys/ (n)
mjukning
  pehmittämisen toteutus

pehmolelu /pˈehmolˌelu/ (n)
kramdjur, mjukdjur, kuddjur, tygdjur
  nukkapintaisesta kankaasta valmistettu ja pehmusteella täytetty nukke tai eläinhahmoinen lelu

pehmuste /pˈehmuste/ (n)
stoppning, vaddering
  jokin pehmeä mikä sijaitsee esimerkiksi pään alla, selän takana tai takapuolen alla

pehmytkurjenpolvi /pˈehmytkˌurjempˌolvɪ/ (n)
mjuknäva
  kurjenpolvien sukuun kuuluva kasvi

peili /pˈeilɪ/ (n)
spegel
  heijastava pinta, joka on riittävän ohut muodostaakseen kuvajaisen

peilikuva /pˈeilɪkˌuva/ (n)
spegelbild
  peilistä näkyvä kuvajainen

peippo /pˈeipːo/ (n)
fink, bofink
  peipponen (), koko Euroopassa yleinen siemeniä ravinnokseen käyttävä varpuslintu, meillä muuttolintuna jokakesäinen vieras

peitto /pˈeitːo/ (n)
täcke
  ihmisen päällä tämän maatessa sängyssä oleva peite
  kuorman tai varastoitavan tavaran päälle laitettava suojaava kangas tai vastaava

peittää /pˈeitːæː/ (v)
täcka, överlappa
  panna jokin toisen alle tai taakse siten, että tätä ei voi enää havaita (esim. näkemällä, kuulemalla, maistamalla tms.)

pekoni /pˈekonɪ/ (n)
bacon
  pitkäselkäisestä ja laihasta aikuisen sian ruhosta leikattu siansivu suolattuna

pelargoni /pˈelarɡˌonɪ/ (n)
pelargon, pelargonia
  pelargonien sukuun () kuuluva kurjenpolvikasvi. Pelargonit ovat suosittuja huonekasveja ja kesäkukkia

pelastaa /pˈelastaː/ (v)
rädda
  tuoda, viedä t. saada pois vaarallisesta paikasta t. tilanteesta

pelastautua /pˈelastˌautua/ (v)
rädda
  pelastaa itsensä

pelastusliivi /pˈelastˌuslɪːvɪ/ (n)
flytväst, räddningsväst
  päälle puettava kelluntavaruste, jonka on tarkoitus pitää ihminen veden pinnalla veden varaan jouduttaessa

pelastusrengas /pˈelastˌusreŋŋas/ (n)
livboj
  kelluva rengas, jonka avulla veteen pudonnut pysyy pinnalla

pelastusvene /pˈelastˌusvene/ (n)
livbåt
  aluksen varustukseen kuuluva vene, jolla pelastaudutaan merihätään jouduttuessa ja pelastetaan veden varaan joutuneita

pelata /pˈelata/ (v)
spela
  osallistua jhk, missä us. tarkoituksena voittaa toinen, osallistua peliin tai otteluun

peli /pˈelɪ/ (n)
spel, lek
  ajanvietteeksi harjoitettava määrämuotoinen ja sääntöjen mukainen kilpailu tai leikki
spel
  pelin pelaamiseen tarvittavat välineet, erityisesti myytynä tietyllä nimellä (esim. lautapelin lauta ja nappulat, tietokonepelin tallennusväline)
match
  määrämittainen ottelu, jossa ratkaistaan voittaja

pelikaani /pˈelɪkˌaːnɪ/ (n)
pelikan
  mikä tahansa pelikaanien heimoon () kuuluva pelikaanilintujen laji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa pelikaanien sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

pelikenttä /pˈelɪkˌentːæ/ (n)
spelplan
  jotakin peliä varten merkitty kenttä, joka mahdollistaa pelin pelaamisen

pelikortti /pˈelɪkˌortːɪ/ (n)
spelkort
  kämmenelle sopiva pystysuuntaisesti suorakaiteen muotoinen lakkapintainen kartonkinen kortti, johon on etusivulle painettu yksilöivät korttisymbolit siten, että kortti on aina käteen otettuna oikein päin. Kaikkien korttien taustapuolelle on painettu yhtenäinen kuviointi niin, ettei kortteja voi tunnistaa kääntöpuolelta.

pelilauta /pˈelɪlˌauta/ (n)
spelbord, spelbräde
  lautapelin alustana käytettävä pahvinen tai puinen lauta

pelimanni /pˈelɪmˌannɪ/ (n)
spelman
  soitin-, erityisesti kansanmusiikin esittäjä

pelinappula /pˈelɪnˌapːula/ (n)
spelpjäs, pjäs, spelpricka
  lautapelin peliväline
bonde
  hyväksi käytetty, us. helposti johdateltava henkilö

peliteoria /pˈelɪtˌeorˌia/ (n)
spelteori
  sovelletun matematiikan osa-alue, jossa tarkastellaan agenttien välistä strategista kanssakäymistä

pelittää /pˈelɪtːæː/ (v)
funka
  toimia, olla kunnossa

pelkka /pˈelkːa/ (n)
bjälke
  (sahateollisuus) se tukin osa, joka jää sahattaessa jäljelle, kun pyöreät reunat poistetaan sahaamalla tukista pintalaudat kahdelta syrjältä

pelko /pˈelko/ (n)
rädsla, fruktan
  tajuttavan uhkan tai vaaran aiheuttama hädän tai tuskan tunne, huoli uhkan toteutumisesta

pelkuri /pˈelkurɪ/ (n)
fegis, mes
  sellainen, jolla ei ole uskallusta siihen mihin pitäisi

pellava /pˈellava/ (n)
lin
  yksivuotinen kuitu- ja öljykasvi (Linum usitatissimum)
linne, lin
  pellavakuituinen kangas

pelle /pˈelle/ (n)
clown, pajas
  sirkuksessa hölmöilemällä yleisöä hauskuttava henkilö, joka on tavallisesti maalannut kasvonsa värikkäästi ja pukeutunut värikkäisiin vaatteisiin

pelletti /pˈelletːɪ/ (n)
pellet#Ruotsi, pellets#Ruotsi
  (yleisesti) materiaalia tiivistämällä aikaansaatu kova, yleensä pienehkö, kappale

peloissaan /pˈeloissaːn/ (adv)
rädd
  ollessaan pelon vallassa, peläten jotakin

peloton /pˈeloton/ (adj)
orädd
  sellainen, joka ei pelkää, vailla pelkoa oleva; rohkea

pelottava /pˈelotːˌava/ (adj)
förskräcklig
  sellainen, joka synnyttää pelkoa

peltasti /pˈeltastɪ/ (n)
peltast
  kevyt jalkaväensotilas antiikin Kreikassa

pelti /pˈeltɪ/ (n)
plåt
  ohut teräs- tai muu metallilevy

pelto /pˈelto/ (n)
fält, åker
  maa-alue, jossa kasvatetaan viljaa ja muita viljelyskasveja

pelto-orvokki /pˈeltoˈorvokːɪ/ (n)
åkerviol
  Suomenkin luonnossa esiintyvä orvokkien sukuun kuuluva kasvi

peltoala /pˈeltoˌala/ (n)
åkerareal
  pellon pinta-ala

peltohatikka /pˈeltohatˌikːa/ (n)
spergel
  hatikoiden sukuun kuuluva kasvi

peltokierto /pˈeltokˌierto/ (n)
åkervinda
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kiertojen sukuun kuuluva kasvi

peltokurjennokka /pˈeltokˌurjennˌokːa/ (n)
skatnäva
  kurjennokkien sukuun kuuluva kasvi ; Suomessa muinaistulokas

peltomyyrä /pˈeltomˌyːræ/ (n)
åkersork
  harmaanruskea myyrä, joka elää avomaastossa (Microtus agrestis)

peltopunka /pˈeltopˌuŋka/ (n)
rödarv
  punkien sukuun kuuluva kasvi

peltopyy /pˈeltopyː/ (n)
rapphöna
  erityisesti

peltopähkämö /pˈeltopˌæhkæmø/ (n)
knölsyska
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pähkämöiden sukuun kuuluva kasvi

peltorasti /pˈeltorˌastɪ/ (n)
fårtunga
  Suomenkin luonnossa esiintyvä rastien sukuun kuuluva kasvi

peltoretikka /pˈeltoretˌikːa/ (n)
åkerrättika
  yksivuotinen, keltakukkainen ristikukkaiskasvi (Raphanus raphanistrum)

peltorusojuuri /pˈeltorˌusojˌuːrɪ/ (n)
sminkrot
  rusojuurten sukuun kuuluva kasvi

peltotaskuruoho /pˈeltotˌaskurˌuoho/ (n)
penninggräs, penningört
  Suomenkin luonnossa esiintyvä taskuruohojen sukuun kuuluva kasvi

peltotädyke /pˈeltotˌædyke/ (n)
åkerveronika
  Suomenkin luonnossa esiintyvä tädykkeiden sukuun kuuluva kasvi, jolla on vaaleansiniset tai lähes valkoiset kukat

peltovillakko /pˈeltovˌillakːo/ (n)
allmän korsört
  villakkojen sukuun kuuluva kasvi

pelästyttää /pˈelæstˌytːæː/ (v)
skrämma
  saada pelästymään

pelästyä /pˈelæstˌyæ/ (v)
bli rädd, bli skrämd, förskräcka
  säikähtää

pelätä /pˈelætæ/ (v)
frukta, rädd
  tuntea tai kokea pelkoa jkta tai jtk kohtaan

penaali /pˈenaːlɪ/ (n)
penal
  kynäkotelo, jossa säilytetään mm. kyniä, pyyhekumeja, viivoitinta, kynänteroitinta yms.

penikka /pˈenɪkːa/ (n)
hundvalp, valp
  (erit. koiran) pentu, poikanen

penikkatauti /pˈenɪkːatˌautɪ/ (n)
valpsjuka
  eräs nisäkkäillä, erityisesti koiralla, esiintyvä monioireinen tartuntatauti, jonka aiheuttaa morbilliviruksiin kuuluva penikkatautivirus
benhinneinflammation
  lihasaitio-oireyhtymä: ihmisellä sääriluun sisäosassa esiintyvä lihastulehdus

peninkulma /pˈenɪŋkˌulma/ (n)
mil
  vanha summittainen etäisyysmitta, n. 10 km

penis /pˈenɪs/ (n)
penis, manslem
  siitin, uroksen sukupuolielin

peniskateus /pˈenɪskateus/ (n)
penisavund
  psykoanalyyttisen teorian kuvaama ilmiö, jossa nuori tyttö kokee fallisen vaiheen aikana kriisin tajutessaan ettei hänellä ole penistä

penkinpainajaiset /pˈeŋkɪmpˌainajˌaiset/ (n)
bänkskuddagille, penkis
  perinteinen suomalainen lukion päättöjuhla, jolloin juuri säännöllisen koulunkäyntinsä päättäneet abit ajelevat kuorma-autojen kyydissä heitellen makeisia yleisölle

penkki /pˈeŋkːɪ/ (n)
bänk
  pehmustamaton ja usein selkänojaton monipaikkainen istuin

penkkipunnerrus /pˈeŋkːɪpˌunnerrus/ (n)
bänkpress
  edellinen urheilulajina: osana voimanostoa, mutta myös itsenäisenä lajina

pennalismi /pˈennalˌismɪ/ (n)
pennalism
  simputus, jonka tekijöinä ovat esimiesten sijaan vertaiset; toverisorto
  1600-luvulla muodostunut tapa, jonka mukaan uusien ylioppilaiden tuli antautua vanhempien simputuksen alaiseksi

penninki /pˈennɪŋkɪ/ (n)
penning
  keskiajalla lyöty raha, joka oli kahdeksasosa aurtoa

pensaikko /pˈensaikːo/ (n)
buskage, busksnår, snår
  etupäässä pensaita kasvava alue

pensas /pˈensas/ (n)
buske
  puuvartinen, tyvestä haarova, vähintään puoli metriä korkea kasvi

pensasaita /pˈensasˌaita/ (n)
häck
  riviin istutettujen, usein muotoon leikattujen pensaiden muodostama aita

pensaskanerva /pˈensaskanˌerva/ (n)
klådris
  (erityisesti) pensaskanervien sukuun kuuluva

pensaskoira /pˈensaskˌoira/ (n)
buskhund, skogshund
  koiraeläinten heimoon kuuluvan -suvun ainoa elossa oleva laji ( tai sen yksilö

pensasmustikka /pˈensasmˌustɪkːa/ (n)
amerikanskt blåbär
  edellisen marja

pensassakset /pˈensassˌakset/ (n)
häcksax
  ohuiden puuvartisten kasvien lekkaamiseen ja muotoiluun suunniteltu työkalu

pensassirkku /pˈensassˌirkːu/ (n)
häcksparv
  Länsi- ja Etelä-Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu (), jota ei tavata Suomessa

pensasväriherne /pˈensasvˌærɪhˌerne/ (n)
färgginst
  väriherneiden sukuun kuuluva kasvi

pentaani /pˈentaːnɪ/ (n)
pentan
  eräs alkaani, C₅H12

pentagoni /pˈentaɡˌonɪ/ (n)
femhörning
  viisikulmio

pentu /pˈentu/ (n)
valp, unge
  eläimen, erityisesti nisäkkään poikanen

peppu /pˈepːu/ (n)
rumpa, bak, ända, akter, stuss
  takapuoli

peptidi /pˈeptɪdɪ/ (n)
peptid
  proteiineja pienempiä aminohappoketjuja, jotka koostuvat tavallisesti alle viidestäkymmenestä aminohaposta

perehtyä /pˈerehtˌyæ/ (v)
förtrogen, hemmastadd, sätta
  tutustua lähemmin (jhk asiaan)

perfekti /pˈerfektɪ/ (n)
perfekt
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka on tullut suoritetuksi täydellisesti ja päättynyt menneisyydessä

pergola /pˈerɡola/ (n)
#Ruotsi
  pihaa tai muuta oleskelualuetta, joskus myös kulkuväylää, arkkitehtonisena elementtinä kattava kehikko, jonka päälle tyypillisesti on istutettu köynnöksiä tai muuta kasvillisuutta antamaan alla olijoille suojaa auringonpaisteelta

perhe /pˈerhe/ (n)
familj, hushåll
  kahden tai useamman henkilön muodostama sukulaisuuden tai parisuhteen yhdistämä yhteisö

perheenemäntä /pˈerheːnemˌæntæ/ (n)
husmoder, husmor husfru
  perheeseen kuuluva nainen; usein perheen äiti

perheenisä /pˈerheːnˌisæ/ (n)
familjefar, familjefader, husfader, husfar
  perheeseen kuuluva isä

perheenjäsen /pˈerheːnjæsen/ (n)
familjemedlem
  perheeseen kuuluva henkilö

perheenäiti /pˈerheːnˌæitɪ/ (n)
husmoder, husmor
  perheeseen kuuluva äiti

perhekoti /pˈerhekˌotɪ/ (n)
familjehem
  huostaan otettujen lasten perheenomainen asumisyhteisö

perhekuva /pˈerhekˌuva/ (n)
familjeporträtt
  perhettä esittävä valokuva, joskus maalaus

perhepolitiikka /pˈerhepˌolɪtˌiːkːa/ (n)
familjepolitik
  väestöpolitiikkaan kytkeytyvää politiikkaa, jolla pyritään pitämään syntyvyys yhteiskunnan kehityksen kannalta suotavana; myös tarkoituksena luoda lapsille turvallinen kasvuympäristö ja turvata vanhemmille aineelliset ja henkiset mahdollisuudet perheen perustamiseen ja lasten kasvattamiseen

perhepäivähoitaja /pˈerhepˌæivæhˌoitaja/ (n)
dagbarnvårdare, familjedagvårdare
  henkilö joka hoitaa lapsia joko kotonaan tai ryhmäperhepäivähoidossa siihen varatussa tilassa

perhepäivähoito /pˈerhepˌæivæhˌoito/ (n)
familjedagvård
  perhepäivähoitajan kotonaan yleensä työssä käyvien vanhempien lapsille tarjoama hoitopaikka, kaitseminen ja hoito

perheväkivalta /pˈerhevˌækɪvˌalta/ (n)
våld
  perheen sisällä tapahtuva väkivalta

perhokalastus /pˈerhokalˌastus/ (n)
flugfiske
  kalastusmuoto, jossa perho pyritään tarjoamaan kalalle mahdollisimman luonnollisella tavalla perhovapaa ja perhosiimaa apuna käyttäen

perhonen /pˈerhonen/ (n)
fjäril
  perhosten lahkoon (Lepidoptera) kuuluva hyönteinen

perhostoukka /pˈerhostˌoukːa/ (n)
fjärilslarv
  perhosen kehitysvaihe ennen koteloitumista

periaate /pˈerɪˌaːte/ (n)
princip
  toimintaa tai ajattelua ohjaava perusajatus, perusohje, perussääntö

periheli /pˈerɪhˌelɪ/ (n)
perihelium
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on lähimpänä keskustähteä

perimä /pˈerɪmæ/ (n)
genotyp
  genotyyppi; geneettisten perintötekijöiden kokonaisuus, perusasu

perimätieto /pˈerɪmætˌieto/ (n)
tradition
  sukupolvelta toiselle suullisesti periytynyt tieto

perinne /pˈerɪnne/ (n)
tradition
  pitkään käytössä ollut tapa

perinnäistapa /pˈerɪnnˌæistapa/ (n)
tradition
  peritty tai periytyvä perinteeksi muodostunut tapa

perinnöllisyystiede /pˈerɪnnˌøllɪsˌyːstiede/ (n)
genetik, ärftlighetsforskning, ärftlighetslära
  perinnöllisyyteen liittyvien ilmiöiden ja niiden vaihtelujen tutkintaan keskittyvä biologian haara

perintö /pˈerɪntø/ (n)
legat
  vanhemmilta lapsille siirtyvä omaisuus vanhempien kuoltua

peripetia /pˈerɪpˌetɪa/ (n)
peripeti
  käännekohta, ratkaiseva käänne, kohtalon käänne, äkkinäinen muutos, toiminnan kääntyminen vastakkaiseksi, erit. tarinan juonessa, myös elämässä

periskooppi /pˈerɪskˌoːpːɪ/ (n)
periskop
  peileihin perustuva laite, jonka avulla voi tehdä havaintoja piilosta tai jonkin näköesteen takaa tai veden alta

peristalttinen /pˈerɪstˌaltːɪnen/ (adj)
peristaltisk
  peristaltiikkaan liittyvä tai kuuluva

perjantai /pˈerjantai/ (n)
fredag
  viikon viides päivä, päivä torstain ja lauantain välissä

perjantaisin /pˈerjantˌaisɪn/ (adv)
på fredagar
  joka perjantai; säännöllisesti jokaisena perjantaina

perkele /pˈerkele/ (n)
djävul, fan, djävlar, onde, satan
  paholainen

permiläinen /pˈermɪlˌæinen/ (adj)
permisk
  permiläisiin kieliin liittyvä

perna /pˈerna/ (n)
mjälte
  muun muassa valkoisia verisoluja muodostava tummanpunainen, pavunmuotoinen elin vatsaontelon yläosassa

pernajalainen /pˈernajalˌainen/ (n)
pernåbo
  Pysyvästi Pernajassa asuva henkilö.

pernarutto /pˈernarˌutːo/ (n)
mjältbrand
  Bacillus anthracis -bakteerin aihettama nisäkkäiden vaarallinen tartuntatauti, johon liittyy pernan turpoamista. Tarttuu myös ihmiseen.

perniöläinen /pˈernɪølˌæinen/ (n)
bjärnåbo
  Pysyvästi Perniössä asuva henkilö.

persaukinen /pˈersaukɪnen/ (adj)
pank
  rahaton, varaton

perse /pˈerse/ (n)
arsle, röv, arsel, rumpa
  takapuoli

perseennuolija /pˈerseːnnˌuolɪja/ (n)
rövslickare
  mielistelijä

persereikä /pˈerserˌeikæ/ (n)
rövhål
  peräaukko

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (n)
perserkatt
  syntyperältään persialainen

persiantädyke /pˈersɪˌantædˌyke/ (n)
trädgårdsveronika
  luultavasti Lounais-Aasiasta peräisin oleva tädykkeiden sukuun kuuluva kasvi, jolla on taivaansiniset kukat ja karvaiset, himmeät lehdet ; tavattu Suomestakin 1800-luvun lopusta

persikka /pˈersɪkːa/ (n)
persika
  persikkapuu (Prunus persica), ruusukasveihin luettava hedelmäpuu
  persikkapuun hedelmä, joka on kasvitieteellisesti luumarja
bak
  takapuoli, takamus

persilja /pˈersɪlja/ (n)
persilja
  kaksivuotinen ruohovartinen yrtti (Petroselinum crispum), jota käytetään mausteena

perso /pˈerso/ (adj)
begiven
  ahne t. ahnas jollekin

personifikaatio /pˈersonˌifɪkˌaːtɪo/ (n)
personifikation
  henkilöinti: kielikuva, jossa eloton esitetään elollisena tai muu kuin inhimillinen inhimillisenä ikään kuin se olisi henkilö, kuten ”Aurinko hymyilee.”
  henkilöitymä
personifierande
  edellisen käyttäminen

persoona /pˈersoːna/ (n)
person
  (psykologia) tietoinen ja tarkoitusellisesti toimiva olento
  (kielitiede) tekijä, teonsanan persoona lauseessa
  (kielitiede) persoonamuoto, verbin taivutuskategoria

persoonallisuus /pˈersoːnˌallɪsuːs/ (n)
personlighet
  ihmisen tapa ajatella, tuntea ja käyttäytyä; kokoelma pysyviä ennustettavissa olevia, tunteiden ja käyttäytymisen piirteitä

persoonallisuuspsykologia /pˈersoːnˌallɪsˌuːspsykˌoloɡˌia/ (n)
personlighetsteori
  psykologian ala, joka tutkii persoonallisuutta, persoonallisuuden syntyä ja kehitystä sekä persoonallisuuden vaikutusta yksilön elämään

persoonamuoto /pˈersoːnamˌuoto/ (n)
person
  persoona, verbin taivutuskategoria, joka ilmaisee tekijän

persoonapronomini /pˈersoːnˌapronˌomɪnɪ/ (n)
personligt pronomen
  pronominien alaryhmä, persoonapronomini viittaa henkilöön; suomen kielen persoonapronomineja ovat minä, sinä, hän, me, te ja he

perspektiivi /pˈerspektˌiːvɪ/ (n)
perspektiv
  tapa esittää kolmiulotteinen kohde kaksiulotteisena kuvauksena esim. piirroksena

pertinenssi /pˈertɪnˌenssɪ/ (n)
pertinens
  tarpeistoesine eli itsenäinen irtain esine, joka on paikallisessa ja taloudellisessa yhteydessä pääesineeseen

perulainen /pˈerulˌainen/ (adj)
peruansk
  Perusta peräisin oleva tai Peruun liittyvä

perulainen /pˈerulˌainen/ (n)
peruan
  pysyvästi Perussa asuva henkilö

peruna /pˈeruna/ (n)
potatis
  eräs koisojen sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji () tai sen yksilö

perunasose /pˈerunˌasose/ (n)
potatismos
  jauhoisesta keitetystä perunasta survottu sose johon lisätään voita ja maitoa

perusjoukko /pˈerusjˌoukːo/ (n)
grundmängd
  (tilastotiede) Populaatio, tutkimuksen kohteena oleva tapausten ja yksilöiden joukko

peruskallio /pˈeruskˌallɪo/ (n)
urberg
  kallioperän vanhin, eli prekambrinen (noin kolme miljardia vuotta vanha) jähmettyneistä syväkivilajeista muodostunut osa

peruskoulu /pˈeruskˌoulu/ (n)
grundskola
  perusopetusta antava koulu, joka käsittää vuosiluokat 1–9

perusosa /pˈerusˌosa/ (n)
element
  elementti, kokonaisuuden yhtenä lähtökohtana oleva rakenteellinen osa

perustavanlaatuinen /pˈerustavˌanlaːtwɪnen/ (adj)
grundläggande
  perustavaa laatua oleva

perusteellinen /pˈerustˌeːllɪnen/ (adj)
grundlig
  perinpohjainen, seikkaperäinen

perusteellisesti /pˈerustˌeːllɪsˌestɪ/ (adv)
grundligt
  perin juurin, alusta loppuun perinpohjaisesti

perusteellisuus /pˈerustˌeːllɪsuːs/ (n)
grundlighet
  perinpohjaisuutta, täydellisyyttä ja seikkaperäisyyttä ilmentävä ominaispiirre

perustella /pˈerustella/ (v)
motivera, argumentera
  kertoa syy esimerkiksi mielipiteeseen

perustellusti /pˈerustˌellustɪ/ (adv)
rättmätigt
  siten, että pystyy perustelemaan

perustua /pˈerustˌua/ (v)
basera, grunda
  jnk perusominaisuudet on jssk, määräytyä jnk mukaan

perustulo /pˈerustˌulo/ (n)
basinkomst
  sosiaaliturvajärjestelmän malli, jossa kansalaisille maksetaan säännöllisesti ja ehdoitta rahaa toimeentuloa varten; malli, jossa tulonjako tapahtuu kansalaisuuden perusteella vastikkeettomasti

perustuslaki /pˈerustˌuslakɪ/ (n)
grundlag
  valtiovallan ja ihmisten ja yhteisöjen oikeudellisten suhteiden perusperiaatteet sisältävä laki, valtion valtiosäännön keskeisimmät normit sisältävä laki

perustyyppi /pˈerustˌyːpːɪ/ (n)
grundtyp
  hallitsevien tunnusmerkkien ja ominaisuuksien alkuperäinen kokonaisuus.

perusvoide /pˈerusvˌoide/ (n)
bassalva
  apteekissa myytävä, lääkeaineita sisältämätön ihovoide

peruutus /pˈeruːtus/ (n)
avbeställnin, backande, backning, inhibering, inställande, ryggande
  peruttamisen toteutus

peräaukko /pˈeræˌaukːo/ (n)
analöppning, anus
  anus, ruoansulatuselimistön päätepiste, jonka kautta uloste poistuu kehosta

peräkkäinen /pˈerækːˌæinen/ (adj)
i följd, i rad
  ajallisesti t. loogisesti toista seuraava

perämoottori /pˈeræmˌoːtːorɪ/ (n)
utombordsmotor, aktersnurra
  veneen perään kiinnitetty moottorin ja potkurin yhdistelmä

peräpukama /pˈeræpˌukama/ (n)
hemorrojd
  peräaukkokanavan sisä- tai ulkopuolelle muodostunut laskimon pullistuma

peräsuoli /pˈeræsˌuolɪ/ (n)
ändtarm
  suoliston loppupäässä oleva osa paksusuolen ja peräaukon välissä

peseytyä /pˈeseytˌyæ/ (v)
tvätta
  pestä itsensä

pesijä /pˈesɪjæ/ (n)
tvättare, tvätterska
  pesemistä toteuttava henkilö
häckare
  eläin, joka pesii

peski /pˈeskɪ/ (n)
pesk
  eräänlainen poronnahasta valmistettu turkki

pessimismi /pˈessɪmˌismɪ/ (n)
pessimism
  ajatussuunta, jossa asennoidutaan elämään ja maailmaan kielteisesti, onnistumisen todennäköisyys nähdään pienenä

pessimisti /pˈessɪmˌistɪ/ (n)
pessimist
  henkilö, joka suhtautuu asioihin pessimistisesti; pessimistinen henkilö

pessimistinen /pˈessɪmˌistɪnen/ (adj)
pessimistisk
  sellainen, joka perustuu pessimismiin, pessimismille ominainen

pessimistisesti /pˈessɪmˌistɪsˌestɪ/ (adv)
pessimistiskt
  pessimismin edellyttämällä tavalla, pessimismiin mukautuen

pestata /pˈestata/ (v)
anställa
  palkata, ottaa töihin
enrollera, värva
  värvätä

pestautua /pˈestautˌua/ (v)
enrollera
  ottaa pesti, liittyä palvelukseen

pesti /pˈestɪ/ (n)
värvning
  palkattuna, värvättynä oleminen

pestisidi /pˈestɪsˌidɪ/ (n)
pesticid
  tuholaismyrkky

pestä /pˈestæ/ (v)
tvätta
  puhdistaa vedellä ja jollakin puhdistavalla, usein kemiallisella yhdisteellä

pesu /pˈesu/ (n)
tvätt
  puhdistamiseksi tai puhdistautumiseksi, yleensä vettä käyttäen, tehtävä toimenpide, peseminen

pesuaine /pˈesuˌaine/ (n)
tvättmedel
  jonkin pesemiseen tarkoitettu aine

pesuallas /pˈesuˌallas/ (n)
tvättställ, handfat, lavoar
  WC:n tai kylpyhuoneen keraaminen tai metallinen vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana ja pohjassa tulpallinen reikä veden poistamista varten

pesukarhu /pˈesukˌarhu/ (n)
tvättbjörn
  pohjoisamerikkalainen mustista silmänympäryksistään tunnistettava nisäkäs (Procyon lotor)

pesukone /pˈesukˌone/ (n)
tvättmaskin
  kone, jolla pestään pyykkiä; pyykinpesukone

pesusieni /pˈesusˌienɪ/ (n)
tvättsvamp, badsvamp
  pesuvälineenä tai kiillotukseen käytettävä pesusienestä saatava tai sellaista jäljittelevä kimmoisa ja huokoinen vaahtomuovin tai vaahtokumin pala

pesä /pˈesæ/ (n)
näste, bo
  linnun rakentama paikka, jossa se kasvattaa poikasiaan ja saattaa myös yöpyä; myös hyönteisten rakentama asuinpaikka

pesämuna /pˈesæmˌuna/ (n)
boägg
  kananpesään jätetty muna tai keinotekoinen munitusmuna, tarkoituksena saada kana munimaan lisää samaan paikkaan

pesäpallo /pˈesæpˌallo/ (n)
boboll
  pesäpallopeli, suomalainen baseballia muistuttava kahden joukkueen pallopeli, jossa lyödään erityistä pelissä käytettävää palloa mailalla ja juostaan

peti /pˈetɪ/ (n)
bädd
  nukkumiseen tarkoitettu paikka tai rakennelma

petkuttaa /pˈetkutːaː/ (v)
lura
  pettää, huijata, toimia epärehellisesti liiketoimissa jms.

peto /pˈeto/ (n)
rovdjur
  toisia eläimiä saalistava eläin, nisäkäs tai lintu
best, vilddjur
  väkivaltainen ja julma henkilö

petokala /pˈetokˌala/ (n)
rovfisk
  kala, joka syö muita, itseään pienempiä kaloja

petos /pˈetos/ (n)
bedrägeri, luftaffär
  luottamuksen pettäminen; toiselle vahingollinen teko

petrokemia /pˈetrokˌemɪa/ (n)
petrokemi
  kemian haara, joka tutkii ja tuottaa maaöljy- ja maakaasupohjaisia kemikaaleja ja kehittää niiden valmistusta

pettuleipä /pˈetːulˌeipæ/ (n)
barkbröd
  Suomessa hätäruokana käytetty leivän korvike, joka valmistettiin vaihtelevasti pettua sisältäneistä ruisjauhoista

pettyä /pˈetːyæ/ (v)
besviken
  huomata toiveiden, odotusten tms. täyttymättä jääminen

pettäjä /pˈetːæjæ/ (n)
bedragare
  henkilö joka pettää; petturi

pettää /pˈetːæː/ (v)
bedra, svika
  rikkoa luottamus, toimia petollisesti, petkuttaa, johtaa harhaan, harhauttaa; olla uskoton

petäjä /pˈetæjæ/ (n)
martall
  isokokoinen us. yksinään kasvava mänty

peukalo /pˈeukalo/ (n)
tumme
  lyhyt ja paksu sormi ihmisen kädessä, sormi etusormen vieressä

peukaloinen /pˈeukalˌoinen/ (n)
gärdsmyg
  peukaloisten heimon () lintu
  erityisesti

peukaloruuvi /pˈeukalorˌuːvɪ/ (n)
tumskruv
  kidutusväline, jossa uhrin sormia tai varpaita murskataan hitaasti ruuvista kiertämällä

peura /pˈeura/ (n)
ren
  jokin peurojen alaheimon () hirvieläin, pois lukien Alces-suvun eläimet, joita nimitetään hirviksi. Pienempiä lajeja nimitetään myös kauriiksi.

piano /pˈiano/ (adv)
piano
  hiljaisesti, ilmaisee, että on soitettava tai laulettava hiljaisella äänellä, nuoteissa lyhenne p.

piano /pˈiano/ (n)
piano
  yleinen mekaaninen kosketinsoitin, mutta äänen synnyn perusteella myös kielisoitin

pianokonsertto /pˈianokˌonsertːo/ (n)
pianokonsert
  konsertto pianolle ja orkesterille

pidennys /pˈidennys/ (n)
förlängning
  se, kun jotain pidennetään; pidennetty osuus; pidentävä osa

pidentää /pˈidentæː/ (v)
förlänga
  tehdä pitkäksi tai pidemmäksi

pidetä /pˈidetæ/ (v)
förlänga
  muuttua pidemmäksi

pidätetty /pˈidætˌetːy/ (adj)
arresterad
  pidätetyksi tullut

piekana /pˈiekana/ (n)
fjällvråk
  , hiirihaukkojen suvun (Buteo) puussa tai kallionkielekkeellä pesivä melko kookas tunturialueiden päiväpetolintu

pieni /pˈienɪ/ (adj)
liten
  sellainen, joka tai mikä on kooltaan vähäinen
  niistä fryygisen intervalleista, jotka eivät ole puhtaita

pieni verenkierto /pˈienɪ vˈereŋkˌierto/ (n)
litet kretslopp
  verenkierron osa, joka kulkee sydämen oikeasta kammiosta keuhkovaltimorungon kautta keuhkovaltimoihin ja sieltä edelleen keuhkoja ympäröiviin hiussuoniin, joista veri palaa sydämeen keuhkolaskimoita pitkin sydämen vasempaan eteiseen

pienikokoinen /pˈienɪkokˌoinen/ (adj)
liten
  kooltaan pieni, myös liian pieni

pienjännite /pˈienjænnˌite/ (n)
lågspänning
  yleisesti 1000 V ja pienemmät vaihtojännitteet ja 1500 V ja pienemmät tasajännitteet

piennar /pˈiennar/ (n)
ren
  ajoradan ja penkereen välinen tien osa; reunaviivan ulkopuolella sijaitseva tien laita, missä jalankulkijat ja pyöräilijät voivat kulkea

piennarpukinparta /pˈiennarpukˌimparta/ (n)
ängshaverrot
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pukinpartojen sukuun kuuluva kasvi

pienokainen /pˈienokˌainen/ (n)
liten
  vauva, pieni lapsi

pieraiseminen /pˈieraisˌemɪnen/ (n)
fjärting
  pierun päästäminen

pieraisu /pˈieraisu/ (n)
fis, fjärt
  yksittäinen lyhytkestoinen pieru

piereksiä /pˈiereksˌiæ/ (v)
prutta
  pierrä toistuvasti tai jatkuvasti

piereminen /pˈieremɪnen/ (n)
fisande, fjärtande
  teonnimi verbistä pierrä

pierrä /pˈierræ/ (v)
fjärta
  päästää suolistokaasua ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

pieru /pˈieru/ (n)
fjärt, fis, prutt, flatulens
  peräsuolesta tuleva suolistokaasun purkauma

pietarsaarelainen /pˈietarsˌaːrelˌainen/ (n)
jakobstadbo
  Pysyvästi Pietarsaaressa asuva henkilö.

pietaryrtti /pˈietarˌyrtːɪ/ (n)
renfana
  (erityisesti) rohtopietaryrtti, pietaryrttien sukuun kuuluva

pietso- /pˈietso/ (n)
piezo-
  alkuosana yhdyssanoissa, jotka liittyvät pietsosähköön tai muihin mekaanisen paineen synnyttämiin voimavaikutuksiin

piha /pˈiha/ (n)
gård
  yleensä välittömästi rakennuksen ympärillä oleva rajattu alue

pihakrassi /pˈihakrˌassɪ/ (n)
gatkrasse
  Suomenkin luonnossa esiintyvä krassien sukuun kuuluva kasvi

pihakurjenpolvi /pˈihakˌurjempˌolvɪ/ (n)
sparnäva
  kurjenpolvien sukuun kuuluva kasvi

piharatamo /pˈiharˌatamo/ (n)
gårdsgroblad
  ratamokasveihin (Plantaginaceae) kuuluva monivuotinen ruoho (Plantago major)

pihatähtimö /pˈihatˌæhtɪmø/ (n)
våtarv
  Suomenkin luonnossa esiintyvä tähtimöiden sukuun kuuluva kasvi

pihdit /pˈihdɪt/ (n)
tång
  tarttumiseen, vääntämiseen tai katkaisuun tarkoitettu työkalu

pihka /pˈihka/ (n)
kåda
  öljyjä ja hartseja sisältävä seos, jota havupuut erittävät haavojensa suojaksi

pihlaja /pˈihlaja/ (n)
rönn
  kotipihlaja (), yleinen lehtipuu, jolla on parilehdykkäiset lehdet ja punaiset luumarjat. Kotipihlajan lisäksi Suomen luonnossa kasvaa suomenpihlaja ja ruotsinpihlaja sekä muutama harvinaisempi lajike.

pihlajanmarja /pˈihlajˌanmarja/ (n)
rönnbär
  pihlajan suurina terttuina kasvattamat oranssit marjat

pihta /pˈihta/ (n)
ädelgran
  mikä tahansa -sukuinen havupuulaji; jalokuusi

pihtihäntäinen /pˈihtɪhˌæntæinen/ (n)
tvestjärt
  pihtihäntäisten lahkon () hyönteinen, joilla on peräpäässä pihdit

pihvi /pˈihvɪ/ (n)
stek, biff
  pannulla tai grillissä paistettu liharuoka, joka valmistetaan kokolihasta, yleensä sisä- tai ulkofileestä, myös vastaavanlaisista kasvisruoista

pii /pˈiː/ (n)
kisel
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine. Piin kemiallinen tunnus on Si

piika /pˈiːka/ (n)
piga
  naispuolinen palvelija, erityisesti maatalon naispuolinen työntekijä

piikivi /pˈiːkɪvɪ/ (n)
flinta
  kova harmaasävyinen kvartsi. Sitä esiintyy kalkkikiven yhteydessä, ei löydetä Suomesta

piikkikampela /pˈiːkːɪkˌampela/ (n)
piggvar
  litteä, lähes pyöreä pohjakala (Psetta maxima), jonka silmät ovat vasemmalla kyljellä

piikkikirveli /pˈiːkːɪkˌirvelɪ/ (n)
taggkörvel
  eräs koiranputkien sukuun kuuluva sarjakukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

piikkimonni /pˈiːkːɪmˌonnɪ/ (n)
dvärgmal
  (yleisesti) mikä tahansa piikkimonnien heimoon () kuuluva monnikalojen laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) edellisiin kuuluva

piikkimonnit /pˈiːkːɪmˌonnɪt/ (n)
dvärgmalar
  eräs viuhkaeväisten luokkaan () kuuluva luukalojen heimo ()

piikkiohdake /pˈiːkːɪˌohdake/ (n)
vägtistel
  Suomenkin luonnossa esiintyvä ohdakkeiden sukuun kuuluva kasvi

piikkipaatsama /pˈiːkːɪpˌaːtsama/ (n)
järnek, kristtorn
  ainavihanta lehtipuu ()

piikkiöläinen /pˈiːkːɪølˌæinen/ (n)
pikisbo
  Pysyvästi Piikkiössä asuva henkilö.

piilevä /pˈiːlevæ/ (adj)
latent
  jota ei voi tai on vaikea ulkoapäin havaita; sellainen, joka piilee

piillä /pˈiːllæ/ (v)
gömt
  olla piilossa, olla huomaamattomissa, olla toteutumatta

piilokamera /pˈiːlokˌamera/ (n)
dold kamera
  videokamera, joka kuvaa ihmisiä heidän tietämättään, usein tarkoituksena saada talteen hämmennystä tai noloja tilanteita

piilopaikka /pˈiːlopˌaikːa/ (n)
gömma
  paikka, jossa on hyvä olla piilossa tai piilottaa jotain

piilossa /pˈiːlossa/ (adv)
undangömd
  piilosalla, ei näkösällä.

piilottaa /pˈiːlotːaː/ (v)
gömma
  panna jokin pois näkyvistä siten että sitä on vaikea löytää, panna piiloon

piiloutua /pˈiːloutˌua/ (v)
dölja
  mennä piiloon

piimaa /pˈiːmaː/ (n)
diatomacéjord, kiselgur
  piilevistä sedimentoitunut maalaji

piimä /pˈiːmæ/ (n)
filmjölk, surmjölk
  maidosta hapattamalla valmistettava ruokajuoma

piipata /pˈiːpata/ (v)
pipa
  päästää lyhyt, korkea ääni (etenkin elektronisista laitteista)

piippo /pˈiːpːo/ (n)
fryle
  mikä tahansa piippojen sukuun (Luzula) kuuluva vihviläkasvien laji tai sellaisen yksilö

piippu /pˈiːpːu/ (n)
pipa
  väline, jolla voi käyttää tupakkaa, huumeita tai muita päihteitä polttamalla, jotta kemikaalit imeytyisivät hengityskanavasta
  tuliaseen osa, jonka kautta luoti ammutaan
skorsten
  rakennelma, jonka kautta savu poistuu

piirakka /pˈiːrakːa/ (n)
paj, pirog
  makea tai suolainen täytetty pienehkö leivonnainen, jossa on taikinasta valmistettu kuori

piirakkataikina /pˈiːrakːatˌaikɪna/ (n)
pirogdeg
  taikina, josta tehdään piirakkaa, yleensä kohottamaton murotaikina

piiri /pˈiːrɪ/ (n)
distrik, krets
  eräiden maiden aluehallinnon nimike

piirittäjä /pˈiːrɪtːˌæjæ/ (n)
belägrare
  se, joka piirittää

piirittää /pˈiːrɪtːæː/ (v)
belägra
  tehdä piiritys, ympäröidä joukoilla tarkoituksena pakottaa antautuminen

piirros /pˈiːrros/ (n)
ritning, teckning
  piirtämisen tuloksena, usein käsivaraisesti syntyvä summittainen kuva

piirrottaa /pˈiːrrotːaː/ (v)
ritsa
  merkitä työstämisen rajat naarmuilla työkappaleisiin

piisami /pˈiːsamɪ/ (n)
bisam
  (Ondatra zibethica) pääosin vedessä elävä, väriltään ruosteenruskea myyrälaji, jolla on pitkä litteä häntä

piisi /pˈiːsɪ/ (n)
spis
  alkuaan avoin kivistä ladottu rakennuksen tulisija, myöhemmin muurattu, avosuinen usein irtoluukulla varustettu liesi

piiska /pˈiːska/ (n)
piska, karbas
  väline eläinten ohjaamiseen

piiskapoika /pˈiːskapˌoika/ (n)
strykpojke
  (historia) sijaiskärsijä, poika, jonka piti kärsiä rangaistukset prinssin puolesta

piisku /pˈiːsku/ (n)
gullris
  piiskujen () suvun ruoho

piiskujänis /pˈiːskujænɪs/ (n)
piphare
  piiskujänisten () heimoon kuuluva jäniseläin

piispa /pˈiːspa/ (n)
biskop
  kristillisessä kirkossa hiippakunnan hengellinen johtaja, Suomessa mies tai nainen

pikapano /pˈikapˌano/ (n)
snabb knull
  pikainen yhdyntä, lyhyen ajan kestävä yhdyntä

piki /pˈikɪ/ (n)
beck
  puu-, kivihiili-, ruskohiili-, turve-, luutervaa, hartseja tai vastaavia orgaanisia aineita tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

pikkelssi /pˈikːelssɪ/ (n)
pickels
  etikkainen vihannessalaatti, keitettyjä vihanneksia tai sieniä kuutioituina etikkaliemessä, joskus majoneesiin tai kermaviiliin sekoitettuna

pikkolo /pˈikːolo/ (n)
piccolaflöjt
  puupuhallin, joka poikkeaa poikkihuilusta muun muassa oktaavin korkeammalla äänellään

pikkuaivot /pˈikːuˌaivot/ (n)
lillhjärna
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivopuoliskojen alapuolella takaraivossa kallon takaosassa

pikkuhuitti /pˈikːuhwˌitːɪ/ (n)
mindre sumphöna
  (yleisesti) eräissä luokitteluissa mikä tahansa pikkuhuittien sukuun () kuuluvista rantakanojen lajeista tai sellaisen yksilö

pikkujoulu /pˈikːujˌoulu/ (n)
adventsfest, julfest
  ennen jouluaattoa, tavallisesti joulukuussa tai marraskuun lopulla tuttujen, esimerkiksi työkavereiden, kanssa pidettävä tyypillisesti maallinen, mutta joskus myös uskonnollinen, illanvietto, johon usein on sisällytetty juhlan tavoin ohjelmallisia elementtejä

pikkukaupunki /pˈikːukˌaupuŋkɪ/ (n)
småstad
  vähäväkinen kaupunki

pikkukäenrieska /pˈikːukæˌenrieska/ (n)
dvärgvårlök
  Suomenkin luonnossa esiintyvä käenrieskojen sukuun kuuluva kasvi

pikkukäpylintu /pˈikːukˌæpylˌintu/ (n)
mindre korsnäbb
  eräs kuusensiementen syöntiin erikoistunutlintulaji () tai sen yksilö

pikkulaukku /pˈikːulˌaukːu/ (n)
liten höskallra
  Suomessa yleinen keltakukkainen yksivuotinen ruoho Rhinanthus minor

pikkuleipä /pˈikːulˌeipæ/ (n)
småkaka
  pieni, usein makea leivonnainen, joka yleensä valmistetaan ilman kohotusainetta

pikkulimaska /pˈikːulɪmˌaska/ (n)
andmat
  Suomenkin luonnossa esiintyvä limaskojen sukuun kuuluva kasvi

pikkuprinsessa /pˈikːuprˌinsessa/ (n)
lilla prinsessa
  kuningasperheen nuori tytär

pikkupulla /pˈikːupˌulla/ (n)
bulle
  pyöreä kohotettu ja uunissa paistettu yksinkertainen vehnäleivonnainen

pikkuraha /pˈikːurˌaha/ (n)
småmynt
  arvoltaan pieni raha, m. kollektiivina

pikkuruokki /pˈikːurˌuokːɪ/ (n)
alkekung
  (eläintiede) laajoissa yhdyskunnissa rannikon vuorenrinteillä Jäämeren saarilla elävä lunnia pienempi lintu

pikkusappi /pˈikːusˌapːɪ/ (n)
dvärgarun
  sappien sukuun kuuluva kasvi

pikkuseikka /pˈikːusˌeikːa/ (n)
bagatell, småsak
  vähämerkityksinen yksityiskohta, epäoleellinen asia

pikkuserkku /pˈikːusˌerkːu/ (n)
syssling, småkusin
  isovanhemman sisaruksen lapsenlapsi, toisin sanoen: serkkujen lapset ovat pikkuserkkuja suhteessa toisiinsa

pikkusisko /pˈikːusˌisko/ (n)
lillasyster
  nuorempi sisko

pikkusormi /pˈikːusˌormɪ/ (n)
lillfinger
  pienin sormi ihmisen kädessä, reunimmainen sormi nimettömän vieressä

pikkutalvikki /pˈikːutˌalvɪkːɪ/ (n)
liten vintergröna
  Suomenkin luonnossa esiintyvä talvikkien sukuun kuuluva kasvi

pikkutarkka /pˈikːutˌarkːa/ (adj)
petig, ängslig
  (henkilöstä, joskus loukkaava) sellainen, joka on joidenkin mielestä liian tarkka jostakin

pikkuvanha /pˈikːuvˌanha/ (adj)
gammalklok
  joka käyttäytyy kuin aikuinen (lapsesta)

pikkuvarvas /pˈikːuvˌarvas/ (n)
lilltå
  ihmisellä pienin varvas

pikkuveli /pˈikːuvˌelɪ/ (n)
lillebror
  veljeään tai sisartaan nuorempi veli

pikkuzorilla /pˈikːutsorɪlla/ (n)
nordafrikansk bandiller
  eräs Afrikassa elävä näätäeläin (Ictonyx libyca)

piknik /pˈiknɪk/ (n)
picknick
  retki, jonka päätarkoitus on eväiden syöminen ulkoilmassa

pilaantua /pˈilaːntˌua/ (v)
fördärvas
  muuttua käyttö- tai syömäkelvottomaksi; mennä pilalle

pilari /pˈilarɪ/ (n)
pelare
  rakennuksen vapaasti seisova pystytuki, joka on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen tai monisärmäinen

pilasteri /pˈilastˌerɪ/ (n)
pilaster
  rakennuksessa tai rakennelmassa oleva ei-kantava rakenne, joka toimii koristeena

pilkkiä /pˈilkːɪæ/ (v)
angla
  kalastaa jään läpi lyhytvapaisella pilkki-ongella

pilkku /pˈilkːu/ (n)
fläck
  (pieni) täplä
komma
  yksi välimerkeistä [,]

pilkuntarkka /pˈilkuntˌarkːa/ (adj)
småpetig
  sellainen, joka tai mikä on erityisen tarkka ja pieniin yksityiskohtiin paneutuva tai toteutettu huolellisesti pieniä yksityiskohtia myöten

pillastua /pˈillastˌua/ (v)
skena
  vauhkoontua
bli arg
  hermostua, suuttua, raivostua

pilleri /pˈillerɪ/ (n)
piller
  pallomaiseksi puristettu lääkevalmiste tai tabletin muodossa oleva lääke

pilli /pˈillɪ/ (n)
visselpipa
  väline, jolla tuotetaan äänimerkki puhaltamalla siihen

pillike /pˈillɪke/ (n)
dån
  pillikeiden () suvun kasvi

pillu /pˈillu/ (n)
fitta, mutta, mus
  naisen häpy ja/tai emätin

pilvenpiirtäjä /pˈilvempˌiːrtæjæ/ (n)
skyskrapa
  erittäin korkea kerrostalo tai muu rakennus

pilvetön /pˈilvetøn/ (adj)
molnfri
  jossa ei ole pilviä (taivaasta)

pilvi /pˈilvɪ/ (n)
moln, sky
  taivaalla leijaileva koostuma vesihöyryä, jääkiteitä ja muita aineksia

pilvinen /pˈilvɪnen/ (adj)
molnig, molnbetäckt, mulen
  pilviä sisältävä
mulen
  säästä, kun taivas on kokonaan tai lähes kokonaan pilvien peitossa

pilvisyys /pˈilvɪsyːs/ (n)
molnighet
  se, että on pilvinen; pilvien runsaus

pimeä /pˈimeæ/ (adj)
mörk
  jossa on vähän tai ei yhtään valoa

pimeä aine /pˈimeæ ˈaine/ (n)
mörk materia
  hypoteettinen galaksien havaitun massan selittävä aine, joka ei vuorovaikuta sähkömagneettisen säteilyn kanssa

pimiö /pˈimɪø/ (n)
mörkrum
  pimennettävä tila valokuvien kehittämistä varten

pimppi /pˈimpːɪ/ (n)
snippa, mus
  ulkosynnyttimien nimitys

pinaatti /pˈinaːtːɪ/ (n)
spenat
  , ruohokasveihin kuuluva vihannes

pingviini /pˈiŋvɪːnɪ/ (n)
pingvin
  yleisnimitys Spheniscidae-heimoon kuuluville lentokyvyttömille linnuille, joita esiintyy eteläisellä pallonpuoliskolla Etelämantereelta tropiikkiin

pinnallinen /pˈinnallɪnen/ (adj)
ytlig
  pinnalla tai pinnassa oleva

pinnoite /pˈinnoite/ (n)
ytbeläggning
  jonkin kappaleen päälle lisättävä aine, joka muodostaa halutunlaisen pinnan ja kyseinen pintakerros

pino /pˈino/ (n)
bunt, kast
  useita tavaroita päällekkäin

pinoaminen /pˈinoˌamɪnen/ (n)
stablande, stabling, travande, travning
  pinoon laittaminen, päällekkäin kasaaminen

pinsetit /pˈinsetɪt/ (n)
pincett
  pieniin kappaleisiin tarttumiseen tarkoitettu työkalu, joka koostuu yksinkertaisimmillaan taitetusta joustavasta materiaalista jota puristetaan sormilla

pinta /pˈinta/ (n)
yta
  esineen tai asian näkyvä, päällimmäinen osa

pinta-ala /pˈintaˈala/ (n)
ytvidd
  kaksiulotteisen alueen koon mitta

pinta-alus /pˈintaˈalus/ (n)
ytfartyg
  veden pinnalla liikkuva alus

pintti /pˈintːɪ/ (n)
pint
  Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa käytössä oleva tilavuusmitta pint

pioneeri /pˈionˌeːrɪ/ (n)
sappör, pionjär
  asevoimien pioneerijoukkojen sotilas

pioni /pˈionɪ/ (n)
pion, pingstros
  Paeonia-suvun kasveja
pion, pimeson
  vahvan vuorovaikutuksen välittäjähiukkanen, π-mesoni

piparjuuri /pˈiparjˌuːrɪ/ (n)
pepparrot
  ristikukkaiskasvien heimon monivuotinen, kookas kasvi jonka juurta käytetään mausteena ()

piparkakku /pˈiparkˌakːu/ (n)
pepparkaka
  erityisesti joulun aikaan nautittava, kaulitusta taikinasta muotilla leikattu ja pellillä uunissa paistettu, ruskea, mausteinen pikkuleipä

piparkakkutalo /pˈiparkˌakːutˌalo/ (n)
pepparkakshus
  piparkakkutaikinasta paistetuista levyistä koottu talon muotoinen leivonnainen

piparminttu /pˈiparmˌintːu/ (n)
pepparmynt
  eräs minttu (), jota käytetään mausteena ja josta saadaan mentolia

pipo /pˈipo/ (n)
luva
  neulekankaasta valmistettu päähine, jonka yläosassa tavallisesti, mutta ei välttämättä, on tupsu

pippeli /pˈipːelɪ/ (n)
snopp
  (lapsekas ilmaisu) siitin

pippuri /pˈipːurɪ/ (n)
peppar
  ryytipippuri, tärkeä pippureihin kuuluva maustekasvi Piper nigrum, jonka hedelmä on luumarja. Tästä saadaan mustapippuri, valkopippuri ja viherpippuri.

pippurimylly /pˈipːurɪmˌylly/ (n)
pepparkvarn
  pippurin jauhamiseen ruoanlaitossa käytettävä laite

piraija /pˈiraija/ (n)
piraya
  eräs lihaa syövä eteläamerikkalainen makeanvedenkala

pirkkalalainen /pˈirkːalalˌainen/ (n)
birkalabo
  Pysyvästi Pirkkalassa asuva henkilö.

pirta /pˈirta/ (n)
vävsked, vävkam
  kangaspuissa kaiteen osa, loimen langat erotteleva ja kuteen kankaan suuhun tiivistävä säleikkö

pirtelö /pˈirtelø/ (n)
milkshake
  tehosekoittimessa valmistettu maidon ja jäätelön maustettu seos

pisara /pˈisara/ (n)
droppe
  pienen nestemäärän vapaasti muodostama pallomainen muoto ilmassa tai pinnalla

piskotella /pˈiskotella/ (v)
duggregna
  sataa pisaroita harvakseltaan

pissa /pˈissa/ (n)
kiss
  virtsa

pistaasi /pˈistaːsɪ/ (n)
pistasch
  mantelipistaasin siemen, pistaasipähkinä
  pistaasien () suvun kasvi

piste /pˈiste/ (n)
punkt
  välimerkki, kirjoitetussa kielessä virkkeen päättävä merkki [.]
  nollaulotteinen objekti, jolla merkitään sijainti avaruudessa
poäng, punkt
  peleissä ja kokeissa tai arvioinneissa saavutetun tuloksen yksikkö

pistekirjoitus /pˈistekˌirjoitus/ (n)
punktskrift
  näkövammaisille kehitetty kirjoitustapa, jossa merkit muodostetaan kuuden koholla olevan pisteen yhdistelmistä

pistin /pˈistɪn/ (n)
bajonett
  kiväärin piipun jatkoksi kiinnitettävä terä, jota voidaan käyttää välittömässä läheisyydessä olevaa vihollista vastaan

pistiäinen /pˈistɪˌæinen/ (n)
stekel
  mikä tahansa pistiäisten lahkoon () kuuluva hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

pistokas /pˈistokas/ (n)
stickling
  kasvista irrotettu osa, josta yritetään juurruttaa uutta kasvia

pistomiekka /pˈistomˌiekːa/ (n)
stötvärja
  (ase, urheilu) länsimaisessa urheilumiekkailussa käytetään kahdenlaisia pistomiekkoja: floretteja ja kalpoja

pistooli /pˈistoːlɪ/ (n)
pistol
  lyhyt, yhdellä tai kahdella kädellä pidettävä käsiase, jossa patruunat ovat irrotettavassa lippaassa, yleensä itselataava

pistosaha /pˈistosˌaha/ (n)
fogsvans
  kirvesmiehen ja puusepän työkalu, leveähköllä kärkeen päin kapenevalla terällä ja kädensijalla varustettu käsisaha

pitkulainen /pˈitkulˌainen/ (adj)
avlång
  pitkänomainen, leveyttään pitempi

pitkä /pˈitkæ/ (adj)
lång
  suuri siinä suunnassa, jossa mitta on suurin
  (ihmisestä) kookas, suuri kantapäästä päälakeen mitattuna
  kestoltaan suuri, pitkäkestoinen

pitkä /pˈitkæ/ (n)
icing#Ruotsi
  jääkiekossa eräin edellytyksin pelitilanne, jossa pelaaja siirtää kiekon puolustusalueeltaan suoraan vastustajan kenttäpuoliskon päätyyn

pitkäperjantai /pˈitkæpˌerjantai/ (n)
långfredag
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

pitkäpiimä /pˈitkæpˌiːmæ/ (n)
långfil
  länsisuomalainen notkea, venyvä kirnupiimä

pitkään /pˈitkæːn/ (adv)
länge, sent
  hetkistä pidemmän ajan, kauan

pitsi /pˈitsɪ/ (n)
spets
  langasta tehtyä verkkomaista koristetta, jossa eri kokoiset silmukat muodostavat kuvioita

pittamarhi /pˈitːamˌarhɪ/ (n)
blåpannad markblåkråka
  (yleisesti) kumpi tahansa pittamarhien sukuun () kuuluvista marhien heimon lintulajeista tai sellaisen yksilö

pittoreski /pˈitːorˌeskɪ/ (adj)
pittoresk
  maalauksellinen, silmiä hivelevän kaunis

pituus /pˈituːs/ (n)
längd
  kuinka pitkä jokin esine tai matka on
  kuinka pitkä joku henkilö on
  kuinka kauan jokin kestää

pituushyppy /pˈituːshˌypːy/ (n)
längdhopp
  yleisurheilulaji, jossa yritetään hypätä mahdollisimman pitkälle

pituuspiiri /pˈituːspˌiːrɪ/ (n)
longitud, längdgrad
  napojen kautta kulkevat isoympyrät; niihin perustuva itä–länsisuuntaisen sijainnin ilmoittamiseen käytettävä asteikko

pitäjä /pˈitæjæ/ (n)
socken
  eräiden hallinnollisten ja kirkollisten paikallisyhteisöjen nimitys

pitäytyä /pˈitæytˌyæ/ (v)
hålla fast vid, hålla sig till, laktaga
  nojautua, tukeutua, turvautua johonkin, pitää kiinni jostakin, pysytellä kiinni jossakin

pitää huolta /pˈitæː hˈuolta/ (v)
sköta, vara rädd om ta hand
  huolehtia jostakin

pitää paikkansa /pˈitæː pˈaikːansa/ (v)
stämma
  (tiedosta, väittämästä) olla oikea, olla totuuden mukainen

pizza /pˈitsa/ (n)
pizza
  italialaislähtöinen ruokalaji, joka on yksinkertaisimmassa muodossaan uunissa paistettu, litteä, yleensä pyöreä leipä, joka on päällystetty tomaattikastikkeella, mahdollisesti juustolla sekä valinnaisilla täytteillä

plakki /plˈakːɪ/ (n)
plack
  hampaan pinnalle muodostuvaa vaalea peite, joka aiheuttaa ientulehdusta ja osittain vähitellen kivettyy hampaan pintaan hammaskiveksi ja johtaa karieksen syntyyn

planeetta /plˈaneːtːa/ (n)
planet
  kiertotähti, tähteä kiertävä iso taivaankappale, joka on painovoimansa vaikutuksen ansiosta lähes pallomainen

plastron /plˈastron/ (n)
plastrong
  kilparatsastuksessa käytettävä samantapainen asuste
  miekkailussa lisäsuojaa pistoilta antava takin alla käytettävä suojavaate

platina /plˈatɪna/ (n)
platina
  jalometalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pt

pleissi /plˈeissɪ/ (n)
splits
  pujos, pujoke

plektra /plˈektra/ (n)
plektrum
  väline, jolla näppäillään kielisoitinta, tavallisesti mandoliinia tai kitaraa

pleonasmi /plˈeonˌasmɪ/ (n)
pleonasm
  liikasanainen, samaa asiaa toistava ilmaus

pleremaattinen /plˈeremˌaːtːɪnen/ (adj)
plerematisk
  sellainen, joka liittyy rakenteen ja syntaksin sijasta merkitykseen

pleuradreeni /plˈeuradrˌeːnɪ/ (n)
pleuradrän
  keuhkopussiin liitettävä dreeni

plisu /plˈisu/ (n)
lanka
  arvoton kortti korttipelissä

plootu /plˈoːtu/ (n)
plåtmynt
  Ruotsissa käytössä 1644–1776 ollut metalliraha, useiden kilojen painoinen suorakaiteen muotoinen kuparilevy

pluskvamperfekti /plˈuskvampˌerfektɪ/ (n)
pluskvamperfekt
  entispäättymä, aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka oli päättynyt jo menneisyydessä.

plusmerkki /plˈusmerkːɪ/ (n)
plustecken
  positiivista numeroarvoa tai yhteenlaskua ilmaiseva symboli +, plus; Unicode-merkki U+002B

plutonium /plˈutonium/ (n)
plutonium
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jota käytetään mm. ydinaseissa, sen kemiallinen merkki Pu

plyymi /plˈyːmɪ/ (n)
plym
  pöyheä sulkakoriste tai -asuste, strutsinsulka
  töyhtö

pneumaattinen /pnˈeumaːtːɪnen/ (adj)
pneumatisk
  pneumatiikkaan liittyvä, kaasun paineella toimiva

pogostantauti /pˈoɡostˌantautɪ/ (n)
ockelbosjuka
  hyttysten levittämä virustauti, joka aiheuttaa niveltulehduksen

pohdiskelu /pˈohdɪskˌelu/ (n)
driftning
  asian tai asiakokonaisuuden arviointi eri näkökohdista tarkastellen

pohja /pˈohja/ (n)
botten
  esineen tai muodostuman alapinta, alin osa tai myös perimmäinen kohta vaakasuunnassa katsottaessa; joidenkin kappaleiden alapinta sisältä katsottuna, toisten ulkoa katsottuna

pohjahiivaolut /pˈohjahˌiːvaolut/ (n)
lageröl
  pohjahiivakäymisellä valmistettu olut

pohjakerros /pˈohjakˌerros/ (n)
bottenvåning
  talon alin maanpäällinen kerros

pohjalainen /pˈohjalˌainen/ (n)
pojobo
  Pohjassa asuva henkilö, syntyperältään pohjalainen

pohjankallioimarre /pˈohjaŋkˌallɪˌoimarre/ (n)
stensöta
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kallioimarteiden sukuun kuuluva kasvi

pohjanlepakko /pˈohjanlepˌakːo/ (n)
nordisk fladdermus
  (Eptesicus nilssoni) Suomen yleisin lepakko

pohjanruttojuuri /pˈohjanrˌutːojˌuːrɪ/ (n)
fjällskråp
  ruttojuurten sukuun kuuluva kasvi

pohjansirkku /pˈohjansˌirkːu/ (n)
videsparv
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pohjansorsimo /pˈohjansˌorsɪmo/ (n)
hänggräs
  (yleisesti) heinäkasveihin kuuluvan pohjansorsimoiden suvun () ainoa laji () tai sen yksilö

pohjautua /pˈohjautˌua/ (v)
basera, grunda
  perustua, nojautua

pohjavesi /pˈohjavˌesɪ/ (n)
grundvatten
  maanpinnan alla maankamaran onteloissa ja raoissa oleva vesi

pohjeluu /pˈohjeluː/ (n)
vadben
  sääriluun rinnalla sijaitseva pienempi luu (lat. os fibula)

pohjoinen /pˈohjoinen/ (adj)
nordlig, norra
  sellainen, joka sijaitsee pohjoisessa, pohjoisessa oleva tai pohjoisesta tuleva

pohjoinen /pˈohjoinen/ (n)
norr, nord
  pääilmansuunta lännen ja idän välissä, lännestä 90 astetta myötäpäivään

pohjoinen napapiiri /pˈohjoinen nˈapapˌiːrɪ/ (n)
norra polcirkeln nordliga polarcirklen
  maapallon napapiiri, leveyspiiri, jonka pohjoispuolta Aurinko valaisee keskeytymättä kesäpäivänseisauksena koko vuorokauden, sijainti noin 66,5 astetta pohjoista leveyttä; sijainti on maapallon akselikaltevuus vähennettynä 90 asteen suorasta kulmasta

pohjoisamerikkalainen /pˈohjoisˌamerˌikːalˌainen/ (adj)
nordamerikansk
  Pohjois-Amerikasta peräisin oleva tai Pohjois-Amerikkaan liittyvä

pohjoiskorealainen /pˈohjoiskˌorealˌainen/ (adj)
nordkoreansk
  Korean demokraattinen kansantasavallasta eli Pohjois-Koreasta peräisin oleva

pohjoiskorealainen /pˈohjoiskˌorealˌainen/ (n)
nordkorean, nordkoreanska
  Korean demokraattinen kansantasavallan eli Pohjois-Korean asukas tai kansalainen

pohjoisnapa /pˈohjoisnˌapa/ (n)
nordpol
  Maan ja muiden taivaankappaleiden pohjoisen pallonpuoliskon napa eli pohjoisin kohta

pohjoissaame /pˈohjoissˌaːme/ (n)
nordsamiska
  puhujamäärältään suurin saamelaiskieli (kielitunnus: se ja sme)

pohjukaissuoli /pˈohjukˌaissuolɪ/ (n)
tolvfingertarm
  mahalaukun mahaportista lähtevä ohutsuolen alkuosa (lat. duodenum)

poiju /pˈoiju/ (n)
boj
  kelluva, yleensä vettä imemättön, usein metallinen tai kestomuovinen, muodoltaan vaihteleva ankkuroitu kappale

poika /pˈoika/ (n)
kille, pojke grabb, pojke
  miespuolinen lapsi tai nuori
son
  jonkun oma miespuolinen lapsi tai jälkeläinen

poikatyttö /pˈoikatˌytːø/ (n)
pojkflicka
  poikamainen tyttö, maskuliininen tyttö

poikaystävä /pˈoikaˌystævæ/ (n)
pojkvän
  miespuolinen kumppani romanttisessa suhteessa
killkompis
  miespuolinen ystävä

poiketa /pˈoiketa/ (v)
anlöpa
  käydä, pistäytyä

poikittainen /pˈoikɪtːˌainen/ (adj)
tvärgående
  kohtisuorassa suunnassa oleva

poikkeava /pˈoikːeˌava/ (adj)
avvikande, abnorm
  sellainen, joka eroaa tavanomaisesta, erilainen

poikkeus /pˈoikːeus/ (n)
undantag
  säännöstä tai määräyksestä tehty erivapaus tai poikkeava menettely; tavanomaisesta poikkeava seikka

pointillismi /pˈointɪllˌismɪ/ (n)
pointillism
  taidesuuntaus, jossa kuva rakennetaan erilaisista pienistä väriläiskistä tai pisteistä

pois /pˈois/ (adv)
bort, iväg, av-
  ilmaisee paikasta tai muusta yhteydestä eriämistä

poissaoleva /pˈoissaˌoleva/ (adj)
frånvarande
  ei ajatuksissaan tilanteessa oleva, tarkkaamaton ympäristöään ja nykyhetkeä kohtaan

poissaolo /pˈoissaˌolo/ (n)
frånvaro
  se, että on tai on ollut poissa jostakin

poistaa /pˈoistaː/ (v)
avlägsna
  ottaa pois

pokeri /pˈokerɪ/ (n)
poker
  nimitys eräille korttipeleille, joita pelataan rahasta ja joissa pyritään keräämään määrättyjä viiden kortin yhdistelmiä

pokerinaama /pˈokerɪnˌaːma/ (n)
pokeransikte
  kyky olla ilmeettömyyden ja eleettömyyden avulla paljastamatta mielentilaansa

polaarirata /pˈolaːrˌirata/ (n)
polbana
  planeettaa kiertävän satelliitin rata, joka kulkee napojen kautta; polaariradalla lentävästä satelliitista voidaan havainnoida planeetan pintaa lähes kokonaan, koska planeetta samanaikaisesti pyörii akselinsa ympäri

polarisoida /pˈolarɪsˌoida/ (v)
polarisera
  saada aikaan polarisaatio

poleemikko /pˈoleːmˌikːo/ (n)
polemiker
  polemiikkia esittävä henkilö, kiistelijä

polemiikki /pˈolemˌiːkːɪ/ (n)
polemik
  usein kärkevä, kirjallinen väittely

poletti /pˈoletːɪ/ (n)
pollett
  rahake

poliisi /pˈolɪːsɪ/ (n)
polis, polisman
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä virkamies
polis
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä organisaatio, poliisivoimat

poliisiasema /pˈolɪːsˌiasˌema/ (n)
polisstation
  poliisin toimipaikka

poliisiauto /pˈolɪːsɪˌauto/ (n)
polisbil
  poliisin virkatehtävissään käyttämä ajoneuvo, joka useimmiten on varustettu ”poliisi”-tunnuksin

poliisikoira /pˈolɪːsɪkˌoira/ (n)
polishund
  poliisin käyttöön koulutettu koira

poliisipamppu /pˈolɪːsɪpˌampːu/ (n)
polisbefälhavare, polismästare
  poliisin johtava virkamies, poliisijohtaja, poliisipäällikkö

poliisivaltio /pˈolɪːsɪvˌaltɪo/ (n)
polisstat
  valtio, jossa turvallisuusviranomaisilla on laajat valtuudet

poliitikko /pˈolɪːtˌikːo/ (n)
politiker
  usein puoluepoliittisesti sitoutunut, kunnalliseen politiikkaan ja erityisesti valtiolliseen poliittiseen toimintaan osallistuva henkilö

poliittinen /pˈolɪːtːɪnen/ (adj)
politisk
  joka liittyy politiikkaan, politiikkaa koskeva

poliittinen korrektius /pˈolɪːtːɪneŋ kˈorrektius/ (n)
politisk korrekthet
  toiminta tai kielenkäyttö, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään, varsinkaan sorretussa tai puolustuskyvyttömässä asemassa olevaksi katsottuja

politiikka /pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
politik
  julkisyhteisön päätöksenteko ja muu siihen liittyvä toiminta; valtion, kunnan, liikelaitoksen tms. jollakin julkisen elämän alueella harjoittama toiminta

politikoida /pˈolɪtɪkˌoida/ (v)
politisera, prata politik
  harjoittaa politiikkaa; puhua politiikkaa

politisoida /pˈolɪtɪsˌoida/ (v)
politisera
  tehdä poliittiseksi, antaa jollekin asialle poliittinen luonne

poljento /pˈoljento/ (n)
rytm
  kirjallisuuden, erityisesti runojen, musiikin ja tanssin rytmi

poljin /pˈoljɪn/ (n)
pedal
  jalalla painettava vipu tai nappula

polku /pˈolku/ (n)
stig, gång
  pieni tallaantumalla syntynyt kulkuväylä tai kulku-ura esim. metsässä

polkuantura /pˈolkuˌantura/ (n)
trampdyna
  monien nisäkäslajien jalkojen alla oleva sarveistuneen ihon peittämä tyynymäinen side- ja rasvakudoksinen muodostuma

polkuhaarikko /pˈolkuhˌaːrɪkːo/ (n)
sylnarv
  haarikoiden sukuun kuuluva kasvi

polkupyörä /pˈolkupˌyøræ/ (n)
cykel, tvåhjuling, fillare, ped
  tavallisesti kaksipyöräinen kevyt ajoneuvo, joka saadaan liikkeelle polkemalla

polkupyöräilijä /pˈolkupˌyøræilˌijæ/ (n)
cyklist
  polkupyörällä liikkuva henkilö

pollusiitti /pˈollusˌiːtːɪ/ (n)
pollucit
  eräs zeoliitteihin kuuluva läpinäkyvä väritön mineraali

polonium /pˈolonium/ (n)
polonium
  eräs alkuaine

poltin /pˈoltɪn/ (n)
brännare
  kaasumaista tai nestemäistä polttoainetta käyttävissä lämmitys- tai valaistuslaitteissa lähinnä tulta oleva tois. aktiivinen osa

poltinora /pˈoltɪnˌora/ (n)
brännborr
  suippopäinen tulella kuumennettava reikien tekemiseen käytettävä rautapiikki

polttaa /pˈoltːaː/ (v)
bränna
  saattaa palamaan, hävittää tai tuhota jotakin tulessa tai palossa

polttaminen /pˈoltːamɪnen/ (n)
brännande
  tuhoaminen tai hävittäminen tulta käyttäen

polttimo /pˈoltːɪmo/ (n)
bränneri
  väkijuoman valmistamo

polttoaine /pˈoltːoˌaine/ (n)
bränsle
  aine, joka vapauttaa kemiallista energiaa palamisreaktion avulla

polttoaineenkulutus /pˈoltːoˌaineːŋkˌulutus/ (n)
bränsleförbrukning
  polttomoottoria käyttävän ajoneuvon kuluttama polttoaineen määrä ajokilometrejä tai aikayksikköä kohti

polttoitsemurha /pˈoltːoitsemˌurha/ (n)
självförbränning
  itsensä tuleen sytyttämällä tehty itsemurha

polttolaiva /pˈoltːolˌaiva/ (n)
brandskepp, brännare
  puualusten aikakaudella vähäarvoinen laiva, joka sytytettiin tarkoituksellisesti palamaan ja ohjattiin päin vihollisen alusta, joka tällöin tuhoutui tulen levittyä siihen

polttomoottori /pˈoltːomˌoːtːorɪ/ (n)
förbränningsmotor
  kone, joka muuntaa polttoaineesta palamisessa vapautuvan kemiallisen energian liike-energiaksi

polttopiste /pˈoltːopˌiste/ (n)
fokaldistans
  linssi- tai peilijärjestelmän akselin piste, jossa akselin suuntaisina järjestelmään tulevat valonsäteet yhtyvät

polttopuu /pˈoltːopuː/ (n)
ved
  yleensä tulisijassa, kuten liedessä tai uunissa, myös nuotiossa, käytettävä puupolttoaine

polttoväli /pˈoltːovˌælɪ/ (n)
brännvidd
  objektiivin taaemman pääpisteen ja polttotason välinen etäisyys kun objektiivi on tarkennettu äärettömään

polvi /pˈolvɪ/ (n)
knä
  nivel reiden ja säären välissä

polvilumpio /pˈolvɪlˌumpɪo/ (n)
knäskål
  nelipäisen reisilihaksen jänteessä sijaitseva kolmionmuotoinen luu, joka liikkuu pitkin reisiluun alaosan etupintaa polven ojentuessa ja koukistuessa

polvinivel /pˈolvɪnɪvel/ (n)
knäled
  jalassa oleva nivel, kohdassa, jossa niveltyvät reisiluu, sääriluu ja polvilumpio

polviorsi /pˈolvɪˌorsɪ/ (n)
sparre
  käänteisen V:n muotoinen airutkuvio

polvipuntarpää /pˈolvɪpˌuntarpæː/ (n)
kärrkavle
  eräs puntarpäiden sukuun kuuluva heinäkasvien laji () tai sen yksilö

polvistua /pˈolvɪstˌua/ (v)
knäböja
  mennä polvilleen

polvitaive /pˈolvɪtˌaive/ (n)
knäveck
  jalassa pohkeen ja takareiden liittymäkohdassa sijaitseva polvinivelen taive

polyeteeni /pˈolyetˌeːnɪ/ (n)
polyeten
  eräitä muoveja

polymeeri /pˈolymˌeːrɪ/ (n)
polymer
  suuri molekyyli, jossa monomeerit ovat sitoutuneet toisiinsa muodostaen ketjuja

polynomi /pˈolynˌomɪ/ (n)
polynom
  lauseke, jossa vakioita kerrotaan muuttujalla/muuttujilla, jotka korotetaan positiivisiin kokonaislukupotensseihin ja nämä lasketaan yhteen. Mukana saa olla myös vakiotermi eli vakio ilman muuttujalla kertomista.

polypropeeni /pˈolypropˌeːnɪ/ (n)
polypropylen
  eräs muovi

pomarkkulainen /pˈomarkːulˌainen/ (n)
påmarkbo
  Pysyvästi Pomarkussa asuva henkilö.

pomeranssi /pˈomerˌanssɪ/ (n)
pomerans
  eräs sitruskasvi ()

pomeranssinkuori /pˈomerˌanssɪŋkˌuorɪ/ (n)
pomeransskal
  jauhettu pomeranssipuun kuori jota käytetään mausteena pikkuleipiin ja kakkuihin, marmeladeihin ja hilloihin sekä jälkiruokiin

pommi /pˈommɪ/ (n)
bomb
  räjähdysaineella ladattu laite, jonka räjähdyksen on tarkoitus aiheuttaa vahinkoa

pommikone /pˈommɪkˌone/ (n)
bombare, bombmaskin, bombplan
  sotilaslentokone, jolla hyökätään maassa tai merellä sijaitseviin kohteisiin lähinnä pudottamalla pommeja

poni /pˈonɪ/ (n)
ponny
  pienikokoinen hevonen, pienhevonen, säkäkorkeudeltaan enintään 148 cm; vanh. ponihevonen

ponnistus /pˈonnɪstus/ (n)
ansträngning
  ponnistamisen toteutus

pontikka /pˈontɪkːa/ (n)
hembränd sprit
  kotipolttoinen, tavallisesti viljasta tai sokerista luvattomasti valmistettu viina

ponttilauta /pˈontːɪlˌauta/ (n)
spontat bräde
  pontillinen höylälauta

poppeli /pˈopːelɪ/ (n)
poppel
  (kasvitiede) mikä tahansa Populus-sukuun kuuluva puu

populismi /pˈopulˌismɪ/ (n)
populism
  poliittinen toiminta, jonka tarkoituksena on edustaa tavallisen kansalaisen tarpeita ja toiveita

porakone /pˈorakˌone/ (n)
borrmaskin
  reikien poraamiseen tarkoitettu laite

porareikä /pˈorarˌeikæ/ (n)
borrhål
  poran reikä, poraamalla tehty reikä

porilainen /pˈorɪlˌainen/ (n)
björneborgare, björneborgbo
  pysyvästi Porissa asuva henkilö

porkkana /pˈorkːana/ (n)
morot
  maan sisällä kasvava juures (), jota voidaan syödä raakana tai kypsennettynä
  houkutin, kiihoke; vapaaehtoisuutta edistävä palkinto; kannuste jolla vältetään pakko

pormestari /pˈormestˌarɪ/ (n)
borgmästare
  korkein kunnallinen viranhaltija, joka aiemmin johti kaupunkia raadin kanssa maistraattina

pornahtava /pˈornahtˌava/ (adj)
porrig
  pornoon viittaava, rajun seksikäs

pornaislainen /pˈornaislˌainen/ (n)
borgnäsbo
  Pysyvästi Pornaisissa asuva henkilö.

porno /pˈorno/ (adj)
porrig
  pornahtava, rajun seksikäs

pornografia /pˈornoɡrˌafɪa/ (n)
pornografi
  seksuaaliseen kiihottumiseen tarkoitettu, yleensä kuvallinen materiaali

pornografinen /pˈornoɡrˌafɪnen/ (adj)
pornografisk, porrig
  sellainen, joka on pornografiaa tai sisältää pornografiaa

pornokauppa /pˈornokˌaupːa/ (n)
porrbutik
  pornolehtiä, -videoita, asuja ja tarvikkeita myyvä liike

pornosivu /pˈornosˌivu/ (n)
porrsajt
  internetsivusto, jolla on pornografista sisältöä

pornotähti /pˈornotˌæhtɪ/ (n)
porrstjärna
  tunnettu aikuisviihdenäyttelijä

poro /pˈoro/ (n)
ren
  tunturipeuran () poronhoitoalueilla Pohjoismaissa ja Siperiassa kasvatettava puolikesy alalaji, jonka kummallakin sukupuolella on vuosittain vaihtuvat sarvet ja vuosittain uusiutuva turkki
aska, brinna upp, gå upp i rök
  tuhka, karsi

poroerotus /pˈoroˌerotus/ (n)
rarkning, renskiljning
  tapahtuma, jossa koottu porotokka ajetaan aitaukseen, pääasiallisena tarkoituksena merkitä vasat ja erottaa teuraaksi menevät porot muista

poromerkki /pˈoromˌerkːɪ/ (n)
renmärke
  poron korvalehtiin leikattu eli pyälletty merkkiyhdistelmä, paliskunnan ylläpitämän rekisterin omistajakohtainen tunnus, poron korvamerkki

poronhoito /pˈoronhˌoito/ (n)
renskötsel
  perinteinen Aasian ja Euroopan arktisten kansojen elinkeino, jossa porokantoja hoidetaan aktiivisesti, ja porot laiduntavat vapaina niille varatuilla poronhoitoalueilla, joilla yleensä harjoitetaan myös mm. metsätaloutta

poronjäkälä /pˈoronjˌækælæ/ (n)
grå renlav
  eräs torvijäkäliin kuuluva kotelosienten laji,

poronkäristys /pˈoroŋkærˌistys/ (n)
renskav
  suikaloidusta poronlihasta ja silavasta käristäen valmistettu ruoka

poronliha /pˈoronlˌiha/ (n)
renkött
  teurasporosta saatava tumma ja melko vähärasvainen poron liha

porras /pˈorras/ (n)
trappsteg
  portaikon yksittäinen askelma; rappu

porraskivi /pˈorraskˌivɪ/ (n)
trappsten
  portaiden rakenteissa oleva kivi, erit. askelmana oleva kivi

porraskäytävä /pˈorraskˌæytævæ/ (n)
trappuppgång
  kerrostalon portaikko, jonka tasanteilta on ovet huoneistoihin, parvekkeille, hissiin tai muihin tiloihin

porrassyöksy /pˈorrassˌyøksy/ (n)
trapplopp
  porrastasanteiden välinen osa, jossa porrasaskelmat sijaitsevat

porsaanreikä /pˈorsaːnrˌeikæ/ (n)
kryphål
  laissa, lainsäädännössä tai sopimuksessa oleva aukko tai puute, jota käyttämällä voidaan ajaa omaa etua tai saada itselle hyötyä

porsas /pˈorsas/ (n)
gris, griskulting, kulting, grisunge, spädgris
  nuori sika, sian poikanen

porstua /pˈorstua/ (n)
farstu
  eteinen

portaali /pˈortaːlɪ/ (n)
portal
  julkisen rakennuksen arkkitehtonisesti koristeltu pääovi
  sivusto, jolla on linkkejä tiettyä aihetta käsitteleviin muihin sivustoihin tai eri aiheiden mukaan järjestettynä

portaat /pˈortaːt/ (n)
trappe
  usean portaan rakennelma, jota pitkin voi kävellä yhdeltä tasolta toiselle eri korkeudella olevalle

portti /pˈortːɪ/ (n)
grind port
  kulkuaukko muurissa tai aidassa tai rakenne jolla kulkuaukko tai -väylä suljetaan; myös porttimainen symbolinen rakenne

porttikielto /pˈortːɪkˌielto/ (n)
portförbud
  pääsykielto paikkaan tai tapahtumaan

porttööri /pˈortːøːrɪ/ (n)
portör
  ruoankannin, ruoka-annosten kuljettamiseen käytettävä säiliöastia
  kasvinkeruusäiliö, peltilaukku kerättyjen kasvien kuljettamiseen

portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (n)
portugisiska
  portugalin kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan muun muassa Portugalissa ja Brasiliassa (kielitunnus: pt)

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (adj)
portugisisk
  Portugalista peräisin oleva tai Portugaliin liittyvä

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (n)
portugis
  pysyvästi Portugalissa asuva henkilö

portugalinsotalaiva /pˈortuɡalˌinsotalˌaiva/ (n)
blåsmanet, portugisisk örlogsman
  polttavilla rihmoillaan saalistava Physalia physalis -polttiaiseläin, joka on erikoistuneiden polyypien muodostama yhdyskunta

porukka /pˈorukːa/ (n)
gang
  ihmisjoukosta käytetty yleinen nimitys

porvoolainen /pˈorvoːlˌainen/ (n)
borgåbo
  Pysyvästi Porvoossa asuva henkilö.

posamentti /pˈosamˌentːɪ/ (n)
posament
  vaatteiden tai sisustustekstiilien viimeistelyyn käytetty koristeellinen punos (nyöri, tupsu, nauha, hapsut yms.)

poseerata /pˈoseːrˌata/ (v)
posera
  pysyä mallina tietyssä asennossa erit. valokuvaa tai maalausta varten

posetiivi /pˈosetˌiːvɪ/ (n)
positiv, handorgel, vevorgel
  mekaaninen urkumainen soittolaite, jota soitetaan kampea pyörittämällä

positiivi /pˈosɪtˌiːvɪ/ (n)
positiv
  perusaste, adjektiivin komparaation perusmuoto eli vertailuasteiden perusaste
  pienet urut
positiv, positiv bild
  (valokuvaus) positiivikuva, varsinainen valokuva, jonka kuvapisteiden valoisuusarvot sellaisinaan vastaavat kuvan kohteiden valoisuusarvoja

positiivinen /pˈosɪtˌiːvɪnen/ (adj)
positiv
  joka vahvistaa kokeen hakeman tuloksen

positivismi /pˈosɪtɪvˌismɪ/ (n)
positivism
  empiristinen filosofian suuntaus, joka katsoo teologian, metafysiikan ja muun filosofisen spekulaation mystisiin t. uskonnollisiin kokemuskiin perustuvat opit perusteettomiksi ja epävarmoiksi arvelluiksi ja haluaa ne paljastaa ja kieltää

positroni /pˈosɪtrˌonɪ/ (n)
positron
  elektronin antihiukkanen, jolla on sama massa kuin elektronilla, mutta vastakkainen varaus

poski /pˈoskɪ/ (n)
kind
  ihmisen kasvojen osa, jollainen sijaitsee nenän kummankin puolen

poskikaari /pˈoskɪkˌaːrɪ/ (n)
okbensbåge
  poskiluuhun ja ohimoluuhun liittyvä kaarimainen luu (lat. arcus zygomaticus)

poskiparta /pˈoskɪpˌarta/ (n)
polisonger
  muualta kuin poskilta ajettu parta

posliini /pˈoslɪːnɪ/ (n)
porslin
  kaoliinista, maasälvästä ja kvartsista polttamalla valmistettu, murtopinnaltaan valkoinen, kova ja läpikuultava keraaminen tuote, joka syntyy siten, että maasälpä ja kvartsi sulavat ja näin syntyneet silikaatit muodostavat sulamattomien kaoliinihiukkasten kanssa tiiviin seoksen

possu /pˈossu/ (n)
spädgris
  pikku porsas

postaalinen /pˈostaːlɪnen/ (adj)
postal
  postia koskeva

postiennakko /pˈostiennˌakːo/ (n)
efterkrav, postförskott
  tavaroiden kauppatapa, jossa posti veloittaa tavaran hinnan vastaanottajalta lähettäjälle toimitettavaksi lähetystä postikonttorista noudettaessa

postikortti /pˈostɪkˌortːɪ/ (n)
vykort, kort
  pieni kartonkinen kortti, jossa on yleensä kuva-aihe ja jolla voi lähettää lyhyen tervehdyksen

postilaitos /pˈostɪlˌaitos/ (n)
postverk
  monissa maissa valtion omistama laitos, virasto, jolla on usein lailla taattu monopoli tietyntyyppisten lähetysten kuljettamisessa

postilokero /pˈostɪlˌokero/ (n)
postbox
  postitoimistossa sijaitseva lokero, johon sellaisen vuokranneen postit jaetaan

postimerkki /pˈostɪmˌerkːɪ/ (n)
frimärke
  postilähetykseen kiinnitettävä todistus siitä, että postimaksu on maksettu

postinkantaja /pˈostɪŋkˌantaja/ (n)
postbud, postiljon
  henkilö, joka hoitaa postinjakelua

postisiirto /pˈostɪsˌiːrto/ (n)
postgiro
  kansainvälinen maksujenvälitysmenetelmä, jossa postitoimipaikkoihin tukeutuen voi siirtää rahaa tililtä toiselle käteiseen turvautumatta; toiminta alkoi Itävallasta 1883 ja sellainen oli aiemmin käytössä myös Suomessa

postisäkki /pˈostɪsˌækːɪ/ (n)
postsäck
  postin kuljetukseen käytetty säkki

postitoimipaikka /pˈostɪtˌoimɪpˌaikːa/ (n)
postkontor, postanstalt
  postin kuljetusta hoitavan yrityksen yksittäinen, tavallisesti asiakaspalveluun tarkoitettu toimipiste

postitoimisto /pˈostɪtˌoimɪsto/ (n)
postexpedition
  postin alueellinen palvelutoimisto, josta voi esimerkiksi lähettää kirjeitä ja paketteja sekä ostaa postimerkkejä

postivaunut /pˈostɪvˌaunut/ (n)
diligens
  hevosvetoiset vaunut, joilla kuljetettiin matkustajia ja tavaroita

postuumi /pˈostuːmɪ/ (adj)
postum
  tekijän kuoleman jälkeen julkaistu

potaska /pˈotaska/ (n)
pottaska
  kaliumkarbonaatti, K₂CO₃, hiilihapon kaliumin kanssa muodostama suola

potenssi /pˈotenssɪ/ (n)
potens
  luku korotettuna potenssiin n on tulo, jossa luku on tulontekijänä n kertaa
virilitet
  miehen sukupuolinen kyvykkyys

potentiaali /pˈotentɪˌaːlɪ/ (n)
potential
  mahtotapa, tapaluokka, joka kuvaa mahdollisuutta. Indikatiivin potentiaalin tunnus suomen kielessä on -ne-johdin.
  suure, joka kuvaa kappaleen korkeusasemaan (painovoimakenttään) tai sähkökenttään perustuvaa kykyä tehdä työtä
  toistaiseksi käyttämätön mahdollisuus tai voimavara

potilas /pˈotɪlas/ (n)
patient
  sairas henkilö, sairautta poteva henkilö

potilasturvallisuus /pˈotɪlˌasturvˌallɪsuːs/ (n)
patientsäkerhet
  terveydenhuollon toiminnot, joiden tarkoituksena on estää potilaan vahingoittuminen; jaetaan hoidon turvallisuuteen, laiteturvallisuuteen ja lääkitysturvallisuuteen

potkaista /pˈotkaista/ (v)
sparka, kicka
  tönäistä kovaa jalalla yhden kerran

potkukelkka /pˈotkukˌelkːa/ (n)
sparkstötting
  potkimalla liikutettava pitkäjalaksinen työntökelkka

potkut /pˈotkut/ (n)
spark
  erottaminen työstä, koulusta, alasta, asemasta; työsuhteen purku/purkaminen

pouta /pˈouta/ (n)
uppehåll
  (ilmatiede) säätila, jonka vallitessa on sateetonta

poutasää /pˈoutasæː/ (n)
uppehållsväder
  poutainen sää

povi /pˈovɪ/ (n)
barm
  naisen rinnat

pragmaattinen /prˈaɡmaːtːɪnen/ (adj)
pragmatisk
  käytännönläheisesti asioihin suhtautuva; esimerkiksi toimii poikkeuksellisissa tilanteissa taktisesti oikein - mahdollisesti poiketen suurista linjoista, strategiasta tai ideologiasta

prammitanko /prˈammɪtˌaŋko/ (n)
bramstång
  purjelaivan mastojalkaan kiinnitetyn kolmesta päällekkäisestä osasta koostuvan maston ylimmäinen osa

praseodyymi /prˈaseodˌyːmɪ/ (n)
praseodym
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pr

predikaatti /prˈedɪkˌaːtːɪ/ (n)
predikat
  lauseen pääjäsen, lauseen persoonamuotoinen verbi
  avoin lause, lause, jonka totuusarvo riippuu yhdestä tai useammasta muuttujasta

preeriakirvinen /prˈeːrɪakˌirvɪnen/ (n)
präriepiplärka
  eräs kirvisiin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

preeriakoira /prˈeːrɪakˌoira/ (n)
präriehund
  mikä hyvänsä preeriakoirien sukuun kuuluva jyrsijälaji tai sen yksilö

preesens /prˈeːsens/ (n)
presens
  verbin aikamuoto , joka kuvaa menemätöntä eli nykyistä tekemistä tai tapahtumista. Suomen kielen preesens on myös tulevaa kuvaava aikamuoto, joka vastaa monien muiden kielten futuuria.

prefiksi /prˈefɪksɪ/ (n)
prefix
  (kielitiede) etuliite; sanavartalon alkuun liitettävä affiksi, jonka lisäys luo uuden sanan

prejudikaatti /prˈejudɪkˌaːtːɪ/ (n)
prejudikat
  tuomioistuimen antama ennakkopäätös

preludi /prˈeludɪ/ (n)
preludium
  lyhyt, yleensä instrumentaalinen musiikkikappale, jolla ei ole tarkkaan määriteltyä muotoa

preparoida /prˈeparˌoida/ (v)
preparera
  valmistella (tutkimusta tms. varten)

prepositio /prˈeposˌitɪo/ (n)
preposition
  ennen nominaalista päälausekettaan tuleva suhdesana, esim. ennen (vrt. postpositio)

preservatiivi /prˈeservatˌiːvɪ/ (n)
preventivmedel
  suojaväline, suojakeino

presidentinvaali /prˈesɪdˌentɪnvˌaːlɪ/ (n)
presidentval
  vaali, jolla valitaan valtiolle tai vastaavalle presidentti

presidentti /prˈesɪdˌentːɪ/ (n)
president
  tasavallan valtionpäämies; tämän aseman haltija tai entisen haltijan arvonimi

presidenttipari /prˈesɪdˌentːɪpˌarɪ/ (n)
presidentpar
  valtion presidentti ja hänen puolisonsa

pressu /prˈessu/ (n)
presenning
  suojapeite

preteriti /prˈeterˌitɪ/ (n)
preteritum
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä yleisesti. Mm. suomen ja venäjän verbien menneen ajan muodot vastaavat preteritiä.

preussinpunainen /prˈeussɪmpunˌainen/ (n)
rött blodlutsalt
  eräs kaliumin kemiallinen yhdiste: kaliumferrisyanidi (K3[Fe(CN)6]), jota valmistetaan kaliumferrosyanidia liuottamalla

priapismi /prˈiapˌismɪ/ (n)
priapism
  (lääketiede) siittimen pysyvä erektio

prikaatikenraali /prˈikaːtɪkˌenraːlɪ/ (n)
brigadgeneral
  Suomen puolustusvoimien maa- ja ilmavoimissa sotilasarvo kenraalimajurin ja everstin välissä, niin sanottu yhden tähden kenraali; merivoimien vastaava arvo on lippueamiraali

priki /prˈikɪ/ (n)
brigg
  pieni kaksimastoinen purjealus, jossa molemmissa mastoissa on raakapurjeet sekä haruspurjeet, ja vähintään takimmaisessa mastossa kahvelipurje

primekorko /prˈimekˌorko/ (n)
primeränta, primränta
  pankin itse itselleen määrittämä viitekorko

prinsessa /prˈinsessa/ (n)
prinsessa
  hallitsijan tytär; myös hallitsijan sisar; myös kruununperillisen tytär

prinssi /prˈinssɪ/ (n)
prins
  kuninkaan, kuningattaren, keisarin tai keisarinnan poika, miespuolinen kruununperijä; myös kruununperillisen poika

prinssinnakki /prˈinssɪnnˌakːɪ/ (n)
prinskorv
  nakin kaltainen, mutta sitä lyhyempi makkara

priorisoida /prˈiorɪsˌoida/ (v)
priorisera
  asettaa tärkeimmät tai kiireellisimmät asiat etusijalle

prisma /prˈisma/ (n)
prisma
  valon spektriksi hajoittava tai valon kulkua taittava optinen laite

privilegio /prˈivɪlˌeɡɪo/ (n)
privilegium
  jollekin yhteiskuntaluokille tai yhdyskunnille myönnetty lakiin perustuva erityisoikeus

probleema /prˈobleːma/ (n)
problem
  probleemi, suoritettava tehtävä

profeetta /prˈofeːtːa/ (n)
profet
  henkilö joka saa viestejä eli profetian jumalalta; ennustaja, julistaja

progeria /prˈoɡerˌia/ (n)
progeri
  geneettinen häiriö, joka aiheuttaa ihmisen fyysisen vanhenemisen 6–10 kertaa tavallista nopeammin

projekti /prˈojektɪ/ (n)
projekt
  liittoutuma, jonka tarkoituksena on työstää jotain asiaa; hanke

prolapsi /prˈolapsɪ/ (n)
prolaps
  luiskahdus, notkahdus

prometium /prˈometium/ (n)
prometium
  eräs radioaktiivinen alkuaine

promille /prˈomɪlle/ (n)
promille
  tuhannesosaa kerrannaisena tarkoittava ilmaus. Vastaava symboli ‰

promoottori /prˈomoːtːˌorɪ/ (n)
promotor
  henkilö, joka järjestää otteluita tai konsertteja

pronomini /prˈonomˌinɪ/ (n)
pronomen
  nomineihin kuuluva tekijään tai kohteeseen viittaava sana (esim. se), jota käytetään varsinaisen sanan asemesta esimerkiksi toiston välttämiseksi

pronssi /prˈonssɪ/ (n)
brons
  lejeerinki, jossa pääkomponenttina on kupari; tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta

pronssikausi /prˈonssɪkˌausɪ/ (n)
bronsålder
  historiallinen ajanjakso, jolloin pronssi otettiin käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

pronssimitali /prˈonssɪmˌitalɪ/ (n)
bronsmedalj
  urheilu- ym. kilpailuissa kolmanneksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

pronssimitalisti /prˈonssɪmˌitalˌistɪ/ (n)
bronsmedaljör
  kilpailussa pronssimitalilla palkittu, kolmanneksi parhaasti sijoittunut

proosa /prˈoːsa/ (n)
prosa
  kertomakirjallisuuden laji; suorasanainen, ei säkeisiin tai runomittaan perustuva kirjallisuus

propanoli /prˈopanˌolɪ/ (n)
propanol
  yksiarvoinen, lyhytketjuinen alkoholi, C₃H₇OH

prosentti /prˈosentːɪ/ (n)
procent
  sadasosan merkintätapa; tunnus on % eli prosenttimerkki

prosessi /prˈosessɪ/ (n)
process
  säännönmukaisesti etenevä sarja toimintoja tai tapahtumia, tapahtumasarja

prosessioikeus /prˈosessɪˌoikeus/ (n)
processrätt
  oikeudenkäyntiä ja oikeussuojan saamiseksi käytettäviä muita keinoja koskeva oikeustieteen haara

prosopagnosia /prˈosopˌaɡnosˌia/ (n)
prosopagnosi
  tila, jossa henkilöllä on vaikeuksia erottaa kasvoja toisistaan, kasvosokeus

prosopografia /prˈosopˌoɡrafˌia/ (n)
prosopografi
  tietyn ryhmän henkilöiden historiaa ja heidän välisten suhteiden tutkiminen tai siitä tehty tutkimus

prostituoitu /prˈostɪtˌuoɪtu/ (n)
prostituerad
  henkilö, joka tarjoaa maksullisia tilapäisiä sukupuoliyhteyksiä; prostituution harjoittaja

prostituutio /prˈostɪtˌuːtɪo/ (n)
prostitution
  naisten tai miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen tilapäisessä suhteessa rahaa tai muuta vastiketta vastaan

protaktinium /prˈotaktɪnium/ (n)
protaktinium
  eräs alkuaine

proteesi /prˈoteːsɪ/ (n)
protes
  keinotekoinen kehon osa; tekoraaja, tekojäsen, tekoelin

proteiini /prˈoteˌiːnɪ/ (n)
protein
  pitkästä aminohappoketjusta koostuva orgaaninen yhdiste

proteiinisynteesi /prˈoteˌiːnɪsˌynteːsɪ/ (n)
proteinsyntes
  biologinen prosessi, jolla solu valmistaa aminohapoista proteiineja

protestantti /prˈotestˌantːɪ/ (n)
protestant
  kristitty, joka kuuluu johonkin protestanttiseen, ts. reformaation eli uskonpuhdistuksen aikaan roomalaiskatolisesta kirkosta eriytyneeseen kirkkokuntaan tai sellaiseen näistä edelleen erkaantuneeseen tunnustuskuntaan

protesti /prˈotestɪ/ (n)
protest
  vastalause

protestoida /prˈotestˌoida/ (v)
protestera
  asettua vastarintaan, vastustaa jotakin (varsinkin mielenosoituksellisesti)

protokolla /prˈotokˌolla/ (n)
protokoll
  kokouksen pöytäkirja

protoni /prˈotonɪ/ (n)
proton
  subatominen hiukkanen, joka on positiivisesti varautunut nukleoni; yhdessä neutronien ja muiden protonien kanssa muodostaa atomiytimen; luetaan baryoneihin, sillä koostuu kolmesta kvarkista

provinssi /prˈovɪnssɪ/ (n)
provins
  hallintoalue, maakunta, lääni, aluehallinnon yksikkö joissain maissa

provisio /prˈovɪsˌio/ (n)
provision
  kaupallisen tehtävän suorittamisesta maksettava yl. prosenttiosuutena myynnin arvosta laskettava korvaus

provokaattori /prˈovokˌaːtːorɪ/ (n)
provokatör, provokator
  henkilö, joka provosoi, järkyttää mielipiteitä ja käsityksiä

pryki /prˈykɪ/ (n)
bryggeri
  panimo

przewalskinhevonen /prtsˈevalskˌinhevonen/ (n)
Przewalskihäst
  eräs hevoseläin (Equus caballus przewalskii eli Equus ferus przewalskii), ainoa nykyisin jäljellä oleva villihevonen, kesyhevosen lähisukulainen

psalttari /psˈaltːarɪ/ (n)
psaltare
  eräs Vanhassa testamentissa kuvattu näppäiltävä kielisoitin

pseudografi /psˈeudoɡrˌafɪ/ (n)
pseudograf
  multigrafi, jossa on silmukoita

pseudoskooppi /psˈeudoskˌoːpːɪ/ (n)
pseudoskop
  optinen laite, joka muuttaa stereoskooppisen näköhavainnon syvyyssuunnassa vastakkaiseksi saaden havainnoijaa lähellä olevat kohteet näyttämään kaukaisilta ja kaukana olevat läheisiltä

psoriasis /psˈorɪasɪs/ (n)
#Ruotsi
  eräs osittain perinnöllinen tarttumaton autoimmuunisairaus, joka aiheuttaa ihon hilseilyä

psykiatria /psˈykɪˌatrɪa/ (n)
psykiatri
  lääketieteen haara, joka keskittyy mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon

psykologia /psˈykolˌoɡɪa/ (n)
psykologi
  elollisten olioiden, varsinkin ihmisen, käyttäytymistä laajoihin toiminnekokonaisuuksiin liittyen kuvaamaan ja selittämään pyrkivä tiede, johon liittyy useita erityisaloja

psykoosi /psˈykoːsɪ/ (n)
psykos
  yhteisnimitys mielen sairauksille, joille on ominaista todellisuudentajun vakava hämärtyminen, johon sisältyy harha-aistimuksia ja/tai -ajatuksia

psykoottinen /psˈykoːtːɪnen/ (adj)
psykotisk
  psykoosiin liittyvä tai sen piirteitä sisältävä
  psykoosia sairastava

psykopaatti /psˈykopˌaːtːɪ/ (n)
psykopat
  psykopatiaa sairastava henkilö

psykopatia /psˈykopˌatɪa/ (n)
psykopati
  äärimuoto antisosiaalisesta persoonallisuushäiriöstä, jolle tyypillistä ovat valehtelu, vastuuttomuus, aggressiivisuus ja narsismi

psyyke /psˈyːke/ (n)
psyke
  sielu, mielenlaatu

psyykkinen /psˈyːkːɪnen/ (adj)
psykisk
  ihmisen mieleen eli psyykeen liittyvä

pubi /pˈubɪ/ (n)
pub
  englantilaistyylinen alkoholijuomia myyvä seurusteluravintola, alkuaan olutravintola pub, kapakka

pudas /pˈudas/ (n)
flodarm, älvarm, åarm
  takaisin pääjokeen yhtyvä joenhaara

pudistus /pˈudɪstus/ (n)
ruskning, skakning
  pudistaminen

pudokas /pˈudokas/ (n)
fallfrukt
  puusta pudonnut hedelmä

pudota /pˈudota/ (v)
falla
  liikkua alaspäin

pudotusvasara /pˈudotˌusvasˌara/ (n)
fallhejare
  konepajalla heijari; konevasara, jonka vasara-osana toimiva järkäle nostetaan taottaessa ylös ja päästetään vapaasti putoamaan taottavan kappaleen päälle

pugilisti /pˈuɡɪlˌistɪ/ (n)
pugilist
  nyrkkeilijä

puhallin /pˈuhallɪn/ (n)
bläster, fläkt
  laite, jolla puhalletaan jotakin

puhallinsoitin /pˈuhallˌinsoitɪn/ (n)
blåsinstrument
  soitin, jonka ääni syntyy siihen puhallettaessa saattamalla rajallinen ilmatila, tavallisesti ilmapatsas, värähtelemään ja tämä värähtely etenee soittimesta ympäröivään ilmatilaan

puhaltaa /pˈuhaltaː/ (v)
blåsa
  pusertaa ilmaa keuhkoista suun kautta siten, että syntyy ilmavirtaus

puhdas /pˈuhdas/ (adj)
ren, obefläckad
  jossa ei ole likaa tai epäpuhtauksia
äkta
  pelkkä, ainoastaan jotain
renhjärtad
  mieleltään puhdas

puhdas /pˈuhdas/ (n)
netto
  netto

puhdasoppisuus /pˈuhdasˌopːɪsuːs/ (n)
ortodoxi, renlärighet
  se, että on puhdasoppinen

puhdetyö /pˈuhdetyø/ (n)
fritidsarbete, fritidshobby
  perinteisesti sellainen käsityö, jota voitiin tehdä hämärän aikaan tai silloin kun ulkotöihin ei päästy

puhdistaa /pˈuhdɪstaː/ (v)
rengöra, rensa, feja
  tehdä puhtaaksi, poistaa likaa tai saastetta

puhe /pˈuhe/ (n)
anförande, tal
  yhden henkilön pitämä suullinen, ennalta laadittu tai improvisoitu, tiettyyn retoriseen päämäärään pyrkivä esitys
tal
  suullinen ilmaisu, puhumisen teko tai tulos

puheena oleva /pˈuheːna ˈoleva/ (adj)
bemälde, ifrågavarande
  Se tai sellainen mistä puhutaan parhaillaan, puheeksi otettu

puheenjohtaja /pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
ordförande
  henkilö, joka johtaa keskustelua kokouksessa

puheenvuoro /pˈuheːnvˌuoro/ (n)
ordet
  annettu vuoro puhua

puhekela /pˈuhekˌela/ (n)
talspole
  kaiuttimen kartioon kytketty elektroniikan komponentti, johon johdettu äänitaajuinen vaihtovirta aiheuttaa kelan värähtelyn magneettikentässä ja tästä seuraava kaiuttimen kalvon liike saa aikaan äänen

puhekieli /pˈuhekˌielɪ/ (n)
talspråk
  kansankieli, puhuttu jokapäiväinen kieli, jossa sallitaan vapauksia, eikä aina tavoitella täsmällisiä ilmauksia; muistuttaa arkikieltä, mutta sisältää enemmän vapauksia ja poikkeamia kirjakielestä ja muistuttaa enemmän slangia

puhekupla /pˈuhekˌupla/ (n)
pratbubbla
  sarjakuvassa oleva, hahmoon osoittava kupla, jossa lukee mitä hahmo sanoo

puhekyvyttömyys /pˈuhekyvˌytːømyːs/ (n)
oförmåga att tala, ordstumhet
  kykenemättömyys tuottamaan puhetta, se, että on kykenemätön puhumaan

puhelias /pˈuhelɪas/ (adj)
pratsam, pratig, talför
  paljon puhuva

puhelin /pˈuhelɪn/ (n)
telefon
  puheen kaksisuuntaiseen välittämiseen ja keskustelujen käymiseen tarkoitettu yleensä sähkömekaaninen laite

puhelinkeskus /pˈuhelˌiŋkeskus/ (n)
telefoncentral
  järjestelmä, joka muodostaa kytkentöjä puhelinlinjojen välille, myös tällaiselle varattu rakennus tai muu tila

puhelinkeskustelu /pˈuhelˌiŋkeskˌustelu/ (n)
telefonsamtal
  puhelu, puhelimitse, puhelimen välityksellä käyty kahdenkeskinen keskustelu

puhelinkoppi /pˈuhelˌiŋkopːɪ/ (n)
telefonkiosk
  puhelinkioski, pieni rakennelma, jossa on maksullinen puhelin

puhelinluettelo /pˈuhelˌinluˌetːelo/ (n)
telefonkatalog
  aakkosellinen luettelo tietyn alueen puhelinliittymien numeroista ja osoitteista haltijan mukaan

puhelinnumero /pˈuhelˌinnumˌero/ (n)
telefonnummer
  puhelinliittymän yksilöivä numero, jonka avulla puhelimeen voi ottaa yhteyttä

puhelinäänestys /pˈuhelɪnˌæːnestys/ (n)
telefonröstning
  puhelimen välityksellä tapahtuva äänestys

puhua /pˈuhua/ (v)
tala#Ruotsi, prata, tala
  tuottaa puhetta, saada suullaan aikaan tunnistettavia sanoja ja lauseita
prata, tala
  jutella, keskustella
  osata jotakin kieltä

puhujapöytä /pˈuhujapˌøytæ/ (n)
talarstol
  puhetta pidettäessä käytettäväksi tarkoitettu korkeahko ja kapea pöytä, jossa on tavallisesti puhujaa kohti loivasti kallistettu ylätaso, jolle puhuja voi tarvittaessa laskea esityksessään tarvitsemansa aineiston, ja usein myös tason alla hylly, jolla voidaan säilyttää muuta puheen aikana mahdollisesti tarvittavaa materiaalia

puhumaton /pˈuhumaton/ (adj)
tyst ordlös
  sellainen, joka ei puhu tai ei ole puhunut siihen asti

puhuttelu /pˈuhutːˌelu/ (n)
tilltal
  esimiehen alaiselle tai alaisilleen pitämä informatiivinen tilaisuus

puida /pwˈida/ (v)
tröska
  irrottaa jyvät viljakasveista

puikea /pwˈikea/ (adj)
äggrund
  (lehdestä) joka on kärjestään suippo ja tyvestä pyöreä

puimakone /pwˈimakˌone/ (n)
tröskmaskin, tröskverk
  riihessä käsin varstoilla puimisen korvannut kone

puisto /pwˈisto/ (n)
park
  usein esteettisiä arvoja korostava, hoidettu, puita kasvava, asutuksesta erillinen suurehko viheralue

puistonenätti /pwˈistonenˌætːɪ/ (n)
vågfräne
  keltakukkainen nenättien sukuun kuuluva rikkanenätin ja etelännenätin risteymä , joka havaittiin Suomessa ensikerran 1921

pujo /pˈujo/ (n)
gråbo
  , yleinen marunoihin kuuluva, siitepölyallergiaa aiheuttava kasvi

pujotella /pˈujotella/ (v)
åka slalom
  laskea mäkeä pujottelukilpailussa

pujottaa /pˈujotːaː/ (v)
träda
  sovittaa jokin ahtaan aukon läpi

pujottelu /pˈujotːˌelu/ (n)
slalom
  urheilulaji, jossa lasketaan mäkeä kierrellen lippuja tai portteja

pukea /pˈukea/ (v)
klä
  laittaa vaatteet päälle

pukeutua /pˈukeutˌua/ (v)
klä
  laittaa vaatteet ylleen

pukeutumisohje /pˈukeutˌumɪsˌohje/ (n)
klädkod
  juhlatilaisuuteen kutsuvan tahon esittämä toivomus kutsuvieraiden pukeutumisesta

pukimo /pˈukɪmo/ (n)
beklädnadsaffär
  liike, jossa myydään ja joskus valmistetaan pukimia; vaatetusliike

pukinparta /pˈukɪmpˌarta/ (n)
ängshaverrot
  Suomeen luultavasti rohdos- tai juureskasviksi tuotu muinaistulokas

pukki /pˈukːɪ/ (n)
bock
  koiraspuolinen vuohi

pukkilalainen /pˈukːɪlalˌainen/ (n)
buckilabo
  Pysyvästi Pukkilassa asuva henkilö.

puksipuu /pˈuksɪpuː/ (n)
buxbom
  mikä tahansa puksipuiden suvun () kasvi

puku /pˈuku/ (n)
kostym
  miehen tai naisen yhtenäinen asukokonaisuus

pula /pˈula/ (n)
nöd
  tukala tilanne, ahdinko, hätä
  puute

pulituuri /pˈulɪtˌuːrɪ/ (n)
polityr
  aikoinaan pintakäsittelyyn käytetty spriihin liuotettu hartsi- tai vahaliuos

puliukko /pˈuliukːo/ (n)
polityrgubbe
  miespuolinen korvikealkoholin käyttäjä, erityisesti henkilö, joka käyttää pulituuria korvikeaineenaan; rappioalkoholisti

pulkka /pˈulkːa/ (n)
pulka
  lumessa vedettävä tai mäenlaskussa käytettävä tasapohjainen ahkio

pulla /pˈulla/ (n)
bulle
  vehnäjauhoista tehty, hiivalla kohotettu kahvileipä

pullapitko /pˈullapˌitko/ (n)
längd
  pullataikinasta palmikoitu ja viipaleina tarjottava leivonnainen

pullo /pˈullo/ (n)
flaska, butelj
  suusta suppea, usein suljettava nesteen ym. säilyttämiseen tarkoitettu soveliaasta materiaalista valmistettu astia

pullonkaula /pˈulloŋkˌaula/ (n)
flaskhals
  pullon tai vastaavan säiliön osa, joka johtaa suuaukosta säiliöön ja on tätä kapeampi

pullonsuu /pˈullonsuː/ (n)
flasköppning
  pullon täyttöaukko ennen pullonkaulaa

pullosara /pˈullosˌara/ (n)
flaskstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

pulmunen /pˈulmunen/ (n)
snösparv
  jokin pulmusten sukuun () kuuluva lintu

pulsari /pˈulsarɪ/ (n)
pulsar
  (tähtitiede) pyörivä tähden jäännös, neutronitähti, mikä lähettää säännöllisiä radiosäteilypulsseja, minkä perusteella tällaisen tähden olemassaolo on havaittavissa kuunneltaessa avaruudesta tulevia radiosignaaleja

pulskaneilikka /pˈulskanˌeilɪkːa/ (n)
praktnejlika
  neilikoiden sukuun kuuluva kasvi

pultti /pˈultːɪ/ (n)
bult, regla
  koneruuvi, kuusiokantainen kiinnitysväline, tylppäkärkinen ja lieriövartinen ruuvi, mutterin vastakappale

pumppu /pˈumpːu/ (n)
pump
  mekaaninen nesteiden tai kaasujen siirtämiseen tarkoitettu laite

puna-apila /pˈunaˈapɪla/ (n)
rödklöver
  Suomenkin luonnossa esiintyvä apiloiden sukuun kuuluva kasvi

punahapero /pˈunahˌapero/ (n)
giftkremla
  sienilaji kirpeä punahapero (Russula emetica)

punaherukka /pˈunaherˌukːa/ (n)
röda vinbär
  herukka, jolla on punainen marja (Ribes rubrum)

punainen /pˈunainen/ (adj)
röd
  sellainen, jonka väri on punainen
  poliittisesti äärivasemmistolainen, kommunistinen

punainen jättiläinen /pˈunainen jˈætːɪlˌæinen/ (n)
röd jätte
  pääsarjan tähti, joka on tiivistynyt keskiosastaan ja huomattavasti laajentunut ulko-osastaan sen jälkeen, kun tähden keskustasta on loppunut vety

punainen kääpiö /pˈunaineŋ kˈæːpɪø/ (n)
röd dvärg
  pääsarjan suhteellisen pieni ja viileä tähti, joka on massaltaan 0,075-0,5 Auringon massaa; Linnunradan ylivoimaisesti yleisin tähtityyppi

punajuuri /pˈunajˌuːrɪ/ (n)
rödbeta
  yksi juurikkaan Suomessakin juureksena viljeltävistä muunnoksista, jolla on ominainen voimakas punainen väri ()

punakampela /pˈunakˌampela/ (n)
rödspätta
  () ruokakalana kaupalliseti merkittävä, Koillis-Atlantilla, Pohjanmerellä ja läntisellä Itämerellä elävä kampelalaji

punakka /pˈunakːa/ (adj)
rödbrusig
  kasvoiltaan punertava

punakko /pˈunakːo/ (n)
svarthö
  (erityisesti) punakoiden sukuun kuuluva

punakoiso /pˈunakˌoiso/ (n)
besksöta
  Suomenkin luonnossa esiintyvä koisojen sukuun kuuluva kasvi

punakärpässieni /pˈunakˌærpæssˌienɪ/ (n)
röd flugsvamp
  punalakkinen kärpässieni ()

punaluppio /pˈunalˌupːɪo/ (n)
blodtopp
  luppioiden sukuun kuuluva kasvi

punamedestäjä /pˈunamedˌestæjæ/ (n)
temmincksolfågel
  eräs punamedestäjien sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

punanata /pˈunanˌata/ (n)
rödsvingel
  natojen sukuun kuuluva kasvi

punanäkinparta /pˈunanækˌimparta/ (n)
rödsträfse
  eräs kasvi ()

punapää /pˈunapæː/ (n)
rödtott
  punatukkainen henkilö

punasavikka /pˈunasavˌikːa/ (n)
rödmålla
  Suomenkin luonnossa esiintyvä, voimakkaasti typekkällä avomaalla viihtyvä, savikkojen sukuun kuuluva kasvi , jolla on tummanpunaiset kukat

punasiirtymä /pˈunasˌiːrtymæ/ (n)
rödförskjutning
  loittonevan valonlähteen valon siirtyminen kohti spektrin punaista päätä. Esim. kaukaisten tähtien valo näkyy maasta punaisempana kuin se oli lähtiessään

punasikuri /pˈunasˌikurɪ/ (n)
radicchiosallad
  salaattisikurin () punalehtinen muunnos

punastua /pˈunastˌua/ (v)
rodna
  muuttua kasvojen väriltä punaiseksi nolostuksen, ujouden tai häpeän vuoksi

punata /pˈunata/ (v)
färga röd, rödfärga
  varustaa punalla; värittää, maalata punaiseksi

punatulkku /pˈunatˌulkːu/ (n)
domherre
  peippojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

punaviini /pˈunavˌiːnɪ/ (n)
rödvin, vin
  väriltään punainen viini, johon on liuennut valmistuksen aikana parkkiaineita rypäleiden kuorista ja siemenistä

punkero /pˈuŋkero/ (n)
fetknopp, fetto, rulta, tjockis, tjocksmock
  lihava ihminen

punkkiainen /pˈuŋkːɪˌainen/ (n)
vitmosseskinnbagge
  punkkiaisten heimon () puolivesilude

punktio /pˈuŋktɪo/ (n)
punktion
  pisto ruumiin onteloon, esim. näytteen ottamiseksi tai nesteen, märän tai veren poistamiseksi ontelosta

punnita /pˈunnɪta/ (v)
väga
  mitata jnk paino

punnitus /pˈunnɪtus/ (n)
uppvägning, vägning
  punnitsemisen toteutus

punssi /pˈunssɪ/ (n)
punsch#Ruotsi
  arrakilla, konjakilla tai rommilla maustettu toti

punta /pˈunta/ (n)
pund
  joissakin maissa käytetyn rahayksikön nimi; Iso-Britannian punnan symboli on £

puntari /pˈuntarɪ/ (n)
besman, handvåg
  käsin kannateltava vaaka, jossa joko tukipiste tai vastapaino on siirrettävä

puntaroida /pˈuntarˌoida/ (v)
avväga, dryfta, väga, överväga
  harkita

puntarpää /pˈuntarpæː/ (n)
kavle
  mikä tahansa puntarpäiden sukuun () kuuluva heinäkasvien laji tai sellaisen yksilö

puntarpäät /pˈuntarpæːt/ (n)
kavlar
  eräs heinäkasvien heimoon kuuluva yksisirkkaisten kasvien suku ()

puola /pˈuola/ (n)
polska
  puolan kieli, Puolassa puhuttava länsi-slaavilainen kieli (kielitunnus: pl)

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (adj)
polsk
  Puolasta peräisin oleva tai Puolaan liittyvä

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (n)
polack, polska
  pysyvästi Puolassa asuva henkilö

puolankalainen /pˈuolaŋkalˌainen/ (n)
puolangobo
  Pysyvästi Puolangalla asuva henkilö.

puolankielinen /pˈuolaŋkˌielɪnen/ (adj)
polsk tala
  puolaa puhuva
polskspråkig, polsk
  puolaksi esitetty tai tapahtuva, puolan kielellä oleva.

puoli /pˈuolɪ/ (adj)
halv
  ajanilmauksissa, yms.

puoliautomaattinen /pˈuolɪˌautomˌaːtːɪnen/ (adj)
halvautomatisk#Ruotsi
  (tuliaseista) itselataava; sellainen joka ei ammu sarjatulta, vaan yksittäisiä laukauksia latautuen automaattisesti

puolikontakti /pˈuolɪkˌontaktɪ/ (n)
halvkontakt
  kamppailulajeissa käytettävä harjoittelu- ja kilpailumuoto, jossa vastustajaan kohdistuvat osumat on lajista riippuen sallittua tehdä joko täydellä voimalla vastustajan suojuksiin tai rajoitetulla voimalla ilman suojuksia

puolikuiva /pˈuolɪkwˌiva/ (adj)
halvtorrt
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, kuivan ja puolimakean välissä

puolikuu /pˈuolɪkuː/ (n)
halvmåne
  taivaalla auringon puoliksi valaisema Kuun kiekko

puolimakea /pˈuolɪmˌakea/ (adj)
halvsött
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, puolikuivan ja makean välissä

puolimetalli /pˈuolɪmetˌallɪ/ (n)
halvmetall
  alkuaine, jolla on sekä metallin että epämetallin ominaisuuksia, ja sijaitsee jaksollisessa järjestelmässä metallien ja epämetallien välisellä rajalinjalla

puolinuotti /pˈuolɪnˌuotːɪ/ (n)
halvnot
  ¹/₂-nuotti, kaksi ¹/₄-nuottia, ⁴/₄-tahtilajissa puolen tahdin pituinen nuotti

puolipallo /pˈuolɪpˌallo/ (n)
halvklot
  esine tai pinta, joka muodostuu tason jakaessa pallon keskipisteensä kautta

puolipilvinen /pˈuolɪpˌilvɪnen/ (adj)
halvklar, halvmulen
  säästä, kun taivaasta on noin puolet pilvien peitossa

puolipiste /pˈuolɪpˌiste/ (n)
semikolon
  välimerkki, joka erottaa kahta lausetta. Luetteloissa sitä käytetään luokkien välillä. Vastaava symboli ;

puolisko /pˈuolɪsko/ (n)
hälft
  puoli, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puoliso /pˈuolɪso/ (n)
maka, make
  mies (aviomies) tai vaimo

puolisuunnikas /pˈuolɪsˌuːnnɪkas/ (n)
parallelltrapets
  nelikulmio, jossa on kaksi yhdensuuntaista sivua

puolittaa /pˈuolɪtːaː/ (v)
halvera, tudela
  jakaa kahteen yhtä suureen osaan
halvera
  alentaa puoleen

puolue /pˈuolue/ (n)
parti
  yhteisten aatteiden kannattajien ja samoja poliittisia etuja tavoittelevien kansalaisten yhteenliittymä; poliittinen puolue

puolueellinen /pˈuoluˌeːllɪnen/ (adj)
partisk
  jonkun osapuolen puolella oleva, sitä suosiva

puolueellisuus /pˈuoluˌeːllɪsuːs/ (n)
partiskhet
  se, että on puolueellinen

puolueeton /pˈuoluˌeːton/ (adj)
opartisk
  sellainen, joka ei ole minkään osapuolen puolella

puolueettomuus /pˈuoluˌeːtːomuːs/ (n)
opartiskhet
  se, että on puolueeton

puolueohjelma /pˈuolueˌohjelma/ (n)
partiprogram
  puolueen yleisohjelma jossa esitetään puolueen politiikan periaatteita ja tavoitteita

puolukka /pˈuolukːa/ (n)
lingon
  kanervakasveihin kuuluva korkea ikivihreä varpu ()

puolustaa /pˈuolustaː/ (v)
försvara
  koettaa vastustaa jnk tahon hyökkäystä

puolustaja /pˈuolustˌaja/ (n)
försvarare
  ihminen, joka puolustaa jotakuta tai jotakin; puolestapuhuja
  pallopeleissä kenttäpelaaja, jonka tehtävänä on torjua vastustajan hyökkäyksiä

puolustus /pˈuolustus/ (n)
försvar
  puolustaminen ja sen toteutus

puolustushaara /pˈuolustˌushaːra/ (n)
försvarsgren
  maanpuolustuksesta huolehtivien asevoimien itsenäinen osa; Suomessa puolustushaaroja ovat maa-, meri- ja ilmavoimat

puolustusministeri /pˈuolustˌusmɪnˌisterɪ/ (n)
försvarsminister
  ministeri joka vastaa maanpuolustukseen liittyvistä asioista

puomi /pˈuomɪ/ (n)
bom
  (merenkulku) aluksen rikiin kuuluva keulanpuoleisesta päästään nivelellä mastoon tuettu pyöröpuu

puoshaka /pˈuoshaka/ (n)
båtshake
  veneen laituriin kiinnittämisessä ja tukinuitossa käytetty väline, joka koostuu pitkästä varresta ja koukusta

puoskari /pˈuoskarɪ/ (n)
kvacksalvare
  henkilö, joka harjoittaa lääketieteellistä tointa ilman voimassa olevaa lupakirjaa

puoti /pˈuotɪ/ (n)
butik, bod
  myymälä, kauppa, varsinkin pieni erikoisliike

pupujussi /pˈupujˌussɪ/ (n)
jösse
  jäniksestä saduissa ja muissa vastaavissa yhteyksissä käytetty nimitys

puritaani /pˈurɪtˌaːnɪ/ (n)
puritan
  puritanismin kannattaja

puritanismi /pˈurɪtanˌismɪ/ (n)
puritanism
  eräs Englannin kirkon 1500-luvulla syntynyt protestanttinen liike, joka vaikutti erityisesti Amerikassa 1600-luvulla

purje /pˈurje/ (n)
segel
  (merenkulku) purjealuksen mastoon kiinnitetty kangas, johon tuulen voima kohdistuu ja kuljettaa alusta

purjealus /pˈurjealus/ (n)
segelfartyg
  purjeita käyttäen tuulen voimalla liikkuva alus

purjehtia /pˈurjehtˌia/ (v)
segla
  liikkua vesillä purjeen tai purjeiden avulla

purjelentokone /pˈurjelˌentokˌone/ (n)
segelflygplan
  kevytrakenteinen ilmaa raskaampi ilma-alus, joka hinataan taivaalle ja joka liitää pitkiäkin matkoja

purjevene /pˈurjevˌene/ (n)
segelbåt, kutter
  purjelaivaa pienempi alus, joka kulkee tuulen voiman vaikuttaessa sen purjeisiin

purjosipuli /pˈurjosˌipulɪ/ (n)
purjolök
  purjo (Allium porrum), sipuli, jonka juuresta kasvaa lieriömäisesti pitkiä, leveitä lehtiä

purkki /pˈurkːɪ/ (n)
burk
  pienehkö yleensä kannellinen laajasuinen jäykkä astia

puro /pˈuro/ (n)
bäck
  jokea pienempi vesiväylä, joka on suunnilleen 10 cm:stä pariin metriin leveä

purotaimen /pˈurotˌaimen/ (n)
bäcköring
  koko maassa paikalliskalana pikku joissa, puroissa ja lampareissa elävä pieni lohikala, taimenen "puromuoto", lähisukua muille taimenille

purukumi /pˈurukˌumɪ/ (n)
tuggummi
  pureskeltavaksi tarkoitettu makeinen, jota ei ole tarkoitus niellä

pusakka /pˈusakːa/ (n)
lumberjacka
  lyhyt, usein vain vyötäisille ulottuva päällyspusero

pusero /pˈusero/ (n)
blus
  ylävartalon ylle puettava yleensä vain vyötäröön saakka ulottuva vaatekappale

puska /pˈuska/ (n)
buske
  häpykarvoitus (erityisesti runsas karvoitus)

puskuri /pˈuskurɪ/ (n)
stötfångare
  auton tai muun ajoneuvon osa, jonka on tarkoitus ottaa ensimmäisenä vastaan törmäyksessä ja vaimentaa sitä
buffert
  muistialue, jossa varastoidaan dataa sen käsittelyä tai eteenpäin lähettämistä varten

puskurivaltio /pˈuskurɪvˌaltɪo/ (n)
buffertstat
  kahden valtion välissä sijaitseva, tavallisesti niitä sotilaallisesti heikompi valtio, joka sijaintinsa avulla vähentää näiden valtioiden välisten sotilaallisten selkkausten mahdollisuutta

pussi /pˈussɪ/ (n)
påse
  joustavaseinämäinen säiliö, joka on tehty esimerkiksi muovista, voimapaperista tai kankaasta

pussieläin /pˈussielæin/ (n)
pungdjur
  jokin osaluokan nisäkkäistä, jotka elättävät vastasyntyneitä poikasiaan vatsassa olevassa ihopoimussa, jonka sisällä nisät ovat

pussikiipijä /pˈussɪkˌiːpɪjæ/ (n)
falanger, fingerpungdjur, klätterpungdjur
  mikä tahansa pussikiipijöiden heimoon () kuuluva pussieläinten laji tai sellaisen yksilö

pussikiipijät /pˈussɪkˌiːpɪjæt/ (n)
falangrar, fingerpungdjur, klätterpungdjur
  eräs harvaetuhampaisten lahkoon () kuuluva pussieläinten heimo ()

pussilakana /pˈussɪlˌakana/ (n)
påslakan
  pussin muotoon ommeltu lakana, jonka sisään peite laitetaan

pussimäyrä /pˈussɪmˌæyræ/ (n)
punggrävling
  eräitä Australiassa ja Uudessa-Guineassa eläviä pussieläimiä (-heimo)

pussinperä /pˈussɪmpˌeræ/ (n)
återvändsgränd, säck
  umpikuja; tie tai katu, jonka päässä on käännöspaikka

pusu /pˈusu/ (n)
puss
  suudelma

pusukala /pˈusukˌala/ (n)
kyssgurami
  pusukaloihin kuuluva kala (), joka on tunnettu myös akvaariokalana

putatiivinen /pˈutatˌiːvɪnen/ (adj)
putativ
  luuloteltu, otaksuttu, oletettu

putiikki /pˈutɪːkːɪ/ (n)
butik
  pieni myymälä

putki /pˈutkɪ/ (n)
rör
  tavallisesti poikkileikkaukseltaan pyöreä, tasapaksu ja molemmista päistä avoin kappale

putkilokasvi /pˈutkɪlokˌasvɪ/ (n)
kärlväxt
  jokin kasvikunnan putkilokasvien alakuntaan lukeutuva kasvi

putkimies /pˈutkɪmies/ (n)
rörmokare
  ammattilainen, joka korjaa ja huoltaa rakennusten lämpö-, vesi- ja ilmastointijärjestelmiä ja -laitteita

puu /pˈuː/ (n)
träd
  puuvartinen, pensasta suurempi kasvi
  kytketty, syklitön tietorakenne

puuaine /pˈuːaine/ (n)
trä, träämne
  (biologia) puun rakennesolukko, puuaines

puuaines /pˈuːaines/ (n)
trä, träsubstans
  (puutavara) mekaanisesti tai kemiallisesti jalostettava puuraaka-aine

puuaita /pˈuːaita/ (n)
trästaket
  tekotavan ja valittujen aitatarpeiden mukaan muodoltaan vaihteleva puurakenteinen aita

puuha /pˈuːha/ (n)
bestyr
  askare, homma, tekeminen, touhu; hanke, aie

puuhailla /pˈuːhailla/ (v)
mackla
  tehdä jotakin

puuhiili /pˈuːhɪːlɪ/ (n)
träkol
  puun hiiltyessä, vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine

puuhioke /pˈuːhɪˌoke/ (n)
slipmassa
  hiomakoneella mekaanisen työstön sivutuotteena saatu tai paperiteollisuuden prosessissa puusta sellaisenaan tai höyrytetystä puusta hiottu kuituraaka-aine

puujalka /pˈuːjalka/ (n)
träben, träfot
  puinen jalkaproteesi
stylta
  (alkujaan puinen) pareittain käytettävä väline, jolla voi kulkea tavallista korkeammalla; puujalat

puukaasu /pˈuːkaːsu/ (n)
trägas
  puusta valmistettu generaattorikaasu

puukauha /pˈuːkauha/ (n)
träslev
  puusta tehty kauha

puukenkä /pˈuːkeŋkæ/ (n)
träsko
  puupohjainen kenkä

puukko /pˈuːkːo/ (n)
slidkniv
  perinteinen mm. kalan perkaamiseen, teurastukseen, nylkemiseen, ruoan paloitteluun, vuolemiseen ja eri ammattikuntien erityissovelluksiin käytettävä lyhyt- ja jäykkäteräinen veitsi

puukkosaha /pˈuːkːosˌaha/ (n)
sticksåg
  kapeakärkinen paksuteräinen pistosaha, jota käytetään tyypillisesti aloitettaessa sahaamista reijästä

puuleopardi /pˈuːleopˌardɪ/ (n)
trädleopard
  puutiikeri, (), isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji

puuma /pˈuːma/ (n)
bergslejon, puma#Ruotsi
  Amerikassa elävä suurikokoinen kissaeläin (), jolla on keltainen turkki

puuni /pˈuːnɪ/ (n)
puniska
  puunilaisten puhuma foinikian kielen myöhäismuoto

puunjalostus /pˈuːnjalˌostus/ (n)
träförädling
  (biologia) lajikkeen tai lajikkeiden kehittäminen kasvinjalostuksellisin menetelmin jalostamiselle asetettujen tavoitteiden mukaisesti

puunkaivaja /pˈuːŋkaivˌaja/ (n)
trägnagare
  puunkaivajien heimon () tuholaiskuoriainen

puunkuori /pˈuːŋkuorɪ/ (n)
bark
  kookkaan puuvartisen kasvin rungon ja oksien mantoa, jälttä ja nilaa peittävä solukko, parkki

puupuhallin /pˈuːpuhˌallɪn/ (n)
träblåsinstrument
  puhallussoitinten ryhmän soitin, joka eroaa vaskipuhaltimista materiaaliltaan (joka voi olla puuta tai metallia) sekä äänenmuodostukseltaan.

puuro /pˈuːro/ (n)
gröt
  jostakin viljasta maidon tai veden kanssa keittämällä valmistettu velliä kiinteämpi ruoka

puuseppä /pˈuːsepːæ/ (n)
snickare
  ainespuun käsittelyn ammattilainen, joka tekee puusta erilaisia esineitä sekä korjaa ja entisöi

puutarha /pˈuːtarha/ (n)
trädgård
  puilla, pensailla ja kukkaistutuksilla koristeltu rauhallinen ulkoalue, jossa usein tuotetaan koristekasvien lisäksi juureksia ja vihanneksia. Suomessa kasvukauden pidentämiseksi on käytetty kasvilavaa taimien kasvatukseen. Kaupallisesti toimivaa puutarhaa nimitetään kauppapuutarhaksi.

puutarhamansikka /pˈuːtarhamˌansɪkːa/ (n)
jordgubbe
  marjojen tuotantoon jalostettu mansikka, jota kasvatetaan kotitarvekäyttöön puutarhoissa ja kaupallisesti pelloilla ja kasvihuoneissa. .

puutarhanhoito /pˈuːtarhˌanhoito/ (n)
trädgårdsskötsel
  koriste- ja hyötykasvien kasvattamista pienessä määrin

puutarhuri /pˈuːtarhˌurɪ/ (n)
trädgårdsmästare
  puutarhatalouden perustutkinto

puutavara /pˈuːtavˌara/ (n)
virke
  puusta, erityisesti puun rungosta, saatavan raaka-aineena ja kaupallisena tuotteena käytettävän puuaineen yleisnimitys

puutavaralanssi /pˈuːtavˌaralˌanssɪ/ (n)
avlägg, virkesavlägg
  väliaikainen puutavaran varastopaikka

puuterilumi /pˈuːterˌilumɪ/ (n)
pudersnö, pulversnö
  vastasatanut, irtonainen, tiivistymätön lumi, jollaista muodostuu yleensä tyynellä ilmalla ja kovalla pakkasella

puutiainen /pˈuːtɪˌainen/ (n)
fästing
  punkkeihin kuuluva kahdeksanjalkainen verta imevä eläin, joka saattaa purressaan levittää tauteja

puutteellisuus /pˈuːtːeːllɪsuːs/ (n)
britfällighet
  vajavaisuus, se, että on puutteellinen

puuttua /pˈuːtːua/ (v)
saknas
  olla poissa jostakin ja aiheuttaa siten sen vajavaisuus
sakna
  olla olematta jollakin/jollakulla ja aiheuttaa siten sille puute tai tarve

puutua /pˈuːtua/ (v)
domna, somna
  tulla tunnottomaksi

puuviilu /pˈuːvɪːlu/ (n)
faner
  vanerin valmistusta varten sorvipöllistä sorvaamalla tai viiluttamista varten tukista poikittaissuuntaan höyläämällä tai sahaamalla leikattu ohut taipuisa puulevy

puuvilla /pˈuːvɪlla/ (n)
bomull
  malvakasveihin (Gossypium) lukeutuva yksi- tai monivuotinen ruoho. Hyötykasveina käytettyjä lajeja on useita.

puuvillainen /pˈuːvɪllˌainen/ (adj)
av bomull
  puuvillasta valmistettu

puuvillakangas /pˈuːvɪllakˌaŋŋas/ (n)
bomullstyg, bomullsväv
  puuvillalangasta kudottu kangas

puuvillalanka /pˈuːvɪllalˌaŋka/ (n)
bomullsgarn
  puuvillasta valmistettu lanka

pyhtääläinen /pˈyhtæːlˌæinen/ (n)
pyttisbo
  Pysyvästi Pyhtäällä asuva henkilö.

pyhäinpäivä /pˈyhæimpˌæivæ/ (n)
allhelgonadag
  kirkollinen juhlapyhä jolloin muistetaan vainajia ja kirkon pyhiä. Suomessa ja Ruotsissa lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän välinen lauantai, katolisissa maissa marraskuun 1. päivä, ja ortodokseilla ensimmäinen helluntain jälkeinen sunnuntai

pykälämerkki /pˈykælæmˌerkːɪ/ (n)
paragraftecken
  symboli §, erityisesti lakiteksteissä käytetty merkki

pylly /pˈylly/ (n)
rumpa, bak, ända, akter, stuss
  takapuoli

pyramidi /pˈyramˌidɪ/ (n)
pyramid
  pohjaltaan neliömäinen, sivuiltaan kolmiomainen, sileä- tai porrastettu huippua kohti kapeneva kivirakennelma, jossa yleensä on sisätiloja

pyrkiä /pˈyrkɪæ/ (v)
sträva, syfta, söka
  yrittää päästä johonkin tavoitteeseen

pyrkyri /pˈyrkyrɪ/ (n)
karriärist
  henkilö, joka pyrkii etenemään urallaan tms. usein kyseenalaisin keinoin, pyrkijä

pyromaani /pˈyromˌaːnɪ/ (n)
pyroman
  tuhopolttaja, henkilö, joka on häiriytyneesti viehtynyt tulipaloihin ja niiden sytyttelyyn

pyrstökäs /pˈyrstøkæs/ (n)
appendiculari
  pyrstökkäiden luokan () vaippaeläinlaji

pyrstötiainen /pˈyrstøtɪˌainen/ (n)
stjärtmes
  huomiota herättävän pitkäpyrstöinen pikkulintu ()

pysty /pˈysty/ (adj)
lodrät
  ylös- tai alaspäin suuntautuva, vertikaalinen

pystykeiholehti /pˈystykˌeiholˌehtɪ/ (n)
pilblad
  Suomenkin luonnossa esiintyvä keiholehtien sukuun kuuluva kasvi

pystykorva /pˈystykˌorva/ (n)
spets
  mikä tahansa koirarotu, jolle ovat ominaisia pystyssä olevat, kolmionmuotoiset korvat

pystysuora /pˈystysˌuora/ (adj)
lodrät, vertikal
  vertikaalinen, luotiviivan suuntainen

pystysuora /pˈystysˌuora/ (n)
vertikal
  vertikaali, luotiviivan suuntainen suora

pysäkki /pˈysækːɪ/ (n)
hållplats
  joukkoliikenteen kulkuneuvojen pysähtymispaikka matkustajien ottamista ja jättämistä varten

pysäköintikiekko /pˈysækˌøintɪkˌiekːo/ (n)
parkeringsskiva
  pysäköintiaikaa osoittava kiekko, joka sijoitetaan auton tuulilasin sisäpuolelle näkyvälle paikalle

pysäköintimittari /pˈysækˌøintɪmˌitːarɪ/ (n)
parkeringsmätare
  pysäköintialueella tai -ruudun läheisyydessä oleva laite, josta voi ostaa pysäköintiaikaa ja joka näyttää jäljellä olevan pysäköintiajan

pysäköintipaikka /pˈysækˌøintɪpˌaikːa/ (n)
parkeringsplats
  ajoneuvon seisottamista tai säilyttämistä varten varattu alue

pysäköintitalo /pˈysækˌøintɪtˌalo/ (n)
parkeringshus
  maanpäällinen pysäköintilaitos; tyypillisesti monikerroksinen

pysäköintivirhemaksu /pˈysækˌøintɪvˌirhemˌaksu/ (n)
felparkeringsavgift
  virheellisestä tai luvattomasta pysäköinnistä määrättävä hallinto-oikeudellinen kurinpitomaksu

pyton /pˈyton/ (n)
pyton, pytonorm
  Afrikassa ja Aasiassa elävien jättikäärmeiden alaheimoon kuuluva muniva käärmelaji

pytty /pˈytːy/ (n)
bytta
  pyöreäpohjainen yl. puinen kannellinen tai kanneton astia

pyy /pˈyː/ (n)
järpe
  eräs Suomessakin pesivä metsäkanojen alaheimoon kuuluva aitokanalaji () tai sen yksilö

pyydystää /pˈyːdystæː/ (v)
snärja
  pyytää, ottaa kiinni jotakin; metsästää, saalistaa

pyyhekumi /pˈyːhekˌumɪ/ (n)
radergummi, suddgummi
  väline, jolla voi pyyhkiä pois lyijykynän jäljen

pyyheliina /pˈyːhelˌiːna/ (n)
handduk
  kuivaamiseen käytettävä yl. kankainen pyyhe

pyyhkiä /pˈyːhkɪæ/ (v)
torka
  poistaa likaa pinnalta hankaamalla tai kevyesti painamalla yleensä tekstiilistä esinettä sen päällä
radera
  poistaa kynänjälkeä piirtopinnalta; kumittaa

pyykinpesijä /pˈyːkɪmpˌesɪjæ/ (n)
bykerska
  henkilö, joka pesee pyykkiä

pyykinpesuaine /pˈyːkɪmpˌesuˌaine/ (n)
tvättmedel
  pyykinpesuun käytettävä pesuaine

pyykkinaru /pˈyːkːɪnˌaru/ (n)
bykstreck, tvättlina
  pyykin kuivatusta varten pingotettu naru

pyykkipata /pˈyːkːɪpˌata/ (n)
bykgryta
  lähinnä pyykkiveden kuumentamiseen ja valkopyykin keittämiseen käytetty pata

pyykkipoika /pˈyːkːɪpˌoika/ (n)
klädnypa, tvättklämma
  nipistin, jonka avulla ripustetaan pesty pyykki kuivumaan narulle

pyyntö /pˈyːntø/ (n)
anmodan, begäran
  toivomus, joka esitetään jollekulle

pyytää /pˈyːtæː/ (v)
begära, be, anhålla
  esittää pyyntö, anoa, kehottaa tekemään jotakin tai pyytää palvelusta tai esinettä

pyytää anteeksi /pˈyːtæː ˈanteːksɪ/ (v)
göra avbön, be om ursäkt
  esittää anteeksipyyntö

pyökki /pˈyøkːɪ/ (n)
bok
  euroopanpyökki, kasvuvyöhykkeellään hyvin kookkaaksi kasvava jalo lehtipuu ()

pyöreä /pˈyøreæ/ (adj)
rund, cirkulär, fyllig, knubbig, mullig, rundlagd
  ympyrän muotoinen, pallomainen

pyöreälehtikihokki /pˈyøreælˌehtɪkɪhˌokːɪ/ (n)
sileshår
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kihokkien sukuun kuuluva kasvi

pyöriä /pˈyørɪæ/ (v)
snurra, rotera, rulla, trilla
  liikkua pysyen osittain paikallaan

pyöriäinen /pˈyørɪˌæinen/ (n)
tumlare
  pyöriäisten heimon () valas
vanlig tumlare
  erityisesti

pyörre /pˈyørre/ (n)
virvel
  nesteen tai kaasun nopeasti kiertävä virtaus

pyörteisyys /pˈyørteisyːs/ (n)
turbulens, virvelrörelse
  kaasujen ja nesteiden epästationaarisissa tai ei laminaarisissa virtauksissa esiintyvää vaikeasti hallittavaa ominaispiirrettä kuvaava suure

pyörtyä /pˈyørtyæ/ (v)
svimma
  menettää tajuntansa hetkeksi ja kaatua

pyörä /pˈyøræ/ (n)
hjul
  keskelle kiinnitetyn akselin ympäri pyörivä mekaaninen laite

pyörähtää /pˈyøræhtæː/ (v)
rotera, snurra, svänga
  mennä kerran ympäri, kääntyä akselin ympäri

pyöräillä /pˈyøræillæ/ (v)
cykla, hoja, jonna, peda, trampa
  ajaa polkupyörällä

pyöräily /pˈyøræily/ (n)
cykling
  polkupyörällä liikkuminen, polkupyöräily

pyörätuoli /pˈyørætˌuolɪ/ (n)
rullstol
  liikuntavammaisen liikkumavälineenä käytettävä tuoli, jossa on pyörät

pyöveli /pˈyøvelɪ/ (n)
bödel, skarprättare
  kuolemanrangaistuksen toimeenpanija; teloittaja, mestaaja

pähkinä /pˈæhkɪnæ/ (n)
nöt
  kuiva, aukeamaton hedelmä, joka sisältää vain yhden siemenen. Kaupallisesti ja arkikielessä nimitetään muunkin laisia kovia syötäviä paljon rasvaa ja valkuaista sisältäviä hedelmiä tai sellaisen osia pähkinöiksi.

pähkinänkuoressa /pˈæhkɪnˌæŋkuorˌessa/ (adv)
i ett nötskal
  olennaisin tiivistettynä; lyhyesti ja ytimekkäästi

pähkinäpensas /pˈæhkɪnæpˌensas/ (n)
hassel, hasselbuske
  euroopanpähkinäpensas, korkeakasvuinen pensas (); hedelmä on pähkinä, joka kypsyy kasvukauden päättyessä

pähkämö /pˈæhkæmø/ (n)
syska
  pähkämöiden () suvun kasvi

päihtynyt /pˈæihtynyt/ (adj)
berusad, ankommen, full
  jonkin päihteen vaikutuksen alainen

päinvastoin /pˈæinvastoin/ (adv)
tvärtom
  vastakkaisella tavalla (kuin aiemmin ilmaistu)

päivittäinen /pˈæivɪtːˌæinen/ (adj)
daglig
  sellainen, joka esiintyy, tapahtuu, toistuu tms. jokaisena päivänä; jokaiseen päivään kuuluva, jokapäiväinen

päivystys /pˈæivystys/ (n)
jourtjänst, dagstjänst, dagtjänst, dagtjänstgöring, dejourering, jour
  toimintavalmius, odotteleminen; valmius vastaanottaa sovitunlaisia tehtäviä

päivystäjä /pˈæivystˌæjæ/ (n)
jourhavande
  henkilö joka päivystää

päivä /pˈæivæ/ (n)
dag, dygn
  valoisa aika vuorokaudesta, aamun ja illan välissä
dygn, dag
  (arkikieltä) vuorokausi

päiväkirja /pˈæivækˌirja/ (n)
dagbok
  henkilökohtainen muistikirja merkittävien tapahtumien muistiin merkitsemiseksi

päiväkoti /pˈæivækˌotɪ/ (n)
daghem, dagis
  lastentarha; paikka, jossa lastenhoitajat hoitavat ryhmää lapsia vanhempien ollessa töissä

päivälehti /pˈæivælˌehtɪ/ (n)
dagstidning
  päivittäin tai lähes jokaisena viikonpäivänä ilmestyvä sanomalehti

päivämäärä /pˈæivæmˌæːræ/ (n)
datum
  kalenterin mukainen ajankohta, päivän aikamäärä ()

päivänkakkara /pˈæivæŋkˌakːara/ (n)
prästkrage
  valko-keltakukkainen asterikasvi ()

päivänkorento /pˈæivæŋkorˌento/ (n)
dagslända
  päivänkorentojen lahkon () hyönteisiä

päivänseisaus /pˈæivænsˌeisaus/ (n)
solstånd
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Kravun tai Kauriin kääntöpiirillä

päiväntasaaja /pˈæivæntasˌaːja/ (n)
ekvator
  Maan ekvaattori

päiväntasaus /pˈæivæntasaus/ (n)
dagjämning
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Maan päiväntasaajalla

päiväraha /pˈæiværˌaha/ (n)
dagtraktamente
  työntekijälle matkustamisesta korvattavat ylimääräiset kulut ilman matkakuluja ja majoittumista

päivävoide /pˈæivævˌoide/ (n)
dagkräm
  kasvovoide, joka on tarkoitettu päiväaikaan käytettäväksi

päre /pˈære/ (n)
pärta
  kaadetusta puusta kiskottu tai höylätty ohuehko pitkittäissyinen tasavahvuinen levy tai suikale, jonka pituus ja muut mitat vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan

pärekori /pˈærekˌorɪ/ (n)
pärtkorg, spånkorg
  päreestä punottu kori

pärevalkea /pˈærevˌalkea/ (n)
pärteld
  pärettä yl. pärepihtiin tai pihtipieleen kiinnitettynä polttamalla aikaan saatu valo

pässi /pˈæssɪ/ (n)
bagge, gumse
  urospuolinen lammas

pää /pˈæː/ (n)
huvud, skalle
  kehon osa, jossa yleensä sijaitsevat aivot, silmät, korvat, suu ja nenä
ända ände
  älylliset ja kognitiiviset kyvyt

pääasiassa /pˈæːasɪˌassa/ (adv)
huvudsakligen, i huvudsak
  merkittävimmältä osin, suurimmalta osin

päähine /pˈæːhɪne/ (n)
huvudbonad
  päässä pidettävä vaatekappale, suoja tai koriste, esimerkiksi hattu tai kruunu

pääilmansuunta /pˈæːɪlmˌansuːnta/ (n)
huvudväderstreck, kardinalstreck
  ilmansuunta, joka on yksi neljästä pääasiallisesta ilmansuunnasta, jotka ovat suhteessa toisiinsa 90 asteen kulmissa

pääjakso /pˈæːjakso/ (n)
stam, fylum
  eliöiden tieteellisen luokittelun toiseksi ylin taso

pääjuuri /pˈæːjuːrɪ/ (n)
huvudrot, pålrot
  (kasvianatomia) kaksisirkkaisten kasvien paksu alaspäin yl. pystysuoraan kasvava juuri

pääjännite /pˈæːjænnˌite/ (n)
huvudspänning
  kolmivaiheisen sähköverkon kahden vaiheen välillä vaikuttava jännite

pääkatu /pˈæːkatu/ (n)
huvudgata
  kaupungin merkittävä katu, joka sijaitsee tyypillisesti keskustassa

pääkaupunki /pˈæːkaupˌuŋkɪ/ (n)
huvudstad
  itsenäisen valtion hallinnollinen keskus

pääkaupunkiseutu /pˈæːkaupˌuŋkɪsˌeutu/ (n)
huvudstadsregion
  Maantieteellinen termi, jolla tarkoitetaan Espoon, Helsingin, Kauniaisten ja Vantaan muodostamaa suuraluetta.

pääkirjoitus /pˈæːkɪrjˌoitus/ (n)
ledarartikel
  sanoma- ja aikakauslehden aloitussivulla sijaitseva, päätoimittajan hyväksymä mielipidekirjoitus, joka kertoo lehden kannan ajankohtaiseen aiheeseen

pääkonttori /pˈæːkontːˌorɪ/ (n)
huvudkontor, högkvarter
  strategisesti sijoitettu keskuskonttori, joka toimii yrityksen ja sen konttoriverkoston hallintokeskuksena; myös kyseinen toimistorakennus

päällys /pˈæːllys/ (n)
överdrag
  peittävä, suojaava, ympäröivä ulkopinta, yläpinta tms.

päällyskasvi /pˈæːllyskˌasvɪ/ (n)
epifyt
  kasvi, joka kasvaa toisen pinnalla päällysvieraana loisimatta kasvualustana toimivaa kasvia

päällyskenkä /pˈæːllyskˌeŋkæ/ (n)
bottin, översko
  lyhytvartinen kuminen päällysjalkine, jossa jalkapöydän kohdalla kiinteä toisesta reunasta nepparikiinnitteinen läppä

päällyskivi /pˈæːllyskˌivɪ/ (n)
löpare
  myllynkiviparin päällimmäinen kivi

päällystakki /pˈæːllystˌakːɪ/ (n)
paletå
  pikkutakin ja muiden ylävartaloa peittävien vaatteiden päällä käytettävä takki

päällystäminen /pˈæːllystˌæmɪnen/ (n)
överdragande, överdragning
  jollakin materiaalilla peittäminen tai pinnoittaminen

päällystää /pˈæːllystæː/ (v)
belägga, överdra
  laittaa pysyvästi jonkin päälle jotakin

päällystövyö /pˈæːllystøvyø/ (n)
koppel
  päällystön käyttämä vyö joka koostuu varsinaisesta vyöstä ja komentohihnasta, ns. "rähinäremmistä"

päällä /pˈæːllæ/ (adv)
på
  jnk pinnalla, yläpuolella koskettaen sitä

pääluokka /pˈæːluokːa/ (n)
huvudform
  prdoduktiivinen rakenne, jolla muutetaan verbin tai lauseen argumenttirakennetta ja valenssia, suomessa verbien taivutusluokka, joka kertoo siitä tunnetaanko tekijä

päälävistäjä /pˈæːlævˌistæjæ/ (n)
huvuddiagonal
  neliömatriisin alkiot, jotka ovat suoralla matriisin vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan

päämies /pˈæːmies/ (n)
överhuvud
  jotakin toimintaa johtava henkilö, jonka asema on ylimpänä arvoasteikossa; johtaja, päällikkö
huvudman
  aatelissuvun vanhin (miespuolinen) henkilö
  henkilö, jonka puolesta edustaja tai avustaja toimii

pääministeri /pˈæːmɪnˌisterɪ/ (n)
premiärminister, statsminister, regeringschef
  valtion hallituksen johtaja

päämäärä /pˈæːmæːræ/ (n)
destination
  määränpää

päänsärky /pˈæːnsærky/ (n)
huvudvärk
  pääkipu, päässä tuntuva särky ja kipu

päänvaiva /pˈæːnvaiva/ (v)
huvudvärk
  asia tai henkilö, joka aiheuttaa jollekulle huolta, vaivaa tai ärsytystä

pääoma /pˈæːoma/ (n)
kapital
  (liiketaloustiede) finanssipääoma; raha ja vastaavat välineet

pääosa /pˈæːosa/ (n)
huvuddel, huvudlott, huvudpart, huvudroll
  näytelmän tai elokuvan tärkein rooli, päähenkilön osa, päärooli

päärautatieasema /pˈæːrautatˌieasˌema/ (n)
centralstation
  kaupungin tai muun alueen useasta rautatieasemasta sijainniltaan, merkitykseltään tai toiminnallisesti keskeisin

pääri /pˈæːrɪ/ (n)
pär
  ylhäisaatelin jäsen Britanniassa

päärme /pˈæːrme/ (n)
fåll
  vaatteen tai kankaan kaksinkertaiseksi taitettu ja yhteen ommeltu reuna

pääruoka /pˈæːruoka/ (n)
huvudrätt
  usean ruokalajin ateriassa tyypillisesti aterian keskellä syöty raskain ruokalaji

päärynä /pˈæːrynæ/ (n)
päron
  tarhapäärynä, hedelmäpuuna viljelty ruusukasvien heimon puu (Pyrus communis), joka on läheistä sukua omenapuulle
  päärynäpuun hedelmä

päärynäsiideri /pˈæːrynæsˌiːderɪ/ (n)
päroncider
  käymismenetelmällä päärynöistä valmistettu alkoholijuoma

pääsiäinen /pˈæːsɪˌæinen/ (n)
påsk
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ylösnousemuksen muistoksi

pääsiäismuna /pˈæːsɪˌæismuna/ (n)
påskägg
  koristeltu muna, joita annetaan lahjaksi pääsiäisenä; munan sisällä on usein yllätys

pääsiäispupu /pˈæːsɪˌæispupu/ (n)
påskhare
  kuvitteellinen jänis, joka tuo lapsille suklaamunia pääsiäisenä.

pääsky /pˈæːsky/ (n)
svala
  laajalle levinneen, noin 75 lajin varpuslintuheimon, pääskyjen (Hirundinidae), jäsen. Heimoon kuuluu kolme Suomessa pesivää lajia: haarapääsky, räystäspääsky ja törmäpääsky

päästä /pˈæːstæ/ (v)
slippa
  vapautua

päästä läpi /pˈæːstæ lˈæpɪ/ (v)
bli godkänd
  suorittaa hyväksytysti

päästäinen /pˈæːstæinen/ (n)
näbbmus
  mikä tahansa päästäisten heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai semmoisen yksilö

päästökirja /pˈæːstøkˌirja/ (n)
dimissionsbetyg
  kansakoulun tai oppikoulun oppimäärän hyväksytystä suorittamisesta annettu todistus

pääte /pˈæːte/ (n)
suffix, ändelse
  sanan loppuun lisättävä aines; sijapääte, jokin muu taivutuspääte tai johdospääte, tai mikä tahansa sanan lopusta tunnistettava osa

päätellä /pˈæːtellæ/ (v)
dra slutsats, göra slutledning, läsa ut
  tehdä johtopäätös

päätoimittaja /pˈæːtoimˌitːaja/ (n)
chefredaktör
  julkaisun vastaava toimittaja, joka vastaa pääkirjoituksista ja kantaa oikeudellisen vastuun sisällöstä

päättää /pˈæːtːæː/ (v)
besluta
  tehdä päätös

päättömästi /pˈæːtːømˌæstɪ/ (adv)
huvudlöst
  tolkuttomasti, harkitsematta, hullun lailla

pääty /pˈæːty/ (n)
gavel
  pitkänomaisen rakennuksen lyhyempi sivu tai sivu, jonka yläosa rajautuu kattoon kolmiomaisena

päätön /pˈæːtøn/ (adj)
huvudlös, tanklös
  aivoton, typerä, tyhmä
huvudlös
  sellainen, jolla ei ole päätä

päätös /pˈæːtøs/ (n)
beslut
  pohdinnan tuloksena syntyvä vakuuttuminen jonkin asian tekemisestä; hallinnollisesti tehty ratkaisu
utslag
  oikeuden päätös

päätösvaltainen /pˈæːtøsvˌaltainen/ (adj)
beslutför
  jäsentensä yhtäaikaisen läsnäolon perusteella oikeutettu tekemään juridisesti sitovia päätöksiä

pölkky /pˈølkːy/ (n)
kubbe
  alusta, jolle teloitettavan kaula asetetaan katkaistavaksi
idiot
  pölkkypää, tomppeli, ääliö

pöllö /pˈøllø/ (n)
uggla, uv
  Strigidae-heimoon kuuluvia öisin liikkuvia petolintuja, jotka tunnistaa suuresta päästä, lyhyestä kaulasta ja koukkumaisesta nokasta

pöly /pˈøly/ (n)
damm
  hyvin hienojakoinen aine, jolle ilmassa leijuminen on ominaista

pölyinen /pˈølyinen/ (adj)
dammig
  pölyn peittämä

pölynimuri /pˈølynˌimurɪ/ (n)
dammsugare
  siivoukseen käytettävä sähkölaite, joka imee sisäänsä pölyä ja roskia

pörssi /pˈørssɪ/ (n)
börs
  julkinen kauppapaikka kaupankäynnin kohteen, erityisesti arvopapereiden, ostamista ja myymistä varten; rakennus jossa se toimii

pörssikeinottelija /pˈørssɪkˌeinotːˌelɪja/ (n)
börsspelare
  toimija, joka pyrkii pörssissä ostoillaan ja erit. nopeilla myynneillään saamaan hyödyn kurssivaihteluista

pörssipäivä /pˈørssɪpˌæivæ/ (n)
börsdag
  päivä, jona pörssi on auki ja kaupankäynti arvopapereilla on mahdollista

pötsi /pˈøtsɪ/ (n)
våm
  märehtijän ensimmäinen maha

pöyhkeily /pˈøyhkeily/ (n)
braskande
  ylvästelevä köytös

pöytyäläinen /pˈøytyælˌæinen/ (n)
pöytisbo
  Pysyvästi Pöytyällä asuva henkilö.

pöytä /pˈøytæ/ (n)
bord
  huonekalu, jossa on jalkojen varassa seisova taso työntekoa, lukemista, syömistä yms. varten

pöytäkirja /pˈøytækˌirja/ (n)
protokoll
  tilaisuuden (kokouksen, toimituksen, tms.) kulusta ja päätöksistä kirjattavat viralliset muistiinpanot, joiden laadintaan ja käsittelyyn liittyy yleensä säädöksiä

pöytälaatikko /pˈøytælˌaːtɪkːo/ (n)
låda
  kirjoituspöytään tai muuhun pöytään kuuluva vetolaatikko

pöytäliina /pˈøytælˌiːna/ (n)
bordduk
  pöydän päälle asetettava liina, joka suojaa pöydänkantta

pöytäsuola /pˈøytæsˌuola/ (n)
bordssalt
  ruokapöydässä tarjolla pidetty ruokasuola

pöytätennis /pˈøytætˌennɪs/ (n)
bordtennis, pingis, pingpong
  peli, jossa lyödään palloa pöydällä olevan verkon yli vastustajalle

raahelainen /rˈaːhelˌainen/ (n)
brahestadbo
  Pysyvästi Raahessa asuva henkilö.

raaistaa /rˈaːɪstaː/ (v)
brutalisera
  tehdä raa'aksi, raaemmaksi; brutalisoida

raaka /rˈaːka/ (adj)
rå, omogen
  sellainen, joka ei ole vielä kypsynyt, kypsymätön
okokt, ostekt
  kypsentämätön; vaillinaisesti kypsennetty
rå
  jalostamaton

raaka /rˈaːka/ (n)
rå
  purjealuksen mastoon poikittain kiinnitetty pyöröpuu, raakapuu, johon raakapurje kiinnitetään

raaka-aine /rˈaːkaˈaine/ (n)
råvara, material
  luonnonvara tai puolivalmiste, mistä jalostetaan erilaisia tuotteita

raakapurje /rˈaːkapˌurje/ (n)
råsegel
  vaakasuoraan pyöröpuuhun, raakaan, kiinnitetty maston suhteen symmetrinen nelikulmio

raakapuu /rˈaːkapuː/ (n)
rå
  (merenkulku) raaka, raakapuomi, purjelaivan mastoon kiinnitetty vaakasuora, aluksen kölilinjaan nähden kohtisuora poikkipuu, johon raakapurje kiinnitetään

raakavoimanosto /rˈaːkavˌoimanˌosto/ (n)
klassisk styrkelyft
  voimanoston kilpailumuoto, jossa tukea antavien varusteiden kuten vöiden, siteiden ja penkkipunnerruspaidan käyttö on kilpasuorituksen aikana kielletty

raakaöljy /rˈaːkaˌøljy/ (n)
råolja
  jalostamaton, maasta sellaisenaan saatava maaöljy

raakeli /rˈaːkelɪ/ (n)
rakel
  lastamainen työväline, jota käytetään silkkipainannassa ja käsin tapahtuvassa kankaanpainannassa, erityisesti kaaviopainannassa. Raakelin avulla painoväri levitetään työstettävälle kankaalle ja painetaan painokaavion seulakankaan läpi.

raamatullinen /rˈaːmatˌullɪnen/ (adj)
biblisk
  sellainen, joka liittyy Raamattuun, on Raamatussa tai Raamatusta peräisin

raate /rˈaːte/ (n)
vattenklöver
  , märillä kasvupaikoilla viihtyvä kasvi

raatihuone /rˈaːtɪhˌuone/ (n)
rådhus
  julkinen rakennus, jossa kaupunginraati eli -hallitus kokoontui

raato /rˈaːto/ (n)
kadaver, as
  kuollut, hajoava eläimen ruumis

raatokuoriainen /rˈaːtokˌuorɪˌainen/ (n)
asbagge
  raatokuoriaisten heimon () kovakuoriasia

rabbi /rˈabːɪ/ (n)
rabbin
  juutalainen lainoppinut, alun perin juutalaisen uskon ja lain opettaja ja tulkitsija ja tuomari, joka voi nykyisin myös toimia jumalanpalveluksissa ja edustaa juutalaista seurakuntaa

racketlon /rˈakketlon/ (n)
#Ruotsi
  urheilulaji, joka on neljästä mailapelistä – pöytätenniksestä, sulkapallosta, squashista ja tenniksestä – muodostettu moniottelu

radeeraus /rˈadeːraus/ (n)
radering
  etsauksen vanhentunut nimitys, radeeramalla valmistettu taideteos
  raaputus

radiaani /rˈadɪˌaːnɪ/ (n)
radian
  SI-järjestelmän mukainen absoluuttinen tasokulman mittayksikkö. Radiaanin tunnus on rad.

radikalisoituminen /rˈadɪkˌalɪsˌoitumɪnen/ (n)
radikalisering
  prosessi, jossa yksilö tai ryhmä kehittää tai omaksuu radikaaleja tai äärimmäisiä poliittisia, sosiaalisia tai uskonnollisia asenteita ja uskomuksia sekä tarvittaessa hyväksyy vastaavan ideologian

radioaalto /rˈadɪoˌaːlto/ (n)
radiovåg
  taajuusalueen 3 Hz – 300 GHz sähkömagneettista säteilyä, jota käytetään radiolähetyksen välittämiseen

radioaktiivinen /rˈadɪoˌaktɪːvɪnen/ (adj)
radioaktiv
  sellainen, jossa esiintyy radioaktiivisuutta

radioaktiivisuus /rˈadɪoˌaktɪːvɪsuːs/ (n)
radioaktivitet
  luonnonilmiö, jossa tiettyjen alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti säteilyä vapauttaen

radioamatööri /rˈadɪˌoamatˌøːrɪ/ (n)
radioamatör
  radioamatööritutkinnon suorittanut henkilö, jonka tarkoituksena on pitää radioyhteyksiä toisten radioamatöörien kanssa

radiolähetin /rˈadɪˌolæhetɪn/ (n)
radiosändare
  (tiedonsiirto) lähtevän informaation siirtoo käytettäviä radioaaltoja tuottava ja antennin välityksellä eetteriin vastaanottimiin välitettäväksi lähettävä laite.

radiolähetystekniikka /rˈadɪˌolæhetˌysteknˌiːkːa/ (n)
radio
  (joukkotiedotus) tekninen menetelmä, jota käytetään radiolähetysten aikaansaamiseen; myös lähetysten tuottamiseen käytetty laitteisto ja kaikki siihen liittyvä

radiomasto /rˈadɪomˌasto/ (n)
radiomast
  radiotoiminnan antenneja varten rakennettu antennimasto, jonka korkeus valitaan käyttötarpeiden mukaan

radiovastaanotin /rˈadɪovˌastaːnotɪn/ (n)
radio, radiomottagare
  radiolähetysten vastaanottamiseen käytettävä laite, arkikielessä radio, jossa antennin kautta saatu radiosignaali vahvistetaan ja siitä erotetaan siirretty informaatio, esimerkiksi ääni

raejuusto /rˈaejˌuːsto/ (n)
keso
  pehmeä ja ryynimäinen kypsyttämätön juusto

raffinoida /rˈaffɪnˌoida/ (v)
raffinera
  puhdistaa, jalostaa

raggari /rˈaɡːarɪ/ (n)
rackare, raggare
  tavallisesti nuori mies, joka oli mukana lähinnä 1950–1970-luvuilla esiintyneessä ruotsalaislähtöisessä alakulttuurissa, joka ilmeni muun muassa vanhojen autojen kunnostuksena, niillä ajeluna ja usein myös väkivaltaisena käytöksenä

raha /rˈaha/ (n)
pengar
  vaihdon väline, jota voi vaihtaa hyödykkeisiin eli palveluihin ja tavaroihin ja jota käytetään arvon ja hinnan mittana

raha-asia /rˈahaˈasɪa/ (n)
penningangelägenhet
  rahaan ja taloudenpitoon liittyvä asia

rahakukkaro /rˈahakˌukːaro/ (n)
börs
  kukkaro rahaa varten

rahanpesu /rˈahampˌesu/ (n)
penningtvätt, pengatvätt
  rikoksilla hankitun rahan naamiointi laillisista lähteistä saaduksi

rahapaja /rˈahapˌaja/ (n)
myntverk, myntet
  laitos joka lyö kolikoita; nykyään toimenkuvaan kuuluu myös seteleiden painaminen

rahapolitiikka /rˈahapˌolɪtˌiːkːa/ (n)
penningpolitik
  keskuspankin harjoittama talouspolitiikka pääasiassa rahavarannon (rahan tarjonnan ja korkojen) säätelyn keinoin tavoitteena hintavakaus, usein myös välillisesti talouskasvu ja työllisyys

rahasto-osuudenomistaja /rˈahastoˈosuːdˌenomˌistaja/ (n)
fondandelsägare
  ihminen tai oikeushenkilö, joka omistaa tietyn osan sijoitusrahaston varoista

rahastoraportti /rˈahastˌorapˌortːɪ/ (n)
fondrapport, portföljrapport
  sijoitusrahaston osuudenomistajille ainakin kerran vuodessa luovutettava tilannekatsaus

rahastoyhtiö /rˈahastoˌyhtɪø/ (n)
fondbolag
  osakeyhtiö, jonka päätoimialana on sijoitusrahastotoiminta

rahatalous /rˈahatalous/ (n)
penningekonomi, penninghushållning
  talousjärjestelmä, jossa vaihdonvälineenä on raha

rahaton /rˈahaton/ (adj)
penninglös
  sellainen, jolla ei ole rahaa, vailla rahaa oleva

rahavaranto /rˈahavarˌanto/ (n)
penningmängd
  liikkeellä olevan rahan määrä, joka on sidoksissa pankkijärjestelmään; määritellään useita liikkeellä olevista varoista (M0), yön yli nostettavissa oleviin (M1) ja aina kahden vuoden sisään erääntyviin (M3) asti

rahayksikkö /rˈahaˌyksɪkːø/ (n)
myntenhet
  valtion alueella käytettävä virallinen rahan yksikkö

rahka /rˈahka/ (n)
kvarg, kvark
  maitorahka – hapatetusta maidosta valmistettu massa, josta hera on lähes kokonaan poistettu

rahkasammal /rˈahkasˌammal/ (n)
vitmossa
  eräitä sammalia (Sphagnum-suku)

rahtilaiva /rˈahtɪlˌaiva/ (n)
lastfartyg
  tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettu laiva

raiheinä /rˈaiheinæ/ (n)
rajgräs, repe
  heinäkasveihin () kuuluvan kasvisuvun () edustaja

raihnainen /rˈaihnainen/ (adj)
utsliten
  iän tai vaivojen heikentämä tai rappeuttama

raikas /rˈaikas/ (adj)
färsk
  (myös kuvaannollisesti) tuore, uusi, ei vanhentunut

raina /rˈaina/ (n)
bildband
  kuvakooltaan 35 mm diafilmille kopioiduista kuultokuvista muodostuva erityisellä projektorilla esitettävä lyhyehkö kuvasarja

raisiolainen /rˈaisɪolˌainen/ (n)
resobo
  Pysyvästi Raisiossa asuva henkilö.

raiskaaja /rˈaiskaːja/ (n)
våldtäktsman
  henkilö, joka käyttää seksuaalisesti hyväkseen, raiskaa

raiskata /rˈaiskata/ (v)
våldta
  pakottaa sukupuoliyhdyntään fyysistä väkivaltaa, sen uhkaa tai sillä pelottelua käyttäen

raiskaus /rˈaiskaus/ (n)
våldtäkt
  väkisinmakaaminen, sukupuoliyhteys ilman toisen osapuolen tahtoa

raita /rˈaita/ (n)
rand
  pitkänomainen kuvio, juova
sälg
  pajujen sukuun kuuluva leveälehtinen puu tai pensas Salix caprea

raitio /rˈaitɪo/ (n)
renherde
  paliskunnan lukuun toimiva poropaimen

raitiotie /rˈaitɪotie/ (n)
spårväg
  kadulle henkilöliikennettä varten rakennettu yleensä sähköistetty rautatien tyyppinen järjestelmä, jolla lyhyin välein kulkee raitiovaunuja

raitiovaunu /rˈaitɪovˌaunu/ (n)
spårvagn
  raitiotietä pitkin kulkeva kaupungin sisäisen tai lähiliikenteen joukkoliikenneväline

raitis /rˈaitɪs/ (adj)
nykter
  alkoholijuomia nauttimaton

raittius /rˈaitːius/ (n)
nykterhet
  raittiina oleminen

raittiusliike /rˈaitːiuslˌiːke/ (n)
nykterhetsrörelse
  erityisesti 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa vaikuttanut, kohtuullisen alkoholinkäytön asiaa ajava liike

raittiusseura /rˈaitːiussˌeura/ (n)
nykterhetsocietet
  raittiusaatetta ajava seura, joka järjestää jäsenilleen raitista toimintaa

raivata /rˈaivata/ (v)
bana, undanröja
  muuttaa tuottamaton maa hyödylliseksi maaksi; valmistella maa viljelyyn kelpaavaksi

raivokohtaus /rˈaivokˌohtaus/ (n)
raserianfall
  tilanne, jossa henkilö on täynnä raivoa eikä näytä rauhoittuvan lainkaan

raja /rˈaja/ (n)
gräns
  se, mihin jokin muu konkreettinen tai kuviteltu asia loppuu, ja mistä toinen alkaa

rajakauppa /rˈajakˌaupːa/ (n)
gränshandel
  valtioiden välisen rajan läheisyydessä tapahtuva tavaroiden ja palveluiden kaupankäynti naapurimaiden välillä

rajapyykki /rˈajapˌyːkːɪ/ (n)
rör, rös, röse
  (maanmittaus, oikeustiede) rajojen merkitsemiseen käytetty paalu tai muu lain mukainen merkintä

rajasuutari /rˈajasˌuːtarɪ/ (n)
skoreparerare
  suutari, joka korjailee rikkinäisiä kenkiä, mutta jonka taidot eivät välttämättä riitä uusien valmistukseen

rajaus /rˈajaus/ (n)
avgränsning, begränsning
  tarkasteltavan asian rajojen asettaminen laajuuden kaventamiseksi

rakas /rˈakas/ (adj)
kär
  sellainen, joka on rakkauden kohteena, erityisen pidetty, monesti myös palvottu

rakas /rˈakas/ (n)
älskling
  henkilö, joka on toisen rakkauden kohde (käytetään tavallisesti puhutteluissa)

rakastaa /rˈakastaː/ (v)
älska
  pitää paljon; olla syvästi kiintynyt pitkänkin ajan jälkeen

rakastella /rˈakastella/ (v)
älska
  harrastaa eroottista yhdessäoloa; olla seksuaalisessa kanssakäymisessä, olla yhdynnässä

rakastettu /rˈakastˌetːu/ (adj)
älskad
  rakkauden kohteena oleva tai ollut, rakas

rakenne /rˈakenne/ (n)
struktur
  jonkin kokonaisuuden osien yhteen liittämiseen sovellettujen keinojen yhdistelmä; luonnon aikaansaaman koostumuksen muoto

rakenneosa /rˈakennˌeosa/ (n)
bestånds­del
  jonkin rakenteen kokonaisuudesta erotettavissa oleva osa

rakennus /rˈakennus/ (n)
byggnad, hus, bygge
  ihmisen tekemä rakennelma, jossa on katto, seinät ja lattia

rakennusliike /rˈakennˌuslɪːke/ (n)
byggföretag, byggnadsfirma
  liikeyritys, joka valmistaa yleensä urakalla rakennuksia ja rakennelmia

rakennusmies /rˈakennˌusmies/ (n)
byggnadsarbetare
  rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakennustyömaa /rˈakennˌustyømaː/ (n)
byggnadsplats
  rakentamista varten perustettu työmaa

rakennustyöntekijä /rˈakennˌustyøntˌekɪjæ/ (n)
byggnadsarbetare
  myös rakennusmies, rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakennusvaihe /rˈakennˌusvaihe/ (n)
byggetap, byggnadsetap
  tietty osa useampaan osaan jakautuneen rakentamisen tuloksena syntyneestä rakennuksesta tai rakennelmasta

rakentaa /rˈakentaː/ (v)
bygga, anlägga
  tehdä rakennus tai rakennelma

rakettimoottori /rˈaketːɪmˌoːtːorɪ/ (n)
raketmotor
  moottorista purkautuvan materiavuon avulla työntövoimaa tuottava moottori, joka ei käytä ilmakehän happea hapettimena

rakkari /rˈakːarɪ/ (n)
rackare
  pyövelin renki

rakkaus /rˈakːaus/ (n)
kärlek
  syvän kiintymyksen tunne toista ihmistä tai jotakin asiaa kohtaan
  henkilö johon on rakastuttu, rakkauden kohde

rakkauskirje /rˈakːauskˌirje/ (n)
kärleksbrev
  romanttinen kirje

rakki /rˈakːɪ/ (n)
byracka, hundracka
  sekarotuinen koira, seropi

rakko /rˈakːo/ (n)
blåsa
  nesteen täyttämä pussimainen sisäelin

rakkoapila /rˈakːoˌapɪla/ (n)
blåsklöver
  apiloiden sukuun kuuluva kasvi

rakovalkea /rˈakovˌalkea/ (n)
nying
  kahden päällekkäin tai kahden rinnakkain ja kolmannen näiden päälle sovitetun kelopuisen yl. pitkähkön pölkyn väliin sytytetty tuli

rakuuna /rˈakuːna/ (n)
dragon
  monivuotinen yrttikasvi, Artemisia dracunculus, jota käytetään kuivattuna mausteena
  jalan taisteleva, mutta hevosella liikkuva sotilas

ramppikuume /rˈampːɪkˌuːme/ (n)
scenskräck
  yleisön edessä esiintymistä edeltävä hermostuneisuus

ramppivalot /rˈampːɪvalot/ (n)
rampljus
  (teatteri) näyttämön rampissa palavien valojen kokonaisuus

rangaistus /rˈaŋŋaistus/ (n)
straff
  seuraamus rikoksesta tai muusta konkreettista kohdetta tai elävää olentoa kohtaan tehdystä rikkomuksesta

rankka /rˈaŋkːa/ (adj)
hård, häftig, tung
  ankara, kova

rankki /rˈaŋkːɪ/ (n)
rang
  arvoaste, etuoikeusjärjestys

rankkitynnyri /rˈaŋkːɪtˌynnyrɪ/ (n)
dranktunna
  tynnyri, joka sisältää rankkia

ranne /rˈanne/ (n)
handled
  ihmisen kädessä kyynärvarren ja kämmenen välillä sijaitseva kahden nivelen yhdistelmä, joka mahdollistaa kämmenen taivuttamisen

rannekello /rˈannekˌello/ (n)
armbandsur
  ranteen ympärille rannekkeella kiinnitettävä kello

rannekoru /rˈannekˌoru/ (n)
armband
  ranteeseen tarkoitettu koru, saattaa olla rannerengas

rannelaukaus /rˈannelˌaukaus/ (n)
dragskott
  (jääkiekko, salibandy, yms.) tapa laukaista kiekko tai pallo linkoamalla se vauhtiin ranteiden liikkellä

rannikko /rˈannɪkːo/ (n)
kust
  meren rantaa lähellä olevat alueet

rannikkovaltio /rˈannɪkːovˌaltɪo/ (n)
kuststat
  valtio, jonka manneralue rajoittuu mereen

rannikkovartiosto /rˈannɪkːovˌartɪˌosto/ (n)
kustbevakning
  rannikon ja monissa maissa myös merialueiden sotilaallisesta turvallisuudesta huolehtiva aselaji, jota Suomessa vastaavat rajavartiolaitoksen alaiset alueelliset merivartiostot

ranskaksi /rˈanskaksɪ/ (adv)
på franska
  ranskan kielellä, ranskan kielelle

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (adj)
fransk, fransysk
  Ranskasta peräisin oleva tai Ranskaan liittyvä

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (n)
fransman, fransyska
  pysyvästi Ranskassa asuva henkilö

ranskalainen visiitti /rˈanskalˌainen vˈisɪːtːɪ/ (n)
fransysk visit
  lyhyt, muodollinen vierailu

ranskalaiset perunat /rˈanskalˌaiset pˈerunat/ (n)
pommes frites, fransk potatis
  rasvassa uppopaistettuista perunasuikaleista koostuva ruokalaji

ranskankielinen /rˈanskaŋkˌielɪnen/ (adj)
fransk
  ranskan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
  ranskaksi esitetty tai tapahtuva, ranskan kielellä oleva

ranskanpaisti /rˈanskampˌaistɪ/ (n)
fransyska
  (keittiö) naudan selkäpaisti

ranta /rˈanta/ (n)
strand, bank
  vesistön ja maan raja-alue

ranta-alpi /rˈantaˈalpɪ/ (n)
videört
  Suomenkin luonnossa esiintyvä alpien sukuun kuuluva kasvi

rantakaura /rˈantakˌaura/ (n)
marhalm
  (erityisesti) rantakauroiden sukuun kuuluva

rantakukka /rˈantakˌukːa/ (n)
fackelblomster
  rantakukkien suvun kasvi
  erityisesti eli pohjanrantakukka

rantakäärme /rˈantakˌæːrme/ (n)
snok
  Suomessa maan etelä- ja keskiosissa elävä myrkytön käärmelaji

rantaminttu /rˈantamˌintːu/ (n)
åkermynta
  minttujen sukuun kuuluva kasvi

rantanurmikka /rˈantanˌurmɪkːa/ (n)
sumpgröe
  nurmikoiden sukuun kuuluva kasvi

rantapunalatva /rˈantapˌunalˌatva/ (n)
flocks
  punalatvojen sukuun kuuluva kasvi

rantapuntarpää /rˈantapˌuntarpæː/ (n)
gulkavle
  eräs puntarpäiden sukuun kuuluva heinäkasvien laji () tai sen yksilö

rantasandaali /rˈantasˌandaːlɪ/ (n)
strandsandal
  erityisesti uimarannalla ja uimahallissa käytettäväksi tarkoitettu, tavallisesti muovinen, sandaali, joka sietää hyvin vettä ja hiekkaa

rantasipi /rˈantasˌipɪ/ (n)
drillsnäppa
  kurppien heimoon kuuluva rantalintujen laji () tai sen yksilö

rantautua /rˈantautˌua/ (v)
landa
  tulla rantaan

rantsilalainen /rˈantsɪlalˌainen/ (n)
frantsilabo
  Pysyvästi Rantsilassa asuva henkilö.

rapakivi /rˈapakˌivɪ/ (n)
förvittrad granit, rapakivi, rapakivigranit, sjelffrätsten
  jokin anorogeenisiin graniitteihin kuuluvista kivilajeista, joille on tunnusomaista rapakivitekstuuri suurimmissa batoliiteissa

raparperi /rˈaparpˌerɪ/ (n)
rabarber
  pitkävartisia lehtiä kasvattava vihannes, jonka kirpeän happamia varsia käytetään tuoreina tai säilöttyinä ruoanvalmistukseen

raportti /rˈaportːɪ/ (n)
rapport
  asiateksti, joka tiedottaa jostakin asiasta, tiedotus, selonteko, tilannekatsaus

rappioalkoholisti /rˈapːɪoˌalkoholˌistɪ/ (n)
förfallen alkoholist
  alkoholisti, jonka elämä on ajautunut rappiolle; usein myös korvikealkoholisti

rapu /rˈapu/ (n)
kräfta
  jonkin rapuihin kuuluva, vedessä elävä äyriäisten heimon kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäinen. Ravuilla on kookkaat sakset ja kitiinikuori.

rapukeitto /rˈapukˌeitːo/ (n)
kräftsoppa
  ravuista tehty keitto; keitto jonka pääainesosa on ravut

rapuvoi /rˈapuvoi/ (n)
kräftsmör
  keitetyn ravun murskatusta kuoresta saatavalla jauheella maustettu voi

rasia /rˈasɪa/ (n)
ask
  pieni laatikko

rasismi /rˈasɪsmɪ/ (n)
rasism
  ihmisten erottelu tai poissulkeminen rodun, ihonvärin, syntyperän tai kansallisen tai etnisen alkuperän perusteella; ihmisrotujen tasa-arvon kiistäjä; oman rodun suosiminen tai sen kannattaminen ja edistäminen että jotkut rodut ovat arvokkaampia kuin toiset

rasisti /rˈasɪstɪ/ (n)
rasist
  henkilö, joka syrjii rodun perusteella; rasismin harjoittaja

rasistinen /rˈasɪstɪnen/ (adj)
rasistik
  rasismiin liittyvä, rasismin mukaisia mielipiteitä esittävä tai niiden mukaan toimiva

raskaana /rˈaskaːna/ (adv)
gravid#Ruotsi, gravid
  (naisesta) tilassa, jossa kohdussa kehittyy parhaillaan sikiöstä jälkeläinen

raskas /rˈaskas/ (adj)
tung
  painava, suuri massaltaan, normaalia painavampi

raskasmetalli /rˈaskasmetˌallɪ/ (n)
tungmetall
  eräitä ympäristölle tai terveydelle vaarallisia metallisia aineita

raskasmielisyys /rˈaskasmˌielɪsyːs/ (n)
melankoli, svårmod, tungsinthet
  pohdiskeleva vakavuus, melankolisuus, sisäänpäin kääntyneisyys

raskaus /rˈaskaus/ (n)
graviditet
  raskaana oleminen, vauvan odottaminen, raskaustila

rastas /rˈastas/ (n)
trast
  jokin heimon Turdidae varpuslinnuista

rastaskerttunen /rˈastaskˌertːunen/ (n)
trastsångare
  ruokokerttusten sukuun kuuluva lintu (Acrocephalus arundinaceus)

rasti /rˈastɪ/ (n)
oxtunga
  mikä tahansa rastien sukuun () kuuluva lemmikkikasvien heimon () laji tai sellaisen yksilö

rastikki /rˈastɪkːɪ/ (n)
gulrast
  keltarastikki, -suvun kasvi

rastio /rˈastɪo/ (n)
turkisk oxtunga
  erityisesti ; tarharasti

rasva /rˈasva/ (n)
fett
  eläimen ihonalainen rasvakudos
  paistorasva tai muu ruoanlaitossa käytettävä rasva, kuten voi, margariini, ruokaöljy tms.

rasvaevä /rˈasvaˌevæ/ (n)
fettfena
  lohikaloilla selkä- ja pyrstöevän välissä oleva eväruodoton lisäevä. Myös kuoreella, vaikkei sitä lasketa kuuluvaksi lohikaloihin, on rasvaevä.

rasvainen /rˈasvainen/ (adj)
flottig, fet, fetrik, tranig
  rasvaa sisältävä tai rasvasta koostuva

rasvakala /rˈasvakˌala/ (n)
sjurygg
  eräs kalalaji

rasvanippa /rˈasvanˌipːa/ (n)
smörjnippel
  laitteessa oleva venttiili, jonka läpi puristetaan sisään rasvaa voitelua varten

rasvapitoinen /rˈasvapɪtˌoinen/ (adj)
fetthaltig
  rasvaa sisältävä

rasvapitoisuus /rˈasvapɪtˌoisuːs/ (n)
fetthalt
  sisältyvän rasvan osuus. Ilmoitetaan yleensä prosentteina tai käyttäen ilmaisuja vähärasvainen, runsasrasvainen

rasvaprosentti /rˈasvaprosˌentːɪ/ (n)
fettprocent
  sisältyvän rasvan määrä prosentteina

rasvapuristin /rˈasvapurˌistɪn/ (n)
fettspruta, smörjspruta
  työkalu, jolla puristetaan paineella rasvaa tyypillisesti rasvanippojen läpi laitteeseen

rasvaton /rˈasvaton/ (adj)
fettfri
  sellainen, jossa ei ole rasvaa

ratakrassi /rˈatakrˌassɪ/ (n)
bankrassing
  alkujaan pohjoisamerikkalainen, Suomesta ensikerran 1919 tavattu, mutta sittemmin laajalle erityisesti radanvarsia pitkin levinnyt, krassien sukuun kuuluva kasvi

ratamosarpio /rˈatamosˌarpɪo/ (n)
svalting
  sarpioiden sukuun kuuluva kasvi

ratapölkky /rˈatapˌølkːy/ (n)
sliper
  rautatien pohjalle asetettu vaakasuora pölkky, johon kiskot kiinnitetään

rationaaliluku /rˈatɪonˌaːlɪlˌuku/ (n)
rationellt tal
  luku, joka voidaan kirjoittaa kahden kokonaisluvun osamääränä eli murtolukuna

rationalismi /rˈatɪˌonalˌismɪ/ (n)
rationalism
  järkiperäinen ajatustapa tai oppisuunta, järkeisoppi

rationalistinen /rˈatɪˌonalˌistɪnen/ (adj)
rationalistisk
  järjen merkitystä korostava, rationalismin mukainen

ratsastaa /rˈatsastaː/ (v)
rida
  kulkea eläimen, usein hevosen selässä, ohjastaa ratsua sen selässä istuen

ratsastaja /rˈatsastˌaja/ (n)
ryttare
  hevosen selässä ratsain liikkuva henkilö

ratsastaminen /rˈatsastˌamɪnen/ (n)
ridande, ritt
  ratsastaa-verbistä muodostettu teonnimi

ratsastus /rˈatsastus/ (n)
ridning, ritt
  liikkuminen ratsulla istuen sen selässä ja ohjastaen, myös urheilumuotona

ratsastusareena /rˈatsastˌusarˌeːna/ (n)
ridarena
  ratsastuskenttä maneesissa tai ulkona

ratsastusretki /rˈatsastˌusretkɪ/ (n)
ridtur
  retki, jossa liikkumismuotona käytetään ratsastusta

ratsia /rˈatsɪa/ (n)
razzia
  yllätystarkastus; yleensä yllättävä ja laajamittainen poliisioperaatio

ratsu /rˈatsu/ (n)
riddjur
  ratsastamiseen käytettävä eläin
springare
  hevosenpään muotoinen nappula ♞, ♘

ratsuhevonen /rˈatsuhˌevonen/ (n)
ridhäst, springare
  ratsuna toimiva, ratsastamiseen käytettävä hevonen

ratsukko /rˈatsukːo/ (n)
ekipage
  (ratsastus) ratsastajan ja ratsun muodostama toimiva kokonaisuus

ratsumies /rˈatsumies/ (n)
ryttare, kavallerist
  ratsuväen sotilas

rattaanhammas /rˈatːaːnhˌammas/ (n)
hjultand, kugg, kugge
  hammasrattaan hammas

ratti /rˈatːɪ/ (n)
ratt
  auton tai muun ajoneuvon ohjauspyörä

rattijuopumus /rˈatːɪjˌuopumus/ (n)
rattfylleri
  moottoriajoneuvon kuljettaminen alkoholin vaikutuksen alaisena, jolloin kuljettajan ajo- ja keskittymiskyky on merkittävästi heikentynyt

rauduskoivu /rˈauduskˌoivu/ (n)
vårtbjörk
  koivujen suvun puu, jota Suomessa kasvaa lähes kaikkialla Lapin tunturialueita lukuun ottamatta ()

rauha /rˈauha/ (n)
frid, lugn, ro, fred
  häiriötön olotila
frid, harmoni, fred
  riidaton olotila
fred, frid
  sodaton tila

rauhallinen /rˈauhallɪnen/ (adj)
lugn
  tyyni, hermoilematon

rauhanmies /rˈauhanmies/ (n)
fridens man
  sovinnon tilaa aikaansaava ja ylläpitävä poliittinen toimija

rauma /rˈauma/ (n)
sund
  virtaava, talvisinkin sula salmi

raumalainen /rˈaumalˌainen/ (n)
raumobo
  pysyvästi Raumalla asuva henkilö
  syntyperältään raumalainen

raunikki /rˈaunɪkːɪ/ (n)
brudstöja
  eräiden -suvun kasvien nimitys

raunio /rˈaunɪo/ (n)
ruin
  (arkkitehtuuri) hävitetyn tai sortuneen rakennuksen t. rakennusryhmän yl. kiviset jäänteet, yleensä monikossa rauniot

rauta /rˈauta/ (n)
järn
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine; kemiallinen merkki Fe

rautaesirippu /rˈautaˌesɪrˌipːu/ (n)
järnridån
  kylmän sodan aikainen sosialistisen Itä-Euroopan ja kapitalistisen Länsi-Euroopan välinen raja

rautakanki /rˈautakˌaŋkɪ/ (n)
järnspett
  painava seiväsmäinen, kärjestä kiilamaiseksi taottu työkalu jota käytetään esimerkiksi maanmuokkaustöihin, kivenvääntöön ja maan pehmittämiseen

rautakausi /rˈautakˌausɪ/ (n)
järnålder
  esihistoriallinen kausi, jolloin rauta otettiin yleiseen käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

rautamalmi /rˈautamˌalmɪ/ (n)
järnmalm
  rautaa sisältävä malmi; kaupallisesti hyödynnettävissä määrin rautaa sisältävä mineraali

rautasaha /rˈautasˌaha/ (n)
bågfil
  metallin sahaamiseen tarkoitettu saha

rautatie /rˈautatie/ (n)
järnväg
  rautatieliikenteen ja muun kiskoliikenteen käyttöön kiskoista rakennettu raidetie; raideliikenneväylä kaikkine siihen kuuluvine raiteineen, laitteineen ja järjestelmineen

rautatieasema /rˈautatˌieasˌema/ (n)
järnvägsstation
  henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jossa junat pysähtyvät

rautatieliikenne /rˈautatˌielɪːkˌenne/ (n)
tågtrafik
  rautatiellä tapahtuva liikenne, junaliikenne

rautatievaunu /rˈautatˌievaunu/ (n)
järnvägsvagn
  junanvaunu; kuljetus- ja liikennöintiväline rautateillä; vaunu, joista juna koostetaan liittämällä niitä peräkkäin toisiinsa ja veturiin

rautias /rˈautɪas/ (adj)
fux
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet samanväriset tai peitinkarvaa vaaleammat

ravikilpailu /rˈavɪkˌilpailu/ (n)
travsport
  hevosurheilussa nykyaikainen vaunukilpailu, jossa kevyiden kärryjen eteen valjastettua hevosta ohjataan suitsilla ja hevosten ainoa sallittu juoksumuoto on ravi

ravinto /rˈavɪnto/ (n)
näring, föda, mat, nutrition
  ravintoaine energian lähteenä

ravintoketju /rˈavɪntokˌetju/ (n)
näringskedja
  aineen ja energian kulku trofiatasolta toiselle eliöyhteisössä

ravintola /rˈavɪntˌola/ (n)
restaurang
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten, usein myös alkoholin, tarjoamiseen erikoistunut ravitsemusliike

ravintolaketju /rˈavɪntˌolakˌetju/ (n)
restaurangkedja
  saman omistajan tai franchising-brändin alla toimivat ravintolat

ravintolalasku /rˈavɪntˌolalˌasku/ (n)
restaurangnota
  ravintolan tai muun ravitsemusliikkeen lasku tarjoilusta ja mahd. muista palveluksista asiakkaalle

ravintolavaunu /rˈavɪntˌolavˌaunu/ (n)
restaurangvagn
  junanvaunu, jossa on ravintola

ravintolisä /rˈavɪntˌolɪsæ/ (n)
kosttillskott
  tuote, joka on tarkoitettu täydentämään ravintoaineiden saantia

ravirata /rˈavɪrˌata/ (n)
travbana
  raviajoa ja -kilpailuja varten kunnostettu rata

ravita /rˈavɪta/ (v)
nära
  antaa ravintoa, tyydyttää ravinnontarve

ravitsemus /rˈavɪtsemus/ (n)
näringslära
  eliön ravinnonkäytön ja elintoimintoihin hyödyntämisen yhteisvaikutus

ravitsemustiede /rˈavɪtsemˌustiede/ (n)
näringslära
  tieteenala, joka tutkii ravintoaineiden ja muiden ravinnon mukana saatavien aineiden vaikutusta elimistöön ja sen toimintaan

ravitseva /rˈavɪtsˌeva/ (adj)
närande
  ravintoa tarjoava, ravinnontarvetta tyydyttävä

ravustaa /rˈavustaː/ (v)
fånga kräfta
  pyydystää rapuja

ravustus /rˈavustus/ (n)
kräftfiske
  rapujen pyynti merroilla tai avopyydyksillä kala- tai lihasyötin houkuttamana

reaaliluku /rˈeaːlˌiluku/ (n)
reella tal
  lukusuoran pistettä vastaava luku; sisältävät kokonaisluvut, rationaaliluvut ja irrationaaliluvut

reaalipolitiikka /rˈeaːlˌipolɪtˌiːkːa/ (n)
realpolitik
  valtion sisäisten tai valtioiden välisten asioiden hoitaminen siten, että mukaudutaan olemassaoleviin tosiasioihin tuomatta esiin aatteellisia tai moraalisia näkökohtia

reaalisosialismi /rˈeaːlˌisosˌialˌismɪ/ (n)
realsocialism
  Neuvostoliiton kommunistisen puolueen johtama ja edistämä marxismi-leninismiin perustunut yhteiskuntajärjestelmä

reagenssi /rˈeaɡˌenssɪ/ (n)
reagens
  kemiallisessa reaktiossa reagoiva aine tai seos, jota käytetään aineiden määrittämiseen tai eristämiseen

reaktanssi /rˈeaktˌanssɪ/ (n)
reaktans
  kyky vastustaa vaihtovirtaa; impedanssin imaginaariosa (tunnus X, yksikkö ohmi (Ω))

reaktio /rˈeaktˌio/ (n)
reaktion
  jostakin toiminnasta aiheutuva vastakkainen toiminta tai ilmiö, vastavaikutus

reaktiokyky /rˈeaktˌiokˌyky/ (n)
reaktionsförmåga
  kyky reagoida

redutti /rˈedutːɪ/ (n)
redutt
  pieni linnake, linnoitus tai varustus suuremman linnakkeen ulkopuolella tai yksinään

reesusmakaki /rˈeːsusmˌakakɪ/ (n)
rhesusapa
  eräs häntäapina (/Macacus rhesus), jota käytetään koe-eläimenä

referoida /rˈeferˌoida/ (v)
referera
  tehdä yhteenveto, lyhennelmä, tiivistelmä

refleksiiviverbi /rˈefleksˌiːvɪvˌerbɪ/ (n)
reflexivt verb
  verbi joka kuvaa tekemisen kohdistuvan subjektiin itseensä

reformaattori /rˈeformˌaːtːorɪ/ (n)
reformator
  uskonpuhdistaja

reformi /rˈeformɪ/ (n)
reform
  suunnitelmallinen ja laillisin keinoin toimeenpantu uudistus

refugio /rˈefuɡˌio/ (n)
refugium
  alue, jolla eliölaji on säilynyt ekologisten muutosten aikana

regressiivinen /rˈeɡressˌiːvɪnen/ (adj)
regressiv
  (kehityksellisesti) taaksepäin menevä, taantuva

rehellinen /rˈehellɪnen/ (adj)
ärlig
  totuudessa pysyvä, vilpitön

rehellisyys /rˈehellɪsyːs/ (n)
ärlighet
  valheita välttävä luonteenomaisuus

rehentely /rˈehentˌely/ (n)
skryt, vräkighet
  rehenteleminen

rehtori /rˈehtorɪ/ (n)
rektor
  oppilaitoksen johtajasta käytetty nimitys alakoulusta yliopistoon

rehu /rˈehu/ (n)
foder
  eläinten, erityisesti karjan ravinto

rehuvirna /rˈehuvˌirna/ (n)
fodervicker
  virnojen sukuun kuuluva kasvi

rei'itin /rˈeiɪtɪn/ (n)
hålslag
  väline, jolla tehdään reikiä paperiarkkeihin

rei'ittää /rˈeiɪtːæː/ (v)
stansa hål
  tehdä reikä tai reikiä johonkin

reikä /rˈeikæ/ (n)
hål, öppning
  kappaleen läpi menevä lyhyehkö aukko
hål
  hammasmädän eli karieksen aiheuttama vaurio hampaassa

reimari /rˈeimarɪ/ (n)
prick, remmare
  merenkulun viitoitusjärjestelmän viitta

reisi /rˈeisɪ/ (n)
lår
  lonkan ja polven välinen jalan yläosa

reisiluu /rˈeisɪluː/ (n)
lårben
  lonkkanivelen ja polvinivelen välissä sijaitseva, ihmiskehon pisin luu (lat. os femoris)

reivaaminen /rˈeivaːmɪnen/ (n)
revning
  purjealuksen purjeiden pinta-alan pienentäminen ja tuulipinnan laskeminen alaspäin

reivaus /rˈeivaus/ (n)
rev
  purjealuksen purjeiden pinta-alan pienennys; se osa purjeista, joka reivattaessa kääritään kokoon ja kiinnitetään takilaan

rekisterikilpi /rˈekɪstˌerɪkˌilpɪ/ (n)
registreringsskylt, registerplåt
  tunnistamista varten tarkoitettu autoon tai muuhun rekisteröitävään ajoneuvoon kiinnitetty pieni metallinen tai muovinen kilpi, johon on kirjoitettu ajoneuvon rekisteritunnus

rekisteriote /rˈekɪstˌerɪˌote/ (n)
registerutdrag
  ote jostain rekisteristä

rekisteritunnus /rˈekɪstˌerɪtˌunnus/ (n)
registeringsmärke
  yksilöivä tunnus luettelomaisessa rekisterissä
registeringsnummer, registernummer
  rekisteröidyn ajoneuvon rekisterikilven merkkiyhdistelmä

rekka /rˈekːa/ (n)
långtradare
  kuorma-auton ja perävaunun yhdistelmä

rekki /rˈekːɪ/ (n)
räck
  yksi telinevoimistelun suorituspaikoista: pylväiden ja vaijerien avulla tuetusta vaakasuorasta terästangosta koostuva voimisteluteline

reklamaatio /rˈeklamˌaːtɪo/ (n)
reklamation
  hyödykkeen virheellisyyden ilmoittaminen ja korvauksen vaatiminen; valitus, takaisin vaatiminen

rekonstruktio /rˈekonstrˌuktɪo/ (n)
rekonstruktion
  jälleenrakentaminen

rektaalinen /rˈektaːlɪnen/ (adj)
rektal
  peräsuoleen kuuluva tai liittyvä

rektaaliprolapsi /rˈektaːlˌiprolˌapsɪ/ (n)
rektalprolaps
  peräsuolen esiinluiskahdus

rektio /rˈektɪo/ (n)
rektion
  kahden samaan lauserakenteeseen kuuluvan sanan kieliopillinen suhde, jossa toisen sanan taivutusmuoto määräytyy toisen sanan perusteella

rekvisiitta /rˈekvɪsˌiːtːa/ (n)
rekvisita
  (teatteri) näytelmässä, lähinnä lavastuksessa tarvittavat tavarat ja esineet

rekyyli /rˈekyːlɪ/ (n)
rekyl
  ampuma-aseen laukaistaessa ampujaa kohti suuntama voima

relatiivinen /rˈelatˌiːvɪnen/ (adj)
relativ
  suhteellinen

relegaatio /rˈeleɡˌaːtɪo/ (n)
relegation
  oppilaitoksesta erottaminen; relegointi

relegoida /rˈeleɡˌoida/ (v)
relegera
  erottaa oppilaitoksesta

relevantti /rˈelevˌantːɪ/ (adj)
relevant
  asiaan olennaisesti vaikuttava, asian kannalta muuten olennainen tai merkityksellinen

remburssi /rˈemburssɪ/ (n)
remburs
  kansainvälisessä kaupassa pankin antama ostajaa tukeva maksusitoumus, jonka ehtojen täytyttyä ulkomainen pankki maksaa ulkomaiselle myyjälle tämän lähettämästä tavarasta kauppahinnan

remontti /rˈemontːɪ/ (n)
renovering, reparation, remont
  korjaustyö

renessanssi /rˈenessˌanssɪ/ (n)
renässans
  kulttuuri-ilmiö, jonka usein katsotaan alkaneen 1300-luvulla Italian kaupunkivaltioissa ja levinneen muualle Eurooppaan 1500-luvun tietämillä

rengas /rˈeŋŋas/ (n)
ring
  ympyrän muotoinen, keskeltä avoin esine
  planeetan ympärille irtomateriasta muodostunut ohut kiekko
  algebrallinen joukko, jolla on yhteenlasku- ja kertolaskuoperaatiot. Rengas on ryhmä yhteenlaskun suhteen ja monoidi kertolaskun suhteen.
däck
  ajoneuvon pyörän kumiosa

rengastaa /rˈeŋŋastaː/ (v)
ringa
  ympäröidä renkaalla tai ympyrällä

renium /rˈenium/ (n)
rhenium
  eräs alkuaine

renki /rˈeŋkɪ/ (n)
dräng
  maatalon vakituinen miespuolinen työntekijä agraarikaudella

rento /rˈento/ (adj)
avspänd, slapp
  huoleton, leppoisa, ei hermostu helposti

rentohaarikko /rˈentohˌaːrɪkːo/ (n)
krypnarv
  Suomenkin luonnossa esiintyvä haarikkojen sukuun kuuluva kasvi

rentoutua /rˈentoutˌua/ (v)
koppla av, slappa, slappna av, slå lös, stressa av
  saattaa itsensä rentoon olotilaan

repiä /rˈepɪæ/ (v)
riva
  rikkoa useaan osaan (yl. jotain osittain pehmeää)

repokorko /rˈepokˌorko/ (n)
reporänta
  korkokanta, jota käytetään arvopaperien myynti- ja takaisinostosopimuksen (= repo) avulla tehdyissä lainoissa

reppu /rˈepːu/ (n)
ryggsäck
  selässä kannettava pussi, jossa on olkapäiden yli kulkevat hihnat

republikaani /rˈepublɪkˌaːnɪ/ (n)
republikan
  republikaanisen puolueen kannattaja

reservaatti /rˈeservˌaːtːɪ/ (n)
reservat
  Yhdysvalloissa intiaaneille varattu alue

residenssi /rˈesɪdˌenssɪ/ (n)
residens
  asuinpaikka, virka-asunto

resiina /rˈesɪːna/ (n)
dressin
  (rautatiet) kiskoilla ihmisvoimin tai pienellä moottorilla kulkeva kulkuväline

resiprookkipronomini /rˈesɪprˌoːkːɪprˌonomˌinɪ/ (n)
reciprokt pronomen
  vastavuoroisuutta ilmaiseva pronomini, esimerkiksi toinen toisemme

resistanssi /rˈesɪstˌanssɪ/ (n)
resistans
  sähköinen vastus, sähkövastus; suure, joka kuvaa johtimen sähkövirran kulun vastustamiskykyä (tunnus R, yksikkö ohmi (Ω))

resoluutio /rˈesolˌuːtɪo/ (n)
upplösning
  kuvan tarkkuus eli erottelukyky, pituusyksikköä kohden olevien pikselien lukumäärä

resorboida /rˈesorbˌoida/ (v)
resorbera
  absorboida uudelleen, imeä takaisin itseensä tai uudelleen lävitseen
  kokea resorptio

reti /rˈetɪ/ (n)
redd
  (merenkulku) redi, suojainen ankkuroitumisalue sataman edustalla, satamaselkä. Retillä laivat odottavat laituriin pääsyä tai purkavat ja lastaavat.

retiisi /rˈetɪːsɪ/ (n)
rädisa
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Raphanus sativus var. sativus), joka on eräs maailman vanhimmista viljelykasveista. Sen kirpeä alkeisvarsi on yleensä päältä punainen ja sisältä valkoinen

retikka /rˈetɪkːa/ (n)
rättika
  retiisin eräiden muotojen nimitys (Raphanus sativus var. longipinnatus), joiden ulkonäkö vaihtelee pyöreästä porkkanaa muistuttavaan

retki /rˈetkɪ/ (n)
utflykt
  ulkoilmassa ilman ajoneuvoa tehtävä matka

retoriikka /rˈetorˌiːkːa/ (n)
retorik
  puhetaito; puhetaito-oppi

retorinen /rˈetorɪnen/ (adj)
retorisk
  puhetaidollinen, retoriikkaan kuuluva

retortti /rˈetortːɪ/ (n)
retort, kolv
  (laboratorio) käyräkaulainen, lasinen tai metallinen tislausastia.

reumatismi /rˈeumatˌismɪ/ (n)
reumatism
  särkyä aiheuttavien nivel-, nivelside- ja lihassairauksien kansanomainen yhteisnimitys
  nivelreuma

reuna /rˈeuna/ (n)
rand
  kohta, jossa jokin päättyy ja toinen alkaa

reunameri /rˈeunamˌerɪ/ (n)
randhav
  valtameren osa, yleensä avomerta matalampi merialue, joka on saarien, saaristojen tai niemien osittain rajaama

reunavaltio /rˈeunavˌaltɪo/ (n)
gränsstat
  maantieteellisen alueen laidalla sijaitseva valtio

revanssi /rˈevanssɪ/ (n)
revansch
  uusintaottelu

revolveritykki /rˈevolvˌerɪtˌykːɪ/ (n)
revolverkanon
  konetykki, jossa on osana latausmekanismia samankaltainen pyörivä rumpu kuin revolverimallisessa pistoolissa

revontulet /rˈevontulet/ (n)
polarsken norrsken, sydsken
  ilmakehän ilmiö, jossa Auringosta lähteneet varatut hiukkaset aiheuttavat napapiirien läheisyydessä aaltoilevan valoilmiön

revyy /rˈevyː/ (n)
revy
  viihteellinen esitys, joka sisältää musiikkia ja tanssia

ribonukleiinihappo /rˈibonˌukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
ribonukleinsyra
  nukleiinihappo, jonka päätehtävänä elävässä solussa on valkuaissynteesin ohjaaminen. Ribonukleiinihappon lyhenne on RNA.

ribosomi /rˈibosˌomɪ/ (n)
ribosom
  soluelin, jossa proteiinisynteesi tapahtuu

riehakas /rˈiehakas/ (adj)
yr
  hillitön, riemukas, raju

riekko /rˈiekːo/ (n)
dalripa, ripa
  yleisesti Lapin lintuna pidetty metsäkanalintu, jota esiintyy koko Suomessa (Lagopus lagopus)

rihkama /rˈihkama/ (n)
kram, krimskrams
  vähäarvoinen pikkutavara, roju, krääsä

rihvelitaulu /rˈihvelɪtˌaulu/ (n)
griffeltavla
  oppilaiden entisinä aikoina käyttämä mustasta kivestä tehty henkilökohtainen taulu, johon voitiin kirjoittaa ja piirtää (kevyesti kaivertaen) kivikynällä tai liidulla niin, että tuotos voitiin pyyhkiä pois

riidellä /rˈiːdellæ/ (v)
bråka
  väitellä raivokkaasti, tapella

riidenlieko /rˈiːdenlˌieko/ (n)
revlummer
  (erityisesti) riidenliekojen sukuun kuuluva

riihi /rˈiːhɪ/ (n)
ria
  viljan kuivaukseen ja puintiin käytetty rakennus

riihitys /rˈiːhɪtys/ (n)
riande
  viljan kuivaaminen tai puiminen riihessä

riikalainen /rˈiːkalˌainen/ (n)
rigabo
  pysyvästi Riiassa asuva henkilö

riikinkukko /rˈiːkɪŋkˌukːo/ (n)
påfågel
  luonnonvaraisena Etelä-Aasiassa tavattava suurikokoinen kanalintu (), joka tunnetaan uroksen koristeellisista pyrstösulista

riimi /rˈiːmɪ/ (n)
rim
  runon loppusointu

riimikronikka /rˈiːmɪkronˌikːa/ (n)
rimkrönika
  runomuotoon laadittu kirjoitus jostakin historiallisesta ajanjaksosta

riimu /rˈiːmu/ (n)
runa
  riimukirjain
grimma
  juova, naarmu, viilto, raaputus (josta "riimun" merkitys "riimukirjain" eli "raaputettu kirjain")

riimukirjain /rˈiːmukˌirjain/ (n)
runa
  riimukirjoituksen kirjain

riippua /rˈiːpːua/ (v)
hänga
  (asennosta tai asemasta) olla riipuksissa; roikkua

riippumatto /rˈiːpːumˌatːo/ (n)
hängmatta
  tekstiiverkosta tai kankaasta tehty kahden pidikkeen väliin ripustettu makuualusta

riippusilta /rˈiːpːusˌilta/ (n)
hängbro
  silta, jonka kansi on ripustettu kannatinpilarien eli pylonien välille jännitettyjen kannatusvaijerien varaan

riisi /rˈiːsɪ/ (n)
ris, risgryn
  riisien heinäkasvisuvun (Oryza) luonnonvaraisten tai syötäväksi viljeltyjen lajien yleisnimi; riisi on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla viljelty maapallon tärkein viljalaji
ris
  paperimittana, 25 kirjaa eli 500 arkkia

riisitauti /rˈiːsɪtˌautɪ/ (n)
engelska sjukan, rakit
  D-vitamiinin puutteesta johtuva aineenvaihduntahäiriö

riista /rˈiːsta/ (n)
vilt
  luonnonvaraisina elävät nisäkkäät tai linnut, joita käytetään saaliseläiminä ja metsästetään ruoaksi tai turkisten vuoksi

riitti /rˈiːtːɪ/ (n)
rit
  liturginen toimitus tai seremonia; palvontameno

riittävyys /rˈiːtːævyːs/ (n)
tillräcklighet
  määrälle tai laadulle asetettujen normien tai vallitsevien odotusten täyttyvyyttä kuvaava käsite

riittävä /rˈiːtːævæ/ (adj)
tillräcklig, sufficient
  sellainen, joka riittää; tarpeeksi mittava, tarpeet täyttävä

riittää /rˈiːtːæː/ (v)
räcka till, vara nog, förslå, vara tillräcklig
  tyydyttää tarpeet, olla tarpeeksi

rikas /rˈikas/ (adj)
rik
  sellainen, jolla on hallussaan runsaasti omaisuutta

rikastuttaa /rˈikastˌutːaː/ (v)
berika
  tehdä rikkaammaksi; saada rikastumaan

rikkalapio /rˈikːalˌapɪo/ (n)
sopskyffel
  muodoltaan lapiota muistuttava siivousväline, johon roskat siirretään harjalla

rikkapuntarpää /rˈikːapˌuntarpæː/ (n)
renkavle
  eräs puntarpäiden sukuun kuuluva heinäkasvien laji () tai sen yksilö

rikkasinappi /rˈikːasɪnˌapːɪ/ (n)
åkersenap
  Suomenkin luonnossa esiintyvä sinappien sukuun kuuluva kasvi

rikki /rˈikːɪ/ (adv)
trasig, sönder
  ei toimi tai on hajalla, epäkunnossa

rikki /rˈikːɪ/ (n)
svavel
  epämetalleihin kuuluva yleinen, mauton ja hajuton, väriltään keltainen alkuaine. Rikin kemiallinen merkki on S.

rikkihappo /rˈikːɪhˌapːo/ (n)
svavelsyra
  H₂SO₄, vahva happo, joka liuottaa epäjaloja metalleja

rikkivety /rˈikːɪvˌety/ (n)
svavelväte
  myrkyllinen, mädälle kananmunalle haiseva vedyn ja rikin yhdiste H₂S

rikkoa /rˈikːoa/ (v)
bryta
  tehdä rikkinäiseksi, särkeä, panna palasiksi

rikkokasvit /rˈikːokˌasvɪt/ (n)
stenbräckeväxter
  yhteisnimitys heimon kaksisirkkaisille kasveille

rikkoutua /rˈikːoutˌua/ (v)
gå kras, gå sönder, krossa
  mennä rikki itsekseen

rikollinen /rˈikollɪnen/ (adj)
brottslig, kriminell
  lainvastainen

rikollinen /rˈikollɪnen/ (n)
kriminell
  henkilö, joka ei noudata lakia, lainrikkoja, rikokseen syyllistynyt

rikollisuus /rˈikollɪsuːs/ (n)
brottslighet, kriminalitet
  rikolliset teot, rikosten määrä (yhteiskunnallisena ilmiönä)

rikos /rˈikos/ (n)
brott, förbrytelse
  laissa rangaistavaksi säädetty teko tai laiminlyönti

rikos ihmisyyttä vastaan /rˈikos ˈihmɪsˌyːtːæ vˈastaːn/ (n)
brott mot mänskligheten
  laajamittaisesti ja järjestelmällisesti siviiliväestöön kohdistuva hyökkäys, jonka motiivina on poliittinen mielipide, rotu, kansallisuus, etninen alkuperä, kulttuuri, uskonto, sukupuoli tai näihin rinnastettava seikka

rikosoikeus /rˈikosˌoikeus/ (n)
straffrätt
  tekojen rankaisemista koskeva oikeustieteen haara

rikostekniikka /rˈikostˌeknɪːkːa/ (n)
forensik, kriminalteknik
  rikosten esitutkintaan liittyvät laboratoriotutkimukset ja niitä valmistelevat tutkintatoimet

rikostoveri /rˈikostˌoverɪ/ (n)
kumpan, medbrottsling
  rikoskumppani

rikša /rˈikʃa/ (n)
riksha
  Kaukoidässä käytettävät aisoista vedettävät tai polkupyrävetoiset yhden tai kahden henkilön kuljetusrattaat

rilli /rˈillɪ/ (n)
glasögonfågel
  rillien heimon () lintu

rima /rˈima/ (n)
ribba
  lautaa kapeampi ohut puulista

rinnakkainen /rˈinnakːˌainen/ (adj)
parallell
  joka on olemassa toisen asian kanssa yhtä aikaa ja tarkoittaa samaa toisesta näkökulmasta

rinnakkaismuoto /rˈinnakːˌaismuoto/ (n)
parallell form
  vaihtoehtoinen muoto, variantti

rinne /rˈinne/ (n)
lutning, sluttning
  kalteva tai viettävä maa; maa-alue kukkulan ja laakson välillä.

rinta /rˈinta/ (n)
bröst, bröstkorg
  ihmisen yläruumiin etuosa
bröst
  ihmisen yläruumiin etuosassa oleva ruumiinosa, joka sisältää maitorauhasen, rasvakudosta ja nännin (usein monikossa rinnat tarkoittaen molempia rintoja)

rintakehä /rˈintakˌehæ/ (n)
bröstkorg
  kylkiluiden, rintanikamien ja rintalastan tukema alue selkärankaisen ruumiissa

rintaliivit /rˈintalˌiːvɪt/ (n)
behå, bysthållare, bh
  naisten alusvaate, joissa on kaksi kuppia, jotka peittävät ja samalla tukevat rintoja

ripeä /rˈipeæ/ (adj)
rask
  nopea, vauhdikas

rippi /rˈipːɪ/ (n)
skrift
  syntien tunnustus papille, katumus ja synninpäästö kristillisissä kirkoissa

rippileiri /rˈipːɪlˌeirɪ/ (n)
konfirmationsläger
  leirimuotoisena järjestetty rippikoulu

ripsi /rˈipsɪ/ (n)
rips
  tietyllä tavalla kudottu kangaslaatu, ripsikangas

ripsieläin /rˈipsielæin/ (n)
ciliat
  mikä tahansa ripsieläinten alajaksoon () kuuluva alveolaattien laji tai sellaisen yksilö

ripsisaurikki /rˈipsɪsˌaurɪkːɪ/ (n)
hårgängel
  Andeilta ja Väli-Amerikasta peräisin oleva saurikkien sukuun kuuluva kasvi , joka havaittiin Suomesta ensikerran 1928

ripsiäinen /rˈipsɪˌæinen/ (n)
trips
  ripsiäisten lahkon () hyönteinen

ripuli /rˈipulɪ/ (n)
diarré
  oire, jossa potilaan uloste on vetistä ja ulostustarve lisääntyy

riskialtis /rˈiskɪˌaltɪs/ (adj)
riskabel, riskfylid
  sellainen, jossa voi ilmetä epäedullisia seurauksia; joka saattaa epäonnistua; vaarallinen, epävarma

riskinhajautus /rˈiskɪnhajˌautus/ (n)
riskspridning
  sijoitustoiminnan riskien vähentäminen varoja hajauttamalla

risteily /rˈisteily/ (n)
kryssning
  kahden maan välillä tapahtuva laivamatka, joka on pituudeltaan korkeintaan kaksi yötä

risteilyalus /rˈisteilˌyalus/ (n)
kryssningsfartyg
  alus joka kuljettaa matkustajia tyypillisesti virkistystarkoituksessa useiden satamien kautta kulkevalla reitillä

risti /rˈistɪ/ (n)
kors
  muodostelma, jossa kaksi osaa kulkevat toistensa poikki
  antiikin aikana käytetty teloitusväline
  typografinen merkki †, jolla merkitään: viitettä, suomen kielessä lähes käyttämätön; jumalanpalveluksessa kohtaa, jossa pappi tekee ristinmerkin tai jonkun kuolinpäivää tai sukupuuttoon kuollutta taksonia
kors, kryss
  ristikkäisistä osista muodostuva kristinuskon symboli
klöver
  tavallisen korttipakan maa, symboli ♣

ristiinnaulita /rˈistɪːnnˌaulɪta/ (v)
korsfästa
  teloittaa kiinnittämällä ristiin nauloin

ristikirkko /rˈistɪkˌirkːo/ (n)
korskyrka
  kirkko, jonka pohjapiirros on ristin muotoinen

ristikkomerkki /rˈistɪkːomˌerkːɪ/ (n)
brädgård, nummertecken
  #: symboli, jota käytetään tekniikassa useisiin eri tarkoituksiin; amerikanenglannissa numeron edessä numeron merkkinä ja numeron jälkeen naulan (l. paunan) merkkinä

ristilimaska /rˈistɪlɪmˌaska/ (n)
korsandmat
  limaskojen sukuun kuuluva kasvi

ristiretki /rˈistɪrˌetkɪ/ (n)
korståg
  sotaretki kristinuskon levittämiseksi ja vääräuskoisia vastaan

ristiritari /rˈistɪrˌitarɪ/ (n)
korsriddare
  ristiretkeen osallistuva ritari
  hengellisen ritarikunnan jäsenenä oleva ritari

ristisorsa /rˈistɪsˌorsa/ (n)
gravand
  monivärinen sorsalintu ()

ristituli /rˈistɪtˌulɪ/ (n)
korseld
  eri suunnista samanaikaisesti ammuttava tulitus

risuaita /rˈisuˌaita/ (n)
gärdesgård, slanstägsel
  riukuaita; karsimattomista puista tehty aita
nummertecken, gärdsgård
  (tietotekniikka ym.) #, ristikkomerkki, ruutu

ritari /rˈitarɪ/ (n)
riddare, knekt
  aateliin kuuluva keskiaikainen raskas ratsumies
riddare
  jonkin ritarikunnan ritarin arvon saanut henkilö

ritsa /rˈitsa/ (n)
slangbella
  ase tai lelu, jolla laukaistaan pikkukiviä kuminauhaa venyttämällä

ritsata /rˈitsata/ (v)
ritsa
  piirrottaa

rituaali /rˈituˌaːlɪ/ (n)
ritual
  tietty tapa, jolla uskonnollinen meno suoritetaan

riuku /rˈiuku/ (n)
slana
  (metsätalous) solakka, läpimitaltaan noin 4—12 cm karsittu, kuorittu tai kuorimaton puu; salko

riukuaita /rˈiukuˌaita/ (n)
gärdesgård, gärdsgård, slanstägsel
  puinen aita, jossa pystytolppien välille on kiinnitetty tarviitava määrä vaakasuuntaisia riukuja

riukumetsä /rˈiukumˌetsæ/ (n)
slanskog
  (metsätalous) metsän tiheikkövaihetta seraava kehitysvaihe, jossa rungot ovat tulleet selvästi näkyviin. Seuraavassa vaiheessa rungot alkavat yleisesti saavuttaa tukkirungon koon.

riutta /rˈiutːa/ (n)
rev
  saaren tai laguunin ympärillä olevista koralleista koostuva rengasmainen alue

rivi /rˈivɪ/ (n)
rad, räcka
  muoto, jossa on edestä katsottuna monta asiaa vierekkäin
radda
  tekstiä varten rivivälein varattu tyhjä tai tekstiä sisältävä vaakasuora kaistale, tekstirivi
led, rote
  sulkeisjärjestyksen muoto, jossa henkilöt ja ajoneuvot ovat rinnakkain

rivitalo /rˈivɪtˌalo/ (n)
radhus
  rakennus, jossa on useita (vähintään kolme kappaletta) asuinhuoneistoja vierekkäin

riviväli /rˈivɪvˌælɪ/ (n)
radavstånd
  tekstin peräkkäisten rivien perusviivojen etäisyys toisistaan

robotti /rˈobotːɪ/ (n)
robot
  itsetoiminen sähkömekaaninen kone

rodium /rˈodium/ (n)
rodium
  eräs alkuaine

rododendron /rˈododˌendron/ (n)
#Ruotsi
  alppiruusu

rohdin /rˈohdɪn/ (n)
blår
  pellavasta, hampusta tms. aivinan erottamisen jälkeen jäljelle jäävä vähäarvoinen lyhyt, karkea kuituaines

rohdinlanka /rˈohdɪnlˌaŋka/ (n)
blaggarn, blångarn
  rohtimista, rohdinkuidusta kehrätty lanka, rohtiminen lanka, josta kudotaan rohdinkangasta, punotaan köysiä tai valmistetaa säkkejä

rohjeta /rˈohjeta/ (v)
töras
  olla tarpeeksi rohkea tekemään jotakin, uskaltaa

rohkaista /rˈohkaista/ (v)
uppmuntra
  puhua tai muuten viestiä pelokkaalle niin, että tämä uskaltaa/uskaltautuu tekemään jotakin

rohkea /rˈohkea/ (adj)
modig
  henkilö tai eläin, joka tekee jonkun asian pelostaan huolimatta

rohkeus /rˈohkeus/ (n)
djärvhet
  uskallus, pelottomuus tehdä asioita

rohtoimikkä /rˈohtoimˌikːæ/ (n)
lungört
  imiköiden sukuun kuuluva kasvi

rohtokalmojuuri /rˈohtokˌalmojˌuːrɪ/ (n)
kalmus
  kalmojuurten sukuun kuuluva kasvi

rohtokuirimo /rˈohtokwˌirɪmo/ (n)
skörbjuggsört
  kuirimoiden sukuun kuuluva kasvi

rohtolitutilli /rˈohtolˌitutˌillɪ/ (n)
stillfrö
  litutillien sukuun kuuluva kasvi ; Suomessa muinaistulokas

rohtopernaruoho /rˈohtopˌernarˌuoho/ (n)
vägsenap
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pernaruohojen sukuun kuuluva kasvi

rohtorasti /rˈohtorˌastɪ/ (n)
oxtunga
  rastien sukuun kuuluva kasvi

rohtoraunioyrtti /rˈohtorˌaunɪoˌyrtːɪ/ (n)
vallört
  Suomenkin luonnossa esiintyvä raunioyrttien sukuun kuuluva kasvi

rohtotädyke /rˈohtotˌædyke/ (n)
ärepris
  Suomenkin luonnossa esiintyvä tädykkeiden sukuun kuuluva kasvi

rohtovirmajuuri /rˈohtovˌirmajˌuːrɪ/ (n)
vänderot
  virmajuurten sukuun kuuluva kasvi

rohtuma /rˈohtuma/ (n)
eksem, utslag
  eri tavoin ilmenevä rohtunut kohta ihossa.

roisisti /rˈoisɪstɪ/ (adv)
vulgärt
  roisilla tavalla

roisto /rˈoisto/ (n)
skurk
  rikollinen

roistovaltio /rˈoistovˌaltɪo/ (n)
skurkstat
  erityisesti Yhdysvaltojen hallinnon käyttämä nimitys kansainväliseen yhteistyöhön ja sovinnollisuuteen nuivasti suhtautuvasta valtiosta

rokokoo /rˈokokoː/ (n)
rokoko
  1700-luvun alussa Ranskassa syntynyt taidesuunta

rokonarpinen /rˈokonˌarpɪnen/ (adj)
koppärrig
  sellainen, jossa on isonrokon tai kuubankutinan sairastamisesta jääneitä arpia

rokote /rˈokote/ (n)
vaccin
  aine, joka tuottaa elimistössä puolustusreaktion synnyttäen immuniteetin tai lieventää mahdollisen tartunnan haittoja

rokottaa /rˈokotːaː/ (v)
vaccinera, ympa
  antaa rokotus

rokotus /rˈokotus/ (n)
vaccination
  toimenpide, jossa annetaan rokote

romaani /rˈomaːnɪ/ (n)
roman
  laaja proosamuotoinen, usein fiktiivinen kirjallinen teos

romani /rˈomanɪ/ (n)
romani, romska
  Pohjois-Intiasta aikoinaan lähteneen kiertolaiskansan jäsen, mustalainen, romaniheimon jäsen
rom
  Suomen romanikieli (kielitunnus: rmf), puhujia Suomessa ja Ruotsissa

romania /rˈomanˌia/ (n)
rumänska
  Romaniassa ja Moldovassa puhuttava itäromaaninen kieli (kielitunnus: ro)

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (adj)
rumänsk
  Romaniasta peräisin oleva tai Romaniaan liittyvä

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (n)
rumän, rumänska
  pysyvästi Romaniassa asuva henkilö

romantiikka /rˈomantˌiːkːa/ (n)
romantik
  romanttinen toiminta, henki tai piirteet; romattisuus, tunteellisuus

romantikko /rˈomantˌikːo/ (n)
romantiker
  romantiikan edustaja
  romanttinen henkilö

rommi /rˈommɪ/ (n)
rom
  sokeriruo'osta käyttämällä ja tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

romu /rˈomu/ (n)
skräp
  erityisesti metallista koostuva jäte

ronkkia /rˈoŋkːɪa/ (v)
böka, gräva, rota
  kaivella, sorkkia, käpälöidä

rooli /rˈoːlɪ/ (n)
roll
  jonkun henkilön esittämä osa esityksessä, näytelmässä tai elokuvassa

roolipeli /rˈoːlɪpˌelɪ/ (n)
rollspel
  peli, jossa pelaajat pelaavat kuvitteellisen henkilön roolia

roomalainen /rˈoːmalˌainen/ (adj)
romersk
  Roomasta peräisin oleva tai Roomaan liittyvä

roomankumina /rˈoːmaŋkˌumɪna/ (n)
spiskummin, romersk kummin
  eräs sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva laji () tai sen yksilö

roosa /rˈoːsa/ (n)
rosa
  (väri) ruusunpunainen; vaalea ruusunpunainen

ropo /rˈopo/ (n)
skärv
  keskiajalla puolikas penningistä

roska /rˈoska/ (n)
skräp, rosk
  kiinteää yksityiselämän jätettä, lähinnä kotitalousjätettä, lukuun ottamatta biojätettä ja ongelmajätettä

roskakala /rˈoskakˌala/ (n)
ogräsfisk
  kala, jota ei kelpuuteta ihmisten ravinnoksi

roskakori /rˈoskakˌorɪ/ (n)
skräpkorg
  kori paperiroskaa varten

roskapussi /rˈoskapˌussɪ/ (n)
soppåse
  muovinen pussi, jossa kuljetetaan roskat roskikseen

roskaruoka /rˈoskarˌuoka/ (n)
skräpmat
  käytetään vähättelevästi ravintoarvoiltaan huonosta ruoasta, joka on yleensä ns. pikaruokaa

roskis /rˈoskɪs/ (n)
roskis#Ruotsi
  paperikori, roskakori

rosoisuus /rˈosoisuːs/ (n)
knagglighet, ojämnhet, skrovlighet
  se, että on rosoinen

rosvoromaani /rˈosvoromˌaːnɪ/ (n)
rövarroman
  tunteellisten seikkailuromaanien laji

roséviini /rˈosevˌiːnɪ/ (n)
rosévin
  eräitä vaaleanpunaisia viinejä

rotanloukku /rˈotanlˌoukːu/ (n)
råttfälla
  rottien pyydystämiseen ja tappamiseen tarkoitettu, tavallisesti laukaisimen ja jousen avulla toimiva yksinkertainen laite

rotta /rˈotːa/ (n)
råtta
  mikä tahansa rottien sukuun () kuuluva rottaeläinten laji tai sellaisen yksilö

rottakenguru /rˈotːakˌeŋŋuru/ (n)
råttkänguru
  eräitä kenguruja muistuttavia pussieläimiä (-heimo)

rottinki /rˈotːɪŋkɪ/ (n)
rotting, karbas
  rottinkipalmun notkea varsi, jota käytetään esim. huonekalujen, korien ym. tekemiseen

rotusyrjintä /rˈotusˌyrjɪntæ/ (n)
rasdiskriminering
  syrjintä ihmisen rodun perusteella

rouhe /rˈouhe/ (n)
gastron, kross
  karkeaksi jätetty jauhe, murska

rouva /rˈouva/ (n)
fru
  naimisissa oleva tai ollut nainen, kuten eronnut tai leski. Lyhenne rva.

rovasti /rˈovastɪ/ (n)
prost
  seurakunnan johtava pappi lähinnä Saksassa ja Pohjoismaissa; Suomen evankelis-luterilaisessa ansioituneelle papille myönnettävä arvonimi

rovastikunta /rˈovastɪkˌunta/ (n)
kontrakt, prosteri
  luterilaisissa kirkkokunnissa hiippakunnan ja seurakunnan välisellä tasolla toimiva alueellinen hallintoyksikkö, jota ohjaa lääninrovasti

rubidium /rˈubɪdium/ (n)
rubidium
  alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, kemiallinen merkki Rb

rubiini /rˈubɪːnɪ/ (n)
rubin
  syvänpunainen jalokivi, joka kuuluu korundiryhmään; timantin jälkeen kovin jalokivi

rubriikki /rˈubrɪːkːɪ/ (n)
rubrik
  otsikko, etenkin punaisella kirjoitettu käsin kopioidussa käsikirjoituksessa

ruho /rˈuho/ (n)
kropp
  tapetun, yl. ruoaksi tarkoitetun suolistetun eläimen ruumis raajoineen

ruhtinas /rˈuhtɪnas/ (n)
furste
  ruhtinaskunnan hallitsija tai perinnöllisen ruhtinaan arvon perinyt henkilö

ruhtinaskunta /rˈuhtɪnˌaskunta/ (n)
furstdöme
  valtio tai valtakunta, jonka päämies on ruhtinas

ruhtinaspiispa /rˈuhtɪnˌaspɪːspa/ (n)
furstbiskop
  katolinen piispa, jolla oli hallussaan ruhtinaskunta ja edustusoikeus Pyhä saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtiopäivillä

ruijanpallas /rwˈijampˌallas/ (n)
hälleflundra
  eräs oikeasilmäkampeloiden heimoon kuuluva kampelakalojen laji () tai sen yksilö

ruijanvihvilä /rwˈijanvˌihvɪlæ/ (n)
fjälltåg
  vihvilöiden sukuun kuuluva kasvi

ruis /rwˈis/ (n)
råg
  leipäruis, viljakasvi ()

ruiskattara /rwˈiskatːˌara/ (n)
råglosta
  töpökattaroiden sukuun kuuluva kasvi

ruiskaunokki /rwˈiskaunˌokːɪ/ (n)
blåklint
  (ruis)pellossa kasvava sinikukkainen ruohokasvi, Centaurea cyanus

ruisleipä /rwˈisleipæ/ (n)
rågbröd
  rukiista valmistettu ruokaleipä, joka tehdään taikinanjuuren tai leipomohiivan avulla hapattamalla

ruisrääkkä /rwˈisræːkːæ/ (n)
kornknarr
  rantakanojen heimon lintu ()

ruistankio /rwˈistaŋkˌio/ (n)
dådra
  tankioiden sukuun kuuluva kasvi

ruisunikko /rwˈisunˌikːo/ (n)
åkervallmo
  unikkojen sukuun kuuluva kasvi

ruisvirna /rwˈisvɪrna/ (n)
luddvicker
  virnojen sukuun kuuluva kasvi

rukkaset /rˈukːaset/ (n)
få korgen, ge korgen
  kieltävä vastaus kosintaan; (laajemmin) toisen ihastuksen, kosiskelun, lähentelyn tai tanssiinkutsun torjuminen

rukki /rˈukːɪ/ (n)
spinrock
  laite, jolla karstatusta lampaanvillasta on kehrätty villalankaa

rukoilevaisuus /rˈukoilevˌaisuːs/ (n)
bedjarrörelsen
  vanhin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon viidestä herätysliikkeestä

rukoilla /rˈukoilla/ (v)
be, bedja
  lukea rukous, kiittää Jumalaa tai pyytää apua häneltä

rukous /rˈukous/ (n)
bön#Ruotsi, bön
  rukoileminen
  rukoilemisen toteuttamiseksi luettava määrämuotoinen teksti tai suoritettava muu toimenpide

rukouskirja /rˈukouskˌirja/ (n)
bönbok
  rukoustekstejä sisältävä kirja

rukousmylly /rˈukousmˌylly/ (n)
bönekvarn
  tiibetinbuddhalaisuuden kuuluva laite, varteen kiinnitetty pyörivä sylinteri, jonka ympärille on kirjoitettu mantroja, joka tulevat luetuksi yhdellä sylinterin pyörityksellä

rulla /rˈulla/ (n)
rulle
  akselinsa ympäri pyörivä lieriömäinen osa

rullahiihtosauva /rˈullahˌiːhtosˌauva/ (n)
rullskidstav
  rullahiihdossa käsissä pidettävä apuväline, jota käytetään vauhdin lisäämiseen ja tasapainon ylläpitoon

rullalauta /rˈullalˌauta/ (n)
rullbräde
  rullalautailun harrastajien käyttämä lauta, jossa on neljä rengasta

rullaluistelu /rˈullalwˌistelu/ (n)
inlineåkning
  kesäaikaan luistelun mahdollistava harrastus, jossa liikutaan rullaluistimilla

rullaluistin /rˈullalwˌistɪn/ (n)
rullskridsko
  perinteisiä luistinta muistuttava liikuntaväline, jonka metalliterän paikalla on yleensä neljä tai viisi rullaa eli rengasta

ruma /rˈuma/ (adj)
ful
  sellainen, joka kuulostaa tai näyttää vastenmieliseltä; koetaan ilkeäksi tai vastenmieliseksi; pahan kuuloinen, pahan näköinen

rumba /rˈumba/ (n)
rumba
  Kuubasta peräisin olevaa paritanssi ja siihen liittyvä hidastempoinen musiikki

rumeliini /rˈumelˌiːnɪ/ (n)
ugli
  eräs sitruspuiden sukuun () kuuluva kasvilaji () tai sen yksilö

rummuttajat /rˈummutːajat/ (n)
havsgösfiskar
  yksi ahvenkalojen lahkoon kuuluvista kalojen heimoista ()

rumpali /rˈumpalɪ/ (n)
trummis, batterist
  rumpujen soittaja

rumpu /rˈumpu/ (n)
trumma
  rummuttamalla soitettava lyömäsoitin

runkata /rˈuŋkata/ (v)
runka
  masturboida

runko /rˈuŋko/ (n)
stam
  puun varsiosa

runo /rˈuno/ (n)
dikt, poem, vers
  suullinen tai kirjallinen teos, jossa kieltä käytetään esteettisesti ja usein runomittaa noudattaen

runoilija /rˈunoilˌija/ (n)
diktare, poet
  henkilö, joka kirjoittaa runoja

runoilla /rˈunoilla/ (v)
dikta
  kirjoittaa, sepittää tai esittää runoja

runojalka /rˈunojˌalka/ (n)
fot
  runopolvi, painollisen eli nousussa olevan ja painottoman eli laskussa olevan tavun ryhmä mitallisessa runoudessa

runomitta /rˈunomˌitːa/ (n)
versmått
  metrumi, mitallisen runouden runoissa käytetty mitta, joka perustuu poljennollisissa runoissa rytmiin ja poljennottomissa esimerkiksi tavujen määrään säkeessä ja säkeiden määrään säkeistössä sekä loppusointuun

runosuoni /rˈunosˌuonɪ/ (n)
diktarådra
  runoja kirjoittavan henkilön luomisvoimaa ja tuotteliaisuutta kuvaava ilmaisu

runous /rˈunous/ (n)
poesi
  kirjallisuuden ja sanataiteen muoto, jossa kieltä käytetään esteettisesti sen merkityksen ja kieliopillisen oikeellisuuden sijaan tai lisäksi

runousoppi /rˈunousˌopːɪ/ (n)
poetik
  runoutta, sen lajeja ja ilmaisukeinoja käsittelevä tutkimussuuntaus

runsaasti /rˈunsaːstɪ/ (adv)
rikligt
  reilusti, riittävästi, paljon, yli odotusten

runsas /rˈunsas/ (adj)
riklig, ymnig
  määrältään reilu, yltäkylläinen, runsaslukuinen

runsas luku /rˈunsas lˈuku/ (n)
ymnigt tal
  positiivinen kokonaisluku, jonka itseään pienempien tekijöiden summa on suurempi kuin luku itse

runsaslukuinen /rˈunsaslˌukwɪnen/ (adj)
talrik
  suurissa määrin esiintyvä

ruoanlaitto /rˈuoanlˌaitːo/ (n)
matlagning
  ruoan valmistus

ruoanlaittotaito /rˈuoanlˌaitːotˌaito/ (n)
kokakunst
  se, että osaa valmistaa ruokaa

ruoansulatus /rˈuoansˌulatus/ (n)
matsmältning
  digestio, ruoka-aineiden muuttuminen sellaiseen muotoon, että eläin voi käyttää ne hyväkseen

ruoansulatuselimistö /rˈuoansˌulatˌuselɪmˌistø/ (n)
matsmältningsorganlar
  joukko ruoansulatusrauhasia, kuten sylkirauhaset, maharauhaset, suolinesterauhaset, haima ja maksa, jotka erittävät ruoansulatusnesteitä

ruoansulatuskanava /rˈuoansˌulatˌuskanˌava/ (n)
matsmältningskanal
  (elimistö) suun ja peräaukon välinen putkimainen kokonaisuus; Ihmisellä, kuten muillakin nisäkkäillä, lukuun ottamatta märehtijöitä, ruoansulatuskanava on reitti suusta nielun, ruokatorven, mahan ja suoliston kautta peräaukkoon

ruohokanukka /rˈuohokanˌukːa/ (n)
hönsbär
  () monivuotinen, matalakasvuinen ruohokasvi kanukoiden suvussa

ruohokasvi /rˈuohokˌasvɪ/ (n)
ört
  ruohovartinen kasvi

ruohonleikkuri /rˈuohonlˌeikːurɪ/ (n)
gräsklippare
  työnnettävä tai ajettava kone, jolla leikataan nurmikkoa

ruohosipuli /rˈuohosˌipulɪ/ (n)
gräslök
  mausteena käytetty sipuli Allium schoenoprasum, jolla on ruohomaiset lehtivarret ja sinipunaiset kukat

ruoka /rˈuoka/ (n)
mat
  eliöiden energianlähde, elävien organismien syömä usein kiinteä aine, jonka näiden elimistö muuttaa energiaksi

ruoka-aika /rˈuokaˈaika/ (n)
mattid
  aika, jolloin ruokailu tapahtuu tai sille yleensä varattu aika päivästä

ruokabanaani /rˈuokabanˌaːnɪ/ (n)
kokbanan
  banaanien suvun Paradisiaca-lajikeryhmän kasvi ()
  niiden hedelmä, jota käytetään trooppisissa maissa perunan tapaan

ruokakauppa /rˈuokakˌaupːa/ (n)
mataffär
  elintarvikkeita ja muita päivittäistavaroita myyvä liike

ruokala /rˈuokala/ (n)
kantin
  lounasruoan tarjoiluun erikoistunut ruokapaikka, usein työpaikoilla

ruokalaji /rˈuokalˌajɪ/ (n)
maträtt
  nimitys tietystä ruoasta, aterialla voi olla tarjolla useita eri ruokalajeja

ruokalappu /rˈuokalˌapːu/ (n)
haklapp
  varsinkin pienille lapsille leuan alle ruokailun ajaksi kiinnitettävä, vaatteiden tahriintumista estävä, tavallisesti kankainen suojavaate

ruokalista /rˈuokalˌista/ (n)
meny, matsedel
  luettelo ravintolan ruokavalikoimasta tai ruokalassa tarjolla olevista ruoista

ruokalisä /rˈuokalˌisæ/ (n)
matskott
  Ruotsissa ja Suomessa keskiajalla käytössä ollut kirkollinen vero

ruokamakkara /rˈuokamˌakːara/ (n)
matkorv
  erityisesti ruoan valmistukseen käytettävä makkara

ruokamyrkytys /rˈuokamˌyrkytys/ (n)
matförgiftning
  pilaantuneiden elintarvikkeiden tai niissä olevien bakteeri- tai homemyrkkyjen aiheuttama sairastuminen

ruokasali /rˈuokasˌalɪ/ (n)
matsal
  suurelle henkilömäärälle ruokailuun varattu huone

ruokasooda /rˈuokasˌoːda/ (n)
matsoda
  natriumvetykarbonaatin kauppanimi (E-koodi: E 500)

ruokasuola /rˈuokasˌuola/ (n)
bordssalt, koksalt
  ruoan maustamiseen ja säilömiseen käytettävä suola, joka on kemiallisesti natriumkloridia

ruokatorvi /rˈuokatˌorvɪ/ (n)
matstrupe
  nielusta mahalaukkuun johtava ruoansulatuskanavan osa

ruokavalio /rˈuokavˌalɪo/ (n)
diet
  mitä joku yleensä syö tai käyttää ravintonaan; tietylle alueelle ominainen syöminen

ruokaöljy /rˈuokaˌøljy/ (n)
matolja
  ruoanlaitossa käytettävä nestemäinen kasvirasva

ruokki /rˈuokːɪ/ (n)
tordmule, alka
  edellisistä erityisesti -suvun ainoa laji () tai tämän yksilö

ruokkia /rˈuokːɪa/ (v)
mata
  antaa ruokaa, syöttää

ruoko /rˈuoko/ (n)
rö
  heinäkasvisuvun (Phragmites) kasvi

ruokohelpi /rˈuokohˌelpɪ/ (n)
rörflen
  rehuna ja energiakasvina viljeltävä heinäkasvi (Phalaris arundinacea)

ruokokerttunen /rˈuokokˌertːunen/ (n)
sävsångare
  kerttusiin kuuluva varpuslintu () tai sen yksilö, joka viihtyy kosteikoissa ja rannoilla, erityisesti laajoissa järviruovikoissa.

ruokolahtelainen /rˈuokolˌahtelˌainen/ (n)
ruokolaxbo
  Pysyvästi Ruokolahdella asuva henkilö.

ruokopuntarpää /rˈuokopˌuntarpæː/ (n)
svartkavle
  eräs puntarpäiden sukuun kuuluva heinäkasvien laji () tai sen yksilö

ruokorotat /rˈuokorotat/ (n)
rörråttor
  piikkisikamaisiin jyrsijöihin kuuluva heimo
  edellisen ainoa suku

ruokorotta /rˈuokorˌotːa/ (n)
rörråtta
  (yleisesti) kumpi tahansa ruokorottien sukuun () kuuluvista piikkisikamaisten jyrsijöiden lajeista tai sellaisen yksilö

ruori /rˈuorɪ/ (n)
roder, ror
  aluksen peräsimen tai potkurin asentoa halutun kulkusuunnan muuttamiseksi säätävä ohjauspyörä, jonka kehällä on usein kapuloita

ruorijuoppo /rˈuorɪjˌuopːo/ (n)
roderfyllerist
  henkilö, joka kuljettaa juopuneena vesiliikenteessä

ruostehappomarja /rˈuostehˌapːomˌarja/ (n)
surtorn
  happomarjojen sukuun kuuluva kasvi

ruosteinen /rˈuosteinen/ (adj)
rostig
  sellainen, jossa on ruostetta

ruostua /rˈuostua/ (v)
rosta
  Raudan tai teräksen hidasta muuttumista hauraaksi ruosteeksi hapen ja kosteuden vaikutuksesta.

ruoti /rˈuotɪ/ (n)
skaft
  rankamainen tukirakenne

ruoto /rˈuoto/ (n)
fiskben
  kalan yksittäinen luu

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (adj)
svensk
  Ruotsista peräisin oleva tai Ruotsiin liittyvä

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (n)
svensk, svenska
  pysyvästi Ruotsissa asuva henkilö

ruotsalaisuus /rˈuotsalˌaisuːs/ (n)
svenskhet
  se, että on ruotsalainen

ruotsalaisviesti /rˈuotsalˌaisviestɪ/ (n)
svensk stafett
  yleisurheilussa neliosuuksinen viestijuoksu, jossa ensimmäinen osuus on pituudeltaan 100 metriä, toinen osuus 200 metriä, kolmas osuus 300 ja neljäs osuus 400 metriä

ruotsi /rˈuotsɪ/ (n)
svenska
  ruotsin kieli, pääosin Ruotsissa ja Suomessa puhuttava kieli; kielitunnus

ruotsiksi /rˈuotsɪksɪ/ (adv)
svenska
  ruotsin kielellä, ruotsin kielelle

ruotsinkielinen /rˈuotsɪŋkˌielɪnen/ (adj)
svensk, svenskspråkig, svenskatalande
  ruotsin kieltä äidinkielenään puhuva.

ruotsinköynnöskuusama /rˈuotsɪŋkˌøynnøskˌuːsama/ (n)
vildkaprifol
  kuusamien sukuun kuuluva kasvi

ruotsinlaiva /rˈuotsɪnlˌaiva/ (n)
finlandsfärja
  Suomen ja Ruotsin välillä liikennöivä autolautta

ruotsinpihlaja /rˈuotsɪmpˌihlaja/ (n)
oxel
  Etelä-Ruotsissa ja lounaisimmassa Suomessa kasvava, muuallakin puistopuuna yleinen pihlajalaji (Sorbus intermedia)

ruotsinpyhtääläinen /rˈuotsɪmpˌyhtæːlˌæinen/ (n)
strömforsbo
  Pysyvästi Ruotsinpyhtäällä asuva henkilö.

ruotsinsuomalainen /rˈuotsɪnsˌuomalˌainen/ (n)
sverigefinnar
  Suomesta muuttanut ja pysyvästi Ruotsiin asettunut henkilö ja tällaisten jälkeläinen

ruovikko /rˈuovɪkːo/ (n)
vass
  tiheästi ruokoja kasvava alue

rupikonna /rˈupɪkˌonna/ (n)
padda
  Bufo bufo, ainoa Suomessa elävä konnalaji

rupilisko /rˈupɪlˌisko/ (n)
vattensalamander
  (Triturus cristatus) kyhmyinen selkäpuolelta musta tai tummanruskea ja vatsasta keltainen lisko

rupla /rˈupla/ (n)
rubel
  Venäjän, Valko-Venäjän ja Transnistrian rahayksikkö, joka jakaantuu sataan kopeekkaan

rusakko /rˈusakːo/ (n)
fälthare
  (), jänistä eli metsäjänistä kookkaampi ja pitkäkorvaisempi jäniseläin

rusetti /rˈusetːɪ/ (n)
rosett
  solmu, jossa on kaksi mutkaa päiden jäädessä vapaiksi
fluga
  miehen vaatekappale, joka muodostaa rusetin kaulan etupuolelle

rusettiluistelu /rˈusetːˌilwɪstˌelu/ (n)
rosettskrinning
  luistelutapahtuma, jossa osallistujille numeroidut rusetit sukupuolen mukaan, ja tarkoituksena on löytää vastakkaisen sukupuolen edustaja, joka on saanut samannumeroisen erivärisen rusetin

rusina /rˈusɪna/ (n)
russin
  auringossa tai kuivurissa kuivattu viinirypäle

rusinanpoiminta /rˈusɪnˌampoimˌinta/ (n)
russinplockning
  itsekäs oman edun tavoittelu kokoamalla jostakin vain parhaat osat itselleen

ruskea /rˈuskea/ (adj)
brun
  väriltään ruskea

ruskea /rˈuskea/ (n)
brun
  ruskea väri

ruskolakkisirkkuli /rˈuskolˌakːɪsˌirkːulɪ/ (n)
rostkronad sparv
  eräs ruohosirkkuleiden sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

ruskopiirtoheinä /rˈuskopˌiːrtohˌeinæ/ (n)
brunag
  piirtoheinien sukuun kuuluva kasvi

ruskuaispussi /rˈuskuˌaispussɪ/ (n)
gulesäck
  (biologia) kehittyvän alkio ulkopuolinen pussi, joka sisältää sikiön ravintonaan käyttämän ruskuaisen, tai eliöillä, joilla ei ole keltuaista, muuta nestettä

rusthollari /rˈusthollˌarɪ/ (n)
rusthållare
  rusthollin omistaja, ratsutilallinen

rustholli /rˈusthollɪ/ (n)
rusthåll
  (historiallinen) ratsutila, ruotujakolaitoksen aikainen suurtila

rustikka /rˈustɪkːa/ (n)
narrporing
  erityisesti Suomessankin tavattava, tuoreilla ja lehtomaislla kankailla sekä vanhoissa metsissä viihtyvä

rutenium /rˈutenium/ (n)
rutenium
  eräs alkuaine

rutto /rˈutːo/ (n)
pest
  Yersinia pestis-bakteerin aiheuttama tarttuva tauti, joka leviää helposti epidemian lailla ja johtaa hoitamattomana usein kuolemaan

ruttojuuret /rˈutːojˌuːret/ (n)
skråpsläktet
  eräs asterikasvien heimoon () kuuluva kaksisirkkaisten () kasvien suku ()

ruttojuuri /rˈutːojˌuːrɪ/ (n)
skråp
  mikä tahansa ruttojuurten sukuun () kuuluva asterikasvilaji tai sellaisen yksilö

ruudullinen /rˈuːdullɪnen/ (adj)
rutig
  sellainen, jossa on ruutuja

ruuhka /rˈuːhka/ (n)
stockning, trängsel, anhopning, bilkö, rusning, trafikstockning
  tilanne, jossa normaali toiminta hidastuu tai estyy sen takia, että tilaa tai aikaa on käytettävissä tarvittavaa vähemmän, erityisesti liikenneruuhka

ruukku /rˈuːkːu/ (n)
kruka
  keraaminen, yläosasta avoin, tavallisesti pyöreänmallinen astia

ruuma /rˈuːma/ (n)
lastrum, rum
  laivan kannen alainen lastitila

ruumiinavaus /rˈuːmɪːnavaus/ (n)
obduktion
  kuolleelle mahdollisten kuolinsyiden selvittämiseksi tehtävä ruumiin tutkimus, jonka suorittaa patologi, tai oikeuslääkäri kuolemansyyntutkijan pyynnöstä; joko lääketieteellinen ruumiinavaus tai oikeustieteellinen ruumiinavaus

ruumiinosa /rˈuːmɪːnˌosa/ (n)
kroppsdel
  ihmisen tai eläimen ruumiin rakenteellisesti erottuva osa

ruumiinrakenne /rˈuːmɪːnrakˌenne/ (n)
kropsbygnad, kropskonstitution, statur
  tietty tai tietynlainen ihmiskehon kokoonpano tai ilmiasu

ruumis /rˈuːmɪs/ (n)
kropp
  (anatomia) eläimen tai ihmisen fyysinen olemus, keho
lik, kadaver
  eläimen tai ihmisen kuollut keho, kalmo

ruumisarkku /rˈuːmɪsˌarkːu/ (n)
likkista
  arkku, johon kuollut ruumis pannaan hautaamista varten

ruumisauto /rˈuːmɪsˌauto/ (n)
bårbil, likbil, begravningsbil
  kuolleiden kuljettamiseen tarkoitettu auto

ruumishuone /rˈuːmɪshˌuone/ (n)
bårhus
  kylmä tila, joka on tarkoitettu vainajien säilyttämiseen ennen hautausta

ruuna /rˈuːna/ (n)
valack
  valakka, kuohittu ori

ruunikko /rˈuːnɪkːo/ (adj)
brun
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet mustat

ruusu /rˈuːsu/ (n)
ros
  ruusukasvien heimon kukkiva piikkivartinen pensas, ruusupensas
rosfeber
  (lääketiede) rasvakudokseen ulottuva ihon syvä streptokokin aiheuttama bakteeri-infektio

ruusukvartsi /rˈuːsukvˌartsɪ/ (n)
rosenkvarts
  väriltään punertava kvartsilaatu, joka ei nimestään huolimatta ole ruusunpunainen, vaan tavallisesti hiukan oranssiin vivahtavan vaaleanpunainen

ruusumalva /rˈuːsumˌalva/ (n)
rosenkattost
  malvojen sukuun kuuluva kasvi

ruusunmarja /rˈuːsunmˌarja/ (n)
nypon
  ruusupensaan tuottama epähedelmä, mehevä kukkapohjus

ruusuvesi /rˈuːsuvˌesɪ/ (n)
rosenvatten
  (kosmetiikka) ruusuöljyn ja tislatun veden seos, kosmeettinen puhdistusvesi ja hajuste

ruutana /rˈuːtana/ (n)
ruda
  eräs särkikalojen heimoon () kuuluva karppikalojen lahkon () laji () tai tämän yksilö

ruuti /rˈuːtɪ/ (n)
krut
  mm. ammuksissa ja ilotulitteissa käytettävä räjähdyksenomaisesti palava aineseos

ruutu /rˈuːtu/ (n)
ruta
  suorakaiteenmuotoinen pinnan osa; myös jokin rajattu alue tai ala, jonka muoto on muukin kuin neliö tai jopa määrittelemätön
skärm, datorskärm, tv-skärm
  näytön, television kuva-ala; näyttö
fönsterruta, ruta
  ikkunan lasi, ikkunaruutu
ruter
  tavallisen korttipakan maa, jonka symboli on punainen salmiakkiruutu ♦

ruuvi /rˈuːvɪ/ (n)
skruv
  kierteinen kiinnitysväline, kone-elin, joka on usein valmistettu metallista

ruuvitaltta /rˈuːvɪtˌaltːa/ (n)
skruvmejsel
  ruuvien kiertämiseen käytettävä käsityökalu

ryhmä /rˈyhmæ/ (n)
grupp, lag, team
  joukko

ryhmäkuri /rˈyhmækˌurɪ/ (n)
gruppdisciplin
  tietyn puolueen sisällä, tiettyyn puolueeseen kuuluvien kansanedustajien ennalta sovittu tapa äänestää, jolloin äänestyksessä kansanedustajat noudattavat yhteistä puolueen linjaa äänestämättä itse harkitsemallaan tavalla

ryhmäseksi /rˈyhmæsˌeksɪ/ (n)
gruppsex
  seksiakti, jossa on mukana vähintään kolme henkilöä

ryijy /rˈyijy/ (n)
rya
  seinälle ripustettavaksi tarkoitettu koristeellinen kudonnainen

rymättyläläinen /rˈymætːˌylælˌæinen/ (n)
rimitobo
  Pysyvästi Rymättylässä asuva henkilö.

rynnäkkökivääri /rˈynnækːˌøkɪvˌæːrɪ/ (n)
automatkarbin
  toisen maailmansodan jälkeen kehitetty jalkaväen perusaseeksi muodostunut itselataavaa kertatulta ja sarjatulta ampumaan kykenevä kivääri

rypsi /rˈypsɪ/ (n)
rybs
  ristikukkainen öljykasvi, nauriin alalaji, jonka siemenistä puristetaan öljyä

rystynen /rˈystynen/ (n)
knoge
  kämmenluiden ja sormen tyviluiden yhtymäkohdan kohoamat

rysä /rˈysæ/ (n)
ryssja
  kalanpyydys, lankaverkosta valmistettu usein suurikokoinen yksi- tai useampinieluinen, johdeaidallinen sulkupyydys, jonka havas on pingotettu kookkailla kaarirenkailla

rytmi /rˈytmɪ/ (n)
rytm
  ilmiöiden säännönmukainen toistuvuus tai muu jaksollisuus; tajuttavissa oleva osien ja kokonaisuuksien suhde

ryyni /rˈyːnɪ/ (n)
gryn
  kuorituista viljan jyvistä, myös perunasta, rouhimalla saatu karkeahko ravinnoksi käytettävä tärkkelyspitoinen aine

ryynikkä /rˈyːnɪkːæ/ (n)
vitgryn
  erityisesti Suomenkin rannoilla tavattava

ryynimakkara /rˈyːnɪmˌakːara/ (n)
grynkorv
  tavallisimmin ohraryyneistä ja lihasta valmistettu makkara

ryysyköyhälistö /rˈyːsykˌøyhælˌistø/ (n)
trasproletariat
  (marxilaisuudessa) yhteiskunnan alin passiivinen, proletariaatin alapuolinen kerrostuma; alaluokka joka ei saavuta työväenluokan luokkatietoisuutta ja joka on näin ollen hyödytön tai haitallinen vallankumouksen toteuttamisessa

ryöpätä /rˈyøpætæ/ (v)
förvälla
  valmistaa ruoaksi kiehauttamalla (varsinkin myrkyllisten tai haitallisten aineiden poistamiseksi)

ryöstäminen /rˈyøstæmɪnen/ (n)
rånande
  se, että ryöstetään

ryöstää /rˈyøstæː/ (v)
råna
  ottaa toiselta ilman laillista oikeutta uhkaamalla tai väkivalloin jotakin toiselle kuuluvaa tai toisen vastuulla olevaa

ryöstö /rˈyøstø/ (n)
rån
  toisen omaisuuden varkaus väkivallan tai uhkauksen avulla

ryöväri /rˈyøværɪ/ (n)
rövare
  ryöstäjä

räjähdys /rˈæjæhdys/ (n)
explosion
  pienessä tilassa tapahtuva nopea palaminen, josta vapautuu energiaa ja paineen nousu, joka aiheuttaa mahdollisesti paineaallon ja tuhoa

räjähdysaine /rˈæjæhdysˌaine/ (n)
sprängämne
  tietyissä olosuhteissa räjähtävä aine, jota käytetään tarkoituksellisen räjähdyksen aikaansaamiseksi

räjähtää /rˈæjæhtæː/ (v)
implodera
  painua kasaan räjähdysmäisesti

räjäyttää /rˈæjæytːæː/ (v)
explodera
  saada räjähtämään; laukaista räjähde

räkättirastas /rˈækætːɪrˌastas/ (n)
björktrast
  räksättävästä äänestään tunnistettava yleinen kookas varpuslintuihin kuuluva rastas ()

rälssi /rˈælssɪ/ (n)
frälse
  Ruotsin kirkon ja maallisen ylimystön, myöhemmin aateliston verovapaus
frälsgård
  maaveron maksusta vapautettu tila, rälssitila

räme /rˈæme/ (n)
tallmyr
  suotyyppi, joka on ominaisuuksiltaan nevan ja korven väliltä

räppänä /rˈæpːænæ/ (n)
lucka, ventil
  mikä tahansa ilmanvaihtoon tarkoitettu avattava ja suljettava luukku, tyypillisesti saunan katonrajassa lakeisluukku

räppäri /rˈæpːærɪ/ (n)
rappare
  rap-muusikko

räpylä /rˈæpylæ/ (n)
simfot
  eräiden eläinten, erit. vesilintujen varpaiden välissä olevat ihopoimut jotka tehostavat uimista vedessä
  sukeltajan jalkoihin kiinnitettävä uintiväline

rätvänä /rˈætvænæ/ (n)
blodrot
  Potentilla erecta, Etelä-Suomessa yleinen neliterälehtisin keltaisin kukin kukkiva ruusukasvi

räystäs /rˈæystæs/ (n)
takfot, takskägg
  rakennuksen seinästä ulkoneva katon osa

räätäli /rˈæːtælɪ/ (n)
skräddare
  vaatteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö, vaatturi

rölli /rˈøllɪ/ (n)
ven
  röllien () suvun heinäkasvi

rönsyleinikki /rˈønsylˌeinɪkːɪ/ (n)
revsmörblomma
  Suomenkin luonnossa esiintyvä leinikkien sukuun kuuluva kasvi

röntgensäde /rˈøntɡensˌæde/ (n)
röntgenstråle
  röntgensäteilyyn kuuluva säde

röyhtäistä /rˈøyhtæistæ/ (v)
rapa
  päästää suolistokaasuja äänekkäästi ulos ruokatorvesta suun tai nenän kautta kerran

röyhtäys /rˈøyhtæys/ (n)
rap, rapning
  kaasun pääseminen tai päästäminen ruokatorven kautta ulos ruoansulatuselimistöstä

röyhyvihvilä /rˈøyhyvˌihvɪlæ/ (n)
veketåg
  vihvilöiden sukuun kuuluva kasvi

rööki /rˈøːkɪ/ (n)
rök
  savuke

saada /sˈaːda/ (v)
få
  olla annettavan tavaran tai idean kohde, ottaa vastaan, vastaanottaa; saada jotakin

saaga /sˈaːɡa/ (n)
saga
  viikinkien sankariteoista ja henkilöistä kertova eeppinen kertomus

saago /sˈaːɡo/ (n)
sago
  saagopalmun (Metroxylon sagu) ytimestä saatava tärkkelys

saamaton /sˈaːmaton/ (adj)
oföretagsam
  aikaansaamaton; sellainen jonka aikaansaannoksia ei pidetä määrällisesti riittävinä

saame /sˈaːme/ (n)
samiska
  saamelaiskielet kokonaisuutena; kieliryhmä, jonka tunnetuimpia kieliä ovat pohjoissaame, inarinsaame ja koltansaame

saamelainen /sˈaːmelˌainen/ (adj)
samisk, lapsk
  saamelaista etnistä alkuperää oleva, saamelaisuuteen liittyvä

saamelainen /sˈaːmelˌainen/ (n)
same, lapp, samiska
  etniseltä syntyperältään Lapista oleva, saamelaisten jälkeläinen.

saanto /sˈaːnto/ (n)
fång
  omistusoikeuden saaminen, tapa jolla omistusoikeus omaisuuteen voi muuttua

saantomies /sˈaːntomies/ (n)
fångesman
  se henkilö, jolta irtaimen esineen tai kiinteistön omistusoikeus on saatu; nykyisen omistajan edeltäjä

saapas /sˈaːpas/ (n)
stövel
  umpinainen, pitkävartinen jalkine

saappaanheitto /sˈaːpːaːnhˌeitːo/ (n)
stövelkastning
  alun perin leikkimielinen urheilulaji, jossa heitetään heittosaapasta mahdollisimman pitkälle

saapua /sˈaːpua/ (v)
anlända, ankomma
  tulla perille

saapuminen /sˈaːpumɪnen/ (n)
ankomst, anländande
  tuleminen johonkin

saarelainen /sˈaːrelˌainen/ (n)
öbo
  saaren asukas

saari /sˈaːrɪ/ (n)
ö, holme
  veden ympäröimä suurehko, kuitenkin mannerta pienempi maa-alue

saariryhmä /sˈaːrɪrˌyhmæ/ (n)
ögrupp
  ryhmä saaria, saarista muodostuva kokonaisuus; yleensä suppeampi alue kuin saaristo

saaristo /sˈaːrɪsto/ (n)
skärgård, arkipelag
  laaja saarista koostuva alue merellä; yleensä laajemman alueen nimitys kuin saariryhmä

saarivaltio /sˈaːrɪvˌaltɪo/ (n)
östat, önation
  saaresta tai useista saarista muodostuva valtio

saarna /sˈaːrna/ (n)
predikan, förkunnelse
  papin jumalanpalveluksessa pitämä puhe

saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
predikant
  henkilö, joka saarnaa

saarnastuoli /sˈaːrnastˌuolɪ/ (n)
predikstol
  kirkon etuosassa oleva katettu puhujakoroke, josta pidetään saarnoja

saarnata /sˈaːrnata/ (v)
predika
  pitää saarna

saarni /sˈaːrnɪ/ (n)
ask
  lehtosaarni, öljypuukasvien (Oleaceae) heimoon kuuluva lehtipuu (Fraxinus excelsior), jolla on suuret parillisesti kasvavat lehdet

saartaa /sˈaːrtaː/ (v)
blockera, ringa
  toteuttaa saarto, asettaa saartoon; piirittää

saarto /sˈaːrto/ (n)
blockad, inringning
  kaupan, kulun, pääsyn tai toiminnan estäminen, taloussaarto

saatanallinen /sˈaːtanˌallɪnen/ (adj)
djävulsk
  (alatyyliä) ilkeä, vihamielinen, pahansuopa

saattaminen /sˈaːtːamɪnen/ (n)
följande
  osanmatkaa, usein perille, vieminen tai tuominen ohella kulkien

sabotaasi /sˈabotˌaːsɪ/ (n)
sabotage
  vahingonteko, jolla pyritään poliittiseen tai sotilaalliseen tavoitteeseen vaikeuttamalla vastustajan toimintaa

sadat /sˈadat/ (n)
hundratal
  luvun kolmanneksi vähiten merkitsevä kokonaislukuosa

sade /sˈade/ (n)
regn
  ilmakehässä olevan vesihöyryn tiivistymisestä seuraava luonnonilmiö, jossa tiivistymisen tulokset putoavat maahan; sade tulee vetenä, lumena tai rakeina ja välillä näiden yhdistelmänä

sadekuuro /sˈadekˌuːro/ (n)
regnskur, regnby
  tyypillisesti rankka melko lyhyen aikaa kestävä sade, joka tulee ukkospilvestä tai korkeasta kumpupilvestä; sadekuuroissa sataa tavallisesti vettä, mutta ukkospilvistä voi sataa myös rakeita

sademetsä /sˈademˌetsæ/ (n)
regnskog
  trooppinen tai subtrooppinen, ympäri vuoden vihreä, tiheä ja runsaslajistoinen metsä

sademäärä /sˈademˌæːræ/ (n)
nederbörd, regnsmängd
  pinta-alayksikköä kohti tietyssä aikajaksossa kertynyt sade

sadetakki /sˈadetˌakːɪ/ (n)
regnjacka
  vettä läpäisemättömästä materiaalista valmistettu takki

sadevesi /sˈadevˌesɪ/ (n)
regnvatten
  sateen mukana maahan tuleva vesi

sadisti /sˈadɪstɪ/ (n)
sadist
  henkilö, joka saa itselleen mielihyvää kivun tunteen aiheuttamisesta toiselle ihmiselle tai eläimelle

sadonkorjuu /sˈadoŋkˌorjuː/ (n)
skörd
  sadon, esim. viljasadon tai viinisadon talteenotto eli korjuun otto

sadonkorjuujuhla /sˈadoŋkˌorjuːjˌuhla/ (n)
skördefest
  juhla, joka vietetään sadonkorjuun jälkeen sen kunniaksi

safiiri /sˈafɪːrɪ/ (n)
safir
  arvokas, yleensä sininen jalokivi

sagittaalitaso /sˈaɡɪtːˌaːlɪtˌaso/ (n)
sagittalplan
  jokin kuvitteellisista kehon oikeaan ja vasempaan jakavista tasoista

saha /sˈaha/ (n)
såg
  pitkittäisen litteän seläkkeen laitaan, yleensä edestakaista sahausliikettä varten, pyöreän litteän laikan reunaan, pyörivää sahausliikettä varten, tai ketjuun, kiertävää sahausliikettä varten, kiinnitettyjen peräkkäisten hammasmaisten terien leikkuuvoimaan perustuva kappaleen halkaisuun tai katkaisuun käytettävä työkalu
sågverk
  sahalaitos, jossa puuta jalostetaan harjoittamalla sahaustoimintaa muun muassa sahaamalla lautoja, ja lankkuja

sahaaja /sˈahaːja/ (n)
sågare
  henkilö, joka sahaa

sahalehti /sˈahalˌehtɪ/ (n)
vattenaloe
  kilpukkakasveihin kuuluva monivuotinen vesikasvilaji ()

sahapukki /sˈahapˌukːɪ/ (n)
sågbock
  ristikkäisistä lankuista kasattu teline, jonka päällä voidaan sahata oksia ja kapeita puunrunkoja

sahata /sˈahata/ (v)
såga
  leikata puuta tai muuta materiaalia sahaa käyttäen

sahatavara /sˈahatˌavara/ (n)
såga virke
  yleisnimitys puutavaralle, joka on sahattu vähintään kahdelta sivulta, tai tällaiseen tarkoitukseen varattu puutavara

sahrami /sˈahramɪ/ (n)
saffran
  maustesahramin kuivatuista emin luoteista jauhettu mauste ja väriaine

sahviaani /sˈahvɪˌaːnɪ/ (n)
saffian
  hieno, martiopuolelta värjätty vuohen nahka

sailiot /sˈailɪot/ (n)
sidenblommor
  aikaisemmin portulakkakasveihin laskettu kaksisirkkaisten kasvien suku (), joka nykyään katsotaan kuuluvaksi hetekaalikasvien heimoon

saimaannorppa /sˈaimaːnnˌorpːa/ (n)
saimenvikare
  Saimaan alueella elävä norpan alalaji (Pusa hispida saimensis)

saippua /sˈaipːua/ (n)
tvål, såpa
  rasvahapon suoloja sisältävä pesuaine

sairaala /sˈairaːla/ (n)
sjukhus
  laitos, jossa lääkärit, sairaanhoitajat ja muu hoitohenkilökunta auttavat potilaita pyrkimyksenään terveyden ylläpitäminen ja palauttaminen sekä sairauksien ehkäiseminen ja hoito

sairaalasänky /sˈairaːlasˌæŋky/ (n)
sjukhussäng
  kaiteilla varustettu, pyörillä kulkeva sänky, jolla potilaita kuljetetaan sairaalassa ja jossa potilaat nukkuvat

sairaalloinen /sˈairaːllˌoinen/ (adj)
sjuklig
  sairasteleva, raihnas

sairaanhoitaja /sˈairaːnhˌoitaja/ (n)
sjuksköterska
  hoitotyön ammattilainen, jonka tehtävänä on huolehtia potilaiden terveydestä

sairaanhoitajatar /sˈairaːnhˌoitajatar/ (n)
sjuksyster
  (vanhentunut) naispuolinen sairaanhoitaja

sairaanhoito /sˈairaːnhˌoito/ (n)
sjukvård
  sairaan henkilön hoitaminen

sairas /sˈairas/ (adj)
sjuk
  sellainen, joka ei ole terve, jolla on jokin fyysinen tai psyykkinen tauti tai sairaus; myös kasveista ja eläimistä

sairastaa /sˈairastaː/ (v)
lida, ligga sjuk, vara sjuk
  olla sairas, kärsiä jstk sairaudesta

sairastua /sˈairastˌua/ (v)
insjukna
  tulla sairaaksi

sairaus /sˈairaus/ (n)
sjukdom, sjuka
  tila, jossa ihmisen jokin osa ei toimi kuten pitäisi

sairausvakuutus /sˈairausvakˌuːtus/ (n)
sjukförsäkring
  vakuutus, joka korvaa yksityisen kansalaisen sairauden hoidosta aiheutuvia kuluja

sake /sˈake/ (n)
saké
  japanilainen riisiviini

saketti /sˈaketːɪ/ (n)
jackett
  miesten juhlapuku, jota käytetään päiväjuhlissa kello 18:aan saakka

sakkeli /sˈakːelɪ/ (n)
schackel
  U:n tai hevosenkengän muotoinen metalliesine, jonka läpi menee avattava ruuvi. Sakkelia käytetään ketjujen kiinnittämiseen

sakki /sˈakːɪ/ (n)
följe
  ryhmä, joukko ihmisiä

sakkokierros /sˈakːokˌierros/ (n)
straffrunda
  osalla ampumahiihdon matkoista ohilaukauksesta rangaistukseksi hiihdettävä ylimääräinen matka
  noin 150 metrin pituinen soikea rata, jolla kyseinen ylimääräinen osuus hiihdetään

sakkominuutti /sˈakːomɪnˌuːtːɪ/ (n)
straffminut
  osalla ampumahiihdon matkoista ohilaukauksesta rangaistukseksi sakkokierroksen sijasta annettava minuutin lisä loppuaikaan

sakottaa /sˈakotːaː/ (v)
bötfälla
  antaa sakko

sakraalinen /sˈakraːlɪnen/ (adj)
sakral
  uskonnollisessa tai hengellisessä mielessä pyhä, pyhitetty, pyhyyteen erotettu

saksa /sˈaksa/ (n)
tyska
  Keski-Euroopassa pääasiassa Saksassa ja Itävallassa sekä monessa muussa valtiossa puhuttava länsigermaaninen kieli (kielitunnus: de)

saksaksi /sˈaksaksɪ/ (adv)
tyska
  saksan kielellä, saksan kielelle

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (adj)
tysk
  Saksasta peräisin oleva tai Saksaan liittyvä

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (n)
tysk, tyska
  pysyvästi Saksassa asuva henkilö

saksanhanhikki /sˈaksanhˌanhɪkːɪ/ (n)
tysk fingerört
  Keski- ja Etelä-Europpan vuorilta, Itä-Euroopasta ja Kaukasiasta peräisin oleva, hanhikkien sukuun kuuluva kasvi ; Suomessa kasvi on tavattu ensimmäisen kerran 1883

saksankielinen /sˈaksaŋkˌielɪnen/ (adj)
tyskspråkig
  saksan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

saksankirveli /sˈaksaŋkˌirvelɪ/ (n)
spansk körvel
  maustekirveliä muistuttava sarjakukkaiskasvi (Myrrhis odorata), jonka juuria, siemeniä ja lehtiä kaytetään mausteena ja lehtivihanneksena

saksanpaimenkoira /sˈaksampˌaimeŋkˌoira/ (n)
tysk schäferhund
  käyttö- ja palveluskoirarotu

saksanpähkinä /sˈaksampˌæhkɪnæ/ (n)
valnöt
  saksanjalopähkinä, eräs jalopähkinöihin kuuluvaa puu (Juglans regia)
  sen syötävä pähkinä

saksantuulenlento /sˈaksantˌuːlenlˌento/ (n)
klotullört
  tuulenlentojen sukuun kuuluva kasvi

saksatar /sˈaksatar/ (n)
tyska
  saksalainen nainen

sakset /sˈakset/ (n)
sax
  kaksiteräinen saranallinen työkalu, jolla leikataan ohutta materiaalia hiertämällä teriä toisiaan vasten

saksofoni /sˈaksofˌonɪ/ (n)
saxofon, sax
  puhallinsoitin, puu- ja vaskipuhaltimen välimuoto, jossa ääni synnytetään ruokolehden värähtelystä

saksofonisti /sˈaksofonˌistɪ/ (n)
saxofonist
  saksofonia soittava muusikko

salaa /sˈalaː/ (adv)
hemligen, hemligt
  muiden tietämättä asiasta, salaisesti

salaatti /sˈalaːtːɪ/ (n)
sallat
  lehtisalaatti, lehtevä, syötävä kasvis, asterikasveihin kuuluva yksi- tai kaksivuotinen kasvi, jota kasvatetaan lehtivihannekseksi
sallad
  kasviksista valmistettu kuumentamaton ruoka

salainen /sˈalainen/ (adj)
hemlig
  sellainen, jonka olemassaolo, sijainti, sisältö, laatu tms. ei ole tiedossa

salaisuus /sˈalaisuːs/ (n)
hemlighet
  asia, jota ei kerrota tai saisi kertoa muille

salakaato /sˈalakˌaːto/ (n)
tjuvskytte
  villieläimen luvaton tappaminen

salakka /sˈalakːa/ (n)
löja, benlöja
  makeassa vedessä ja murtovedessä elävä hopeankirkas särkikaloihin kuuluva parvikala ()

salakuljetustavara /sˈalakˌuljetˌustavˌara/ (n)
smuggel, smuggelgods
  salakuljetettu tavara

salakuuntelu /sˈalakˌuːntelu/ (n)
avlyssning
  ulkopuoliselle tarkoittamattoman keskustelun kuunteleminen salaa

salaliitto /sˈalalˌiːtːo/ (n)
konspiration, sammansvärjning
  useamman kuin yhden henkilön muodostama muilta piilossa pidettävä juoni, jolla pyritään saavuttamaan jokin päämäärä tarkoituksellisesti muiden siitä tietämättä; mukana voi olla useita keskenään yhteyttä pitäviä henkilöitä, sisältää tyypillisesti salaisia suunnitelmia ja tavoitteena jonkinlainen laiton tai haitallinen teko, jonka juonessa osalliset voivat yhdessä saavuttaa ilman, että muut saavat siitä koskaan tietää

salaliittoteoreetikko /sˈalalˌiːtːotˌeorˌeːtɪkːo/ (n)
konspirationsteoretiker
  henkilö, joka kehittää ja puolustaa salaliittoteoriaa ja hankkii sille julkisuutta

salama /sˈalama/ (n)
blixt, ljungeld
  luonnonilmiö, ukkosella tapahtuva sähkövarauksen purkaus ilmakehässä, joka tyypillisesti näkyy taivaalla välähtävänä valojuovana

salamatkustaja /sˈalamˌatkustˌaja/ (n)
fripassagerare
  luvatta matkalla mukana oleva matkustaja, jota myös jänikseksi kutsutaan

salamavalojauhe /sˈalamˌavalojˌauhe/ (n)
blixtljuspulver
  Ilotulitusvälineiden räjähdysseos.

salamoida /sˈalamˌoida/ (v)
blixtra, ljunga
  (ilmatiede) ukkospurkauksen yhteydessä esiintyvästä valoilmiöstä; myös ihmisen aiheuttamana salamavalosta, ym.; välähdellä, leimahdella, räiskähdellä

salaojaputki /sˈalaˌojapˌutkɪ/ (n)
dränneringsrör, täckdikesrör
  salaojan materiaalina käytettävä tiiliputki tai rei'itetty muoviputki

salaovi /sˈalaˌovɪ/ (n)
lönndörr
  näkymättömiin kätketty ovi

salasana /sˈalasˌana/ (n)
lösenord
  vain käyttäjän tuntema merkkijono, jolla varmennetaan käyttäjätunnuksen kanssa sisäänkirjauduttaessa esimerkiksi tietokoneen, verkkosivuston tai tietoverkon käyttöoikeus

salava /sˈalava/ (n)
knäckepil, pil
  pajulaji (Salix fragilis), jota käytetään melko yleisesti koristepuuna

sali /sˈalɪ/ (n)
sal
  suuri huonetila oleskelua, luennointia tai juhlatilaisuuksia varten

salibandy /sˈalɪbˌandy/ (n)
innebandy
  eräs sisätiloissa mailoilla pelattava pallopeli

salkku /sˈalkːu/ (n)
portfölj
  kahvallinen suorakulmion muotoinen kädessä kannettava laukku, joka soveltuu hyvin papereiden kuljettamiseen

salkkumorfi /sˈalkːumˌorfɪ/ (n)
kontamination, teleskopord#Ruotsi
  semanttisesti kompleksinen morfi, joka edustaa kahta tai useampaa morfeemia

sallia /sˈallɪa/ (v)
tillåta
  antaa lupa; antaa tehdä jotakin; suoda mahdollisuus

sallimus /sˈallɪmus/ (n)
skickelse, öde
  persoonattomaksi käsitetystä jumaluudesta tai sen tahdosta tapahtumia ja kohtaloita ohjaava voima

salmeke /sˈalmeke/ (n)
gatt, litet sund, nor, sund
  kapea salmi, pieni salmi

salmi /sˈalmɪ/ (n)
sund
  kahden yhtä korkean tai lähes yhtä korkean vesialueen välinen kapeahko vesiyhteys

salmiakki /sˈalmɪˌakːɪ/ (n)
saltlakrits
  salmiakinmakuinen musta, perinteisesti vinoneliön muotoinen makeinen

salonki /sˈaloŋkɪ/ (n)
salong
  sali, hieno seurusteluhuone, vastaanottohuone
  muotiliike, kampaamo tai kauneushoitola

salottisipuli /sˈalotːˌisɪpˌulɪ/ (n)
schalottenlök
  pitkulaisen soikea tai epäsäännöllisen muotoinen miedonmakuinen sipuli ()

salpautua /sˈalpautˌua/ (v)
spärra
  estyä, tulla salvatuksi

salpietari /sˈalpietˌarɪ/ (n)
salpeter
  eräistä mm. lannoitusaineina käytetyistä nitraateista käytetty nimitys

saluki /sˈalukɪ/ (n)
saluki
  Lähi-Idästä kotoisin oleva alkuaan metsästyskoirana käytetty koirarotu

salvarsaani /sˈalvarsˌaːnɪ/ (n)
arsfenamin
  yksi ensimmäisistä antibiooteista: arseenipohjainen fenoliamiini, jota käytettiin lähinnä kupan hoitoon

samaistua /sˈamaistˌua/ (v)
identifiera sig
  tuntea yhteenkuuluvuutta johonkin ryhmään

samalla /sˈamalla/ (adv)
samtidigt
  yksin tein, yhdellä kertaa, yhtä aikaa

samamerkityksinen /sˈamamˌerkɪtˌyksɪnen/ (adj)
synonym
  samanmerkityksinen, sellainen jolla on sama merkitys, samaa merkitsevä.

samanikäinen /sˈamanɪkˌæinen/ (adj)
jämnårig
  joka on iältään sama kuin toinen

samankaltainen /sˈamaŋkˌaltainen/ (adj)
likadan, liknande, motsvarande
  lähes samanlainen, jotakin tai jotakuta erityisesti muistuttava

samanlainen /sˈamanlˌainen/ (adj)
lika, likadan, liknande, lik
  sellainen, joka ei poikkea toisesta paljoa, samankaltainen

samanniminen /sˈamannˌimɪnen/ (adj)
samma namn
  nimeltään sama, samaa nimeä kantava
liknämnd
  (fysiikka) samanmerkkinen
liknämnig
  (matematiikka) sellainen, jolla on sama nimittäjä

samarium /sˈamarium/ (n)
samarium
  eräs alkuaine

samastua /sˈamastˌua/ (v)
identifiera sig
  tuntea yhteenkuuluvuutta johonkin tai johonkuhun

sametti /sˈametːɪ/ (n)
sammet
  kangaslaatu, jossa on lyhyt ja tiheä nukkapinta

sammakko /sˈammakːo/ (n)
groda
  jokin aitosammakoihin (Ranidae) kuuluvasta noin 600 sammakkolajista
  tavallinen sammakko (Rana temporaria), Suomen ja myös Euroopan yleisin sammakkolaji

sammal /sˈammal/ (n)
mossa
  jokin rakenteeltaan yksinkertaisista ja pienikokoisista itiökasveista, joilla on hyvin pienet lehdet tai ei varsinaisia lehtiä lainkaan

sammaleläin /sˈammalelæin/ (n)
mossdjur
  yhdyskuntia muodostavia vesieläimiä, jotka muodostavat sammalmaisen päällysteen pohjan kiviin

sammas /sˈammas/ (n)
torsk
  -hiivasienen aiheuttama suun tulehdus

sammua /sˈammua/ (v)
slockna
  lakata palamasta

sammuttaa /sˈammutːaː/ (v)
släcka
  saada sammumaan (tulesta)

sammuttamaton /sˈammutːˌamaton/ (adj)
osläckt
  sellainen, jota ei ole sammutettu

sammutus /sˈammutus/ (n)
släckning
  palon sammuttamiseen tähtäävä toimenpide

samogiitti /sˈamoɡˌiːtːɪ/ (n)
samogitiska, žemaitiska
  liettuan kielen murre.

samoin /sˈamoin/ (adv)
likaså, på samma sätt
  samalla tavalla

sampaani /sˈampaːnɪ/ (n)
sampan
  itäaasialainen pienehkö jokivene, jota voidaan käyttää myös asuntona

sampi /sˈampɪ/ (n)
stör
  mikä tahansa sampien heimoon () kuuluva sampikalojen laji tai sen yksilö

sampoo /sˈampoː/ (n)
schampo
  erityisesti hiusten pesemiseen tarkoitettu nestemäinen pesuaine, myös muu nestemäinen pesuaine

samppanja /sˈampːanja/ (n)
champagne
  Champagnen maakunnassa, Ranskassa tuotettu kuohuviini

samppanjalasi /sˈampːanjˌalasɪ/ (n)
champagneglas
  vetoisuudeltaan noin 15–23 senttilitran kokoinen lasi

sana /sˈana/ (n)
ord, äta upp sina egna ord, äta upp sina ord
  kielen pienin mahdollinen verbaalinen tai joskus miiminen ilmausyksikkö, jolla on itsenäinen merkitys. Sana koostuu äänteistä tai ilmeistä ja viittomista. Muistiin merkitty sana muodostuu kirjoitusmerkeistä.

sanaharkka /sˈanahˌarkːa/ (n)
tvist
  verbaalinen, keskustelemalla tai huutamalla käyty kiivas mielipide-erojen selvittely; riita

sanakirja /sˈanakˌirja/ (n)
ordbok, lexikon
  tietosanakirjan kaltainen hakuteos, jossa hakusanat ja artikkelit käsittelevät sanojen kuvaamien asioiden sijasta sanoja itseään kielen osasina

sanakirjatyö /sˈanakˌirjatyø/ (n)
lexikografi
  sanakirjan tekeminen, leksikografia

sanaleikki /sˈanalˌeikːɪ/ (n)
ordlek
  sanojen monimerkityksellisyyteen tai äänteellisiin ominaisuuksiin perustuva huvittava kielellinen ilmaus

sanaliitto /sˈanalˌiːtːo/ (n)
ordfogning
  (kielitiede) kiinteä yhdessä esiintyvien sanojen muodostama fraasi tai sanoista muodostuva yhdyssanaa löysempi yhdyssidos

sanaluettelo /sˈanaluˌetːelo/ (n)
ordlist
  tavallisesti aakkosellinen luettelo jonkin tekstin tai aihepiirin sanoista; sanahakemisto

sanaluokka /sˈanalˌuokːa/ (n)
ordklass
  sanojen luokittelukeino eri kielten kieliopeissa

sananjalka /sˈananjˌalka/ (n)
örnbräken
  Pteridium aquilinum -saniainen

sananvapaus /sˈananvapaus/ (n)
yttrandefrihet
  oikeus ilmaista mielipiteitään julkisuudessa

sanaristikko /sˈanarˌistɪkːo/ (n)
korsord, kryss
  sana-arvoitus, peli, jossa ruudukko täytetään kirjaimilla annettujen vihjeiden mukaisesti

sanasota /sˈanasˌota/ (n)
dispyt, ordbyte, polemik
  kiivas väittely

sanasto /sˈanasto/ (n)
vokabulär, ordlista
  kieleen kuuluvat sanat

sanavarasto /sˈanavarˌasto/ (n)
ordförråd
  henkilön tietämyspiiriin kuuluvien ja hallitsemien yksittäisten sanojen muodostama semanttinen kokonaisuus

sandaali /sˈandaːlɪ/ (n)
sandal
  erityisesti jalkapohjaa suojaava päältä avoin jalkine, jota jalkaterän päältä kulkevat hihnat pitävät paikoillaan

sangen /sˈaŋŋen/ (adv)
ganska
  painotuksesta riippuen jonkin verran vahvistava tai lieventävä adverbi; jokseenkin, varsin, hyvin

sangviininen /sˈaŋvɪːnɪnen/ (adj)
sanguinisk
  vilkas, välitön

saniainen /sˈanɪˌainen/ (n)
ormbunksväxt
  mikä tahansa saniaisten alakaareen () kuuluva sanikkaisten laji tai sellaisen yksilö

sanikkainen /sˈanɪkːˌainen/ (n)
ormbunksväxt
  mikä tahansa sanikkaisten kaareen () kuuluva putkilokasvien laji tai sellaisen yksilö

sankari /sˈaŋkarɪ/ (n)
hjälte
  urheita tekoja tekevä henkilö, jota ihaillaan

sankarikoira /sˈaŋkarɪkˌoira/ (n)
hjältehund
  kenneljärjestön myöntämä arvo koiralle, jonka ansiosta yksi tai useampi ihmishenki on pelastunut

sankaruus /sˈaŋkaruːs/ (n)
fjältemod
  se, että on sankari; sankarina oleminen

sanoa /sˈanoa/ (v)
säga
  puhua, lausua ääneen, kommunikoida lähinnä suullisessa muodossa

sanoitus /sˈanoitus/ (n)
sångtext
  laulun tai muun musiikkiesityksen lyriikka

sanoma /sˈanoma/ (n)
bud, budskap, meddelande, underrättelse
  jonkin välittämä viesti tai uutinen

sanomalehti /sˈanomalˌehtɪ/ (n)
tidning, blad
  säännöllisesti, yleensä päivittäin vähintään arkipäivinä ilmestyvä uutisjulkaisu

sanominen /sˈanomɪnen/ (n)
sägande
  sanoa-verbistä muodostettu teonnimi; sanottu asia, kommentti

sanskriitti /sˈanskrɪːtːɪ/ (n)
sanskrit
  (kielitiede) indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: sa), kirjakielenä käytetty Intian klassinen sivistyskieli, suositeltu kirjoitusasu: sanskrit

santarmi /sˈantarmɪ/ (n)
gendarm
  joissakin maissa poliisia vastaava viranomainen tai sen osa

sapeli /sˈapelɪ/ (n)
sabel
  yksiteräinen käyrä miekka

saponiini /sˈaponˌiːnɪ/ (n)
saponin
  mikä tahansa saponiinien ryhmään kuuluva glykosidi

saponiinit /sˈaponˌiːnɪt/ (n)
saponiner
  monimuotoinen ryhmä glykosideihin kuuluvia orgaanisia yhdisteitä

sapoteekki /sˈapotˌeːkːɪ/ (n)
zapotek
  sapoteekkien intiaanikansan jäsen
zapotekiska
  sapoteekkikielien kielikuntaan kuuluva yli 50 kielen kieliryhmä, joka muodostaa ääripäiltään erittäin erilaistuneen murrejatkumon

sappi /sˈapːɪ/ (n)
galla
  sappineste, tummanvihreästä kellertävään, tahmea ja kitkeränmakuinen maksan erittämä ruoansulatukseen liittyvä neste

sappirakko /sˈapːɪrˌakːo/ (n)
gallblåsa
  (anatomia) maksaan kiinnittynyt sappea väkevöivä elin, pussimainen säiliö

sappirakkosyöpä /sˈapːɪrˌakːosˌyøpæ/ (n)
gallblåsecancer
  sappirakosta alkunsa saava syöpätauti

sara /sˈara/ (n)
starr
  sarojen () suvun kasvi; jäykkälehtinen, karkeaa heinää muistuttava kosteikkokasvi, jonka varsi on kolmikulmainen ja kukinnot tähkiä tai erilaisia kerrannaiskukintoja

sarabande /sˈarabˌande/ (n)
saraband
  hidastempoinen espanjalainen seuratanssi 1500-luvulta

sarake /sˈarake/ (n)
kolumn
  kapeahko pystyviivoin rajattu tilikirjan sivun, taulukon, lomakkeen tms. osa, tarpeellisen palstajaon yksikkö

sarana /sˈarana/ (n)
gångjärn
  kiertymisen mahdollistava kiinnike

sardelli /sˈardellɪ/ (n)
sardell
  eräs sillikaloihin kuuluva pienikokoinen kalalaji () tai sen yksilö

sardi /sˈardɪ/ (n)
sard
  (kansallisuus) Sardinian asukas.

sardiini /sˈardɪːnɪ/ (n)
sardin
  sillin sukuinen pieni kala (Clupea pilchardus), joka elää Välimeressä ja itäisessä Atlantissa. Tärkeä talouskala. Sardiiniksi kutsutaan myös joitakin muita kalalajeja.
  öljyyn säilöttyjen kalasäilykkeiden kauppanimi

sardinialainen /sˈardɪnˌialˌainen/ (n)
sardinare
  Pysyvästi Sisiliassa asuva henkilö.

sarja /sˈarja/ (n)
rad
  toisiinsa liittyvistä osista muodostuva kokonaisuus, toistojono

sarjakeltano /sˈarjakˌeltano/ (n)
mångbladig hökfibla
  Suomenkin luonnossa esiintyvä ukonkeltanojen sukuun kuuluva kasvi

sarjakuvalehti /sˈarjakˌuvalˌehtɪ/ (n)
seriemagasin, serietidning
  säännöllisesti ilmestyvä sarjakuvia julkaiseva lehti

sarjarimpi /sˈarjarˌimpɪ/ (n)
blomvass
  (erityisesti) sarjarimpien sukuun kuuluva

sarjatalvikki /sˈarjatˌalvɪkːɪ/ (n)
ryl
  (erityisesti) sarjatalvikkien sukuun kuuluva

sarkofagi /sˈarkofˌaɡɪ/ (n)
sarkofag
  yleensä kivestä tehty säiliö ruumiille tai ruumisarkulle

sarvi /sˈarvɪ/ (n)
horn
  sorkkaeläimillä päästä kasvava luurakenne, jota ne käyttävät tavallisesti taisteluvälineenä. Onttosarvisten sarvissa on pysyvä luuydin, tohlo, jota sarveituppi ympäröi. Varsinaisia sarvia on vain sorkkaeläimillä. Monien muiden eläinlajien vastaavasta pään rakenteesta käytetään samaa nimeä.

sarviapila /sˈarvɪˌapɪla/ (n)
trigonella
  (yleisesti) mikä tahansa sarviapiloiden sukuun () kuuluva hernekasvien laji tai sellaisen yksilö

sarvijaakko /sˈarvɪjˌaːkːo/ (n)
hornbagge, större timmerman, timmerman
  sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriainen (), joka elää heikkokuntoisissa ja kuolleissa männyissä

sarvijäärä /sˈarvɪjˌæːræ/ (n)
långhorning
  hapsenkakkiainen, mikä hyvänsä -heimoon kuuluvista kovakuoriaisista

sarvikuono /sˈarvɪkˌuono/ (n)
noshörning
  Kavioeläimien (Rhinocerotidae)-heimoon kuuluvia eläimiä, joita elää kaksi lajia Afrikassa ja kolme Aasiassa

sarvikuonokas /sˈarvɪkˌuonokas/ (n)
noshornsbagge
  , lehtisarvisten heimoon kuuluva, ruskeanmusta, jopa neljän senttimetrin mittaiseksi kasvava kovakuoriainen, jolla on päässään kookas sarvi

sarvivalas /sˈarvɪvalas/ (n)
narval
  pohjoisilla merialueilla, pääasiassa pohjoisen napapiirin pohjoispuolella, elävä valaslaji (Monodon monoceros)

sataa /sˈataː/ (v)
regna, hagla, snöa
  luonnonilmiö, jossa vettä tippuu pilvistä maahan

sataa lunta /sˈataː lˈunta/ (v)
snöa
  pudota pilvistä lunta maahan

satakieli /sˈatakˌielɪ/ (n)
näktergal
  mikä hyvänsä satakielten sukuun () kuuluva lintu

satakunta /sˈatakˌunta/ (n)
hundratal
  noin sata kappaletta jotain, likimäärin sata

satama /sˈatama/ (n)
hamn
  paikka, jossa laivoja tai veneitä on ankkurissa tai laituriin kiinnitettynä purkamista ja lastausta varten

satama-aallonmurtaja /sˈatamaˈaːllonmˌurtaja/ (n)
hamnpir, hamnvågbrytare
  sataman suojaksi tehty aallonmurtaja, johon saattaa liittyä möljä

satama-allas /sˈatamaˈallas/ (n)
hamnbassäng
  suojaisa sisäsatama, jossa on yleensä ankkuri- ja laituripaikkoja

satamamaksu /sˈatamamˌaksu/ (n)
hamnavgift
  maksu, jonka satama veloittaa sitä käyttävältä alukselta

satanen /sˈatanen/ (n)
hundralapp, hundring
  sadan rahayksikön seteli

satanisti /sˈatanˌistɪ/ (n)
satanist
  satanismin kannattaja

sateenkaari /sˈateːŋkˌaːrɪ/ (n)
regnbåge
  ilmakehän optinen ilmiö, jossa sadepisarat hajoittavat auringon valon spektriksi

sateenkaarikolibri /sˈateːŋkˌaːrɪkolˌibrɪ/ (n)
regnbågsinka
  eräs inkakolibrien sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaariperhe /sˈateːŋkˌaːrɪpˌerhe/ (n)
regnbågsfamilj
  homo- tai lesbovanhempien ja heidän lastensa muodostama perhe; perhe, joissa yksi tai useampi vanhemmista kuuluu seksuaali- tai sukupuolivähemmistöön

sateenkaarirautu /sˈateːŋkˌaːrɪrˌautu/ (n)
regnbågslax
  kala, joka tunnetaan kauppanimellä kirjolohi,

sateenvarjo /sˈateːnvˌarjo/ (n)
paraply
  kädessä pidettävä, taitettava, kankainen suoja sadetta vastaan

sateinen /sˈateinen/ (adj)
regnig
  märkä, sataa paljon

satelliitti /sˈatellˌiːtːɪ/ (n)
satellit
  kappale, joka kiertää toista taivaankappaletta; kiertolainen

saterlandinfriisi /sˈaterlˌandɪnfrˌiːsɪ/ (n)
saterfrisiska
  ainoa elossa oleva itäfriisin (frs) kielen murre, kielitunnus stq

satiainen /sˈatɪˌainen/ (n)
flatlus
  pääasiassa häpykarvoituksessa elävä ihmistäiden heimoon kuuluva täiden laji () tai sen yksilö

satiiri /sˈatɪːrɪ/ (n)
satir
  ilmaisukeino, jota käytetään huvittamaan lukijaa ja samalla kritisoimaan ajan ilmapiiriä ja ihmistä; ironiaa vahvempi ilmaisukeino

sattua /sˈatːua/ (v)
inträffa‎
  (yksipersoonainen + illatiivi) tehdä kipeää, koskea

sattuma /sˈatːuma/ (n)
tillfallighet
  satunnainen tapahtuma

sattumalta /sˈatːumˌalta/ (adv)
av en slump, av en händelse, av en tillfällighet, händelsevis, tillfälligtvis
  sattuman aiheuttamana; ilman erityistä tarkoitusta

sattumus /sˈatːumus/ (n)
tillfallighet
  (ihmisen toiminnasta aiheutuva) suunnittelematon yksittäinen tapaus

satu /sˈatu/ (n)
saga
  sepitetty tarina tai kertomus

satubaletti /sˈatubalˌetːɪ/ (n)
sagobalett
  3–6- tai 3–7-vuotiaille tarkoitettua ohjattua ryhmäliikuntaa

satukirja /sˈatukˌirja/ (n)
sagobok
  satuja kokoava teos

satula /sˈatula/ (n)
sadel
  hevosen (tai aasin tai kamelin) selkään laitettava, yleensä nahkainen, istuinalusta
  polkupyörän tai moottoripyörän istuin
  soittimen otelaudan yläpäässä oleva poikittainen nauhamainen koroke jonka päällä kielet lepäävät (kts. Liite:Kitara)
  teuraseläimen selän takaosa

satulointi /sˈatulˌointɪ/ (n)
sadlande, sadling
  ratsun varustaminen satulalla

saukko /sˈaukːo/ (n)
utter
  saukkojen heimon näätäeläin ()

sauna /sˈauna/ (n)
bastu, sauna
  pieni huone tai rakennus, jossa otetaan löylyä ja peseydytään

saunalyhty /sˈaunalˌyhty/ (n)
bastulykta
  (varsinkin perinteinen, muulla kuin sähköllä toimiva) saunan valaisemiseen käytettävä lyhty

saunamaija /sˈaunamˌaija/ (n)
murgråsugga
  Suomessa yleinen 15–18 mm pitkä, soikea, kiiltäväruskea maasiiralaji ()

saunaosasto /sˈaunaosˌasto/ (n)
bastuavdelning
  asunnon, liikuntatilan, taloyhtiön tai muun vastaavan erillinen osa, jossa on saunahuone, pesuhuone ja pukuhuone

saunoa /sˈaunoa/ (v)
bada bastu, basta
  kylpeä saunassa

saunoja /sˈaunoja/ (n)
bastubadare
  henkilö, joka kylpee saunassa

saurikki /sˈaurɪkːɪ/ (n)
gängel
  mikä tahansa saurikkien suvun () kasvi; Suomessa suvun jäseniä on tavattu vasta 1900-luvulta lähtien

sauropodi /sˈauropˌodɪ/ (n)
sauropod
  -ryhmän dinosaurus. Sauropodit olivat neljällä jalalla kulkevia pitkäkaulaisia kasvissyöjiä, joihin kuuluivat suurimmat koskaan eläneet maaeläimet

sauva /sˈauva/ (n)
stav
  poikkileikkaukseltaan pyöreä, kepin tai tai tangon muotoinen puinen, lasinen, metallinen tms. liki tasapaksu esine

sauvamainen /sˈauvamˌainen/ (adj)
stavformig
  pitkulainen, sauvan muotoinen

sauvolainen /sˈauvolˌainen/ (n)
sagubo
  Pysyvästi Sauvossa asuva henkilö.

savenvalaja /sˈavenvˌalaja/ (n)
krukmakare
  muinaisista ajoista periytyvä käsityöläisammatti, jonka harjoittaja tavallisesti käsillään muokkaa savesta erilaisia käyttö- ja taide-esineitä, jotka valmistuksen loppuvaiheessa poltetaan uunissa käyttöä ja aikaa kestäviksi

savi /sˈavɪ/ (n)
lera, ler
  hienorakeinen epäorgaaninen maalaji

savikka /sˈavɪkːa/ (n)
målla
  savikoiden () suvun kasveja

saviliuske /sˈavɪlˌiuske/ (n)
skiffer
  savi- tai liejukivestä muodostunut, alhaisen asteen metamorfoosin kokenut liuskekivi

savimaa /sˈavɪmaː/ (n)
lerjord, lermark
  savesta muodostuva maalaji

savinen /sˈavɪnen/ (adj)
lerig
  savea sisältävä; saven peittämä

savitavara /sˈavɪtˌavara/ (n)
lergods
  savesta tehty keramiikka

savonlinnalainen /sˈavonlˌinnalˌainen/ (n)
nyslottbo
  Pysyvästi Savonlinnassa asuva henkilö.

savu /sˈavu/ (n)
rök
  aineen palaessa muodostuneiden kaasujen, palokaasujen seos, yleensä sen näkyvä osa

savuke /sˈavuke/ (n)
cigarrett
  hienonnettua tupakkaa sisältävä, ohuella paperilla kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

savukeholkki /sˈavukehˌolkːɪ/ (n)
cigarettmunstycke
  imuke; suukappale, jota varsinkin filtterittömien savukkeiden polttajat ovat käyttäneet savukkeensa pirstaantumista välttääkseen; savukkeenpidike

savulohi /sˈavulˌohɪ/ (n)
rökt lax
  savustamalla ruoaksi kypsennetty lohi, savustettu lohi

savupiippu /sˈavupˌiːpːu/ (n)
skorsten
  talon tulisijan hormin se osa, joka ulottuu ulkokaton yläpuolelle

savusauna /sˈavusˌauna/ (n)
rökbastu
  sauna, jonka puilla lämmitettävässä kiukaassa ei ole savuhormia vaan savu leviää lämmityksen aikana löylyhuoneeseen ja ohjautuu ulos lakeisluukun ja seinässä olevan räppänän kautta

savustaa /sˈavustaː/ (v)
röka
  säilöä ruokaa savun avulla

savusukeltaja /sˈavusukˌeltaja/ (n)
rökdykare
  palomies, joka menee palavaan rakennukseen tyypillisesti sakeaan savuun kävellen

savuton /sˈavuton/ (adj)
rökfri
  sellainen, jossa ei saa polttaa tupakkaa (tilasta, kulkuneuvosta tms.)

seaborgium /sˈeabˌorɡium/ (n)
seaborgium
  synteettinen radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa

sedilji /sˈedɪljɪ/ (n)
cedilj
  (tarke) alapuolinen koukku, kirjaimen alle kirjoitettava tarke, joka näyttää vasemmalle suunnatulta koukulta: [ ¸ ], esimerkiksi liivin kirjaimissa ḑ ja ţ

seepra /sˈeːpra/ (n)
sebra, zebra
  yleisnimi Afrikassa elävälle hevosen sukuiselle mustavalkoraidalliselle kavioeläimelle, jota on kolme lajia: aroseepra, vuoriseepra ja grevynseepra.

seesami /sˈeːsamɪ/ (n)
sesam
  Afrikasta kotoisin oleva yksivuotinen yrtti (Sesamum indicum)

seesaminsiemen /sˈeːsamˌinsiemen/ (n)
sesamfrö
  seesamikasvin siemen, joita käytetään mausteena ja joista puristetaan seesamiöljyä

segmentti /sˈeɡmentːɪ/ (n)
segment
  pisteen, suoran tai tason rajoittama osa kuviosta

seikkailla /sˈeikːailla/ (v)
vara ute äventyr
  kokea jännittävä, usein vaaroja sisältävä matka, seikkailu

seikkailu /sˈeikːailu/ (n)
äventyr
  mielenkiintoinen tai jännittävä matka tai tapahtuma

seimi /sˈeimɪ/ (n)
krubba
  eläinten syöttökaukalo
  jouluseimi

seinä /sˈeinæ/ (n)
vägg
  rakennusten tiloja jakava pystysuora rakenneosa

seinähylly /sˈeinæhˌylly/ (n)
vägghylla
  seinälle kiinnitettävä hylly

seinäjokelainen /sˈeinæjˌokelˌainen/ (n)
östermyrabo
  pysyvästi Seinäjoella asuva henkilö

seinäkello /sˈeinækˌello/ (n)
väggur, väggklocka
  seinällä pidettävä kello

seinämaalaus /sˈeinæmˌaːlaus/ (n)
väggmålning
  maalaus, joka maalataan seinään, kattoon tai muuhun pysyvään rakenteeseen

seinäsammal /sˈeinæsˌammal/ (n)
väggmossa
  (Pleurozium schreberi) eräs sammal, jota käytettiin aikoinaan seinähirsien tilkitsemiseen

seipi /sˈeipɪ/ (n)
stäm
  (Leuciscus leuciscus) makeassa vedessä ja murtovedessä elävä särkikala

seisoa /sˈeisoa/ (v)
stå
  seistä, olla pystyssä

seistä /sˈeistæ/ (v)
stå
  seisoa, olla jaloillaan pystyssä

seiti /sˈeitɪ/ (n)
gråsej, sej
  Jäämeren alueella elävä turskansukuinen kalalaji ()

seitsenottelu /sˈeitsenˌotːelu/ (n)
sjukamp
  yleisurheilulaji, jossa samat kilpailijat kilpailevat seitsemässä eri lajissa ja jonka voittaja selvitetään kokonaispistemäärän perusteella

seittitakiainen /sˈeitːɪtˌakɪˌainen/ (n)
kardborre
  Suomenkin luonnossa esiintyvä takiaisten sukuun kuuluva kasvi

seiväshyppy /sˈeivæshˌypːy/ (n)
stavhopp
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli seivästä apuna käyttäen

sekaisin /sˈekaisɪn/ (adj)
blandad, huller om buller, oklar, omtöcknad, tilltrasslad, varandra
  epäjärjestyksessä

sekajäte /sˈekajˌæte/ (n)
blandsopa
  kierrätykseen kelpaamaton jäte

sekakomissio /sˈekakomˌissɪo/ (n)
blandkommission
  pysyvä tai tilapäinen tiettyyn toimeen nimitettyjen henkilöiden ryhmä, joka koostuu kahden tai useamman valtion edustajista, ja mahdollisesti heitä avustavista asiantuntijoista

sekametsä /sˈekamˌetsæ/ (n)
blandskog
  metsätyyppi, jossa on sekaisin lehti- ja havupuita

sekantti /sˈekantːɪ/ (n)
sekant
  käyrää vähintään kahdessa pisteessä leikkaava suora

sekasorto /sˈekasˌorto/ (n)
kaos
  kaaos; olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys

sekauinti /sˈekauˌintɪ/ (n)
medley
  kilpauinnissa laji, jossa kilpailija ui neljä yhtä pitkää osuutta käyttäen kullakin yhtä muista neljästä uintilajista; lajien keskinäinen järjestys on etukäteen määrätty säännöissä

sekauintiviesti /sˈekauˌintɪvˌiestɪ/ (n)
medleylagkapp
  kilpauinnissa viesti, jossa neljän henkilön joukkueen kukin jäsen ui henkilökohtaisesta sekauinnista poiketen oman osuutensa vain yhtä uintilajia käyttäen; myös lajien keskinäinen järjestys poikkeaa henkilökohtaisesta sekauinnista

sekki /sˈekːɪ/ (n)
check
  paperinen maksuväline, jonka saaja käy lunastamassa sille kirjoitetun summan pankissa

sekoitettu /sˈekoitˌetːu/ (adj)
blandad
  sekaisin laitettu tai saatettu

sekoittaa /sˈekoitːaː/ (v)
blanda
  panna sekaisin niin, että osasia ei voi erottaa toisistaan; yhdistää keskenään; laittaa osaset satunnaiseen järjestykseen; tehdä liikettä, joka muistuttaa sekaisin panevaa liikettä

seksilelu /sˈeksɪlˌelu/ (n)
sexleksak
  väline seksuaalisen nautinnon tuottamiseen

seksiorja /sˈeksɪˌorja/ (n)
sexslav
  seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi joutunut henkilö, jolta on riistetty vapaus

seksisymboli /sˈeksɪsˌymboːlɪ/ (n)
sexsymbol
  henkilö, jota seksikkyytensä vuoksi pidetään ihailtuna ja esikuvana

seksiturismi /sˈeksɪturˌismɪ/ (n)
sexturism
  turismi, johon liittyy paikallisten prostituoitujen käyttöä

seksmanni /sˈeksmannɪ/ (n)
sexman
  asuinalueensa hengellisen ilmapiirin ja kirkon tapojen noudattamisen valvoja

seksologi /sˈeksolˌoɡɪ/ (n)
sexolog
  seksologian tutkija, seksologian asiantuntija

seksologia /sˈeksolˌoɡɪa/ (n)
sexologi
  seksuaalisuutta tutkiva tieteenala

seksti /sˈekstɪ/ (n)
sext
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kuuden sävelaskelen väli, intervalli. Pieni seksti on kahdeksan, suuri seksti yhdeksän puolisävelaskelta

seksuaalinen /sˈeksuˌaːlɪnen/ (adj)
sexuell
  seksuaalisuuteen liittyvä, sukupuolinen

seksuaalinen häirintä /sˈeksuˌaːlɪnen hˈæirɪntæ/ (n)
sexuell trakasseri
  rikos, johon syyllistyy se, joka kohdistaa toiseen seksuaalisväritteistä käyttäytymistä, johon tämä ei ole antanut hyväksyntäänsä ja jonka tämä kokee vastenmielisenä; tuomittavuus edellyttää tahallisuutta

seksuaalisesti /sˈeksuˌaːlɪsˌestɪ/ (adv)
sexuellt
  seksuaalisella tavalla

seksuaalisuus /sˈeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
sexualitet
  seksualiteetti, sukupuolivietti ja siihen liittyvä käyttäytyminen ja tunteet

sektorirahasto /sˈektorˌirahˌasto/ (n)
branschfond
  sijoitusrahasto, joka sijoittaa tietyillä toimialoilla toimiviin yrityksiin

sekunti /sˈekuntɪ/ (n)
sekund
  minuutin 60. osa; ajan SI-järjestelmän mukainen perusyksikkö (tunnus s), jonka määritelmä fysiikassa on: 9 192 631 770 kertaa sellaisen säteilyn jaksonaika, joka vastaa Cs-133-atomin siirtymää perustilan ylihienorakenteen kahden energiatason välillä
  länsimaisessa säveljärjestelmässä yhden sävelaskeleen väli, intervalli
bågsekund
  tasokulman yksikkö, kaarisekunti. 1/60-osa kaariminuutista
sekund, ögonblick
  hetki

sekä että /sˈekæ ˈetːæ/ (adv)
både och
  molemmat

selain /sˈelain/ (n)
webbläsare
  tietokoneohjelma, jolla käyttäjä voi ladata ja katsella HTML-muotoisia tiedostoja

selata /sˈelata/ (v)
bläddra, ögna igenom
  käydä nide summittaisesti läpi, esimerkiksi etsien jotain tiettyä tai katsoen vain kuvat

seleeni /sˈeleːnɪ/ (n)
selen
  alkuaine, jolla on kaksi allotrooppista muotoa, myrkyllinen epämetalli tai metallinen "harmaa seleeni"

selibaatti /sˈelɪbˌaːtːɪ/ (n)
celibat#Ruotsi, celibat
  pidättäytyminen avioliitosta

selitys /sˈelɪtys/ (n)
förklaring, beskrivning, orsak, ursäkt
  yksinkertainen, ymmärrettävä selvitys jostain tapahtumasta tai tekstistä

selkeä /sˈelkeæ/ (adj)
klar
  selvä, hyvin näkyvissä olevissa (myös kuvainnollisesti)
  säästä, kun taivaalla ei juurikaan ole pilviä

selkouni /sˈelkounɪ/ (n)
klardröm
  uni, jota nähdessään henkilö tiedostaa olevansa unitilassa

selkä /sˈelkæ/ (n)
rygg
  ruumiin takaosa pakaroiden ja niskan välissä
höjdrygg, höjsträcning
  (maantiede) järven tai meren ulappa
fjärd
  (maantiede) selänne

selkäevä /sˈelkæˌevæ/ (n)
ryggfena
  (anatomia) kalan tai valaan selän suurin evä

selkäjänteinen /sˈelkæjˌænteinen/ (n)
ryggsträng
  (eläintiede) eläinkunnan pääjako, jonka lajeilla on ainakin alkeellisessa kehitysvaiheessa selkäjänne.

selkäranka /sˈelkærˌaŋka/ (n)
ryggrad
  selkärankaisen eliön kehon luusta rakentunut ylävartalon tuki

selkärankainen /sˈelkærˌaŋkainen/ (n)
ryggradsdjur
  selkärankainen eläin

selkäydin /sˈelkæydɪn/ (n)
ryggmärg
  selkärangan sisällä suojaisassa putkessa sijaitseva hermoston osa

sellainen /sˈellainen/ (adj)
sådan
  sen kaltainen

sellakka /sˈellakːa/ (n)
schellack
  Kerria lacca -hyönteislajin naarasyksilöiden erittämä hartsi, jota voidaan käyttää monin tavoin varsinkin pintakäsittelyaineena eri materiaaleille ja jopa elintarvikkeille

selleri /sˈellerɪ/ (n)
selleri
  ruokaselleri, , eurooppalainen monimuotoinen viljelyskasvi, josta meillä kasvatetaan juureksena käytettävää mukulaselleriä ja salaatteihin soveltuvaa lehtiselleriä

sello /sˈello/ (n)
cello, violoncell
  toiseksi matalaäänisin perinteiseen sinfoniaorkesteriin kuuluva jousisoitin

selluloosa /sˈellulˌoːsa/ (n)
cellulosa
  pitkäketjuinen glukoosimolekyyleistä koostuva hiilihydraatti, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä

sellutehdas /sˈellutˌehdas/ (n)
cellulosafabrik
  tuotantolaitos, jossa kuitupuusta valmistetusta puuhakkeesta valmistetaan keittämällä ja kemikaalien avulla sellua, josta voidaan edelleen jalostaa paperia tai kartonkia

selootti /sˈeloːtːɪ/ (n)
zelot
  Raamatussa mainitun, roomalaisia vastustaneen juutalaisen ryhmittymän jäsen

selventää /sˈelventæː/ (v)
förtydliga, klargöra
  tehdä selvemmäksi, ymmärrettävämmäksi

selvittää /sˈelvɪtːæː/ (v)
tillrättalägga
  laittaa järjestykseen, avata solmu tai takku

selvitys /sˈelvɪtys/ (n)
rapport, förklaring
  selonteko

selviytyä /sˈelviytˌyæ/ (v)
klara ut
  selvitä, päästä onnistuneesti jostakin eteenpäin

selvä /sˈelvæ/ (adj)
tydlig
  helposti erottuva, helposti havaittava, helposti tunnistettava
  ilmeinen, kiistaton

sementti /sˈementːɪ/ (n)
cement
  kalkkikivestä valmistettu rakennusmassa joka veteen sekoitettuna kovettuu ilmassa, käytetään laastina ja betonin valmistukseen

seminaari /sˈemɪnˌaːrɪ/ (n)
seminarium
  esitelmistä ja keskustelusta koostuva tilaisuus; esitelmien sarja
  yliopiston kurssi, jossa laaditaan ja esitellään tieteellinen tutkimusharjoitus
  pappien koulutuslaitos
  (historiallinen) opettajanvalmistuslaitos

seniili /sˈenɪːlɪ/ (adj)
senil
  olemukseltaan vanha, vanhuudenhöperö, vanhuudenheikko

sensuuri /sˈensuːrɪ/ (n)
censur
  valtion ennakkotarkastus painotuotteille ja muulle medialle

sentrumi /sˈentrumɪ/ (n)
centrum
  keskus, keskipiste

senttimetri /sˈentːɪmˌetrɪ/ (n)
centimeter
  metrin sadasosa, tunnus cm

seos /sˈeos/ (n)
blandning
  kahden tai useamman aineen yhdistelmä, jonka seoskomponentit eivät ole kemiallisesti sitoutuneita toisiinsa

sepelhanhi /sˈepelhˌanhɪ/ (n)
prutgås
  höyhenpeitteeltään mustanruskean ja valkean kirjava pieni ja lyhytnokkainen hanhi, jonka kaulassa on valkea seppele

sepikkä /sˈepɪkːæ/ (n)
halvknäppare
  sepiköiden heimon () kovakuoriainen

sepitteellinen /sˈepɪtːˌeːllɪnen/ (adj)
fiktiv
  (tarinasta) keksitty; ei todella tapahtunut

sepivä /sˈepɪvæ/ (adj)
omslutande
  sellainen, joka kasvaa kasvin varren ympärillä suoraan ilman, että välissä on ruotia

seppele /sˈepːele/ (n)
krans
  oksista, kukista tai vastaavista punottu koristeellinen vanne, joka voi olla esimerkiksi päässä pidettävä tai oveen ripustettava

seppä /sˈepːæ/ (n)
smed
  metallista esineitä takoen tai valaen valmistava käsityöläinen
knäppare
  seppien heimon () kovakuoriainen

septimi /sˈeptɪmɪ/ (n)
septim, septima
  länsimaisessa säveljärjestelmässä seitsemän sävelaskelen väli, intervalli. Pieni septimi on kymmenen, suuri septimi yksitoista puolisävelaskelta

serafi /sˈerafɪ/ (n)
seraf
  Vanhassa testamentissa mainittuja kuusisiipisiä enkeleitä

serbia /sˈerbɪa/ (n)
serbiska
  serbian kieli (kielitunnus: sr), indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli

serbokroaatti /sˈerbokroˌaːtːɪ/ (n)
serbokroatiska
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli, jota puhutaan Serbiassa, Kroatiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Montenegrossa. (Kielitunnus= sh)

seremonia /sˈeremˌonɪa/ (n)
ceremoni
  juhlallinen rituaali

serenadi /sˈerenˌadɪ/ (n)
serenad
  laulaen tai soittaen esitetty lemmentervehdys (usein illalla rakastetun ikkunan alla)

serendipisyys /sˈerendˌipɪsyːs/ (n)
serendipitet
  sattumalta tapahtunut oivallus; onnenpotku, sattumalta uuteen keksintöön tai löydökseen johtava havainto

seriffi /sˈerɪffɪ/ (n)
sheriff
  paikallinen, yleensä piirikunnan alueen vaalilla valittu poliisitointa hoitava viranomainen Yhdysvalloissa

serkku /sˈerkːu/ (n)
kusin
  isän tai äidin sisaren tai veljen lapsi

serotoniini /sˈerotonˌiːnɪ/ (n)
serotonin
  eräs keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. mielialaan

serpentiini /sˈerpentˌiːnɪ/ (n)
serpentin
  tiukaksi rullaksi kääritty paperinen nauha, joka ilmaan heitettäessä tavallisesti poksahtaen kiertyy näyttävästi auki

sesonkiaika /sˈesoŋkɪˌaika/ (n)
säsong
  tavallista kiireisempi aika vuodesta

sessiili /sˈessɪːlɪ/ (adj)
fastsittande, sessil
  alustaansa pysyvästi kiinnittynyt, paikoillaan kasvava

setaaniluku /sˈetaːnˌiluku/ (n)
cetantal
  polttoaineen syttymisherkkyyttä ilmaiseva luku

seteli /sˈetelɪ/ (n)
sedel
  yksittäinen paperinen tai joskus muovinen maksuväline tiettyä valuuttaa, seteliraha; myös alennus- tai muusta lipukkeesta

setri /sˈetrɪ/ (n)
ceder
  mäntykasveihin kuuluvia havupuita ()

setä /sˈetæ/ (n)
farbror, onkel
  isän veli (eräissä murteissa myös äidin)

seuraava /sˈeuraːva/ (adj)
nästa, följande
  järjestyksessä välittömästi jälkeen tuleva

seuraeläin /sˈeuraelæin/ (n)
sällskapsdjur
  seuran vuoksi pidetty kotieläin, jolla ei ole taloudellista merkitystä

seurakunta /sˈeurakˌunta/ (n)
församling
  paikallinen uskonnollinen yhteisö, jolla on yleensä yksi kokoontumispaikka

seuralainen /sˈeuralˌainen/ (n)
följeslagare
  seurana tai seurassa olija; kumppani, mukana kulkija

seurata /sˈeurata/ (v)
följa
  kulkea jäljessä tai mukana

seuraus /sˈeuraus/ (n)
konsekvens, följd, resultat, följdverkan
  jostain aiheutuva tilanne tai tapahtuma, tulos

seurustella /sˈeurustella/ (n)
umgås
  oleskella ja keskustella, olla sosiaalisessa kanssakäymisessä, toisten ihmisten seurassa
gå ut med, träffa
  olla avioliittoon tai vastaavaan vakituiseen yhteiselämään tähtäävässä parisuhteessa

seurustelu /sˈeurustˌelu/ (n)
umgänge
  ihmisten välinen kanssakäyminen ja siihen liittyvä ajatustenvaihto ja muut sosiaaliset toiminnot

seutu /sˈeutu/ (n)
bygd, trakt
  laajahko, tarkemmin määrittelemätön, maantieteellinen alue

seutukunta /sˈeutukˌunta/ (n)
ekonomisk region
  Suomessa aluehallinnollinen yksikkö, jota käytetään työ- ja elinkeinoministeriön aluepoliittisen tukialuejaon perusalueena; koostuu muutamasta samassa maakunnassa sijaitsevasta kunnasta

seutulippu /sˈeutulˌipːu/ (n)
regionbiljett
  lippu, joka oikeuttaa matkustamiseen julkisessa kulkuvälineessä useamman alueen sisällä

shakki /ʃˈakːɪ/ (n)
schack
  lautapeli, jossa kaksi pelaajaa siirtävät vuorotellen omia nappuloitaan 8×8 ruudun kokoisella tavallisesti mustavalkoisella shakkilaudalla; shakkipeli
  shakkipelin tilanne, jossa jokin nappula uhkaa lyödä vastustajan kuninkaan

shakkikello /ʃˈakːɪkˌello/ (n)
schackklocka, schackur
  kello koostuu kahdesta rinnakkaisesta kellosta, joilla mitataan kummankin pelaajan omiin siirtoihinsa käyttämää kokonaisaikaa.

shakkilauta /ʃˈakːɪlˌauta/ (n)
schackbräde
  shakkipelin pelialustana käytettävä neliömäinen 64:stä vuorotellen valkeasta ja mustasta ruudusta muodostuva pelilauta, jonka ruudut merkitään pystysuoria linjoja osoittavilla kirjaimilla ja vaakasuoria linjoja osoittavilla numeroilla

shakkinappula /ʃˈakːɪnˌapːula/ (n)
schackpjäs
  shakki-pelin nappula, joko sotilas, torni, ratsu eli hevonen, lähetti, kuningas tai kuningatar

siamilainen kaksonen /sˈiamɪlˌaineŋ kˈaksonen/ (n)
siamesisk tvilling
  toinen samanmunaisista kaksosista, jotka eivät ole solunjakautumisessa kasvaneet irti toisistaan

siankuonolepakko /sˈiaŋkˌuonolepˌakːo/ (n)
trynfladdermus
  kimalaislepakko (Craseonycteris thonglongyai), eräs pienlepakoihin kuuluva lepakkojen laji

siankärsämö /sˈiaŋkˌærsæmø/ (n)
röllika
  valkeakukkainen, maarönsyjä kasvattava, ryydintuoksuinen niittyjen kukka (Achillea millefolium).

sianliha /sˈianlˌiha/ (n)
fläsk
  sian liha

sianlihakastike /sˈianlˌihakˌastɪke/ (n)
fläsksås
  sianlihaa sisältävä ruskea kastike

sianpuolukka /sˈiampˌuolukːa/ (n)
mjölon
  Suomessa melko yleinen kanervakasvi,

siansaksa /sˈiansˌaksa/ (n)
rotvälska
  tuntematon tai oudolta kuulostava vieras kieli, mongerrus, josta on vaikea saada selvää

sibylla /sˈibylla/ (n)
sibylla
  muinaisessa Kreikassa ja Roomassa jumalallisen hurmoksen vallassa toimivia naisennustajia, jotka toimivat oraakkeleina

sidonnainen /sˈidonnˌainen/ (adj)
bunden
  lakien, määräysten, tapojen, tottumusten, olosuhteiden yms. sitoma, rajoittama tai määräämä

sidonnaisuus /sˈidonnˌaisuːs/ (n)
bundenhet
  yksilön asioihin suhtautuminen kulttuurin, tapojen ja lakien luomissa puitteissa

sidos /sˈidos/ (n)
band
  kemiallinen sidos; kemiallisia yhdisteitä koossa pitävä voima

siellä /sˈiellæ/ (adv)
där
  etäällä olevassa, suhteellisen laajassa tai epätarkasti määritellyssä paikassa, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt. siinä

sieltä /sˈieltæ/ (adv)
därifrån
  etäällä olevasta, suhteellisen laajasta tai epätarkasti määritellystä paikasta, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt.

sielu /sˈielu/ (n)
själ
  tekijä, jota pidetään ihmisen, joskus myös muiden elollisten olentojen, tajunnan, psyyken ja elämän ylläpitäjänä, ja jonka usein uskotaan jatkavan olemassaoloaan kuoleman jälkeen
  henkilö

siemen /sˈiemen/ (n)
frö, anlag
  suvullisesti lisääntyvän kasvin alkio

siemenkuori /sˈiemeŋkˌuorɪ/ (n)
fröskal
  (kasvianatomia) siemenaiheen kalvoista kehittynyt siemenen alkiota ja siemenvalkuaista suojaava kuori

siemens /sˈiemens/ (n)
siemens
  konduktanssin (sähköisen johtavuuden) SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus S)

siemenvesi /sˈiemenvˌesɪ/ (n)
matarvatten
  vesipumpussa männän tiivistämiseksi tarvittava pieni vesimäärä

sienestäjä /sˈienestˌæjæ/ (n)
svampplockare
  sienten maanpäällisiä osia eli itiöemiä ruoaksi keräävä henkilö

sienet /sˈienet/ (n)
svampar
  eliökunta ; sienikunta

sieni /sˈienɪ/ (n)
svamp
  sienen ulkoilmaan, usein maanpinnalle, kasvattama itiöemä
  (sienitiede) jokin pääluokan Fungi itiöitä tuottava lehtivihreätön aitotumallinen eliö

sienipilvi /sˈienɪpˌilvɪ/ (n)
svampmoln
  voimakkaan räjähdyksen, erityisesti ydinräjähdyksen, aiheuttama sienenmuotoinen pilvi

sienitiede /sˈienɪtˌiede/ (n)
mykologi
  biologian haara, joka tutkii sieniä

sierain /sˈierain/ (n)
näsborre
  nenän alta ulkopuolelta nenäonteloon johtava kanava

sietää /sˈietæː/ (v)
fördra
  pystyä tulemaan toimeen jnk yl. kielteisen kanssa

sievä /sˈievæ/ (adj)
nätt
  kaunis ja ihana

sifaka /sˈifaka/ (n)
sifaka
  Madagaskarilla eläviä sifakoiden suvun () indrejä

signeerata /sˈiɡneːrˌata/ (v)
signera
  liittää teokseen signeeraus

sihteeri /sˈihteːrɪ/ (n)
sekreterare
  toimistotyön ammattilainen, jonka työhön kuuluu erilaisten asioiden hoitaminen

sihteerilintu /sˈihteːrɪlˌintu/ (n)
sekreterarfågel
  , Afrikan savanneilla elävä kotkan kokoinen pitkäkoipinen käärmeitä syövä petolintu

sihteeristö /sˈihteːrˌistø/ (n)
sekretariat
  sihteerit, sihteerikunta

siideri /sˈiːderɪ/ (n)
cider
  alkoholijuoma, joka valmistetaan käymismenetelmällä omenamehusta

siika /sˈiːka/ (n)
sik
  lohikaloihin kuuluva ryhmä Coregonus-suvun kaloja. Lajeja on useita, joista osa on vaelluskaloja. Parvikala, joka elää joissa, järvissä ja merissä. Suomessa tärkeä talouskala.

siikaislainen /sˈiːkaislˌainen/ (n)
siikaisbo
  Pysyvästi Siikaisissa asuva henkilö.

siili /sˈiːlɪ/ (n)
igelkott
  piikikäs talviunta nukkuva hyönteissyöjä (). Suomessa esiintyy ainoastaan eurooppalainen siili ()

siilit /sˈiːlɪt/ (n)
igelkottdjur
  eräs istukkanisäkkäisiin kuuluva selkärankaisten heimo ()
igelkottar
  yksi edellisen alaheimoista: varsinaiset siilit ()

siimaeliö /sˈiːmaˌelɪø/ (n)
flagellat
  siimaeliöihin (-ryhmä) kuuluva yksisoluinen eliö, jolla on solussaan yksi tai useampia siimoja

siipi /sˈiːpɪ/ (n)
vinge, flygel
  lintujen ja hyönteisten lentämiseen käyttämä elin

siipikarja /sˈiːpɪkˌarja/ (n)
fjäderfä
  lihan, munan tai muun hyödykkeen tuotantoon käytettävät linnut

siippa /sˈiːpːa/ (n)
läderlapp
  eräitä lepakkoja (-heimo)

siira /sˈiːra/ (n)
gråsugga, tånglöss
  kuoriäyriäisiin kuuluvia eläimiä, joilla on litteä, kilpimäinen ja kahdeksaan jaokkeeseen jaettu ruumis ()

siirtolapuutarha /sˈiːrtolapˌuːtarha/ (n)
koloniträdgård
  yksityishenkilöille vuokrattavista puutarhatonteista koostuva kylämäinen alue

siirtolohkare /sˈiːrtolˌohkare/ (n)
erratisk block, flyttblock
  (geologia) erityisen iso kivi, jonka jääkauden aikainen mannerjäätikkö on kuljettanut mukanaan usein kauaksi emokalliosta

siirtolupa /sˈiːrtolˌupa/ (n)
förflyttningstillstånd
  tilapäistä rekisteröintiä vastaava lupa, jonka viranomainen hakemuksesta myöntää ajoneuvon siirtämiseksi määrättyä tarkoitusta varten paikasta toiseen

siirtopakko /sˈiːrtopˌakːo/ (n)
dragtvång
  tilanne, jossa pelaajan on pakko tehdä siirto, vaikka se huonontaa hänen asemaansa (ja siirtämättä jättäminen, jos niin voisi tehdä, ei huonontaisi)

siirtoväki /sˈiːrtovˌækɪ/ (n)
evakuerade, förflyttade
  Sotatoimien, alueluovutusten tai alueen vuokraamisen vuoksi kotipaikkakunnaltaan muualle saman maan alueelle siirtymään joutunut väestö. Nimitystä käytetään erityisesti Suomessa toisen maailmansodan vuoksi muuttamaan joutuneista ihmisistä.

siirtymäaika /sˈiːrtymæˌaika/ (n)
övergångstid
  vaiheittaisen muutoksen ajanjakso, joka alkaa muutetun tai uuden säädöksen, ohjeen tai sopimuksen voimaantulosta ja päättyy määrätyn ajan kuluttua, jolloin uusi tai muutettu asia otetaan kokonaan käyttöön

siirtymäsäännös /sˈiːrtymæsˌæːnnøs/ (n)
övergångsbestämmelse
  säädöksen säännös, jossa säädetään menettelyssä prosessissa, joka alkaa ennen säädöksen muuttumista ja päättyy säädöksen muuttumisen jälkeen

siirtää /sˈiːrtæː/ (v)
flytta, porta, röra överföra portera
  vaihtaa jnk paikkaa

siis /sˈiːs/ (adv)
alltså, således, följaktligen
  näin ollen, tämän johdosta

siiseli /sˈiːselɪ/ (n)
sisel
  mikä tahansa siiselien sukuun () kuuluva oravien heimon laji tai sellaisen yksilö
  erityisesti lännensiiseli ()

siiselit /sˈiːselɪt/ (n)
sislar
  yksi oravien heimon jyrsijöiden suvuista ()

siisti /sˈiːstɪ/ (adj)
schysst
  kiva, makee

siitin /sˈiːtɪn/ (n)
penis, manslem
  (elimistö) urospuolen sukupuolielin; penis

siitos /sˈiːtos/ (n)
avel
  siittämisen tai siittymisen tapahtuma

siitoseläin /sˈiːtoselæin/ (n)
avelsdjur
  eläinyksilö, jonka jälkeläisiä käytetään eläinkannan lisäämiseen tai uudistamiseen

siitosori /sˈiːtosˌorɪ/ (n)
avelshingst
  hyväsukuinen hevonen, jota käytetään jalostukseen

siivetön /sˈiːvetøn/ (adj)
vinglös
  sellainen, jolla ei ole siipiä

siivetönruokki /sˈiːvetˌønruokːɪ/ (n)
garfågel
  sukupuuttoon kuollut ruokkien heimon lintu ()

siivilä /sˈiːvɪlæ/ (n)
sil
  varrellinen astia, jossa on pienen pieniä reikiä, joiden läpi osa astiaan laitettavasta aineesta siivilöityy muun osan jäädessä astiaan

siivo /sˈiːvo/ (adj)
hyfsad
  siisti

siivota /sˈiːvota/ (v)
städa
  tehdä siistiksi, poistaa lika tai roskat

siivous /sˈiːvous/ (n)
städning
  paikkojen puhdistaminen/siistiminen/järjestäminen, siivoamisen toteutus

siivouskomero /sˈiːvouskˌomero/ (n)
städskrubb
  komero, jossa säilytetään pölynimuria ja muita siivousvälineitä

sijainti /sˈijaintɪ/ (n)
läge, belägenhet
  paikka, missä jokin on fyysisesti

sijaintipaikka /sˈijaintɪpˌaikːa/ (n)
belägenhet
  paikka, jossa jokin tai jotakin sijaitsee us. pitkäaikaisesti tai pysyvästi

sijaisuus /sˈijaisuːs/ (n)
vikariat
  se, että jollakulla on sijainen; se, että on sijainen

sijaita /sˈijaita/ (v)
ligga, vara belägen
  olla sijoittuneensa, olla jossakin paikassa (yleensä enemmän tai vähemmän pysyvästi)

sijamuoto /sˈijamˌuoto/ (n)
kasus
  sija, yksi nominien taivutuskategorioista (muita ovat luku ja suku); käytetään myös muiden sanaluokkien, kuten adverbien ja verbien, nominaalimuodoille

sijata /sˈijata/ (v)
bädda
  laittaa vuode nukkumakuntoon t. vuodevaatteet ojennukseen nukkumisen jäljiltä

sijoittaa /sˈijoitːaː/ (v)
placera
  panna, asettaa esine, tms. paikalleen

sijoituspolitiikka /sˈijoitˌuspolɪtˌiːkːa/ (n)
investeringsinriktning, placeringsinriktning
  sijoituskohteiden valinnassa noudatetut menettelytavat

sijoitusrahasto /sˈijoitˌusrahˌasto/ (n)
investeringsfond, placeringsfond
  rahastoyhtiön yleisölle tarjoama rahasto, joka sijoittaa siihen sijoitettuja varoja rahastonhoitajan valitsemiin sijoituskohteisiin; siihen sijoittaneet omistavat sen omistustensa suhteessa; eräs sijoitusmuoto

sijoitusrahastotoiminta /sˈijoitˌusrahˌastotˌoimɪnta/ (n)
fondverksamhet
  varojen hankinnan sijoitusrahastoon, niiden sijoittamisen ja näihin toimiin liittyvän hallinnoinnin muodostama kokonaisuus

sijoitustoiminta /sˈijoitˌustoimˌinta/ (n)
investeringsverksamhet, placering, placering av fondmedlen, placeringsverksamhet
  varojen sijoittaminen sijoituskohteisiin tietyn sijoituspolitiikan mukaisesti

sika /sˈika/ (n)
svin, gris
  kotieläimenä kasvatettava sorkkaeläin, jota käytetään lihan tuotantoon ja jota pidetään yleensä sikalan karsinassa eli läävässä

sikainfluenssa /sˈikainfluˌenssa/ (n)
svininfluensa
  influenssaviruksen aiheuttama hengitystiesairaus, jonka aiheuttaja on eräs lintuinfluenssaviruksen muunnos, A-tyypin influenssavirus, joka kuuluu ortomyksoviruksiin

sikari /sˈikarɪ/ (n)
cigarr
  kokonaisilla tupakanlehdillä kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

sikiö /sˈikɪø/ (n)
foster
  monisoluisten eläinten kehitysaste ennen syntymistä

sikotauti /sˈikotˌautɪ/ (n)
påssjuka, parotit
  virustauti jolle on tyypillistä sylkirauhasten turpoaminen

siksi /sˈiksɪ/ (adv)
därför
  sen vuoksi, sen takia

sikuri /sˈikurɪ/ (n)
vägvårda
  eräs Euraasiassa luonnonvaraisena kasvava asterikasvien laji () tai sen yksilö

silakka /sˈilakːa/ (n)
strömming
  Itämeressä elävä sillin alalaji , tärkeä talouskala

silava /sˈilava/ (n)
fläsk, späck
  sian nahanalainen rasvakudos, johon lihaa leikattaessa jää myös lihaa

silityslauta /sˈilɪtˌyslauta/ (n)
strykbräda
  vaatteiden silittämiseen tarkoitettu tyypillisesti siirrettävä yl. pehmustettu työtaso

silitysrauta /sˈilɪtˌysrauta/ (n)
strykjärn
  sähköllä tai aiemmin hellalla tai hiilten avulla kuumennettava väline, jonka metallinen pohja kuumennetaan ja jolla sitten tasoitetaan vaatteiden ryppyjä

silkki /sˈilkːɪ/ (n)
silke, siden
  silkkiäistoukan erittämä kuitu, silkkikuitu
siden, silke
  silkkikuidusta valmistettu kangas, silkkikangas

silli /sˈillɪ/ (n)
sill
  pohjoisissa merissä elävä parvikala , joka on samaa kalalajia kuin Itämeressä elävä silakka; käytetään paljon maustekalana.

sillihapero /sˈillɪhˌapero/ (n)
sillkremla
  , haperoiden () sukuun kuuluva sienilaji tai sen yksilö

sillikuningas /sˈillɪkunˌiŋŋas/ (n)
havsmusfisk
  mikä tahansa sillikuninkaiden heimoon () kuuluva sillikuningaskalojen laji tai sellaisen yksilö
havsmus
  edelliseen kuuluva laji () tai sen yksilö

sillikuninkaat /sˈillɪkunˌiŋkaːt/ (n)
havsmusfiskar
  yksi sillikuningaskalojen lahkon () heimoista ()

sillit /sˈillɪt/ (n)
sillfiskar
  yksi sillikalojen lahkon heimoista ()

silloin /sˈilloin/ (adv)
då
  (ajan adverbi) varhemmin tapahtuneeseen liittyvänä tai aikaisemmin puheena olleena ajankohtana; sillä kertaa, sen ajan, sinä aikana

silloinen /sˈilloinen/ (adj)
dåvarande, då rådande, dåtida
  silloin olemassa ollut tai oleva

sillä /sˈillæ/ (adv)
ty, för
  sen vuoksi, siitä syystä, sen tähden, siksi

sillä aikaa /sˈillæ ˈaikaː/ (adv)
medan
  sinä aikana, sen aikana, saman aikaisesti

silmiinpistävä /sˈilmɪːmpˌistævæ/ (adj)
påfallande
  huomiota herättävä

silminnähtävä /sˈilmɪnnˌæhtævæ/ (adj)
ögonskenlig uppenbar tydlig
  nähtävissä oleva silmillä nähtävä

silmitön /sˈilmɪtøn/ (adj)
hänsynslös, blind, oförsynt, ohöljd
  raivoisa, vimmattu

silmus /sˈilmus/ (n)
ögla
  langasta tehty tai muu silmukka tai lenkki; reiän vahvike tai lujike

silmä /sˈilmæ/ (n)
öga
  ihmisen tai eläimen kuvan aistimiseen pystyvä elin, joka mahdollistaa näköaistin

silmäke /sˈilmæke/ (n)
hölja
  kohta, jossa vesisuoni tulee maanpinnalle

silmälasikäärme /sˈilmælˌasɪkˌæːrme/ (n)
glasögonorm
  Etelä-Aasian savanneilla elävä myrkyllinen käärme

silmälasinsanka /sˈilmælasˌinsaŋka/ (n)
båge, glasögonbåge
  silmälasien korvan päälle ulottuva osa, joka pitää silmälasit päässä

silmälasit /sˈilmælasɪt/ (n)
glasögon, brillor
  silmien liki- tai kaukonäköisyyden tai hajataiton korjaamiseksi silmien edessä pidettävät lasiset tai muoviset optiset linssit yhtenäisessä kehyksessä

silmäluomi /sˈilmælˌuomɪ/ (n)
ögonlock
  silmän päällä liikkuva suojaava ihopoimu

silmälääkäri /sˈilmælˌæːkærɪ/ (n)
ögonläkare
  lääkäri, joka tutkii silmiä ja niiden sairauksia

silmämitta /sˈilmæmˌitːa/ (n)
ögonmått
  näköhavaintoon perustuva arvio

silmämuna /sˈilmæmˌuna/ (n)
ögonglob
  ihmisen silmän kolmesta kalvosta muodostuva pallomainen silmäkuopassa liikkuva rakennekokonaisuus

silmänruoka /sˈilmænrˌuoka/ (n)
ögongodis
  silmälle miellyttävä asia

silmänräpäys /sˈilmænræpæys/ (n)
ögonblick
  hyvin lyhyt aika

silmänvalkuainen /sˈilmænvˌalkuˌainen/ (n)
ögonvita
  silmän valkoinen osa

silmäripsi /sˈilmærˌipsɪ/ (n)
ögonfrans
  silmäluomen reunassa kasvava jäykkä ihokarva

silmätulehdus /sˈilmætulˌehdus/ (n)
ögoninflammation
  yhteisnimitys useille tulehduksellisille sairauksille, joille on yhteistä se, että niiden sijainti on ainakin osittain silmässä

siloneula /sˈilonˌeula/ (n)
havsnål
  (Nerophis ophidion) eräs pitkulainen putkisuukala

siloviholainen /sˈilovˌiholˌainen/ (n)
trädgårdsrödmyra
  eräs viholaisten sukuun kuuluva muurahaisten laji () tai sen yksilö

silposuoninen /sˈilposˌuonɪnen/ (adj)
parallellnervig
  (lehdestä) jonka pääsuonet kulkevat rinnakkain laidan suuntaisesti lehden pituudelta

silputa /sˈilputa/ (v)
hacka
  leikata pieniksi palasiksi

silta /sˈilta/ (n)
bro
  rakennelma, joka mahdollistaa kulun jonkin esteen, tavallisesti veden yli

silti /sˈiltɪ/ (adv)
ändå
  siitä huolimatta

siluetti /sˈiluˌetːɪ/ (n)
siluett
  ääriviivakuva, varjokuva

sima /sˈima/ (n)
mjöd
  sitrushedelmästä, tavallisesti keitettyyn veteen laitetuista sitruunaviipaleista, ja sokerista hiivakäymisellä valmistettu juoma

simonia /sˈimonˌia/ (n)
simoni
  kirkollisten virkojen myyminen

simpanssi /sˈimpanssɪ/ (n)
schimpans
  Keski-Afrikassa esiintyvä ihmisapinoihin kuuluva laji, ihmisen lähisukulainen ()

simppu /sˈimpːu/ (n)
simpa
  Cottidae-heimon pohjakaloja

simpukka /sˈimpukːa/ (n)
mussla
  joukko makeassa tai suolaisessa vedessä eläviä nilviäisiä, joilla on kaksiosainen saranoitu kova kuori ja liikkumiseen tarvittava jalka ()

simuloida /sˈimulˌoida/ (v)
simulera
  mallintaa, jäljitellä

simvastatiini /sˈimvastatˌiːnɪ/ (n)
simvastatin
  statiineihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään sekä LDL-kolesterolin suhteellisen osuuden pienentämiseen veressä että ateroskleroosin etenemisen hidastamiseen

sinappi /sˈinapːɪ/ (n)
senap
  (kasvitiede) sinappikasvi

sinappikasvi /sˈinapːɪkˌasvɪ/ (n)
senap
  (kasvitiede) sinappi, joukko (Sinapis)-suvun ja eräitä (Brassica)-suvun keltakukkaisia ristikukkaiskasveja, joiden siemenistä tehdystä jauheesta valmisteaan mausteena käytettyä tahnamaista sinappia

sinekyyri /sˈinekˌyːrɪ/ (n)
sinekur
  helppo työ, laiskanvirka

single /sˈiŋle/ (n)
singel
  albumia lyhyempi äänite, joka koostuu enintään muutamasta kappaleesta

sini /sˈinɪ/ (n)
sinus
  sini-funktio, eräs trigonometrisista funktioista

siniaalto /sˈinɪˌaːlto/ (n)
sinusvåg
  sinimuotoisesti vaihtelevan aaltoliikkeen aalto

sinikäki /sˈinɪkˌækɪ/ (n)
blå gulnäbb
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininen /sˈinɪnen/ (adj)
blå
  väriltään sininen

sininen /sˈinɪnen/ (n)
blå
  eräs väri

sinisavikka /sˈinɪsavˌikːa/ (n)
blåmålla
  Suomenkin luonnossa esiintyvä savikkojen sukuun kuuluva kasvi , jolla on sinertävät lehdet ja kellertävät kukinnot

sinisilmäinen /sˈinɪsˌilmæinen/ (adj)
godtrogen
  hyväuskoinen, naiivi

sinisorsa /sˈinɪsˌorsa/ (n)
gräsand
  eli heinäsorsa, sorsalintu ()

sinisuohaukka /sˈinɪsˌuohaukːa/ (n)
blå kärrhök
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinitiainen /sˈinɪtɪˌainen/ (n)
blåmes
  , eräs tiaisiin () kuuluva lintu

sinivalas /sˈinɪvalas/ (n)
blåval
  hetulavalaiden alalahkoon kuuluva valaslaji (Balaenoptera musculus), suurin eläinlaji, jonka tiedetään koskaan olleen olemassa

siniverinen /sˈinɪvˌerɪnen/ (n)
blåblodig
  aatelinen tai kuninkaallinen, arvokkaan suvun jäsen

sinivuokko /sˈinɪvˌuokːo/ (n)
blåsippa
  lehtosinivuokko (), yksi sinivuokkojen sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

siniyökönlehti /sˈiniyøkˌønlehtɪ/ (n)
tätört
  yökönlehtien sukuun kuuluva kasvi

sinkitä /sˈiŋkɪtæ/ (v)
galvanisera
  päällystää metalli sinkillä korroosion estämiseksi käyttäen sähkö- tai kuumasinkitsemistä

sinkki /sˈiŋkːɪ/ (n)
zink
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zn

sinkkivälke /sˈiŋkːɪvˌælke/ (n)
zinkblände
  metalli- tai timanttikiiltoinen sinkkimalmimineraali

sinne /sˈinne/ (adv)
dit
  ilmaisemassa liikkeen päämäärää

sinänsä /sˈinænsæ/ (adv)
i för sig
  itsessään, ilman ulkoisia tekijöitä

sipoolainen /sˈipoːlˌainen/ (n)
sibbobo
  pysyvästi Sipoossa asuva henkilö
  syntyperältään sipoolainen

sipuli /sˈipulɪ/ (n)
lök
  -suvun syötäviä kasveja, joiden osia käytetään maustamiseen ja vihanneksina, erityisesti keltasipuli ()
  ruohokasvin turvonnut lehtityvi, johon sipulikasvit varastoivat ravintoa talvehtimiseen

siristää /sˈirɪstæː/ (v)
kisa
  ~ silmiään katsoa silmät puolittain ummessa

sirkka /sˈirkːa/ (n)
syrsa
  mikä tahansa sirkkojen heimoon () kuuluva suorasiipisten hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

sirkkalehti /sˈirkːalˌehtɪ/ (n)
hjärtblad
  siemenkasvin taimen, sirkkataimen ensimmäiseksi ilmestyvä lehti

sirkus /sˈirkus/ (n)
cirkus
  paikasta toiseen liikkuva esitys, johon yleensä kuuluu akrobaatteeja, jonglööreitä, eläimiä, klovneja ja muita taiteilijoita

sirolauha /sˈirolˌauha/ (n)
vittåtel
  kääpiölauhojen sukuun kuuluva kasvi

sirppi /sˈirpːɪ/ (n)
skära
  käyräteräinen lyhytvartinen leikkuutyökalu, jolla leikataan viljaa

sirppisoluanemia /sˈirpːɪsˌoluˌanemˌia/ (n)
sicklecellanemi
  eräs perintötekijöiden aiheuttama verisairaus, jossa punasolut ovat muodoltaan epänormaalin sirppimäisiä

sirppisolutauti /sˈirpːɪsˌolutˌautɪ/ (n)
sicklecellsjuka
  mikä tahansa verisairaus, jossa punasolut ovat muodoltaan epänormaalin sirppimäisiä; sairauksista useimmat ovat perintötekijöiden aiheuttamia; niistä yleisin ja tunnetuin on sirppisoluanemia

sisar /sˈisar/ (n)
syster
  naispuolinen sisarus

sisarentytär /sˈisarˌentytær/ (n)
systerdotter
  sisaren tytär

sisarukset /sˈisarˌukset/ (n)
syskon
  saman perheen lapset ovat keskenään sisaruksia sukupuolesta riippumatta

sisarus /sˈisarus/ (n)
syskon
  toisen saman perheen lapsen sisko tai veli. Nykykielessä sisarussuhteista puhuttaessa käytetään yleensä sanan monikkomuotoa sisarukset. Yksikkömuotoa käytetään vain yhdyssanojen osana tai joissakin kielellisissä rakenteissa.

siselöidä /sˈiselˌøidæ/ (v)
ciselera
  poistaa taltalla tai meistillä purseet valukappaleesta, viimeistellä pakottamistyötä

siselöinti /sˈiselˌøintɪ/ (n)
ciselering
  purseen poisto, pakottamistyön viimeistely

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (adj)
siciliansk
  Sisiliasta peräisin oleva tai Sisiliaan liittyvä

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (n)
sicilian, sicilianska
  pysyvästi Sisiliassa asuva henkilö

sisilisko /sˈisɪlˌisko/ (n)
skogsödla
  toinen Suomessa esiintyvistä liskolajeista (Zootoca vivipara)

siskonmakkara /sˈiskonmˌakːara/ (n)
siskonkorv, syskonkorv
  vaalea, tavallisesti vain miedosti maustettu raakamakkara, jota käytetään etenkin keittoihin, mutta voidaan kypsentää myös grillissä

sisterssiläinen /sˈisterssɪlˌæinen/ (adj)
cisterciensk
  sisterssiläiseen veljeskuntaan kuuluva

sisterssiläinen /sˈisterssɪlˌæinen/ (n)
cistercienser
  1000-luvulla Cîteaux'n luostarissa benediktiiniläisyydestä kehittyneen luostarijärjestön jäsen

sisustaa /sˈisustaː/ (v)
inreda
  suunnitella tai toteuttaa tilan kalustus, koristelu yms.

sisustussuunnittelija /sˈisustˌussuːnnˌitːelˌija/ (n)
inredningsdesigner, interiördesigner
  henkilö, joka työkseen laatii sisustussuunnitelmia

sisäinen /sˈisæinen/ (adj)
inre, intern, invärtes
  jota ympäröi jokin toinen joka puolelta, jonkin sisällä tai sisässä oleva

sisäistää /sˈisæistæː/ (v)
internalisera
  ottaa osaksi tietämystään tai toimintatapojaan

sisäkatto /sˈisækˌatːo/ (n)
innertak
  huonetilan yläpinta ja tyypillisesti yläpohjarakenteen alapinta

sisäkorva /sˈisækˌorva/ (n)
inneröra
  ohimoluun sisällä oleva nesteen täyttämä korvan osa

sisällissota /sˈisællˌissota/ (n)
inbördeskrig
  saman valtion kansalaisten keskenään valtion sisällä käymä sota

sisällä /sˈisællæ/ (adv)
inne
  jossakin asiassa, esineessä tai tilassa niin, että se ympäröi väljästi

sisältävä /sˈisæltˌævæ/ (adj)
innehållande
  sellainen, joka sisältää

sisältää /sˈisæltæː/ (v)
innehålla
  pitää sisällään (svetisismi)

sisältö /sˈisæltø/ (n)
innehåll
  mitä jokin sisältää, sisällys

sisämeri /sˈisæmˌerɪ/ (n)
innanhav, sjö
  meri, josta on salmien kautta yhteys valtamereen

sisäoppilaitos /sˈisæˌopːɪlˌaitos/ (n)
internatskola, internat
  koulu, jossa opiskelijat asuvat opintojensa ohella

sisäpuolella /sˈisæpˌuolella/ (adv)
in, innanför
  sisällä; sisäpuolen suunnassa

sisään /sˈisæːn/ (adv)
in
  johonkin asiaan niin, että asia on joka puolella tiiviisti ympärillä

siten /sˈiten/ (adv)
så, på så sätt
  (proadverbi) sillä tavalla, niin

sitoa /sˈitoa/ (v)
knyta
  laittaa kiinni narulla tai köydellä

sitominen /sˈitomɪnen/ (n)
bindande, bindning, fästande
  sidoksen tekeminen

sitoutua /sˈitoutˌua/ (v)
binda sig, förbinda sig, förplikta sig, utfästa sig
  lupautua johonkin

sitra /sˈitra/ (n)
cittra
  kielisoitin, jota soitetaan näppäilemällä plektralla t. sormin kaikukopan ylitse pingotettuja kieliä

sitruuna /sˈitruːna/ (n)
citronträd, citron
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu, sitruunapuu
citron
  sen tuottama sitrushedelmä

sitruunahappo /sˈitruːnahˌapːo/ (n)
citronsyra
  orgaaninen happo, jota esiintyy sitrushedelmissä ja jota käytetään happamuuden säätöaineena elintarvikkeissa

sitruunahemppo /sˈitruːnahˌempːo/ (n)
citronsiska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sitruunamehu /sˈitruːnˌamehu/ (n)
citronsaft
  sitruunasta puristettu mehu

sitruunamelissa /sˈitruːnˌamelˌissa/ (n)
citronmeliss
  sitruunalta tuoksuva yrtti (Melissa officinalis), jota käytetään etenkin jälkiruokien mausteena ja koristeena

sitruunaperhonen /sˈitruːnapˌerhonen/ (n)
citronfjäril
  kaaliperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen

sitruunasooda /sˈitruːnasˌoːda/ (n)
citronsoda
  Perinteinen limonadityyppi, jossa nykyisin sitruunan makuiseen veteen lisätään hiilihappoa. Alkuperäinen innovaatio oli emäksisen ruokasoodan lisääminen happamaan sitruunamehuun, jolla saatiin aikaan uudenlainen makuelämys.

sitten /sˈitːen/ (adv)
sedan, sen
  mennyttä aikaa ilmaiseva
därefter
  sen tai tämän jälkeen

sittiäinen /sˈitːɪˌæinen/ (n)
tordyvel
  sittiäisten heimon () kovakuoriainen

siula /sˈiula/ (n)
notarm
  nuotan reiden uloin havas

siuntiolainen /sˈiuntɪolˌainen/ (n)
sjundeåbo
  Pysyvästi Siuntiossa asuva henkilö.

sivari /sˈivarɪ/ (n)
civare
  siviilipalvelusvelvollinen, siviilipalvelusmies

siveetön /sˈiveːtøn/ (adj)
osedlig
  säädytön, rietas

sivellin /sˈivellɪn/ (n)
pensel
  maalin tai lakan levittämiseen tarkoitettu työkalu, jossa on karvoista tehdyt harjakset

siveys /sˈiveys/ (n)
kyskhet
  sukupuolimoraalin noudattaminen ajatuksissa ja teoissa

siviilisääty /sˈivɪːlɪsˌæːty/ (n)
civilstånd
  henkilön perheoikeudellinen asema, joka määrää hänen oikeutensa ja velvollisuutensa läheisiään ja jälkeläisiään kohtaan

sivistys /sˈivɪstys/ (n)
civilisation, bildning
  henkinen kehittyneisyys, kulttuuri, valistus, sivilisaatio

sivistää /sˈivɪstæː/ (v)
civilisera
  opettaa, kasvattaa kouluttaa, tehdä laajasti tietoiseksi eri asioista

sivu /sˈivu/ (n)
sida, blad
  kirjan tai lehden aukeaman numeroitu toinen puoli, paperin yksi puoli; myös verkkosivu

sivuansio /sˈivuˌansɪo/ (n)
biinkomst
  muu kuin päätoimesta saatu palkka

sivukivi /sˈivukˌivɪ/ (n)
sidosten, varp
  kiveä, joka erotetaan louhoksessa varsinaisesta jatkokäyttöön soveltuvasta malmista

sivuvelvoite /sˈivuvˌelvoite/ (n)
biförpliktelse
  sopimuksen seurauksena syntyvä velvollisuus, jolla edistetään päävelvoitteena olevaa suoritusta tai sopimuksen tarkoitusta; sivuvelvoite on esimerkiksi huolenpitovelvollisuus toisen osapuolen omaisuudesta irtaimen omaisuuden kaupassa

siván /sˈivan/ (n)
siván
  sivánkuu, siván-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi ijjár- ja tammúz-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin touko-kesäkuussa

skalpeerata /skˈalpeːrˌata/ (v)
skalpera
  poistaa päänahka

skalpeeraus /skˈalpeːraus/ (n)
skalpering
  eräiden alkuperäiskansojen eurooppalaisilta omaksuma tapa ryöstää päänahka hävinneiltä vihollisiltaan

skandaali /skˈandaːlɪ/ (n)
skandal
  asianosaisten maineelle haitallinen tapahtuma

skandinaavinen kieli /skˈandɪnˌaːvɪneŋ kˈielɪ/ (n)
nordgermansk språk, nordisk språk
  skandinaaviset kielet ovat germaanisia kieliä, joita puhutaan Skandinaviassa ja Islannissa

skandium /skˈandium/ (n)
skandium
  eräs alkuaine

skannata /skˈannata/ (v)
skanna
  käyttää skanneria

skanneri /skˈannerɪ/ (n)
skanner
  laite, joka digitalisoi kuvia ja tekstiä

skenaario /skˈenaːrˌio/ (n)
scenario
  hahmotelma tulevan kehityskulun ennakoimiseksi

skeptinen /skˈeptɪnen/ (adj)
skeptisk
  epäilevä, epäilyyn taipuva

skeptismi /skˈeptɪsmɪ/ (n)
skepticism
  oppi jonka mukaan ihminen ei voi saavuttaa varmaa tietoa

sketsi /skˈetsɪ/ (n)
sketch
  lyhyt komediallinen esitys

skisma /skˈisma/ (n)
schism#Ruotsi
  jonkin organisaation – varsinkin kirkkokunnan – (tyypillisesti opillisesta tai hallinnollisesta erimielisyydestä syntyvä) hajaannus tai jakaantuminen

skitsofrenia /skˈitsofrˌenɪa/ (n)
schizofreni
  maailman terveysjärjestön ICD-10-luokituksessa F20; henkilön todellisuudentajuun ja toimintakykyyn merkittävästi vaikuttava mielisairaus, jolle ovat ominaisia muiden muassa harhaluulot, harha-aistimukset, tunneilmaisujen latistuminen, vetäytyminen ihmissuhteista ja taantuminen aikaisemmalta toimintakyvyn tasolta

skonssi /skˈonssɪ/ (n)
scones, tebröd
  teeleipä

skoonelainen /skˈoːnelˌainen/ (adj)
skånsk
  Skooneen liittyvä

skoonelainen /skˈoːnelˌainen/ (n)
skåning
  Skoonesta kotoisin oleva tai siellä asuva henkilö

skootteri /skˈoːtːerɪ/ (n)
skoter
  pienipyöräinen ja -tehoinen moottoripyörä, jossa on itsekantava tai putkesta tehty runko ja tuolimainen istuin

skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (n)
skorpion
  hämähäkkieläinten lahkon Scorpionida eläimiä, joilla on tavallisesti suuret sakset ja myrkkypiikki. Jotkut lajeista ovat hyvin myrkyllisiä.

slagi /slˈaɡɪ/ (n)
slagg
  (metallurgia; murt.) kuona, masuunikuona; myös slaki

slakitiili /slˈakɪtˌiːlɪ/ (n)
slaggtegel
  (ammattikieli, paikallinen nimitys) kuonatiili, rakennusmateriaalina käytettävä masuunikuonasta valmistettu tiili

slangi /slˈaŋŋɪ/ (n)
slang
  sanastoltaan ja puheenparreltaan yleiskielestä poikkeava, eri ikä-, ammatti-, harrastus- yms. ryhmien käyttämä kielimuoto

slangisana /slˈaŋŋɪsˌana/ (n)
slangord
  jonkin erityisryhmän käyttämään slangiin kuuluva, monesti yleiskielen vastainen, ilmaus

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (adj)
slovakisk
  Slovakiasta peräisin oleva tai Slovakiaan liittyvä

slowfox /slˈovfoks/ (n)
slowfox
  hidas fokstrotti

smetana /smˈetana/ (n)
smetana#Ruotsi
  vuolukerma, hapankerma, kermaviiliä rasvaisempi ("kuorittu") lievästi hapatettu kerma

smurffi /smˈurffɪ/ (n)
smurf
  mikä tahansa belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämistä kuvitteellisista sinisistä olennoista smurffeista

smurffit /smˈurffɪt/ (n)
smurfarna
  belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämä kuvitteellisten sinisten olentojen laji

snobi /snˈobɪ/ (n)
snobb
  hienostelija, keikari

sodankäynti /sˈodaŋkˌæyntɪ/ (n)
krigföring
  kahden itsenäisen tahon välistä organisoitua, vihamielistä ja väkivaltaista vaikuttamista

sodomiitti /sˈodomˌiːtːɪ/ (n)
sodomit
  paheksuttu tai rikolliseksi julistettu paheellinen anaaliyhdynnän harjoittaja; (laajemmin) homoseksuaali mies

sofistikoitunut /sˈofɪstɪkˌoitunut/ (adj)
sofistikerad världsvan
  pitkälle kehittynyt; hienostunut, kultivoitunut, hieno, valikoiva; sivistynyt, maailmaa nähnyt

softball /sˈoftball/ (n)
softboll
  baseballia muistuttava joukkuepeli, jossa käytetään baseballia suurempaa palloa ja syöttäminen tehdään alakautta

sohva /sˈohva/ (n)
soffa
  pehmustettu monen istujan istuin

sohvaperuna /sˈohvapˌeruna/ (n)
soffliggare, soffpotatis
  aikaansa enimmäkseen sohvalla löhöillen viettävä henkilö

soida /sˈoida/ (v)
ringa, låta
  tuottaa ääntä värähtelemällä, kilistä
ringa
  (korvasta) aistia olematonta ääntä voimakkaan melun jälkeen

soihtu /sˈoihtu/ (n)
bloss, fackla
  kädessä kannettava varrellinen palavaa ainetta sisältävä valaisuväline

soijakastike /sˈoijakˌastɪke/ (n)
sojasås
  itäaasialaisessa keittiössä yleinen soijapavuista, ruokasuolasta ja vehnäjauhosta valmistettu kastike

soijamaito /sˈoijamˌaito/ (n)
sojamjölk
  soijapavuista saatava neste, jota voidaan käyttää maidon korvikkeena

soikkokaksikko /sˈoikːokˌaksɪkːo/ (n)
tveblad
  kaksikoiden sukuun kuuluva kasvi

soikkokämmekkä /sˈoikːokˌæmmekːæ/ (n)
johannesnycklar
  pallerokämmeköiden sukuun kuuluva kasvi

soikkoratamo /sˈoikːorˌatamo/ (n)
kämpegroblad
  ratamoiden sukuun kuuluva kasvi

soilikki /sˈoilɪkːɪ/ (n)
kornettblomma
  mikä tahansa soilikkien sukuun () kuuluva gesneriakasvien laji tai sellaisen yksilö

sointi /sˈointɪ/ (n)
klang
  (akustiikka) sinimuotoisen värähtelyn l. ääneksen ja sen yläsävelsarjan muodostama ääni

sointu /sˈointu/ (n)
ackord
  sävelten samanaikaisen soinnin yhteisvaikutuksena syntyvä äänivaikutelma, yhteissointi

soitin /sˈoitɪn/ (n)
spelare
  laite, ohjelma tai sovellus, joka toistaa tallennettua ääntä tai kuvaa

soittaa /sˈoitːaː/ (v)
spela
  tuottaa musiikkia soittimella
ringa
  tuottaa ääntä laitteella
ringa, telefonera
  ottaa yhteyttä puhelimella

soittaa suuta /sˈoitːaː sˈuːta/ (v)
käbbla
  puhua riitaa haastaen, provosoivasti

soittorasia /sˈoitːorˌasɪa/ (n)
speldosa
  lelu tai koriste-esine, joka rasian kannen avattaessa soittaa pienen sävelmän

sokaista /sˈokaista/ (v)
blända, förblinda
  tehdä hetkellisesti sokeaksi, häikäistä
  tehdä arvostelukyvyttömäksi

sokea /sˈokea/ (adj)
blind
  sellainen, joka ei kykene näkemään tai jonka näkökyky on merkittävästi heikentynyt

sokeri /sˈokerɪ/ (n)
socker
  sakkaridirenkaista ja niihin liittyneistä ryhmistä muodostunut makea kasvisperäinen hiilihydraatti
  elintarvikkeena ruokosokeri eli sakkaroosi; rypälesokerin (glukoosi) ja hedelmäsokerin (fruktoosi) yhdiste, jota valmistetaan sokeriruo’osta ja sokerijuurikkaasta

sokerijuurikas /sˈokerɪjˌuːrɪkas/ (n)
sockerbeta
  juurikkaan muunnos, jota viljellään sokerin tuottamiseksi lauhkealla vyöhykkeellä

sokerikulööri /sˈokerˌikulˌøːrɪ/ (n)
sockerkulör
  sokerista valmistettava ruskea elintarvikeväri (E-koodi: E150)

sokeripalmut /sˈokerɪpˌalmut/ (n)
sockerpalmer
  yksi palmukasvien heimoon kuuluvista suvuista ()

sokeriton /sˈokerɪton/ (adj)
sockerfri
  sellainen, jossa ei ole sokeria (elintarvikkeesta)

sokeus /sˈokeus/ (n)
blindhet
  näköaistin toimintakyvyttömyys

sokkojuoksiainen /sˈokːojˌuoksɪˌainen/ (n)
dvärgfoting
  sokkojuoksiaisten luokan () sokeita tuhatjalkaisia, joilla on yksi raajapari jaoketta kohden, kuten juoksujalkaisilla, mutta joilla ei ole myrkkyleukoja

sokkopaarma /sˈokːopˌaːrma/ (n)
blindbroms
  (eläintiede) yleinen paarmalaji, [Chrysops relictus)

solakka /sˈolakːa/ (adj)
slank, smärt
  pitkä, hoikka ja suora

solenoidi /sˈolenˌoidɪ/ (n)
solenoid
  kierukan muotoinen johdin, joka toimii magneettina, kun sähkövirta kulkee sen läpi
  edelliseen perustuva mekaaninen kytkin, jossa sähkövirta ohjaa kääminä toimivan kierukan sisällä liikkuvaa metallista ydintä eli ankkuria

solisluu /sˈolɪsluː/ (n)
nyckelben
  rintalastan ja lapaluun välissä sijaitseva poikittainen luu (lat. clavicula)

solisti /sˈolɪstɪ/ (n)
solist
  soolon esittävä muusikko

solmia avioliitto /sˈolmɪa ˈavɪolˌiːtːo/ (v)
ingå äktenskap
  virallistaa keskinäinen parisuhde aviolliseksi

solmio /sˈolmɪo/ (n)
slips, kravatt
  kaulan ympärille kauluspaidan alas taitetun kauluksen alle solmittava nauhamainen asuste

solmu /sˈolmu/ (n)
knut, knop, stek
  narun tai köyden kiinnitys solmimalla se

solu /sˈolu/ (n)
cell
  eliön rakenteellinen ja toiminnallinen perusyksikkö, joka sisältää kokonaisuudessaan sen perimän; eliöiden pienin elollinen rakenneyksikkö

soluasunto /sˈoluasˌunto/ (n)
kompislägenhet
  asunto, jossa asukkaalla on käytössään yksi oma huone ja sen lisäksi kaikille asukkaille yhteiset keittiö- ja peseytymistilat; tyypillisiä opiskelija-asuntoloissa

soluhengitys /sˈoluhˌeŋŋɪtys/ (n)
cellandning
  soluissa ilmakehän hapen avulla tapahtuva ravintoaineiden aerobinen hapettuminen, jossa vapautuu energiaa ja muodostuu hiilidioksidia

solukalvo /sˈolukˌalvo/ (n)
cellmembran
  solua ympäröivä kahdesta lipidikerroksesta koostuva, puoliläpäisevä kalvo

soluseinä /sˈolusˌeinæ/ (n)
cellvägg
  kasvisolujen ja lähes kaikkien bakteerien solukalvon ulkopuolinen solun rakennetta suojaava ja tukeva, solulle muodon antava kerros

soma /sˈoma/ (adj)
söt
  miellyttävän näköinen, suloinen, kaunis, söpö

somaattinen /sˈomaːtːɪnen/ (adj)
somatisk
  ruumiillinen, kehollinen

somali /sˈomalɪ/ (n)
somaliska
  pääosin Somaliassa puhuttava afroaasialaisten kielten kuušilaiseen alaryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: so)

somersara /sˈomersˌara/ (n)
klapperstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

somistaa /sˈomɪstaː/ (v)
dekorera
  tehdä liikkeen tai muun sisustus tai ulkoasu edustavan näköiseksi, koristaa
försköna
  tehdä somemmaksi, sievistää

sonni /sˈonnɪ/ (n)
tjur
  koiraspuolinen nauta

sonta /sˈonta/ (n)
spillning
  kiinteä tai puolikiinteä eläimen uloste
dynga
  kuivikkeisiin sekoitettu hitaasti palanut kiinteä tai puolikiinteä eläimen uloste
smuts
  lika, saasta, törky
skitsnack
  perätön väittämä, paskapuhe

sontiainen /sˈontɪˌainen/ (n)
fälttordyvel
  , sittiäisten heimoon kuuluva karjan lantaa syövä kovakuorianen

soolo /sˈoːlo/ (n)
solo
  solistin esittämä osa, joka usein tarkoittaa yksinlaulua joko säestyksen kanssa tai ilman

soolokantaatti /sˈoːlokˌantaːtːɪ/ (n)
solokantat
  soitinsäestyksellinen maallinen tai hengellinen laulusävellys, jonka lauluosuuden esittää yksi solisti

soopeli /sˈoːpelɪ/ (n)
sobel
  näätäeläin (), jota esiintyy Pohjois-Aasiassa Ural-vuoristosta läpi Siperian Mongoliaan, Kiinaan, Pohjois-Koreaan ja Hokkaidōn saarelle Japaniin

sopeutua /sˈopeutˌua/ (v)
anpassa
  muuttua sopimaan, mukautua uusiin olosuhteisiin

sopimattomasti /sˈopɪmˌatːomˌastɪ/ (adv)
olämpligt
  epäsopivalla tai sopimattomalla tavalla

sopimus /sˈopɪmus/ (n)
överenskommelse, avtal, kontrakt
  suullinen tai kirjallinen osapuolten välinen yhteisymmärrys, jossa molemmat osapuolet sitoutuvat noudattamaan sopimuksessa määriteltyjä ehtoja

sopimuskausi /sˈopɪmˌuskausɪ/ (n)
avtalsperiod
  määräaikaisen sopimuksen voimassaoloaika

sopimusoikeus /sˈopɪmusˌoikeus/ (n)
avtalsrätt
  sopimusten tekemistä, muuttamista ja kumoamista koskeva oikeustieteen haara

sopiva /sˈopɪva/ (adj)
lämplig, ägnad
  johonkin tarkoitukseen hyvä, käypä
anständig
  moraalisesti tai sosiaalisesti hyväksyttävä

sopuli /sˈopulɪ/ (n)
lämmel
  pienikokoinen jyrsijä, erityisesti tunturisopuli (Lemmus lemmus)

sopusointu /sˈopusˌointu/ (n)
harmoni, samklang
  harmonia

sopusointuinen /sˈopusˌointwɪnen/ (adj)
harmonisk
  harmoninen, sopusuhtainen, eheä

sopusointuisuus /sˈopusˌointwɪsuːs/ (n)
harmoni
  se, että on sopusointuinen, harmonisuus, harmonia

sopusuhtaisuus /sˈopusˌuhtaisuːs/ (n)
harmoni, proportionerlighet
  se, että on sopusuhtainen

soratie /sˈoratie/ (n)
grusväg
  päällystämätön tie, jonka pinta on soraa eli karkeaa irtonaista materiaalia

sorbi /sˈorbɪ/ (n)
sorbiska
  itäisessä Saksassa Lausitzissa puhuttava länsislaavilaisiin kieliin kuuluva kieli (kielitunnus: wen)

sordiino /sˈordɪːno/ (n)
sordin
  soittimessa käytettävä lisälaite, joka vaimentaa ääntä ja usein myös muuttaa sen sävyä

sorkka /sˈorkːa/ (n)
klöv
  parivarpaisen kavioeläimen jalan alaosa
pen
  naulahahlo

sorkkaeläimet /sˈorkːaelˌæimet/ (n)
klövjuren
  (eläintiede) kookkaiden maalla elävien kasvinsyöjänisäkkäiden lahko (Artiodactyla)

sorkkarauta /sˈorkːarˌauta/ (n)
kofot
  teräksinen tai rautainen tanko, jota käytetään vipuna ja jonka mutkalle taivutetussa päässä on hahlo naulojen irrotukseen
  murtovarkaan perinteinen murtoväline

sormenjälki /sˈormenjˌælkɪ/ (n)
fingeravtryck
  ihmisen sormenpään yksilöllinen ja koko iän samanlaisena pysyvä ihon urien kuvio; sormen ihon kuviosta jäänyt jälki jollakin pinnalla

sormenpää /sˈormempæː/ (n)
fingerända
  sormen kärkiosa

sormi /sˈormɪ/ (n)
finger
  käden nivelikäs uloke; ihmisen kädessä näitä ovat peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi

sormieläin /sˈormielæin/ (n)
fingerdjur
  sormieläinten () heimon Madagaskarilla elävä pitkäsorminen puoliapina ()

sormikoukku /sˈormɪkˌoukːu/ (n)
fingerkrok
  leikki tai peli jossa kaksi henkilöä vetää koukkuun taivutettuja sormia erilleen. Häviäjä on se jonka ote lipeää.

sormio /sˈormɪo/ (n)
klaviatur, manual
  käsin soitettava soittimen koskettimisto; musiikki-instrumentin osa

sormiväri /sˈormɪvˌærɪ/ (n)
fingerfärg
  lasten leikkeihin tarkoitettu paksu maali jolla on tarkoitus maalata sormin

sormus /sˈormus/ (n)
ring
  sormen ympäri tuleva rengas, sormessa pidettävä koru

sormustin /sˈormustɪn/ (n)
fingerborg
  sormen päällä ommeltaessa käytettävä suojus

sorsa /sˈorsa/ (n)
and
  sorsien heimon () lintu, joko varsinainen sorsa, eli puolisukeltajasorsa tai sukeltajasorsa

sorsanputki /sˈorsampˌutkɪ/ (n)
märke
  (erityisesti) sorsanputkien sukuun kuuluva

sorsimo /sˈorsɪmo/ (n)
mannagräs
  mikä tahansa sorsimoiden sukuun () kuuluva kasvilaji tai sellaisen yksilö

sortaja /sˈortaja/ (n)
förtryckare
  henkilö, joka sortaa jotakuta

sortsit /sˈortsɪt/ (n)
kortbyxor
  vaate, jota sekä miehet että naiset käyttävät lantion alueen ja reisien yläosan peittämiseen; lyhyet, korkeintaan reiden puoliväliin ulottuvat housut

sorva /sˈorva/ (n)
sarv
  särkeä muistuttava kala (Scardinius erythrophthalmus), jolla on kuitenkin punaiset evät ja keltaiset silmät

sorvaaja /sˈorvaːja/ (n)
drejare
  henkilö, joka sorvaa (työkseen)

sorvata /sˈorvata/ (n)
svarva
  käsitellä esimerkiksi puu- tai metallikappaletta sorvilla

sorvi /sˈorvɪ/ (n)
svarv
  pyörivän kappaleen työstöön käytettävä lastuavan työstön työkone, jossa paikallaan oleva terä irrottaa työstökohteesta materiaalia

sose /sˈose/ (n)
mos, puré
  soseutettu elintarvike; hedelmistä, marjoista tms. pehmeistä tai pehmennetyistä ruoka-aineista survomalla, pusertamalla tai jauhamalla valmistettu yleensä tasa-aineinen massa

sosiaalinen /sˈosɪˌaːlɪnen/ (adj)
social
  sellainen, joka viihtyy ihmisten keskuudessa

sosiaalinen oikeudenmukaisuus /sˈosɪˌaːlɪnen ˈoikeudˌenmukˌaisuːs/ (n)
social rättvisa
  yhdysvaltalaisessa keskustelussa lähinnä tulonjakopolitiikka ja tuloerojen tasoittaminen hyvinvointivaltion ja tulonsiirtojen avulla, tätä ajaviin liikkeisiin liittyy yleisesti myös antirasismi, feminismi ja nykyisin myös ympäristöliike

sosialismi /sˈosɪalˌismɪ/ (n)
socialism
  vastauksena teollistumisen aiheuttamiin yhteiskunnallisiin ongelmiin kehittynyt ryhmä erilaisia ideologioita, joissa omaisuus ja tulonjako halutaan pitää yhteiskunnallisen sääntelyn alaisena yksilöiden tai markkinavoimien sijaan

sosialisoida /sˈosɪˌalɪsˌoida/ (v)
umgås
  harjoittaa sosiaalista seuranpitoa, seurustella sosiaalisesti

sosiolingvistiikka /sˈosɪolˌiŋvɪstˌiːkːa/ (n)
sociolingvistik
  kieltä ja sen käyttöä suhteessa sosiaaliseen ympäristöön tutkiva tieteenhaara

sosiologi /sˈosɪˌoloɡɪ/ (n)
sociolog
  sosiologian tutkija

sosiologia /sˈosɪˌoloɡˌia/ (n)
sociologi
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva sosiaalisia järjestelmiä sekä yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntien välisiä sosiaalisia suhteita tutkiva käyttäytymistiede

sota /sˈota/ (n)
krig
  väkivaltainen yhteenotto kahden tai useamman järjestäytyneen osapuolen, useimmiten valtioiden, aseistettujen joukkojen välillä sotatilan vallitessa

sotahistoria /sˈotahˌistorˌia/ (n)
krigshistoria, militärhistoria
  historiantutkimus, jossa kiinnitetään ensisijainen huomio sotiin

sotakirves /sˈotakˌirves/ (n)
stridsyxa
  kirves, joka oli suunniteltu erityisesti taisteluvälineenä käytettäväksi

sotamies /sˈotamies/ (n)
soldat
  miehistöön lukeutuvan sotilaan sotilasarvo maavoimissa

sotataito /sˈotatˌaito/ (n)
krigskonst
  kyky valmistella aseelliset joukot sodankäyntiin ja käyttää niitä sodassa järkevästi

sotavanki /sˈotavˌaŋkɪ/ (n)
krigsfånge
  sodassa vihollisen vangiksi joutunut sotilas tai siviili

sotilaallinen /sˈotɪlˌaːllɪnen/ (adj)
militär, militärisk
  sotaa, sodankäyntiä, sotilastointa koskeva, niiden alaan t. piiriin kuuluva, niissä esiintyvä, niille ominainen, niiden tarkoitusperää palveleva

sotilas /sˈotɪlas/ (n)
bonde
  (šakki) šakki-pelin nappula: ♙ tai ♟

sotilashenkilö /sˈotɪlˌasheŋkˌilø/ (n)
militärperson
  puolustuslaitoksessa palvelevien henkilöiden sotilasarvosta riippumaton yleisnimitys, jota käytetään erityisesti kantahenkilökuntaan kuuluvista, mutta ei armeijan siviilihenkilöstöstä

sotilasjuntta /sˈotɪlˌasjuntːa/ (n)
junta
  sotilasdiktatuurissa hallitusvaltaa käyttävä ryhmä

sotilaskarkuri /sˈotɪlˌaskarkˌurɪ/ (n)
desertör
  yksiköstään luvatta pitemmäksi ajaksi poistunut sotilas

sotilasmahti /sˈotɪlˌasmahtɪ/ (n)
militärmakt
  sodankäyntiin hyvin valmistautunut valtio

sotilasseurakunta /sˈotɪlˌasseurakˌunta/ (n)
militärförsamling
  sotilashenkilöitä ja heidän perheitään varten perustettu kirkollinen yhdyskunta

sotilastukikohta /sˈotɪlˌastukɪkˌohta/ (n)
militär stödjepunkt, militärbas
  asevoimien käytössä oleva laitos koulutusta tai operaatioita varten, johon on sijoitettu joukkoja ja varastoitu kalustoa

soul /sˈoul/ (n)
soulmusik
  soul-musiikki, populaarimusiikin tyylilaji

soutaa /sˈoutaː/ (v)
ro
  liikuttaa alusta haluttuun kulkusuuntaan käyttäen yhtä tai useampaa airoparia hankaimissaan, joskus vain yksittäistä airoa hankaimeen sijoitettuna

soutuvene /sˈoutuvˌene/ (n)
roddbåt
  pieni airoilla liikuteltava eli soudettava vene

sovellus /sˈovellus/ (n)
applikation, tillämpning
  jonkin teorian tai mallin käyttäminen käytännössä

soveltua /sˈoveltˌua/ (v)
lämpa, passa
  olla sopiva (johonkin tehtävään tai käyttötarkoitukseen), sopia

sovinisti /sˈovɪnˌistɪ/ (n)
chauvinist
  kansalliskiihkoilija, kiihkoisänmaallinen

sovinistisika /sˈovɪnˌistɪsˌika/ (n)
mansgris
  lähinnä feministien piireissä feminismin vastustajasta käytettävä nimitys

sovinto /sˈovɪnto/ (n)
uppgörelse förening
  sopu, yhteinen näkemys osapuolten välillä; tehty sopimus

sovittaa /sˈovɪtːaː/ (v)
anbringa
  panna, asettaa jk paikoilleen, jotta nähdään mahtuuko tai sopiiko se

sovittelija /sˈovɪtːˌelɪja/ (n)
ombudsman
  henkilö, joka sovittelee (riitaa)

sparrata /spˈarrata/ (v)
sparra
  toimia harjoitusvastustajana erityisesti nyrkkeilyssä

spatiaalinen /spˈatɪˌaːlɪnen/ (adj)
spatial
  tilaa tai välimatkaa koskeva, avaruudellinen

spektaakkeli /spˈektaːkːˌelɪ/ (n)
spektakel
  näytelmä tai näytös, jolla on mahtavat puitteet

spektri /spˈektrɪ/ (n)
spektrum
  säteilyn taajuusjakauma

spekulaatio /spˈekulˌaːtɪo/ (n)
spekulation
  mahdollisuuksien mietiskely; se, että spekuloidaan

spekulatiivinen /spˈekulatˌiːvɪnen/ (adj)
spekulativ
  mahdollisuudella leikittelevä

sperma /spˈerma/ (n)
sperma
  siemenneste

spermapankki /spˈermapˌaŋkːɪ/ (n)
spermabank
  laboratorio tai laitos, jossa säilytetään siemennestettä myöhempää keinohedelmöitystä varten

spiraali /spˈiraːlɪ/ (n)
spiral
  pyöreä kuvio joka kiertyy keskustastaan laajenevasti ulospäin

spiraaligalaksi /spˈiraːlˌiɡalˌaksɪ/ (n)
spiralgalax
  kierteisgalaksi

spiritualismi /spˈirɪtˌualˌismɪ/ (n)
spiritualism
  idealismissa käsitys, jonka mukaan olevainen on luonteeltaan pohjimmiltaan henkistä
  1500-luvun radikaalireformaatiossa esiintynyt näkemys, jonka mukaan ihmisen henkilökohtainen suhde Jumalaan on uskonelämän merkittävin yksittäinen osatekijä ja ylittää merkitykseltään kaiken muun kuten Raamatun, seurakunnan ja sakramentit
  osittain spiritismiä sivuava oppi, jonka avulla muun muassa pyritään yhteyteen vainajahenkien kanssa

sponsoroida /spˈonsorˌoida/ (v)
sponsra
  tukea rahallisesti; olla jonkun sponsori

spontaani /spˈontaːnɪ/ (adj)
spontan
  oma-aloitteinen, ohjailematon

spontaanisti /spˈontaːnˌistɪ/ (adv)
spontant
  spontaanilla tavalla, vailla ulkoista syytä

spontanismi /spˈontanˌismɪ/ (n)
spontanism
  abstraktin maalaustaiteen suuntaus, joka käyttää ilmaisun välineenä spontaanisti (itsestään syntymällä) aikaansaatuja väriroiskeita ja värien valutuksia

sporadinen /spˈoradɪnen/ (adj)
sporadisk
  sellainen, joka esiintyy erillisenä ja ilmenee satunnaisena, hajanainen

squash /skˈuash/ (n)
squash
  suljetulla kentällä seinää vasten palloa lyömällä pelattava vauhdikas pallopeli

srilankalainen /srˈilaŋkalˌainen/ (n)
lankes
  Sri Lankasta kotoisin oleva ihminen tai sen kansalainen

staalo /stˈaːlo/ (n)
stalo#Ruotsi
  saamelaiseen muinaisuskoon liittyvä ihmistä muistuttava, mutta sitä isompi pahantahtoinen olento

staattinen /stˈaːtːɪnen/ (adj)
statisk
  tasapainoinen

stadi /stˈadɪ/ (n)
stan
  kaupunki

stadion /stˈadɪon/ (n)
stadion
  antiikin kreikkalainen pituusyksikkö, joka oli n. 160–220 m paikkakunnasta riippuen
  urheilukenttä, jota ympäröi kokonaan tai osittain katsomorakennelma, myös stadioni

stalagmiitti /stˈalaɡmˌiːtːɪ/ (n)
stalagmit
  (geologia) kalkkipitoisen veden tippuessa luolan lattiaan muodostuva, ylöspäin kasvava tippukivi

stalaktiitti /stˈalaktˌiːtːɪ/ (n)
stalaktit
  (geologia) kalkkipitoisen veden tippuessa luolan kattoon saostuva, alaspäin kasvava tippukivi

standaari /stˈandaːrɪ/ (n)
standar
  pienikokoinen, välittömästi tankoon kiinnitettävä lippu

standardi /stˈandardɪ/ (n)
standard
  malli, tyyppi, normi

standartti /stˈandartːɪ/ (n)
standard
  jokin samannimisistä entisistä puutavaran ja sahatavaran mitta- ja hintayksiköistä, jotka olivat erilaiset sahatavaralle sekä pyöreälle ja veistetylle puutavaralle sekä myös maittain erisuuruisia

statiikka /stˈatɪːkːa/ (n)
statik
  tasapaino-oppi, mekaniikan osa-alue, joka tutkii tasapainotilassa olevia kappaleita ja niihin vaikuttavia voimien muodostavia systeemejä

statiivi /stˈatɪːvɪ/ (n)
stativ
  (varsinkin laboratoriossa) jonkin kannattelemiseen käytettävä tukiteline

steariini /stˈearˌiːnɪ/ (n)
stearin
  nauta- ja lammaseläinten rasvasta saatu pääasiassa steariinihappoja ja palmitiinihappoja sisältävä seos, jota käytetään mm. kynttilöiden valmistukseen

steradiaani /stˈeradɪˌaːnɪ/ (n)
steradian
  avaruuskulman SI-järjestelmän mukainen yksikkö

stipendi /stˈipendɪ/ (n)
stipendium
  esimerkiksi koulun hyvästä työstä antama kannustuspalkinto; myös apuraha

strategi /strˈateɡɪ/ (n)
strateg
  henkilö, joka suunnittelee strategioita

stratifiointi /strˈatɪfɪˌointɪ/ (n)
stratifiering
  kylmäkäsittely, jolla katkaistaan siementen lepokausi ja käynnistetään itäminen

stressata /strˈessata/ (v)
stressa
  aiheuttaa stressiä

stressi /strˈessɪ/ (n)
stress
  (fysiologia) yksilössä muodostuva henkinen vaste ulkoisiin vaikutuksiin ja niiden muodostamaan uhkaan, stressivaikutus

stromatoliitti /strˈomatolˌiːtːɪ/ (n)
stromatolit
  mineraalien ja sedimenttien kertyessä syanobakteereiden muodostamiin yhdyskuntiin syntynyt kupumainen kivimuodostuma

strontium /strˈontium/ (n)
strontium
  eräs alkuainemetalli

strutsilintu /strˈutsɪlˌintu/ (n)
strutsfågel
  mon. eräs suurien lentokyvyttömien lintujen lahko (Struthioniformes)

stuntti /stˈuntːɪ/ (n)
stuntman
  sijaisnäyttelijä

subakuutti sklerosoiva panenkefaliitti /sˈubakˌuːtːɪ sklˈerosˌoiva pˈaneŋkˌefalˌiːtːɪ/ (n)
subakut skleroserande panencefalit
  tuhkarokon jälkitautina tunnettu aivojen yleistulehdus, jonka kuolleisuus on hoitamattomana 95 % ja hoidettunakin 50 %

subjekti /sˈubjektɪ/ (n)
subjekt
  kohde, se mistä jotakin lausutaan; olio, joka ajattelee, tajuaa ja toimii
  alus, lauseenjäsen, joka kertoo predikaatin ilmaiseman tekemisen tekijän tai kokijan. Suomen kielessä subjektin sijamuoto on nominatiivi, partitiivi tai genetiivi.

subjektiivinen /sˈubjektˌiːvɪnen/ (adj)
subjektiv
  sellainen, joka koskee subjektia, subjektille kuuluva tai subjektille ominainen

subjektiivisesti /sˈubjektˌiːvɪsˌestɪ/ (adv)
subjektivt
  subjektille ominaisesti; subjektiivisuuteen perustuen

subjektiivisuus /sˈubjektˌiːvɪsuːs/ (n)
subjektivitet
  subjektivismiin tukeutuva asenne; henkilön luontainen ominaispiirre

substantiivi /sˈubstantˌiːvɪ/ (n)
substantiv, nomen
  . nomineihin kuuluva sana, joka merkitsee asioiden, esineiden, aikajaksojen, henkilöiden, paikkojen jne. nimityksiä; jakaantuvat kahteen pääryhmään: yleisnimiin eli appellatiiveihin ja erisnimiin eli propreihin

substantiivinen /sˈubstantˌiːvɪnen/ (adj)
substantivisk
  substantiivin tavoin toimiva

subventoida /sˈubventˌoida/ (v)
subventionera
  (yl. valtiosta) maksaa taloudellista tukea; laskea hyödykkeen hintaa

sudenmarja /sˈudenmˌarja/ (n)
ormbär
  tuoreissa metsissä ja lehdoissa kasvava monivuotinen, ruohovartinen kasvi ()

suffragetti /sˈuffraɡˌetːɪ/ (n)
suffragett
  1800-luvun lopun ja 1900-luvun alun Iso-Britanniassa naisten äänioikeutta ajavan järjestön radikaali jäsen (vrt. suffragisti)

suhdannepolitiikka /sˈuhdannˌepolɪtˌiːkːa/ (n)
konjunkturpolitik
  kansantaloutta ohjaavat poliittiset toimet, joilla pyritään hillitsemään suhdannevaihteluita

suhde /sˈuhde/ (n)
relation
  asioiden välinen keskinäinen riippuvuus ja vuorovaikutus

suhtautua /sˈuhtautˌua/ (v)
förhålla, ställa
  olla jollakulla tietty asenne jkta tai jtk kohtaan

suhteellinen /sˈuhteːllɪnen/ (adj)
relativ
  (numeerisessa) suhteessa johonkin oleva

suihku /swˈihku/ (n)
dusch
  tavallisesti kylpyhuoneessa sijaitseva paikka, jossa ihminen käy peseytymässä

suihkukone /swˈihkukˌone/ (n)
jetplan
  suihkulentokone, yhden tai useamman suihkumoottorin kuljettama lentokone

suihkulähde /swˈihkulˌæhde/ (n)
fontän
  keinotekoisesti vettä vesiputouksen tai vesisuihkun omaisesti lennättävä monumentti

suihkumoottori /swˈihkumˌoːtːorɪ/ (n)
jetmotor
  lentokoneissa usein käytettävä moottori, jossa kiihdytetty ilman ulosvirtaus sen perästä synnyttää työntövoimaa; useita erilaisia

suikerohanhikki /swˈikerohˌanhɪkːɪ/ (n)
rev-fingerört
  hanhikkien sukuun kuuluva kasvi

suikka /swˈikːa/ (n)
båtmössa
  veneen muotoinen lipaton lakki

suikulainen /swˈikulˌainen/ (n)
lansettfisk
  -ryhmän selkäjänteinen vesieläin, putkisydäminen

suippo /swˈipːo/ (adj)
snibbig
  kärkeen tai huippuun kartiomaisesti kapeneva

suisto /swˈisto/ (n)
delta
  joen laskualue, delta

sujua /sˈujua/ (v)
avlöpa, fortskrida, gå
  edetä (toivotulla tavalla)

sujut /sˈujut/ (adj)
kvitt
  (predikatiivinen) velkansa suorittanut, kuitti

sukaattisitruuna /sˈukaːtːɪsˌitruːna/ (n)
cedrat, suckatcitron, sötcitron
  eräs ruutakasveihin kuuluva sitruspuu ()
  edellisen hedelmä

sukellusvene /sˈukellˌusvene/ (n)
ubåt, undervattensbåt
  pinnalla liikkumisen lisäksi veden alla sukelluksissa omatoimiseen liikkumiseen pystyvä alus

sukellusveneverkko /sˈukellˌusvenevˌerkːo/ (n)
ubåtsnät
  mereen laskettu verkko, joka estää sukellusveneiden toimintaa

sukeltaa /sˈukeltaː/ (v)
dyka
  hypätä veteen

sukeltaja /sˈukeltˌaja/ (n)
dykare
  se, joka sukeltaa, veden alla liikkuja
  sukeltajien kovakuoriaisheimon jäsen

sukka /sˈukːa/ (n)
strumpa, socka
  jalkaterän ja nilkan sekä mahdollisesti muutakin jalkaa peittävä vaatekappale

sukkapuikko /sˈukːapwˌikːo/ (n)
strumpsticka
  villasukkien tms. kutomiseen käytettävät puikot

sukkela /sˈukːela/ (adj)
smart
  oivaltava, terävä-älyinen
kvick
  terävästi oivallettu, älyllinen
kvick, hastig
  joutuisa, nopea, vikkelä

sukkulamato /sˈukːulˌamato/ (n)
rundmask
  -pääjakson sukkulamaisia matoja, joista useimmat ovat loisia

suklaa /sˈuklaː/ (n)
choklad
  kaakaomassasta ja -voista sekä sokerista valmistettava makeinen

suklaalevy /sˈuklaːlˌevy/ (n)
chokladkaka, choklad
  suklaa myytynä ohueksi levyksi valettuna

suksi /sˈuksɪ/ (n)
skida
  lumella liukuen liikkumiseen tarkoitettu, jalkineeseen kiinnitettävä väline

suksisauva /sˈuksɪsˌauva/ (n)
skidstav
  hiihtosauva, laskettelusauva hiihdettäessä, laskettelussa tai muussa urheilussa yleensä pareittain käytettävä tavallisesti hiihtäjän olkaan ulottuva lykkimävälineenä käytettävä sauva

suku /sˈuku/ (n)
släkt, släkte
  sosiaalinen ryhmä, joka jakautuu äidin ja isän sukulaisiin sekä lapsiin
släkt
  tieteellisen luokittelun taso, johon kuuluu samankaltaisia lajeja
genus
  joissakin kielissä lähinnä nominien suvullista jakoa tarkoittava termi, joka voi käydä ilmi esimerkiksi sanan artikkelista

sukuhauta /sˈukuhˌauta/ (n)
familjegrav
  suvun yhteinen hautapaikka

sukukieli /sˈukukˌielɪ/ (n)
släktspråk
  yhteisestä kantakielestä kehittyneitä kieliä

sukulainen /sˈukulˌainen/ (n)
släkting, anförvant
  samaan sukuun kuuluva henkilö

sukulaissana /sˈukulˌaissana/ (n)
kognat, släktord
  sana jolla on sama alkuperä

sukunimi /sˈukunˌimɪ/ (n)
efternamn, familjenamn, släktnamn
  yleensä vanhemmilta, lapsille periytyvä erisnimi, joka ilmaisee lapsen kuuluvan tiettyyn sukuun ja erottaa lapsen toisista etunimeltään samannimisistä henkilöistä

sukupolvi /sˈukupˌolvɪ/ (n)
generation
  ihmiset, jotka ovat vanhempiensa jälkeläisiä ja keskenään samassa polvessa, kuten lapsia tai lapsenlapsia

sukupuoli /sˈukupˌuolɪ/ (n)
kön
  suvullisesti lisääntyvillä lajeilla ilmenevä ominaisuus, jonka perusteella yksilöt ovat jaettavissa munasoluja tuottaviin yksilöihin eli naaraisiin ja siittiösoluja tuottaviin yksilöihin eli koiraisiin

sukupuolielin /sˈukupˌuolielɪn/ (n)
könsorgan
  lisääntymiseen käytettävä elin, joka erottaa sukupuolet toisistaan; miehen penis tai naisen emätin

sukupuolitauti /sˈukupˌuolɪtˌautɪ/ (n)
könssjukdom
  sairaus, joka leviää lähinnä sukupuoliyhteydessä

sukupuolivietti /sˈukupˌuolɪvˌietːɪ/ (n)
könsdrift
  seksuaalisuutta ohjaava käyttäytymismalli, joka yksilöllä on ilman ennakkokokemusta

sukupuutto /sˈukupˌuːtːo/ (n)
utrotning
  eliölajin kuoleminen, häviäminen viimeistä yksilöä myöten

sukusiitos /sˈukusˌiːtos/ (n)
inavel
  läheisten sukulaisten välinen siitos

sukusolu /sˈukusˌolu/ (n)
könscell
  suvullisesti lisääntyvien eliöiden suvunjatkamiseen erikoistunut solu, joita on molemmilla sukupuolilla

sukututkimus /sˈukutˌutkɪmus/ (n)
släktforskning
  historian aputiede, jonka tutkimuskohteena ovat ihmisten väliset sukulaisuussuhteet ja sukujen historia

sulattaa /sˈulatːaː/ (v)
smälta
  saattaa nestemäiseen olotilaan lämpötilaa nostamalla

sulfaatti /sˈulfaːtːɪ/ (n)
sulfat
  sulfaatti-ioni, rikin ja hapen muodostama anioni, SO₄-2

sulhanen /sˈulhanen/ (n)
brudgum, fästman
  naimisiin menevän henkilön tuleva aviomies

suljettu äänestys /sˈuljetːu ˈæːnestys/ (n)
sluten omröstning
  äänestys, jossa ei tiedetä miten kukin äänesti

suljin /sˈuljɪn/ (n)
slutare
  laite tai osa, jolla suljetaan

sulka /sˈulka/ (n)
fjäder
  kookas jäykkä höyhen

sulkakynä /sˈulkakˌynæ/ (n)
vingpenna
  linnun sulan ontto varsiosa

sulkapallo /sˈulkapˌallo/ (n)
badminton
  mailapeli, jota pelaa vastakkain kaksi pelaajaa (kaksinpeli) tai kaksi paria (nelinpeli)
fjäderboll
  kyseisessä pelissä mailoilla lyötävä peliväline

sulkapalloilija /sˈulkapˌalloilˌija/ (n)
badmintonspelare
  henkilö joka pelaa sulkapalloa

sulkasato /sˈulkasˌato/ (n)
fjäderfällning, ruggning
  lintujen höyhenpuvun uusiutumiseen liittyvä höyhenten irtoaminen

sulkasuoninen /sˈulkasˌuonɪnen/ (adj)
fjärdernervig
  (lehdestä) jonka sivusuonet haarautuvat keskisuonesta sivuille

sulkava /sˈulkava/ (n)
faren
  (eläintiede) Särkikalojen heimon planktonia ja pohjaeläimiä syövä makean veden parvikala (), jota tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa, myös paikoin eteläisellä rannikkoalueella. Sulkavan selkäevä on korkea, pitkässä peräevässä on 37 — 46 eväruotoa.

sulkea /sˈulkea/ (v)
stänga, tillsluta
  tukkia reikä, reitti, tietovuoto; laittaa ovi, luukku tai vastaava kulkuaukon tukkeeksi; kiinnittää korkki tai tulppa

sulkeet /sˈulkeːt/ (n)
parentes
  merkit, joiden sisälle kirjoitetaan tekstiin liittyvä, ympäröivästä lauserakenteesta irrallinen sivuhuomio, (- ja )-merkit

sulkeminen /sˈulkemɪnen/ (n)
stängande
  sulun kiinnipano tai esteen tekeminen

sulkeutunut /sˈulkeutunut/ (adj)
inbunden, sluten, tillknäppt
  eristäytynyt (jnk. ulkopuolelle), vailla sosiaalisia suhteita oleva

sulkia /sˈulkɪa/ (v)
rugga
  (linnusta) viettää sulkasadon aikaa

sumea logiikka /sˈumea lˈoɡɪːkːa/ (n)
oskarp logik, suddig logik
  logiikan laajennus, jossa proposition totuusarvo ilmaistaan reaalilvulla välillä 0–1

sumiaislainen /sˈumɪˌaislainen/ (n)
sumiaisbo
  Pysyvästi Sumiaisissa asuva henkilö.

summata /sˈummata/ (v)
summera, hopräkna
  laskea yhteen, plussata
summera
  tehdä yhteenveto, kiteyttää, esittää tiivistelmä

sumu /sˈumu/ (n)
dimma, töcken
  lähellä maata olevassa ilmakerroksessa esiintyvä, maahan kosketuksissa oleva, näkyvyyttä huonontava leijailevien hienojakoisten vesipisaroiden muodostuma
nebulosa
  kaasun tai irtonaisen aineen muodostama pilvi tähtienvälisessä avaruudessa

sunnuntai /sˈunnuntai/ (n)
söndag
  viikon viimeinen päivä Euroopassa ja muissa maissa, jotka käyttävät ISO 8601 -standardia, päivä lauantain ja maanantain välissä

suo /sˈuo/ (n)
kärr, myr
  soistumisen synnyttämä ainakin osan vuodesta kosteana oleva monimuotoinen kasviyhdyskunta, jossa muodostuu turvetta

suo-ohdake /sˈuoˈohdake/ (n)
kärrtistel
  Suomenkin luonnossa esiintyvä ohdakkeiden sukuun kuuluva kasvi

suodatin /sˈuodatɪn/ (n)
filter
  suodattamiseen tarkoitettu laite; laite, joka erottaa aineet lioksesta, suspensiosta tai seoksesta

suodatinpussi /sˈuodatˌimpussɪ/ (n)
kaffefilter
  ohut paperinen pussi, joka suodattaa kahvin kahvinporoista

suodattaa /sˈuodatːaː/ (v)
filtrera
  erottaminen kiinteitä aineita nesteestä tai kaasusta suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suodattaminen /sˈuodatːˌamɪnen/ (n)
filtrering
  aineiden erottaminen suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suoja /sˈuoja/ (n)
tö, töväder
  suojasää

suojaisa /sˈuojaisa/ (adj)
skyddad
  sellainen, joka antaa suojaa esim. säältä tai katseilta; suojainen

suojastaa /sˈuojastaː/ (v)
blockera
  (rautatiet, metro) turvata tietyn rataosan liikenne suojastus- ja asetinlaitteilla

suojasää /sˈuojasæː/ (n)
tö, töväder
  talvinen sää, jossa lämpötila on yli nolla astetta

suojatie /sˈuojatie/ (n)
övergångsställe, skyddsväg
  jalankulkijoiden turvalliseen kadun tai tien ylittämiseen tarkoitettu erityisesti merkitty kohta

suojelija /sˈuojelˌija/ (n)
beskyddare
  henkilö, joka suojelee

suojella /sˈuojella/ (v)
skydda
  pitää turvassa

suojelupoliisi /sˈuojelˌupolˌiːsɪ/ (pn)
Skyddspolisen
  Suomen valtion sisäisestä ja ulkoisesta turvallisuudesta vastaava sisäasiainministeriön alainen poliisiyksikkö, Supo

suojeluskunta /sˈuojelˌuskunta/ (n)
skyddskår
  Suomessa vuosina 1918–1944 toiminut sotilaallinen järjestö

suojus /sˈuojus/ (n)
skydd
  ulkoisilta tai ulospäin suuntautuvilta vaikutuksilta suojaava tai vaikutuksia vähentävä materiaali, laite tai rakennelma

suokaasu /sˈuokaːsu/ (n)
sumpgas
  suossa tai järven pohjalietteessä muodostuva maakaasu, jota tuottavat anaerobiset bakteerit hajottaessaan eloperäistä ainesta

suokukka /sˈuokukːa/ (n)
rosling
  (erityisesti) suokukkien sukuun kuuluva

suokukko /sˈuokukːo/ (n)
brushane
  keskikokoinen kurppien heimon kahlaaja ()

suola /sˈuola/ (n)
salt, bordssalt
  ioniyhdiste, ionisidosten muodostama yhdiste. Ionisidoksinen kiinteä ja kiteinen aine, jossa kationina on usein jokin metalli-ioni, anionina taas epämetalli-ioni tai jokin moniatominen ioni

suolaaminen /sˈuolaːmɪnen/ (n)
saltande#Substantiivi
  suolan sekoittaminen johonkin

suolainen /sˈuolainen/ (adj)
salt
  suolan makuinen, suolaa sisältävä; liiaksi suolaa sisältävä

suolaisuus /sˈuolaisuːs/ (n)
sälta
  se, että on suolainen

suolajärvi /sˈuolajˌærvɪ/ (n)
saltsjö
  (maantiede) laskujoeton järvi, jonka vesi on hyvin suolaista

suolapitoinen /sˈuolapɪtˌoinen/ (adj)
salthaltig
  suolaa sisältävä

suolapitoisuus /sˈuolapɪtˌoisuːs/ (n)
salthalt
  suolan osuus liuoksessa, seoksessa, tai massassa. Ilmoitetaan absoluuttisena määränä tai suhteellisena osuutena (%).

suolasorsimo /sˈuolasˌorsɪmo/ (n)
saltgräs
  mikä tahansa suolasorsimoiden sukuun () kuuluva heinäkasvien laji tai sellaisen yksilö

suolasorsimot /sˈuolasˌorsɪmot/ (n)
saltgräs
  yksi heinäkasvien heimoon () kuuluvista yksisirkkaisten kasvien suvuista ()

suolasäilyke /sˈuolasˌæilyke/ (n)
lakgods
  (keittiö) suolaan tai suolaveteen säilötty elintarvike.

suolata /sˈuolata/ (v)
salta
  säilöä suolalla, käsitellä ruoka suolalla ennen kypsentämistä

suolavesi /sˈuolavˌesɪ/ (n)
lake
  yleensä vahva natriumkloridin vesiliuos, jota käytetään mm. elintarvikkeiden säilömiseen; myös muu suolapitoinen vesiliuos

suoli /sˈuolɪ/ (n)
tarm, inälvor
  (elimistö) ruoansulatuskanavan osa

suolilja /sˈuolɪlja/ (n)
myrlilja
  (erityisesti) suoliljojen sukuun kuuluva

suolinkainen /sˈuolɪŋkˌainen/ (n)
spolmask
  sukkulamatojen laji (), joka aiheuttaa ihmisessä askariaasi-tautia

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (adj)
finsk, finländsk
  Suomesta peräisin oleva tai Suomeen liittyvä

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (n)
finländare, finska, finländska, finlänning finne
  pysyvästi Suomessa asuva henkilö
  Suomen kansalainen
  syntyperältään suomalainen

suomalais-ugrilainen /sˈuomalaisˈuɡrɪlˌainen/ (adj)
finsk-ugrisk
  (kansatiede) kansatieteellisesti suomensukuinen tai suomensukuisuuteen liittyvä

suomalmi /sˈuomalmɪ/ (n)
myrmalm
  raudan raaka-aineena käytetty soissa kokkareisena esiintyvä limoniitti

suomeksi /sˈuomeksɪ/ (adv)
på finska
  suomen kielellä, suomen kielelle

suomenajokoira /sˈuomenˌajokˌoira/ (n)
finsk stövare
  pienriistaa ajava suomalainen koirarotu

suomenkielinen /sˈuomeŋkˌielɪnen/ (adj)
finskatalande
  suomen kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
finskspråkig
  suomeksi esitetty tai tapahtuva, suomen kielellä oleva

suomenlapinkoira /sˈuomenlapˌiŋkoira/ (n)
finsk lapphund
  suomalainen pystykorvainen poroja paimentava koirarotu, paimenkoiran taustastaan huolimatta lasketaan FCI:ssä ja SKL:ssä pystykorviin

suomenlumme /sˈuomenlˌumme/ (n)
finsk näckros
  kelluslehtinen vesikasvi (Nymphaea tetragona, syn. N. fennica).

suomenpoika /sˈuomempˌoika/ (n)
finlandspojke
  Suomen sotiin Neuvostoliittoa vastaan osallistunut virolainen vapaaehtoinen

suomenpystykorva /sˈuomempˌystykˌorva/ (n)
finsk spets
  Suomen kansalliskoira, punaruskea pystykorviin kuuluva metsästyskoirarotu

suomenruotsalainen /sˈuomenrˌuotsalˌainen/ (adj)
finlandssvensk
  suomenruotsalaisuuteen tai suomenruotsiin liittyvä

suomenruotsalainen /sˈuomenrˌuotsalˌainen/ (n)
finlandssvensk, finlandssvenska
  syntyperäinen suomalainen, jonka äidinkieli on ruotsi tai on omaksunut puhekielekseen ruotsin ja suomenruotsalaisen identiteetin. Ruotsinkielinen suomalainen.

suomenruotsalaisuus /sˈuomenrˌuotsalˌaisuːs/ (n)
finlandssvenskhet
  se, että on suomenruotsalainen

suomenruotsi /sˈuomenrˌuotsɪ/ (n)
finlandssvenska
  Suomessa puhuttava ruotsin kielen variantti

suomettuminen /sˈuometːˌumɪnen/ (n)
finlandisering
  nimitys, jolla jonkin tahon harjoittama politiikka rinnastettiin Suomen myötämieliseen suhtautumiseen Neuvostoliittoon kylmän sodan aikana

suomi /sˈuomɪ/ (n)
finska
  suomen kieli; suomalais-ugrilainen kieli, jota puhutaan pääosin Suomessa , kielitunnukset: (ISO 639-1)fi ja (ISO 639-2, ISO 639-3) fin

suomuluuranen /sˈuomulˌuːranen/ (n)
fjällbröstad myrpitta
  eräs luurasten sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

suomustus /sˈuomustus/ (n)
fjällande, fjälning
  suomujen poisto kalasta perkauksen yhteydessä

suomustusrauta /sˈuomustˌusrauta/ (n)
fiskfjaällare
  metallinen työkalu, jolla suomustetaan kaloja

suomyrtti /sˈuomyrtːɪ/ (n)
pors
  (erityisesti) norkkomyrttien sukuun kuuluva

suonensisäisesti /sˈuonensɪsˌæisestɪ/ (adv)
intravenöst
  (lääkkeestä, huumesta tms.) piikillä suonen sisään ruiskuttamalla

suoni /sˈuonɪ/ (n)
åder
  elimistössä veren ja imunesteen kulkuteinä toimivia putkia ihmisen elimistössä

suonikohju /sˈuonɪkˌohju/ (n)
åderbråck
  sairaalloinen laskimon laajentuma tavallisesti sääressä

suopa /sˈuopa/ (n)
såpa
  saippua, jaka koostuu rasvahappojen kaliumsuoloista

suopayrtti /sˈuopaˌyrtːɪ/ (n)
såpnejlika
  mikä tahansa suopayrttien suvun () kasvi, erityisesti rohtosuopayrtti

suopursu /sˈuopursu/ (n)
getpors, skvattram
  kanervakasveihin kuuluva valkokukkainen varpukasvi , aiemmin Ledum palustre

suora /sˈuora/ (adj)
rak
  mutkaton, kaartumaton, suuntaansa muuttamaton

suora /sˈuora/ (n)
linje
  suora kulkuväylä tai sen osa
stege
  nyrkkeilyssä isku, jossa käsivarsi ojentuu suoraksi

suorasiipinen /sˈuorasˌiːpɪnen/ (n)
hopprätving
  mikä tahansa suorasiipisten lahkoon () kuuluva hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

suorasiipiset /sˈuorasˌiːpɪset/ (n)
hopprätvingar
  eräs hyönteisten luokkaan kuuluva kuusijalkaisten lahko ()

suorasukainen /sˈuorasukˌainen/ (adj)
plump
  sellainen, joka sanoo tai tekee asiat kaunistelematta, varsinkin epäkohteliaasti tai tahdittomasti

suorittaa /sˈuorɪtːaː/ (v)
erlägga
  tehdä maksusuoritus, maksaa

suoritus /sˈuorɪtus/ (n)
utförande, betalning, fullgörelse, likvidation, prestation, utbetalning
  jnk tekemisen tai toimittamisen tulos

suoriutua /sˈuoriutˌua/ (v)
klara
  selviytyä

suosikki /sˈuosɪkːɪ/ (n)
favorit, gunstling
  asia, jota joku pitää ehdottomasti parhaana lajissaan

suositella /sˈuosɪtella/ (v)
rekommendera, anbefalla
  ehdottaa tutustumaan asiaan, henkilöön, kirjallisuuteen, ilmiöön

suosittaa /sˈuosɪtːaː/ (v)
rekommendera
  esittää jokin asia suosittavana, hyvänä, kannattavana; suositella

suosittu /sˈuosɪtːu/ (adj)
populär
  suosiossa oleva

suostua /sˈuostua/ (v)
acceptera
  vastata myöntävästi pyyntöön tehdä jotakin

suoti /sˈuotɪ/ (adj)
fux
  rautias, raudikko

suovehka /sˈuovehka/ (n)
missne
  Suomenkin luonnossa esiintyvä vehkojen sukuun kuuluva kasvi

supattaa /sˈupatːaː/ (v)
tissla, viska
  puhua kuiskaten

superkavitaatio /sˈuperkˌavɪtˌaːtɪo/ (n)
superkavitation
  kavitaation äärimuoto: nesteessä liikkuvan kappaleen ympärille muodostuu kaasusta tai höyrystä koostuva kupla, minkä seurauksena kappaleen kitka oleellisesti pienenee

superkuunpimennys /sˈuperkˌuːmpɪmˌennys/ (n)
supermånförmörkelse
  tilanne, jossa kuunpimennys tapahtuu superkuun aikana

superlatiivi /sˈuperlatˌiːvɪ/ (n)
superlativ
  yliaste, vertailuaste, joka ilmaisee komparaation korkeimman asteen.

supernova /sˈupernˌova/ (n)
supernova
  tähden räjähdys, joka voi syntyä kahdella eri tavalla

superoptihupilystivekkuloistokainen /sˈuperˌoptɪhˌupɪlˌystɪvˌekːulˌoistokˌainen/ (adj)
superhärlifraggellistighäxlikhalledosen, superoptimopsiskttoppipangfenomenalisk
  sanoinkuvaamattoman ihmeellinen

superpallo /sˈuperpˌallo/ (n)
studsboll
  lähinnä leikkikaluna käytettävä kimmoisasta materiaalista valmistettu pallo, joka kovasta pinnasta lentosuuntaansa muuttaen ponnahtaessaan säilyttää hyvin suuren osan liike-energiastaan

supikoira /sˈupɪkˌoira/ (n)
mårdhund
  Itä-Aasiasta lähtöisin oleva koiraeläin (), joka on levinnyt istutettuna myös Ural-vuoriston länsipuolelle ja kulkeutunut meille jäädäkseen

suppilo /sˈupːɪlo/ (n)
tratt
  torvimainen, toisesta päästään avarasuinen, toisesta päästä putkimaiseksi kapeneva pohjaton astia, jota käytetään esimerkiksi valutettaessa nestettä suppeasuiseen tilaan

suppilovahvero /sˈupːɪlovˌahvero/ (n)
trattkantarell
  vahveroihin kuuluva erinomainen, muodoltaan torvimainen ruokasieni (Cantharellus tubaeformis), joka ei tarvitse ruoaksi laitettaessa esikäsittelyä

surjektiivinen /sˈurjektˌiːvɪnen/ (adj)
surjektiv
  sellainen, jossa jokainen maalijoukon alkio on ainakin yhden lähtöjoukon alkion kuva

surmakka /sˈurmakːa/ (n)
barrträdspest
  Suomenkin metsissä tavattava kotelosieni

surmakäärme /sˈurmakˌæːrme/ (n)
dödsorm
  Australiassa elävä myrkkytarhakäärme

suru /sˈuru/ (n)
sorg
  murhe, alakuloisuuden tunne, jonkin traagisen tapahtuman, kuten läheisen ihmisen menetyksen, aikaansaama pitkäaikainen mielialan muutos

surullinen /sˈurullɪnen/ (adj)
ledsen, tråkig
  huonolla mielialalla oleva, alakuloinen

surunvalittelu /sˈurunvalˌitːelu/ (n)
kondoleans
  osanoton ilmaus kuolemantapauksen johdosta

suržyk /sˈurʒyk/ (n)
surzjyk
  ukrainan ja venäjän sekakieli (ukr. "sekaleipä")

susi /sˈusɪ/ (n)
varg, ulv
  Suomenkin luonnossa elävä petoeläin ()

suskeptanssi /sˈuskeptˌanssɪ/ (n)
susceptans
  admittanssin imaginaariosa (tunnus B, yksikkö S)

suslikki /sˈuslɪkːɪ/ (n)
pärlsisel
  eräs oravien heimoon kuuluva jyrijöiden laji () tai sen yksilö

suspensio /sˈuspensˌio/ (n)
suspension
  aine, jossa nesteeseen on sekoittunut hienojakoista liukenematonta kiinteää ainetta, joka ei erotu nesteestä

suu /sˈuː/ (n)
mun, käft
  suuaukosta alkava suuontelo, joka päättyy kitasolaan, josta alkaa ruoansulatuskanava; tällä alueella olevat toiminnalliset elimet kuuluvat suuhun

suudella /sˈuːdella/ (v)
kyssa, pussa
  antaa suudelma

suudelma /sˈuːdelma/ (n)
kyss, puss
  suuteleminen tekona; jonkin koskettaminen huulilla

suukappale /sˈuːkapːˌale/ (n)
munstycke
  (musiikki) vaskipuhaltimen tai puupuhaltimien se osa, joka on kosketuksissa soittajan huuliin tai aivan lähellä huulia

suukapula /sˈuːkapˌula/ (n)
munkavle
  puhumisen estämiseksi suun eteen sidottu kangas tms.

suulaki /sˈuːlakɪ/ (n)
gom
  suuontelon katto, joka jakautuu kovaan ja pehmeään suulakeen

suullinen /sˈuːllɪnen/ (adj)
muntlig
  sellainen, joka on ilmaistu tai toteutettu suullisesti, suusanallinen

suullisesti /sˈuːllɪsˌestɪ/ (adv)
muntligt
  puhutun sanan välityksellä, suusanallisesti

suunnaton /sˈuːnnaton/ (adj)
enorm, väldig
  erittäin suuri, valtava

suunnattoman /sˈuːnnatːoman/ (adv)
enormt, oerhört, väldigt
  erittäin, hyvin; vahvistava sana adjektiivien edellä

suunnikas /sˈuːnnɪkas/ (n)
parallellogram
  nelikulmio, jonka vastakkaiset sivut ovat yhdensuuntaiset

suunnistaja /sˈuːnnɪstˌaja/ (n)
orienterare
  henkilö, joka suunnistaa; suunnistusta harrastava henkilö

suunnistus /sˈuːnnɪstus/ (n)
orientering
  suunnistaminen
  urheilulaji, jossa kartan ja kompassin avulla suunnistetaan rastien välillä

suunnitella /sˈuːnnɪtella/ (v)
planera
  ajatella mielessään jotakin, jonka tulee tulevaisuudessa tekemään, aikoa

suunnitelma /sˈuːnnɪtˌelma/ (n)
plan
  etukäteen pohdittu asia, joka aiotaan toteuttaa tulevaisuudessa

suunsoittaja /sˈuːnsoitːˌaja/ (n)
käbblare
  henkilö, joka soittaa suutaan

suunsoitto /sˈuːnsoitːo/ (n)
käbbel
  suunpieksäntä; suulas, monesti asiaton, puhuminen; tyhjänpuhuminen

suunta /sˈuːnta/ (n)
riktning, håll
  tavoitteena tai kohteena oleva konkreettinen tai kuvaannollinen sijainti, asema tai tila suhteessa vallitsevaan

suuntaissärmiö /sˈuːntaissˌærmɪø/ (n)
parallellepiped
  särmiö, jonka kaksi vastakkaista sivua ovat suunnikkaita

suuntautua /sˈuːntautˌua/ (v)
inrikta sig, rikta sig
  olla taipuvainen

suuontelo /sˈuːontˌelo/ (n)
munhåla
  selkärankaisten suuaukon ja nielun välinen ruoansulatuskanavan laajahko alkuosa

suupaltti /sˈuːpaltːɪ/ (n)
gaphals
  henkilö, joka puhuu (tavallisesti liian) paljon

suuraakkonen /sˈuːraːkːonen/ (n)
stor bokstav, versal, majuskel
  iso kirjain, latinalaisten aakkosten kirjainten (ja numeroiden) graafinen vaihtelumuoto joka merkitään suomessa mm. erisnimen, lauseen, duurisävellajin tms. alkuun.

suure /sˈuːre/ (n)
storhet
  jokin yksiköin mitattava ominaisuus, esim. pituus

suurenmoinen /sˈuːrenmˌoinen/ (adj)
magnifik
  oikein hyvä tai hieno

suurennuslasi /sˈuːrennˌuslasɪ/ (n)
förstoringsglas, lupp
  kupera linssi, jonka läpi katsottaessa esineet näyttävät suurennetuilta

suureta /sˈuːreta/ (v)
bli större, öka
  tulla suureksi tai suuremmaksi

suuri /sˈuːrɪ/ (adj)
stor
  kookas, mittava, laaja tilavuudeltaan tai ulkomitoiltaan suuri

suurin piirtein /sˈuːrɪm pˈiːrtein/ (adv)
cirka, omkring
  kohtalaisen tarkasti

suurkaupunki /sˈuːrkaupˌuŋkɪ/ (n)
storstad, metropol
  kaupunki, jossa on paljon asukkaita

suurlähettiläs /sˈuːrlæhˌetːɪlæs/ (n)
ambassadör
  korkein diplomaattinen edustaja toisessa maassa

suurlähetystö /sˈuːrlæhetˌystø/ (n)
ambassad
  suurlähettilään johtama valtion diplomaattinen edustusto toisessa valtiossa

suurmarttyyri /sˈuːrmartːˌyːrɪ/ (n)
stormartyr
  lisänimi sellaisille kristityille marttyyreille, joiden kokema marttyyrikuolema on ollut jollakin tapaa poikkeuksellisen julma ja kivulias

suuruus /sˈuːruːs/ (n)
storhet
  se, että jokin tai joku on suuri

suuseksi /sˈuːseksɪ/ (n)
oralsex
  seksin muoto, jossa toinen partnereista käyttää suutaan toisen sukupuolielinten imemiseen ja nuolemiseen

suutari /sˈuːtarɪ/ (n)
skomakare
  jalkineiden valmistaja tai korjaaja
sutare
  särkikala (), jolla on leveä vihreä selkä ja korkea sivuilta litteä vaaleahko ruumis. Usein kookkaaksi kasvava kala, jota esiintyy eteläisen Suomen rehevissä sisävesissä ja rannikkojen murtovesissä

suutin /sˈuːtɪn/ (n)
dysa
  virtausta ohjaava laite, jolla saadaan paineistetulle (kaasulle, puolijähmeälle, jähmeälle) aineelle käytössä tarvittava muoto, koko, paine, alkunopeus ja suunta sekä pyörteetön virtaus

suuttua /sˈuːtːua/ (v)
bli arg, bli uppbragt
  vihastua, tulistua

suuvesi /sˈuːvesɪ/ (n)
munskölj
  hengitystä raikastava liuos, jota purskutellaan suussa

suvaitsematon /sˈuvaitsˌematon/ (adj)
intolerant
  sellainen, joka tuomitsee vääriä ja vahingollisia asioita sekä vääriä ja vahingollisia ihmisiä

suvaitsevainen /sˈuvaitsevˌainen/ (adj)
tolerant
  vapaamielinen, suvaitseva, erilaisuuteen hyväksyvästi suhtautuva

suvereeni /sˈuverˌeːnɪ/ (adj)
suverän
  jolla on alueellaan korkein päätäntävalta

suvereniteetti /sˈuverˌenɪtˌeːtːɪ/ (n)
suveränitet
  ylin valta, itsenäisyys, täydellinen riippumattomuus

sveitsiläinen /svˈeitsɪlˌæinen/ (adj)
schweizisk
  Sveitsistä peräisin oleva tai Sveitsiin liittyvä

sveitsiläiskaarti /svˈeitsɪlˌæiskaːrtɪ/ (n)
Schweizergardet
  paavin henkivartiosto Vatikaanissa

svekomaani /svˈekomˌaːnɪ/ (n)
svekoman
  ruotsinkiihkoinen, ruotsinmielinen

syaani /sˈyaːnɪ/ (n)
turkos
  hiilen ja typen muodostama kemiallinen radikaali

syanidi /sˈyanˌidɪ/ (n)
cyanid
  syaanihapon suola

sydämellinen /sˈydæmmˌellɪnen/ (adj)
hjärtlig
  sydämestä tuleva, sisimmästään ystävällinen ja hyvänsuopa

sydämellisesti /sˈydæmmˌellɪsˌestɪ/ (adv)
hjärtligt, innerligt
  sydämellisellä tavalla

sydämellisyys /sˈydæmmˌellɪsyːs/ (n)
hjärtighet, innerlighet
  sisimmästä tuleva myötämielisyys, vilpitön hyväntahtoisuus

sydän /sˈydæn/ (n)
hjärta
  monilla eläimillä oleva verta pumppaava elin

sydänkammio /sˈydæŋkˌammɪo/ (n)
hjärtkammare, kammare
  sydämen kaksi lokeroa, joihin veri tulee eteisistä ja joista veri lähtee suuriin valtimoihin

sydänkohtaus /sˈydæŋkˌohtaus/ (n)
hjärtattack
  sairauskohtaus, jossa osa sydänlihaksesta vaurioituu pysyvästi solujen tuhoutuessa hapenpuutteen takia

sydänläppä /sˈydænlˌæpːæ/ (n)
hjärtklaff
  yksi sydämessä olevista neljästä venttiilistä, joiden tarkoitus on estää veren takaisinvirtaus

sydänpussi /sˈydæmpˌussɪ/ (n)
hjärtsäck
  pussi, joka ympäröi sydänlihasta ja sen tehtävänä on vähentää sydämen supistuessa syntyvää kitkaa

sydänsieppari /sˈydænsˌiepːarɪ/ (n)
härdfångare
  metalliastia, joka pitää sisällään mahdollisesti sulavan ydinreaktorin materiaalin eli sydänsulan ja estää sen vajoamisen maaperään eli Kiina-ilmiön

sydänsuru /sˈydænsˌuru/ (n)
hjärtesorg
  surua ja tuskaa tärkeää ihmistä kohtaan, johon voi kuulua torjuttuja tunteita

sydäntauti /sˈydæntˌautɪ/ (n)
hjärtlidande, hjärtsjukdom
  jokin sydänsairaus; sepelvaltimotauti, sydäninfarkti, sydämen vajaatoiminta, rytmihäiriöt, läppävika tai sydänlihassairaus

sykkiä /sˈykːɪæ/ (v)
klappa, picka, slå
  laajentua ja supistua säännöllisesti, sykähdellä, sykkää, tykyttää, lyödä

syklaami /sˈyklaːmɪ/ (n)
cyclamen
  -suvun erityisesti huonekasvi; kasvaa Välimeren seudulla

syksy /sˈyksy/ (n)
höst
  kesän ja talven välinen vuodenaika

syli /sˈylɪ/ (n)
famn
  vanha pituusmitta ja syvyysmitta, joka vastaa suunnilleen levitettyjen käsien välistä etäisyyttä, myöhemmin kolme kyynärää eli noin 1,8 metriä

sylinteri /sˈylɪntˌerɪ/ (n)
cylinder#Ruotsi
  ympyräpohjainen suora lieriö
  moottorin sylinterimäinen osa, jossa mäntä liikkuu

sylkeä /sˈylkeæ/ (v)
spotta
  lennättää sylkeä suusta

sylki /sˈylkɪ/ (n)
saliv, spott
  sylkirauhasten erite, joka tekee mm. ruoan liukkaaksi nielemistä varten

sylkikuoriainen /sˈylkɪkˌuorɪˌainen/ (n)
flugbagge
  sylkikuoriaisten heimon () kovakuoriainen

sylkykuppi /sˈylkykˌupːɪ/ (n)
spottkopp
  sylkemiseen tarkoitettu astia

sylvestreeni /sˈylvestrˌeːnɪ/ (n)
sylvestren
  muun muassa tärpätissä esiintyvä terpeeneihin kuuluva nestemäinen hiilivety C10H16, joka on karvestreenin optinen isomeeri

symboli /sˈymboːlɪ/ (n)
symbol
  erilaisiin asioihin ja käsitteisiin yhdistyvä tunnuskuva tai tunnusmerkki

symboliikka /sˈymboːlˌiːkːa/ (n)
symbolik
  symbolien sisältöä ja niihin sisältyviä merkityksiä selvittävä oppi

symmetria /sˈymmetrˌia/ (n)
symmetri
  se, että jokin on symmetrinen, tasasuhtaisuus

symmetrinen /sˈymmetrɪnen/ (adj)
symmetrisk
  symmetrian mukainen

sympaattinen /sˈympaːtːɪnen/ (adj)
sympatisk
  sympatiaa tunteva, myötä elävä

synagoga /sˈynaɡˌoɡa/ (n)
synagoga
  juutalaisten temppeli

syndikalismi /sˈyndɪkalˌismɪ/ (n)
syndikalism
  1800-luvun lopulla syntynyt työväenliikkeen suunta, joka pyrkii sosialismin totettamiseen ammattiyhdistystoiminnan kautta

synkretismi /sˈyŋkretˌismɪ/ (n)
synkretism
  eri uskontojen sekoittuminen ja yhteensulautuminen toisiinsa

synninpäästö /sˈynnɪmpˌæːstø/ (n)
absolution, avlösning
  absoluutio, syntien anteeksiannon julistaminen synnintunnustuksen jälkeen jumalanpalveluksessa tai yksityisessä sielunhoidossa
absolvera
  (laajemmin, kuvaannollisesti) pahojen tekojen anteeksianto

synnitön /sˈynnɪtøn/ (adj)
syndlös
  sellainen, joka ei ole tehnyt syntiä

synnynnäinen /sˈynnynnˌæinen/ (adj)
medfödd
  myötäsyntyinen, syntymästä lähtien ollut

synonyymisanakirja /sˈynonˌyːmɪsˌanakˌirja/ (n)
synonymordbok
  kirja, jossa on listattu sanoille synonyymeja

syntaksi /sˈyntaksɪ/ (n)
syntax
  luonnollisen tai formaalin kielen merkkien yhdistelyn säännöt ja niiden tutkimus

synteesi /sˈynteːsɪ/ (n)
syntes
  teesin ja antiteesin yhdistyminen; yhdistävä menetelmä, yhdistäminen

synteettinen /sˈynteːtːɪnen/ (adj)
syntetisk
  synteesillä aikaansaatu, keinotekoisesti valmistettu, keinotekoinen

synti /sˈyntɪ/ (n)
synd
  uskonnon sääntöjen vastainen paha tai väärä teko

syntipukki /sˈyntɪpˌukːɪ/ (n)
syndabock
  (aiheettomasti) syyllisenä pidetty, syypää

syntymä /sˈyntymæ/ (n)
födelse
  syntymistapahtuma, yksilön elämän alkaminen äidistä itsenäisenä

syntymämerkki /sˈyntymæmˌerkːɪ/ (n)
födelsemärke
  syntymän aikaan esiintyvä, pysyvä ihon hyvänlaatuinen epäsäännöllisyys: valtaosa syntymämerkeistä muodostuu ihon ylipigmentaatiosta ja nämä syntymämerkit luokitellaan luomiksi, mutta osa muodostuu ihon poikkeuksellisesta verisuonettumisesta

syntymäpäivä /sˈyntymæpˌæivæ/ (n)
födelsedag
  päivä jona henkilö täyttää vuosia ja siihen liittyvä juhla
  syntymän vuosipäivä
födelsedatum
  päivämäärä, jona henkilö on syntynyt

syntymäpäivälahja /sˈyntymæpˌæivælˌahja/ (n)
födelsedagspresent
  syntymäpäivän juhlistamiseksi annettu lahja

syntymätön /sˈyntymætøn/ (adj)
ofödd
  joka ei ole syntynyt

syntyvyys /sˈyntyvyːs/ (n)
nativitet
  jälkeläisten syntyminen yleisilmiönä; syntyneisyys

syntyä /sˈyntyæ/ (v)
föda
  alkaa elää itsenäisenä emostaan: tulla ulos emon kohdusta tai munasta, käytetään myös ihmisestä
alstra, bilda, komma till, tillkomma
  saada alkunsa

syreeni /sˈyreːnɪ/ (n)
syren
  mikä tahansa syreenien sukuun () kuuluva öljypuukasvien heimon laji tai sellaisen yksilö

syrjäseutu /sˈyrjæsˌeutu/ (n)
avkrok, avsides belägen, trakt
  syrjäinen seutu; syrjäinen alue, joka on kaukana kaupungeista ja kunnollisesta infrastruktuurista

syrjäytyminen /sˈyrjæytˌymɪnen/ (n)
exklusion, marginalisering
  yhteiskunnan ulkopuolelle jääminen tai jättäytyminen; syrjäytyneeksi tuleminen; se, että kansalainen on eristäytyneenä yhteiskunnasta siten ettei osallistu sen toimintaan

syrjäytynyt /sˈyrjæytynyt/ (adj)
avsigkommen, marginaliserad, utslagen
  jostain sivuun vetäytynyt tai jäänyt

sysisara /sˈysɪsˌara/ (n)
svedstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

sytosiini /sˈytosˌiːnɪ/ (n)
cytosin
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin guaniinin kanssa

sytytin /sˈytytɪn/ (n)
tändare, cigarettändare
  kaasutoiminen tulentekoväline

sytyttäminen /sˈytytːˌæmɪnen/ (n)
tändande
  tulen tekeminen

sytyttää /sˈytytːæː/ (v)
tända
  käynnistää palamisreaktio, laittaa tuli palamaan

sytytys /sˈytytys/ (n)
antändning, tändning
  sytyttämisen toteutus

sytytysneste /sˈytytˌysneste/ (n)
tändvätska
  grillin tms. sytyttämiseen tarkoitettu, yleensä maaöljypohjainen palava neste

sytytystulppa /sˈytytˌystulpːa/ (n)
tändstift
  ottomoottorin osa, jonka elektrodien välille syntyvä kipinä sytyttää pottoaine-kaasuseoksen

syventäminen /sˈyventˌæmɪnen/ (n)
fördjupning
  syvemmäksi tekeminen

syvyys /sˈyvyːs/ (n)
djup
  pystysuuntainen etäisyys vertailutasona toimivasta vaakapinnasta, us. merenpinnasta tai maanpinnasta, alaspäin

syvä /sˈyvæ/ (adj)
djup
  pitkälle maan-, meren- tai muun pinnan alapuolelle ulottuva

syväkyykky /sˈyvækˌyːkːy/ (n)
djupböj
  voimanostossa käytettävä jalkakyykyn kaltainen harjoite, jossa kyykistyminen viedään äärimmäiseen ala-asentoonsa

syvällinen /sˈyvællɪnen/ (adj)
djupgående
  syvästi vaikuttava, syvälle käypä

syvällisesti /sˈyvællɪsˌestɪ/ (adv)
djupt
  syvällisellä tavalla

syvämeri /sˈyvæmˌerɪ/ (n)
djuphav
  merenpinnasta noin 2000-6000 m syvyydessä valtamerissä sijaitsevia alueita

syvänne /sˈyvænne/ (n)
djup
  ympäröivää maastoa matalampi kohta

syväpaino /sˈyvæpˌaino/ (n)
intaglio
  painomenetelmä, jossa väri sijaitsee painopinnan kuopissa, joista se imeytyy painettavaan pintaan

syväsatama /sˈyvæsˌatama/ (n)
djuphamn
  laivojen purkaus- ja lastauspaikka, joka on ruopattu niin syväksi, että suurenkin syväyksen omaavat laivat voivat sitä käyttää

syvästi /sˈyvæstɪ/ (adv)
djupt
  läpikotaisesti, läpikotaisin, perusteellisesti

syväväylä /sˈyvævˌæylæ/ (n)
djupled
  syväuomainen vesiväylä, jossa liikkuvien alusten suurin sallittu syväys on 4,2 metriä

syväys /sˈyvæys/ (n)
djupgående
  laivan tai veneen rungon alimpien kiinteiden rakenteiden (yleensä kölin tai peräsimen) etäisyys tyynestä vesirajasta

syy /sˈyː/ (n)
orsak
  jonkin aiheuttava seikka

syyllinen /sˈyːllɪnen/ (adj)
skyldig
  sellainen, joka on syyllistynyt johonkin (todistetusti); ominainen sille, jonka syytä jokin on

syyllinen /sˈyːllɪnen/ (n)
skyldig
  henkilö, joka on syyllistynyt johonkin todistetusti; syypää, henkilö, jonka syytä jokin on

syylä /sˈyːlæ/ (n)
vårta
  viruksen aiheuttama pienehkö, hyvänlaatuinen kasvain iholla

syyläjuuri /sˈyːlæjˌuːrɪ/ (n)
flenört
  (erityisesti) tummasyyläjuuri, syyläjuurien sukuun kuuluva

syyläkaktukset /sˈyːlækˌaktukset/ (n)
vårtkaktusar
  eräs -alaheimoon kuuluva kaktuskasvien heimon suku ()

syyntakeinen /sˈyːntakˌeinen/ (adj)
tillräknelig
  ihmisestä, jonka katsotaan voivan ymmärtää tekojensa seuraukset ja siten olevan vastuussa teoistaan, esim. hänen henkisten ominaisuuksiensa (katumiskyvyn tms.) vuoksi

syyskuu /sˈyːskuː/ (n)
september
  vuoden yhdeksäs kuukausi, kuukausi elokuun ja lokakuun välissä

syysloma /sˈyːsloma/ (n)
höstlov
  Lokakuulle ajoittuva lyhyt loma. Se on yleensä kuun puolivälissä

syysmaitiainen /sˈyːsmaitɪˌainen/ (n)
höstfibla
  Suomenkin luonnossa esiintyvä maitiaisten sukuun kuuluva kasvi

syyspäiväntasaus /sˈyːspæivˌæntasaus/ (n)
höstdagjämning
  se päivä syksyllä, jolloin yö ja päivä ovat yhtä pitkiä; aurinko paistaa tällöin kohtisuoraan päiväntasaajalle samoin kuin kevätpäiväntasauksena

syytinki /sˈyːtɪŋkɪ/ (n)
sytning, undantag
  tilan kaupan yhteydessä toteutettu sopimus asumisoikeudesta, jossa myyjä saa oikeuden jäädä asumaan tilalle ja elatuksen loppuelämäkseen

syyttäjä /sˈyːtːæjæ/ (n)
åklagare
  viranomainen, joka vie rikosasiaa eteenpäin oikeudessa

syyttäjänvirasto /sˈyːtːæjˌænvɪrˌasto/ (n)
åklagarämbete
  Suomessa syyttäjälaitosta paikallistasolla edustava toimielin

syyttää /sˈyːtːæː/ (v)
anklaga, åklaga
  väittää syylliseksi johonkin
åtala
  syyttäjän ominaisuudessa väittää jkta syylliseksi jhk

syytön /sˈyːtøn/ (adj)
oskyldig
  joku tai jokin joka ei ole tehnyt jotakin jota ei olisi saanut tehdä

syödä /sˈyødæ/ (v)
äta, spisa
  aterioida, laittaa ruokaa suuhunsa ja niellä sen jälkeen

syöksyhammas /sˈyøksyhˌammas/ (n)
slöttand
  joidenkin nisäkkäiden suusta kasvava huomattavan pitkä hammas

syöksylasku /sˈyøksylˌasku/ (n)
störtlopp
  alppihiihtoon sisältyvä urheilulaji, jossa lasketaan vähintään kahdeksan metrin etäisyydellä toisistaan sijaitsevien porttien läpi

syöpä /sˈyøpæ/ (n)
cancer, kräfta
  sairaus, jossa jostain syystä muuttuneet elimistön solut alkavat jakautua liian nopeasti, eivätkä kehon säätelymekanismit kykene hillitsemään solujen lisääntymistä ja muodostuu pahanlaatuisia kasvaimia

syöpäpotilas /sˈyøpæpˌotɪlas/ (n)
cancerpatient, kräftpatient
  syöpää sairastava lääkärin hoidossa oleva henkilö

syöpäsairas /sˈyøpæsˌairas/ (n)
cancersjuk
  henkilö, joka sairastaa syöpää; syöpäpotilas

syötti /sˈyøtːɪ/ (n)
agn
  jokin pyydettävän eläimen houkuttelemiseksi käytettävä sen ravinnoksi kelpaava eläin tai jokin kasvin tuottama ruoka-aine; voidaan käyttää ansoissa ja muissa pyydyksissä

syöttäminen /sˈyøtːæmɪnen/ (n)
matande
  ruoan antaminen ravinnoksi

syöttövasikka /sˈyøtːøvasˌikːa/ (n)
gödkalv
  teuraaksi kasvatettava vasikka

syövyttävä /sˈyøvytːˌævæ/ (adj)
frätande
  kudosta vaurioittava; sellainen joka kykenee syövyttämään

säde /sˈæde/ (n)
radie
  ympyrän kehän ja ympyrän keskipisteen välinen jana

sädehoito /sˈædehˌoito/ (n)
strålbehandling
  lääketieteen osa-alue, jossa käytetään ionisoivaa säteilyä sairauksien hoitamiseksi

säestää /sˈæestæː/ (v)
ackompanjera
  esittää melodiaa tai pää-ääntä tavallisesti harmonisena taustana värittävää tai tukevaa osaa

sähkö /sˈæhkø/ (n)
el, elektrisitet, elektricitet
  sähkövirta tai sähkövaraus

sähköasentaja /sˈæhkøasˌentaja/ (n)
elektriker
  ammattilainen, joka asentaa, korjaa ja huoltaa sähkölaitteita ja johdotuksia

sähköauto /sˈæhkøˌauto/ (n)
elbil
  sähkökäyttöinen, yksinomaan sähköenergiaa energianlähteenä käyttävä, auto, jonka voimanlähteenä toimii sähkömoottori ja jossa sähköenergia on varastoitu ladattaviin akkuihin; kutsutaan myös täyssähköautoksi erotukseksi pistokehybridiautosta

sähköbasso /sˈæhkøbˌasso/ (n)
elbas
  sähköisesti vahvistettu bassokitara

sähködynamiikka /sˈæhkødˌynamˌiːkːa/ (n)
elektrodynamik
  sähkövirtaa ja sen vaikutuksia tutkiva fysiikan ala

sähköenergia /sˈæhkøenˌerɡɪa/ (n)
elektrisk energi, elenergi
  tarkastelun aikana käytettävissä olevan sähkötehon ja kulutukseen (tuotantoon) varatun ajan yhteisvaikutus, joka on tehon ollessa vakio vaikuttavan tehon ja ajan tulo

sähköhammasharja /sˈæhkøhˌammashˌarja/ (n)
eltandborste
  hammasharja, jonka harjakset värähtelevät sähkömoottorin voimalla

sähköinen /sˈæhkøinen/ (adj)
elektrisk
  sähkön kautta ilmenevä

sähköjuna /sˈæhkøjˌuna/ (n)
eltåg
  sähköveturin vetämä juna

sähkökaavio /sˈæhkøkˌaːvɪo/ (n)
elkretsdiagram
  kaavio, joka esittää laitteen tai järjestelmän sähköistä kytkentärakennetta

sähkökatkos /sˈæhkøkˌatkos/ (n)
strömavbrott, elavbrott
  keskeytys sähkön saannissa

sähkökenttä /sˈæhkøkˌentːæ/ (n)
elektriskt fält
  sähkövarauksen ympärille ajateltu kenttä, jonka voimakkuuden dimensio SI-järjestelmän yksiköin ilmaistuna on N C-1, tai vastaavasti V m-1

sähkökirja /sˈæhkøkˌirja/ (n)
e-bok
  digitaaliseen muotoon tallennettu ja siinä jaeltava kirjallinen teos

sähkökitara /sˈæhkøkˌitara/ (n)
elgitarr
  kitara jonka ääni vahvistetaan sähköisesti

sähköliesi /sˈæhkølˌiesɪ/ (n)
elspis, spis
  liesi jossa on sähköllä kuumennettavat keittolevyt ja uuni

sähkömaa /sˈæhkømaː/ (n)
jord
  (slangia) sähköinen maapotentiaali

sähkömagneetti /sˈæhkømˌaɡneːtːɪ/ (n)
elektromagnet
  magneetti, joka on magneettinen vain kun siihen on kytketty virta

sähkömagneettinen /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen/ (adj)
elektromagnetisk
  sähkömagnetismin mukainen

sähkömagneettinen aalto /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen ˈaːlto/ (n)
elektromaknetisk våg
  (fysiikka, radiotekniikka) sähkömagneettisen värähtelyn etenemiseen liittyvä, etenemissuuntaan nähden poikittainen aaltoliike

sähkömagneettinen vuorovaikutus /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen vˈuorovˌaikutus/ (n)
elektromagnetisk växelverkan
  yksi hiukkasfysiikan standardimallin kuvailemista kolmesta perusvuorovaikutuksesta: mekanismi, jonka mukaisesti sähkömagneettinen voima eli sähkövoima toimii

sähkömagnetismi /sˈæhkømˌaɡnetˌismɪ/ (n)
elektromagnetism
  kaikkien sähköisten ja magneettisten ilmiöiden yhteisnimitys; yksi maailmankaikkeuden perusvuorovaikutuksista; suppeassa mielessä erityisesti johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttama magnetismi

sähkömoottori /sˈæhkømˌoːtːorɪ/ (n)
elektrisk motor, elmotor
  sähkökäyttöinen kone, joka muuntaa kuluttamansa sähköenergian mekaaniseksi liike-energiaksi; osa energiasta muuntuu lämpöenergiaksi eli hukkalämmöksi

sähkönjohtavuus /sˈæhkønjˌohtavuːs/ (n)
konduktivitet, ledningsförmåga
  ominaissähkönjohtavuus

sähköoppi /sˈæhkøˌopːɪ/ (n)
elektricitetslära, ellära
  fysiikan haara, joka tutkii sähköilmiöitä tai laajemmassa mielessä sähkömagneettiseen vuorovaikutukseen liittyviä ilmiöitä

sähköposti /sˈæhkøpˌostɪ/ (n)
e-post
  tietoverkossa lähetettävä viesti toisen käyttäjän sähköiseen postilaatikkoon

sähköpostiosoite /sˈæhkøpˌostɪosˌoite/ (n)
e-postadress
  sähköpostin vastaanottajan yksilöivä osoite

sähköpyörä /sˈæhkøpˌyøræ/ (n)
elcykel, elektrisk cykel
  sähköavusteinen polkupyörä

sähköpyörätuoli /sˈæhkøpˌyørætˌuolɪ/ (n)
elrullstol
  liikuntavammaisen liikkumavälineenä käytettävä sähkömoottorilla toimiva pyörätuoli, jota ei moottoristaan huolimatta luokitella ajoneuvoksi vaan invalidin apuvälineeksi

sähkötuoli /sˈæhkøtˌuolɪ/ (n)
elektriska stolen
  teloitusväline, johon tuomittu sidotaan istumaan ja teloitetaan voimakkailla sähköiskuilla

sähkötupakka /sˈæhkøtupˌakːa/ (n)
elektronisk cigarrett
  tupakan korvaava tekninen laite, jonka kautta hengitetään yleensä nikotiinipitoista höyryä

sähkövaraus /sˈæhkøvaraus/ (n)
elektrisk laddning
  nollasta eroava sähkömäärä; aineen tai hiukkasen ominaisuus, joka ilmenee siten, että se vaikuttaa voimalla toisiin lähellä oleviin sähkö­varauksellisiin kappaleisiin

sähkövatkain /sˈæhkøvˌatkain/ (n)
blandare, mixer
  sähkömoottorilla toimiva keittiöväline, jota käytetään leivonnassa ja ruoanvalmistuksessa

sähkövirta /sˈæhkøvˌirta/ (n)
elektrisk ström
  sähkökentän aiheuttama sähkövarausten järjestynyt liike; mittasuureena sähkövirran tunnus on I ja SI-järjestelmän mukaisesti sen yksikkö on ampeeri, tunnus A .

sähly /sˈæhly/ (n)
innebandy
  sisätiloissa mailoin pelattava pallopeli, josta on kehittynyt kilpaurheiluna pelattava salibandy

säiliö /sˈæilɪø/ (n)
behållare, reservoar
  varsinkin nestemäisten, kaasumaisten t. jauhemaisten aineiden säilyttämiseen tarkoitettu tila, us. suljettu astia

säilyttäminen /sˈæilytːˌæmɪnen/ (n)
behållning
  teonnimi verbistä säilyttää

säilyttää /sˈæilytːæː/ (v)
bevara
  pitää esinettä, asiaa, tavaraa ym. ilman, että esim. heittää roskiin

säkki /sˈækːɪ/ (n)
säck
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä suuri ja tukeva pussi

säkkipilli /sˈækːɪpˌillɪ/ (n)
säckpipa
  nykyisin erityisesti skottien suosima puhallinsoitin

säkkipimeä /sˈækːɪpˌimeæ/ (adj)
beckmörk, kolmörk
  täysin pimeä

säkä /sˈækæ/ (n)
manke
  nelijalkaisen nisäkkään, erityisesti hevosen tai koiran, kaulan ja selän yhtymäkohta; selän korkein kohta, jota käytetään eläimen korkeuden mittauskohtana

säle /sˈæle/ (n)
lamell, spjäla
  pitkänomainen, ohut, yl. tasavahva ja jäykkä, puusta tai muusta materiaalista valmistettu kaistale tai suikaile

sämpylä /sˈæmpylæ/ (n)
småfranska, bulle, fralla, semla, småfralla
  pieni pyöreä tai pitkulainen, useimmiten vehnästä tai grahamjauhoista leivottu, hiivalla kohotettu leipänen

sänky /sˈæŋky/ (n)
säng
  pääasiassa nukkumista varten tehty huonekalu

säppi /sˈæpːɪ/ (n)
regel hasp
  salpa, telki

särkeä /sˈærkeæ/ (v)
värka
  koskea, tuntua hyvin kipeältä

särki /sˈærkɪ/ (n)
mört
  Särkikaloihin kuuluva punasilmäinen, parvissa elävä makean ja murtoveden kala (Rutilus rutilus)

särkikala /sˈærkɪkˌala/ (n)
karpfisk
  -heimon laji

särkikalat /sˈærkɪkalat/ (n)
karpfiskar
  eräs karppikalojen lahkoon () kuuluva viuhkaeväisten () heimo ()

särkisalolainen /sˈærkɪsˌalolˌainen/ (n)
finbybo
  Pysyvästi Särkisalossa asuva henkilö.

särkkä /sˈærkːæ/ (n)
bank
  vedenalainen tai vedestä kohoava hiekkakasaantuma

särky /sˈærky/ (n)
värk
  pitkäkestoinen kipu

särkylääke /sˈærkylˌæːke/ (n)
smärtstillande medicin, värktablett
  särkyjä tai kivuntunnetta helpottava lääke

särkylääkepäänsärky /sˈærkylˌæːkepˌæːnsærky/ (n)
LÖH; läkemedelsöveranvändningshuvud&shy;värk
  päänsärky, joka johtuu särkylääkkeiden käyttämisestä pitkähkön aikaa suurempina annoksina kuin on kivun lievityksen kannalta tarpeen, kun elimistö ylilääkitykseen totuttuaan alkaa reagoida normaaliin terveydentilaan kipuaistimuksella

särmiö /sˈærmɪø/ (n)
prisma
  lieriö, jonka kaksi pohjaa ovat monikulmioita ja sivutahkot suorakulmioita tai suunnikkaita

särmäneula /sˈærmænˌeula/ (n)
tångsnälla
  (Syngnathus typhle) eräs pitkulainen putkisuukala

säteillä /sˈæteillæ/ (v)
radiera
  luovuttaa sähkömagneettista energiaa

säteily /sˈæteily/ (n)
strålning
  hiukkasten tai sähkömagneettisen aaltoliikkeen eteneminen ympäristöön

säteilyannos /sˈæteilyˌannos/ (n)
strålningsdos
  säteilyn määrän yksikkö, jota sovelletaan tutkimuksen lisäksi mm. säteilyturvallisuuden määritelmissä ja valvonnassa sekä lääketieteellisessä sädehoidossa

säteilytys /sˈæteilytys/ (n)
bestrålning
  säteilylle altistus kohdistamalla säteilyä tai sijoittamalla säteilyn vaikutusalueelle

sättiä /sˈætːɪæ/ (v)
racka
  moittia vihaiseen sävyyn monisanaisesti, usein käyttäen asiattomia ilmauksia

sävel /sˈævel/ (n)
ton
  puhdas ääni, jonka korkeus on tunnistettavissa

sävelaskel /sˈævelˌaskel/ (n)
tonsteg
  pienistä intervalleista käytetty käytännöllinen hahmotus- ja ilmaisutapa

sävellaji /sˈævellˌajɪ/ (n)
tonart
  tonaalisessa musiikissa sävelten ennaltamäärätty sarja, johon kuuluvat perussävel ja siitä johdettavat kyseiseen perussäveleen suhteessa olevat rajatut sävelet, joista voidaan koostaa melodioita, sointuja ja sointukulkuja

sävellys /sˈævellys/ (n)
komposition
  taiteellisen työn, säveltämisen, tuloksena syntynyt musiikkiteos, kappale

säveltäjä /sˈæveltˌæjæ/ (n)
kompositör, tonsättare
  henkilö, joka säveltää musiikkia

säveltää /sˈæveltæː/ (v)
komponera
  tehdä musiikkia, luoda melodia

säynävä /sˈæynævæ/ (n)
id
  yleinen makean veden särkikala (Leuciscus idus melanotus), joka elää parvissa ja viihtyy kirkkaissa vesissä

sää /sˈæː/ (n)
väder
  ilmakehän aistittavissa olevat olosuhteet; säämuuttujien (lämpötila, sademäärä, tuulen nopeus- ja suunta, ilman kosteus jne.) tila, säätila, määrätyssä paikassa tiettynä hetkenä

säädös /sˈæːdøs/ (n)
författning
  julkista valtaa käyttävän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön antama kirjallinen, pätevä määräys säännöistä

sääennuste /sˈæːennˌuste/ (n)
väderprognos
  arvio tulevasta säästä eli troposfäärin tilasta lähitulevaisuudessa, käsittäen esimerkiksi ilman lämpötilan ja sateen mahdollisuuden

sääli /sˈæːlɪ/ (n)
ömkan
  toisen olennon kärsimyksen tai mielipahan herättämä myötätunto

sääliminen /sˈæːlɪmɪnen/ (n)
ömkande
  sääliä-verbistä muodostettu teonnimi

sääliä /sˈæːlɪæ/ (v)
ömka, tycka synd om
  tuntea sääliä jkta/jtak kohtaan

säännöllinen /sˈæːnnøllɪnen/ (adj)
regelbunden
  useita kertoja ja määrätyin väliajoin tapahtuva

säännös /sˈæːnnøs/ (n)
bestämmelse
  säädöksen tekstistä ilmenevä yksittäinen käsky, kielto tai lupa

sääntö /sˈæːntø/ (n)
regel
  kirjallisesti tai suullisesti sovittu tai määrätty tai yleiseksi käytännöksi omaksuttu toimintatapa, vakiintunut käytäntö

sääri /sˈæːrɪ/ (n)
ben
  polven ja jalkaterän välinen alaraajan osa

säärystin /sˈæːrystɪn/ (n)
benvärmare
  nilkasta polveen ulottuvalla jalan alueella pidettävä sukan kaltainen kylmältä suojaava vaate

sääski /sˈæːskɪ/ (n)
mygga
  kaksisiipisten hyönteisten alalahko, johon kuuluvat mm. hyttynen, mäkärä ja vaaksiainen

säästäväinen /sˈæːstævˌæinen/ (adj)
sparsam
  sellainen, joka säästää paljon (tyypilisesti rahoistaan); joka ei tuhlaa

säästää /sˈæːstæː/ (v)
skona, bespara spara, förvara, lägga undan, lönspara
  säilyttää tai säilöä jotain tulevaisuuden käyttöä varten

säästö /sˈæːstø/ (n)
besparing, inbesparing
  tulojen ja kulutuksen erotuksena talteen jäänyt raha tai muu raha-arvoinen hyödyke

säätiedotus /sˈæːtiedotus/ (n)
väderrapport, väderleksrapport
  sääennusteesta annettu tiedotus

säätiö /sˈæːtɪø/ (n)
stiftelse
  sääntöjensä määräämään tarkoitukseen luovutettu ja hallituksensa hoitama varallisuusmassa ilman omistajia, osakkaita tai jäseniä

sääty /sˈæːty/ (n)
stånd
  (historia) erilaisia oikeuksia nauttineista yhteiskuntaluokista

säätykierto /sˈæːtykˌierto/ (n)
ståndscirkulation
  siirtyminen säädystä toiseen

säätää /sˈæːtæː/ (v)
reglementera
  laatia laki, antaa jokin velvoittava määräys
  määrätä jtk noudatettavaksi

söpö /sˈøpø/ (adj)
söt
  sellainen, joka on mukavan näköinen, suloinen, positiivisia tuntemuksia aikaansaava

t-paita /tˈeːpˈaita/ (n)
T-tröja
  lyhythihainen napitukseton ja kaulukseton paita

taajama /tˈaːjama/ (n)
tätort
  tiheästi asuttu ja rakennettu alue

taajuusmodulaatio /tˈaːjuːsmˌodulˌaːtɪo/ (n)
frekvensmodulering
  modulaatio, jossa muutellaan eli poikkeutetaan signaalin, kantoaallon, taajuutta moduloivan signaalin ohjaamana

taakka /tˈaːkːa/ (n)
börda
  painava kuorma

taantuma /tˈaːntuma/ (n)
recession
  kansantalouden tilanne, jossa bruttokansantuotteen kasvuvauhti supistuu huomattavasti ollen kuitenkin plusmerkkistä; hitaan talouskasvun kausi

taantuva /tˈaːntuva/ (adj)
regressiv
  sellainen, joka taantuu

taara /tˈaːra/ (n)
tara
  tavaran alustan, pakkauksen tai päällyksen paino, joka vähentämällä saadaan tavaran varsinainen massa

taas /tˈaːs/ (adv)
igen
  toistamiseen, uudelleen

taatelipalmu /tˈaːtelɪpˌalmu/ (n)
dadelpalm
  erit. välimerentaateli () kasvatettava hyötykasvi, joka tuottaa syötäviä taateleita

tabulatuuri /tˈabulatˌuːrɪ/ (n)
tabulatur
  erityisesti kielisoittimelle tarkoitettu soitto-ohje, jossa on valmis sormitus

taffelipiano /tˈaffelˌipɪˌano/ (n)
taffel
  piano, jossa kielet ovat vaakasuuntaisesti, mutta flyygelistä poiketen koskettimiston suuntaan leveämmän suorakulmaisen rungon sisällä

tagalog /tˈaɡaloɡ/ (n)
tagalog
  Filippiineillä puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: tl)

tahaton /tˈahaton/ (adj)
oavsiktlig
  sellainen, mikä on tehty tai tapahtunut tahtomatta tai tarkoittamatta; vahingossa tehty tai tapahtunut.

tahdistaa /tˈahdɪstaː/ (v)
synkronisera
  saattaa samaan tahtiin

tahdittomasti /tˈahdɪtːomˌastɪ/ (adv)
taktlöst
  tahdittomalla tavalla

tahriintua /tˈahrɪːntˌua/ (v)
fläcka
  tulla tahraiseksi

tahriintumaton /tˈahrɪːntˌumaton/ (adj)
fläckfri
  tahriintumiselta välttynyt, puhdas, moitteeton; sellainen, joka ei ole tahriintunut

tahti /tˈahtɪ/ (n)
takt
  toistuva tietynmittainen kappaleen osanen

tahtilaji /tˈahtɪlˌajɪ/ (n)
taktart
  musiikkikappaleen tahdin jako tahdinosiin

tahtilepo /tˈahtɪlˌepo/ (n)
cesur
  säkeen sisäinen tauko

tahto /tˈahto/ (n)
vilja
  halu, tahtominen tai se mitä tahdotaan

tahtoa /tˈahtoa/ (v)
vilja, önska
  haluta

taide /tˈaide/ (n)
konst
  luova inhimillinen toiminta, joka ilmaisee eri keinoin keskeisiä tai merkittäviä inhimillisen kokemuksen puolia suhteessa vallitsevaan olevaiseen tai koettuihin fantasioihin; tällaisen toiminnan tuotokset

taidekahvila /tˈaidekˌahvɪla/ (n)
konstcafé, konstkafé
  kahvila, jonka toiminnassa on keskeisessä osassa taiteen esillä pitäminen ja monesti myös taiteeseen liittyvien tapahtumien järjestäminen

taidemaalari /tˈaidemˌaːlarɪ/ (n)
målare
  maalaustaiteen harjoittaja; maalauksia tekevä taiteilija

taidemusiikki /tˈaidemusˌiːkːɪ/ (n)
seriös musik
  musiikki taiteena; taiteeksi tehty musiikki

taidenäyttely /tˈaidenˌæytːely/ (n)
konstutställning
  paikka, jossa esitellään taidetta joko tilapäisesti tai pysyvämmin

taideteos /tˈaideteos/ (n)
konstverk
  taiteellisen luomistyön tulos, taideluomus; taiteen tuote

taifuuni /tˈaifuːnɪ/ (n)
tyfon
  Kiinanmerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky

taikatemppu /tˈaikatˌempːu/ (n)
trollkonst
  (magia, viihde) usein harjoiteltu ja ennalta valmisteltu silmänkääntötemppu, joskus kemialliseen reaktioon tms. perustuva "ihmeteko"

taikavarpu /tˈaikavˌarpu/ (n)
slagruta
  (mytologia) ikivanha maaginen väline maahan kätkettyjä aarteita, varastettuja tai hukattuja esineitä, taikakaluiksi sopivia luonnonesineitä yms. etsittäessä, myös apuneuvo kaivonpaikan etsimisessä ja maasäteilyn havaitsemisessa

taikina /tˈaikɪna/ (n)
deg
  Elintarvikkeiden valmistuksessa käytettävä raaka-aineista, tavallisesti jauhoista ja tarvittavasta nesteestä, vedestä, maidosta tai piimästä, tehty seos, joka saatetaan käyttötarkoituksen mukaiseen muotoon hämmentämällä, sekoittamalla, vaivaamalla, kaulitsemalla tai vatkaamalla; tarvittaessa käytetään kohotusainetta

taikinamarja /tˈaikɪnamˌarja/ (n)
måbär
  koristekasvina käytetty punaisia marjoja tuottava pienilehtinen pensas

taikuri /tˈaikurɪ/ (n)
trollkarl
  silmänkääntäjä, taikatemppujen tekijä, taikatemppuja tekevä viihdetaitelija

taimen /tˈaimen/ (n)
öring, forell
  lohikalojen heimon lohien suvun kala (), josta meillä erotetaan kolme lajia: meritaimen, järvitaimen ja purotaimen. Taimenet eroavat ulkonäöltään ja kooltaan lohista, vaikka aina lajeja ei ole helppo tunnistaa käytettävissä olevista tuntomerkeistä huolimatta.

taimi /tˈaimɪ/ (n)
planta
  siemenestä kasvanut nuori istutusta varten koulittu tai istutettu kasvi

taipumus /tˈaipumus/ (n)
böjelse
  synnynnäinen kyky; ominainen piirre; alttius johonkin

taira /tˈaira/ (n)
tayra
  eräs Keski- ja Etelä-Amerikassa elävä näätäeläinten laji () tai sen yksilö

taistella /tˈaistella/ (v)
strida
  kamppailla, otella, ottaa yhteen

taistelu /tˈaistelu/ (n)
slag, batalj, kamp
  sodankäyntiin liittyvä yhteenotto tai kamppailu kahden tai useamman osapuolen välillä
kamp
  kamppailu, pyrkimys johonkin vaikeuksien kautta

taistelukenttä /tˈaistelukˌentːæ/ (n)
slagfält
  aseelliseen taisteluun käytetty alue

taistelukone /tˈaistelˌukone/ (n)
stridsflygplan
  hävittäjäkone, hävittäjäpommittaja

taitaja /tˈaitaja/ (n)
mästare
  henkilö, joka taitaa tai osaa jotakin erityisen hyvin

taitamaton /tˈaitamaton/ (v)
okunnig
  sellainen, jonka taidot eivät riitä, osaamaton

taiteellinen /tˈaiteːllɪnen/ (adj)
konstnärlig
  taiteen alaan kuuluva, taiteeseen liittyvä

taiteilija /tˈaiteilˌija/ (n)
konstnär
  ammatikseen taidetta harjoittava henkilö

taitekatto /tˈaitekˌatːo/ (n)
mansardtak
  taitettu satula- tai valmikatto, harjakaton tyyppi, jossa lappeet taittuvat vielä kahdeksi osaksi, kahteen eri kulmaan

taitekerroin /tˈaitekˌerroin/ (n)
brytningsindex, refraktionsindex
  aineen optista tiheyttä kuvaava kerroin

taito /tˈaito/ (n)
färdighet
  henkinen tai ruumiillinen kyky tehdä jtk

taitoluistelu /tˈaitolwˌistelu/ (n)
konståkning
  urheilulaji, jossa luistellaan jääkentällä taitoluistimilla ja esitetään erilaisia ohjelmia musiikin tahdissa

taitoslehti /tˈaitoslˌehtɪ/ (n)
folder, vikblad
  (kirjapaino) folderi, taitekansio

taittaa /tˈaitːaː/ (v)
vika
  taivuttaa pitkänomainen tai levymäinen kappale jostakin kohdasta niin, että taivutuskohtaan muodostuu terävä tai ainakin terävähkö kulma

taituruus /tˈaituruːs/ (n)
bravur, briljans, virtuositet
  jonkin fysiologisen tai teknisen kyvyn erinomainen hallinta tai taito, taiturina oleminen

taituruusvoimistelija /tˈaiturˌuːsvoimˌistelˌija/ (n)
akrobat
  akrobaatti

taivaanekvaattori /tˈaivaːnˌekvaːtːˌorɪ/ (n)
himmelsekvator
  maapallon ekvaattorin eli päiväntasaajan jatke samassa tasossa taivaanpallon ympäri

taivaankappale /tˈaivaːŋkˌapːale/ (n)
himlakropp
  havaintopiiriimme kuuluva taivaan kohde

taivaanmekaniikka /tˈaivaːnmˌekanˌiːkːa/ (n)
celest mekanik
  taivaankappaleiden liikkeitä gravitaatiokentässä tutkiva tieteenala

taivaansini /tˈaivaːnsˌinɪ/ (n)
himmelsblått
  Auringon valon spektrin sinisten komponenttien heijastuma ilmakehässä, joka on kirkkaalla säällä päiväsaikaan nähtävissä kaikissa suunnissa

taivaanvuohi /tˈaivaːnvˌuohɪ/ (n)
enkelbeckasin
  pitkänokkainen kurppalintu ()

taival /tˈaival/ (n)
färd, sträcka
  määrämittainen vaellus

taivas /tˈaivas/ (n)
himmel, sky
  maan pinnalta tarkasteltuna horisontin yläpuolella näkyvä osa maapallon ilmakehää, joka on läpinäkyvä; se, mikä taivaankappaleen pinnalta näkyy ylhäällä
  Jumalan olinpaikka; paratiisi (kristinuskossa)

taivassalolainen /tˈaivassˌalolˌainen/ (n)
tövsalabo
  Pysyvästi Taivassalossa asuva henkilö.

taivuttaa /tˈaivutːaː/ (v)
böja, kröka, bocka
  saattaa taipuneeksi
förmå
  kiristää, painostaa lievästi
konjugera, deklinera
  muodostaa sanan taivutusmuotoja

taivutus /tˈaivutus/ (n)
böjning
  sanojen muokkaaminen käyttökohteen, aseman lauseessa, tai semantiikan edellyttämään muotoon

taivutuskaava /tˈaivutˌuskaːva/ (n)
paradigm, böjningsmönster
  paradigma, taivutettavan sanan muotosarja

taivutusmuoto /tˈaivutˌusmuoto/ (n)
böjningsform
  sanan taivutuspäätteellinen muoto

taivutuspääte /tˈaivutˌuspæːte/ (n)
böjningsändelse
  taivutettavan sanan vartalon, joskus taivutusvartalon, loppuun tulevaa päätettä ilmentävä morfeemi, mm. nominien sija- ja lukupääte ja verbin persoona-, luku- ja aikamuotopäätte

takaa /tˈakaː/ (adv)
bakifrån
  taka-alalta, taustalta tulevana

takaapäin /tˈakaːpæin/ (adv)
bakifrån
  takaa kohti suuntautuva

takaisin /tˈakaisɪn/ (adv)
tillbaka
  ilmaisee suuntaa, johon joku tai jokin palaa sinne, mistä se on aikaisemmin lähtenyt

takaisinosto /tˈakaisɪnˌosto/ (n)
återköp
  aiemmin myydyn takaisin ostaminen saman tahon toimesta; myös aikaisemmin liikkeellelaskettujen osakkeiden ostaminen markkinoilta ja niiden mitätöiminen, jolloin liikkeellä olevien osakkeiden lukumäärä laskee ja yksittäisen osakkeen arvo nousee

takalisto /tˈakalˌisto/ (n)
bak, bakdel, säte
  (arkinen) takamus, takapuoli, pakarat

takamus /tˈakamus/ (n)
bak, bakdel, säte
  takapuoli, pakarat

takana /tˈakana/ (adv)
bakom
  taakse sijoittuneena, taka-alalla, taustalla.

takapuoli /tˈakapˌuolɪ/ (n)
bak, bakdel, säte
  ihmisen ruumiinosa lantion takaosassa, pakarat

takaraivo /tˈakarˌaivo/ (n)
bakhuvud
  pääkallon takaosa

takaus /tˈakaus/ (n)
borgen
  sitoumus, jolla takaaja lupautuu velkojalle vastuuseen kolmannen henkilön velasta

takauslaina /tˈakauslˌaina/ (n)
lån mot borgen
  laina, jonka vakuudeksi on annettu takaus
borgenslån
  erityislainsäädäntöön perustuva vakuudellinen laina, jonka vakuutena on valtion takaus

takavarikoida /tˈakavˌarɪkˌoida/ (v)
beslagta
  todisteen otto haltuun tai menetetyksi tuomitun esineen otto haltuun, tai rikoksella viedyn esineen palautus lailliselle omistajalle

takiainen /tˈakɪˌainen/ (n)
kardborre
  mikä tahansa -suvun kasvi
  ko. sukuun kuuluvien lajien tuottama pallomainen pähkylä, joka tarttuu tehokkaasti erityisesti eläinten jalkojen karvoitukseen

takila /tˈakɪla/ (n)
rigg, tackel, tacklage
  (merenkulku) mastot ja muu välineistö, jonka varaan ja avulla aluksen purjeet levitetään

takiloida /tˈakɪlˌoida/ (v)
rigga
  varustaa takilalla

takiloiminen /tˈakɪlˌoimɪnen/ (n)
tackling
  (merenkulku) takilalla varustaminen

takimmainen /tˈakɪmmˌainen/ (adj)
bakerst
  sellainen, joka on äärimmäisenä takana

takinkääntäjä /tˈakɪŋkˌæːntæjæ/ (n)
kappvändare, överlöpare
  henkilö, joka on jättänyt puolueensa tai muun yhteisönsä

takki /tˈakːɪ/ (n)
jacka, kappa
  yläruumista suojaamaan käytettävä vaatekappale; myös miesten puvun yläosa

takkirauta /tˈakːɪrˌauta/ (n)
tackjärn
  masuunin tuottama 4–5 % hiiltä sisältävä raakarauta

takoa /tˈakoa/ (v)
smida
  muokata metallia iskemällä sitä vasaralla

taksi /tˈaksɪ/ (n)
taxi, taxibil
  henkilöliikennettä tilausliikenteenä hoitava organisaatio

taksiasema /tˈaksɪˌasema/ (n)
taxistation
  paikka, jossa taksit odottavat matkustajia

taksiauto /tˈaksɪˌauto/ (n)
hyrdrosk, taxi, taxibil
  auto, jota käytetään taksipalvelun tuotannossa

taksoni /tˈaksonɪ/ (n)
taxon
  taksonomiassa määritelty eliöryhmä; tieteellisessä luokittelussa käytetty termi, sukulaisuussuhteiden mukaan nimetty eliöryhmä, joka on virallisesti kuvattu tieteelle; yhteisnimitys tietyille lajeille

taktiikka /tˈaktɪːkːa/ (n)
taktik
  taistelutaito, taito voittaa taistelu

taktikko /tˈaktɪkːo/ (n)
taktiker
  (sotavoimat, ym.) henkilö, joka harjoittaa taktiikkaa ja yleensä myös osaa ja hallitsee sen

taktinen /tˈaktɪnen/ (adj)
taktisk
  taktiikkaan kuuluva, taktiikkaa koskeva; sellainen, joka on taktiikaltaan taitava, taktiikan hallitseva

tali /tˈalɪ/ (n)
talg
  puhdistettu naudan tai lampaan, rasva, myös poron kuu, jota saadaan ko. eläimen murskatuista rasvakudoksista sulattamalla ne 60–70 °C:ssa ja poistamalla vesi (iGS)
  ihon rauhasten erittämä rasva

talikko /tˈalɪkːo/ (n)
grep
  maataloudessa ja puutarhanhoidossa käytettävä, lähinnä eloperäisen materiaalin käsittelyyn tarkoitettu työkalu, joka on varreltaan lapion kaltainen, mutta terä muodostuu useasta piikistä

talirauhanen /tˈalɪrˌauhanen/ (n)
talgkörtel
  ihon pinnalle rasvamaista talia erittävä avoeritysrauhanen (glandula sebacea)

talitiainen /tˈalɪtɪˌainen/ (n)
talgoxe, talgmes
  varpuslintujen tiaisten sukuun kuuluva lintulaji () tai tämän yksilö

talkki /tˈalkːɪ/ (n)
talk, steatit, tvålsten
  erittäin pehmeä ja rasvaiselta tuntuva, väriltään valkoinen tai vihertävä, asultaan suomuinen, kiteinen mineraali

talkoo /tˈalkoː/ (n)
talko
  yleensä monikossa, talkoot; vapaaehtoinen ja palkaton yhteinen työrupeama

talla /tˈalla/ (n)
stall
  kielisoittimen poikittainen koroke, jonka päällä viritetyt kielet lepäävät

tallium /tˈallium/ (n)
tallium
  eräs alkuaine

talo /tˈalo/ (n)
hus
  yleensä ihmisten asumista varten tehty ja varustettu asuinrakennus, asuintalo

talonmies /tˈalonmies/ (n)
fastighetsskötare, gårdskarl
  henkilö, joka hoitaa ja huoltaa taloa, yleensä kerrostaloa

taloudellinen /tˈaloudˌellɪnen/ (adj)
ekonomisk
  talouteen liittyvä
  vähän kuluttava, säästeliäs, edullinen

talous /tˈalous/ (n)
ekonomi
  julkinen tai yksityinen taloudellinen toiminta, varojen hankinta ja käyttö

talousarvio /tˈalousˌarvɪo/ (n)
budget
  budjetti

taloustiede /tˈaloustˌiede/ (n)
ekonomi
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva erilaisia taloudellisia ilmiöitä ja niiden riippuvuuksia tutkiva tiede, jossa pääsija on taloudellisten toimijoiden kannusteiden tutkimisella; kansantaloustiede

talso /tˈalso/ (n)
skarvyxa
  koverokirves

taltta /tˈaltːa/ (n)
stämjärn, mejsel
  pitkänomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

talutushihna /tˈalutˌushɪhna/ (n)
koppel
  kotieläimen kävelyttämisesssä tai ulkoiluttamisessa käytetty laite, joka estää eläintä karkaamasta

talvi /tˈalvɪ/ (n)
vinter
  syksyn jälkeen tuleva ja ennen kevättä oleva vuodenaika

talviaika /tˈalvɪˌaika/ (n)
vintertid
  talven aika
  pimeän vuodenajan kellonaika, joka Suomessa vastaa aikavyöhykkeen normaaliaikaa

talvikki /tˈalvɪkːɪ/ (n)
pyrola
  talvikkien () suvun kasvi

talvirengas /tˈalvɪrˌeŋŋas/ (n)
vinterdäck
  nasta- tai kitkarengas, jota käytetään talvisin autoissa maapallon pohjoisosissa

talvitakki /tˈalvɪtˌakːɪ/ (n)
vinterjacka
  lämmin ulkotakki, joka tarkoitettu talvella käytettäväksi kylmässä ilmanalassa

talviturkki /tˈalvɪtˌurkːɪ/ (n)
vinterpäls
  turkiseläinten talveksi kasvattama paksumpi karvapeite

talviyö /tˈalviyø/ (n)
vinternatt
  yö talvella; talvinen yö

tamaani /tˈamaːnɪ/ (n)
dass, hyrax, klippgrävling
  mikä tahansa tamaaneiden heimoon () tai lahkoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

tamandua /tˈamandˌua/ (n)
#Ruotsi
  kumpi tahansa tamanduojen sukuun kuuluvien muurahaiskarhujen lajeista tai sellaisen yksilö
sydlig tamandua
  erityisesti toinen tamanduojen sukuun kuuluvista muurahaiskarhujen lajeista, eteläntamandua () tai sen yksilö

tamarindi /tˈamarˌindɪ/ (n)
tamarind
  hernekasveihin kuuluvan tamarindipuiden suvun () ainoa laji () tai sen yksilö

tamarindipuu /tˈamarˌindɪpuː/ (n)
tamarind
  ainoa tamarindipuiden sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

tamma /tˈamma/ (n)
sto, märr
  naaraspuolinen hevonen, naarashevonen

tammenterho /tˈammentˌerho/ (n)
ekollon
  tammen pähkinä

tammi /tˈammɪ/ (n)
ek, ekträ
  metsätammi, pyökkikasvien heimon jalo lehtipuu (Quercus robur), jota kasvaa myös Suomessa luonnonvaraisena
damm
  vahvasta puusta valmistettu pato tai padon puinen osuus

tammihärkä /tˈammɪhˌærkæ/ (n)
ekoxe
  (eläintiede) tamminkainen, (Lucanus cervus) metsissä vanhojen puiden ja kuolleiden runkojen koloissa elävä kampasarvisiin kuuluva kovakuoriainen, jonka meitä lähimmät esiintymät ovat Etelä-Ruotsissa hyvin harvinaisena

tammikuu /tˈammɪkuː/ (n)
januari, torsmånad
  vuoden ensimmäinen kuukausi, kuukausi joulukuun ja helmikuun välissä

tammipeli /tˈammɪpˌelɪ/ (n)
damspel, dam
  kahden pelaajan lautapeli, jota pelataan šakkilaudalla tai sen kaltaisella, mutta numeroimattomalla (8 x 8 ruutua) laudalla. Molemmilla pelaajilla on 12 yleensä pyöreätä nappulaa, valkeat ja mustat.

tammisaarelainen /tˈammɪsˌaːrelˌainen/ (n)
ekenäsbo
  Pysyvästi Tammisaaressa asuva henkilö.

tammitikka /tˈammɪtˌikːa/ (n)
mellanspett
  (eläintiede) Keski- ja Etelä-Euroopassa elävä tikkalintu

tammúz /tˈammuts/ (n)
tammúz
  tammúzkuu, tammúz-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi siván- ja ab-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin kesä-heinäkuussa

tamperelainen /tˈamperelˌainen/ (n)
tammerforsare, tammerforsbo
  pysyvästi Tampereella asuva henkilö

tandem /tˈandem/ (n)
tandemcykel
  kahden henkilön ajettavaksi tarkoitettu polkupyörä, jossa on kaksi satulaa peräkkäin, kahdet polkimet ja kääntyvä ohjaustanko vain etumaisena istuvalla

tangentti /tˈaŋŋentːɪ/ (n)
tangent
  käyrää yhdessä pisteessä sivuava suora
tangens
  suorakulmaisen kolmion vastaisen ja viereisen kateetin suhde; vastaava funktio (lyhenne tan)

tango /tˈaŋŋo/ (n)
tango
  Río de la Platan alueelta peräisin oleva tanssi sekä siihen kuuluva 4/4 musiikkilaji

tankkeri /tˈaŋkːerɪ/ (n)
tankfartyg
  raakaöljyn tai kaasunkuljetukseen rakennettu rahtilaiva, jossa lasti on irtolastina tankeissa

tanko /tˈaŋko/ (n)
stång
  pitkä, kapea ja jäykkä umpinainen, toisinaan ontto tai putkimainen esine

tanska /tˈanska/ (n)
danska
  germaanisten kielten pohjoismaisen ryhmän itäisen haaran kieli ruotsin ohella, Tanskan valtion virallinen kieli (sanalista)

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (adj)
dansk
  Tanskasta peräisin oleva tai Tanskaan liittyvä

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (n)
dansk, danska
  pysyvästi Tanskassa asuva henkilö

tanskalainen voileipä /tˈanskalˌainen vˈoileipæ/ (n)
smörrebröd
  tanskalainen perinneruoka, voileipä, joka tavallisimmin muodostuu paksusta ruisleipäviipaleesta ja erilaisista päällysteistä, joiden valikoima on lähes rajaton

tanskalaissyntyinen /tˈanskalˌaissyntˌyinen/ (adj)
danskfödd
  syntyperältään tanskalainen

tanskankielinen /tˈanskaŋkˌielɪnen/ (adj)
danskspråkig
  tanskan kielelle laadittu tai sillä esitetty

tanskankielinen /tˈanskaŋkˌielɪnen/ (n)
dansktalande
  henkilö, joka hallitsee tanskan kielen

tanssi /tˈanssɪ/ (n)
dans
  ihmisen jäsenten liikuttaminen musiikin tahtiin

tanssia /tˈanssɪa/ (v)
dansa
  liikkua rytmisesti, erityisesti musiikin tahtiin

tanssiaiset /tˈanssɪˌaiset/ (n)
bal
  juhlava ja suuri tanssitilaisuus

tanssija /tˈanssɪja/ (n)
dansare
  henkilö, joka tanssii

tanssijatar /tˈanssɪjatar/ (n)
dansös, danserska
  naispuolinen tanssija

tanssilattia /tˈanssɪlˌatːɪa/ (n)
dansgolv
  tanssipaikan, ravintolan tms. tanssimiseen varattu avoin tila

tanssiravintola /tˈanssɪravˌintola/ (n)
dansrestaurang
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten, usein myös alkoholin, tarjoamiseen erikoistunut ravintola, jossa yleisöllä on mahdollisuus tanssia

tanssiva /tˈanssɪva/ (adj)
dansande
  sellainen, joka tanssii

tantaali /tˈantaːlɪ/ (n)
tantal
  siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ta ja järjestysluku 73

tapa /tˈapa/ (n)
vana
  asia, jota tehdään totuttuun tapaan säännöllisesti
sätt
  keino tehdä jotain

tapaaminen /tˈapaːmɪnen/ (n)
sammanträffande, beträdande, rendezvous
  kohtaaminen kasvokkain, yleensä ennalta sovitusti

tapahtua /tˈapahtˌua/ (v)
hända, ske, inträffa‎
  käydä, sattua jotakin

tapahtuma /tˈapahtˌuma/ (n)
händelse
  asia, joka tapahtuu odotetusti tai sattumalta
evenemang
  yleensä julkinen tilaisuus, jossa on ennalta ilmoitettua ohjelmaa

tapahtumahorisontti /tˈapahtˌumahˌorɪsˌontːɪ/ (n)
händelsehorisont
  mustaa aukkoa ympäröivä rajapinta, jossa pakonopeus ylittää valonnopeuden, ja jonka takaa ulkopuolisen tarkkailijan ei ole mahdollista saada informaatiota

tapaninpäivä /tˈapanˌimpæivæ/ (n)
annandag jul
  yksi joulun pyhistä, 26. joulukuuta, toinen joulupäivä

tapaoikeus /tˈapaˌoikeus/ (n)
sedvanerätt
  oikeusjärjestelmä, joka perustuu vakiintuneisiin käytäntöihin ja kirjoittamattomiin sääntöihin

taparikollinen /tˈaparɪkˌollɪnen/ (n)
vaneförbrytare
  henkilö, jolle kertyy rikostuomioita

taparikollisuus /tˈaparɪkˌollɪsuːs/ (n)
vanebrottslighet
  se, että on taparikollinen

tapella /tˈapella/ (v)
kämpa, strida
  käyttää väkivaltaa toisiaan vastaan (tyypillisesti ilman aseita)

tapetoida /tˈapetˌoida/ (v)
tapetsera
  kiinnittää tapettia seinään

tapetti /tˈapetːɪ/ (n)
tapet
  tyypillisesti katonrajasta lattianrajaan ylettyvä paperikaistale, joita kiinnitetään sisäseiniin liisterillä

tapiiri /tˈapɪːrɪ/ (n)
tapir
  kärsäkkäitä kavioeläimiä, jotka elävät nykyään Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Kaakkois-Aasiassa

tappaa /tˈapːaː/ (v)
döda
  riistää henki jltk eliöltä

tappaja /tˈapːaja/ (n)
dråpare
  henkilö, joka tappaa

tappara /tˈapːara/ (n)
stridsyxa
  kuunsirpin muotoinen lyhyt- tai pitkävartinen sotakirves

tappelu /tˈapːelu/ (n)
slagsmål batalj
  kahden henkilön tai joukon fyysinen yhteenotto, kahakka, usein ilman aseita tai vain kädessä pidettävin välinein

tappo /tˈapːo/ (n)
dråp
  toisen ihmisen tahallinen tappaminen (lievemmin surma, törkeämmin murha)

tappouhkaus /tˈapːouhkaus/ (n)
mordhot
  uhkaus tappaa joku; Suomen laissa esiintyvä termi on laiton uhkaus

tarha /tˈarha/ (n)
gård
  tavallisesti aidalla ympäristöstä erotettu alue

tarhapapu /tˈarhapˌapu/ (n)
böna, trädgårdsböna
  puna- tai valkoteriöinen hernekasvi (), joka tuottaa sileitä, jopa 16 cm mittaisia palkoja. Tarhapavun siemenet ovat melko valkoisia.

tarina /tˈarɪna/ (n)
sägen
  keksitty tai jotakin todellista tapahtumaa kuvaava kertomus, jolla on mahdollisesti jokin opetus

tarjoilija /tˈarjoilˌija/ (n)
servitör, servitris
  tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö, joko mies tai nainen, vrt. tarjoilijatar

tarjoilu /tˈarjoilu/ (n)
servering
  ruoan, juomien yms. tuominen nautittavaksi ja usein siihen liittyvä kattaminen ja astioiden keräys

tarjonta /tˈarjonta/ (n)
utbud
  se määrä, joka on tarjolla markkinoilla annetulla hinnalla

tarjotin /tˈarjotɪn/ (n)
bricka
  tarjottavien kantamisessa käytettävä alunen

tarjous /tˈarjous/ (n)
erbjudande, offert
  neuvotteluehdotus

tarkastaa /tˈarkastaː/ (v)
inspektera, granska, rannsaka
  ottaa selvää jostakin, tutkia, tutkistella, katsoa

tarkastaja /tˈarkastˌaja/ (n)
inspektör, granskare, kontrollör
  henkilö, joka tarkastaa jotakin; henkilö, joka suorittaa tarkastuksen

tarkastella /tˈarkastella/ (v)
observera, betrakta
  havainnoida, huomioida

tarkekirjoitus /tˈarkekˌirjoitus/ (n)
fonetisk skrift
  ääntämisen mukainen kirjoitus

tarkistaa /tˈarkɪstaː/ (v)
kontrollera, revidera
  tarkastamalla ja virheellisyydet korjaamalla varmistautua siitä, että jokin on asianmukainen, kunnossa, oikea tai paikkansapitävä; kontrolloida

tarkka /tˈarkːa/ (adj)
exakt, precis
  täsmällinen, yksityiskohtainen

tarkkaavainen /tˈarkːaːvˌainen/ (adj)
uppmärksam
  sellainen, joka seuraa tarkasti jotakin, antaa sille täyden huomion

tarkkailla /tˈarkːailla/ (v)
övervaka, iakttaga
  seurata, pitää silmällä, valvoa

tarkoin /tˈarkoin/ (adv)
noga
  hyvin tarkasti, yksityiskohtaisesti

tarkoite /tˈarkoite/ (n)
referent
  referentti; olio, ominaisuus tai asiaintila, johon kielellinen ilmaus tai nominilauseke viittaa; se, mihin viitataan sanan merkityksessä tai kulloisessakin lauseyhteydessä

tarkoittaa /tˈarkoitːaː/ (v)
betyda, innebära
  olla jotain merkitykseltään
mena
  viitata puheessaan johonkin

tarkoituksellisesti /tˈarkoitˌuksellɪsˌestɪ/ (adv)
avsiktligt
  tarkoituksellisella tavalla

tarkoituksenmukaisuus /tˈarkoitˌuksenmukˌaisuːs/ (n)
ändamålsenlighet
  se, että on tarkoituksenmukainen

tarkoituksenmukaisuusnäkökohta /tˈarkoitˌuksenmukˌaisuːsnˌækøkˌohta/ (n)
ändamålsenlighetssynpunkt
  tarkoituksenmukaisuuden kannalta huomioon otettava seikka, asianhaara tai puoli

tarkoitus /tˈarkoitus/ (n)
avsikt, mening, syfte
  se mitä halutaan saada ilmaistuksi, ajatus

tarpaani /tˈarpaːnɪ/ (n)
tarpan
  eteläisillä Venäjän aroilla elänyt, sittemmin kai sukupuuttoon kuollut pienikoinen villihevonen

tarpeeksi /tˈarpeːksɪ/ (adv)
nog
  riittävän paljon, riittämiin

tarpeellinen /tˈarpeːllɪnen/ (adj)
nödvändig
  sellainen, jota tarvitaan johonkin; sellainen, jolle on tarvetta

tarpeistoesine /tˈarpeistˌoesˌine/ (n)
tillbehör
  (esineoikeus) itsenäinen irtain esine, joka on paikallisessa ja taloudellisessa yhteydessä pääesineeseen; pääesineeseen kohdistuva oikeustoimi, kuten panttaus, koskee myös tarpeistoesinettä, ellei ole sovittu toisin, mutta tarpeistoesine voidaan yleensä esimerkiksi ulosmitata erikseenkin

tarra /tˈarra/ (n)
klistermärke
  etiketti tai muu lappu, jonka toinen puoli on liimapintainen ja toisella puolella on kuva, tekstiä tai tilaa kirjoitukselle

tarranauha /tˈarranˌauha/ (n)
kardborreband
  kahdesta osasta koostuva kiinnitysväline, jonka toisessa osassa on pieniä koukkuja ja toisessa lenkkejä, jotka tarttuvat toisinsa kun osat tuodaan yhteen

tarttua /tˈartːua/ (v)
gripa
  ottaa kiinni

tartuntatauti /tˈartuntatˌautɪ/ (n)
infektionssjukdom, smittosam sjukdom, smittsam sjukdom
  tauti jonka aiheuttajamikrobi siirtyy yksilöstä toiseen

tartuttaa /tˈartutːaː/ (v)
infektera
  (taudista) saada tarttumaan; aiheuttaa tartunta

taruolento /tˈaruolˌento/ (n)
mystisk varelse, sagoväsen
  taruissa ja kertomuksissa esiintyvä olento, jota ei oikeasti ole olemassa

tarve /tˈarve/ (n)
behov
  jonkin tai jonkun tarpeellisuuden puutteena koettu tila

tarvita /tˈarvɪta/ (v)
behöva tarva, behöva
  tuntea pakkoa tai halua saada jotakin

tasa-arvo /tˈasaˈarvo/ (n)
jämlikhet
  se, että kohdellaan saman arvoisina, ei aseteta eri asemaan sosiaalisten tai kulttuuristen erojen vuoksi

tasa-arvoerä /tˈasaˈarvoˌeræ/ (n)
jämställdhetspott
  matalapalkkaerän ja naispalkkaerän yhteisnimitys

tasainen /tˈasainen/ (adj)
plan
  sellainen, jossa ei ole paljoa kuoppia tai mäkiä

tasajännite /tˈasajˌænnɪte/ (n)
likspänning
  jännite, jonka taso on ajasta riippumatta kutakuinkin vakiosuuruinen

tasapainoilla /tˈasapˌainoilla/ (v)
balansera
  pyrkiä pitämään tasapaino, esimerkiksi kapean tukin päällä

tasasivuinen /tˈasasˌivwɪnen/ (adj)
liksidig
  (geometria) matemaattisesta kuviosta, joka täyttää tasasivuisuuden ehdot:

tasasivuinen kolmio /tˈasasˌivwɪneŋ kˈolmɪo/ (n)
liksidig triangel
  (geometria) kolmio, jonka kaikki sivut ja kulmat ovat keskenään yhtäsuuria

tasavalta /tˈasavˌalta/ (n)
republik
  valtiomuoto, jossa ei ole lainkaan päämiestä tai päämies (tavallisesti presidentti) valitaan vaaleilla määräajaksi

tasavaltainen /tˈasavˌaltainen/ (adj)
republikansk
  tasavaltaan kuuluva

tasavaltalainen /tˈasavˌaltalˌainen/ (n)
republikan, social vävare
  tasavallan, tasavaltalaisuuden kannattaja

tasavirta /tˈasavˌirta/ (n)
likström
  sähkövirta, jonka suunta ei muutu; tällöin virta kulkee suljetussa virtapiirissä koko ajan samansuuntaisesti

tasku /tˈasku/ (n)
ficka
  vaatteeseen kiinni neulottu pussi pienten esineiden kantamista varten

taskukello /tˈaskukˌello/ (n)
fickur, fickrova
  pieni, yleensä pyöreä kello, jota ei ole tarkoitus pitää kädessä, vaan sen voi kiinnittää vitjoilla vaatteisiin

taskukirja /tˈaskukˌirja/ (n)
pocketbok
  pehmeäkantinen kirja, pokkari

taskulamppu /tˈaskulˌampːu/ (n)
ficklampa
  pieni kädessä pidettävä paristoilla tai akuilla toimiva valaisin

taskulaskin /tˈaskulˌaskɪn/ (n)
miniräknare, kalkylator
  nykyaikainen laskin, joka mahtuu taskuun

taso /tˈaso/ (n)
nivå
  osaamistaso, se, kuinka hyvin jonkin taidon hallitsee

tasogeometria /tˈasoɡˌeomˌetrɪa/ (n)
plangeometri
  kaksiulotteista avaruutta ja sen osia käsittelevä geometrian osa-alue

tataari /tˈataːrɪ/ (n)
tatar
  etnisesti tataari, tataarikansaan kuuluva henkilö

tatinriesa /tˈatɪnrˌiesa/ (n)
gul svampsnylting
  Hypomyces chrysospermus, vaalea kotelosieni, joka loisii etenkin tattien itiöemien päällä

tattari /tˈatːarɪ/ (n)
bovete
  eräs vilja (Fagopyrum esculentum)

tau /tˈau/ (n)
tau
  kreikkalaisten aakkosten 19. kirjain. Vastaava symboli Τ tai τ.

tauko /tˈauko/ (n)
paus
  keskeytys, kahden ajanjakson välillä toiminnassa oleva hiljaisempi jakso
  sävellyksen yhden tai useamman äänen määrämittainen vaikeneminen. Tauoilla käytetään vastaavia kestoja kuin nuoteilla.

tauti /tˈautɪ/ (n)
sjukdom
  lääketieteellisesti määriteltävissä oleva yhteisten oireiden vallitessa useilla yksilöillä esiintyvä sairaus

tavailla /tˈavailla/ (v)
bokstavera
  () tavata, luetella kijain kirjaimelta

tavallaan /tˈavallaːn/ (adv)
på sätt och vis
  Eräällä lailla.

tavallinen /tˈavallɪnen/ (adj)
vanlig
  ei erikoinen; tavallisuudesta poikkeamaton, arkipäiväinen

tavallisesti /tˈavallɪsˌestɪ/ (adv)
vanligen
  tavan mukaisesti, kuten tavallista, tavoista poikkeamatta

tavanomainen /tˈavanomˌainen/ (adj)
bruklig, habituell
  tavanmukainen, totunnainen, tavaksi tullut

tavara /tˈavara/ (n)
vara
  aineellinen esine, etenkin kaupan ja omistuksen kohteena

tavarahissi /tˈavarahˌissɪ/ (n)
varuhiss
  tavaroiden kuljetukseen tarkoitettu tavallista suuriovisempi, tilavampi tai kantavampi hissi

tavarajuna /tˈavarˌajuna/ (n)
godståg
  rahtia kuljettava juna

tavarakauppa /tˈavarakˌaupːa/ (n)
varuhandel
  tavaroilla käytävä kauppa

tavaramerkki /tˈavaramˌerkːɪ/ (n)
varumärke
  tavaran tai palvelun tunnusmerkki, jota käytetään yksilöimään ja osaltaan erilaistamaan tavara tai palvelu kilpailijoiden samankaltaisista

tavaratalo /tˈavarˌatalo/ (n)
varuhus
  useisiin osastoihin jaettu suuri kauppaliike, jossa on monipuolinen valikoima ja jossa ruokaosaston osuus on pieni

tavaratila /tˈavarˌatɪla/ (n)
lastutrymme
  tila ajoneuvoon matkalle mukaan otettavia tavaroita varten

tavata /tˈavata/ (v)
träffa, möta
  kohdata, nähdä joku
stava
  lukea tavuittain tai kirjaimittain

tavoittaa /tˈavoitːaː/ (v)
nå, hinna upp, tag
  saada yhteys jkh

tavu /tˈavu/ (n)
stavelse
  sanan osa, yhden tai useamman äänteen muodostama kielen rytmiyksikkö

tavuttaa /tˈavutːaː/ (v)
avstava
  jakaa tavuihin

tavutus /tˈavutus/ (n)
avstavning
  kirjoitukseen merkitty tai äännettäessä painottamalla esiin tuotu sanojen tavujako

teatteri /tˈeatːˌerɪ/ (n)
teater
  taidemuoto, jossa näyttelijät esiintyvät puhetta, musiikkia, tanssia, liikkeitä ja eleitä hyödyntäen
  teatteriesityksiin käytettävä rakennus, teatteritalo
  yhteisö tai laitos, joka järjestää teatteriesityksiä

teatteriohjaaja /tˈeatːˌerɪˌohjaːja/ (n)
teaterregissör
  henkilö joka ohjaa näytelmien taiteellista toteutusta

tee /tˈeː/ (n)
te
  kuivatut ja leikatut teenlehdet tuotteena

teekannu /tˈeːkannu/ (n)
tekanna
  haudutetun teen tarjoilu- ja usein myös valmistusastia, jossa on vahvaa tai toisinaan juomavahvuuteen laimennettua teetä

teekuppi /tˈeːkupːɪ/ (n)
tekopp
  teen juomiseen tarkoitettu kuppi; suurempi kuin kahvikuppi

teeleipä /tˈeːleipæ/ (n)
tekaka
  leivinjauheella kohotettava nopeasti valmistettava leipänen

teema /tˈeːma/ (n)
tema
  pääaihe, keskeisin, johtava ajatus

teepensas /tˈeːpensas/ (n)
tebuske
  kaakkoisaasialainen Ternstromiacea-heimon n. 3 — 20 metrin korkuinen puu, jonka hammaslaitaisia lehtiä, lehtisilmuja ja kukintoja hyödynnetään laajalti kaupallisesti nautintoaineina

teepussi /tˈeːpussɪ/ (n)
tepåse
  pieni teetä sisältävä pussi, joka voidaan hauduttaa kuumassa vedessä

teeri /tˈeːrɪ/ (n)
orre
  Suomen metsissä usein tavattu kanalintu (, aiemmin )

teettää /tˈeːtːæː/ (v)
låta
  panna tekemään, antaa jonkun tehtäväksi

tehdas /tˈehdas/ (n)
fabrik
  tuotantolaitos, jossa valmistetaan yleensä sarjatuotantona tiettyjä tuotteita

teho /tˈeho/ (n)
effekt
  vaikutus
  käytetyn energian määrä aikayksikössä. Tehon SI-yksikkö on watti, W

tehokas /tˈehokas/ (adj)
effektiv
  huolellisesti resursseja käyttävä; ei turhaan liikaa käyttävä

tehostin /tˈehostɪn/ (n)
effektförärkare, effektiveringsmedel, servo
  laitteen käyttöön tarvittavaa lihasvoimaa pienentävä laite, yleensä lyhentymä sanoista ohjaustehostin tai jarrutehostin

tehtävä /tˈehtævæ/ (n)
uppgift, sak
  asia, joka pitää tai on tarkoitus tehdä

teini /tˈeinɪ/ (n)
tonåring
  nuori, 13–19 vuoden ikäinen henkilö

teipata /tˈeipata/ (v)
tejpa
  kiinnittää teipillä

teippi /tˈeipːɪ/ (n)
tejp
  liimalla päällystetty nauha, jota käytetään esineiden yhteenliittämiseen tai tukemiseen paikalleen; kuvioituna kuvioiden kiinnittämiseen pinnoille

teismi /tˈeismɪ/ (n)
teism
  käsitys yksilöllisen, maailmankaikkeutta ylläpitävän jumaluuden olemassaolosta

teisti /tˈeistɪ/ (n)
tejstefisk
  mikä hyvänsä teistien heimoon () kuuluva kala
  , teistien kalaheimon nimikkolaji
teist
  teismin kannattaja; henkilö, joka uskoo, että on olemassa Jumala tai jumalia

teititellä /tˈeitɪtellæ/ (v)
nia
  puhutella kohteliaisuutta tai muodollisuutta ilmaisten (suomessa viitaten henkilöön käyttäen monikon toisen persoonan pronominia ’te’ niin, että taipuvat verbi on monikossa, mutta partisiipin perfekti ja muut itsenäiset määreet yksikössä)

tekaistu /tˈekaistu/ (adj)
uppdiktad
  kokoon kyhätty

tekeminen /tˈekemɪnen/ (n)
görande
  jonkin suoritteen tuottaminen

tekevä /tˈekevæ/ (adj)
driftig
  sellainen, joka tekee

tekijä /tˈekɪjæ/ (n)
faktor
  kertolaskun jäsen; kerroin; kokonaisluku, jolla toinen luku on jaollinen

tekijänoikeudellinen /tˈekɪjænˌoikeudˌellɪnen/ (adj)
upphovsrättslig
  tekijänoikeuteen liittyvä

tekijänoikeus /tˈekɪjænˌoikeus/ (n)
upphovsrätt, författarrätt
  luovan työn tekijälle syntyvä yksinoikeus määrätä teoksensa käytöstä

tekijänpalkkio /tˈekɪjˌæmpalkːˌio/ (n)
författararvode
  tekijälle teoksen käyttöoikeudesta maksettava kustannussopimuksessa määritelty palkkio

teknetium /tˈeknetium/ (n)
teknetium
  ulkonäöltään platinaa muistuttava radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki Tc

tekniikka /tˈeknɪːkːa/ (n)
teknik
  tieteenalat, joissa tutkitaan näitä menetelmiä
  menettelytapa, keino

tekninen /tˈeknɪnen/ (adj)
teknisk
  tekniikkaan ja sen hyödyntämiseen, opetukseen tai dokumentointiin liittyvä

tekno /tˈekno/ (n)
techno
  1980-luvulla kehittynyt elektronisen tanssimusiikin suuntaus

tekohampaat /tˈekohˌampaːt/ (n)
löständer
  irrallinen tai kiinteä hammasproteesi, joka tehdään erikseen ylä- ja alaleukaan

tekokieli /tˈekokˌielɪ/ (n)
konspråk
  (kielitiede) keinotekoinen kieli

tekokuitu /tˈekokwˌitu/ (n)
kunstfiber, syntetfiber
  kokonaan tai osittain synteettisesti valmistettu tekstiilikuitu

tekokukka /tˈekokˌukːa/ (n)
artificiell blomma
  silkistä, muovista tms. valmistettu kukan jäljitelmä

tekosyy /tˈekosyː/ (n)
förevändning, svepskäl, undanflykt
  syy, joka ei ole todellinen, vaan keksitty, usein hätävalheeksi

teksti /tˈekstɪ/ (n)
text
  kirjallinen tai suullinen esitys

tekstiviesti /tˈekstɪvˌiestɪ/ (n)
textmeddelande
  GSM-matkapuhelinverkon välityksellä kulkeva lyhyt, tekstistä koostuva viesti

telaketju /tˈelakˌetju/ (n)
band, larvband, transportband
  erillisistä telakengistä muodostuva telaketjuajoneuvon pyöriä yhdistävä maata vasten liikkuva nauhamainen ketju, jota käytetään panssarivaunujen, maansiirtoajoneuvojen sekä joidenkin maastoajoneuvojen voimansiirrossa

telakka /tˈelakːa/ (n)
varv, skeppsvarv
  laivojen rakennukseen ja korjaukseen tarkoitettu laitos tai yritys

telepatia /tˈelepˌatɪa/ (n)
telepati
  ajatustenluku, kyky tietää yliluonnollisesti, mitä toinen henkilö ajattelee

televisio /tˈelevˌisɪo/ (n)
television, TV
  televisio-ohjelmien tuottamiseen ja jakeluun käytettävä tuotanto-, välitys- ja vastaanottolaitteistojen muodostama kokonaisuus; organisaatio, joka lähettää televisio-ohjelmaa
television
  televisiovastaanotin, televisiokanavilla välitettävien televisio-ohjelmien vastaanottamiseen tarkoitettu laite

televisiotoiminta /tˈelevˌisɪotˌoimɪnta/ (n)
television
  (joukkotiedotus) yleisradion tai muun organisaation televisio-ohjelmien tuottaminen, hankinta ja levittäminen sekä siihen varatut resurssit ja niiden käyttö

televisiovastaanotin /tˈelevˌisɪovˌastaːnotɪn/ (n)
tv-apparat, televisionsapparat
  nykyisin yleensä televisio; (ammattikieli) televisiojärjestelmään liittyvä televisiokuvan ja yhdistetyn äänen vastaanottoon tarkoitettu laite, jossa on viritin

telinevoimistelu /tˈelɪnevˌoimɪstˌelu/ (n)
redskapsgymnastik
  voimistelu- ja kilpaurheilulaji, jossa kilpaillaan ennalta määrätyillä telineillä

telkkä /tˈelkːæ/ (n)
knipa
  sotka, sukeltajasorsa, joka pesii Suomessa kaikkialla pohjoisinta Lappia ja ulkosaaristoa lukuun ottamatta

telluuri /tˈelluːrɪ/ (n)
tellur
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 52 ja tunnus Te

teltta /tˈeltːa/ (n)
tält
  metalli- tai puurungolle pingotetusta kankaasta, joskus vuodista tms. tehty, maahan lyötyihin paaluihin kiinnitetyillä naruilla tuettu maja tai katos, joka usein on tarkoitettu purettavaksi ja siirrettäväksi tilapäisrakennelmaksi

tempaus /tˈempaus/ (n)
ryck
  ensimmäinen kahdesta painonnostokilpailun osasta

temppeli /tˈempːelɪ/ (n)
tempel
  uskonnolliseen käyttöön pyhitetty paikka, jossa harjoitetaan kyseisen uskonnon toimituksia, esimerkiksi riittejä ja rituaalimenoja.

tenderi /tˈenderɪ/ (n)
tender
  höyryveturin perään kiinnitetty erillinen vaunu polttoainetta ja syöttövettä varten

tenniskenttä /tˈennɪskˌentːæ/ (n)
tennisbana
  tenniksen pelaamiseen käytetty kenttä

tenniskyynärpää /tˈennɪskˌyːnærpæː/ (n)
tennisarmbåge
  oireiltaan ja sairaudenkuvaltaan hiirikyynärpään kaltainen tulehduksellinen vamma, jossa kuitenkin syntymekanismina on tenniksen pelaaminen virheellisesti opitulla tekniikalla

tennismaila /tˈennɪsmˌaila/ (n)
racket
  tenniksen pelaamiseen tarkoitettu maila

tennispallo /tˈennɪspˌallo/ (n)
tennisboll
  tenniksen pelaamiseen tarkoitettu pallo

tenoritorvi /tˈenorɪtˌorvɪ/ (n)
tenorhorn
  B-trumpettia oktaavia matalampi B-vireinen vaskipuhallin

tensidi /tˈensɪdɪ/ (n)
surfaktant
  aineita, jotka pienentävät veden pintajännitystä ja kytkevät vesi- ja rasvamolekyylejä toisiinsa

tentti /tˈentːɪ/ (n)
tentamen
  koe tai kuulustelu esimerkiksi kurssin päättyessä

teodoliitti /tˈeodolˌiːtːɪ/ (n)
teodolit
  kääntyvällä kaukoputkella varustettu kulmanmittauslaite, jolla voidaan tähdätä etäällä olevia kohteita ja mitata niiden välisiä vaaka- ja pystykulmia; käytetään maanmittauksessa ja rakennustöissä

teokratia /tˈeokrˌatɪa/ (n)
teokrati
  käsitys, jonka mukaan ylin valtiovalta kuuluu Jumalalle, jonka edustajia hallitsijat ovat

teollinen muotoilija /tˈeollɪnen mˈuotoilˌija/ (n)
industridesigner
  ammatti, jonka harjoittaja tekee työkseen teollista muotoilua

teollinen muotoilu /tˈeollɪnen mˈuotoilu/ (n)
industridesign
  toiminnallisuuteen, usein myös tekniikkaan, keskittyvä muotoilun haara, jossa toisinaan tuodaan esiin myös taiteellinen näkökulma

teollisuus /tˈeollɪsuːs/ (n)
industri
  sekundaarituotannoksi eli jalostukseksi lukeutuva tuotantotoiminnan laji, joka muuttaa kiinteässä toimipaikassa alkutuotannon luovuttamia orgaanisia tai epäorgaanisia raaka-aineita tai teollisesti valmistettuja puolivalmisteita mekaanisesti tai kemiallisesti uusiksi aineellisiksi hyödykkeiksi

teologi /tˈeolˌoɡɪ/ (n)
teolog
  teologian tutkija

teologia /tˈeolˌoɡɪa/ (n)
teologi
  kristinuskoa tutkiva tiede

teorbi /tˈeorbɪ/ (n)
teorb
  bassoluuttu

teoria /tˈeorˌia/ (n)
teori
  havaintojen tai muiden tietojen pohjalta ilmiötä selittävä malli; asian tai ilmiön (tieteellisesti) perusteltu selitys; olettamus, jonka tueksi on saatu vahvaa näyttöä lukuisissa toisistaan riippumattomissa tutkimuksissa: hypoteesi tai joukko hypoteeseja voi siis muuttua teoriaksi vasta, kun sen puolesta on saatu vankkaa todistusaineistoa

teos /tˈeos/ (n)
verk
  luovan taiteellisen tai tieteellisen tekemisen, kuten kirjoittamisen tai maalaamisen, säveltämisen tms. tulos

terassi /tˈerassɪ/ (n)
terrass
  tasakatolla oleva oleskelupaikka, kattotasanne

terawattitunti /tˈeravˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
terawattimme
  energian yksikkö, biljoona wattituntia

terbium /tˈerbium/ (n)
terbium
  metallinen alkuaine, väriltään hopeanharmaa harvinainen maametalli, jonka järjestysluku on 65 ja kemiallinen merkki Tb

terebintti /tˈerebˌintːɪ/ (n)
terebint
  Välimeren seudulla yleinen pistaasien sukuun kuuluva puulaji tärpättipistaasi () tai sen yksilö

terheninen /tˈerhenɪnen/ (adj)
dimmig
  utuinen, usvainen

terhi /tˈerhɪ/ (n)
paddfot
  -suvun lemmikkikasvi

termi /tˈermɪ/ (n)
term
  ammattisana; jollakin erikoisalalla käytettävä käsitteen kielellinen (kirjoitettu tai ääneen lausuttu) nimitys, joka voi olla sana, sanaliitto tai lyhenne
  lausekkeen jäsen

termiini /tˈermɪːnɪ/ (n)
termin
  johdannaissopimus, jossa ostaja ja myyjä sitoutuvat tekemään kaupan jollakin kohde-etuudella tiettynä hetkenä tulevaisuudessa tiettyyn hintaan

termiitti /tˈermɪːtːɪ/ (n)
termit
  Isoptera-lahkon hyönteisiä
  alumiinin ja rautaoksidin erittäin kuumasti palava seos

terminaattori /tˈermɪnˌaːtːorɪ/ (n)
terminator
  planeetan, asteroidin, kuun tai komeetan pintaa pitkin kulkeva valoisan ja pimeän alueen raja

termodynamiikka /tˈermodˌynamˌiːkːa/ (n)
termodynamik
  erityisesti ilmiöistä, jotka liittyvät energian siirtymiseen lämpönä; tarkasteleva fysiikan ja fysikaalisen kemian osa

ternimaito /tˈernɪmˌaito/ (n)
råmjölk
  nisäkkäiden heti synnytyksen jälkeen erittämä maito, ensimaito

terpeeni /tˈerpeːnɪ/ (n)
terpen
  laaja ryhmä mm. pihkassa ja eteerisissä öljyissä tavattavia hiilivetyjä

terrieri /tˈerrierɪ/ (n)
terrier
  ryhmä pienehköjä koirarotuja

territorio /tˈerrɪtˌorɪo/ (n)
territorium
  jostakin valtiosta riippuva hallintoalue olematta kuitenkaan tuon valtion osa

terska /tˈerska/ (n)
ollon
  siittimen pää

terssi /tˈerssɪ/ (n)
ters
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kolmen sävelaskelen väli, intervalli. Pieni terssi on kolme ja suuri terssi neljä puolisävelaskelta

terva /tˈerva/ (n)
tjära
  orgaanisen aineksen kuivatislauksessa muodostunutta tummaa, paksua ja tahmeaa öljyä

tervaleppä /tˈervalˌepːæ/ (n)
klibbal
  Suomessa maan eteläiseen osaan ja muuten lähinnä rannikkoalueelle levinnyt leppä (), joka kasvaa harmaaleppää kookkaammaksi ja sille tyypillistä on kaarnainen puunrunko ja pyöreämmät lehdet harmaaleppään verrattuna

tervapääsky /tˈervapˌæːsky/ (n)
tornseglare
  pääskyä muistuttava kiitäjiin kuuluva lintu ()

tervatynnyri /tˈervatˌynnyrɪ/ (n)
tjärtunna
  erit. tervan säilytystä ja kuljetusta varten tehty määräkokoinen puinen tynnyri

terve /tˈerve/ (adj)
frisk, hej, tjänare
  sellainen, joka voi hyvin (fyysisesti, psyykkisesti, sosiaalisesti), on hyvässä kunnossa; jossa ei ole sairautta
sund, hej då
  luonnollinen, järkevä, vakaa

tervehtiä /tˈervehtˌiæ/ (v)
hälsa
  tehdä tervehdysele tai esittää lyhyt sanallinen tervehdys kohdattaessa

terveys /tˈerveys/ (n)
hälsa, sundhet
  se, että on terve; se, miten terve on

terveysasema /tˈerveysˌasema/ (n)
hälsostation, läkarstation
  sairaalaa pienempi terveydenhoitopalveluja tarjoava yksikkö

terveyskeskus /tˈerveyskˌeskus/ (n)
hälsocentral, hälsovårdscentral
  kunnan tai kuntayhtymän ylläpitämä itsenäinen yksikkö, joka huolehtii paikallisten asukkaiden terveydestä ja vaivojen hoidosta, mutta vaikeasti sairaat potilaat lähetetään sieltä erikoissairaanhoitoa antaviin laitoksiin

terä /tˈeræ/ (n)
blad, egg, klinga, bett
  teräaseen tai työkalun terävä, leikkaava osa

teräase /tˈeræˌase/ (n)
eggvapen
  yleisnimi terälliselle lyömä-, -pisto-, viilto- ja heittoaseelle, joita on käytetty metsästys- ja lähitaisteluvälineenä

terälehti /tˈerælˌehtɪ/ (n)
kronblad
  siemenkasvin teriön osana oleva kehälehti

teräs /tˈeræs/ (n)
stål
  pääasiassa rautaa sisältävä metalli, joka sisältää seosaineena hiiltä ja usein muita seosmetalleja

teräsbetoni /tˈeræsbˌetonɪ/ (n)
armerad betong
  teräksillä vahvistettu betonimateraali ja siitä tehty rakenne

terästää /tˈeræstæː/ (v)
spetsa
  lisätä jhk alkoholia

terävä /tˈerævæ/ (adj)
smart
  terävä-älyinen, nokkela, nopeaälyinen

terävä-älyinen /tˈerævæˈælyinen/ (adj)
klyftig, skarpsinnig, kvick, kvicktänkt, snabbtänkt, snarfyndig
  nokkela, nopeaälyinen

tesla /tˈesla/ (n)
tesla
  magneettivuon tiheyden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (lyhenne )

tesmayrtti /tˈesmaˌyrtːɪ/ (n)
desmeknopp
  (erityisesti) tesmayrttien sukuun kuuluva

testamentti /tˈestamˌentːɪ/ (n)
testamente
  jälkisäädös, määrämuotoinen oikeustoimi, jolla testaattori viimeisenä tahtonaan määrää jälkeensä jäävästä omaisuudestaan
testament, testamente
  toinen Raamatun kahdesta pääosasta: Uusi testamentti tai Vanha testamentti

testi /tˈestɪ/ (n)
test
  koe, kokeilu

tetraedri /tˈetraˌedrɪ/ (n)
tetraeder
  säännöllinen monitahokas, jossa on neljä tahoa

tetrafobia /tˈetrafˌobɪa/ (n)
tetrafobi
  numeron neljä pelko

tetum /tˈetum/ (n)
tetum
  (kielitiede) tetumin kieli, Indonesiassa ja Itä-Timorissa puhuttava malaijilais-polynesialainen kieli. Sanalista

teuraseläin /tˈeuraselæin/ (n)
slaktdjur, slaktkreatur
  ruoaksi teurastettava eläin, kuten nauta, sika, lammas ja muu sorkkaeläin, sekä hevonen, kana ja muu siipikarjan edustaja

teuraslehmä /tˈeuraslˌehmæ/ (n)
slaktdjur, slaktkreatur
  teurastettavaksi valikoitunut lehmä

teurastaa /tˈeurastaː/ (v)
slakta
  tappaa teuraseläin ja käsitellä sen ruho: tainnuttaa, pistää, laskea veri, suolistaa, nylkeä ja paloitella

teurastaja /tˈeurastˌaja/ (n)
slaktare
  henkilö, joka teurastaa eläimiä ammatikseen

teurastaminen /tˈeurastˌamɪnen/ (n)
slaktande, slaktning
  eläimen tappaminen ja toimenpiteet ruhon erottamiseksi lihaksi

teurastamo /tˈeurastˌamo/ (n)
slakthus, slakteri
  laitos, jossa teurastetaan tuotantoeläimiä: jalostetaan lihaa elintarvikekäyttöön

teurastus /tˈeurastus/ (n)
slakt
  teurastamisen toteutus, teuraseläimen saattaminen ruhoksi ja muiden teurastuotteiden erottaminen siitä

teurastusaika /tˈeurastusˌaika/ (n)
slakttid
  teurastamisen ajankohta

teurastusnaamari /tˈeurastˌusnaːmˌarɪ/ (n)
slaktmask
  teuraseläimen tainnuttamiseen käytettävä eläimen pään peite, jossa olevaan teräspuikkoon lyömällä puikko tunkeutuu aivoihin; naamarissa voi olla myös ampumalaite, jonka liikkeelle sysäämä puikko tai kuula tunkeutuu aivoihin

teuvalainen /tˈeuvalˌainen/ (n)
östermarkbo
  Pysyvästi Teuvalla asuva henkilö.

tevét /tˈevet/ (n)
tevét
  tevétkuu, tevét-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi kislév- ja ševát-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin joulu-tammikuussa

thai /thˈai/ (n)
thailändska
  thain kieli, Thaimaan virallinen kieli (kielitunnus: th)

theeta /thˈeːta/ (n)
theta
  kreikkalaisten aakkosten kahdeksas kirjain, vastaava symboli Θ tai θ

theremin /thˈeremɪn/ (n)
theremin
  elektroninen soitin

tiainen /tˈiainen/ (n)
mes
  yleensä pienikokoinen, varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajisen lintuheimon () metsisissä asuva edustaja; kuuluu kolme sukua: tiaisten, kerttutiaisten ja sulttaanitiaisten suvut

tie /tˈie/ (n)
väg, gata
  rakennettu, merkitty tai muuten määritetty kulkureitti maalla, vedessä tai ilmassa

tiede /tˈiede/ (n)
vetenskap
  yhtenäinen ja järjestelmällinen varmojen ja yleispätevien tietojen kokonaisuus sekä tällaisten tietojen järjestelmällinen tavoittelu

tiedonanto /tˈiedonˌanto/ (n)
meddelande
  varsinkin virallinen tiedotus, julkinen kuulutus

tiedosto /tˈiedosto/ (n)
fil, datafil
  tietokoneessa yhdeksi kokonaisuudeksi ymmärrettävä tietojen tai tietueiden kokoelma, joka voi sisältää esimerkiksi tekstiä, musiikkia, videokuvaa tai käyttäjän hyödynnettävissä olevan ohjelman

tiedostojärjestelmä /tˈiedostojˌærjestˌelmæ/ (n)
filsystem
  käyttöjärjestelmän tarjoama palvelu, jonka avulla muut ohjelmistot voivat varastoida dataa tietokoneen massamuistiin; tärkein tehtävä on peittää massamuistilaitteen tekninen rakenne ja saada sen sisältö näkymään helpommin käsiteltävinä tiedostoina ja hakemistoina

tiedottaa /tˈiedotːaː/ (v)
informera
  antaa jollekulle tietoa jostakin, informoida

tiehyt /tˈiehyt/ (n)
gång, kanal
  ruumiinnesteitä, ilmaa tms. kuljettava ohut, putkimainen muodostuma

tiekartta /tˈiekartːa/ (n)
vägkarta
  tiestön kartta

tienristeys /tˈienrɪsteys/ (n)
vägkorsning
  paikka, jossa kaksi tai useampia teitä risteää

tieteellinen /tˈieteːllɪnen/ (adj)
vetenskaplig
  sellainen, joka kuuluu tieteen alaan ja on sen vaatimusten mukainen, tieteelle ominainen

tieteenala /tˈieteːnˌala/ (n)
disciplin
  yksi tarkoin määritelty tieteen osa-alue, yksittäinen tiede

tieteentekijä /tˈieteːntˌekɪjæ/ (n)
vetenskapare, vetenskapsidkare, vetenskapsman
  järjestelmällisesti ilmiöitä ja niiden suhteita havainnoiva ja niistä päätelmiä tekevä henkilö

tieteilijä /tˈieteilˌijæ/ (n)
vetenskapsman, vetenskapare, vetenskapsidkare
  tieteen harjoittaja, tutkija

tietohallinto /tˈietohˌallɪnto/ (n)
dataadministration, informationsadministration
  tietojenkäsittelyä hallinnoiva yksikkö

tietoinen /tˈietoinen/ (adj)
medveten
  sellainen, joka tietää jostakin

tietoisuus /tˈietoisuːs/ (n)
medvetande
  tietoisena olemisen tila, tajunta
  asioiden tiedossa oleminen

tietojenkäsittely /tˈietojˌeŋkæsˌitːely/ (n)
databehandling
  tiedon keräämistä, muokkaamista, lajittelua, varastoimista ja jakamista

tietojenkäsittelytiede /tˈietojˌeŋkæsˌitːelytˌiede/ (n)
datavetenskap, datalogi
  tieteenala, jonka tutkimuskohteena ovat informaation ja laskettavuuden mahdollisuudet ja niiden soveltaminen tietotekniikan avulla

tietojärjestelmä /tˈietojˌærjestˌelmæ/ (n)
IT-system, informationssystem
  ihmisistä, tietojenkäsittelylaitteista, tiedonsiirtolaitteista ja ohjelmistoista koostuva järjestelmä, jonka tarkoituksena on tietojen käsittelyn avulla tehostaa tai helpottaa jotain toimintaa tai tehdä se ylipäätään mahdolliseksi

tietokanta /tˈietokˌanta/ (n)
databas
  (tietojenkäsittely) kokoelma toisiinsa liittyviä tietoja, usein sähköisessä digitaalisessa muodossa

tietokone /tˈietokˌone/ (n)
dator, datamaskin
  tietotekninen laite, joka käsittelee automaattisesti numeeris-loogista tietoa ohjelmointinsa mukaisesti

tietokonepeli /tˈietokˌonepˌelɪ/ (n)
dataspel, datorspel
  tietokoneella pelattava peli

tietosanakirja /tˈietosˌanakˌirja/ (n)
encyklopedi
  kirja, josta voi hakea tietoa eri asioista; sisältää artikkeleita eri aiheista, esim. historiasta, esineiden käyttötarkoituksista ja asioiden levinneisyydestä

tietosuoja /tˈietosˌuoja/ (n)
datasäkerhet
  osa perustuslain takaamaa yksityisyyden suojaa

tietoteoria /tˈietotˌeorˌia/ (n)
epistemologi, kunskapsteori
  tietoa koskevia yleisiä kysymyksiä käsitteellisin, filosofisin menetelmin tutkiva filosofian osa-alue

tietous /tˈietous/ (n)
kunskap
  tietämys, valistuneisuus

tietoyhteiskunta /tˈietoˌyhteiskˌunta/ (n)
informationssamhälle
  yhteiskunta, jossa informaation tuottamisella, jakelulla ja käsittelyllä on merkittävä osuus taloudessa ja kulttuurissa

tietysti /tˈietystɪ/ (adv)
förstås, naturligtvis
  tavan adverbi, jolla ilmaistaan, että kyseessä olevan asian odotetaan toteutuvan ilmeisesti ja odotetusti; tietenkin

tietäminen /tˈietæmɪnen/ (n)
vetande
  erityisen tai yleisen tietouden hallitseminen

tietää /tˈietæː/ (v)
veta
  olla tietoinen jostakin, olla selvillä jostain asiasta
båda
  enteillä, merkitä jotakin tulevaa

tietön /tˈietøn/ (adj)
väglös
  sellainen, jossa ei ole teitä

tiheikkö /tˈiheikːø/ (n)
snår
  tiheäkasvuinen alue (esimerkiksi metsässä)

tihkusade /tˈihkusˌade/ (n)
duggregn
  erittäin vähäinen vesisade, jossa pisaroita tippuu harvoin sinne tänne

tiibet /tˈiːbet/ (n)
tibetanska
  tiibetiläisten puhuma tiibetiläis-burmalainen kieli (kielitunnus: bo, bod)

tiibetiläinen /tˈiːbetɪlˌæinen/ (adj)
tibetansk
  Tiibetistä peräisin olevat tai siihen liittyvä
  tiibetiläis-burmalaisiin kieliin kuuluviin tiibetiläisiin kieliin liittyvä

tiibetiläinen /tˈiːbetɪlˌæinen/ (n)
tibetan
  Tiibetin asukas

tiikeri /tˈiːkerɪ/ (n)
tiger
  isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji tai sen yksilö

tiikerikakku /tˈiːkerɪkˌakːu/ (n)
tigerkaka
  kaakaota sisältävällä taikinalla marmoroitu kuivakakku

tiikerililja /tˈiːkerɪlˌilja/ (n)
tigerlilja
  liljojen sukuun kuuluva puutarhakasvina pidetty kasvi , jolla on oranssit, tummalaikkuiset terälehdet

tiili /tˈiːlɪ/ (n)
tegel, tegelsten
  punatiili, savesta tai seostetusta savesta muovattu, kuivaamalla ja polttamalla valmistettu rakennuskivi

tiilikatto /tˈiːlɪkˌatːo/ (n)
tegeltak
  kattotiilistä rakennettu ulkokatto

tiilitehdas /tˈiːlɪtˌehdas/ (n)
tegelbruk
  tiilten valmistukseen erikoistunut tehdas, jossa on tarvittava laitteisto tiilten muokkaukseen, tilat kuivatukseen ja tiilten polttoon tarvittava uuni, nykyisin yleensä tunneliuuni

tiimalasi /tˈiːmalˌasɪ/ (n)
timglas
  vanha ajan mittaamiseen käytetty väline, joka on keskeltä ohueksi kuristettu lasiastia, jonka sisällä on hienoa hiekkaa

tiirikka /tˈiːrɪkːa/ (n)
dyrk
  työkalu, jolla voi avata lukon ilman avainta

tiistai /tˈiːstai/ (n)
tisdag
  viikon toinen päivä, päivä maanantain ja keskiviikon välissä

tikapuut /tˈikapuːt/ (n)
stege
  alkuaan puinen, kahden tai useamman, tukipuiden väliin kiinnitetyn askelman muodostama rakennelma, joka pystytetään tukea vasten nojalleen kiipeämistä varten, mutta voidaan myös pystyttää samassa tarkoituksessa toisinaan rakenteeseen lisättyä omaa tukea vasten tai erityistapauksessa ripustaa

tikka /tˈikːa/ (n)
hackspett
  tikkojen heimon () lintu, joka pitkällä ja terävällä nokallaan tekee puuhun koloja ja on lisäksi hyvä kiipeämään puissa

tikku-ukko /tˈikːuˈukːo/ (n)
streckgubbe
  yksinkertaisin vedoin piirretty ihmishahmo

tikkukaramelli /tˈikːukˌaramˌellɪ/ (n)
godisklubba, slickepinne
  tikun päässä oleva karamelli, joka yleensä syödään hitaasti nuolemalla ja imemällä

tikli /tˈiklɪ/ (n)
steglits, steglitsa
  eräs Suomessakin pesivä värikäs varpuslintu,

tila /tˈila/ (n)
gård, egendom
  kiinteistörekisteriin merkitty rajoiltaan määrätty yksikkö siihen kuuluvine kiinteine omaisuuksineen, oikeuksineen ja velvollisuuksineen
plats
  paikka, jossa jokin tapahtuu
rum, utrymme
  avaruus, väljyys, tyhjä kohta
tillstånd, kondition
  henkilön vointi, terveydentila
tillstånd, läge, situation
  tilanne, asema, jama

tilaaja /tˈilaːja/ (n)
abonnent, prenumerant
  henkilö, joka on tilannut jonkin säännöllisesti ilmestyvän tuotteen tai pysyvän palvelun ja on taloudellisesti sitoutunut tekemänsä tilauksen ehtoihin

tilaisuus /tˈilaisuːs/ (n)
evenemang
  kokoontuminen, sosiaalinen tapaaminen jonkin asian merkeissä
tillfälle
  mahdollisuus

tilastoija /tˈilastˌoija/ (n)
statistikförare
  henkilö tai organisaatio, joka laatii tai ylläpitää tilastoja jostakin

tilastotiede /tˈilastotˌiede/ (n)
statistik
  eri tutkimusaloilla hyödynnettävä todennäköisyyslaskentaan perustuva tieteenala, joka tutkii tilastollisten aineistojen keräämistä, käsittelyä ja tältä pohjalta tehtävää päättelyä

tilata /tˈilata/ (v)
beställa
  pyytää itselleen tuotavaksi jtak

tilaus /tˈilaus/ (n)
beställning, order, prenumeration, rekvisition
  tavaran tai palvelun toimittamiseksi tehtävä pyyntö
abonnemang
  sopimus lehden tms. toistuvasti julkaistavan tuotteen toimituksista

tilauskirja /tˈilauskˌirja/ (n)
beställningsbok, orderbok
  luettelo yrityksen myymistä, mutta vielä toimittamattomista myyntiartikkeleista

tilavuus /tˈilavuːs/ (n)
volym
  kolmiulotteisen kappaleen koon mitta; kertoo paljonko kappaleessa on tilaa; SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö on kuutiometri (lyhenne m³) ja lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l); tunnus V

tilhi /tˈilhɪ/ (n)
sidensvans
  parvissa liikkuva varpuslintu ()

tilikausi /tˈilɪkˌausɪ/ (n)
redovisningsperiod, räkenskapsperiod
  yrityksen kirjanpidossa ajanjakso, jolta tulos lasketaan

tilintarkastus /tˈilɪntˌarkastus/ (n)
revision
  yrityksen, asunto-osakeyhtiön, yhdistyksen tai julkisyhteisön tilinpäätöksen, kirjanpidon ja hallinnon tarkastus; talousyksikön tilinpäätöksen tutkiminen, jonka tarkoituksena on käsityksen ilmaiseminen tutkitusta tilinpäätöksestä tai siihen rinnastettavasta informaatiosta

tilisiirto /tˈilɪsˌiːrto/ (n)
kontoöverföring
  kansainvälinen maksujenvälitysmenetelmä, jossa rahalaitos siirtää halutun rahamäärän maksajan tililtä saajan tilille joko samaan tai toiseen pankkiyritykseen

tilkitä /tˈilkɪtæ/ (v)
täppa
  tukkia aukot, paikata

tilli /tˈillɪ/ (n)
dill
  maustetilli, ruohokasvi jota käytetään mausteena ja yrttinä ()

timantti /tˈimantːɪ/ (n)
diamant
  yksi hiilen viidestä allotrooppisesta muodosta

timjami /tˈimjamɪ/ (n)
kryddtimjam
  huulikukkaisten heimoon kuuluva, ajuruohon viljelty sukulainen (Thymus vulgaris), tarha-ajuruoho

timotei /tˈimotei/ (n)
timotej
  Suomenkin luonnossa esiintyvä tähkiöiden sukuun kuuluva kasvi

tina /tˈina/ (n)
tenn
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Sn.

tinamilinnut /tˈinamɪlˌinnut/ (n)
stubbstjärthöns, tinamofåglar
  eräs lintujen lahko ()

tinamit /tˈinamɪt/ (n)
tinamoer
  tinamilintujen lahkon () ainoa heimo ()

tinasotilas /tˈinasˌotɪlas/ (n)
tennsoldat
  tinasta ja muusta helposti sulavasta metallista valettu sotilashahmo, aiemmin yleinen lelu

tinata /tˈinata/ (v)
förtenna
  peittää tinakerroksella

tinkiä /tˈiŋkɪæ/ (v)
pruta
  yrittää alentaa ostoksensa hintaa

tippaleipä /tˈipːalˌeipæ/ (n)
struva
  Vapun ruokaperinteisiin Suomessa kuuluva makea leivonnainen. Valmistuksessa taikina pursotetaan ohuena nauhana kuumaan öljyyn asetettuun pyöreään muottiin.

tippanokka /tˈipːanˌokːa/ (n)
droppnäsa
  rakennuksen ulokkeen vaakasuora reuna tai suippeneva kärki, joka ohjaa sade- ja sulamisveden loitommas rakennuksen ulkopinnasta

tippuri /tˈipːurɪ/ (n)
gonorré
  gonorrea, bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

tiskaaja /tˈiskaːja/ (n)
diskare
  henkilö, joka tiskaa

tiskata /tˈiskata/ (v)
diska
  pestä astioita

tiski /tˈiskɪ/ (n)
disk
  myyntitaso
  (kollektiivisubstantiivi, yksikössä tai monikossa) tiskattavat astiat

tiskiallas /tˈiskɪˌallas/ (n)
diskho
  tiskipöydässä sijaitseva, tiskaamiseen tarkoitettu allas, joka on usein valmistettu ruostumattomasta teräksestä

tissi /tˈissɪ/ (n)
tutte, patte
  naisen rinta

titaani /tˈitaːnɪ/ (n)
titan
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ti
  (mytologia) kreikkalaisen mytologian jättiläisiä, jotka Zeus voitti ja syöksi Tartarokseen

titulatuuri /tˈitulatˌuːrɪ/ (n)
titulatur
  henkilön arvonimet

tiu /tˈiu/ (n)
tjog
  kananmunista käytettävä mittayksikkö, joka tarkoittaa 20 kappaletta

tiuku /tˈiuku/ (n)
bjällra
  pieni kielellinen metallikello, kulkunen

tivata /tˈivata/ (v)
propsa
  kysyä vaativasti, vaatia sinnikkäästi

tišrí /tˈiʃrɪ/ (n)
tishrí
  tišríkuu, tišrí-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi elúl- ja hešván-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin syys-lokakuussa

todellinen /tˈodellɪnen/ (adj)
verklig, faktisk
  sellainen, joka on oikeasti olemassa tai oikeasti tapahtunut; perusteellinen, täydellinen, erittäinkin adjektiivia vahvistavana sanana.

todellisuus /tˈodellɪsuːs/ (n)
verklighet, realitet
  (ontologia) maailma sellaisena kuin se on; yleensä sellaiset tosiasiat, jotka ovat luonnontieteellisin menetelmin todennettavissa

todennäköisyys /tˈodennækˌøisyːs/ (n)
sannolikhet, probabilitet
  ilmiöön tai tapahtumaan liittyvän satunnaisuuden ja epävarmuuden määrää kuvaava mitta

todistaa /tˈodɪstaː/ (v)
bevittna, vittnesbörd
  kertoa todistus uskoontulostaan tai siihen liittyvistä kokemuksistaan

todistaja /tˈodɪstˌaja/ (n)
vittne
  henkilö, joka todistaa

todistaminen /tˈodɪstˌamɪnen/ (n)
bevisning
  väitteen todeksi osoittaminen

todiste /tˈodɪste/ (n)
bevis, argument, belägg
  näyte rikossyytteen tai tapahtuman tueksi

todistelu /tˈodɪstˌelu/ (n)
argumentering, bevisföring, bevisning
  todisteleminen
bevisning
  se osa oikeudenkäyntiä, jossa pyritään näyttämään toteen oikeusjutun ratkaisemiseen vaikuttavat tosiseikat

todistustaakka /tˈodɪstˌustaːkːa/ (n)
bevisbörda
  väitteen esittäjän velvollisuus perustella väitteensä

tohvelikukat /tˈohvelˌikukat/ (n)
toffelblommor
  yksi kaksisirkkaisten luokkaan kuuluvista koppisiemenisten kasvien suvuista ()

tohvelikukka /tˈohvelɪkˌukːa/ (n)
toffelblomma
  (yleisesti) mikä tahansa tohvelikukkien sukuun () kuuluva kaksisirkkaisten kasvien laji tai sellaisen yksilö

tohvelisankari /tˈohvelɪsˌaŋkarɪ/ (n)
toffel, tofflare
  kyselemättä puolisonsa määräyksiin alistuva mieshenkilö

toimeksiantaja /tˈoimeksɪˌantaja/ (n)
klient, mandant, uppdragsgivare
  joka antaa toimeksisaajan tehtäväksi hoitaa jokin asia tai toimi toimeksiantajan puolesta

toimeksianto /tˈoimeksɪˌanto/ (n)
föreläggande
  sopimus tehtävästä, joka on annettu palkkiota vastaan toimeksisaajan tehtäväksi

toimenkuva /tˈoimeŋkˌuva/ (n)
befattningsbeskrivning
  toimenkuvaus eli kuvaus tai määritys toimeen liittyvistä tehtävistä ja vastuista

toimenpide /tˈoimempˌide/ (n)
åtgärd
  jonkun suorittama teko esimerkiksi jonkin estämiseksi, muuttamiseksi tai asian edistämiseksi

toimialarahasto /tˈoimɪˌalarahˌasto/ (n)
branschfond
  sijoitusrahasto, joka sijoittaa tietyillä toimialoilla toimiviin yrityksiin

toimielin /tˈoimielɪn/ (n)
organ
  toiminnalle välttämätöntä tehtävää hoitava organisaation toiminnallinen ja rakenteellinen osa

toimihenkilö /tˈoimɪhˌeŋkɪlø/ (n)
tjänsteman
  muun kuin ruumiillisen työn tekijä; saattaa olla esimiesasemassa

toimija /tˈoimɪja/ (n)
aktör
  jokin joka toimii; tekijä

toiminnanjohtaja /tˈoimɪnnˌanjohtˌaja/ (n)
direktör, verksamhetsledare
  henkilö jonka tehtävänä on hoitaa suomalaisessa yhdistyksessä juoksevia asioita

toiminta /tˈoimɪnta/ (n)
aktion
  ihmisen tekeminen, aktiviteetti

toimintaelokuva /tˈoimɪntˌaelˌokuva/ (n)
actionfilm
  näyttävä ja nopearytminen elokuva, jonka tyypillisiä piirteitä ovat takaa-ajot, räjähdykset, väkivaltaiset tappelut, katastrofit, sekä pääosassa kekseliäs, voimakas ja rohkea sankari

toiminto /tˈoimɪnto/ (n)
aktivitet
  ominaisuutena oleva kyky tehdä jokin asia

toimisto /tˈoimɪsto/ (n)
byrå
  yhdestä tai useammasta huoneesta muodostuva tila, missä tehdään toimialan mukaisesti vaihtelevia, usein asiakirjojen käsittelyyn liittyviä töitä

toimistoupseeri /tˈoimɪstˌoupseːrɪ/ (n)
byråofficer, expeditionsofficer, stabsofficer
  esikunnassa palveleva, pääasiassa kirjalliseen työskentelyyn keskittynyt sotilaspäällystöön kuuluva henkilö

toimitalo /tˈoimɪtˌalo/ (n)
affärshus, företagets hus
  yrityksen tai laitoksen työntekijöiden työskentelypaikkana toimiva rakennus

toimitila /tˈoimɪtˌila/ (n)
lokal
  yrityksen, viraston tms. käytössä oleva huoneisto tai rakennus

toimittaa /tˈoimɪtːaː/ (v)
bearbeta, redigera
  toimittaa kirjaa tai lehteä

toimittaja /tˈoimɪtːˌaja/ (n)
journalist, redaktör, reporter
  henkilö, joka tekee työkseen juttuja, uutisia tai raportteja lehteen, radioon, televisioon tai muuhun joukkoviestimeen; journalisti
redaktör
  kirjan tekstit koonnut ihminen
leverantör
  kaupan kohteena olevia esineitä tai aineita hankkiva ihminen tai yritys
förrättare
  toimituksen suorittaja

toimitusjohtaja /tˈoimɪtˌusjohtˌaja/ (n)
verkställande direktör
  henkilö, jolla on vastuu päivittäisestä yrityksen hallinnosta

toimitusministeristö /tˈoimɪtˌusmɪnˌisterˌistø/ (n)
expeditionsministär, expeditionsregering
  Valtion hallitus, jonka toiminta ei nojaudu puolueiden yhteistyöhön parlamentissa. Toimitusministeristö voi olla mitään puoluetta edustamaton ammattiministeristö, jollaista Suomessa kutsutaan virkamieshallitukseksi, koska monet sellaisten hallitusten jäsenistä ovat olleet valtion virkamiehiä. Jos presidentti valitsee toimitusministeristön jäsenet eli ministerit, käytetään siitä nimitystä presidentinhallitus. Eduskuntavaalien jälkeen edellisellä vaalikaudella toiminut hallitus pyytää ja saa eron tehtävistään, mutta se jatkaa pakollisten rutiiniluonteisten asioiden käsittelyä toimitusministeristönä uuden hallituksen nimittämiseen saakka.

toimitusosoite /tˈoimɪtˌusosˌoite/ (n)
leveransadress
  osoite, johon tilaus toimitetaan; tavallisesti toimitusosoite on tilaajan postiosoite

toimivaltuus /tˈoimɪvˌaltuːs/ (n)
befogenhet, behörighet, bemyndigande
  viranomaisen tai toimielimen säädökseen tai sääntöihin perustuva oikeus tehdä jotakin

toinen maailmansota /tˈoinen mˈaːɪlmˌansota/ (pn)
andra världskriget
  suursota, joka käytiin pääasiassa Euroopassa ja Aasiassa vuosina 1939–1945

toipilas /tˈoipɪlas/ (n)
konvalescent
  sairaudesta tai leikkauksesta toipuva henkilö

toipua /tˈoipua/ (v)
hämta, repa, tillfriskna, återhämta
  parantua, parata (sairaudesta tai kielteisestä tapahtumasta)

toisaalta /tˈoisaːlta/ (adv)
å andra sidan
  eri kannalta katsottuna

toisenlainen /tˈoisenlˌainen/ (adj)
annorlunda
  ei samanlainen kuin mikään tai kukaan toinen

toisinaan /tˈoisɪnaːn/ (adv)
stundom, emellanåt, då och då
  ajoittain, joskus, silloin tällöin

toisinto /tˈoisɪnto/ (n)
rekurrens, upprepning
  uusiutuminen aikaisemman kaltaisena

toisintokuume /tˈoisɪntokˌuːme/ (n)
återfallsfeber
  eräiden -suvun bakteerien aiheuttama, vektorina toimivien eliöiden levittämä tartuntatauti

toispuolinen /tˈoispuolɪnen/ (adj)
skev
  sellainen, joka on painottunut jonkin kahdesta puolesta tai osapuolesta jommallekummalle selkeästi enemmän kuin toiselle

toistaa /tˈoistaː/ (v)
upprepa, repetera
  tehdä uudelleen
  sanoa uudelleen

toisto /tˈoisto/ (n)
repetition
  aiemmin tapahtuneen uudelleen teko, toistamisen toteutus

toistuva /tˈoistuva/ (adj)
återkommande, tät
  joka tapahtuu uudelleen

toitottaa /tˈoitotːaː/ (v)
tuta
  puhaltaa päristen vaskisoitinta tai muuta vastaavaa instrumenttia
basunera, utbasuna, utbasunera
  tiedottaa näkyvästi jostakin; julistaa, pitää meteliä jostakin

toitotus /tˈoitotus/ (n)
tutning
  vaskisoittimen tai muun vastaavan instrumentin ääni
utbasunering
  näkyvä tiedottaminen jostakin

toive /tˈoive/ (n)
förhoppning, hopp, önskemål
  asia, jota halutaan tai toivotaan

toivo /tˈoivo/ (n)
hopp, förhoppning
  usko, odotus tai mahdollisuus johonkin hyvään

toivoa /tˈoivoa/ (v)
hoppas
  odottaa positiivisesti jonkin asian toteutumista; haluta jonkin toteutuvan
önska
  esittää toive

toivottaa /tˈoivotːaː/ (v)
tillönska, önska
  ilmaista toivovansa jklle jtk tulevaa, yl. fraasin kaltaisella toivotuksella

toivottavasti /tˈoivotːavˌastɪ/ (adv)
förhoppningsvis
  siten, että niin toivotaan tapahtuvan

tokelau /tˈokelau/ (n)
tokelauanska
  tokelaun kieli, Tokelaulla puhuttava austronesialainen kieli. Sanalista

tokko /tˈokːo/ (n)
smörbult
  eräitä pieniä merissä eläviä ahvenmaisia kaloja (Gobiidae-heimo)

toksiini /tˈoksɪːnɪ/ (n)
toxin
  elävien olentojen, erityisesti bakteerien tai kasvien tuottama myrkky

toleranssi /tˈolerˌanssɪ/ (n)
tolerans
  tuotteen teknisen tai kaupallisesti merkittävän ominaisuuden (mitan, painon, mittauksen yms.) suurin sallittu poikkeama nimellisarvosta

tolerantti /tˈolerˌantːɪ/ (adj)
tolerant
  jollekin ruoka- tai lääkeaineelle sietokykyinen, sietävä, vastustuskykyinen

tolteekki /tˈolteːkːɪ/ (n)
toltek
  tolteekit Keski-Amerikassa 900–1100-luvuilla elänyt kansa

tomaatti /tˈomaːtːɪ/ (n)
tomat
  Etelä-Amerikasta lähtöisin oleva yksivuotinen vihanneshedelmäkasvi Solanum lycopersicum

tomaattimurska /tˈomaːtːɪmˌurska/ (n)
krossade tomater
  kuorituista, murskatuista tomaateista tehty ruoka-aine

tomaattipyree /tˈomaːtːˌipyreː/ (n)
tomatpuré
  tiivistetty tomaattisose ruoan valmistukseen

tomatiini /tˈomatˌiːnɪ/ (n)
tomatin
  tomaatin varressa ja lehdissä esiintyvä myrkyllinen glykoalkaloidi

tomusokeri /tˈomusˌokerɪ/ (n)
florsocker
  erittäin hienojakoinen sokeri, jota käytetään erityisesti joissain konditoriatuotteissa

tonni /tˈonnɪ/ (n)
ton
  massan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö, tuhat kilogrammaa. Tunnus t, käytetään yleiskielessä myös lyhennettä "tn".

tonnikala /tˈonnɪkˌala/ (n)
tonfisk
  makrillien heimoon kuuluva, yleisesti säilykkeenä tai pakasteena myytävä suurikokoinen kala (Thunnus thynnus)

tontti /tˈontːɪ/ (n)
tomt
  eräs kiinteistöyksikkö: kiinteistörekisteriin merkitty, asemakaavoitettu, rakennustarkoitukseen varattu maa-alue

toonika /tˈoːnɪka/ (n)
grundton, tonika
  sävelasteikon 1. aste, perussävel

topografia /tˈopoɡrˌafɪa/ (n)
topografi
  maan pinnanmuotojen yksityiskohtainen kuvaus, usein täydennettynä tiedoilla maanpinnan laadusta, myös kuvauksen laatimiseksi tehtävä kenttämittaus; tällaisten muodostaminen ja tutkimus

topologia /tˈopolˌoɡɪa/ (n)
topologi
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee jatkuvuutta, raja-arvoja, geometrisia kuvauksia ja kappaleiden niitä ominaisuuksia, jotka eivät muutu kun kappaletta venytetään ja väännellään

toppari /tˈopːarɪ/ (n)
mittback
  jalkapallossa keskuspuolustaja: pelaaja, jonka pelipaikka on puolustuksessa laitapuolustajien välissä

toppo /tˈopːo/ (n)
tofsäxing
  mikä tahansa toppojen sukuun () kuuluva heinäkasvien laji tai sellaisen yksilö

torajyvä /tˈorajˌyvæ/ (n)
mjöldryga
  viljojen kasvitaudin, kotelosieni n rihmastopahka, joka kasvaa viljan siemenen tilalle ja saastuttaa viljasatoa. Näiden nauttiminen aiheuttaa pahoinvointia, palelemista, hallusinaatioita, kouristuksia, pakkoliikkeitä ja jopa kuoliota.

torakka /tˈorakːa/ (n)
kackerlacka
  muodoltaan litteähköjä ja sitkeitä tuhohyönteisiä,

tori /tˈorɪ/ (n)
torg
  alun perin kaupankäyntiä varten varattu aukea kaupungeissa, jossa kauppa on säänneltyä ja valvottua

torikammo /tˈorɪkˌammo/ (n)
agorafobi, torgskräck
  ahdistuneisuushäiriö, josta kärsivä ihminen pelkää avaria paikkoja

torium /tˈorium/ (n)
torium
  eräs radioaktiiivinen alkuaine

torjuminen /tˈorjumɪnen/ (n)
avvärjning, bekämpning
  ei toivotun asian, kohtaamisen tai tapahtumisen ehkäiseminen tai estäminen

torkkua /tˈorkːua/ (v)
halvsova
  nukkua kevyesti, olla puoliunessa

torni /tˈornɪ/ (n)
torn
  korkea ja kapea rakennus
  vaaka- ja pystyriveillä suoraan liikkuva shakkinappula: ♖ tai ♜

torniolainen /tˈornɪolˌainen/ (n)
nedertorneåbo
  Pysyvästi Torniossa asuva henkilö.

tornipöllö /tˈornɪpˌøllø/ (n)
tornuggla
  keskikokoinen pöllölaji ()

tornitalo /tˈornɪtˌalo/ (n)
tornhus
  kerrostalo, jonka vaakamitat ovat pienet korkeuteen verrattuna

torppa /tˈorpːa/ (n)
torp
  vuokraviljelijän tilallisen maatilasta vuokralle saama maa-alue ja sille rakennetut rakennukset sekä raiviot

torri /tˈorrɪ/ (n)
torr
  paineen yksikkö, 1/760 normaali ilmakehää, likimäärin sama kuin elohopeamillimetri

torstai /tˈorstai/ (n)
torsdag
  viikon neljäs päivä, päivä keskiviikon ja perjantain välissä

torttu /tˈortːu/ (n)
tårta
  makea leivonnainen, jonka sisällä on täytettä

torvi /tˈorvɪ/ (n)
horn
  sarvesta, tuohesta tai puusta valmistettu puhallettava merkinantoväline tai soitin
  mikä tahansa vaskipuhallinsoitin; vaskipuhaltimien kansanomainen yleisnimitys

tosi /tˈosɪ/ (adj)
sann
  sellainen, joka on faktuaalinen ja reaalinen, mielipiteestä riippumaton; objektiivisesti totta

tosiasia /tˈosɪˌasɪa/ (n)
faktum
  asia, jonka sisältö ei riipu mielipiteistä ja joka on todennettavissa

tosin /tˈosɪn/ (adv)
visserligen
  ilmaisee jotakin, joka lieventää aiemmin sanottua

tosiseikka /tˈosɪsˌeikːa/ (n)
faktum
  todellisesti vaikuttava tekijä, todellinen asianhaara; yksityiskohta, joka on tosi

toteutua /tˈoteutˌua/ (v)
besanna, bli verklighet, förverkliga
  tapahtua (jokin ennustettu tai suunniteltu asia)

tottua /tˈotːua/ (v)
vänja, bli van
  tottua johonkin, alkaa pitää jotakuta/jotakin tavallisena tai siedettävänä; mukautua, sopeutua

tottunut /tˈotːunut/ (adj)
tillvand, van
  totutettu tai totuttautunut, sellainen, jolla on tottumusta; sopeutunut

totuttaa /tˈotutːaː/ (v)
vänja
  opettaa tai saattaa tottumaan

totuudellisuus /tˈotuːdˌellɪsuːs/ (n)
sannfärdighet
  se, että on totuudellinen

totuus /tˈotuːs/ (n)
sanning
  niiden väitteiden yhteinen ominaisuus, jotka kuvaavat eli esittävät asian oikein ja todellisuuden mukaisesti; myös tällaisen väitteen sisältämän lauseen sisällys

touhu /tˈouhu/ (n)
stök
  puuha, homma, hyörinä; innokas tai toimelias puuhailu, joka ei aina tuota mitään tulosta

toukka /tˈoukːa/ (n)
larv
  hyönteisen kehitysvaihe ennen koteloitumista

touko /tˈouko/ (n)
vårsådd
  keväällä kylvetty, kasvamassa oleva vilja

toukohärkä /tˈoukohˌærkæ/ (n)
majbagge
  jokin toukohärkien heimon () kovakuoriaisista

toukokuu /tˈoukokuː/ (n)
maj, blomstermånad
  vuoden viides kuukausi, kuukausi huhtikuun ja kesäkuun välissä

toutain /tˈoutain/ (n)
asp
  Särkikaloihin lukeutuva karppikala Aspius aspius

touvi /tˈouvɪ/ (n)
kabel
  (merenkulku) paksu, kolmesta tai neljästä köydestä myötäpäivään kierretty (hamppu)kuitu- tai metalliköysi hinausta ja kiinnitystä varten

trakooma /trˈakoːma/ (n)
trakom
  -bakteerin aiheuttama silmän side- ja sarveiskalvon tulehdus

traktori /trˈaktorɪ/ (n)
traktor
  pääasiassa viljelysmaan kyntämiseen tarkoitettu monikäyttöinen moottoriajoneuvo, jolla voidaan myös muiden muassa äestää

trampetti /trˈampetːɪ/ (n)
trampett
  voimistelussa apuvälineenä käytettävä jousitettu matto, joka muistuttaa ulkonäöltään trampoliinia, mutta eroaa tästä käyttötarkoitukseltaan sikäli, että kun jälkimmäisellä pyritään tekemään usean hypyn sarjoja, trampettia käytetään yksittäisen hypyn ponnistuksen tehostamiseen, minkä takia se tyypillisesti on rakenteeltaan matalampi

trampoliini /trˈampolˌiːnɪ/ (n)
trampolin, studsmatta
  voimistelussa ja huvikäytössä käytetty laite, jossa on kehikon väliin, jousien varaan pingotettu kangas, joka tehostaa siinä tehtyjä hyppyjä

transihminen /trˈansɪhmɪnen/ (n)
transperson
  transsukupuolinen henkilö: transmies tai transnainen

transistori /trˈansɪstˌorɪ/ (n)
transistor
  vahvistimena ja kytkimenä käytettävä puolijohdetekniikalla toteutettu elektroniikan komponentti

transkendenttinen /trˈanskendˌentːɪnen/ (adj)
transcendent
  yliaistillinen; ylimaallinen, sellainen, joka on erillään maailmasta

transkriptio /trˈanskrɪptˌio/ (n)
transkription
  kirjoituksen kuvaaminen toisessa kirjoitusjärjestelmässä, päämääränä ääntämistä lähellä oleva kirjoitusasu. Toisen järjestelmän merkeillä esitetty teksti. Yleisemmin puheen tms. kirjoitus tekstiksi.

translitterointi /trˈanslɪtːerˌointɪ/ (n)
translitteration
  tekstin muuntaminen toiseen kirjoitusjärjestelmään siten, että jokaiselle kirjaimelle on sovittu jokin vastine, ja kirjoitus voidaan useimmiten palauttaa alkuperäiseen kirjoitusasuun

transsukupuolinen /trˈanssukupˌuolɪnen/ (n)
transkönad
  henkilö, jonka aivot, ajattelutapa ja käytös eivät vastaa syntymässä sukupuolielinten ja kromosomien perusteella määriteltyä sukupuolta, ja joka pyrkii muuttamaan ulkonäköään kokemaansa sukupuolta vastaavaksi ja tulemaan hyväksytyksi kokemansa sukupuolen edustajana

transu /trˈansu/ (n)
transa
  transvestiitti

transvestiitti /trˈansvestˌiːtːɪ/ (n)
transvestit
  henkilö (yleensä mies), jolla on tarve pukeutua tai joka kiihottuu seksuaalisesti pukeutuessaan vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin; ristiinpukeutuja

trasseli /trˈasselɪ/ (n)
trassel
  puuvillan kehruussa yli jäävä lanka, jota käytetään massana enimmäkseen koneiden puhdistamiseen

trebuchet /trˈebukhet/ (n)
blida
  vastapainokatapultti, heittokone

trendikäs /trˈendɪkæs/ (adj)
trendig
  trendin mukainen, ajanmukainen, muodinmukainen

trenssi /trˈenssɪ/ (n)
trenchcoat
  eräs miesten pitkä päällystakki, jonka juuret ovat sotilaspukeutumisessa

triangeli /trˈiaŋŋˌelɪ/ (n)
triangel
  lyömäsoitin, säännölliseen kolmiomuotoon väännetty teräspuikko, joka ripustetaan yhdestä kulmasta ja sitä lyödään toisella puikolla

tribadi /trˈibadɪ/ (n)
tribad
  tribadismin harjoittaja

tribunaali /trˈibunˌaːlɪ/ (n)
tribunal
  antiikin Roomassa koroke, josta virkamies johti julkista toimitusta
  joissakin maissa ylempi tuomioistuin

tribuutti /trˈibuːtːɪ/ (n)
tribut
  Rooman valtakunnassa peritty maavero
  kunnianosoitus

triftongi /trˈiftoŋŋɪ/ (n)
triftong
  kolmoisääntiö, kolmen tietynlaisen eri vokaaliäänteen jono. Erityisesti suomen kielessä sellainen kolmen eri vokaalin jono, joiden väliin ei tule tavunrajaa. Esiintyy suomessa vain erityistapauksissa, kuten sanassa miau, tai diftongiin päättyvien sanojen taivutusmuodoissa, kuten sanan tau monikon genetiivissä (tauiden/tauitten).

trigonometria /trˈiɡonomˌetrɪa/ (n)
trigonometri
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee kolmion sivujen suhteita, kulmia ja niihin liittyviä laskutoimituksia, erityisesti trigonometrisia funktioita

trigonometrinen /trˈiɡonomˌetrɪnen/ (adj)
trigonometrisk
  sellainen, joka liittyy trigonometriaan; trigonomisiin funktioihin perustuva

trikiini /trˈikɪːnɪ/ (n)
trikin
  eräitä sukkulamatoja (Thrichinella sp.), jotka ovat lihansyöjäeläimissä eläviä loisia; erityisesti Trichinella spiralis

trikinoosi /trˈikɪnˌoːsɪ/ (n)
trikinos
  trikiini-nimisen loisen aiheuttama sairaus

trilli /trˈillɪ/ (n)
trill
  jonkin sävelen ja sen yläpuolisen sivusävelen nopea edestakainen vaihtelu

trilobiitti /trˈilobˌiːtːɪ/ (n)
trilobit
  sukupuuttoon kuolleita vedessä eläineitä niveljalkaisia ()

trimaraani /trˈimarˌaːnɪ/ (n)
trimaran
  laiva tai muu alus, jossa on kolme runkoa tavallisesti siten, että keskellä on varsinainen tukirunko ja tämän kummallakin sivulla kevytrakenteisempi apurunko

tritonus /trˈitonus/ (n)
tritonus
  ylinouseva kvartti eli kolmen kokosävelaskelen intervalli

triviaalikoulu /trˈivɪˌaːlɪkˌoulu/ (n)
trivialskola
  Ruotsi-Suomessa 1600-luvun puolivälistä 1800-luvulle käytössä ollut alimman opetuksen koulu

trombi /trˈombɪ/ (n)
tromb
  tornadoa pienempi ja heikompi pyörremyrsky

troolari /trˈoːlarɪ/ (n)
trålare
  troolin vetämiseen käytettävä moottoroitu nopeahko kalastusalus

trooli /trˈoːlɪ/ (n)
trål
  kalastettaessa troolarin, toisinaan kahden, perässä vedettävä tav. pussimaisesti sulkeutuva kalaverkko

trooppinen /trˈoːpːɪnen/ (adj)
tropisk
  ilmastoltaan tropiikille ominainen tai tropiikkiin liittyvä

tropiikki /trˈopɪːkːɪ/ (n)
tropik
  (maantiede) trooppinen vyöhyke; päiväntasaajan molemmin puolin oleva vyöhyke Kravun ja Kauriin kääntöpiirien välissä, jolla aurinko voi paistaa kohtisuoraan 90 asteen kulmassa eli zeniitistä

troponyymi /trˈoponˌyːmɪ/ (n)
troponym
  verbi, joka, suhteessa toiseen verbiin, kuvaa tapaa jolla se tehdään tai tapahtuu

trumpetti /trˈumpetːɪ/ (n)
trumpet
  pääasiassa klassisessa musiikissa ja jazzissa käytettävä vaskipuhallin

trypanosomiaasi /trˈypanˌosomɪˌaːsɪ/ (n)
trypanosomiasis
  trypanosooman aiheuttama tauti, Chagasin tauti tai unitauti

tsaari /tsˈaːrɪ/ (n)
tsar
  muutamissa slaavilaisissa maissa käytetty hallitsijan arvonimi; erityisesti Venäjän keisarikunnan hallitsijan arvonimi

tsekata /tsˈekata/ (v)
kolla
  katsoa, tarkistaa

tsetsekärpänen /tsˈetsekˌærpænen/ (n)
tsetsefluga
  jonkin suvun Glossina-lajeista, tai niiden yksilö; trooppisessa Afrikassa eläviä kaksisiipisiin kuuluvia vertaimeviä hyönteisiä, joiden tiedetään levittävän mm. unitautia sekä nautakarjan nagana-tautia

tsunami /tsˈunamɪ/ (n)
tsunami
  hyökyaalto, joka syntyy merellä sattuvasta maanjäristyksestä, rajusta tulivuoren purkauksesta, maanvyörymästä tai asteroidin törmäyksestä

tsygootti /tsˈyɡoːtːɪ/ (n)
zygot
  hedelmöittynyt munasolu

tuberkkeli /tˈuberkːˌelɪ/ (n)
tuberkel
  tuberkuloosille tunnusomainen, aluksi 1 mm läpimittainen kyhmy, joita muodostuu kudoksen puolustusreaktiona tuberkkelibakteereja vastaan

tuberkuloosi /tˈuberkulˌoːsɪ/ (n)
tuberkulos
  tuberkkelibakteerien aiheuttama tartuntatauti; yleensä keuhkoissa esiintyvä pitkäaikainen sairaus

tuhatjalkainen /tˈuhatjˌalkainen/ (n)
mångfoting
  tuhatjalkaisten alajakson () niveljalkainen

tuhka /tˈuhka/ (n)
aska
  eloperäisen aineen palamisen seurauksena muodostuva kiinteä jäännös

tuhkakuppi /tˈuhkakˌupːɪ/ (n)
askkopp, askfat
  astia, jota yleensä tupakoitsijat käyttävät tuhkan karistamiseen ja savukkeen tumppaamiseen

tuhkapaju /tˈuhkapˌaju/ (n)
gråvide
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pajujen sukuun kuuluva kasvi

tuhkarokko /tˈuhkarˌokːo/ (n)
mässling
  tuhkarokkoviruksen aiheuttama lastentauti

tuhkauurna /tˈuhkaˌuːrna/ (n)
askurna, kremationsurna
  säilytysastia tuhkaamalla haudatun jäänteille

tuhlata /tˈuhlata/ (v)
slösa
  käyttää tehottomasti tai turhaan jotain resurssia (esim. rahaa)

tuhopolttaja /tˈuhopˌoltːaja/ (n)
brandanstiftare
  henkilö joka sytyttää tahallaan rakennuksen tuleen, murhapolttaja

tuhopoltto /tˈuhopˌoltːo/ (n)
mordbrand
  tuhotyö, jossa sytytetyn tulipalon on tarkoitus tuhota sytytyksen kohde

tuijottaa /twˈijotːaː/ (v)
stirra
  katsoa yhtäjaksoisesti, hellittämättä, katsettaan siitämättä.

tuijottava /twˈijotːˌava/ (adj)
stirrande
  sellainen, joka tuijottaa, katsoo hellittämättä.

tukea /tˈukea/ (v)
stötta, främja
  pitää pystyssä

tukholmalainen /tˈukholmalˌainen/ (adj)
stockholmsk
  Tukholmasta peräisin oleva tai Tukholmaan liittyvä

tukholmalainen /tˈukholmalˌainen/ (n)
stockholmare, stockholmsbo
  pysyvästi Tukholmassa asuva henkilö

tukijoukko /tˈukɪjˌoukːo/ (n)
stödtrupp
  henkilön kannattajien tai auttajien muodostama ryhmä

tukikohta /tˈukɪkˌohta/ (n)
bas, stödjepunkt
  alue johon on sijoitettu asevoimien joukkoja ja kalustoa
stödpunkt
  paikka johon jokin esine tukeutuu, tukipiste

tukka /tˈukːa/ (n)
hår, lugg
  hiusten muodostama karvapeite päälaella, hiukset yhdessä ovat tukka

tukkalaite /tˈukːalˌaite/ (n)
håruppsättning
  vaivannäköä vaatinut näyttävä kampaus

tukki /tˈukːɪ/ (n)
stock
  katkaistu ja karsittu puun runko, joka täyttää sahausnormin
kolv
  kiväärin tai haulikon perä
mangelkavle, mangelstock
  mankelin tela
bom
  kangaspuiden osa, loimitukki

tukkia /tˈukːɪa/ (v)
täppa
  tilkitä, laittaa tuke, aiheuttaa tukos jonnekin

tukkijätkä /tˈukːɪjˌætkæ/ (n)
skogshuggare
  tukkitöissä ja uitossa työskennellyt ammattilainen

tukkimiehentäi /tˈukːɪmˌiehentæi/ (n)
snytbagge
  kärsäkkäisiin kuuluva kovakuoriainen (Hylobius abietis).

tukku /tˈukːu/ (n)
bunt
  pinkka, pino

tukkukauppa /tˈukːukˌaupːa/ (n)
grosshandel
  suuria eriä käsittävä kaupankäynti; myynti vähittäiskaupoille

tukkuliike /tˈukːulˌiːke/ (n)
grosshandel
  valmistajan tai tuottajan ja vähittäiskaupan välillä tavaraa välittävä yritys

tularemia /tˈularˌemɪa/ (n)
harpest, tularemi
  Francisella tularensis -bakteerin aiheuttama eläimestä ihmiseen tarttuva infektiosairaus. Tartunta saadaan hyönteisen tai puutiaisen puremasta, myös suorasta kontaktista sairaan eläimen kanssa.

tuleminen /tˈulemɪnen/ (n)
blivande, kommande
  jostakin siirtyminen olevaan paikkaan

tulevaisuus /tˈulevˌaisuːs/ (n)
framtid
  nykyisen ajanhetken jälkeinen aika, tuleva aika

tuli /tˈulɪ/ (n)
eld, brand
  avoimeen palamiseen kuuluva ilmiö, johon yl. liittyy näkyvä kuuma liekki

tuli-isku /tˈulɪˈisku/ (n)
eldstöt
  tykistön ja kranaatinheittimistön tulimuoto

tuliase /tˈulɪˌase/ (n)
eldvapen
  ase, jonka ammusten liikkeelle panevana voimana toimii ruudin palamisesta syntyvä kaasunpaine

tulikoe /tˈulɪkˌoe/ (n)
järnbörd, järnprov
  (historia) noitavainojen aikaan ”noidan” tunnistamiseksi käytetty menetelmä (lat. ignis periculum), jossa noidaksi epäilty saattoi puolustautua ”jumalantuomiolla” kävelemällä tulisilla hiilillä tai ottamalla yhdeksän askelta hehkuvat raudat käsissään saaden palovammoja syyttömyyden merkiksi.

tulikukka /tˈulɪkˌukːa/ (n)
kungsljus
  mikä tahansa tulikukkien sukuun () kuuluva naamakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö
eldblomma
  maailmankuulussa Super Mario -pelissä eräs lisävoima

tuliliemi /tˈulɪlˌiemɪ/ (n)
eldvatten
  väkijuoma, viina (matkii Pohjois-Amerikan intiaanien kieltä)

tulimuurahainen /tˈulɪmˌuːrahˌainen/ (n)
eldmyra
  eräs viholaisten heimoon kuuluva muurahaisten laji () tai sen yksilö

tulineuvot /tˈulɪnˌeuvot/ (n)
elddon
  tulentekoon, myös ylläpitoon, tarvittavat välineet ja tarvikkeet

tulipalo /tˈulɪpˌalo/ (n)
brand, eld
  hallitsemattomaksi päässyt, tuhoa aiheuttava tuli

tulipäähippiäinen /tˈulɪpˌæːhɪpːɪˌæinen/ (n)
brandkronad kungsfågel
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulirokko /tˈulɪrˌokːo/ (n)
scharlakansfeber
  streptokokki-A:n aiheuttama sairaus, jonka oireisiin kuuluvat pienipilkkuinen punainen liekkejä muistuttava ihottuma ja mansikkakieli

tulisija /tˈulɪsˌija/ (n)
eldstad
  rakennukseen kiinteästi kuuluva puun polttoon tehty, savuhormiin liitetty rakennelma

tulitaistelu /tˈulɪtˌaistelu/ (n)
eldstrid
  tuliaseilla käyty taistelu

tulitauko /tˈulɪtˌauko/ (n)
eldupphör
  lyhyt taisteluista pidettävä tauko, jonka aikana voidaan esimerkiksi kerätä kuolleet ja haavoittuneet tai vaihtaa vankeja

tuliterä /tˈulɪtˌeræ/ (adj)
splitterny
  aivan uusi ja käyttämätön, upouusi

tulitikku /tˈulɪtˌikːu/ (n)
tändsticka
  tulentekoväline, jonka päässä oleva syttymisherkkä seos syttyy kitkan aiheuttamalla lämmöllä raapaistaessa sitä karkeaa pintaa vasten

tulitikkupuu /tˈulɪtˌikːupuː/ (n)
tändsticksasp
  kuorimattomana tehtaalle toimitettu haapatukki

tulitikkurasia /tˈulɪtˌikːurˌasɪa/ (n)
tändsticksask
  pieni kartonkinen raapaisupinnalla varustettu rasia (myynti- ja säilytyspakkaus) tulitikkuja varten

tulittaa /tˈulɪtːaː/ (v)
beskjuta
  ampua tuliaseella useita laukauksia

tulium /tˈulium/ (n)
tulium
  eräs alkuaine

tulivuori /tˈulɪvˌuorɪ/ (n)
vulkan
  vulkaaninen pinnanmuodostuma, jonka kohdalla maankuoressa on repeämiä ja maan sisältä pääsee virtaamaan magmaa ajoittain pinnalle asti; näin vuori on aikoinaan muodostunut

tulkki /tˈulkːɪ/ (n)
tolk
  henkilö, joka kääntää eli tulkkaa puhuttua kieltä, vrt. kääntäjä
  (mittaustekniikka) mitan tai muodon tarkistusväline

tulla /tˈulla/ (v)
komma
  liikkua puhujaa kohti; seurata ajallisesti
bli
  muuttua jksk, alkaa olla jtk (kts. huomautukset); puhekielisesti ilmaisee passiivia (passiivin partisiipin perfektin kanssa)

tulli /tˈullɪ/ (n)
tull
  valtion laitos, tullimaksujen kannosta huolehtiva viranomainen, tullilaitos
  tulliasema, tullilaitoksen toimipiste, tulli, rajatarkastusasema

tulo /tˈulo/ (n)
ankomst
  lähemmäksi tai perille liikkuminen
produkt, faktum
  jonkin saapuminen tai alkaminen

tulokseton /tˈulokseton/ (adj)
resultatlös
  sellainen, jolle ei ole lopputulosta

tulos /tˈulos/ (n)
resultat
  se, mihin tekeminen päättyy, lopputulos
  saavutus; esim. saavutettu aika, pituus tms. yleisurheilussa

tulostin /tˈulostɪn/ (n)
skrivare
  tietokoneen oheislaite, jolla tulostetaan paperille

tulppa /tˈulpːa/ (n)
propp
  yksinkertainen apuväline, jota käytetään pitämään reikä suljettuna nesteen valumiselta, esimerkiksi allastulppa

tulppaani /tˈulpːaːnɪ/ (n)
tulpan
  kauniiden kukkien takia viljelty liljakasveihin kuuluva -suvun sipulikasvi

tulva /tˈulva/ (n)
översvämning
  vallitseva tila, jossa nestepinta on kohonnut ja ylittänyt sille asetetun normaalitason arvon

tumbuka /tˈumbuka/ (n)
#Ruotsi
  Malawissa ja Sambiassa asuvan tumbukoiden kansan jäsen

tumma /tˈumma/ (adj)
mörk
  valaistukseltaan pimeä

tummaluppo /tˈummalˌupːo/ (n)
manlav
  yleinen jäkälälaji (Bryoria fuscescens)

tummaraunioinen /tˈummarˌaunɪˌoinen/ (n)
bergspring
  Suomenkin luonnossa esiintyvä raunioisten sukuun kuuluva kasvi

tummarusokki /tˈummarusˌokːɪ/ (n)
brunskära
  Suomenkin luonnossa esiintyvä rusokkien sukuun kuuluva kasvi

tumppi /tˈumpːɪ/ (n)
cigarettstump
  jäännös, erityisesti savukkeesta

tundrahanhi /tˈundrahˌanhɪ/ (n)
bläsgås
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tunkea /tˈuŋkea/ (v)
stuva
  työntää jotakin ahtaaseen paikkaan

tunkeutua /tˈuŋkeutˌua/ (v)
tränga
  työntyä sisään

tunkki /tˈuŋkːɪ/ (n)
domkraft
  raskaiden kohteiden nostamiseen tarkoitettu laite

tunne /tˈunne/ (n)
känsla
  sisäinen mielentila, henkinen tuntemus

tunneli /tˈunnelɪ/ (n)
tunnel
  maanalainen yl. vaakasuora käytävä

tunnelmallinen /tˈunnelmˌallɪnen/ (adj)
känslöfylld, lyriskt
  miellyttävän, rauhallisen, positiivisen tms. myönteisen tunnelman herättävä ilmapiiri

tunnettu /tˈunnetːu/ (adj)
känd, bekant
  jonka monet tuntevat, joka tiedetään; maineikas, nimekäs

tunnollinen /tˈunnollɪnen/ (adj)
samvetsgrann, plikttrogen
  joka suorittaa tehtävänsä tai velvollisuutensa huolellisesti ja/tai kantaa omantunnon tuskia (oikeasti tai kuvitellusti) huonosta suorituksesta

tunnuslause /tˈunnuslˌause/ (n)
valspråk, devis
  lause tai sanonta, joka kuvaa lyhyesti esimerkiksi julkaisun, yhteisön tai henkilön arvoja tai tavoitteita

tunnuslukulaite /tˈunnuslˌukulˌaite/ (n)
kodkalkylator
  laite, jolla käyttäjä voi käyttää pankkitunnuksiaan tunnistautumiseen

tunnusmerkistö /tˈunnusmˌerkɪstø/ (n)
rekvisit
  oikeudellinen käsite, joka tarkoittaa ominaisuuksia, jotka teon tulee täyttää, jotta oikeusseuraamukset tulisivat voimaan

tunnusmerkistöerehdys /tˈunnusmˌerkɪstˌøerˌehdys/ (n)
rekvisitvillfarelse
  se, että ei ole tekohetkellä tietoinen sellaisesta seikasta, jonka olemassaoloa rikoksen tunnusmerkistön täyttyminen edellyttää

tunnusmusiikki /tˈunnusmusˌiːkːɪ/ (n)
signaturmelodi
  televisiosarjojen tai elokuvien alkumusiikki

tuntea /tˈuntea/ (v)
känna
  tietää jonkin tai jonkun olemassaolosta; persoonallisuudesta ja ominaisuuksista; tunnistaa ihminen ulkonäöltä tai nimeltä
känna, må
  (fysiol.) aistia
  kokea jotakin tunnetta

tunteellinen /tˈunteːllɪnen/ (adj)
känslig
  tunteisiin vetoava

tuntematon /tˈuntematon/ (adj)
okänd, obekant
  sellainen, jota ei tunneta, outo, vieras

tuntematon /tˈuntematon/ (n)
obekant
  tuntematon muuttuja, ratkaistava suure

tunti /tˈuntɪ/ (n)
timme
  ajan yksikkö, tunnus suomen yleiskielessä t, fysiikassa h; 1 t on 60 minuuttia ( = 3 600 sekuntia = 1/24-osa vuorokautta)
lektion
  oppitunti

tuntosarvi /tˈuntosˌarvɪ/ (n)
antenn, känselspröt, tentakel
  (anatomia) niveljalkaisilla etummaisimmassa jaokkeessa esiintyvä parillinen uloke, joka toimii aistinelimenä

tuntua /tˈuntua/ (v)
känna
  olla jonkin tuntuinen, antaa tuntoaistille jokin aistimus
verka
  olla jonkin oloinen, vaikuttaa joltakin

tunturi /tˈunturɪ/ (n)
fjäll
  varsinkin Fennoskandian maaperässä mannerjään peitossa olleella alueella metsärajan yläpuolelle kohoava vuori. Paikallisesti erityyppisille tuntureille on omia nimityksiä.

tunturihaukka /tˈunturɪhˌaukːa/ (n)
jaktfalk
  Suomessa harvinainen jalohaukkoihin kuuluva petolintu ()

tunturihorsma /tˈunturɪhˌorsma/ (n)
småduntrav
  horsmien sukuun kuuluva kasvi

tunturikallioinen /tˈunturɪkˌallɪˌoinen/ (n)
fjällbinka
  kallioisten sukuun kuuluva kasvi

tunturikatkero /tˈunturɪkˌatkero/ (n)
nordstålört
  katkerojen sukuun kuuluva kasvi

tunturikoivu /tˈunturɪkˌoivu/ (n)
fjällbjörk
  hieskoivun alalaji

tunturilitukka /tˈunturˌilɪtˌukːa/ (n)
fjällbräsma
  litukoiden sukuun kuuluva kasvi

tunturinurmikka /tˈunturɪnˌurmɪkːa/ (n)
fjällgröe
  nurmikoiden sukuun kuuluva kasvi

tunturipitkäpalko /tˈunturɪpˌitkæpˌalko/ (n)
fjälltrav
  pitkäpalkojen sukuun kuuluva kasvi

tunturisopuli /tˈunturˌisopˌulɪ/ (n)
fjällämmel
  (Lemmus lemmus) väritykseltään musta ja kellanruskea Pohjois-Suomessa elävä jyrsijä

tuoda /tˈuoda/ (v)
bringa
  kuljettaa jollekulle tai johonkin paikkaan jotakin jostakin toisesta paikasta
importera
  tuoda maahan kauppatavaroita maan rajojen ulkopuolelta

tuohi /tˈuohɪ/ (n)
näver
  varttuneen koivun varren pintaan kasvava tavallisesti lähes valkoinen korkkisolukko

tuoksu /tˈuoksu/ (n)
lukt
  hyvä, miellyttävä haju

tuoksukirkiruoho /tˈuoksukˌirkɪrˌuoho/ (n)
luktsporre
  kirkiruohojen sukuun kuuluva kasvi

tuoksuorvokki /tˈuoksuorvˌokːɪ/ (n)
luktviol
  orvokkien sukuun kuuluva kasvi

tuoksusimake /tˈuoksusˌimake/ (n)
vårbrodd
  Suomenkin luonnossa esiintyvä simakkeiden sukuun kuuluva kasvi

tuoli /tˈuolɪ/ (n)
stol
  huonekalu yhden ihmisen istumista varten

tuolikisko /tˈuolɪkˌisko/ (n)
stolräl
  (rautatiet) vanha brittiläinen kiskotyyppi, joka oli profiililtaan ylä- ja alaosastaan suunnilleen yhtä leveä ja joka kiinnitettiin kiskotuoleilla ratapölkkyihin

tuolla /tˈuolla/ (adv)
där
  ilmaisee paikkaa, joka on etäällä, mutta kuitenkin näköetäisyydellä tai kuvasta tai kartalta osoitettavissa. Tuolla on indefiniittinen adverbi.

tuolloin /tˈuolloin/ (adv)
då
  tuona aikana, tuohon aikaan menneisyydessä

tuomari /tˈuomarɪ/ (n)
domare
  henkilö, jolla on oikeus käyttää tuomiovaltaa; tuomioistuimen jäsen

tuomarinvirka /tˈuomarˌinvɪrka/ (n)
domarämbete
  tuomioistuimessa oleva valtion työtehtävä tuomiovaltaa käyttävälle henkilölle

tuomaskuona /tˈuomaskˌuona/ (n)
thomasfosfat
  teräksenvalmistuksen sivutuotteena saatava emäksinen kuona, joka on pääasiassa kalsiumfosfaattia ja joka soveltuu erinomaisesti fosforilannoitteeksi

tuomi /tˈuomɪ/ (n)
hägg
  ruusukasveihin kuuluva valkokukkainen pensasmainen lehtipuu, metsätuomi ()

tuomikirva /tˈuomɪkˌirva/ (n)
havrebladlus, häggbladlus
  eräs kirvojen heimoon kuuluva hyönteislaji () tai sen yksilö

tuomio /tˈuomɪo/ (n)
dom
  tuomioistuimen antama ratkaisu rikos- tai riita-asiassa
  varsinkin kielteiseen lopputulokseen päättyvä arvio

tuomioistuin /tˈuomɪˌoistwɪn/ (n)
domstol, rätt
  oikeuslaitoksen organisaatio, joka käyttää tuomiovaltaa riita- ja rikosasioissa

tuomiokirkko /tˈuomɪokˌirkːo/ (n)
domkyrka
  hiippakunnan pääkirkko, katedraali

tuomionvoipa /tˈuomɪˌonvoipa/ (adj)
domför
  jäsentensä yhtäaikaisen läsnäolon perusteella oikeutettu antamaan asiassa tuomio

tuomiopäivä /tˈuomɪopˌæivæ/ (n)
domedag
  päivä jona luetaan viimeinen tuomio

tuomiovalta /tˈuomɪovˌalta/ (n)
jurisdiktion, domsrätt
  valta päättää siitä, miten lakia tulee soveltaa

tuomita /tˈuomɪta/ (v)
döma
  antaa tuomio

tuonela /tˈuonela/ (n)
skuggornas rik
  suomalaisen mytologian vainajien olinpaikka, manala, vainajala

tuoni /tˈuonɪ/ (n)
liemannen, underjordens härskare
  kuolema, mana

tuonti /tˈuontɪ/ (n)
import, införsel
  ulkomailta ostaminen, ulkomailta maahan tuominen

tuontikielto /tˈuontɪkˌielto/ (n)
importförbud
  kielto tuoda tiettyjä tuotteita maahan

tuoppi /tˈuopːɪ/ (n)
stop
  isokokoinen lasi tai muki, josta juodaan yleensä olutta

tuossa /tˈuossa/ (adv)
där
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä paikassa, kun puhuja osoittaa siihen katseellaan tai eleillään

tuotantoeläin /tˈuotantˌoelæin/ (n)
produktionsdjur
  elintarvikkeiden, tekstiiliraaka-aineen, nahan, turkisten tai muiden tarveaineiden tuottamiseksi kasvatettu tai muuten hoidossa pidetty eläin

tuotantotalous /tˈuotantˌotalous/ (n)
produktion ekonomi
  teollisuusyritysten taloudellista ja tuotannollista toimintaa, erityisesti tuotannonjohtamista, logistiikkaa, laatujohtamista, laskentatoimea, markkinointia, teknologiajohtamista, henkilöstövoimavarojen johtamista sekä liikkeenjohdon strategiaa tarkasteleva tiede

tuote /tˈuote/ (n)
produkt
  tuotannon tulos (tavara tai palvelu)

tuoteseloste /tˈuoteselˌoste/ (n)
varudeklaration
  myytävän tuotteen sisällöstä kertova teksti

tuottaa /tˈuotːaː/ (v)
producera
  valmistaa, saada aikaan, luoda, synnyttää

tuottaja /tˈuotːaja/ (n)
producent
  henkilö tai yhteisö, joka saattaa omia tai välitettyjä tuotteita toisten saataville

tuottaminen /tˈuotːamɪnen/ (n)
åstadkommande
  toimiminen tuotteen tai tuotoksen aikaansaamiseksi

tuottamuksellinen /tˈuotːamˌuksellɪnen/ (adj)
oaktsam
  oikeudenloukkauksesta: huolimattomuudesta tai varomattomuudesta johtuva, ei tahallinen

tuottamus /tˈuotːamus/ (n)
oaktsamhet
  oikeudenloukkaus, joka on tehty tarkoittamatta, ennalta arvaamatta; siitä johtuva syyllisyys

tupa /tˈupa/ (n)
stuga
  maalaistalon iso oleskelu- ja ruokailuhuone

tupaantuliaiset /tˈupaːntˌulɪˌaiset/ (n)
inflyttningsfest, inflyttningskalas
  juhlat, joilla juhlistetaan uuteen asuntoon muuttamista

tupakanpoltto /tˈupakˌampoltːo/ (n)
tobaksrökning
  tupakointi; tupakan polttaminen ja siitä syntyvän tupakansavun hengittäminen

tupakantumppi /tˈupakˌantumpːɪ/ (n)
cigarettfimp
  savukkeesta polttamatta jäänyt pätkä

tupakka /tˈupakːa/ (n)
tobak
  jokin tupakoiden kasvisuvun (Nicotiana) jäsen, yleisesti nautintoaineena tai koristekasvina käytettyjä

tupakkahuone /tˈupakːahˌuone/ (n)
rökrum
  tupakointia varten varattu huone

tupakkatakki /tˈupakːatˌakːɪ/ (n)
rökrock
  varsinkin viktoriaanisena aikana vaatteiden päällä pidetty takki, joka estää tupakansavun tarttumisen vaatteisiin

tupakkatuote /tˈupakːatˌuote/ (n)
tobaksvara
  tupakasta valmistettu tuote

tupakkavero /tˈupakːˌavero/ (n)
tobaksskatt
  vero jota peritään tupakkatuotteista

tupakoi /tˈupakoi/ (n)
insektsmal
  Suomessakin tavattava aitokoiden heimoon kuuluva

tupakoida /tˈupakˌoida/ (v)
röka
  polttaa tupakkaa eli hengittää tupakan kytemisestä syntyvää savua

tupakoitsija /tˈupakˌoitsɪja/ (n)
rökare
  henkilö, joka tupakoi yleisesti

tupasvilla /tˈupasvɪlla/ (n)
tuvull
  eräs suovilla ()

tupata /tˈupata/ (v)
tendera
  olla taipuvainen, olla tekemäisillään tai tapahtumaisillaan

tupee /tˈupeː/ (n)
tupé
  miesten hiuslisäke, joka peittää kaljun kohdan päälaella

tuplanivelbussi /tˈuplanɪvˌelbussɪ/ (n)
dubbelledbuss
  pitkä linja-auto, jonka runko ja kori on ohjattavuuden parantamiseksi jaettu nivelrakenteella kolmeen osaan

tuplata /tˈuplata/ (v)
dubbla
  kaksinkertaistaa, tehdä kaksinkertaiseksi

tuppi /tˈupːɪ/ (n)
balja, slida
  jonkin ympärillä suojuksena oleva putkimainen toisesta päästä umpinainen esine tai muodostuma

tuppimainen /tˈupːɪmˌainen/ (adj)
slidformig
  tupen kaltainen.

tupsu /tˈupsu/ (n)
tofs, tafs
  kimppumainen joukko karvoja, heiniä tms.
tofs
  (tekstiilikoriste) tuuhea kimppu lankoja jotka on yläpäästään sidottu; päähineen pyöreä pehmeä pallomainen koriste

turbaani /tˈurbaːnɪ/ (n)
turban
  niin naisten kuin miestenkin käyttämä liinasta kiedottu alkuperältään intialainen päähine

turhautua /tˈurhautˌua/ (v)
bli frustrerad
  Tulla turhautuneeksi.

turisti /tˈurɪstɪ/ (n)
turist
  matkailija

turjansaame /tˈurjansˌaːme/ (n)
tersamiska
  eräs Venäjällä puhuttava saamelaiskieli, kielitunnus sjt

turkinkyyhky /tˈurkɪŋkˌyːhky/ (n)
turkduva
  kyyhkylaji () tai sen yksilö

turkinnos /tˈurkɪnnos/ (n)
översättning turkiska
  käännös tai tulkinta muulta kieleltä turkin kielelle

turkis /tˈurkɪs/ (n)
pälsverk
  nisäkkään nyljetty karvapeitteinen nahka aineena tai materiaalina

turkki /tˈurkːɪ/ (n)
päls
  nisäkkään (nylkemätön) karvapeite, eläimen turkki
turkiska
  turkin kieli, pääasiassa Turkissa puhuttava turkkilainen kieli. Turkin valtion virallinen kieli (kielitunnus: tr)
durk
  laivan lattia

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (adj)
turkisk
  Turkista peräisin oleva tai Turkkiin liittyvä

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (n)
turk, turkiska, turkinna
  pysyvästi Turkissa asuva henkilö

turkoosi /tˈurkoːsɪ/ (n)
turkos
  sinivihreä väri

turkulainen /tˈurkulˌainen/ (n)
åbobo
  Pysyvästi Turussa asuva henkilö.

turpa /tˈurpa/ (n)
färna
  eurooppalainen sisävesien särkikala ()

turska /tˈurska/ (n)
torsk, kabeljo
  Pohjois-Atlantin ja Jäämeren kala (), joita ajoittain esiintyy myös Suomenlahdella

turskakalat /tˈurskakalat/ (n)
torskartade fiskar
  (taksonomia) kalalahko , johon kuuluu useita heimoja ja noin 560 lajia

turturikyyhky /tˈurturɪkˌyːhky/ (n)
turturduva
  eräs turturikyyhkyihin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

turvallinen /tˈurvallɪnen/ (adj)
säker, trygg
  sellainen, joka ei altista vaaralle

turvallisuus /tˈurvallɪsuːs/ (n)
säkerhet
  vallitsevan olotilan kokeminen uhkattomaksi ja vaarattomaksi

turvallisuuspoliisi /tˈurvallɪsˌuːspolˌiːsɪ/ (n)
säkerhetspolis
  valtion turvallisuutta valvova poliisiorganisaatio

turvapaikanhakija /tˈurvapˌaikanhˌakɪja/ (n)
asylsökande
  henkilö, joka hakee suojelua ja oleskeluoikeutta vieraasta valtiosta

turvapaikka /tˈurvapˌaikːa/ (n)
asyl
  erit. poliittisten vainojen uhreille turvapaikkaoikeuden perusteella myönnettävä pakolaisasema

turvaton /tˈurvaton/ (adj)
osäker
  vaarallinen, ei turvallinen; sellainen, jossa ei ole turvaa

turvatyyny /tˈurvatˌyːny/ (n)
krockkudde
  auton turvaväline, joka kolarin sattuessa täyttyy kaasulla törmäystä vaimentavaksi pussiksi; ilmatyyny

turvavyö /tˈurvavyø/ (n)
säkerhetsbälte
  autossa ajon aikana pakollinen, onnettomuuden varalta käytettävä passiivinen suojaväline

turve /tˈurve/ (n)
torv
  suohon kasautunut puolihajonneista kasvijätteistä hapettomissa olosuhteissa muodostunut eloperäinen maalaji

turvotus /tˈurvotus/ (n)
ödem, svulnad
  nesteen kertyminen kudoksen soluvälitilaan

tusina /tˈusɪna/ (n)
dussin
  kappalemäärän yksikkö: kaksitoista

tuska /tˈuska/ (n)
smärta, plåga, lidande, ångest
  fyysinen tai psyykkinen kärsimys

tuskin /tˈuskɪn/ (adv)
knappast
  varmaankaan; sanotaan silloin, kun epäillään tai ei uskota jotain

tussi /tˈussɪ/ (n)
tusch
  hienojakoisen noen kolloidinen liuos: musta väri, joka on valmistettu hienosta noesta, johon on sideaineeksi lisätty esimerkiksi arabikumia

tussikynä /tˈussɪkˌynæ/ (n)
tuschpenna
  kynä, jossa väriaine siirtyy pinnalle huokoisen kärjen läpi

tussu /tˈussu/ (n)
mutta, fitta, mus
  häpy (yleisimmin karvainen)

tutka /tˈutka/ (n)
radar
  radioaaltojen kohteesta heijastumiseen perustuva järjestelmä. Tutkan kaikujen avulla voidaan havaita, seurata ja mitata kohteiden suuntaa, etäisyyttä ja nopeutta

tutka-asema /tˈutkaˈasema/ (n)
radarstation
  tutkalaitteiston sijoituspaikka

tutkia /tˈutkɪa/ (v)
undersöka, forska, rannsaka, ta reda på
  perehtyä johonkin asiaan, ottaa jostakin selvää

tutkija /tˈutkɪja/ (n)
forskare
  ammatti, jonka harjoittajia on esimerkiksi yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa

tutkimus /tˈutkɪmus/ (n)
undersökning
  perinpohjainen jonkin asian selvittäminen

tutkimusmatka /tˈutkɪmˌusmatka/ (n)
forskningsfärd, forskningsresa
  matka, jonka tutkija tai tutkimusryhmä tekee johonkin kohteeseen, jossa on jotain tutkittavaa

tutkimusmatkailija /tˈutkɪmˌusmatkˌailɪja/ (n)
forskningsresande
  henkilö, joka tekee tutkimusmatkoja

tutkimusmenetelmä /tˈutkɪmˌusmenetˌelmæ/ (n)
forskningsmetod
  menetelmä tutkimuksen suorittamiseen; tutkimusmetodi

tutkituttaa /tˈutkɪtˌutːaː/ (v)
låta undesöka
  teettää tutkimus t. tutkimuksia

tuttava /tˈutːava/ (n)
bekant
  usein tavattu henkilö, joka kanssa tunteminen on molemminpuolista ja yleensä kestänyt ainakin jonkin aikaa

tutti /tˈutːɪ/ (n)
napp, tutt
  kumista, muovista tai silikonista valmistettu tuppimainen esine, jota vauvaikäiset lapset voivat imeä, hupitutti

tuttu /tˈutːu/ (adj)
bekant
  sellainen, jonka joku hyvin tuntee

tuuba /tˈuːba/ (n)
tuba
  matalaäänisin sinfoniaorkesterissa käytettävä vaskipuhallin

tuubi /tˈuːbɪ/ (n)
tub
  putkimainen pakkaus, josta sisältö saadaan ulos puristamalla

tuuhea /tˈuːhea/ (adj)
yvig
  tiheä tai paksu

tuulaaki /tˈuːlaːkɪ/ (n)
tolag
  tullimaksun kannon yhteydessä peritty lisävero

tuulastaa /tˈuːlastaː/ (v)
ljustra
  pyydystää kaloja atraimella eli tuulaalla iskemällä

tuulenkaato /tˈuːleŋkˌaːto/ (n)
vindfälle
  (metsätalous) tuulen kaatama puu

tuulenpesä /tˈuːlempˌesæ/ (n)
häxkvast
  lehtipuun oksistossa yl. tuulenpesäsienten aiheuttamasta epänormaalista haaroittumisesta johtuva tiheä rykelmä oksia
  havupuussa somaattisen solun mutaatiosta johtuva epämuodostuma (kuten pallolatvakuusi)

tuulenpuuska /tˈuːlempˌuːska/ (n)
vindpust
  voimakas, äkkinäinen tuulen puhallus

tuulensuoja /tˈuːlensˌuoja/ (n)
vindskydd
  tuulen vaikutiksille suojaisa paikka

tuuletin /tˈuːletɪn/ (n)
fläkt
  siipiä pyörittämällä ilmaa liikkeelle paneva laite

tuuletinkuolema /tˈuːletˌiŋkuolˌema/ (n)
fläktdöd
  Etelä-Koreassa laajalti levinnyt urbaanilegenda, jonka mukaan yöpyminen suljetussa huoneessa tai muussa tilassa, jossa on käynnissä oleva tuuletin, voi aiheuttaa kuoleman

tuuli /tˈuːlɪ/ (n)
vind, blåst
  ilmamassojen paine-eroista johtuva ulkoilman voimakas liike

tuulihaukka /tˈuːlɪhˌaukːa/ (n)
tornfalk
  jalohaukkoihin kuuluva pienikokoinen, pitkäsiipinen ja pitkäpyrstöinen lintulaji ()

tuulikaappi /tˈuːlɪkˌaːpːɪ/ (n)
vindfång
  rakennuksen ulko-oven ja sisätilojen välinen pieni eteinen

tuulilasi /tˈuːlɪlˌasɪ/ (n)
vindruta
  ajoneuvon etulasi

tuulilasinpyyhin /tˈuːlɪlasˌimpyːhɪn/ (n)
vindrutetorkare
  koje, joka pyyhkii kumisella sulalla edestakaisella liikkeellä sadeveden tai lumen esim. auton tuulilasin ulkopinnalta pois

tuulimylly /tˈuːlɪmˌylly/ (n)
väderkvarn
  mylly, jonka käyttö perustuu tuulivoimaan muuttamalla tuulen energiaa pyörimisliikkeeksi erityisten pyörivien siipien tai siivekkeiden avulla

tuulinen /tˈuːlɪnen/ (adj)
blåsig
  jossa tulee

tuulitunneli /tˈuːlɪtˌunnelɪ/ (n)
vindtunnel
  mittatilana toimiva virtauskanava, jossa voidaan tutkia esineiden ympärille muodostuvaa virtauskenttää, painetta, vastusta ja tutkittavaan esineeseen vaikuttavia voimia ja momentteja

tuuliviiri /tˈuːlɪvˌiːrɪ/ (n)
vindflöjel, flöjel, väderflöjel, väderhane
  tuulen suunnan ilmaiseva mekaaninen osoitinlaite: akselinsa ympäri kääntyilevä, yleensä jäykkä viiri

tuuliväänne /tˈuːlɪvˌæːnne/ (n)
vindvrid
  sääilmiö, jossa tuulen suunta tai nopeus paikallisesti vaihtelee äkillisesti

tuulla /tˈuːlla/ (v)
blåsa
  (ilmasta) liikkua, puhaltaa, aiheuttaa tuulta

tuuma /tˈuːma/ (n)
tum
  mittayksikkö, nykyisin käytetty brittiläinen tuuma on kahdestoistaosa jalasta eli 2,54 senttimetriä

tuumastukki /tˈuːmastˌukːɪ/ (n)
tumstock
  nivelmitakko, tuumamitakko; (metri)mitta, tuumajärjestelmäinen mittakeppi

tuupata /tˈuːpata/ (v)
knuffa
  työntää äkillisesti, tönäistä, tyrkätä

tuura /tˈuːra/ (n)
isbill
  jään rikkomiseen tai siihen reiän tekemiseen tarkoitettu puuvartinen talttamaisella tai tikarimaisella terästerällä varustettu työkalu

tuusulalainen /tˈuːsulalˌainen/ (n)
tusbybo
  Pysyvästi Tuusulassa asuva henkilö.

tuutata /tˈuːtata/ (v)
tuta
  antaa äänimerkki torvella tai summerilla, töötätä

tuutti /tˈuːtːɪ/ (n)
strut
  ympyräkartio tai sen muotoinen esine, torvi

tuva /tˈuva/ (n)
tuvinska
  Venäjällä Tuvassa Keski-Aasiassa puhuttava turkkilainen kieli (kielitunnus: tyv)

tyhjentää /tˈyhjentæː/ (v)
tömma
  jotakin poistetaan

tyhjä /tˈyhjæ/ (adj)
tom
  sellainen, mikä ei sisällä mitään tai ketään

tyhjä joukko /tˈyhjæ jˈoukːo/ (n)
tomma mängden
  joukko-opillinen kokonaisuus, joka ei sisällä yhtään alkiota

tyhmyys /tˈyhmyːs/ (n)
dumhet
  se, että on tyhmä

tyhmä /tˈyhmæ/ (adj)
dum, blåst, lafsig
  tietämätön, ymmärtämätön tai harjaantumaton, myös haukkumasana

tykinkuula /tˈykɪŋkˌuːla/ (n)
kanonkula
  tykillä ammuttavaksi tarkoitettu pallon muotoinen ammus

tykinruoka /tˈykɪnrˌuoka/ (n)
kanonföda, kanonmat
  jalkaväensotilaat, jotka päätyvät tai marssitetaan tykkitulen uhreiksi, sotaan haluamattaan lähetetty miehistö

tykki /tˈykːɪ/ (n)
kanon
  yli 20 mm kaliiperin tuliase

tykätä /tˈykætæ/ (v)
gilla, tycka
  pitää jostakin, olla ihastunut johonkin

tykötarpeet /tˈykøtˌarpeːt/ (n)
tillbehör
  johonkin tarvittavat tai jonkin kanssa käytettävät tarvikkeet ja välineet

tylppä /tˈylpːæ/ (adj)
trubbig
  esine joka ei ole terävä

tylppösara /tˈylpːøsˌara/ (n)
trubbstarr
  sarojen sukuun kuuluva kasvi

tylsä /tˈylsæ/ (adj)
tråkig
  ei kiinnostusta herättävä

tymiini /tˈymɪːnɪ/ (n)
tymin
  DNA:n sisältämä emäs, joka muodostaa parin adeniinin kanssa. RNA:ssa sen paikalla on urasiili

tynkä /tˈyŋkæ/ (n)
stump#Ruotsi
  jostakin katkaistaessa jäljelle jäänyt osa, jäännös

tynnyri /tˈynnyrɪ/ (n)
tunna, fat
  sylinterinmuotoinen laudoista, muovista tai metallista valmistettu suuri umpinainen astia

typerä /tˈyperæ/ (adj)
fnoskig
  yksinkertainen, ajattelematon, harkitsematon

typografia /tˈypoɡrˌafɪa/ (n)
typografi
  tekstin ja kirjainten asettelu ennen painamista visuaalisen ilmeen saavuttamiseksi

typpi /tˈypːɪ/ (n)
kväve
  epämetalleihin kuuluva alkuaine. Typen kemiallinen merkki on N.

typpihappo /tˈypːɪhˌapːo/ (n)
salpetersyra
  HNO₃; väritön, voimakkaasti syövyttävä happo

typpylude /tˈypːylˌude/ (n)
bärfis
  typpyluteiden yläheimon () lude

tyranni /tˈyrannɪ/ (n)
tyrann
  antiikin Kreikassa hallitsija, joka otti vallan yleensä kansalaisten tuella tai joskus armeijan tai ulkopuolisten tuella kuninkaiden tai aristokraattien sijaan
  tyrannien heimon () lintu

tyrannia /tˈyrannˌia/ (n)
tyranni
  historiassa tyrannin hallituskausi

tyrkyttää /tˈyrkytːæː/ (v)
pracka på
  tuputtaa, yrittää tarjota toiselle vastoin tämän tahtoa

tyrkätä /tˈyrkætæ/ (v)
knuffa
  työntää äkillisesti, tönäistä, tuupata

tyrni /tˈyrnɪ/ (n)
havtorn
  hopeapensaskasveihin kuuluva, piikikäs, tyrnimarjoja tuottava pensas (Hippophaë rhamnoides)

tyrsky /tˈyrsky/ (n)
bränning
  rantaa, karia tai muuta estettä vasten vaahdoten murtuva aalto

tyrä /tˈyræ/ (n)
bråck
  hernia, kudoksen läpityöntyminen elimistön kahta eri tilaa erottavan seinämän läpi

tyräkki /tˈyrækːɪ/ (n)
törel
  monimuotoisen -suvun kasveja

tyräkkihemppo /tˈyrækːɪhˌempːo/ (n)
vitstrupig siska
  peippojen heimoon kuuluva varpuslintu, () tai sen yksilö

tyttö /tˈytːø/ (n)
flicka, jänta, tjej
  naispuolinen lapsi tai nuori

tyttönimi /tˈytːønˌimɪ/ (n)
flicknamn
  naisen kasteessa saama sukunimi, joka tavallisesti muuttuu avioituessa

tyttöystävä /tˈytːøystˌævæ/ (n)
flickvän
  naispuolinen seurustelukumppani

tytär /tˈytær/ (n)
dotter
  naispuolinen jälkeläinen, jonkun naispuolinen, oma lapsi

tytäryhtiö /tˈytærˌyhtɪø/ (n)
dotterbolag
  yhtiö, jonka äänivallasta emoyhtiöllä on yli 50 prosentin osuus joko suoraan tai välillisesti; yhtiö, joka on toisen yhtiön (emoyhtiön) määräysvallassa

tyvi /tˈyvɪ/ (n)
rotända
  joidenkin esineiden tai asioiden alaosa, yleensä perustana toimiva

tyydyttävä /tˈyːdytːˌævæ/ (adj)
tillfredsställande, acceptabel, antagbar, godtagbar, nöjaktig, plausibel
  kelvollinen

tyydyttää /tˈyːdytːæː/ (v)
tillfredsställa, nöja
  täyttää jkn/jnk tarpeet

tyyli /tˈyːlɪ/ (n)
stil
  ihmisen olomuoto, ulkoisen olemuksen muodostama vaikutelma

tyylikäs /tˈyːlɪkæs/ (adj)
stilig
  sellainen jossa on erityistä tyyliä; jonkin tyylin mukainen

tyyny /tˈyːny/ (n)
kudde, dyna
  vuoteessa käytettävä päänalunen

tyynylaava /tˈyːnylˌaːva/ (n)
kuddlava
  vedenalaisessa purkauksessa vapautunut laava, joka tyypillisesti on jähmettynyt tyynyn muotoisiksi kappaleiksi

tyynyliina /tˈyːnylˌiːna/ (n)
örngott
  tyynynpäälinen, tyynyn päälle laitettava tavallisesti kankainen yleensä pussin muotoon tehty vaihdettava suojus

tyypillinen /tˈyːpɪllɪnen/ (adj)
typisk
  jossakin yhteydessä erittäin usein ilmenevä, jollekin ominainen tai hyvin tavallinen

tyypittää /tˈyːpɪtːæː/ (v)
klassa, klassificera
  tehdä tyypitys, määrittää jonkin tyyppi

tyyppi /tˈyːpːɪ/ (n)
typ
  laji, luokka; sellainen kokonaisuus, johon kuuluvilla on tiettyjä tai määrättyjä yhteisiä ominaisuuksia

tyyrpuuri /tˈyːrpuːrɪ/ (n)
styrbord
  aluksen perästä eteenpäin katsoen oikea puoli; ohjauspuoli eli se puoli mistä alusta ohjataan

tyytyväinen /tˈyːtyvˌæinen/ (adj)
tillfredsställd, belåten
  (+ illatiivi) joka ei valita jostakin vaan pitää jotakin riittävänä tai siedettävänä

työ /tˈyø/ (n)
arbete
  fysikaalinen suure, tunnus W, joka merkitsee energian vaihtoa kappaleiden tai energiamuotojen välillä
  jokin tehtävä tai teossa oleva asia
arbete, jobb
  (taloustiede) ihmisen ruumiillinen tai henkinen toiminta tavoitteena tarpeiden tyydyttäminen, lähinnä tuoton tai tulon hankinta
  palkkatyö, työnantajan ja työntekijän väliseen sopimukseen perustuva toimi
verk, arbete
  työpaikka

työaika /tˈyøaika/ (n)
arbetstid
  työsopimuksen mukainen työnteon ajallinen pituus vuorokaudessa

työehtosopimus /tˈyøehtˌosopɪmus/ (n)
kollektivavtal
  työntekijäjärjestön ja työnantajan tai työnantajien järjestön välinen sopimus alakohtaisista työehdoista

työeläke /tˈyøelˌæke/ (n)
arbetspension
  eläke jota maksetaan ansiotyöstä kertyneistä työeläkemaksuista

työelämään tutustuminen /tˈyøelæmæːn tˈutustˌumɪnen/ (n)
praktisk arbetslivsorientering
  Suomen peruskoulujen opetussunnitelmaan kuuluva pakollinen, lyhyt (1-2 viikkoa) työharjoittelu. Sen voi suorittaa periaatteessa missä työpaikassa vain, joka täyttää koulun vaatimukset. TET-harjoitteluja on kerran vuodessa seitsemännellä (1 vko), kahdeksannella (1 vko) ja yhdeksännellä (2 vko) luokalla.

työharjoittelu /tˈyøharjˌoitːelu/ (n)
praktik, praktisk arbetslivsorientering, praktisk yrkesorientering
  koulutukseen liittyvä harjoitteluosa

työhuone /tˈyøhuone/ (n)
arbetsrum
  huone, jossa jonkin ammatin harjoittaja työskentelee tyypillisesti yksin; tavallisesti työssä tarvittavilla keskeisillä työvälineillä, kuten tuolilla, kirjoitus- tai tietokonepöydällä ja kirjoitusvälineillä tai nykyaikana tietokoneella, varustettu huone, joka on tarkoitettu työskentelyyn

työkalu /tˈyøkalu/ (n)
verktyg
  työssä tai arkisessa tehtävässä käytettävä työväline tai instrumentti

työkalupakki /tˈyøkalupˌakːɪ/ (n)
verktygslåda
  kantokahvoilla varustettu laatikko työkalujen kuljettamista ja säilytystä varten

työkaveri /tˈyøkavˌerɪ/ (n)
arbetskamrat, medarbetare
  työpaikalta tuttu henkilö

työkieli /tˈyøkielɪ/ (n)
arbetsspråk
  kieli, jota joku henkilö tai ryhmä käyttää työnsä hoitamiseen, työasioiden hoitamiseen käytettävä kieli

työllisyys /tˈyøllɪsyːs/ (n)
sysselsättning
  se, että on työllinen

työmaa /tˈyømaː/ (n)
arbetsplats
  paikka, jossa työt ovat käynnissä, erit. paikka jossa rakennetaan jotain

työmarkkinat /tˈyømarkːɪnat/ (n)
arbetsmarknad
  työvoiman kysyntä ja tarjonta

työmatka /tˈyømatka/ (n)
arbetsresa
  yleensä päivittäinen työpaikan ja kodin tai muun vakituisen asunnon välillä tehtävä matka
affärsresa, tjänsteresa
  työhön liittyvä työtehtävien hoitamista varten tehty matka, joka ei ole kodin ja tavanomaisen työpaikan välinen matka

työmehiläinen /tˈyømehɪlˌæinen/ (n)
arbetsbi
  mehiläisyhdyskunnan toimelias lisääntymiskyvytön naaras

työmoraali /tˈyømorˌaːlɪ/ (n)
arbetsmoral
  työntekoon liittyvät arvostukset

työnantaja /tˈyønantˌaja/ (n)
arbetsgivare
  työsopimuksen sopijapuoli, henkilö tai yritys, jolle toinen sopijapuoli, työntekijä, sitoutuu tekemään työtä johdon tai valvonnan alaisena

työnhaku /tˈyønhaku/ (n)
arbetssökning
  työpaikan hakeminen

työnkuva /tˈyøŋkuva/ (n)
arbetsbeskrivning
  työnkuvaus eli kuvaus työhön kuuluvista tehtävistä

työntekijä /tˈyøntekˌijæ/ (n)
anställd, arbetstagare, arbetare
  henkilö, joka on yrityksessä tai laitoksessa toisen palveluksessa työ- tai palvelussuhteessa tekemässä työtä

työntäyteinen /tˈyøntæytˌeinen/ (adj)
arbetsfylld
  paljon uurastusta vaatinut tai tulevaisuudessa vaativa

työntää /tˈyøntæː/ (v)
skjuta
  liikuttaa tai yrittää liikuttaa jkta/jtk itsestä poispäin

työntö /tˈyøntø/ (n)
stötning
  ulkoisen voiman kohdistus työnnettävään kohteeseen halutusta suunnasta halutun ajan
stöt
  kaksivaiheinen nosto, jossa nostaja ensin nostaa tangon rinnalle yhdessä liikkeessä, joko menemällä syvään tai osittaiseen kyykkyyn tai saksiasentoon, pysähtyy hetkeksi pitäen tankoa rinnalla, tai oikeastaan etuolkapäiden sekä solisluiden päällä, ja tangon rauhoituttua nostaja suorittaa ylöstyönnön ponnistamalla tankoa ylöspäin ja tämän jälkeen työntämällä itsensä tangon alle saksi- tai kyykkyasentoon

työntömitta /tˈyøntømˌitːa/ (n)
skjutmått
  eräs pienten, alla 200 mm pituuksien mittaamiseen käytettävä mittalaite

työpaikka /tˈyøpaikːa/ (n)
arbetsplats
  työsuhteeseen perustuva työntekopaikka, usein yritys tai laitos, jossa ollaan työssä

työpäivä /tˈyøpæivæ/ (n)
arbetsdag
  vuorokausi, jona ollaan töissä, jona tehdään ansiotyötä; vastakohta vapaapäivälle

työpöytä /tˈyøpøytæ/ (n)
arbetsbord
  pöytä, joka on tarkoitettu työntekoon
skrivbord
  tietokoneen käyttöjärjestelmän graafisen käyttöliittymän perusnäkymä, jonka päälle ikkunat aukeavat

työryhmä /tˈyøryhmæ/ (n)
arbetsgrupp, arbetslag
  yhdessä työskentelevien ihmisten muodostama tiimi

työskennellä /tˈyøskennellæ/ (v)
arbeta, jobba
  tehdä työtä

työsopimus /tˈyøsopɪmus/ (n)
arbetsavtal anställningsavtal
  työnantajan ja työntekijän välinen sopimus työsuhteesta

työstäminen /tˈyøstæmɪnen/ (n)
bearbetning
  työkappaleen muokkaaminen

työstää /tˈyøstæː/ (v)
bearbeta
  muokata työkappaletta käsityökaluilla tai työstökoneilla

työtodistus /tˈyøtodˌistus/ (n)
arbetsbetyg
  asiakirja, jossa työnantaja todistaa henkilön olleen hänellä töissä ja josta käy ilmi työsuhteen laatu ja ajankohta

työttömyys /tˈyøtːømyːs/ (n)
arbetslöshet
  ansiotyön puuttuminen ihmisiltä, vailla työmahdollisuutta oleminen; se, että on työtön

työttömyyskorvaus /tˈyøtːømˌyːskorvaus/ (n)
arbetslöshetsersättning
  työttömälle annettava tulonsiirto

työtön /tˈyøtøn/ (n)
arbetslös
  henkilö, jolla ei ole ansiotyötä

työura /tˈyøura/ (n)
karriär
  elämän kuluessa kertyneet työtehtävät

työväenlaulu /tˈyøvæˌenlaulu/ (n)
arbetarsång
  työntekijöiden elämää tai asemaa yhteiskunnassa käsittelevä, usein poliittisesti kantaa ottava sanoitettu sävelmä

tädyke /tˈædyke/ (n)
veronika
  tädykkeiden () suvun ratamokasvi

tähdenlento /tˈæhdenlˌento/ (n)
stjärnfall, meteor
  taivaalla näkyvä kakan ja pissan yhdistelmästä tulee tähdenlento. Yleensä kaikki ihmiset syövät sipsiä dipin kanssa. ilmakehässä

tähdistö /tˈæhdɪstø/ (n)
stjärnbild, konstellation
  (tähtitiede) tähtikuvion perusteella nimetty tietty tähtitaivaan alue ja siellä sijaitsevat tähdet; usein sama kuin nimeämisen perusteena oleva tähtikuvio

tähdätä /tˈæhdætæ/ (v)
sikta
  suunnata esine kohdetta kohti yrittääkseen osua kohteeseen

tähkiö /tˈæhkɪø/ (n)
timotej
  tähkiöiden () suvun kasvi

tähkä /tˈæhkæ/ (n)
ax
  pitkälapakkoinen kukinto

tähkähelmikkä /tˈæhkæhˌelmɪkːæ/ (n)
grusslok
  helmiköiden sukuun kuuluva kasvi

tähkämö /tˈæhkæmø/ (n)
axrisp
  ikitähkien () suvun kasvi

tähti /tˈæhtɪ/ (n)
stjärna
  painovoiman koossa pitämän aineen muodostama taivaankappale, jossa ainakin jossain sen kehitysvaiheessa tapahtuu ydinfuusiota
  tähtiesiintyjä, suosittu esiintyjä, esimerkiksi näyttelijä tai laulaja

tähtijoukko /tˈæhtɪjˌoukːo/ (n)
stjärnhop
  gravitaation vaikutuksesta koossa pysyvä tähtien ryhmittymä

tähtikaukoputki /tˈæhtɪkˌaukopˌutkɪ/ (n)
teleskop, tstjärnkikare
  näkyvän valon aallonpituuksilla tapahtuvaan taivaankappaleiden tarkkailuun suunniteltu kaukoputki

tähtimäinen /tˈæhtɪmˌæinen/ (adj)
sjärnlik, stjärnformig
  tähteä muistuttava, tähden kaltainen; tähdelle ominainen

tähtitiede /tˈæhtɪtˌiede/ (n)
astronomi
  luonnontiede, joka tutkii maailmankaikkeuden aineellisia olioita, niiden fysikaalisia ominaisuuksia, kehitystä, jakautumista ja liikkeitä

tähtäin /tˈæhtæin/ (n)
sikte
  aseeseen kiinteästi asennettu osa tai varuste, joka mahdollistaa laitteen tarkan kohdentamisen tai tähtäyksen; käytetään joskus myös kameran etsimestä

täi /tˈæi/ (n)
lus
  siivetön runsaslajisen lahkon hyönteisyksilö. Täit tunnetaan erityisesti niiden tarttumisesta ja elämisestä ihmisen hiuksissa, päätäi.

tällainen /tˈællainen/ (adj)
sådan, dylik, sådan här
  tämän kaltainen

tällöin /tˈælløin/ (adv)
då, i så fall
  tässä tilanteessa, näiden ehtojen vallitessa

tämänhetkinen /tˈæmænhˌetkɪnen/ (adj)
aktuell, nyvarande
  tällä hetkellä vallitseva

tämänpäiväinen /tˈæmæmpˌæivæinen/ (adj)
dagens
  tänäinen, tänä päivänä, tänään tapahtunut tai ilmestynyt

tänne /tˈænne/ (adv)
hit
  tähän paikkaan, tälle paikalle (kun puhujan osoittama paikka on laajahko t. löyhästi rajallinen; vrt tähän)

tänä päivänä /tˌænæ pˈæivænæ/ (adv)
i dag
  juuri tänään

tänään /tˈænæːn/ (adv)
idag, i dag
  tänä päivänä, parhaillaan kuluvana päivänä

täplä /tˈæplæ/ (n)
fläck, prick
  pieni pohjaväristä poikkeava alue esim. eläimen turkissa

täpläfasaanit /tˈæplæfasˌaːnɪt/ (n)
påfågelfasaner
  yksi aitokanojen heimoon kuuluvista kanalintujen suvuista ()

täpläsilli /tˈæplæsˌillɪ/ (n)
staksill
  sillien heimoon kuuluva sillikalojen laji () tai sen yksilö

tärkeys /tˈærkeys/ (n)
vikt
  jonkin, yleensä tärkeäksi koetun, merkitystä ja merkittävyyttä kuvaava ominaispiirre

tärkeä /tˈærkeæ/ (adj)
viktig
  enemmän kuin tarpeellinen; sellainen, josta ollaan riippuvaisia

tärkkelys /tˈærkːelys/ (n)
stärkelse
  kasvisten hiilihydraatti, pitkäketjuinen sokeriyhdiste

tärkätä /tˈærkætæ/ (v)
stärka
  kovittaa, käsitellä tärkillä

tärpätti /tˈærpætːɪ/ (n)
terpentin#Ruotsi
  tärpättiöljy: väritön tai kellertävä, haihtuva ja tulenarka öljy, jota saadaan havupuiden pihkasta

tärpättipistaasi /tˈærpætːɪpˌistaːsɪ/ (n)
terebinth, terpentinträd
  Välimeren alueella yleinen sumakkikasvien heimoon kuuluva puu ()

tärykalvo /tˈærykˌalvo/ (n)
trumhinna
  (anatomia) korvassa oleva kalvo, johon tuleva äänivärähtely siirtyy kuuloluiden välityksellä ääniastimuksen aiheuttaviin elimiin

täsmälleen /tˈæsmælleːn/ (adv)
precis, ackurat, exact
  niin tarkasti kuin mahdollista, juuri niin kuin asia on, pyöristämättä

täsmällinen /tˈæsmællɪnen/ (adj)
punktlig
  oikealla ajalla saapuva
exakt, noggrann
  yksityiskohtainen, lukuarvossa tarkka

tässä /tˈæssæ/ (adv)
här
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä ja suhteellisen rajallisessa paikassa, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa itse siinä

täti /tˈætɪ/ (n)
tant, faster, moster
  isän tai äidin sisar

täydellinen /tˈæydellɪnen/ (adj)
fullständig
  kaiken kattava, josta ei puutu yhtään osaa

täydennys /tˈæydennys/ (n)
komplettering
  jokin valmiiksi tai täydelliseksi saattamiseen tarvittava

täysi-ikäinen /tˈæysɪˈikæinen/ (n)
myndig
  tietyn ikärajan, täysi-ikäisyyden, saavuttanut ihminen, joka on lähtökohtaisesti yhteisön täysivaltainen jäsen

täysikuu /tˈæysɪkuː/ (n)
fullmåne
  Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä Kuun pinta on kokonaan Auringon valaisema

täysin /tˈæysɪn/ (adv)
fullständigt, helt, fullt
  täydellisesti, kokonaan, vallan, läpikotaisin

täyskontakti /tˈæyskontˌaktɪ/ (n)
fullkontakt
  kamppailulajeissa käytettävä harjoittelu- ja kilpailumuoto, jossa vastustajaan kohdistuvat osumat on sallittua tehdä rajoittamattomalla voimalla

täyskontaktikarate /tˈæyskontˌaktɪkˌarate/ (n)
fullkontaktskarate
  mikä tahansa karaten tyylisuunta, jossa täyskontakti on käytössä
  edellisten kaltainen, 1960-luvulla karaten pohjalta kehitetty urheilulaji, josta 1970-luvulla muotoutui potkunyrkkeily

täyskäsi /tˈæyskæsɪ/ (n)
kåk
  pokerikäsi, jossa on kolmoset ja pari

täysosuma /tˈæysosˌuma/ (n)
fullträff
  läpäisevä osuma, tuhoa tehnyt osuma tai kaikkien yhtä aikaa ammuttujen ammusten osuma

täytekakku /tˈæytekˌakːu/ (n)
tårta
  pohjaltaan useampaan osaan jaettu ja täytetty, useimmiten kuorrutettu ja koristeltu makea leivonnainen

täytemaa /tˈæytemaː/ (n)
fyllingsjord, fyllingsmassa
  usein muualta tuotu maa-aines, jota käytetään maaston tasaamiseen tai korottamiseen

täyttää /tˈæytːæː/ (v)
fylla
  panna jonkinlainen astia täyteen, tehdä täydeksi
fylla, fylla år
  tulla jonkin ikäiseksi
fylla i
  kirjoittaa tietoja lomakkeeseen tai vastauksia kyselyyn, täydentää

täytyä /tˈæytyæ/ (v)
måste
  (genetiivi + yks. 3. p. + inf.) olla pakko

täytäntöönpano /tˈæytæntˌøːmpano/ (n)
exekution
  Suomessa säädetyn lain käyttöönotto ko. lakia säädettäessä määrättyjen säännösten ja tasavallan presidentin antaman täytäntöönpanoasetuksen mukaisesti
verkställighet
  viranomaisen toteuttama lain nojalla tehdyn oikeuden päätöksen toimeenpano

täällä /tˈæːllæ/ (adv)
här
  viittaa johonkin käsillä olevaan, läheiseen, suhteelliseen laajaan ja epätarkasti määriteltyyn paikkaan, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa sillä paikalla; paikan adverbi

täältä /tˈæːltæ/ (adv)
härifrån
  suhteellisen laajasta tai epätarkasti määritellystä paikasta, joka on välittömästi puhujan ympärillä; vrt.

töllöttää /tˈølløtːæː/ (v)
begapa
  tuijottaa (usein negatiivisesti), katsoa hölmistyneen näköisenä

tönäistä /tˈønæistæ/ (v)
knuffa
  työntää äkillisesti, tyrkätä, tuupata

törmätä /tˈørmætæ/ (v)
kollidera, krocka
  kulkea vahingossa jotakin päin

törö /tˈørø/ (n)
sandkrypare
  pieni pohjan tuntumassa elävä särkikaloihin kuuluva kalalaji (Gobio gobio)

töyhtöhyyppä /tˈøyhtøhˌyːpːæ/ (n)
tofsvipa
  eräs hyyppien sukuun kuuluva, Euroopassa tavallinen lintu ()

töyhtötiainen /tˈøyhtøtɪˌainen/ (n)
tofsmes
  eräs Suomessakin pesivä varpuslintu ()

töytäistä /tˈøytæistæ/ (v)
knuffa
  työntää äkillisesti, tyrkätä, tuupata

töötätä /tˈøːtætæ/ (v)
tuta
  antaa äänimerkki torvella tai summerilla, tuutata
slå
  lyödä, iskeä, tintata
  nujertaa, murskata, voittaa ylivoimaisesti

tšagatai /tʃˈaɡatai/ (n)
tjagataiska
  Keski-Aasiassa 1400–1500-luvuilla kirjallisesti käytetty turkkilainen kieli (kielitunnus: chg), jota Neuvostoliitossa nimitettiin muinaisuzbekiksi ja Kiinassa muinaisuiguuriksi

ugrilainen /ˈuɡrɪlˌainen/ (adj)
ugrisk
  ugrilaiselle kielelle ominainen, ugrilaiseen kieleen liittyvä.

uhata /ˈuhata/ (v)
hota
  aiheuttaa uhka jklle jllak

uhka /ˈuhka/ (n)
hot, äventyr
  todettavissa oleva jonkun tai jonkin tuoma pelko tai pelättävissä olevan vaaran tuntemus tai todellinen vaara

uhkapeli /ˈuhkapˌelɪ/ (n)
hasardspel
  peli, jossa pelaaja voi hävitä asettamansa panoksen

uhma /ˈuhma/ (n)
trots
  vastustava tai välinpitämätön suhtautuminen

uhmaikä /ˈuhmaikæ/ (n)
trotsålder
  Kasvuun liittyvä psyykkisen kehityksen jakso. Ensimmäinen jakso on varhaislapsuudessa ja toinen murrosiässä.

uhmaikäinen /ˈuhmaikˌæinen/ (adj)
trotsåldern
  uhmaiässä oleva

uida /ˈuida/ (v)
simma, bada
  liikkua vedessä yleensä ilman pinnalla kannattelevia apuvälineitä ja koskematta pohjaan

uikku /ˈuikːu/ (n)
dopping
  jokin suvun Podiceps-suvun vesilinnuista

uima-allas /ˈuimaˈallas/ (n)
simbassäng
  vedellä täytettävä allas, joka on tarkoitettu uimista varten

uimahalli /ˈuimahˌallɪ/ (n)
badhus, simhall
  rakennus, jossa on lämmitetty uima-allas uimista varten (yleensä julkinen laitos)

uimapuku /ˈuimapˌuku/ (n)
simdräkt
  uidessa pidettävä vaate; uima-asu

uimarakko /ˈuimarˌakːo/ (n)
simblåsa
  elin, jonka avulla kala pystyy säätelemään uimasyvyyttään

uimaranta /ˈuimarˌanta/ (n)
badstrand
  auringonottoon ja uimiseen sopiva ranta

uimarengas /ˈuimarˌeŋŋas/ (n)
badring
  uidessa kellukkeena käytettävä, yleensä ilmalla puhaltamalla täytetty rengas

uimari /ˈuimarɪ/ (n)
simmare, simmerska
  henkilö, joka ui

uiminen /ˈuimɪnen/ (n)
simning
  ihmisen tai muiden eläinlajien edustajan yleensä pinnalla pysytellen tai pinnan alla liikkuminen tekemällä lajillensa ominaisia uintiliikkeitä

uistin /ˈuistɪn/ (n)
drag
  varsinkin petokalojen pyynnissä käytettävä pitkähkön siiman päähän kiinnitettävä viehe

uistinvita /ˈuistɪnvˌita/ (n)
gäddnate
  Suomenkin luonnossa esiintyvä vitojen sukuun kuuluva kasvi

uitto /ˈuitːo/ (n)
flottning
  pyöreän puutavaran kuljetus vesistöä pitkin virran kuljettamana tai hinaamalla, usein varppaamalla runkojen kelluessa vedessä irrallaan puomin ympäröimänä tai yhteen kytkettyinä nippuina

uittopuomi /ˈuitːopˌuomɪ/ (n)
bomräcka, bomstock
  pitkä solakka tukki, jonka molemmat päät on puöristetty ja veistetty vastakkaisilta sivuilta laakeaksi molemmista päistä saman suuntaisesti ja laakeaan osaan on kairattu reikä uittolenkkiä varten, työstön jälkeen puun on annettu kuivua riittävän kauan, jotta se saadaan kelluvaksi; tällaisten runkojen kytketty kokonaisuus

uittotyömaa /ˈuitːotˌyømaː/ (n)
flottningsarbetsplats
  paikka vesistössä, tavallisesti jokiuoma, jossa tehdään uittoa

ujo /ˈujo/ (adj)
skygg, blyg
  sellainen, josta on kiusallista tulla huomion kohteeksi, jonka on vaikeata esiintyä luontevasti, helposti hämilleen joutuva ja itsensä vaivaantuneeksi tunteva

ukkonen /ˈukːonen/ (n)
åska
  ilmassa olevan, ilmamassojen hankauksessa syntyneen sähkön purkaus; sen tuottama jylisevä ääni

ukkostaa /ˈukːostaː/ (v)
åska
  olla ukonilma; myös lähestyvästä sääilmiöstä, olla ukkosta ilmassa

ukonkello /ˈukoŋkˌello/ (n)
hässelklocka
  kellojen sukuun kuuluva kasvi

ukonpalko /ˈukompˌalko/ (n)
rysskål
  (erityisesti) idänukonpalko, ukonpalkojen sukuun kuuluva

ukraina /ˈukraina/ (n)
ukrainska
  ukrainan kieli, indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva itäslaavilainen kieli, jota puhuvat ukrainalaiset (kielitunnus: uk, ukr)

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (adj)
ukrainsk
  Ukrainasta peräisin oleva tai Ukrainaan liittyvä

ukulele /ˈukulˌele/ (n)
ukulele
  eräs havaijilaisperäinen nelikielinen kielisoitin

ulko-ovi /ˈulkoˈovɪ/ (n)
ytterdörr
  rakennuksen sisätilojen ja ulkopuolen välillä oleva ovi

ulkoasiainministeriö /ˈulkoˌasɪˌainmɪnˌisterˌiø/ (n)
utrikesministeriet
  Yleensä ulkoministeriö, Suomen ulkoasianhallinnon tehtäviä hoitava ministeriö. 1.1.2018 alkaen myös virallisesti ulkoministeriö.

ulkoilla /ˈulkoilla/ (v)
frisksporta
  viettää aikaa ulkona jonkin, mahdollisesti liikunnan, merkeissä

ulkoinen olemus /ˈulkoinen ˈolemus/ (n)
figur
  ulkonäkö, ulkomuoto

ulkoistaa /ˈulkoistaː/ (v)
utkontraktera
  antaa toiminto ulkopuolisen tahon hoidettavaksi

ulkokatto /ˈulkokˌatːo/ (n)
tak, yttertak
  vesikatto, katon uloin osa, joka suojaa rakennusta sateelta

ulkokäymälä /ˈulkokˌæymælæ/ (n)
avträde, utedass
  ulkohuone; tavallisesti pihanperällä sijaitseva erillinen koppi tai suurempi rakennus useampaa käymälää varten, myös muun ulkorakennuksen yhteyteen sijoitettu käymälä

ulkomaalainen /ˈulkomˌaːlainen/ (n)
utlänning
  vieraan valtion kansalainen tai kansalaisuutta vailla oleva henkilö

ulkoministeri /ˈulkomɪnˌisterɪ/ (n)
utrikesminister
  valtion hallituksen jäsen, jonka päävastuulla ovat kansainväliset suhteet

ulkoministeriö /ˈulkomɪnˌisterˌiø/ (n)
Utrikesdepartementet, utrikesministeriet, utrikesministerium
  ministeriö jolle kuuluu valtion ulkopolitiikan valmistelu ja toteuttaminen, Suomessa virallinen nimi 31.12.2017 asti ulkoasiainmisteriö

ulkona /ˈulkona/ (adv)
ute
  jonkin ulkopuolella, ei sisällä

ulkonema /ˈulkonˌema/ (n)
utsprång
  ulkoneva kohta, uloke

ulkonäkö /ˈulkonˌækø/ (n)
utseende
  se minkä näköinen joku tai jokin on tai miltä se näyttää varsinkin ulkopuolisten mielestä, ulkomuoto, julkiasu

ulkopalsta /ˈulkopˌalsta/ (n)
utyord
  talolle kotipalstan ulkopuolelta kuuluva maapalsta

ulkopuolella /ˈulkopˌuolella/ (adv)
utanför
  ulkona; ulkopuolen suunnassa

ulkosuomalainen /ˈulkosˌuomalˌainen/ (n)
utlandsfinländare, utlandsfinne
  muualla kuin Suomessa asuva suomalaista sukujuurta oleva henkilö

ullakko /ˈullakːo/ (n)
vind
  rakennuksen laipion ja vesikaton välinen tila

ullakkohuone /ˈullakːohˌuone/ (n)
vindkammare, vindrum
  suoraan rakennuksen ulkokaton alla oleva huone

ulos /ˈulos/ (adv)
ut
  ulkoilmaan, pois sisätilasta; niin, että adverbin kuvaaman toiminnan jälkeen ei olla jonkin sisällä

uloshengitys /ˈuloshˌeŋŋɪtys/ (n)
utaandning
  respiraation vaihe, joossa ilma virtaa ulos keuhkoista

uloskäynti /ˈuloskˌæyntɪ/ (n)
utgång
  uloskulun tapahtuma

ulosotto /ˈulosˌotːo/ (n)
exekution, utsökning, uttagning
  (alkuperäinen, suppeampi merkitys) pakkoperintä tuomioistuimen päätöksellä, velkojen perintä tuomioistuimen päätöksellä; velkojen lisäksi tämän kautta perittäviksi menevät suoraan julkiset maksut kuten verot, sakot, terveydenhuollon maksut ja päivähoitomaksut

uloste /ˈuloste/ (n)
avföring, exkrementer
  peräsuolesta poistuvaa ruoansulatuksen jätettä ja kuona-aineita

ulpukka /ˈulpukːa/ (n)
gulnäckros
  lummekasveihin kuuluvan ulpukoiden () suvun kasvi

ultraviolettikatastrofi /ˈultravˌiolˌetːɪkatˌastrofɪ/ (n)
ultravioletta katastrofen
  1900-luvun alussa havaittu ongelma, kun mustan kappaleen säteilyn laskemiseen käytetty Rayleigh–Jeansin laki antoikin ultravioletin säteilyn ja suuremmilla aallonpituuksilla vääriä tuloksia

ulvilalainen /ˈulvɪlalˌainen/ (n)
ulvasbo
  Pysyvästi Ulvilassa asuva henkilö.

ulvoa /ˈulvoa/ (v)
yla, skälla, tjuta
  pitää pitkää jatkuvaa ääntä kuten koirat ja sudet, myös tuulen aiheuttamista äänistä

ummetus /ˈummetus/ (n)
förstoppning
  ruoansulatuselimistön toimintahäiriö, jossa suoliston toiminta hidastuu

ummikko /ˈummɪkːo/ (adj)
enspråkig
  joka taitaa vain omaa äidinkieltään

umpikuja /ˈumpɪkˌuja/ (n)
återvändsgränd
  kuja tai tie joka päättyy, ja siitä voi ainoastaan palata takaisin tulosuuntaan
  tilanne johon ei löydy ratkaisua

umpilisäke /ˈumpɪlˌisæke/ (n)
appendix
  paksusuolen alkuosan eli umpisuolen pinnalta läheltä sitä paikkaa, missä ohutsuoli laskee paksusuoleen, alkava pieni ulkoneva lisäke

umpisuolentulehdus /ˈumpɪsˌuolentulˌehdus/ (n)
tyflitis
  umpisuolessa (caecum) sijaitseva tulehdus (tyfliitti)

umpisuoli /ˈumpɪsˌuolɪ/ (n)
blindtarm
  paksusuolen alkuosa

unettomuus /ˈunetːomuːs/ (n)
sömnlöshet
  se, että on uneton; tila, jossa ihminen ei yrityksestään huolimatta nukahda toivottuun aikaan, pysy unessa tai hän herää jatkuvasti liian varhain

uni /ˈunɪ/ (n)
dröm
  unennäkö, nukkumisen aikana mielessä nähtävä tapahtuma

unikko /ˈunɪkːo/ (n)
vallmo
  mikä tahansa unikkojen sukuun () kuuluva unikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

unissakävelijä /ˈunɪssˌakævˌelɪjæ/ (n)
somnambul, sömngångare
  unissaan kävelevä, unissakävelystä kärsivä

unissakävely /ˈunɪssˌakævˌely/ (n)
somnambulism
  tahaton käveleminen tai muiden valvetilan toimien tekeminen unitilassa

unitauti /ˈunɪtˌautɪ/ (n)
sömnsjuka
  -suvun alkueläinten aiheuttama ja tsetsekärpäsen levittämä tartuntatauti

unkari /ˈuŋkarɪ/ (n)
ungerska
  unkarin kieli (kielitunnus: hu), Unkarissa puhuttava suomalais-ugrilaisen kielikunnan ugrilaiseen haaraan kuuluva kieli. Sanalista

unkariksi /ˈuŋkarˌiksɪ/ (adv)
ungerska
  unkarin kielellä, unkarin kielelle

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (adj)
ungersk
  Unkarista peräisin oleva tai Unkariin liittyvä

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (n)
ungrare, ungerska
  pysyvästi Unkarissa asuva henkilö

unkarinkielinen /ˈuŋkarˌiŋkielɪnen/ (adj)
ungersk
  (kielitiede) unkarin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  unkariksi esitetty tai tapahtuva, unkarin kielellä oleva.

unkarinpernaruoho /ˈuŋkarˌimpernarˌuoho/ (n)
hamnsenap
  alkujaan Kaakkois-Euroopan ja Länsi-Aasian aroilta peräisin oleva, pernaruohojen sukuun kuuluva kasvi , jotka leviävät arokierijöiden avulla; Suomeen kasvi tuli 1910–1920-luvuilla

unohdella /ˈunohdella/ (v)
glömma
  () unohtaa

unohtaa /ˈunohtaː/ (v)
glömma, förgäta
  menettää muististaan jokin tieto tai karkottaa mielestään jokin asia

unruh-ilmiö /ˈunruhˈilmɪø/ (n)
Unruh-effekten
  kvanttikenttäteoriassa hypoteesina oikeaksi todistettu, mutta toistaiseksi käytännössä todentamaton ilmiö, jossa mustan kappaleen säteilyn havaittavuus on riippuvainen havannoitsijan liiketilan kiihtyvyydestä

untuvikko /ˈuntuvˌikːo/ (n)
dununge
  vuorokauden ikäinen kananpoika

upea /ˈupea/ (adj)
flott, praktfull, ståtlig
  komea, todella hieno, loistava

upota /ˈupota/ (v)
sjunka
  vajota esim. veden tai hiekan alle

uppoama /ˈupːoˌama/ (n)
deplacement
  (merenkulku) aluksen kelluessa syrjäyttämän vesimassan paino eli aluksen oman painon ja kantavuuden summa

uppoamaton /ˈupːoˌamaton/ (adj)
osänkbar
  sellainen, joka ei voi upota

uppomuna /ˈupːomˌuna/ (n)
pocherat ägg
  kuorettomana keitetty muna

upseeri /ˈupseːrɪ/ (n)
officer
  päällystöön kuuluva henkilö, jolle on myönnetty jokin erityinen upseerin arvo

upseerikokelas /ˈupseːrˌikokelas/ (n)
officersaspirant
  reserviupseerikoulun käynyt varusmies, jota ei ole vielä ylennetty upseeriksi

uraani /ˈuraːnɪ/ (n)
uran
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on U ja järjestysluku 92

urakka /ˈurakːa/ (n)
ackord, beting
  kiinteään hintaan tehtävä laajuudeltaan tarkoin määritetty, usein vaativa työ, urakkatyö, jonka aikataulu on sovittu urakkaehdoissa

urasiili /ˈurasˌiːlɪ/ (n)
uracil
  RNAn sisältämä emäs, joka muodostaa parin adeniinin kanssa, DNA:ssa sitä vastaa tymiini

urdu /ˈurdu/ (n)
urdu
  indoarjalaiseen ryhmään kuuluva indoeurooppalainen kieli (kielitunnus: ur )

urheilija /ˈurheilˌija/ (n)
idrottsman, iddrottare, sportsman
  urheilun harrastaja tai ammattilainen

urheilla /ˈurheilla/ (v)
idrotta, sporta
  harrastaa urheilua

urheilu /ˈurheilu/ (n)
idrott, sport
  liikunnan harrastamista kilpailuhengessä

urheiluauto /ˈurheiluˌauto/ (n)
sportbil
  urheilulliseksi muotoiltu tehokas auto, joka muistuttaa kilpa-autoa

urheilulaji /ˈurheilˌulajɪ/ (n)
idrott, sport, sportgren, idrottsgren
  urheilun muoto

urheilutoimittaja /ˈurheilutˌoimɪtːˌaja/ (n)
sportjournalist
  henkilö, joka tekee työkseen urheiluaiheisia juttuja, uutisia tai raportteja

urjalalainen /ˈurjalalˌainen/ (n)
urdialabo
  Pysyvästi Urjalassa asuva henkilö.

urkusinfonia /ˈurkusˌinfonˌia/ (n)
orgelsymfoni
  ranskalaisten säveltäjien suosima urkumusiikin muoto, joka on tarkoitettu esitettäväksi joko pelkästään uruilla tai uruilla ja orkesterilla; muodon loi Charles-Marie Widor, joka nimesi sarjojaan uruille urkusinfonioiksi; myös Camille Saint-Saënsin sinfoniaa numero 3 nimitetään urkusinfoniaksi, koska uruilla on siinä tärkeä osuus osana orkesterikudosta

urologi /ˈurolˌoɡɪ/ (n)
urolog
  virtsa- ja miestentautien erikoislääkäri

urologia /ˈurolˌoɡɪa/ (n)
urologi
  nefrologialle läheinen oppi miesten virtsaelinten taudeista

urotyö /ˈurotyø/ (n)
bragd, stordåd, storverk
  sankarillinen teko

urpu /ˈurpu/ (n)
hänge
  puhkeamaisillaan oleva lehtipuun kukinto

urut /ˈurut/ (n)
orgel
  perinteisesti kirkossa käytettävä kosketinsoitin, jossa on sävelten tuottamiseen virtaavan ilman avulla soivat pillit

usein /ˈusein/ (adv)
ofta
  monta kertaa tihein väliajoin, yleensä sattumanvaraisesti

uskalias /ˈuskalɪas/ (adj)
djärv, dristig riskabel, riskfylld, våghalsig
  paljon uskaltava, rohkea

uskaltaa /ˈuskaltaː/ (v)
töras, våga
  olla tarpeeksi rohkea tehdäkseen jotakin

uskoa /ˈuskoa/ (v)
tro
  tuntea varmuutta jostakin asiasta tai jonkin asian olemassaolosta
  pitää jkn sanomaa asiaa totena

uskollinen /ˈuskollɪnen/ (adj)
trogen
  jollekin omistautuva; sellainen, joka ei petä jonkin luottamusta; luotettava

uskomaton /ˈuskomaton/ (adj)
otrolig
  sellainen mitä on vaikea uskoa todeksi

uskomus /ˈuskomus/ (n)
tro
  käsitys, jota pidetään totena

uskonpuhdistus /ˈuskompˌuhdɪstus/ (n)
reformationen
  1500-luvulla Länsi-Euroopassa alkanut liike, joka pyrki oikaisemaan katolisen kirkon opissa näkemiään epäkohtia

uskonto /ˈuskonto/ (n)
religion
  johonkin korkeampaan kohdistuvaan uskoon perustuva käsite

uskoton /ˈuskoton/ (adj)
otrogen
  sellainen, joka pettää kahden henkilön väliseen liittoon kuuluvan luottamuksen ja uskollisuuden velvoitteen
otroende
  sellainen, joka on vailla (oikeaa tai mitään) uskoa; (islaminuskoisten kielenkäytössä) sellainen joka ei ole muslimi

uskottavasti /ˈuskotːavˌastɪ/ (adv)
troligen, troligtvis
  uskottavalla tavalla

uskova /ˈuskova/ (n)
troende
  uskovainen ihminen

utare /ˈutare/ (n)
juver
  nisäkkäiden elin, johon kuuluvat maitorauhaset, maitotiehyet ja nännit

uteliaisuus /ˈutelɪˌaisuːs/ (n)
nyfikenhet
  kiinnostuneisuus ja halu ottaa asioista selvää

utelias /ˈutelɪas/ (adj)
nyfiken, frågvis, vetgirig
  kiinnostunut asioista

utu /ˈutu/ (n)
dis
  (ilmatiede) kosteaa sameutta ilmassa

uudenvuodenaatto /ˈuːdenvˌuodenˌaːtːo/ (n)
nyårsafton
  kalenterivuoden viimeinen päivä, joulukuun 31. päivä

uudenvuodenpäivä /ˈuːdenvˌuodempˌæivæ/ (n)
nyårsdag
  vuoden ensimmäinen päivä, 1. tammikuuta

uudistaa /ˈuːdɪstaː/ (v)
reformera, förvandla, förändra, omändra, revidera
  tehdä tai muuttaa uudeksi tai nykyaikaiseksi

uudistus /ˈuːdɪstus/ (n)
förnyelse
  se, kun jotain uudistetaan, uudistaminen; uudistamisen lopputulos

uuhi /ˈuːhɪ/ (n)
tacka
  naaraspuolinen karitsoinut lammas

uuni /ˈuːnɪ/ (n)
ugn
  tiilestä muurattu rakennelma, jonka tulipesässä puuta polttamalla lämmitetään rakennusta tai kypsennetään ruokaa

uunipelti /ˈuːnɪpˌeltɪ/ (n)
bakplåt
  uunissa paistamiseen käytettävä metallinen paistoalusta

uuraislainen /ˈuːraislˌainen/ (n)
uraisbo
  Pysyvästi Uuraisilla asuva henkilö.

uushopea /ˈuːshopˌea/ (n)
nysilver, alpacka
  hopeanvalkoinen tai kellertävä kuparin ja nikkelin seos, jota tavallisesti on täydennetty sinkillä. Seossuhteet vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan.

uusi /ˈuːsɪ/ (adj)
ny, nytt
  iältään pieni (esine tai asia); vasta tai äskettäin ilmestynyt tai saatu; käyttämätön, vähän aikaa ollut; viimeinen, viime

uusia /ˈuːsɪa/ (v)
förnya, reformera, renovera, revidera, upprepa
  tehdä sama asia toiseen tai useampaankin kertaan samalla lailla kuin aiemmin

uusikaupunkilainen /ˈuːsɪkˌaupuŋkɪlˌainen/ (n)
nystadbo
  Pysyvästi Uusikaupungissa asuva henkilö.

uusikuu /ˈuːsɪkuː/ (n)
nymåne
  Kuun vaihe, jolloin Aurinko on sen takana valaisten Kuun vastakkaista puolta ja Maata kohti ei ole yhtään näkyvää valaistua Kuun pintaa, eikä Kuuta voida nähdä

uusivuosi /ˈuːsɪvˌuosɪ/ (n)
nyår
  (kronologia) vuoden vaihtumisen aika, vuoden alku

uusnatsismi /ˈuːsnatsˌismɪ/ (n)
nynazism
  toisen maailmansodan jälkeen syntynyt liikehdintä, joka ihannoi Adolf Hitlerin aikakautta ja joka tähtää kansallissosialismin elvyttämiseen

uute /ˈuːte/ (n)
extrakt
  ekstrakti, uuttamalla valmistettu aine tai aineseos, josta liuotin on osaksi tai kokonaan poistettu

uutinen /ˈuːtɪnen/ (n)
nyhet, notis
  tieto tai ilmoitus äskettäin sattuneesta tapahtumasta

uutisankka /ˈuːtɪsˌaŋkːa/ (n)
tidningsanka
  tekaistu tai tarkistamaton lehtijuttu tai muu virheellinen uutinen

uutistoimisto /ˈuːtɪstˌoimɪsto/ (n)
nyhetsbyrå
  tiedotusalan julkaisuille ja muille käyttäjille uutisia ja ajankohtaisaineistoa hankkiva ja levittävä yhtiö

uutto /ˈuːtːo/ (n)
extrahering
  kemiallinen eristysmenetelmä, jolla haluttu aine saadaan erotelluksi liuoksesta aineen liukoisuusominaisuuksien perusteella

uuttukyyhky /ˈuːtːukˌyːhky/ (n)
skogsduva
  keskikokoinen kyyhky, jota kutsutaan myös metsäkyyhkyksi, ehkä ruotsinkielisen nimensä perusteella.

uuvana /ˈuːvana/ (n)
fjällgröna
  (erityisesti) uuvanien sukuun kuuluva

vaadin /vˈaːdɪn/ (n)
vaja
  täysikasvuinen naaraspuolinen poro tai peura

vaahtera /vˈaːhtera/ (n)
lönn
  (yleisesti) vaahterakasveihin (Aceraceae) tai saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan vaahteroiden () suvun kesävihanta lehtipuu tai pensas, joita Suomessa edustaa luonnonvaraisena kasvava metsävaahtera ja puistopuina eräät muut lajit.

vaahto /vˈaːhto/ (n)
skum
  nestemäinen aine, johon on sekoittunut paljon ilmaa tai muuta kaasua

vaahtomuovi /vˈaːhtomˌuovɪ/ (n)
skumgummi, skumplast
  pehmeä, joustava solumuovi, jota käytetään esim. pehmusteena

vaahtosammutin /vˈaːhtosˌammutɪn/ (n)
skumsläckare
  tulipalon sammuttamiseen käytettävä vaahtoavaa nestettä sisältävä painesäiliö

vaaita /vˈaːɪta/ (v)
avväga, nivellera
  (maanmittaus) tehdä vaaitus

vaaitus /vˈaːɪtus/ (n)
avvägning, nivellering
  kahden pisteen välisen korkeuseron selvittäminen vaakasuorin tähtäyksin mittauskohteisiin asetettujen pystysuorien lattojen mitta-asteikojen lukemien erotuksena

vaaka /vˈaːka/ (n)
våg
  punnittavan kohteen painon (massa) mittaamiseen käytettävä laite

vaakasuora /vˈaːkasˌuora/ (adj)
vågrät, horisontell
  maanpinnan tai lattian suuntainen

vaakuna /vˈaːkuna/ (n)
vapen
  (heraldiikka) tunnuskuvana käytettävä kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus

vaalea /vˈaːlea/ (adj)
blond, ljus
  sellainen värisävy, joka heijastaa enemmän valoa kuin tumma

vaaleakultarinta /vˈaːleakˌultarˌinta/ (n)
eksångare
  kerttujen heimoon kuuluva varpuslintu, () tai sen yksilö

vaaleus /vˈaːleus/ (n)
ljushet
  se, että on vaalea

vaali /vˈaːlɪ/ (n)
val
  jonkun edustajan virallinen valintamenettely, jossa äänioikeutetut saavat äänestäen ilmaista, ketä kannattavat

vaalikampanja /vˈaːlɪkˌampːanja/ (n)
valkampanj
  vaaliehdokkaan toiminta äänien saamiseksi

vaalilupaus /vˈaːlɪlupaus/ (n)
vallöfte
  edustajan valintamenettelyyn osallistuvan poliitikon, puolueen tai ryhmittymän ennekkoon antama kannanotto, jossa lupaa ajaa tätä jotakin, jos tulee valituksi

vaalitulos /vˈaːlɪtulos/ (n)
valresultat, valutgång
  vaalien tulos

vaaliuurna /vˈaːlɪˌuːrna/ (n)
valurna
  laatikko johon täytetyt äänestysliput laitetaan odottamaan laskemista

vaalivirkailija /vˈaːlɪvˌirkailˌija/ (n)
röstmottagare, valförrättare
  henkilöitä, jotka työskentelevät vaalihuoneistossa ja suorittavat vaalin ääntenlaskun

vaan /vˈaːn/ (adv)
utan
  vain

vaara /vˈaːra/ (n)
fara, risk
  usein yllättävään tai poikkeukselliseen tilanteeseen liittyvät olosuhteet, joissa on ilmeinen onnettomuuden, vahingon tai sairauden saamisen tms. uhka tai kohonnut riski
vaara
  tavallisesti loivarinteinen pitkänomainen suhteelliselta korkeudeltaan yleensä 50 metriä ylittävä kohouma varsinkin Fennoskandian maaperässä; korkeinkin kohta on puiden peitossa

vaarallinen /vˈaːrallɪnen/ (adj)
farlig
  sellainen missä joku tai jokin on vaaralle altistuneena tai joka tahi mikä aiheuttaa vaaraa; vaaralle altistava; vaaraa aiheuttava

vaarallisesti /vˈaːrallɪsˌestɪ/ (adv)
farligt
  tavalla, joka on vaarallinen

vaarallisuus /vˈaːrallɪsuːs/ (n)
farlighet
  riskin tai uhan, vaaran olemassaolo tai suuruus; se, että jokin on vaarallista

vaarantaa /vˈaːrantaː/ (v)
äventyra
  saattaa vaaralliseen tilanteeseen tai olotilaan

vaaraton /vˈaːraton/ (adj)
ofarlig
  asia, josta ei aiheudu vaaraa

vaari /vˈaːrɪ/ (n)
farfar
  isän isä
morfar
  äidin isä

vaarna /vˈaːrna/ (n)
dymling
  seinässä naulakkoa korvaava ulkoneva puutappi tai naula

vaasalainen /vˈaːsalˌainen/ (n)
vasabo
  pysyvästi Vaasassa asuva henkilö

vaate /vˈaːte/ (n)
väv, tyg
  kangas

vaatekaappi /vˈaːtekˌaːpːɪ/ (n)
klädskåp, garderob
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu kaappi

vaatekappale /vˈaːtekˌapːale/ (n)
klädesplagg
  puettava tai ylle laitettava yksittäinen vaate

vaatekauppa /vˈaːtekˌaupːa/ (n)
klädaffär, konfektionsaffär
  kauppa jossa myydään vaatteita

vaatekoi /vˈaːtekoi/ (n)
klädmal
  yleinen tuhohyönteinen, eräs aitokoiden heimoon kuuluva pikkuperhonen ()

vaateripustin /vˈaːterɪpˌustɪn/ (n)
klädhängare, galge
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu apuväline

vaatetanko /vˈaːtetˌaŋko/ (n)
klädstång
  tanko, jota käytetään vaatteiden ripustamiseen vaatepuiden avulla

vaatettaa /vˈaːtetːaː/ (v)
bekläda
  pukea, varustaa vaatteilla

vaatetus /vˈaːtetus/ (n)
kläder
  niiden vaatekappaleiden muodostama kokonaisuus, joihin ihmiset verhoutuvat; pukineet;vaatteet ja asusteet

vaatia /vˈaːtɪa/ (v)
kräva
  ilmaista luja tahtonsa saada jotain, tehdä vaatimus

vaatimus /vˈaːtɪmus/ (n)
anfordran, pretention
  vaade, tiukka ja ehdoton ilmaus siitä, kuinka on toimittava tai meneteltävä ja mitä ehtoja tai rajauksia on täytettävä

vaatturi /vˈaːtːurɪ/ (n)
skräddare
  käsityöläinen, joka tekee ammatikseen vaatteita ja tarvittaessa uudistaa ja korjaa niitä

vaa’ankieli /vˈaːaŋkˌielɪ/ (n)
vågtunga
  mekaanisen vaa’an osoitin
tungan på vågen, vågmästare
  henkilö tai ryhmittymä, joka on vaa’ankieliasemassa

vadelma /vˈadelma/ (n)
hallon
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas , joka tuottaa tavallisesti punaisia hedelmiä
  vadelman hedelmä, kerrattu luumarja, jota usein marjaksi kutsutaan, myös ainesanana

vadelmahillo /vˈadelmahˌillo/ (n)
hallonsylt
  vadelmista valmistettu hillo

vadelmavene /vˈadelmˌavene/ (n)
hallonbåt
  veneen muotoinen ja vadelman makuinen makeinen

vaellus /vˈaellus/ (n)
vandring
  usein vaikeakulkuisessa maastossa kävellen suoritettava reitin kiertäminen

vaelluskala /vˈaellˌuskala/ (n)
vandringsfisk
  (eläintiede) kalalaji, jonka säännönmukaiseen kehitykseen kuuluu ikäkausia seuraten asuinvesien vaihto

vaeltaja /vˈaeltˌaja/ (n)
vandrare
  kuljeskeleva henkilö, erit. jalan kulkeva

vagina /vˈaɡɪna/ (n)
slida, #Ruotsi
  emätin

vaha /vˈaha/ (n)
vax
  pitkäketjuisen karboksyylihapon tai pitkäketjuisen alkoholin esteri

vahakangas /vˈahakˌaŋŋas/ (n)
vaxduk
  toiselta puolelta liukkaaksi ja vettä hylkiväksi päällystetty kangas

vahata /vˈahata/ (v)
waxa
  sivellä vahaa jonnekin

vahingoittaa /vˈahɪŋŋˌoitːaː/ (v)
skada
  aiheuttaa vahinkoa jollekin

vahingoittua /vˈahɪŋŋˌoitːua/ (v)
skadas
  kärsiä vahinkoa; mennä rikki tai epäkuntoon

vahingonilo /vˈahɪŋŋˌonɪlo/ (n)
skadeglädje
  toiselle sattuneelle epäonnelle nauraminen

vahingoniloinen /vˈahɪŋŋˌonɪlˌoinen/ (adj)
skadeglad
  sellainen, että nauraa tai iloitsee toisen onnettomuudesta, tai sattumuksesta

vahinko /vˈahɪŋko/ (n)
förlust
  tuleminen suunnittelematta raskaaksi

vahva /vˈahva/ (adj)
stark
  voimakas

vahva verbi /vˈahva vˈerbɪ/ (n)
starkt verb
  verbi, jolla on vahva taivutus

vahva vuorovaikutus /vˈahva vˈuorovˌaikutus/ (n)
stark växelverkan
  yksi hiukkasfysiikan standardimallin kuvailemista kolmesta perusvuorovaikutuksesta: mekanismi, jonka mukaisesti vahva ydinvoima eli värivoima toimii

vahvistaa /vˈahvɪstaː/ (v)
besegla
  tehdä vahvemmaksi, antaa voimaa
förstärka
  nostaa signaalin tasoa

vahvistin /vˈahvɪstɪn/ (n)
förstärkare
  elektroniikan laite, jossa pienitehoinen signaali ohjaa suurempaa tehoa

vahvuus /vˈahvuːs/ (n)
hållfasthet
  lujuus, kestävyys: fyysinen tai psyykkinen kyky kestää jotakin
styrka, intensitet
  voimakkuus, väkevyys

vaieta /vˈaieta/ (v)
tiga
  olla vaiti, ääneti, puhumatta, olla hiljaa

vaihdelaatikko /vˈaihdelˌaːtɪkːo/ (n)
växellåda
  yhden kotelon sisään rakennettu vaihteisto

vaihdokas /vˈaihdokas/ (n)
bortbyting
  brittiläisessä, irlantilaisessa ja skandinaavisessa kansaperinteessä lapsi, jonka pahan olennon on uskottu vaihtaneen ihmislapsen tilalle

vaihe /vˈaihe/ (n)
period
  tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa

vaihtaa /vˈaihtaː/ (v)
byta, ömsa
  ottaa tai panna jonkin tilalle; korvata jokin toisella, esimerkiksi vanha esine uudella

vaihtelu /vˈaihtelu/ (n)
fluktuation, förändring, omväxling, variation
  (yleiskieli) säännöllisesti tai sattumanvaraisesti ilmenevä joukko muutoksia

vaihto-oppilas /vˈaihtoˈopːɪlas/ (n)
utbytesstudent
  lukion, ammattikorkeakoulun tai yliopiston oppilas, joka opiskelee ja käy koulua toisessa maassa

vaihtoehto /vˈaihtoˌehto/ (n)
alternativ
  asia, joka voidaan valita muiden vaihtoehtojen joukosta

vaihtokurssi /vˈaihtokˌurssɪ/ (n)
växelkurs
  suhdeluku, jolla valuuttaa vaihdetaan toiseen valuuttaan

vaihtovirta /vˈaihtovˌirta/ (n)
växelström
  suljetussa virtapiirissä kulkeva ajan funktiona suunnaltaan vaihteleva sähkövirta

vaihtua /vˈaihtua/ (v)
bytas
  tulla jonkin tilalle

vaijeri /vˈaijerɪ/ (n)
vaijer
  metallilangoista punottu köysi

vaikea /vˈaikea/ (adj)
svår
  joka ei ole helppo suorittaa, mutta kuitenkin mahdollinen
  vakava

vaikeus /vˈaikeus/ (n)
svårighet
  jonkin ominaisuus, että se on vaikea

vaikka /vˈaikːa/ (adv)
trots att, fast, fästan
  esimerkiksi

vaikuttaa /vˈaikutːaː/ (v)
påverka
  aiheuttaa vaikutus tai muutos johonkin, muokata jotain asiaa, muuttaa jonkin etenemistä
verka
  olla jonkin oloinen, tuntua joltakin, antaa vaikutelma jostain

vaikutusvalta /vˈaikutˌusvalta/ (n)
inflytande
  valta, kyky vaikuttaa johonkuhun tai johonkin

vaillinainen /vˈaillɪnˌainen/ (adj)
otillräcklig
  vajaa

vaimo /vˈaimo/ (n)
fru, hustru
  miehensä kanssa naimisissa oleva naispuolinen puoliso, aviovaimo

vain /vˈain/ (adv)
bara, endast, blott
  ainoastaan, yksinomaan, pelkästään

vaino /vˈaino/ (n)
förföljese
  jonkin ihmisryhmän perusoikeuksien tahallinen epääminen ryhmän tai yhteisön ominaisuuksien vuoksi

vaippa /vˈaipːa/ (n)
blöja
  jalkojen välissä pidettävä suoja, joka kerää virtsan ja ulosteen, kun niitä ei voi tehdä muualle
mantel
  kuoren alla oleva kerros
  päällysviitta, tunika, kaapu
slöja
  peittävä kerros
mantelyta
  kartion, lieriön tms. sivupinta

vaippaeläin /vˈaipːaelæin/ (n)
manteldjur
  vaippaeläinten alapääjaksoon () kuuluva eliö, joista Suomessa tavataan vain pyrstökästä

vaippaikä /vˈaipːaikæ/ (n)
blöjålder
  Kasvuun liittyvä kehityksen jakso, jonka aikana lapset tekevät tarpeensa vaippaan. Vaihe kestää muutaman vuoden ja sitä seuraa taaperovaihe.

vaitelias /vˈaitelɪas/ (adj)
tystlåten
  vähän puhuva

vaitonainen /vˈaitonˌainen/ (adj)
dämpad, förtegen, tigande, tystlåten
  vähäpuheinen

vaiva /vˈaiva/ (n)
möda
  rasittava tai hankala asia, joka vaatii erityistä paneutumista; vastus, harmi

vaivaishiiri /vˈaivaishˌiːrɪ/ (n)
dvärgmus
  (Micromys minutus) selästä punaruskea, kyljistä kellertävä ja vatsasta valkea maailman pienin jyrsijä

vaivaiskoivu /vˈaivaiskˌoivu/ (n)
dvärgbjörk
  (Betula nana) on koivukasveihin kuuluva pienilehtinen noin merin mittaiseksi kasvava varpu tai pensas

vaivaispaju /vˈaivaispˌaju/ (n)
dvärgvide
  pajujen sukuun kuuluva kasvi

vaivaispäästäinen /vˈaivaispˌæːstæinen/ (n)
dvärgnäbbmus
  eräs päästäinen (Sorex minutus)

vaivaisukko /vˈaivaisˌukːo/ (n)
fattiggubbe
  kirkon tai tapulin luona seisova puinen ihmishahmo, joka toimii seurakunnan rahankeruulippaana

vaivata /vˈaivata/ (v)
anfäkta, besvära
  kiusata, olla vaivana
knåda, älta
  alustaa taikinaa kääntelemällä jauhojen ja nesteen seosta, johon on lisätty rasvaa ja tarpeellisia mausteita, kunnes taikina tulee leipoutuvaksi eikä enää tartu käsiin; jauhoja lisätään tarpeen mukaan

vaivero /vˈaivero/ (n)
finnmyrten
  , eräs kanervakasvi

vakaa /vˈakaː/ (adj)
stabil
  joka on tasapainossa; joka ei horju, tärise tai heilu, stabiili

vakaumus /vˈakaumus/ (n)
övertygelse
  vakaa uskomus

vakaus /vˈakaus/ (n)
stabilitet, stadgad
  asioiden vakaa olotila, tasapainoisuus, pysyvyys, rauhallisuus

vakava /vˈakava/ (adj)
allvarlig, seriös
  vaikea
allvarlig
  syvällinen, tosissaan oleva tai otettava (pinnallisen vastakohtana)

vakavaraisuus /vˈakavarˌaisuːs/ (n)
soliditet
  se, että on vakavarainen

vakavasti /vˈakavˌastɪ/ (adv)
stadigt
  vakavalla tavalla

vakavuus /vˈakavuːs/ (n)
alvarlig sinnelag
  merkittävyys, vaikuttavuus

vakituinen /vˈakɪtwɪnen/ (adj)
ordinarie, stadigvarande, ständig
  koko ajan voimassa oleva, pysyvä

vakooja /vˈakoːja/ (n)
spion
  henkilö, joka harjoittaa vakoilua; vakoilija

vakuus /vˈakuːs/ (n)
säkerhet
  sopimuksen tai lainkohdan perusteella määräytyvä vastapuolelle koituvan vahingon varalle asetettava pantti

vakuutus /vˈakuːtus/ (n)
försäkring, försäkran
  onnettomuuden tms. varalta tehtävä sopimus vahinkojen tasaamiseen erikoistuneen laitoksen kanssa siitä, että laitos riskin toteutuessa korvaa aiheutuneen vahingon

vakuutussopimus /vˈakuːtˌussopɪmus/ (n)
försäkrinsavtal
  sopimus, jossa vakuutuksenottaja sopii vakuutuksenantajan kanssa, että vakuutuksenantaja ottaa korvausta vastaan kantaakseen jonkun riskin

vala /vˈala/ (n)
ed
  Jumalaan vedoten annettava määrämuotoinen vakuutus, pyhä sitoumus

valaisin /vˈalaisɪn/ (n)
lampa
  valaisuun ja valaistuksen osana käytettävä laite, joka sisältää valonlähteen

valaistus /vˈalaistus/ (n)
belysning
  (tekniikka) luonnonvalon ja erityisesti keinovalojen yhteisvaikutuksena syntyvä valoisuus

valaistusvoimakkuus /vˈalaistˌusvoimˌakːuːs/ (n)
belysningsstyrka, illuminans
  valoa säteilevästä lähteestä tai heijastavasta pinnasta lähtevä valovirta pintayksikköä kohti

valakka /vˈalakːa/ (n)
valack
  ruuna, leikattu eli kastroitu uroshevonen

valaminen /vˈalamɪnen/ (n)
gjutning
  juoksevassa tilassa olevan aineen kaataminen muottiin tarkoitukena saada aineen jähmettyessä muotin muotoinen valukappale

valas /vˈalas/ (n)
val, valfisk
  vedessä eläviä Cetacea-lahkon nisäkkäitä

vale /vˈale/ (n)
lögn
  valhe; tahallinen perätön väittämä; asia, jonka totuusarvo on tietoisesti esitetty virheellisesti
pseudo, sken
  erehdyttävä tai kuvitteellinen

valearkadi /vˈaleˌarkadɪ/ (n)
blindarkad
  seinäpintaan toteutettu holvikaarisarjan kaltainen kohokuvio

valegaviaali /vˈaleɡˌavɪˌaːlɪ/ (n)
falsk gavial
  (erityisesti) edellisiin kuuluva laji tai sen yksilö

valehdella /vˈalehdella/ (v)
ljuga
  esittää valhe; puhua jotakin, joka ei pidä paikkaansa; olla puheissaan tai eleissään epärehellinen, sepittää

valehtelija /vˈalehtˌelɪja/ (n)
lögnare
  henkilö, joka valehtelee tai jonka on todettu valehdelleen

valemustaleski /vˈalemˌustalˌeskɪ/ (n)
vaxspindel
  (yleisesti) mikä tahansa -sukuun kuuluva hämähäkkien laji tai sellaisen yksilö

valeriaana /vˈalerɪˌaːna/ (n)
valeriana
  (farmasia, rohdos) kuivatuista virmajuurikasvien juurakoista saatava valmiste, jolla on keskushermostoa rauhoittava vaikutus.

valeriaanatipat /vˈalerɪˌaːnatɪpat/ (n)
valerianadroppar
  (farmasia, rohdos) alkoholiin liuotettua valeriaanaa sisältävä valmiste

valheenpaljastin /vˈalheːmpˌaljastɪn/ (n)
lögndetektor
  laite, joka mittaa muutoksia ihmisen fysiologiassa sen selvittämiseksi, valehteleeko hän

valheenpaljastuskoe /vˈalheːmpˌaljastˌuskoe/ (n)
lögndetektionsexperiment
  testi, jolla pyritään saamaan selville, puhuuko testattava henkilö totta vai valehteleeko hän

valikoida /vˈalɪkˌoida/ (v)
plocka ut, utvälja, välja
  valita vaihtoehtojen joukosta

valinta /vˈalɪnta/ (n)
urval, tillval
  yhden tai useamman ottaminen vaihtoehdoista

valintakoe /vˈalɪntˌakoe/ (n)
inträdesförhör, urvalsprov
  koe, jossa valitaan jotain; erityisesti koe, jossa valitaan oppilaitokseen opiskelijoita

valiokunta /vˈalɪokˌunta/ (n)
utskott
  kansanedustajista koostuva toimielin, joka valmistelee omaan erityisalueeseensa kuuluvia asioita eduskunnan päätöksentekoa varten

valiokuntavastaava /vˈalɪokˌuntavˌastaːva/ (n)
utskottsansvarig
  kansanedustaja jonka eduskuntaryhmä on valinnut ohjaamaan puolueen muiden samaan valiokuntaan valittujen kansanedustajien toimintaa; valiokuntaryhmän vetäjän tehtävä on luottamustoimi

valita /vˈalɪta/ (v)
välja
  ottaa jokin vaihtoehdoista

valitettavasti /vˈalɪtˌetːavˌastɪ/ (adv)
tyvärr, beklagligtvis
  ilmaisee pahoittelua

valittaa /vˈalɪtːaː/ (v)
klaga
  ilmaista tyytymättömyys sanoin tai äännähdyksin
besvär
  ilmaista tyytymättömyys tuomioon tai päätökseen vaatimalla tapauksen uudelleenkäsittelyä tuomioistuimessa

valjaat /vˈaljaːt/ (n)
sele, seltyg
  hevosen tai muun juhdan kiinnittämiseen ajokalujen tai työkoneiden eteen, tai joiden avulla sitä ajettaessa tai sillä ratsastettaessa käytettävä varustus

valkaista /vˈalkaista/ (v)
bleka
  tehdä valkoiseksi

valkku /vˈalkːu/ (n)
skogslilja
  valkkujen suvun () kämmekkäkasvi

valko-ohjasnäpsijä /vˈalkoˈohjasnˌæpsɪjæ/ (n)
gråbröstad todityrann
  eräs näpsijöiden sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

valkoapila /vˈalkoˌapɪla/ (n)
vitklöver
  valkokukkainen apiloiden sukuun kuuluva kasvi

valkohäntäpeura /vˈalkohˌæntæpˌeura/ (n)
vitsvanshjort
  Amerikasta kotoisin oleva, peurojen alaheimoon kuuluva hirvieläinlaji (Odocoileus virginianus), jota siirrettiin Suomeen 1930- ja 1940-luvulla, tunnettiin aiemmin nimellä laukonpeura. Naaras on sarveton toisin kuin metsäpeuralla.

valkoinen /vˈalkoinen/ (adj)
vit
  valkea, sellainen, jonka väri on valkoinen, väriltään valkoinen

valkoinen /vˈalkoinen/ (n)
vit
  valkoinen väri; valkoinen väriaine

valkoinen kohina /vˈalkoineŋ kˈohɪna/ (n)
vitt brus
  satunnainen kohinalaji, jossa kaikki taajuudet esiintyvät samalla voimakkuudella

valkoinen kääpiö /vˈalkoineŋ kˈæːpɪø/ (n)
vit dvärg
  tiivis tähti, jonka koko on planeetan suuruusluokkaa ja massa tähden suuruusluokkaa; himmeä tähden jäänne

valkoinen neekeri /vˈalkoinen nˈeːkerɪ/ (n)
vit neger
  valkoisen rodun edustaja, joka käyttäytyy kuin mustan rodun edustaja

valkoinen tee /vˈalkoinen tˈeː/ (n)
vitt te
  perinteinen kiinalainen teelaatu, joka on valmistettu -lajikkeesta Fujianin maakunnassa
  jommastakummasta edellisestä valmistettu juoma

valkokangas /vˈalkokˌaŋŋas/ (n)
filmduk
  alkuaan tekstiilinen nyk. yl. helmiäispintainen varjostin, jolle heijastetaan projektorilla elokuva tms.

valkokulta /vˈalkokˌulta/ (n)
vitt guld
  kullan, platinan ja eräiden muiden metallien seos

valkokärpässieni /vˈalkokˌærpæssˌienɪ/ (n)
vit flugsvamp
  kokonaan valkoinen tappavan myrkyllinen sieni (Amanita virosa)

valkolehdokki /vˈalkolˌehdokːɪ/ (n)
nattviol
  lehdokkien sukuun kuuluva kasvi

valkomesikkä /vˈalkomesˌikːæ/ (n)
vit sötväppling
  Suomenkin luonnossa esiintyvä mesikköjen sukuun kuuluva kasvi

valkopeippi /vˈalkopˌeipːɪ/ (n)
vitplister
  Suomenkin luonnossa esiintyvä peippien sukuun kuuluva kasvi

valkopiirtoheinä /vˈalkopˌiːrtohˌeinæ/ (n)
vitag
  piirtoheinien sukuun kuuluva kasvi

valkopippuri /vˈalkopˌipːurɪ/ (n)
vitpeppar
  (kasvitiede) mustapippurin, (Piper nigrum), punaiseksi kypsynyt hedelmä, josta poiminnan jälkeen on poistettu punainen kuoriosa ennen kuivaamista.

valkorausku /vˈalkorˌausku/ (n)
vitrocka
  (Dipturus linteus)

valkoselkätikka /vˈalkosˌelkætˌikːa/ (n)
vitryggig hackspett
  (eläintiede) Suomessa uhanalainen tikkalaji (Dendrocopos leucotos)

valkosipuli /vˈalkosˌipulɪ/ (n)
vitlök
  voimakkaan tuoksuinen ja makuinen sipulilaji (), jonka sipulia käytetään yleisesti ruuan valmistuksessa mausteena

valkosipulivoi /vˈalkosˌipulɪvoi/ (n)
vitlökssmör
  valkosipulilla maustettu pehmeä voi

valkoturska /vˈalkotˌurska/ (n)
vitling
  Euroopan rannikkovesissä elävä turskakala ()

valkovenäjä /vˈalkovˌenæjæ/ (n)
vitryska
  valkovenäjän kieli (kielitunnus: be), lähinnä Valko-Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli, jota kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

valkoviini /vˈalkovˌiːnɪ/ (n)
vin, vitvin
  väriltään vaalea viini

valkovuokko /vˈalkovˌuokːo/ (n)
vitsippa
  eräs vuokkojen sukuun kuuluva leinikkikasvien laji () tai sen yksilö

valkovuoto /vˈalkovˌuoto/ (n)
flytning
  emättimestä normaalisti erittyvä väritön ja hajuton erite, jonka tarkoituksena on ehkäistä tulehduksia

vallankaappaus /vˈallaŋkˌaːpːaus/ (n)
statskupp
  valtionjohdon syrjäyttäminen väkivalloin tai pakolla, tavallisimmin sotilaallisesti

vallasväki /vˈallasvˌækɪ/ (n)
högreståndsfolk
  valtaa pitävä joukko tai yhteiskunnallinen kerrostuma

valloituspolitiikka /vˈalloitˌuspolɪtˌiːkːa/ (n)
erövringspolitik
  sotilaallinen tai ei-sotilaallinen toiminta jonkin alueen hankkimiseksi jonkun vallan alle

valmis /vˈalmɪs/ (adj)
färdig, beredd
  loppuun asti tehty, käytettävissä oleva

valmistaa /vˈalmɪstaː/ (v)
bereda
  tehdä, laatia johonkin tarkoitukseen; laittaa ruokaa tai juomaa

valmistaja /vˈalmɪstˌaja/ (n)
tillverkare
  jokin, joka valmistaa jotakin

valmistaminen /vˈalmɪstˌamɪnen/ (n)
förberedelse
  ennakoivien toimenpiteiden tekeminen

valmistevero /vˈalmɪstˌevero/ (n)
accis
  määrätyn tuotteen valmistajalta, tuottajalta tai maahantuojalta perittävä vero

valmistua /vˈalmɪstˌua/ (v)
färdig, klar, komma till
  tulla valmiiksi
bli färdig, utexaminera
  saada tutkinto suoritettua loppuun

valmius /vˈalmius/ (n)
beredskap
  se, että on varautunut poikkeuksellisiin olosuhteisiin
färdighet
  se, että on koulutuksen tai muun kokemuksen kautta kykenevä toimimaan jossakin asiassa

valo /vˈalo/ (n)
ljus
  elektromagneettista säteilyä sellaisella aallonpituudella, johon silmän tappi- ja sauvasolut reagoivat tuottamalla näköaistimuksen; joukko fotoneja

valokaari /vˈalokˌaːrɪ/ (n)
ljusbåge
  fysikaalinen ilmiö, joka syntyy, kun kahden elektrodin välinen sähkökenttä nousee niin suureksi, että sähkövirta purkautuu (tavallisesti) sähköä johtamattoman materiaalin, kuten ilman, läpi voimakkaan sähkökentän aiheuttaman väliaineen molekyylien ionisoitumisen seurauksena

valokuilu /vˈalokwˌilu/ (n)
ljusschakt
  rakennuksen eri osien väliin sijoitettu kokonaan tai osittain avoin tila, jonka pääasiallisena tarkoituksena on mahdollistaa tavallisesti luonnonvalon, joissakin tapauksissa keinovalon pääsy kaikkiin kerroksiin

valokuva /vˈalokˌuva/ (n)
foto, fotografi
  kameralla otettu liikkumaton kuva jostakin kohteesta

valokuvaaja /vˈalokuvˌaːja/ (n)
fotograf
  henkilö joka ottaa valokuvia, erit. ammatikseen

valokuvaaminen /vˈalokuvˌaːmɪnen/ (n)
fotografering
  valokuvan ottaminen kameralla

valokuvaus /vˈalokuvaus/ (n)
fotografi
  valokuvan otto, kuvan tekeminen kuvattavasta kohteesta kameraa eli valokuvauskojetta käyttäen

valonnopeus /vˈalonnopeus/ (n)
ljusets hastighet
  fysikaalinen vakio, jota merkitään kirjaimella c (lat. celeritas, "nopeus"); sen arvo on 299 792 458 m/s eli noin 1 079 252 849 km/h, ja tämä vastaa valon kulkunopeutta täydellisessä tyhjiössä ja on samalla suurin tunnettu nopeus

valovirta /vˈalovˌirta/ (n)
ljusflöde
  valonlähteen kokonaisuudessaan säteilevän näkyvän valon määrää kuvaava suure (tunnussymboli:Φ)

valovoima /vˈalovˌoima/ (n)
ljusstyrka
  (fysiikka) perussuure (tunnus Iv), joka kuvaa pistemäisen valon lähteen lähettämän valon määrää avaruuskulmaa kohti

valovuosi /vˈalovˌuosɪ/ (n)
ljusår
  tähtitieteessä käytetty pituuden yksikkö, joka vastaa valon vuodessa kulkemaa matkaa

valppaus /vˈalpːaus/ (n)
vaksamhet, uppmärksamhet, påpasslighet, vakenhet
  vireää reagointiin valmista olotilaa ilmentävä ominaisuus tai olomuoto

valssata /vˈalssata/ (v)
valsa
  muovata metallia kuljettamalla sitä telojen välitse
  tanssia valssia

valssaus /vˈalssaus/ (n)
valsning
  valssaaminen

valssi /vˈalssɪ/ (n)
vals
  itävaltalaisperäinen kolmijakoinen paritanssi
  kone jota käytetään valssauksessa

valta /vˈalta/ (n)
makt
  kyky tai oikeus saada aikaan haluttuja sosiaalisia seurauksia

valtaistuin /vˈaltaistwɪn/ (n)
tron
  monarkin virallinen tuoli, jota käytetään seremoniallisissa tilanteissa

valtakausi /vˈaltakˌausɪ/ (n)
maktperiod, mandattid
  jonkun vallassaolon aika

valtakirja /vˈaltakˌirja/ (n)
fullmakt
  päämiehen eli valtuuttajan antama asiakirja, jonka valtuutettu pitää hallussaan ja esittää kolmannelle osapuolelle todistukseksi valttuuttamisesta

valtakunnallinen /vˈaltakˌunnallɪnen/ (adj)
riksomfattande
  koko maata koskeva, koko valtakunnan käsittävä

valtakunnanomena /vˈaltakˌunnanˌomena/ (n)
riksäpple
  yksi regaaleista, ristillä varustettu pallo, joka on hallitsijan tuntomerkki

valtakunnanraja /vˈaltakˌunnanrˌaja/ (n)
riksgräns
  kahden valtion välinen raja

valtakunnansali /vˈaltakˌunnansˌalɪ/ (n)
rikets sal
  Jehovan todistajien seurakuntarakennus

valtakunnanverkko /vˈaltakˌunnanvˌerkːo/ (n)
riksnät
  yleinen sähköverkko; maan sähkönsiirron runkoverkko

valtakunta /vˈaltakˌunta/ (n)
rike statsområde, rike
  valtiosta erityisesti monarkian yhteydessä ja eräissä historiallisissa merkityksissä käytetty nimitys, valtioon kuuluvat maa-alueet

valtameri /vˈaltamˌerɪ/ (n)
ocean, världshav
  maapallon suurimmista meristä käytettävä nimitys

valtaosa /vˈaltaˌosa/ (n)
merpart, huvuddel
  suurin osa, enemmistö

valtapiiri /vˈaltapˌiːrɪ/ (n)
maktsfär
  jonkun vaikutusvallan alaisena oleva alue

valtaryhmittymä /vˈaltarˌyhmɪtːˌymæ/ (n)
block, maktgrupp, maktgruppering
  poliittisten, sotilaallisten tai taloudellisten toimijoiden joukko, joka ajaa yhteisiä tavoitteitaan

valtatie /vˈaltatie/ (n)
riksväg
  maaliikenteen väylä, joka yhdistää keskeiset seutukunnat toisiinsa

valtimo /vˈaltɪmo/ (n)
artär
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämestä poispäin

valtio /vˈaltɪo/ (n)
stat
  valtarakenne, joka käyttää oikeutta tietyllä alueellaan ja jolla on suvereniteetti

valtioalue /vˈaltɪˌoalˌue/ (n)
statsområde
  (maantiede) itsenäisen valtion kansainvälisten oikeuksiensa nojalla omistama ja suvereenisti hallitsema valtakunnan rajojen sisäpuolelle sijoittuva alue.

valtioliitto /vˈaltɪolˌiːtːo/ (n)
statsförbund
  itsenäisten valtioiden yhteenliittymä, jonka jäsenillä on oma lainsäädäntö, mutta yhteinen keskushallinto tai hallitsija

valtiollinen /vˈaltɪˌollɪnen/ (adj)
statlig
  valtioon liittyvä, valtiolle ominainen

valtiomuoto /vˈaltɪomˌuoto/ (n)
statsskick
  järjestelmä, jonka mukaisesti valtiossa käytetään korkeinta valtaa

valtioneuvosto /vˈaltɪonˌeuvosto/ (n)
statsrådet
  valtion hallintoelin, Suomessa pääministeri ja muut ministerit, hallitus; myös valtioneuvoston yleisistunnon ja ministeriöiden muodostama päätöksentekoelin

valtionosuus /vˈaltɪˌonosuːs/ (n)
statsandel
  valtion osallistuminen valtionosuusjärjestelmän kautta valtion laeissa vaadittujen kunnallisten peruspalvelujen järjestämisen rahoitukseen

valtionpäämies /vˈaltɪˌompæːmies/ (n)
statschef, statsöverhuvud
  valtiollisessa protokollassa korkeimman aseman haltija; mahdollisesti valtion johtaja tai symbolinen keulakuva

valtiopetos /vˈaltɪˌopetos/ (n)
högförräderi
  yhteiskuntajärjestystä vastaan suunnattu, valtion alueellista koskemattomuutta tai oikeudellista järjestystä loukkaava teko

valtiosopimus /vˈaltɪˌosopɪmus/ (n)
statsfördrag
  sopimus, jonka osapuolina on kaksi tai useampia valtioita tai kansainvälistä järjestöä

valtiosääntö /vˈaltɪosˌæːntø/ (n)
konstitution
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisia suhteita koskeva keskeisin normisto

valtiosääntöoikeudellinen /vˈaltɪosˌæːntøˌoikeudˌellɪnen/ (adj)
statsrättslig
  valtiosääntöoikeuteen kuuluva tai liittyvä

valtiosääntöoikeus /vˈaltɪosˌæːntøˌoikeus/ (n)
statsrätt
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisten suhteiden keskeisintä normistoa ja kyseisen normiston luomista koskeva oikeustieteen haara

valtiovarainministeri /vˈaltɪˌovarˌainmɪnˌisterɪ/ (n)
finansminister
  ministeri, joka johtaa valtiovarainministeriötä

valtti /vˈaltːɪ/ (n)
trumf
  eräissä korttipeleissä muita arvokkaammaksi määrätty maa

valtuus /vˈaltuːs/ (n)
fullmakt
  oikeus tehdä jotain

valtuusto /vˈaltuːsto/ (n)
råd, styrelse, fullmäktige
  valtuutettujen henkilöiden muodostama elin, esim. kunnanvaltuusto

valtuutettu /vˈaltuːtˌetːu/ (n)
fullmäktig
  vaaleissa valtuutuksen saanut luottamushenkilö, valtuuston jäsen
ombudsman
  itsenäinen ja riippumaton viranomainen jonka tehtävänä on edistää määrättyjen etujen ja oikeuksien toteutumista

valtuuttaa /vˈaltuːtːaː/ (v)
auktorisera, bemyndiga
  antaa jklle oikeus tehdä jtak itseään sitovaa itsensä puolesta

valtuutussäännös /vˈaltuːtˌussæːnnøs/ (n)
delegeringsbestämmelse
  ylemmänasteisessa säädöksessä oleva säännös, joka mahdollistaa ylemmänasteista säädöstä alemmanasteisen säädöksen antamisen

valu /vˈalu/ (n)
gjutning
  valaminen; valamisen tapahtuma

valua /vˈalua/ (v)
rinna
  (nesteistä tms.) liikkua alaspäin
  vuotaa

valuma-alue /vˈalumaˈalue/ (n)
avrinningsområde, flodområde
  maa-alue, jolta sadevesi ja sulamisvesi luonnostaan kulkeutuu yhteen ja samaan vesistöön

valurauta /vˈalurˌauta/ (n)
gjutjärn
  rautaseos, joka sisältää hiiltä enemmän kuin teräs

valuutta /vˈaluːtːa/ (n)
valuta
  valtion raha ja rahayksikkö

valuvika /vˈaluvˌika/ (n)
flytfel, gjutfel
  valukappaleeseen valettaessa syntynyt virheellisyys

valvatti /vˈalvatːɪ/ (n)
molke
  -suvun kasvi

valvominen /vˈalvomɪnen/ (n)
vakande
  valveilla, valvetilassa oleminen, hereillä oleminen

valvontakamera /vˈalvontˌakamˌera/ (n)
övervakningskamera
  tiettyä tilaa kuvaava ja valvova kamera, josta voidaan jälkeenpäin selvittää rikoksen tekijöitä

valööri /vˈaløːrɪ/ (n)
valör
  värin vaaleus- tai valoisuusaste

vamppi /vˈampːɪ/ (n)
vamp
  viettelijätär, miestennielijä

vampyyri /vˈampyːrɪ/ (n)
vampyr
  ihmismäinen taruolento, joka juo ihmisen verta

vana /vˈana/ (n)
stängel
  kasvin ilmaverson varsiosa

vanadiini /vˈanadˌiːnɪ/ (n)
vanadin
  eräs alkuaine, pehmeä, hopeanhohtoinen siirtymämetalli

vanamo /vˈanamo/ (n)
linnea
  vaaleanpunertavia kellomaisia kukkia kasvattava pieni, ainavihanta varpu

vanavesi /vˈanavˌesɪ/ (n)
kölvatten
  vedessä liikkuvan aluksen peräänsä jättämä pyörre ja sitä seuraava vana

vandaali /vˈandaːlɪ/ (n)
vandal
  ilkityön tekijä

vandalismi /vˈandalˌismɪ/ (n)
vandalism
  ilkivallan harjoittaminen, tahallinen sotkeminen

vandalisoida /vˈandalɪsˌoida/ (v)
vandalisera
  tuhota toisen omaisuutta tahallaan

vaneri /vˈanerɪ/ (n)
faner
  vähintään kolmesta ohuesta puuviilusta yhteen liimaamalla valmistettu levymäinen puutuote

vaneroida /vˈanerˌoida/ (v)
fanera
  päällystaa vanerilla, tehdä vaneripinnoite

vangita /vˈaŋŋɪta/ (v)
fängsla
  ottaa vangiksi

vanha /vˈanha/ (adj)
gammal, förlegad
  korkeaikäinen, kauan elänyt, iältään suuri

vanha roosa /vˈanha rˈoːsa/ (n)
gammelrosa
  murrettu ja pehmeä, kauhtuneen oloinen, harmahtavan vaaleanpunainen värisävy

vanhahtava /vˈanhahtˌava/ (adj)
ålderdomlig
  sellainen, joka on vanhanpuoleinen, vanhaan vivahtava, vanhahko

vanhainkoti /vˈanhaiŋkˌotɪ/ (n)
ålderdomshem
  palvelulaitos, joka tarjoaa hoitopalvelua sellaisille vanhuksille, jotka eivät selviydy kotona tai palvelutalossa

vanhakaupunki /vˈanhakˌaupuŋkɪ/ (n)
gamla stan
  nimitys, jota käytetään useiden kaupunkien vanhoista – yleensä vanhimmista – osista

vanhan maailman häntäapinat /vˈanhan mˈaːɪlman hˈæntæˌapɪnat/ (n)
markattartade apor
  eräs -alalahkoon kuuluva kädellisten heimo ()

vanhanaikainen /vˈanhanˌaikainen/ (adj)
arkaisk, ålderdomlig
  sellainen, joka kuuluu entisaikaan, entisajalle ominainen

vanhapiika /vˈanhapˌiːka/ (n)
gammal ungmö, ogift kvinna
  lapsuuden kodissa tai yksin asuva ikääntynyt nainen, joka ei ole ikinä ollut naimisissa

vanhemmat /vˈanhemmat/ (n)
föräldrar
  henkilön isä ja äiti

vanhemmuus /vˈanhemmuːs/ (n)
högre ålder
  korkeaan ikään liittyvä olotila ja asema erit. toisiin verrattuna

vanhempi /vˈanhempɪ/ (n)
förälder
  jonkun isä tai äiti

vanhin /vˈanhɪn/ (n)
äldsta
  kunnioitusta nauttiva iäkäs henkilö, jonkinlaisen yhteisön johtaja

vanhoillinen /vˈanhoillɪnen/ (adj)
konservativ
  vanhakantainen, konservatiivinen

vanhus /vˈanhus/ (n)
gamling, åldring
  vanha henkilö

vanhuudenhöperyys /vˈanhuːdˌenhøperyːs/ (n)
senilitet
  seniliteetti, lievähkö dementia

vankeus /vˈaŋkeus/ (n)
fängelse
  vangittuna oleminen, tila, jossa vapaus on rajoitettu

vanki /vˈaŋkɪ/ (n)
fånge
  rikoksen vuoksi vapausrangaistusta vankilassa suorittava henkilö

vankila /vˈaŋkɪla/ (n)
fängelse
  suljettu laitos, jossa säilytetään rikoksista epäiltyjä tutkintavankeja, vankeusrangaistukseen tuomittuja tai sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja

vankiselli /vˈaŋkɪsˌellɪ/ (n)
fängelsecell, finka
  yhdelle tai yleensä korkeintaan muutamalle vangille tarkoitettu vankilan asuinhuone

vannas /vˈannas/ (n)
plogbill
  kyntöauran terän yleensä kiilamainen kärkiosa, joka leikkaa maan vaakasuunnassa
stäv
  aluksen kölin ylöspäin kääntyvä jatke edessä ja takana

vannehtia /vˈannehtˌia/ (v)
banda
  varustaa vanteilla, laittaa vanteisiin

vannesaha /vˈannesˌaha/ (n)
bandsåg
  saha, jossa taipuisa terä kulkee kahden pyörän välillä

vannoa /vˈannoa/ (v)
svära
  luvata Jumalan nimeen jotain tai että jokin asia tulee tapahtumaan

vantaalainen /vˈantaːlˌainen/ (n)
vandabo
  Pysyvästi Vantaalla asuva henkilö.

vantti /vˈantːɪ/ (n)
vant
  laivoissa ja purjeveneissä mastoja sivusuunnassa tukeva, laitaan kiinnittyvä tukivaijeri

vanu /vˈanu/ (n)
vadd
  yleensä luonnon kuidusta valmistettu hahtuvainen aine, jonka kuidut ovat takertuneina toisiinsa

vanupuikko /vˈanupwˌikːo/ (n)
bomullspinne, tops
  puikko, jonka yhteen tai molempiin päihin on kiedottu pumpulia; käytetään korvakäytävien puhdistamiseen

vapa /vˈapa/ (n)
spö
  kelastamisessa tai onkimisessa käytettävän välineen varsi, johon kela on kiinnitetty ja jota pitkin siima kulkee

vapaa /vˈapaː/ (adj)
fri, ledig
  sellainen, joka ei riipu tai ole kiinni (fyysisesti tai kuvaannollisesti); jota ei ole kahlittu, rajallinen tai rajoitettu

vapaa-aika /vˈapaːˈaika/ (n)
arbetsfi tid, fritid
  se osa vuorokaudesta, jota ei käytetä työntekoon

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (adj)
frivillig, godvillig, valfri
  sellainen, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (n)
volontär
  henkilö, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaasatama /vˈapaːsˌatama/ (n)
frihamn
  sataman tai sen osan maa- ja merialue, jonka rajat erotettavat sen ko. valtion tullialueesta

vapaus /vˈapaus/ (n)
frihet
  se asiain tila, jossa joku tai jokin on vapaa

vapauttaa /vˈapautːaː/ (v)
befria, frikänna
  päästää vapaaksi jostakin paikasta jonne on suljettu
befria
  tehdä vapaaksi tai vapaammaksi, poistaa rajoituksia

vapettaa /vˈapetːaː/ (v)
vejpa
  käyttää sähkötupakkaa

vappu /vˈapːu/ (n)
valborg vappen, valborgsmässoafton
  karnevaalinomainen suomalainen juhla, jossa muinainen Vapun (pyhän Valpurin) päivän aaton juhlinta on yhdistynyt opiskelijoiden keväiseen juhlahumuun ja vasemmiston poliittiseen toukokuun 1. päivän viettoon
första maj
  (Suomessa usein) toukokuun 1. päivä sosialistisen vasemmiston juhlapäivänä

vappuaatto /vˈapːuˌaːtːo/ (n)
valborgsafton, valborgsmässoafton
  vappua edeltävä päivä, 30. huhtikuuta

varaani /vˈaraːnɪ/ (n)
varan
  -heimon ja erityisesti -suvun lisko. Varaaneja elää Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa

varakkuus /vˈarakːuːs/ (n)
välstånd, förmögenhet
  se, kuinka varakas on eli kuinka paljon varoja on

varakuningas /vˈarakunˌiŋŋas/ (n)
vicekonung
  maata kuninkaan edustajana hallitseva henkilö

varallisuusoikeus /vˈarallɪsˌuːsoikeus/ (n)
förmögenhetsrätt
  yksityisten oikeussubjektien välisiä taloudellisia oikeuksia ja velvollisuuksia koskeva oikeustieteen haara

varaosa /vˈaraˌosa/ (n)
reservdel
  laitteen rikkoontuneen osan korvaajaksi varalla pidetty tai hankittu osa

varas /vˈaras/ (n)
tjuv
  henkilö, joka varastaa, ottaa luvatta jotakin itselleen kuulumatonta

varashälytin /vˈarashˌælytɪn/ (n)
tjuvalarm
  laitteisto, joka tarkkailee ovien tai ikkunoiden avaamista tai sisätiloja liikkeentunnistimen avulla ja tekee hälytyksen tunkeilijoista

varaslähtö /vˈaraslˌæhtø/ (n)
tjuvstart
  lähtö ennen lähtömerkkiä

varastaa /vˈarastaː/ (v)
sno knycka, stjäla snatta, stjäla
  ottaa luvatta omaisuutta, joka ei kuulu itselle

varastettu /vˈarastˌetːu/ (adj)
stulen
  luvatta, salaa, laittomasti otettu

varasto /vˈarasto/ (n)
lager
  myöhempää käyttöä varten säilytetyt tavarat
lager, förråd
  tavaroiden säilytystila
lagerlokal
  varastorakennus

varatoimitusjohtaja /vˈaratˌoimɪtˌusjohtˌaja/ (n)
verkställande direktör
  toimitusjohtajan sijainen

varautua /vˈarautˌua/ (v)
bereda, förbereda
  valmistautua johonkin ennalta määräämättömään
laddas, uppladdas
  latautua energialla

varikko /vˈarɪkːo/ (n)
depå
  sotamateriaalin varastoalue

variksenmarja /vˈarɪksˌenmarja/ (n)
kråkbär
  kanervakasveihin kuuluva matala ainavihanta varpukasvi (Empetrum nigrum)
  näiden luumarja

varis /vˈarɪs/ (n)
kråkfågel
  mikä tahansa varisten heimoon () kuuluva varpuslintujen laji tai sellaisen yksilö
kråka, kråkindian
  edellisiin kuuluva laji () tai sen yksilö
gråkråka
  edellisen alalaji () tai sen yksilö

varjagi /vˈarjaɡɪ/ (n)
varjag
  pääasiassa nyk. Ruotsista peräisin olleita itään matkanneita viikinkejä

varjomuratti /vˈarjomurˌatːɪ/ (n)
murgröna
  murattien sukuun kuuluva kasvi

varkaus /vˈarkaus/ (n)
stöld
  toisen omaisuuden ottaminen luvatta

varma /vˈarma/ (adj)
säker
  jonka tapahtuminen tai toteutuminen on hyvin todennäköistä

varmaan /vˈarmaːn/ (adv)
säkert, visst, med säkerhet, med visshet
  luultavasti

varmistua /vˈarmɪstˌua/ (v)
säker
  saada varmuus jostakin

varmuus /vˈarmuːs/ (n)
pålitlighet, säkerhet
  vakaa tieto jonkin asian tapahtumisesta

varoittaa /vˈaroitːaː/ (v)
varna
  tiedottaa jkta jstk vaarallisesta

varoitus /vˈaroitus/ (n)
varning
  sopimattomasta toiminnasta annettu huomautus

varovainen /vˈarovˌainen/ (adj)
försiktig, aktsam
  joka ottaa toimiessaan vaarat huomioon

varovaisuus /vˈarovˌaisuːs/ (n)
aktsamhet, försiktighet, varsamhet
  se, että on varovainen

varpata /vˈarpata/ (v)
varpa
  hinata ulos pudotetun ankkurin avulla kelaamalla teräksinen ankkuriköysi sisään, mm. laivan keulaan kiinnitettyä puulauttaa hinattaessa uitossa

varppi /vˈarpːɪ/ (n)
varp
  (merenkulku) varpattaessa käytettävä pitkä teräksinen ankkuriköysi

varpunen /vˈarpunen/ (n)
gråsparv, sparv
  varpunen eli kotivarpunen () on paikkalintu, joka on yleinen suuressa osassa Eurooppaa ja Aasiaa. Kotivarpunen liikkuu parvina. Varpuset ovat 15 cm:n mittaisia, päältä ruskean pitkittäisviiruisia, vatsapuolelta harmaita. Koiraalla on musta kurkku.

varpuslinnut /vˈarpuslˌinnut/ (n)
tättingar
  lintujen suurin lahko (), johon kuuluu yli 5000 lajia

varpusparvi /vˈarpuspˌarvɪ/ (n)
gråsparvflock
  varpusten muodostama lauma

varputädyke /vˈarputˌædyke/ (n)
klippärepris
  tädykkeiden sukuun kuuluva kasvi

varsa /vˈarsa/ (n)
föl
  yleensä keskenkasvuinen, nuori hevonen, myös aikuisesta hevosesta voidaan puhua isänsä tai emänsä varsana; myös muiden hevosensukuisten jälkeläinen

varsi /vˈarsɪ/ (n)
skaft
  jokin pitkä, kapea kappale tai kappaleen osa (varsinkin sellainen, johon kiinnittyy jotakin)
  työkalun pitkä sauvamainen osa, josta pidetään kiinni
  jalkineen tai sukan terän yläpuolinen osa
liv
  ratakiskon hamaran ja jalan välinen osa
stjälk
  kasvin osa, joka kannattelee lehtiä ja kukkia

varsijousi /vˈarsɪjˌousɪ/ (n)
armborst
  tukilla ja yleensä jonkinlaisella laukaisukoneistolla täydennetty viritettävä jousiase

varsin /vˈarsɪn/ (adv)
mycket, tämligen
  painotuksesta riippuen jonkin verran vahvistava tai lieventävä adverbi; jokseenkin, sangen, hyvin
med flit
  tahallaan, tarkoituksellisesti, varta vasten, joskus vailla erityistä tarkoitusta

varsoa /vˈarsoa/ (v)
föla
  tammasta: synnyttää

vartalo /vˈartalo/ (n)
kropp
  nisäkkäillä ruumis eli keho, mihin pää ja raajat kiinnittyvät

varte /vˈarte/ (n)
ymp
  varttamisen tulos

vartija /vˈartɪja/ (n)
vakt
  henkilö, joka vartioi tiettyä paikkaa; työntekijä, joka suojelee omaisuutta tai henkilön koskemattomuutta

varuskunta /vˈaruskˌunta/ (n)
garnison
  pysyvästi sijoitettu puolustusvoimien yksikkö ja sen käyttämät tilat

varustaa /vˈarustaː/ (v)
utrusta, förse
  saattaa käyttö- tai toimintakuntoon

varvas /vˈarvas/ (n)
tå
  jalassa jalkapöydän jatkeena olevat viisi nivelikästä uloketta

vasama /vˈasama/ (n)
skäkta
  etenkin varsijousen tylppä, nuijamainen ammus, jota käytettiin turkis- ja pienriistan metsästyksessä, nykyisin maastoharjoittelussa

vasara /vˈasara/ (n)
hammare
  työkalu, jolla voidaan esim. lyödä nauloja puuhun

vasarahai /vˈasarahai/ (n)
hammarhaj
  Sphyrnidae-heimon kala, jonka silmät ovat vasaramaisen ulokkeen päässä

vasartaa /vˈasartaː/ (v)
hamra
  työstää vasaralla hakaten tai naputellen

vasen /vˈasen/ (adj)
vänster
  ei oikea; joka sijaitsee määräsuunnasta samalla puolella kuin katsojan sydän yleensä on vartalon keskiviivaan nähden, vasemmanpuoleinen

vasenkätinen /vˈaseŋkˌætɪnen/ (adj)
vänsterhänt
  sellainen, joka käyttää ensisijaisesti vasenta kättään

vasikanliha /vˈasɪkˌanlɪha/ (n)
kalvkött
  nuoren naudan liha

vasikka /vˈasɪkːa/ (n)
kalv
  nautaeläimen poikanen

vaskipuhallin /vˈaskɪpuhˌallɪn/ (n)
bleckblåsinstrument
  nimitys niille useimmiten metallisille puhallinsoittimille, joissa ääni syntyy kuppimaista suukappaletta vasten jännitettyjen huulten värinän saattaessa soittimen sisäisen ilmapatsaan värähtelemään

vaskitsa /vˈaskɪtsa/ (n)
kopparödla, ormslå
  Suomessa esiintyvä käärmeen näköinen raajaton lisko ()

vaskooli /vˈaskoːlɪ/ (n)
vaskskål
  vaskauksessa eli kullanhuuhdonnassa käytettävä suurta tasapohjaista lautasta muistuttava pyöreä tavallisesti metallinen vati

vasopressiini /vˈasoprˌessɪːnɪ/ (n)
argininvasopressin
  hypotalamuksessa tuotettu, aivolisäkkeen takalohkon kautta vereen erittyvä peptidihormoni, antiriureettinen hormoni, jonka vaikutuksesta virtsaneritys vähenee ja virtsa väkevöityy

vasta /vˈasta/ (adv)
först
  ei enempää kuin, (tähän mennessä) ainoastaan
just
  juuri nyt, hetki sitten, vastikään

vasta /vˈasta/ (n)
badkvast
  tavallisesti koivun, joskus muun lehtipuun lehdellisistä oksista kerätyistä vastaksista sidottu kimppu, jolla vihdotaan ihoa saunottaessa

vastaaja /vˈastaːja/ (n)
svarande
  riita- ja hallintoasioissa kantajan oikeuteen haastama osapuoli; rikosasioissa myös syytetty

vastaan /vˈastaːn/ (adv)
mot, tillbaka
  takaisin, vastavuoroisesti

vastaanottaja /vˈastaːnˌotːaja/ (n)
adressat, mottagare
  se joka ottaa vastaan

vastaehdokas /vˈastaˌehdokas/ (n)
motkandidat
  virkaan, tehtävään tai muuhun asemaan pyrkivä ihminen, joka vaalissa tai viranhaussa kilpailee toisen ehdolla olevan henkilön kanssa

vastahakoinen /vˈastahakˌoinen/ (adj)
motvillig, motsträvig
  jatkuvasti eri mieltä oleva, tottelematon tai torjuva

vastainen /vˈastainen/ (n)
motvind
  vastatuuli

vastakkainen /vˈastakːˌainen/ (adj)
motsatt
  jotakin vastaan suuntautuva
  kahdesta vaihtoehdosta tai ääripäästä toinen

vastakohta /vˈastakˌohta/ (n)
motsats
  johonkin nähden päinvastaista tarkoittava asia tai merkitykseltään vastakkainen sana

vastaluku /vˈastalˌuku/ (n)
additiv invers, motsatt tal
  luku, jonka summa tietyn toisen luvun kanssa on nolla

vastamyrkky /vˈastamˌyrkːy/ (n)
motgift
  aine, joka tekee myrkyn tehottomaksi

vastapaavi /vˈastapˌaːvɪ/ (n)
motpåve
  paaviksi nimitetty henkilö, jota katolinen kirkko ei kuitenkaan pidä oikeana paavina

vastapäivään /vˈastapˌæivæːn/ (adv)
motsols, moturs
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kiertoa vastaan; mm. yläkautta vasemmalle

vastarinta /vˈastarˌinta/ (n)
motstånd
  vastustus

vastata /vˈastata/ (v)
svara, besvara
  antaa vastaus (kysymykseen tai kommenttiin vuoropuhelussa)
motsvara
  olla jnk kaltainen, täyttää sama mitta

vastaus /vˈastaus/ (n)
svar
  esitettyyn kysymykseen löydetty ratkaisu, selitys tai muu kannanotto

vastavirta /vˈastavˌirta/ (n)
motström
  kulkusuuntaan nähden vastakkainen virtaus

vastavuoroinen /vˈastavˌuoroinen/ (adj)
ömsesidig
  sellainen, joka mukailee toisen osapuolen toimintaa; vuorollaan tai vuorostaan toiselle tehtävä tms.

vastavuoroisuus /vˈastavˌuoroisuːs/ (n)
reciprocitet, ömsesidighet
  kahden toisiaan kunnioittavan osapuolen välinen tasapuolisuuteen pyrkivä suhtautumistapa keskinäisessä toiminnassa; se, että on vastavuoroinen

vastenmielinen /vˈastenmˌielɪnen/ (adj)
avskyvärd, vidrig, anskrämlig, motbjudande, odiös
  ilmaisu jollekin inhottavalle, jopa oksettavalle, asialle

vastustella /vˈastustella/ (v)
motsätta
  () vastustaa

vastuu /vˈastuː/ (n)
ansvar
  se, että jonkun täytyy vastata jostakin, ottaa jonkin asian toteutumisesta syy niskoilleen

vastuuhenkilö /vˈastuːhˌeŋkɪlø/ (n)
ansvarig person
  tietystä asiasta vastaava henkilö

vastuullinen /vˈastuːllɪnen/ (adj)
ansvarsfull, ansvarig, maktpåliggande
  sellainen, joka ottaa vastuuta, toimii vastuullisesti

vastuullisuus /vˈastuːllɪsuːs/ (n)
ansvarsfullhet
  asemaan perustuva velvoittavuus vastuullisena toimimiseen

vastuuton /vˈastuːton/ (adj)
ansvarslös
  ei vastuullinen

vata /vˈata/ (n)
vad
  kalanpyydys, pieni, poveton, pohjassa vedettävä nuotta

vataja /vˈataja/ (n)
sump
  luhta

vati /vˈatɪ/ (n)
fat
  matala, avoin astia

vatja /vˈatja/ (n)
votiska
  kielitunnus vot, uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli, jota puhuvat vatjalaiset

vatsa /vˈatsa/ (n)
buk
  ihmisen vartalon etumus rinnan alapuolelta nivusiin, maha

vatsakipu /vˈatsakˌipu/ (n)
magsmärta
  vatsassa tuntuva kipu

vatsanpalvonta /vˈatsampˌalvonta/ (n)
frosseri
  (raamatullinen) mässäily (syntinä)

vauhti /vˈauhtɪ/ (n)
fart
  nopeus, nopea liikkuminen

vauhtipyörä /vˈauhtɪpˌyøræ/ (n)
svänghjul
  akseliin kiinnitetty raskas pyörä, johon energia varastoituu pyörimisliikkeen muodossa

vaunu /vˈaunu/ (n)
vagn, kärra
  hevosen vetämä kuljetusväline, erityisesti sellainen, jossa on umpinainen matkustamo tai tavaratila

vauva /vˈauva/ (n)
spädbarn, baby
  alle vuoden ikäinen lapsi

vedenjakaja /vˈedenjˌakaja/ (n)
vattendelare
  kahden tai useamman vesistöalueen raja-alue, mistä vedet virtaavat eri suuntiin

vedenkeitin /vˈedeŋkˌeitɪn/ (n)
vattenkokare
  sähkölaite, jolla kuumennetaan vettä

vedota /vˈedota/ (v)
appelera
  esittää vetoomus; ottaa jokin asia esiin esim. itseään puolustaakseen.

veganismi /vˈeɡanˌismɪ/ (n)
veganism
  ideologia ja elämäntapa, jossa kieltäydytään pitämästä eläimiä hyödykkeinä eikä käytetä eläinperäisiä tuotteita missään muodossa

vege- /vˈeɡe/ (n)
veggo, vego
  (puhekieltä) kasvis-, kasvisruoka-

vehka /vˈehka/ (n)
missne
  erityisesti suovehka ()

vehkakasvi /vˈehkakˌasvɪ/ (n)
kallaväxt
  vehkakasvien heimon () jäsen

vehmaalainen /vˈehmaːlˌainen/ (n)
vemobo
  Pysyvästi Vehmaalla asuva henkilö.

vehnä /vˈehnæ/ (n)
vete
  leipävehnä, vehnien sukuun kuuluva viljalaji (Triticum aestivum)

vehnäjauho /vˈehnæjˌauho/ (n)
vetemjöl
  vehnästä valmistettu jauho, jota käytetään paljon leivonnassa ja ruoanlaitossa

vehnäleipä /vˈehnælˌeipæ/ (n)
vetebröd
  vehnästä leivottu ruokaleipä

vehnäolut /vˈehnæolut/ (n)
veteöl
  olut, jonka valmistukseen käytetyista maltaista suuri osa on vehnää

vehreys /vˈehreys/ (n)
grönska
  vihannan kasvuston runsaus]

vehreä /vˈehreæ/ (adj)
grönskande
  (kasvillisuudesta) vihreä, vihanta, rehevä

veistos /vˈeistos/ (n)
skulptur
  veistämisen lopputulos

veisu /vˈeisu/ (n)
visa, åld
  laulettu runo kuten esimerkiksi kansanlaulu

veitsi /vˈeitsɪ/ (n)
kniv
  kattaukseen kuuluva ruoan leikkaamiseen ja levitteiden levittämiseen tarkoitettu ruokailuväline, myös keittiötyökalu

vekseli /vˈekselɪ/ (n)
växel
  määrämuotoinen, kaikesta aineellisesta velkaperusteesta ja vastasuorituksesta riippumaton maksusitoumus

vektori /vˈektorɪ/ (n)
vektor
  suure, jolla on tietty suuruus ja tietty suunta; vektoriavaruuden alkio

velaksianto /vˈelaksɪˌanto/ (n)
försträckning
  antolainauksen muoto, jossa velkoja antaa velalliselle rahaa tai muita lajiesineitä ja velallinen sitoutuu maksamaan takaisin yhtä paljon samaa lajia

veli /vˈelɪ/ (n)
bror, broder
  miespuolinen sisarus

veljentytär /vˈeljentytær/ (n)
brorsdotter
  veljen tytär

veljeskunta /vˈeljeskˌunta/ (n)
broderskap, bröderskapet
  miehille tarkoitettu yhteisö, jonka jäsenet ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään; esimerkiksi munkkikunta, kilta tai salaseura

veljeys /vˈeljeys/ (n)
broderskap, brödraskap
  se, että on veli; veljien välinen suhde

velka /vˈelka/ (n)
skuld
  velkasuhteessa velallisen velvoite, joka tarkoittaa tietyn suorituksen toimittamista velkojalle ja suorituksen täyttämättä jättämisestä aiheutuvaa oikeudellista vastuuta

velkasuhde /vˈelkasˌuhde/ (n)
gäldförhållande, skuldförhållande
  kahden henkilön välinen oikeussuhde, jonka perusteella toinen, velallinen, on velvollinen tekemään toiselle, velkojalle tietyn suorituksen ja viimeksi mainittu on oikeutettu saamaan edelliseltä tuon suorituksen

veloittaa /vˈeloitːaː/ (v)
debitera, ta betala
  periä maksu tuotteesta tai palvelusta

velvoiteoikeus /vˈelvoiteˌoikeus/ (n)
obligationsrätt
  oikeussubjekteja, oikeusobjekteja ja oikeustoimia koskeva oikeustieteen haara

velvollisuus /vˈelvollɪsuːs/ (n)
skyldighet, plikt
  ympäristöltä tuleva pakko jonkin tekemiseen tai tekemättä jättämiseen oikeudellisesti tai moraalisesti

venakko /vˈenakːo/ (n)
ryska
  venäläinen nainen

vendi /vˈendɪ/ (n)
vendiska
  sorbin kielen historiallinen nimi
vend
  sorbien kansanryhmään kuuluva henkilö

vene /vˈene/ (n)
båt
  vedessä kulkeva kulkuneuvo, yleensä selvästi pienempi kuin laiva

venytellä /vˈenytellæ/ (v)
sträcka
  venyttää toistuvasti (erit. lihaksia)

venäjä /vˈenæjæ/ (n)
ryska
  venäjän kieli (kielitunnus: ru), Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (adj)
rysk
  Venäjältä peräisin oleva tai Venäjään liittyvä
  etnisiin venäläisiin liittyvä

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (n)
ryss, ryska
  pysyvästi Venäjällä asuva henkilö

vepsä /vˈepsæ/ (n)
vepsiska
  (kielitiede) vepsän kieli (kielitunnus: vep), uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli

verbaalinen /vˈerbaːlɪnen/ (adj)
verbal
  sanallinen, kirjoitettuihin tai puhuttuihin sanoihin liittyvä

verbi /vˈerbɪ/ (n)
verb
  sanaluokka, johon kuuluvat sanat merkitsevät toimintaa tai tilaa

verenluovutus /vˈerenlˌuovutus/ (n)
blodgivning
  toimenpide, jossa osa ihmisen tai eläimen verestä poistetaan elimistöstä, jotta se voidaan myöhemmin käyttää sairauden tai vamman hoitoon tai tutkimustyöhön

verenpaine /vˈerempˌaine/ (n)
blodtryck
  verisuonistossa esiintyvä nesteen paine

verensiirto /vˈerensˌiːrto/ (n)
blodtransfusion
  toiselta ihmiseltä otetun veren siirto tarvitsijan elimistöön

verenveto /vˈerenvˌeto/ (n)
böjelse
  synnynnäinen tai kulttuurin tai perinteen tuottama viehtymys johonkin toimintaan

verhiö /vˈerhɪø/ (n)
foder
  kukan verholehtien kokonaisuus

verho /vˈerho/ (n)
gardin
  ikkunan eteen laitettava kangas, joka peittää ikkunan; ikkunaverho

veri /vˈerɪ/ (n)
blod
  nestemäinen kudos, joka kuljettaa happea ja ravinteita kehoon ja kuonaa pois kehosta

veriappelsiini /vˈerɪˌapːelsˌiːnɪ/ (n)
blodapelsin
  hapahko, punainen appelsiinilajike.

verijuotikas /vˈerɪjˌuotɪkas/ (n)
blodigel
  verta imevä juotikaslaji (), josta käytetään kansanomaisia nimityksiä iili, iiliäinen, iilimato

verikosto /vˈerɪkˌosto/ (n)
blodshämnd
  kahden suvun välistä ikuista vihaa sovittamattomaksi katsotusta asiasta; murhatuksi tuleminen vältetään väistämällä eli muuttamalla pois alueelta

verilöyly /vˈerɪlˌøyly/ (n)
blodbad
  tapahtuma, jossa surmataan joukko ihmisiä poikkeuksellisen julmasti tai raa’asti

verimakkara /vˈerɪmˌakːara/ (n)
blodkorv
  makkara, jonka ainesosana on käytetty verta. Kuoreen pakatussa seokseksessa on yl. runsaasti viljaa, mausteina sipulia, suolaa ja muita valmistajan valitsemia mausteita. Täyte sisältää rasvaa ja joskus myös makkararaaka-aineeksi soveltuvia lihan osia.

verinahka /vˈerɪnˌahka/ (n)
läderhud
  ihoon kuuluva, orvaskeden alla sijaitseva runsasverisuoninen sidekudoskerros ()

verinen /vˈerɪnen/ (adj)
blodig
  verta sisältävä; sellainen, jossa on näkyvästi verta; veren tahrima

veripalttu /vˈerɪpˌaltːu/ (n)
blodpalt, blodpudding
  jauhoilla suurustetusta verestä valmistettu uunivuoassa paistettu vanukas

veriplasma /vˈerɪplˌasma/ (n)
blodplasma
  veren nestemäinen osa ilman verisoluja

verirutto /vˈerɪrˌutːo/ (n)
blodpest
  harvinaisin ruton kolmesta ilmenemismuodosta, jotka voivat esiintyä samanaikaisesti tai erillään; muut ovat paise- ja keuhkorutto

veriside /vˈerɪsˌide/ (n)
blodsband
  henkilöitä verisukulaisuudella yhteenliittävä side

verisukulainen /vˈerɪsˌukulˌainen/ (n)
blodsfrände
  henkilö, joka on toisen sukulainen suhteellisen läheisten yhteisten esivanhempien kautta (eikä avioliiton tai adoption kautta)

verisukulaisuus /vˈerɪsˌukulˌaisuːs/ (n)
blodsförvantskap
  sukulaisuus, jossa osapuolet ovat suhteellisen läheisti sukua yhteisten esivanhempien kautta vastakohtana sukulaisuudelle avioliiton tai adoption kautta

verisuoni /vˈerɪsˌuonɪ/ (n)
blodkärl
  elimistön kanava, jossa veri kulkee; jakautuvat valtimoihin ja laskimoihin

verka /vˈerka/ (n)
kläde
  sarkaa ohkaisempi hieno vanutettu villakangas

verkko /vˈerkːo/ (n)
nät
  langasta, myös rautalangasta, tai köydestä punottu kudos

verkkokalvo /vˈerkːokˌalvo/ (n)
näthinna
  silmän valoa aistiva osa silmän takaosassa

verkkokauppa /vˈerkːokˌaupːa/ (n)
e-handel
  tietoverkossa, erityisesti Internetissä tehtävä kaupankäynti
nätbutik webshop, nätshop, webbutik
  verkossa toimiva kauppapaikka

verkkokortti /vˈerkːokˌortːɪ/ (n)
nätverkskort
  tietokoneen komponentti jolla tietokone liitetään lähiverkkoon

verkkolehtipaju /vˈerkːolˌehtɪpˌaju/ (n)
nätvide
  pajujen sukuun kuuluva kasvi

verkkomaha /vˈerkːomˌaha/ (n)
nätmage
  yksi märehtijöiden neljästä mahasta

verkkopalvelu /vˈerkːopˌalvelu/ (n)
nättjänst
  Internetissä oleva palvelu

verkkosilmä /vˈerkːosˌilmæ/ (n)
fasettöga
  niveljalkaisten eliöiden silmä, joka koostuu kymmenistä tai jopa tuhansista osasilmistä, ommatideista

verkkosivusto /vˈerkːosɪvˌusto/ (n)
webbplats
  Internetissä saatavilla oleva yksittäinen kokonaisuus, joka identifioidaan uniikilla URL:lla; verkkosivujen joukko

verkkovene /vˈerkːovˌene/ (n)
en skötbåt
  verkkokalastuksessa käytettävä vene

vermutti /vˈermutːɪ/ (n)
vermouth
  yrteillä maustettu väkevä viini

vernissa /vˈernɪssa/ (n)
fernissa
  pellavaöljystä valmistettu lakka, jolla luodaan suojaava kalvo puupinnalle

vero /vˈero/ (n)
skatt
  valtion, kunnan tai muun sellaisen yhteisön, jolla on lain suoma oikeus kantaa veroja, perimä osuus tuloista tai omaisuudesta; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulo

verokortti /vˈerokˌortːɪ/ (n)
skattekort, skattsedel
  verottajan antama asiakirja, josta käy ilmi henkilön palkasta perittävä ennakonpidätys

veropanos /vˈeropanos/ (n)
skattebidrag
  verovelvollisen antama panos verotuksessa

verottaja /vˈerotːˌaja/ (n)
skattemyndighet
  veroja keräävä viranomainen; veroviranomainen; pohjimmiltaan valtio

verotus /vˈerotus/ (n)
beskattning
  verojen keruu, verojen periminen; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulojen kerääminen

verrata /vˈerrata/ (v)
jämföra, jämstalla
  etsiä useasta asiasta niiden välisiä eroavaisuuksia ja yhtäläisyyksiä

verrattuna /vˈerratːˌuna/ (adv)
i jämförelse med
  jhk suhteessa

versokasvi /vˈersokˌasvɪ/ (n)
landväxt
  alkiollinen kasvi, joilla on tietyssä elinkaaren vaiheessa erotettavissa verso

verstas /vˈerstas/ (n)
verkstad
  metallin tai puun työstöön tarkoitettu tila

vertailu /vˈertailu/ (n)
jämförelse
  toimenpide kahden tai useamman asian vertaamiseksi toisiinsa

vertauskertomus /vˈertauskˌertomus/ (n)
parabel
  vertauskuvallinen kertomus, paraabeli

veruke /vˈeruke/ (n)
förevändning
  tekosyy

veräjä /vˈeræjæ/ (n)
grind
  se osa aidasta tai aitauksesta, jonka voi avata; aitauksen portti

vesakko /vˈesakːo/ (n)
lövsly, sly, snår
  vesojen muodostama kasvusto

vesi /vˈesɪ/ (n)
vatten, vätur
  kahdesta vety- ja yhdestä happiatomista muodostuva yhdiste (H₂O), vedyn palamistulos, huoneenlämmössä kirkas, hajuton ja mauton neste

vesiastia /vˈesɪˌastɪa/ (n)
vattenkärl
  astia veden kuljetusta, käsittelyä tai säilytystä varten

vesibussi /vˈesɪbˌussɪ/ (n)
båtbuss
  matkustajaliikenteeseen tarkoitettu kevyehkö alus, jollaisia monissa maissa käytetään osana julkista liikennettä, Suomessa tavallisesti lyhyehköillä risteilyillä

vesihana /vˈesɪhˌana/ (n)
kran
  yleensä vesijohtoon liitetty hana, veden virtausta säätelevä venttiili

vesihierakka /vˈesɪhˌierakːa/ (n)
hästskräppa
  eräs hierakoihin kuuluva tatarkasvien laji tai sen yksilö

vesikaasu /vˈesɪkˌaːsu/ (n)
vattengas
  vetyä (n. 50%) ja hiilimonoksidia (n. 40%) sisältävä kaasuseos, jota tuotetaan puhaltamalla vesihöyryä hehkuvan koksikerroken läpi

vesikannu /vˈesɪkˌannu/ (n)
dricksvattenkanna
  nokallinen ja rivallinen juomaveden tarjoiluastia

vesikatto /vˈesɪkˌatːo/ (n)
yttertak
  sateen pääsyn rakennukseen estävä ulkokatto

vesikauha /vˈesɪkˌauha/ (n)
vattenskopa
  veden ammentamiseen käytettävä pienehkö varrellinen kauha

vesikirppu /vˈesɪkˌirpːu/ (n)
hinnkräfta
  mikä tahansa vesikirppujen alalahkoon () kuuluva äyriäisten laji tai sellaisen yksilö

vesikko /vˈesɪkːo/ (n)
flodiller
  eräs uhanalainen ja Suomesta tiettävästi kadonnut näätäeläin (Mustela lutreola)

vesikuusi /vˈesɪkˌuːsɪ/ (n)
ledgräs
  (erityisesti) lamparevesikuusi, vesikuusien sukuun kuuluva

vesilahtelainen /vˈesɪlˌahtelˌainen/ (n)
vesilaxbo
  Pysyvästi Vesilahdella asuva henkilö.

vesilisko /vˈesɪlˌisko/ (n)
vattenödla, vattensalamander
  yleinen Salamandridae-heimon pyrstösammakkolaji ()

vesiliukoinen /vˈesɪlˌiukoinen/ (adj)
vattenlöslig
  veteen liukeneva

vesilukko /vˈesɪlˌukːo/ (n)
vattenlås
  nestelukko, oluen tai viinin käymisastiaan laitettava painetta tasaava laite, vedellä tai prosessoitavalla nesteellä täytetty putken mutka, joka estää ilman ja bakteerien yms. pääsyn astiaan ja päästää käymisessä muodostuvan hiilidioksidin ulos

vesimeloni /vˈesɪmˌelonɪ/ (n)
vattenmelon
  arbuusi, mehevähedelmäinen viljelyskasvi (Citrullus lanatus), vihanneshedelmä ja sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja. Vesimelonin siemenet ovat jakautuneet tasaisesti koko hedelmälihaan toisin kuin melonilla

vesimyyrä /vˈesɪmˌyːræ/ (n)
vattensork
  Keski- ja Pohjois-Euroopassa esiintyvä jyrsijälaji (Arvicola amphibius)

vesinokka /vˈesɪnˌokːa/ (n)
vattennäsa
  rakennuksen ulokkeen vaakasuora rauna tai suippeneva kärki, joka ohjaa sade- ja sulamisveden loitommas rakennuksen ulkopinnasta

vesinokkaeläin /vˈesɪnˌokːaelæin/ (n)
näbbdjur
  Australian mantereella ja Tasmaniassa esiintyvä räpyläjalkainen, ankannokkainen muniva nisäkäs (Ornithorhynchus anatinus)

vesipatsas /vˈesɪpˌatsas/ (n)
vattenpelare
  ylöspäin suuntautuva korkeahko vesisuihku

vesiperä /vˈesɪpˌeræ/ (n)
fisktomt varp
  epäonnistuneen nuotanvedon saaliiton lopputulos

vesiputous /vˈesɪputous/ (n)
vattenfall
  kohta jossa joen vesi putoaa vapaasti alaspäin jyrkänteeltä tai syöksyy uomaansa pitkin alas jyrkässä kulmassa

vesipähkinä /vˈesɪpˌæhkɪnæ/ (n)
sjönöt
  yksivuotinen vesikasvi, joka viihtyy matalissa mutaisissa lahdissa (Trapa natans)

vesipääsky /vˈesɪpˌæːsky/ (n)
smalnäbbad simsnäppa
  pieni kurppien heimoon kuuluva kahlaajalintu

vesipäästäinen /vˈesɪpˌæːstæinen/ (n)
vattennäbbmus
  (Neomys fodiens) vesien lähellä elävä, selästä musta ja vastapuolelta vaalea päästäinen

vesirakennus /vˈesɪrakˌennus/ (n)
vattenbyggnad
  pinta- ja pohjavettä ja niiden hyödyntämistä varten tehtäviä rakenteita ja rakennelmia käsittelevä tekniikan haara

vesireitti /vˈesɪrˌeitːɪ/ (n)
vattendrag
  maanpäällinen tai maanalainen vesimassojen kulkureitti

vesirokko /vˈesɪrˌokːo/ (n)
vattkoppor
  herkästi tarttuva, herpesviruksiin kuuluvan Varicella zoster -viruksen aiheuttama sairaus

vesisanko /vˈesɪsˌaŋko/ (n)
vattenhink
  veden kuljetukseen ja säilytykseen tarkoitettu sanko

vesisiippa /vˈesɪsˌiːpːa/ (n)
vattenfladdermus
  (Myotis daubentonii) eräs Euroopassa yleinen lepakkolaji

vesiskootteri /vˈesɪskˌoːtːerɪ/ (n)
vattenskoter
  yhden henkilön kuljettamiseen tarkoitettu veneen kaltainen vesikulkuneuvo, jonka moottori toimii vesisuihkupropulsiota käyttäen

vesiskorpioni /vˈesɪskˌorpɪˌonɪ/ (n)
vattenskorpion
  vesiluteisiin kuuluva järvissä ja lammissa elävä vesihyönteinen ()

vesistö /vˈesɪstø/ (n)
vattendrag
  toisiinsa liittyvien jokien ja järvien muodostama kokonaisuus

vesisulka /vˈesɪsˌulka/ (n)
vattenblink
  mikä tahansa vesisulkien sukuun () kuuluva esikkokasvien laji tai sellaisen yksilö
  edellisiin kuuluva laji tai sen yksilö

vesisänky /vˈesɪsˌæŋky/ (n)
vattensäng
  vuode jossa patja on täytetty vedellä

vesitaso /vˈesɪtˌaso/ (n)
hydroplan
  lentokone joka on suunniteltu laskeutumaan ponttoonien varaan veteen ja nousemaan siitä, vesilentokone

vesitiivis /vˈesɪtˌiːvɪs/ (adj)
vattentät
  vedenpitävä; vedenkestävä; tila tai alue, joka on niin tiivis, ettei vettä pääse sinne

vesitorni /vˈesɪtˌornɪ/ (n)
vattentorn
  torni ja siihen sijoitettu ylävesisäiliö, josta saadaan painovoiman avulla paineistettua vettä vesijohtoverkkoon

vesitähti /vˈesɪtˌæhtɪ/ (n)
lånke
  eräitä kasveja (Callitriche-suku)

vesivaaka /vˈesɪvˌaːka/ (n)
vattenpass
  pinnan kaltevuuden tutkimiseen, erityisesti pysty- tai vaakasuoruuden määrittämiseen, käytettävä mittalaite

vesivako /vˈesɪvˌako/ (n)
vattenfåra
  kynnöksen keskikohdalle jäävä vako, myös muu pintavesien poistamiseksi tehty vako

vesivoima /vˈesɪvˌoima/ (n)
vattenkraft
  veden liikkeiden muuntaminen sähköenergiaksi tai muuksi ihmiselle hyödyllisempään muotoon

vesiväri /vˈesɪvˌærɪ/ (n)
akvarellfärg
  vesiliukoinen tai erittäin hienojakoisena veteen tai vesiliuokseen lietetty väriaine; akvarelliväri

vesivärimaalaus /vˈesɪvˌærɪmˌaːlaus/ (n)
akvarell
  vesiliukoisia värejä käyttäen tehty maalaus

vesper /vˈesper/ (n)
vesper
  iltajumalanpalvelus, ehtoopalvelus

vessa /vˈessa/ (n)
toalett, wc
  ulostamista ja virtsaamista ja tavallisesti samalla henkilökohtaista siistiytymistä varten tehty tila

vesuri /vˈesurɪ/ (n)
lövkniv lövhacka, riskniv
  pitkäteräinen työkalu pienpuuston raivaamiseen ja oksien karsimiseen

veteliläinen /vˈetelɪlˌæinen/ (n)
vetilbo
  Pysyvästi Vetelissä asuva henkilö.

vetinen /vˈetɪnen/ (adj)
vattnig
  sellainen, joka on koostumukseltaan liikaa vettä sisältävä, mauton (ruoasta)

vetoakseli /vˈetoˌakselɪ/ (n)
drivaxel
  Vedon välittävä akseli, etenkin autotekniikassa akseli, jolla välitetään moottorin vääntö tasauspyörästön kautta pyöränakseliin ja edelleen vetävään pyörään

vetoeläin /vˈetoelæin/ (n)
dragare, dragdjur
  ajoneuvon tai työvälineen liikuttamiseen käytettävä kotieläin

vetokaappi /vˈetokˌaːpːɪ/ (n)
dragskåp
  laboratorioissa käytettävä ilmastoitu kaappi

vetoketju /vˈetokˌetju/ (n)
blixtlås, dragkedja
  metallinen tai muovinen liittämislaite, jolla yhdistetään väliaikaisesti kaksi tekstiilikappaletta, ja jollaisia käytetään yleisesti paidoissa, farkuissa, laukuissa ja repuissa

vetotauti /vˈetotˌautɪ/ (n)
dragsjuka
  kansanomainen nimitys usealle erilaiselle kouristukselle suonenvedosta epilepsian aiheuttamiin kouristuksiin saakka

veturi /vˈeturɪ/ (n)
lokomotiv, lok
  rautateillä junaa vetävä moottoroitu laite

vety /vˈety/ (n)
väte
  kevyin epämetallinen alkuaine, kemiallinen merkki H

vetyperoksidi /vˈetyperˌoksɪdɪ/ (n)
väteperoxid
  nestemäinen, valkaisuun ja desinfioimiseen käytettävä vedyn ja hapen yhdiste, H₂O₂

vetäminen /vˈetæmɪnen/ (n)
dragande
  liikuttaminen tai sellaisen yrittäminen vetovoimaa käyttäen

vetäytyä /vˈetæytˌyæ/ (v)
backa ut
  siirtyä syrjään, luopua pelistä tai pelitilanteesta; mennä kuoreensa; mennä talviunille tms.

vetää /vˈetæː/ (v)
dra, draga
  liikuttaa itseään kohti tai mukanaan, kuljettaa perässään; repiä päistä pidemmäksi tai auki
hissa
  piirtää viiva

vibrafoni /vˈibrafˌonɪ/ (n)
vibrafon
  ksylofonia muistuttava lyömäsoitin, jossa on metalliset kielet ja tyypillisen huojuvan äänen aiheuttava moottori

vibrafonisti /vˈibrafonˌistɪ/ (n)
vibrafonist
  vibrafonin soittaja

video /vˈideo/ (n)
video
  teknologia, jossa sähköisiä signaaleja käsitellään niin, että niistä saadaan liikkuvia kuvia

videovuokraamo /vˈideovˌuokraːmo/ (n)
videobutik
  liike, joka vuokraa pääasiassa elokuvia videolla, mutta myöhemmin laajentunut käsittämään myös uudemmat elokuvien jakeluformaatit, kuten DVD- ja Blu-ray-levyt

vienti /vˈientɪ/ (n)
utförsel, export
  tavaroiden ja palveluiden vientikaupan toteutus, ulkomaille myynti

vientimaa /vˈientɪmaː/ (n)
exportland
  valtio, johon viedään tavaraa tai palveluita

vientisokki /vˈientɪsˌokːɪ/ (n)
exportchock
  avoimen talouden kohtaama viennin tyrehtyminen, joka johtaa talouskriisiin

vieraanvarainen /vˈieraːnvarˌainen/ (adj)
gästfri
  joka ottaa mielellään vieraita vastaan ja/tai suhtautuu heihin ystävällisesti ja huomaavaisen anteliaasti

vierailija /vˈierailˌija/ (n)
besökare
  henkilö, joka vierailee jossakin

vierailla /vˈierailla/ (v)
besöka, gästa
  käydä jossakin

vierailu /vˈierailu/ (n)
besök
  jonkun käynti jossakin kutsuttuna tai muusta aloitteesta vierailijana

vieras /vˈieras/ (adj)
främmande, kutsuvieras inbjuden
  ennestään tuntematon
främmande
  (kielestä) joka ei ole äidinkieli

vieras /vˈieras/ (n)
gäst, besökare
  henkilö, joka kyläilee tai vierailee jossakin, vierailija
snärja
  vieraiden eli humalanvieraiden kasvisuvun () kasvi

vierashuone /vˈierashˌuone/ (n)
gästrum
  kodin huone, jossa vieraat voivat yöpyä

vierasjoukkue /vˈierasjˌoukːue/ (n)
bortalag
  vastustajan kotikentällä pelaava joukkue

vierintälaakeri /vˈierɪntælˌaːkerɪ/ (n)
rullningslager
  laakerityyppi, jossa liukukitka muunnetaan vierintäkitkasi sijoittamalla liikkuvien osien väliin hauleja, kuulia, rullia tai neuloja

vierre /vˈierre/ (n)
vört
  oluenvalmistuksessa nestemäinen suodos, joka saadaan mäskäyksen jälkeen lopputuotteen siilauksessa

viesti /vˈiestɪ/ (n)
meddelande
  sanoma, kirjallinen tai suullinen asian tiedottaminen toiselle
stafett
  yksilöurheilulajien suoritustapa, jossa joukkueen jäsenet suorittavat omilla peräkkäisillä vuoroillaan tietyn urheilusuorituksen

viestintä /vˈiestɪntæ/ (n)
kommunikation
  sanomien välittäminen, merkitysten tuottaminen ja yhteisen ymmärryksen rakentaminen

viestittäjä /vˈiestɪtːˌæjæ/ (n)
signalist
  henkilö, joka viestittää

vietellä /vˈietellæ/ (v)
förföra
  saada joku tekemään jotakin seksuaalista kanssaan

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (adj)
vietnamesisk
  Vietnamista peräisin oleva tai Vietnamiin liittyvä

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (n)
vietnames, vietnamesiska
  pysyvästi Vietnamissa asuva henkilö

viettää /vˈietːæː/ (v)
tillbringa
  kuluttaa [aikaa]
fira
  juhlia, juhlistaa
dosera, slutta
  olla kalteva

viha /vˈiha/ (n)
hat
  jkt tai jtak kohtaan tunnettu voimakas vastenmielisyyden tunne tai suuttumus

vihamielinen /vˈihamˌielɪnen/ (adj)
fientlig
  vastustava, syrjivä asenne jotakuta kohtaan

vihannes /vˈihannes/ (n)
grönsak, legym
  mehevä kasvi, jonka lehtiä, juuria, vartta tai kukkia käytetään ravinnoksi tuoreena tai kypsennettynä

vihanpito /vˈihampˌito/ (n)
agg, fiendskap, groll
  voimakas epäsopu ihmisten tai ihmisryhmien välillä

viharikos /vˈiharɪkos/ (n)
hatbrott
  rikos, joka tehdään vähemmistöryhmään kuuluvaa kohtaan tähän ryhmään kuulumisen vuoksi

vihata /vˈihata/ (v)
hata
  tuntea vihaa jkta kohtaan

viherhohtokolibri /vˈiherhˌohtokolˌibrɪ/ (n)
grön mango
  hohtokolibrien sukuun () kuuluva, vain Puerto Ricossa esiintyvä lintulaji () tai sen yksilö

vihikoira /vˈihɪkˌoira/ (n)
blodhund
  suurikokoinen ajava belgialainen metsästyskoirarotu (Chien de Saint-Hubert), jota käytetään erinomaisen hajuaistinsa vuoksi myös jälkikoirana

vihje /vˈihje/ (n)
tips
  neuvo, jonka on tarkoitus edistää esimerkiksi tehtävän suorittamista tai auttaa vedonlyönnissä

vihkisormus /vˈihkɪsˌormus/ (n)
vigselring
  avioliiton symbolina käytettävä sormus, jota miehet ja naiset kantavat vasemman käden nimettömässä; Suomessa on tapana, että naiset asettavat vihkisormuksen kihlasormuksen rinnalle

vihko /vˈihko/ (n)
häfte, anteckningsbok
  paperiarkeista tehty pehmeäkantinen nidos

viholainen /vˈiholˌainen/ (n)
ettermyra
  (yleisesti) mikä tahansa viholaisten alaheimoon () kuuluva muurahaisten laji tai sellaisen yksilö
rödmyra
  (erityisesti) mikä tahansa viholaisten sukuun () kuuluva muurahaisten laji tai sellaisen yksilö

viholaiset /vˈiholˌaiset/ (n)
ettermyror
  (yleisesti) yksi muurahaisten heimon alaheimoista ()
rödmyror
  (erityisesti) yksi edelliseen kuuluvista suvuista ()

vihollinen /vˈihollɪnen/ (n)
fiende, ovän
  osapuoli, joka pyrkii tuhoamaan toisen

vihollisuus /vˈihollɪsuːs/ (n)
fientlighet
  vihollisina olemisen tila ja sen seuraamukset

vihreys /vˈihreys/ (n)
grönska
  se, että on vihreä

vihreä /vˈihreæ/ (adj)
grön
  väriltään vihreä
  luonnon arvoja ja ympäristöä varjeleva

vihreä /vˈihreæ/ (n)
grön
  vihreä väri

vihtiläinen /vˈihtɪlˌæinen/ (n)
victisbo
  Pysyvästi Vihdissä asuva henkilö.

vihurirokko /vˈihurɪrˌokːo/ (n)
röda hund
  viruksen aiheuttama kuumetauti, joka on herkästi tarttuva ja aiheuttaa punaläiskäistä ihottumaa

vihvilä /vˈihvɪlæ/ (n)
tåg
  jokin vihviläkasvien heimoon kuuluvan suvun () yleensä monivuotisista kasveista

viidakko /vˈiːdakːo/ (n)
djungel
  trooppinen sademetsä

viidennes /vˈiːdennes/ (n)
femtedel
  yksi viidesosa

viides kolonna /vˈiːdes kˈolonna/ (n)
femtekolonn
  ryhmä, joka toimii valtiota tai organisaatiota vastaan sen sisäpuolelta

viihde /vˈiːhde/ (n)
underhållning, förströelse, nöje
  yleisnimi kevyelle ajanvietteelle, tapahtumille, esityksille tai toiminnoille, joiden tarkoitus on tuottaa huvia tai mielihyvää yksittäiselle ihmiselle tai suuremmalle yleisölle

viihtyisyys /vˈiːhtyisyːs/ (n)
hemtrevlighet, trevnad, trivsel
  se, että on viihtyisä

viihtyä /vˈiːhtyæ/ (v)
stortrivas, trevlig mysig
  tuntea olonsa viihtyisäksi

viikate /vˈiːkate/ (n)
lie
  maataloustyökalu, jolla niitetään esimerkiksi heinää ja viljaa

viikatemies /vˈiːkatemies/ (n)
liemannen
  kuoleman eräs henkilöitymä

viikatteenvarsi /vˈiːkatːˌeːnvarsɪ/ (n)
orv, lieskaft
  viikatteen runko-osa, jonka päähän terä on kiinnitetty poikittaissuuntaisesti

viikingit /vˈiːkɪŋŋɪt/ (n)
vikingar#Ruotsi
  skandinaavien noin 800–1000-luvuilla toimineet joukot, jotka harjoittivat meritse kaupankäyntiä ja ryöstelyä

viikinki /vˈiːkɪŋkɪ/ (n)
viking
  noin 800–1000-luvuilla viikinkeihin kuulunut henkilö

viikinkiaika /vˈiːkɪŋkɪˌaika/ (n)
vikingatiden
  Pohjois-Euroopan historiassa rautakauteen kuuluva ajanjakso n. 800–1025/1050 jKr.

viikko /vˈiːkːo/ (n)
vecka
  seitsemän päivän jakso

viikonloppu /vˈiːkonlˌopːu/ (n)
helg, veckoslut
  viikonvaihde, viikon viimeiset päivät eli lauantai ja sunnuntai, joskus myös perjantai (lyh. vkl)

viikonloppuisin /vˈiːkonlˌopːwɪsɪn/ (adv)
vid veckoslut
  viikonloppujen aikana

viikonpäivä /vˈiːkompˌæivæ/ (n)
veckodag
  nimetty päivä viikosta, joita on seitsemän kappaletta

viiksekäs /vˈiːksekæs/ (adj)
mustaschprydd
  sellainen, jolla on viikset

viikset /vˈiːkset/ (n)
mustasch, knävelborr, tangorabatt
  ylähuulessa nenän ja suun välissä sijaitseva karvoitus, huuliparta

viiksi /vˈiːksɪ/ (n)
morrhår
  yksi eräiden eläinten suun vieressä kasvavista pitkistä karvoista

viiksitimali /vˈiːksɪtˌimalɪ/ (n)
skäggmes
  (eläintiede) harvalukuinen ruoikoiden varpuslintu

viikuna /vˈiːkuna/ (n)
fikon
  sen hedelmä, jota syödään varsinkin kuivattuna

viila /vˈiːla/ (n)
fil
  erilaisten materiaalien työstöön käytettävä tiheäänhammastettu, tankomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

viileä /vˈiːleæ/ (adj)
sval
  lämpötilaltaan verrattain alhainen

viili /vˈiːlɪ/ (n)
fil
  Pohjoismaissa yleinen, usein sakea ja venyvä hapanmaitovalmiste (vrt. jogurtti, piimä, kefiiri)

viiluttaa /vˈiːlutːaː/ (v)
fanera
  leikata viiluiksi

viime /vˈiːme/ (adj)
förra
  edellinen, edeltävä, äskeinen

viime aikoina /vˈiːme ˈaikoina/ (adv)
sistone
  lähimenneisyydessä

viimeinen /vˈiːmeinen/ (adj)
sista, sist
  sellainen, jonka jälkeen ei tule enää yhtään

viimeinen /vˈiːmeinen/ (n)
sista, förra, sist
  se tai hän, joka tulee viimeisenä tai jää viimeiseksi

viimeinen käyttöpäivä /vˈiːmeineŋ kˈæytːøpˌæivæ/ (n)
sista förbrukningsdag
  herkästi pilaantuvan elintarvikkeen pakkaukseen merkitty viimeinen suositeltu päivämäärä, jolloin sitä enää kannattaa käyttää

viimeksi /vˈiːmeksɪ/ (adv)
senast
  edellisen kerran, toistaiseksi viimeiseksi tapahtuneella kerralla

viina /vˈiːna/ (n)
brännvin, sprit
  tislaamalla valmistettu, juotavaksi laimennettu vahva alkoholijuoma

viineri /vˈiːnerɪ/ (n)
wienerbröd
  voitaikinasta leivottu kuohkea leivonnainen, jonka päällä on sokerikuorrute, hillosilmä tai marmeladia

viini /vˈiːnɪ/ (n)
vin#Ruotsi, vin
  viinirypäleistä tai toisinaan marjoista tai hedelmistä käyttämällä valmistettava alkoholijuoma
pilkoger
  nuolikotelo

viinietikka /vˈiːnietˌikːa/ (n)
vinägar, vinättika
  viinistä valmistettu mieto etikka ruoan maustamiseen

viinilasi /vˈiːnɪlˌasɪ/ (n)
vinglas
  tietynlainen leveä ja jalallinen lasi, joka on tarkoitettu viinin tarjoiluun

viinilista /vˈiːnɪlˌista/ (n)
vinlista
  lista ravintolassa tarjolla olevista viineistä

viinimarja /vˈiːnɪmˌarja/ (n)
vinbär
  herukka

viininpunainen /vˈiːnɪmpunˌainen/ (adj)
vinröd
  väriltään viininpunainen

viinipullo /vˈiːnɪpˌullo/ (n)
vinflaska, vinbutelj
  pullollinen viiniä; pullo, jossa on ollut viiniä tai joka on tarkoittu viinin säilytykseen

viinirypäle /vˈiːnɪrˌypæle/ (n)
vindruva, druva
  rypäleittäin kasvava viiniköynnöksen marjamainen hedelmä, josta valmistetaan mm. viiniä, rusinoita ja rypälemehua

viinitila /vˈiːnɪtˌila/ (n)
vingård
  maatila, jolla viljellään ja usein valmistetaan viiniä

viipale /vˈiːpale/ (n)
skiva
  ohut tai hieman paksumpi ruoka-aineesta tai muusta aineellisesta leikattu pala

viiriäinen /vˈiːrɪˌæinen/ (n)
vaktel
  fasaanin sukuinen kanalintu, jota tarhataan munien takia ja metsästetään lihaksi

viirupöllö /vˈiːrupˌøllø/ (n)
slaguggla
  suurikokoinen varsinaisiin pöllöihin ja -sukuun kuuluva petolintu ()

viirusiplari /vˈiːrusˌiplarɪ/ (n)
rödhornig månblomfluga
  eräs siplareihin kuuluva kukkakärpäslaji ()

viisas /vˈiːsas/ (adj)
vis
  joka tietää, osaa tai ymmärtää paljon asioita

viisaudenhammas /vˈiːsaudˌenhammas/ (n)
visdomstand
  takimmainen molaari ylä- tai alaleuassa; niitä on yhteensä neljä kappaletta ja ne puhkeavat noin 20 ikävuoden tienoilla

viisaus /vˈiːsaus/ (n)
visdom, vishet
  syvällinen tieto ja ymmärrys
vishet, visdom
  viisas ajatus tai neuvo; aforismi

viisikulmio /vˈiːsɪkˌulmɪo/ (n)
femhörning
  monikulmio, jossa on viisi kulmaa ja sivua

viisiottelu /vˈiːsɪˌotːelu/ (n)
femkamp
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan viidessä eri lajissa, joiden kokonaistulos ratkaisee voittajan

viisisädetyräkki /vˈiːsɪsˌædetyrˌækːɪ/ (n)
revormstörel
  eräs Suomessakin esiintyvä myrkyllinen kasvilaji ()

viisto /vˈiːsto/ (n)
fasning, sneddning
  viisteen tai viistoksen tekeminen

viisumi /vˈiːsumɪ/ (n)
visum
  kohdemaan viranomaisen myöntämä maahantulo- ja oleskelulupa, joka usein kiinnitetään passin sivulle

viitasammakko /vˈiːtasˌammakːo/ (n)
åkergroda
  (Rana arvalis) toinen Suomessa elävä sammakkolaji

viitasammakonputki /vˈiːtasˌammakˌomputkɪ/ (n)
spikblad
  sammakonputkien sukuun kuuluva kasvi

viite /vˈiːte/ (n)
referens, hänvisning
  kirjeen tai asiakirjan alussa oleva lyhyt maininta asian edellisestä käsittelystä

viitekehys /vˈiːtekehys/ (n)
referensram
  jnk asian tarkastelussa käytettävät lähtökohdat, oletukset yms.

viitekorko /vˈiːtekˌorko/ (n)
referensränta
  julkisesti noteerattu korko, johon erilaisten sopimusten korkoja sidotaan yhteiskunnassa

viitenumero /vˈiːtenˌumero/ (n)
referensnummer
  tilisiirtoon liitettävä numero, josta maksun saaja tietää, mistä maksaja maksaa

viitonen /vˈiːtonen/ (n)
femma
  viiden numero, numero 5; numerolla viisi merkitty tai järjestetty
  viiden euron tai muun rahayksikön arvoinen kolikko tai seteli

viitsiä /vˈiːtsɪæ/ (v)
idas, orka
  olla jollakulla voimia ja riittävästi tahtoa tehdä jotakin, niin että oikeasti tekee; suostua, vaivautua tekemään jotakin, välittää (tehdä jotakin), (jotakuta) huvittaa (tehdä jotakin)

viitta /vˈiːtːa/ (n)
mantel
  harteilla pidettävä hihaton vaatekappale

viittaus /vˈiːtːaus/ (n)
anspelning, antydan, antydning
  seikka joka viittaa toiseen, vihje, viite

viittomakieli /vˈiːtːomakˌielɪ/ (n)
teckenspråk
  Useimmiten kuuroille suunnattu kieli, jossa kielellinen viesti ilmaistaan viittomalla käyttäen käsite-, sana- tai merkkiviittomia. Viestiä elävöitetään ja sävytetään eleiden ja ilmeiden avulla. Viittomakieli on itsenäinen kieli, eikä vain tapa välittää puhutun kielen viestejä.

viiva /vˈiːva/ (n)
linje
  muodoltaan ja ulkoasultaan usein vaihteleva, tavallisesti ympäristöstä väriltään tai sävyltään erottuva juova, piirto, raita, rantu, viiru tms.

viivain /vˈiːvain/ (n)
linjal
  viivan piirtämiseen käytettävä suora- tai käyräreunainen malline

viivakoodi /vˈiːvakˌoːdɪ/ (n)
streckkod
  informaation esitysmuoto, jossa tietoalkiot koodataan visuaaliseen, koneellisesti luettavaan muotoon; käytetään muun muassa tuotepakkauksissa tuotteiden tunnistamiseen

viivakoodinlukija /vˈiːvakˌoːdɪnlˌukɪja/ (n)
streckkodsläsare
  laite, jota käyttäen voidaan lukea viivakoodi

viivata /vˈiːvata/ (v)
linjera
  vetää viiva tai viivoja jhk, merkitä jkn viivalla

viivästyskorko /vˈiːvæstˌyskorko/ (n)
dröjsmålsränta
  korko, jota velallinen joutuu maksamaan hänen maksusuorituksensa viivästyttyä, Suomessa Suomen pankin määräämä viitekorkoon perustuen

vika /vˈika/ (n)
fel
  toimintahäiriö

vikasietotila /vˈikasˌietotˌila/ (n)
felsäkert läge
  tila, johon tietokoneen käyttöjärjestelmä menee epätavanomaisen sulkemisen tai sammumisen jälkeen

vikellys /vˈikellys/ (n)
voltige
  akrobatiaa liikkuvan hevosen selässä

vilja /vˈilja/ (n)
spannmål, sädesslag
  ryhmä siemenkasveihin kuuluvia heinäkasveja, joiden siemeniä eli jyviä käytetään ravinnoksi

viljellä /vˈiljellæ/ (v)
odla, kultivera, uppodla
  harjoittaa maanviljelyä, myös kasvattaa kasveja kasvihuoneessa tai puutarhassa

viljelykasvi /vˈiljelykˌasvɪ/ (n)
kulturväxt, odlingsväxt
  ihmisen omaa tarkoitustaan varten viljelemä kasvi

viljelys /vˈiljelys/ (n)
odling
  viljelty yhtenäinen maa-alue kasveineen

villa /vˈilla/ (n)
ull, ylle
  pitkäkarvaisista eläimistä saatava kuitu, jota käytetään tekstiilien raaka-aineena

villakarva /vˈillakˌarva/ (n)
ullhår
  ohut, joustava, ydinosaton, pintakerrokseltaan suomuisista soluista muodostunut ja kihartunut karva

villakoira /vˈillakˌoira/ (n)
pudel
  eräs nykyisin lähinnä seurakoirana pidettävä koirarotu tai sen yksilö

villakuore /vˈillakˌuore/ (n)
lodda
  (eläintiede) lota, Pohjois-Atlantissa elävä kuorekala.

villapaita /vˈillapˌaita/ (n)
ylletröja
  villalangasta valmistettu paita

villisika /vˈillɪsˌika/ (n)
vildsvin
  metsäkarju, kesyn sian villinä elävä kantamuoto

vilppi /vˈilpːɪ/ (n)
fusk, svek, fiffel
  epärehellinen teko (muiden harhauttamiseksi), harhautus, lievä petos

vilppulalainen /vˈilpːulalˌainen/ (n)
filpulabo
  Pysyvästi Vilppulassa asuva henkilö.

vilukko /vˈilukːo/ (n)
slåtterblomma
  Parnassia palustris, pieni valkokukkainen kasvi

vimpa /vˈimpa/ (n)
vimma
  särkikaloihin kuuluva vaelluskala (Vimba vimba)

vimpeliläinen /vˈimpelɪlˌæinen/ (n)
vindalabo
  Pysyvästi Vimpelissä asuva henkilö.

vino /vˈino/ (adj)
vind
  sellainen, joka ei ole pystysuora, eikä vaakasuora; kalteva, vinossa oleva, kallellaan oleva

vinoviiva /vˈinovˌiːva/ (n)
snedstreck
  välimerkki, joka erottaa kahta vaihtoehtoa; tai. Vastaava symboli /

vinssi /vˈinssɪ/ (n)
vinsch
  kone, nosto- tai vetolaite, jossa vetävä vaijeri tai köysi kiertyy pyörivän telan ympäri

vinttikoira /vˈintːɪkˌoira/ (n)
vinthund
  eräs koirarotu

virallinen /vˈirallɪnen/ (adj)
officiell, allmän, formell, högtidlig
  jonkin tunnustetun tai julkisen tahon vahvistama

viranomainen /vˈiranomˌainen/ (n)
myndighet
  valtiota tai kuntaa edustava ja valtion määräyksiä noudattava instituutio

vireo /vˈireo/ (n)
vireo
  vireoiden heimon () varpuslintu tai -laji

virginiankrassi /vˈirɡɪnɪˌaŋkrassɪ/ (n)
virginiakrassing
  alkujaan pohjoisamerikkalainen, krassien sukuun kuuluva kasvi , joka on Suomessa vakiintunut vain Helsinkiin

virheellisesti /vˈirheːllɪsˌestɪ/ (adv)
felaktigt
  virheellisellä tavalla

virioni /vˈirɪˌonɪ/ (n)
virion, viruspartikel
  yksittäinen kokonainen isäntäsolun tartuttamiskykyinen viruspartikkeli

virittää /vˈirɪtːæː/ (v)
stämma
  säätää soitin oikeaan vireeseen, säätää soittimen kielet soimaan halutulla äänenkorkeudella

virka /vˈirka/ (n)
ämbete
  yksittäinen, pysyväksi tarkoitettu tehtävä ja erillisellä päätöksellä ko. tehtävän hoitamiseksi julkisoikeudelliseen yhteisöön perustettu palvelussuhde

virka-arvo /vˈirkaˈarvo/ (n)
tjänsterang
  yhteiskunnallinen arvo, henkilön arvoasema

virkailija /vˈirkailˌija/ (n)
anställd
  alemmista virkamiehistä ja yksityisyritysten toimihenkilöistä

virkakunta /vˈirkakˌunta/ (n)
tjänstemannakår, ämbetsmannakår
  virkamiesten muodostama kokonaisuus

virkamies /vˈirkamies/ (n)
tjänsteman, ämbetsman
  valtion, kunnan tai kirkon palveluksessa oleva viranhaltija, mies tai nainen

virkamieshallitus /vˈirkamˌieshallɪtus/ (n)
tjänstemannaregering
  toimitusministeristö, jonka jäsenet eli ministerit ovat mitään puoluetta edustamattomia virkamiehiä; mitään puoluetta edustamattomista virkamiehistä koostuva ammattiministeristö

virkatodistus /vˈirkatodˌistus/ (n)
personbevis
  virallinen ote henkilörekisteriin merkityistä tiedoista

virkeys /vˈirkeys/ (n)
kryhet
  se, että on virkeä, virkeänä olemisen tila

virna /vˈirna/ (n)
vicker
  jokin virnojen () sukuun kuuluva hernekasvi(laji)

viro /vˈiro/ (n)
estniska
  Virossa puhuttava itämerensuomalaisiin kieliin kuuluva suomalais-ugrilainen kieli, eesti; kielitunnus: et

virolahtelainen /vˈirolˌahtelˌainen/ (n)
vederlaxbo
  Pysyvästi Virolahdella asuva henkilö.

virolainen /vˈirolˌainen/ (adj)
estnisk, estländsk
  Virosta peräisin oleva tai Viroon liittyvä

virolainen /vˈirolˌainen/ (n)
est, estniska
  pysyvästi Virossa asuva henkilö

virsi /vˈirsɪ/ (n)
psalm
  runomittainen hengellinen laulu

virsikirja /vˈirsɪkˌirja/ (n)
psalmbok
  vahvistettu kokoelma virsiä

virta /vˈirta/ (n)
flod, älv
  iso(hko) joki
ström
  veden virtaus joessa, salmessa tms.

virtaaminen /vˈirtaːmɪnen/ (n)
strömning
  erilaisten vaikutusten seurauksena syntyvien virtausten jatkuvuuden tila

virtahepo /vˈirtahˌepo/ (n)
flodhäst
  suurikokoinen laumoissa elävä afrikkalainen nisäkäs (Hippopotamus amphibius), kasvinsyöjä, joka viettää suurimman osan päivästä vedessä

virtapiiri /vˈirtapˌiːrɪ/ (n)
strömkrets
  sähköenergian siirtymisen mahdollistava sähköä tuottavien, johtavien ja kuluttavien komponenttien muodostama kokonaisuus tai tällaisen osa

virtaus /vˈirtaus/ (n)
strömning
  nesteen, kaasun tai plasman muodostavien aineosien kokonaisuuden liike kiinteiden kappaleiden ja toistensa suhteen

virtausdynamiikka /vˈirtausdˌynamˌiːkːa/ (n)
hydrodynamik
  fluidien liikettä tutkiva virtausmekaniikkaan kuuluva tieteenhaara

virtausmekaniikka /vˈirtausmˌekanˌiːkːa/ (n)
strömningsmekanik
  jatkuvan aineen mekaniikan osa-alue, joka tutkii fluideja ja kaasuja

virtausoppi /vˈirtausˌopːɪ/ (n)
strömningslära
  nesteen tai kaasun liike, jossa aineen osaset liikkuvat toistensa ja ympäröivien rajoittavien kappaleiden suhteen

virtolainen /vˈirtolˌainen/ (n)
virdoisbo
  Pysyvästi Virroilla asuva henkilö.

virtsa /vˈirtsa/ (n)
urin
  elimistön kuona-aine, joka muodostuu munuaisissa ja kulkeutuu sieltä virtsajohdinta pitkin virtsarakkoon, josta se poistuu virtsaputkia pitkin virtsattaessa

virtsamyrkytys /vˈirtsamˌyrkytys/ (n)
uremi, urinförgiftning
  yleensä munuaissairauden seurauksena muodostuva aineenvaihdunnallinen myrkytystila

virtsaputki /vˈirtsapˌutkɪ/ (n)
urinrör
  putkimainen elin, jota myöten virtsa poistuu elimistöstä; miehillä huomattavasti pidempi kuin naisilla

virtsarakko /vˈirtsarˌakːo/ (n)
urinblåsa
  häpyluun takana sijaitseva sidekudoksen, limakalvon ja sileän lihaksen muodostama, virtsaamisten väliaikoina virtsaa säilyttävä pussimainen elin

virtsata /vˈirtsata/ (v)
urinera
  tyhjentää virtsarakkonsa

virtsatietulehdus /vˈirtsatˌietulˌehdus/ (n)
urinvägsinfektion
  virtsatiehyiden tulehdus

virvaliekki /vˈirvalˌiekːɪ/ (n)
drakbloss, drakeld, irrbloss, lyktgubbe
  harvoin käytetty virvatulen synonyymi

virvatuli /vˈirvatˌulɪ/ (n)
irrbloss, drakbloss, drakeld, lyktgubbe
  suoperäisen maan pinnalla näkyvä vähäinen liekki, joka syntyy maasta nousevan suokaasun palaessa; sama kuin aarnituli

virvoitusjuoma /vˈirvoitˌusjuoma/ (n)
läskedryck
  virvokkeena nautittava alkoholiton, yleensä tehdasvalmisteinen hiilihapollinen tai hiilihapoton juoma

visakoivu /vˈisakˌoivu/ (n)
masurbjörk
  visautunut koivu

visentti /vˈisentːɪ/ (n)
visent
  eurooppalainen biisoni,

visiiri /vˈisɪːrɪ/ (n)
vezir
  virkamies osmaniajan Turkissa

visio /vˈisɪo/ (n)
vision
  tulevaisuuden näkemys, myös tulevaisuuden tahdottu yksi tila

viski /vˈiskɪ/ (n)
whisky#Ruotsi
  Britteinsaarilta peräisin oleva viljasta tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

viskositeetti /vˈiskosɪtˌeːtːɪ/ (n)
viskositet
  sisäinen kitka, fluidien kyky vastustaa vierekkäisten kerrosten välisiä siirtymiä

vismutti /vˈismutːɪ/ (n)
vismut
  metallinen alkuaine, tunnus Bi

vispilä /vˈispɪlæ/ (n)
visp
  ruoanvalmistuksessa käytettävä väline, jolla vatkataan ainekset kuohkeaksi seokseksi
vispar
  erityinen harjaksilla varustettu rumpukapula, jolla lyödessä saadaan aikaan hennompi ääni

visti /vˈistɪ/ (n)
whist#Ruotsi
  korttipeli, jonka pohjalta kehitettiin bridge

visuaalinen /vˈisuˌaːlɪnen/ (adj)
visualisk
  näkyvä, nähtävä, näköaistiin liittyvä

vita /vˈita/ (n)
nate
  vesikasveja vitojen () suvusta

vitamiini /vˈitamˌiːnɪ/ (n)
vitamin
  kasveille, eläimille ja ihmiselle välttämättömiä orgaanisia yhdisteitä, joita ne tarvitsevat solujen aineenvaihduntaan joko valmiina yhdisteinä tai esiasteina; kasvit syntetisoivat tarvitsemansa vitamiinit itse, eläimet ja ihminen saavat niitä kasveja syömällä tai muita eläimiä ravintona käyttäessään

vitkastella /vˈitkastella/ (v)
söla
  hidastella, aikailla, viivytellä

vitriini /vˈitrɪːnɪ/ (n)
monter
  kaappi tai hylly, jossa tärkeät esineet ovat lasin läpi nähtäville asetettuna

vitsa /vˈitsa/ (n)
karbas, ris
  ohut, taipuisa pajun tai muun puun oksa

vitsi /vˈitsɪ/ (n)
vits, skämt
  kirjallinen tai suullinen lyhyt humoristinen kertomus

vitsikäs /vˈitsɪkæs/ (adj)
kvick, vitsig
  hauska, hupaisa

vitsiniekka /vˈitsɪnˌiekːa/ (n)
vitsmakare
  vitsikäs henkilö; henkilö, joka kertoo paljon vitsejä

vittu /vˈitːu/ (n)
fitta
  naisen ulkosynnyttimet

viulu /vˈiulu/ (n)
fiol, violin, fela
  4-kielinen, korkeaäänisin jousisoitin, jolla on keskeinen asema kamari- ja klassisessa orkesterimusiikissa

viulukonsertto /vˈiulukˌonsertːo/ (n)
violinkonsert
  konsertto viululle ja orkesterille

voi /vˈoi/ (n)
smör, också, oj, ojdå
  kermasta kirnuttu kiinteä ravintorasva

voida /vˈoida/ (v)
kan
  kyetä, pystyä tai saattaa tehdä jotakin

voihappo /vˈoihapːo/ (n)
smörsyra
  karboksyylihappoihin kuuluva etovan hajuinen orgaaninen yhdiste (molekyylikaava C₄H₈O₂, rakennekaava CH₃CH₂CH₂-COOH)

voikukat /vˈoikukat/ (n)
maskrossläktet
  yksi asterikasvien heimoon () kuuluvista kaksisirkkaisten suvuista ()

voikukka /vˈoikukːa/ (n)
maskros
  (erityisesti) eräs voikukkien sukuun kuuluva mykerökukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

voilee /vˈoileː/ (n)
voall, voile
  ohut läpikuultava kangaslaatu jota käytetään verhoissa ja etenkin naisten kesävaatetuksessa

voileipä /vˈoileipæ/ (n)
smörgås, macka, landgång, smörgåsmat
  leipäviipale, jonka pinnalle on sivelty voita tai korvaavaa levitettä ja sillä voi olla päällysteenä leikkeleitä tms.

voima /vˈoima/ (n)
kraft
  vuorovaikutus, joka aiheuttaa kiihtyvyyden tai paikallaan pysymisen

voimakas /vˈoimakas/ (adj)
kraftig
  henkilö, eläin, moottori tms. jolla on paljon fyysistä voimaa

voimalaitos /vˈoimalˌaitos/ (n)
kraftverk
  sähkön ja/tai lämmön tuotantolaitos, yleisimmin sähkövoimalaitos

voimanosto /vˈoimanˌosto/ (n)
styrkelyft
  voimailulaji, joka koostuu kolmesta nostolajista, joiden tulokset lasketaan yhteen, järjestyksessä: jalkakyykky, penkkipunnerrus ja maastaveto

voimapolitiikka /vˈoimapˌolɪtˌiːkːa/ (n)
maktpolitik
  poliittisten tavoitteiden ajaminen sotilaallista voimaa esittelemällä tai käyttämällä

voimattomasti /vˈoimatːomˌastɪ/ (adv)
kraftlöst, maktlöst
  voimattomalla tavalla

voimavara /vˈoimavˌara/ (n)
kraft
  jokin abstrakti asia, jota voidaan käyttää hyödylliseen tarkoitukseen

voimistelu /vˈoimɪstˌelu/ (n)
gymnastik
  lihaskuntoa ja notkeutta kehittävä harjoittelu, jumppa

voitatti /vˈoitatːɪ/ (n)
smörsopp
  yleinen Suomessa kasvava ruokasieni ()

voiteluaine /vˈoiteluˌaine/ (n)
smörjmedel
  tekniikassa koneiden liikkuvien osien välisen kitkan pienentämiseksi, välyksien tiivistämiseksi sekä kulumisen estämiseksi käytettävä aine

voitettu /vˈoitetːu/ (adj)
utslagen
  sellainen, joka on kukistettu tai lyöty kamppailussa, hävinneeksi tuomittu, löyty

voitonpäivä /vˈoitompˌæivæ/ (n)
Segerdagen 1945
  toisen maailmansodan Euroopan taisteluiden päättymisen (1945) vuosipäivä. Eri maissa 8. tai 9. toukokuuta.

voittaa /vˈoitːaː/ (v)
vinna, övermanna
  olla jkta parempi jssk kilpailussa

voitto /vˈoitːo/ (n)
seger, vinst
  taistelussa tai sodassa saavutettava vihollisen lyöminen

voittokulku /vˈoitːokˌulku/ (n)
segertåg, triumftåg
  menestyksekäs eteneminen

voittomaa /vˈoitːomaː/ (n)
underkuvat land
  sodassa valloitettu ja valtakuntaan liitetty alue

voiveitsi /vˈoiveitsɪ/ (n)
smörkniv
  voin levittämiseen tarkoitettu tylppä veitsi

vokaali /vˈokaːlɪ/ (n)
vokal, självljud
  (yleensä) soinnillinen äänne, jota äännettäessä ilmavirta pääsee etenemään esteettä suun keskilinjalla ja joka voi toimia tavun ytimenä

vokaalisointu /vˈokaːlɪsˌointu/ (n)
vokalharmoni
  Vokaalisointu on kielellinen piirre, joka rajoittaa sanaan sisältyvien vokaalien laatua. Suomessa sanat ovat takavokaalisia tai etuvokaalisia. Vokaalisoinnun vallitessa samassa sanassa voi esiintyä vain etuvokaaleja tai takavokaaleja. Yhdyssanojen osat ovat tässä suhteessa itsenäisiä.

vokalisti /vˈokalˌistɪ/ (n)
vokalist
  sanoitettuja tai sanoittamattomia säveliä omalla äänellään tuottava henkilö, erityisesti yhtyeen laulaja tai laulusolisti

vokki /vˈokːɪ/ (n)
wok, wokpanna
  Kiinasta peräisin oleva syvä paistinpannu

volframi /vˈolframɪ/ (n)
wolfram, volfram
  hopeanvalkea metallinen alkuaine, kemiallinen merkki W

voltti /vˈoltːɪ/ (n)
volt
  voimisteluliike, kuperkeikka, uimahyppy, joka tapahtuu ilmassa.
  jännitteen SI-yksikkö
  vähintään kuuden askelen halkaisijainen ympyrä

votiivilahja /vˈotɪːvɪlˌahja/ (n)
votivgåva
  lupauksen yhteydessä annettava uhrilahja

votka /vˈotka/ (n)
vodka
  vodka, kirkas maustamaton viina

vouti /vˈoutɪ/ (n)
fogde
  Pohjoismaissa kuninkaan virkamiehestä käytetty nimitys

vulkaaninen /vˈulkaːnɪnen/ (adj)
vulkanisk
  tuliperäinen, tulivuoriin liittyvä

vulva /vˈulva/ (n)
blygd, vulva
  häpy, naisen ulkoiset sukupuolielimet

vuo /vˈuo/ (n)
flöd
  kentän vaikutus pinnan läpi

vuode /vˈuode/ (n)
bädd, säng
  valmistettu, yleensä pehmustettu makuupaikka, tavallisesti sängyssä

vuodenaika /vˈuodenˌaika/ (n)
årstid, säsong
  vuoden osa, joka perustuu säätilan säännölliseen vaihteluun

vuodenvaihde /vˈuodenvˌaihde/ (n)
årsskifte
  aika jolloin vuosi vaihtuu toiseksi

vuodevaate /vˈuodevˌaːte/ (n)
sängkläder
  vuoteessa käytettävät tyynyt, peitot, lakanat ja tyynyliinat

vuohenkello /vˈuoheŋkˌello/ (n)
knölklocka
  kellojen sukuun kuuluva kasvi

vuohenpuksio /vˈuohempˌuksɪo/ (n)
jojoba
  vuohenpuksiokasveihin kuuluvan vuohenpuksioiden suvun ainoa laji () tai sen yksilö

vuohenputki /vˈuohempˌutkɪ/ (n)
kirskål
  (erityisesti) eräs edellisiin kuuluvista lajeista () tai sen yksilö

vuohi /vˈuohɪ/ (n)
get
  onttosarvinen sorkkaeläin (Caprinae), jonka uroksilla on tyypillisesti suuret sarvet.

vuokra /vˈuokra/ (n)
hyra
  lainattavan asian omistajalle sen käytöstä maksettava korvaus
  asunnon vuokra

vuokra-asunto /vˈuokraˈasunto/ (n)
hyresbostad, hyreslägenhet, hyresvåning
  vuokrattu asunto

vuokrakasarmi /vˈuokrakasˌarmɪ/ (n)
hyreskasern
  tyypillisesti suuri yksinomaan vuokrahuoneistoja sisältävä asuinrakennus; vuokra-asumista varten rakennettu rakennus, jonka useat vuokrattavat huoneistot ovat erityisesti keskenään samanlaisia, vuokratuoton maksimoivasti rakennettuja ja varustukseltaan vähimmäistasoa

vuokrata /vˈuokrata/ (v)
hyra, leja
  ottaa jokin omaan käyttöön maksamalla omistajalle korvaukseksi vuokraa
  antaa jokin toisen käyttöön korvauksena saatavaa vuokraa vastaan

vuoksi /vˈuoksɪ/ (n)
flod, högvatten
  vuoroveden korkein vaihe, nousuvesi

vuolas /vˈuolas/ (adj)
strid
  (virtauksesta) voimakas, runsas, nopea, vapaana virtaava

vuolukivi /vˈuolukˌivɪ/ (n)
täljsten
  metamorfinen, pääosin karbonaattiryhmän mineraaleista ja talkista koostuva kivilaji

vuono /vˈuono/ (n)
fjord
  pitkä kapea, usein jyrkkäseinämäinen, syvä ja laakeapohjainen merenlahti

vuorenhuippu /vˈuorenhwˌipːu/ (n)
bergstopp
  vuoren korkein kohta

vuori /vˈuorɪ/ (n)
berg, fjäll
  pinnanmuodostuma, hyvin suuri ja korkea, yleensä kallioinen
foder
  vaatteen, kotelon tms. sisäpintaa peittävä kangas tms.

vuorijalava /vˈuorɪjˌalava/ (n)
alm
  Suomenkin luonnossa esiintyvä jalavien sukuun kuuluva lehtipuu jota kasvaa myös Suomen luonnossa harvinaisena ()

vuorijono /vˈuorɪjˌono/ (n)
bergskedja
  jonomainen muodostelma vuoria

vuorikiipeily /vˈuorɪkˌiːpeily/ (n)
bergsbestigning, alpin klättring
  Alpeilta alkanut maailmanlaajuinen harrastus- ja urheilumuoto, jossa tavoitteellisesti liikutaan vuorenrinteillä

vuorimunkki /vˈuorɪmˌuŋkːɪ/ (n)
monke
  munkkien sukuun kuuluva kasvi

vuorisinipallo /vˈuorɪsˌinɪpˌallo/ (n)
berg-skrabba
  sinipallojen sukuun kuuluva kasvi

vuoristo /vˈuorɪsto/ (n)
bergstrakt
  useiden toisiinsa liittyvien selvästi erottuvien vuorien muodostama alue

vuoristorata /vˈuorɪstˌorata/ (n)
bergochdalbana
  huvipuistoihin yhtä matkustajavaunua tai useamman vaunun yhdistelmää varten rakennettu nopeasti vaihteleva rata, joka nousee ja laskee erityisesti suunniteltujen muotojen mukaan ja vaunut voivat kääntyä jossain radan vaiheessa myös ylösalaisin

vuorittaa /vˈuorɪtːaː/ (v)
fodra
  varustaa vuorilla

vuorokausi /vˈuorokˌausɪ/ (n)
dygn
  valoisan ja pimeän vaihtelun jakso, 24 tunnin aika edellisestä keskiyöstä seuraavaan keskiyöhön, yö ja päivä, Maan pyörähdys akselinsa ympäri

vuorolaulu /vˈuorolˌaulu/ (n)
antifon, antifoni, responsorium, växelsång
  kahden laulajan tai laulajan ja kuoron tai kahden kuoron esittämä laulu, jossa he laulavat eri säkeistöt tai eri säkeet perättäisessä järjestyksessä esittäjää vaihtaen

vuoroliikenne /vˈuorolˌiːkenne/ (n)
linjetrafik
  linjaliikenne

vuoropuhelu /vˈuoropˌuhelu/ (n)
dialog
  vastavuoroinen keskustelu kahden osapuolen välillä

vuorotervehdys /vˈuorotˌervehdys/ (n)
salutation, växelhälsning
  jumalanpalvelusmenojen osa, jossa pappi ja seurakunta vuorollaan laulavat toisilleen liturgisen tervehdyksen

vuorotyö /vˈuorotyø/ (n)
skiftarbete
  työaikamuoto, jossa työvuorot vaihtuvat säännöllisesti ja muuttuvat ennakolta sovituin ajanjaksoin

vuorovaikutus /vˈuorovˌaikutus/ (n)
växelverkan, interaktion, korrelation, samspel
  kahden (tai useamman) välinen molemminsuuntainen vaikutus, keskinäinen vaikutus

vuorovesi /vˈuorovˌesɪ/ (n)
tidvatten
  Maan liikkeistä Aurinkoon nähden ja samanaikaisesti Kuun liikkeistä Maahan nähden aiheutuvien vetovoimien aiheuttama jaksoittainen merenpinnan vaihtelu. Kuun liikkeillä on ilmiöön ratkaiseva vaikutus.

vuorovesienergia /vˈuorovesˌienerɡˌia/ (n)
tidvattenenergi
  Kuun ja Auringon vetovoimien aikaansaaman merenpinnan korkeusvaihtelun (vuoroveden) sisältämästä potentiaalienergiasta hyödyksi saatava energia

vuosi /vˈuosɪ/ (n)
år
  aika, jossa Maa kiertää Auringon (lyh. v. tai SI-järjestelmässä a); tätä seuraava ajanlaskun yksikkö

vuosikymmen /vˈuosɪkˌymmen/ (n)
decennium, årtionde, dekad
  kymmenen vuotta kestävä ajanjakso; erityisesti sellaiset vuosiluvut, jotka ovat viimeistä numeroa lukuun ottamatta samat (esimerkiksi 1960–1969)

vuosisata /vˈuosɪsˌata/ (n)
sekel, århundrade
  sadan vuoden jakso, erityisesti sellaiset vuosiluvut, joiden alkuosat (numerot kahta viimeistä lukuun ottamatta) ovat samat

vuosittain /vˈuosɪtːain/ (adv)
årligen
  joka vuosi tapahtuva

vuosittainen /vˈuosɪtːˌainen/ (adj)
årlig
  sellainen mikä esiintyy tai tapahtuu joka vuosi

vuosituhat /vˈuosɪtuhat/ (n)
årtusende, millennium
  ajanjakso, joka kestää tuhat vuotta

vuota /vˈuota/ (n)
hud
  kuolleesta eläimestä nyljetty raakanahka

vuotaa /vˈuotaː/ (v)
blöda
  valua nestettä reiästä

vuvuzela /vˈuvutsˌela/ (n)
vuvuzela
  stadiontorvi, trumpettia muistuttava muovinen lelusoitin

vyö /vˈyø/ (n)
bälte, livrem
  vyötäröllä pidettävä vaatekappale, jolla voidaan sitoa esim. housut tai hame pysymään paremmin päällä ja koristeena

vyöhyke /vˈyøhyke/ (n)
zon, bälte
  ominaisuuksien, käyttötarkoituksen, hallinnoinnin tms. mukaan määritelty jotenkin rajallinen alue, seutu, sektori tai pinta

vyölaukku /vˈyølaukːu/ (n)
magväska, midjeväska
  vyötäisille kiinnitettävä pieni laukku

vyöruusu /vˈyøruːsu/ (n)
bältros
  vesirokkoviruksen aiheuttama kivulias rakkulaihottuma, joka nimensä mukaisesti esiintyy tyypillisesti vyömäisenä keskivartalon iholla jommallakummalla vartalon puolella kehon keskilinjaan rajoittuen

vyötärö /vˈyøtærø/ (n)
midja, liv
  uuma, vartalon kapea kohta lantion yläpuolella vatsan korkeudella

väestö /vˈæestø/ (n)
befolkning, population
  tietyllä maantieteellisellä alueella elävä ihmispopulaatio

vähemmistö /vˈæhemmˌistø/ (n)
minoritet
  vähemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, vähemmän kuin puolet

vähemmistökieli /vˈæhemmˌistøkˌielɪ/ (n)
minoritetsspråk
  kieli jota puhuu jonkin alueen kielellinen vähemmistö

vähennys /vˈæhennys/ (n)
förminskning, minskning
  vähentämisen toteutus

vähennyslasku /vˈæhennˌyslasku/ (n)
subtraktion
  laskutoimitus, jossa oikeanpuoleisen luvun arvosta vähennetään vasemmanpuoleisen luvun arvo

vähentyä /vˈæhentˌyæ/ (v)
minska
  vähetä

vähentäjä /vˈæhentˌæjæ/ (n)
subtrahend
  vähennyslaskussa se luku, joka vähennetään toisesta luvusta

vähentää /vˈæhentæː/ (v)
minska
  ottaa pois, pienentää määrällisesti
subtrahera, dra ifrån
  tehdä vähennyslaskun merkitty laskutoimitus

vähittäiskauppa /vˈæhɪtːˌæiskaupːa/ (n)
detaljhandel
  tuotteiden myyminen niiden loppukäyttäjille

vähäinen /vˈæhæinen/ (adj)
liten
  joka ei ole kovin merkittävä

vähäkyröläinen /vˈæhækˌyrølˌæinen/ (n)
lillkyrobo
  Pysyvästi Vähäkyrössa asuva henkilö.

vähän /vˈæhæn/ (adv)
lite, litet
  (ainoastaan) pienessä määrin tai muutama kappale jotakin
  jonkin verran, hiukan, niukasti

vähäosainen /vˈæhæosˌainen/ (adj)
vanlottad
  taloudellisesti ja yhteiskunnallisesti heikossa asemaassa oleva, köyhä, varaton

vähäpuheinen /vˈæhæpuhˌeinen/ (adj)
fåordig, tystlåten
  sellainen, joka puhuu vähän

vähäpätöinen /vˈæhæpætˌøinen/ (adj)
obetydlig, ringa
  merkitykseltään lähes olematon

vähäsuolainen /vˈæhæsˌuolainen/ (adj)
lättsaltad
  sellainen, jossa on vähän suolaa

väistin /vˈæistɪn/ (n)
parerstång
  miekan kahvan osa, joka suojaa kättä osumasta oman tai vastustajan miekan terään

väite /vˈæite/ (n)
tes
  kielellinen ilmaus, jonka suhteen kysymys totuudesta ja epätotuudesta on tietyin edellytyksin mielekäs

väitellä /vˈæitellæ/ (v)
disputera
  esittää väitteitä ja puolustaa niitä sekä pyrkiä kumoamaan osapuolten väitteitä, kiistellä

väittely /vˈæitːely/ (n)
debatt
  keskustelu, jossa esitetään vastakkaisia mielipiteitä

väittää /vˈæitːæː/ (v)
påstå
  kertoa asia totena; inttää, vakuuttaa

väive /vˈæive/ (n)
fjäderätare, pälsätare
  täiden lahkon niitä jäseniä, jotka eivät ime verta (vanhentunut alalahko )

väkipuukko /vˈækɪpˌuːkːo/ (n)
sax
  miekkaa lyhyempi ja tikaria pidempi yksiteräinen teräase

väkipyörä /vˈækɪpˌyøræ/ (n)
block
  vetämisen ja nostamisen apuneuvona käytettävä urallisen kiekon ja köyden yhdistelmästä muodostuva laite, jota käyttäen voidaan muuttaa vedon suuntaa

väkivalta /vˈækɪvˌalta/ (n)
våld
  ihmiseen tai ihmisryhmään kohdistuva ruumiillinen tai henkinen vahingoittaminen

välihuomautus /vˈælɪhˌuomautus/ (n)
inkast inpass replik
  lyhyt selitys oman tai toisen henkilön puheenvuoron aikana

välikysymys /vˈælɪkˌysymys/ (n)
interpellation
  yleensä opposition tekemä vaatimus hallitukselle selittää jotain tointa tai vastata kysymykseen, jonka päätteeksi järjestetään yleensä luottamuslauseäänestys, joka voi johtaa epäluottamuslauseeseen, jolloin hallitus kaatuu

väliliha /vˈælɪlˌiha/ (n)
mellangård
  peräaukon ja sukupuolielimen välinen kehonosa

välimatka /vˈælɪmˌatka/ (n)
avstånd, distans väg
  kahden paikan tai asian välinen etäisyys

välimerkki /vˈælɪmˌerkːɪ/ (n)
skiljetecken
  kirjoitusmerkki, jolla teksti jaetaan sanaryhmiin ymmärtämisen helpottamiseksi. V

välipala /vˈælɪpˌala/ (n)
mellanmål
  pieni ateria, joka syödään vuorokauden pääasiallisten aterioiden välissä

välipuhe /vˈælɪpˌuhe/ (n)
överenskommelse
  suullinen tai kirjallinen sopimus, joka usein sisältää varauksia

välittömästi /vˈælɪtːømˌæstɪ/ (adv)
omedelbart, direkt
  ilman ajallista viivettä, heti

välitunti /vˈælɪtˌuntɪ/ (n)
rast
  koulussa oppituntien välissä oleva tauko

välskäri /vˈælskærɪ/ (n)
fältskär
  erityisesti sotajoukkojen palveluksessa haavoittuneita hoitanut henkilö

välttämätön /vˈæltːæmætøn/ (adj)
nödvändig
  sellainen, joka täytyy tehdä, kohdata tms.

välttävä /vˈæltːævæ/ (adj)
försvarlig, hjälplig, tillräcklig
  riittävä, hyväksyttävä

vänrikki /vˈænrɪkːɪ/ (n)
fänrik
  alin upseeriarvo maa- ja ilmavoimissa

väri /vˈærɪ/ (n)
färg
  silmään tulevan näkyvän valon spektrin muotoa jäljittelevä subjektiivinen näköaistimus

värikalvo /vˈærɪkˌalvo/ (n)
iris, regnbågshinna
  silmässä värillisenä, yleensä sinisenä, ruskeana tai harmaana, näkyvä rengas mustuaisen ympärillä

värikäs /vˈærɪkæs/ (adj)
färggrann, färgrik, färgstark
  pinta tai asia, jossa useita erivärisiä osia lähekkäin

värimorsinko /vˈærɪmˌorsɪŋko/ (n)
vejde
  morsinkojen sukuun kuuluva kasvi

värinäkö /vˈærɪnˌækø/ (n)
färgseende
  kyky erottaa näköaistin avulla värejä toisistaan

värireseda /vˈærɪrˌeseda/ (n)
vau
  resedojen sukuun kuuluva kasvi

värisaflori /vˈærɪsˌaflorɪ/ (n)
safflor
  yksivuotinen ruohovartinen mykerökukkainen kasvi, jonka kukista saadaan oranssia väriainetta ja siemenistä terveellisenä pidettyä öljyä

värisokeus /vˈærɪsokeus/ (n)
färgblindhet
  joillekin ihmisille ominainen tila, jossa väriaisti on häiriintynyt

värisuora /vˈærɪsˌuora/ (n)
färgstege
  pokerin pelikäsi, jossa kortit ovat numerojärjestyksessä ja samaa maata: esimerkiksi 4♣ 5♣ 6♣ 7♣ 8♣

värittäminen /vˈærɪtːˌæmɪnen/ (n)
färgläggning
  kohteen tekeminen jonkin väriseksi

väritys /vˈærɪtys/ (n)
kolorit
  värittämisen tulos; se millaiset värit jollakin on

värjätä /vˈærjætæ/ (v)
färga
  muuttaa jonkin väriseksi; kiinnittää väriä johonkin, varsinkin kankaaseen

värttinä /vˈærtːɪnæ/ (n)
slända, spindel
  langan kehräämisessä käytetty työkalu

västäräkki /vˈæstærˌækːɪ/ (n)
ärla, sädesärla
  siro pitkäpyrstöinen musta, harmaan ja valkoisen kirjava hyönteisiä syövä västäräkkien heimon pikkulintu ()

väsynyt /vˈæsynyt/ (adj)
trött, led, less, matt
  levon tai unen tarpeessa oleva; uupunut

väsyä /vˈæsyæ/ (v)
trött, tröttna, uttröttad
  menettää henkisiä t. ruumiillisia voimiansa, uupua

vävy /vˈævy/ (n)
svärson, måg
  oman lapsen aviomies

vääntöpyörä /vˈæːntøpˌyøræ/ (n)
drejskiva
  keramiikan valmistamisessa käytettävä pyörivä alusta jolla valetaan savea

vääpeli /vˈæːpelɪ/ (n)
fältväbel
  ylikersanttia ylempi aliupseerin sotilasarvo

väärin /vˈæːrɪn/ (adv)
fel
  tarkoituksen vastaisesti, epäasianmukaisesti, väärällä tavalla

väärinkäyttö /vˈæːrɪŋkˌæytːø/ (n)
missbruk
  päihdyttävän lääkeaineen, pesuaineen, kaasusäiliön tms. käyttö päihdeaineena

vääryys /vˈæːryːs/ (n)
oförrätt, krumhet
  epäoikeudenmukainen asia

võro /vˈoro/ (n)
võru
  Kaakkois-Virossa puhuttava suomalais-ugrilainen kieli. Kielitunnus vro.

vöyriläinen /vˈøyrɪlˌæinen/ (n)
vöråbo
  Vöyrillä syntynyt Vöyrillä asuva henkilö on vöyriläinen. Vöyriläinen asuu Vöyrillä.

watti /vˈatːɪ/ (n)
watt
  tehon, erityisesti sähkötehon, SI-järjestelmän mukainen yksikkö (1 W = 1 J/s), tunnus W.

weber /vˈeber/ (n)
weber
  magneettivuon SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Wb)

whippet /vhˈipːet/ (n)
#Ruotsi
  eräs vinttikoiriin kuuluva koirarotu tai sen yksilö, joka on jalostettu jäniskoiraksi ja on huomattavan nopea juoksija

wienervalssi /vˈienervˌalssɪ/ (n)
wienervals
  yleinen, melko nopeatempoinen itävaltalaislähtöinen valssi

wieniläinen /vˈienɪlˌæinen/ (adj)
wiensk
  Wienistä peräisin oleva

wymysorys /vˈymysorys/ (n)
wymysöriska
  Wilamowicen kaupungissa, Puolassa käytettävä yläsaksalainen kieli (kielitunnus: wym)

ydin /ˈydɪn/ (n)
nukleär, kärna
  esineen sisin tai keskeisin osa; asian keskeisin sisältö

ydinase /ˈydɪnˌase/ (n)
kärnvapen
  pommi, jonka sytytyksen jälkeisessä fissioreaktiossa raskaat ytimet hajoavat, tai fuusioreaktiossa kevyet ytimet yhtyvät, vapauttaen valtavan määrän energiaa hetkessä räjähtäen voimakkaasti

ydinfysiikka /ˈydɪnfysˌiːkːa/ (n)
atomfysik, kärnfysik
  ydintutkimukseen keskittynyt fysiikan haara, jossa tutkitaan mm. atomien ytimiä, niiden rakennetta, reaktioita ja rakenteisiin vaikuttavia voimia

ydinfyysikko /ˈydɪnfˌyːsɪkːo/ (n)
kärnfysiker
  ydinfysiikan tutkija

ydinperhe /ˈydɪmpˌerhe/ (n)
kärnfamilj
  perhe, jossa asuvat yhdessä vain vanhemmat ja heidän yhteiset lapsensa (jotka ovat yleensä korkeintaan varhaisessa aikuisiässä)

ydinpommi /ˈydɪmpˌommɪ/ (n)
atombomb
  pommi, jossa käytetään ydinreaktiota räjähdyksen aiheuttavana voimana

ydinvoima /ˈydɪnvˌoima/ (n)
kärnkraft
  ydinenergia; energiantuotantoa, joka perustuu atomiydinten fissio- tai fuusioreaktioon tai muihin ydinreaktioihin, kuten radioaktiiviseen hajoamiseen

ydinvoimalaitos /ˈydɪnvˌoimalˌaitos/ (n)
kärnkraftverk
  ydinvoimala; energiaa ydinreaktioilla tuottava voimalaitos

yhdeksänvyövyötiäinen /ˈyhdeksˌænvyøvˌyøtɪˌæinen/ (n)
niobandad bälta
  yksi pitkäkuonovyötiäisten sukuun kuuluvista vyötiäisten heimon () lajeista () tai sen yksilö

yhdenmukaisuus /ˈyhdenmukˌaisuːs/ (n)
enhetlighet
  esineiden ja asioiden täydellinen vastaavuus

yhdentää /ˈyhdentæː/ (v)
integrera
  yhdistää, tehdä kokonaisuudeksi

yhdessä /ˈyhdessæ/ (adv)
tillsammans
  samassa paikassa, seurassa tai ponnistuksessa

yhdestoista hetki /ˈyhdestˌoista hˈetkɪ/ (n)
i elfte timmen
  juuri ennen kuin on liian myöhäistä

yhdiste /ˈyhdɪste/ (n)
union
  unioni, joukko-oppiin liittyvä käsite. Joukkojen A ja B yhdisteeseen kuuluvat ne alkiot, jotka sisältyvät jompaankumpaan tai molempiin joukoista A ja B.

yhdistelmä /ˈyhdɪstˌelmæ/ (n)
kombination
  kahden tai useamman asian yhteen pantu kokonaisuus

yhdistetty /ˈyhdɪstˌetːy/ (n)
nordisk kombination
  (talviurheilu}** talviurheilulaji, jossa kilpaillaan mäkihypyssä ja maastohiihdossa

yhdistys /ˈyhdɪstys/ (n)
förening, sammanslutning, sällskap
  useiden luonnollisten henkilöiden yhteenliittymä, hallinnollinen organisaatio, joka perustuu näiden henkilöiden keskinäiseen sopimukseen ja sopimuksen perusteella laadittuihin sääntöihin

yhdistää /ˈyhdɪstæː/ (v)
ena, inkorporera
  liittää yhteen, tehdä yhdeksi kokonaisuudeksi

yhdyskunta /ˈyhdyskˌunta/ (n)
samhälle
  yhteiskunnan sisällä, jollakin sen alueella elävien ihmisten ja yhteisöjen muodostama sosiaalisesti sitoutunut kokonaisuus

yhdyssana /ˈyhdyssˌana/ (n)
sammansättning
  kahden tai useamman sanan (yhdysosan) muodostama sanakokonaisuus, joka muodostetaan liittämällä osat toisiinsa käyttäen tarvittaessa yhdysviivaa; rakenteena kiinteämpi kuin sanaliitto

yhtaikainen /ˈyhtaikˌainen/ (adj)
samtida, samtidig
  yhtä aikaa tapahtuva, samanaikainen

yhteenlasku /ˈyhteːnlˌasku/ (n)
addition
  aritmeettinen laskutoimitus, jossa kaksi lukua yhdistetään kolmanneksi luvuksi niin, että ensimmäisen luvun arvo kasvaa toisen luvun verran

yhteenliittymä /ˈyhteːnlˌiːtːymæ/ (n)
sammanslutning
  yleensä yhteisen tarkoituksen tai päämärän toteutumiseksi toimijoiden joukkoa järjestäytyneempi ryhmittymä

yhteensopiva /ˈyhteːnsˌopɪva/ (adj)
kompatibel
  jonkin toisen kanssa toimiva/toimeentuleva

yhteinen /ˈyhteinen/ (adj)
gemensam, samfälld
  sellainen, joka on useamman kuin yhden oma tai usealle kuuluva; yhteisomistuksinen; useamman kuin yhden käytössä tai hallussa oleva

yhteiskunta /ˈyhteiskˌunta/ (n)
samhälle
  tietyllä maantieteellisellä alueella asuvien ja vuorovaikutuksessa olevien ihmisten muodostaman yhteisö; myös erilaiset instituutiot, poliittiset käytännöt tai valtarakenteet, infrastruktuuri ja kulttuuri ovat osa yhteiskuntaa

yhteiskuntaluokka /ˈyhteiskˌuntalˌuokːa/ (n)
samhällsklass
  yhteiskuntaan kuuluvien henkilöiden muodostama koulutuksen sekä taloudellisen, poliittisen, ammatillisen tms. aseman mukainen sosioekonominen, tarkemmin rajaamaton yhtenäinen laaja ryhmä

yhteiskuntatiede /ˈyhteiskˌuntatˌiede/ (n)
samhällsvetenskap
  yhteisnimitys yhteiskuntaa tutkiville tieteenaloille

yhteismaa /ˈyhteismaː/ (n)
allmänning
  yhteisesti hallittu alue

yhteismetsä /ˈyhteismˌetsæ/ (n)
allmänningsskog
  useamman kuin yhden henkilön omistama metsäalue

yhteistyö /ˈyhteistyø/ (n)
samarbete, samverkan, kollaboration
  työn tekeminen jonkun muun kanssa

yhteisvaikutus /ˈyhteisvˌaikutus/ (n)
samverkan
  useamman kuin yhden tekijän vaikutus; samaan asiaan kohdistuva, mahdollisesti samanaikainen

yhteisymmärrys /ˈyhteisˌymmærrys/ (n)
samförstånd
  laajalti yhteinen näkemys; ajatus siitä että ihmiset tai muut osapuolet ovat samaa mieltä

yhteisö /ˈyhteisø/ (n)
samfund
  yhteisten etujen tai päämäärien perusteella yhteen luettu ihmisryhmä tai muu joukko

yhteisöllisyys /ˈyhteisˌøllɪsyːs/ (n)
gemenskaplighet, kollegialitet
  ihmisten sosiaalisten suhteiden muodostama kokonaisuus

yhtenäinen /ˈyhtenˌæinen/ (adj)
homogen, konsistent, enhetlig
  ehyt, koossa pysyvä

yhteys /ˈyhteys/ (n)
samband
  tilanne, hetki, konteksti

yhteystiedot /ˈyhteystˌiedot/ (n)
kontakt information
  yhteydenottoon tarvittavat tiedot kokonaisuutena

yhteyttäminen /ˈyhteytːˌæmɪnen/ (n)
fotosyntes
  fotosynteesi; biokemiallinen prosessi, jossa kasvisolut tuottavat hiilidioksidista ja vedestä auringon säteilyenergian avulla glukoosia kasvin ravinnoksi

yhtiö /ˈyhtɪø/ (n)
bolag
  yhden tai useamman henkilön taloudellisen edun hankkimiseksi muodostama toiminimellä varustettu yhteenliittymä

yhtiöjärjestys /ˈyhtɪøjˌærjestys/ (n)
bolagsordning
  osakeyhtiön säännöt sisältävä asiakirja, jossa Suomen lain mukaan on kerrottava vähintään yhtiön toiminimi, kotipaikka ja toimiala

yhtye /ˈyhtye/ (n)
ensemble, band, musikgrupp, musikkår
  musiikkia esittävä yhtymä, laulu t. instrumentaaliryhmä

yhtyvät astiat /ˈyhtyvæt ˈastɪat/ (n)
kommunicerande kärl
  alhaalta yhteydessä olevat astiat, jotka täyttyvät nesteellä samalle korkeudelle astioiden muodosta ja tilavuudesta riippumatta, koska paine vaikuttaa nesteessä saman suuruisena joka puolella

yhtä /ˈyhtæ/ (adv)
lika
  keskenään vastaavasti, saman määrän verran

yhtäkkiä /ˈyhtækːˌiæ/ (adv)
ett tu tre, helt plötsligt
  aivan äkisti, aivan odottamatta, silmänräpäyksessä, vailla varoitusta, äkillisesti

yhtälö /ˈyhtælø/ (n)
ekvation
  kahden matemaattisen lausekkeen väitetty yhtäsuuruus, joka voi olla joko tosi tai epätosi. Merkitään yleensä kirjoittamalla lausekkeet yhtäsuuruusmerkin molemmin puolin. Usein yhtälö sisältää tuntemattomia muuttujia, jotka halutaan ratkaista.

yhtälöryhmä /ˈyhtælørˌyhmæ/ (n)
ekvationssystem
  joukko yhtälöitä, joilla on yhteiset muuttujat ja jotka ovat kaikki voimassa samanaikaisesti

yhtään /ˈyhtæːn/ (adv)
alls, inga
  (kysymyslauseessa) edes jonkin verran

yhä /ˈyhæ/ (adv)
ännu
  vielä tälläkin hetkellä, edelleen

ykkönen /ˈykːønen/ (n)
etta
  yhden numero, numero 1; numerolla yksi merkitty tai järjestetty

yksijumalainen /ˈyksɪjˌumalˌainen/ (adj)
monoteistisk
  yhtä jumalaa palvova

yksikkö /ˈyksɪkːø/ (n)
ental, singular, singularis
  singulaari, kieliopillinen luku, jota käytetään yhteen olioon viitatessa
enhet
  suuremman kokonaisuuden toiminnallinen tai rakenteellinen vakiomuotoinen ja usein vaihdettava osa, joka ei ole komponentti

yksikkömuoto /ˈyksɪkːømˌuoto/ (n)
entalsform, singularform
  yksikössä oleva sanan perus- tai taivutusmuoto

yksilö /ˈyksɪlø/ (n)
individ
  populaatioon tai lajiin kuuluva sen yksittäinen us. muista suhteellisesti riippumaton edustaja, yksittäinen organismi
  yksittäinen henkilö

yksilökeskeisyys /ˈyksɪløkˌeskeisyːs/ (n)
individcentrering
  yksilölähtöinen ajatussuunta tai näkökulma erilaisiin asioihin

yksilölaji /ˈyksɪlˌølajɪ/ (n)
individuell idrott, individuell sport
  urheilulaji, jossa tuloksen ratkaisee yksittäisen osallistujan, ei joukkueen, kilpasuoritus

yksilönkehitys /ˈyksɪlˌøŋkehɪtys/ (n)
ontogeni, utbildande, utveclande
  kasvi- tai eläinyksilön kehittymisen vaiheet sukupuolisolujen synnystä täysimuotoiseksi

yksimielinen /ˈyksɪmˌielɪnen/ (adj)
enhällig, enig, ense
  ilman vastakkaisia mielipiteitä

yksimielisesti /ˈyksɪmˌielɪsˌestɪ/ (adv)
enhälligt, enstämmigt, samstämmigt
  yhdessä samaa mieltä ollen

yksimielisyys /ˈyksɪmˌielɪsyːs/ (n)
enighet, samförstånd
  se, että on yksimielinen

yksin /ˈyksɪn/ (adv)
ensam ensamt, ensam
  ilman kenenkään muun seuraa

yksinkertainen /ˈyksɪŋkˌertainen/ (adj)
enkel
  sellainen, joka ei ole moninkertainen

yksinkertaisesti /ˈyksɪŋkˌertaisˌestɪ/ (adv)
enkelt
  yksinkertaisella tavalla

yksinlaulu /ˈyksɪnlˌaulu/ (n)
solo#Ruotsi
  itsenäinen laulusävellys, joka on tarkoitettu yksittäisen laulajan esittämäksi säestyksen kera tai ilman
  yhden laulajan yksinään suorittama laulaminen

yksinäinen /ˈyksɪnˌæinen/ (adj)
ensam, ödslig, ensamstående
  yksin oleva, vailla seuraa

yksinäisyys /ˈyksɪnˌæisyːs/ (n)
ensamhet
  yksin olemisen kokemus

yksipyöräinen /ˈyksɪpˌyøræinen/ (n)
enhjuling
  polkupyörää muistuttava kevyt kulkuväline, jossa on vain yksi pyörä

yksisarvinen /ˈyksɪsˌarvɪnen/ (n)
enhörning
  kuvitteellinen hevonen, jolla on yksi sarvi päälaellaan

yksisirkkaiset /ˈyksɪsˌirkːaiset/ (n)
enhjärtbladiga
  (kasvitiede) kasviluokka, johon kuuluvilla kasveilla on vain yksi sirkka- eli alkeislehti

yksisoluinen /ˈyksɪsˌolwɪnen/ (n)
encellig organism
  yksisoluinen eliö

yksitavuinen /ˈyksɪtˌavwɪnen/ (adj)
enstavig
  (sanasta) sellainen, joka koostuu vain yhdestä tavusta

yksittäinen /ˈyksɪtːˌæinen/ (adj)
enskild
  ainoa lajiaan, erillinen, hajanainen, haja-
enskild, sporadisk
  sellainen, joka ilmenee harvakseltaan, sporadinen, hajanainen

yksituumainen /ˈyksɪtˌuːmainen/ (adj)
enig, ense, enstämmig
  yksimielinen

yksituumaisesti /ˈyksɪtˌuːmaisˌestɪ/ (adv)
enigt, i samråd
  yksituumaisella tavalla

yksityinen /ˈyksɪtˌyinen/ (adj)
privat, enskild
  yhden- tai kahdenkeskinen; läheisten keskinen, ei julkiseksi tarkoitettu

yksityiselämä /ˈyksɪtˌyiselˌæmæ/ (n)
privatliv
  elämä julkisuuden, virantoimituksen tai muun työnteon ulkopuolella

yksityiskohta /ˈyksɪtˌyiskohta/ (n)
detalj
  yksittäinen seikka tai osa, tarkasti tarkasteltuna havaittava asia, tyypillisesti pieni

yksityisomistus /ˈyksɪtˌyisomˌistus/ (n)
privatbesittning
  yksityisen henkilön oikeus estää muilta hyödykkeiden ja oikeuksien käyttö

yksityistää /ˈyksɪtˌyistæː/ (v)
privatisera
  muuttaa yksityiseksi (omaisuutta tms.)

yksityisyritys /ˈyksɪtˌyisyrɪtys/ (n)
privatföretag
  yksityisen henkilön omistama yritys

yksityisyys /ˈyksɪtˌyisyːs/ (n)
intimitet
  se, että jokin on yksityistä eikä muiden asia; yksityiselämä

yksivuotinen /ˈyksɪvˌuotɪnen/ (adj)
annuell, ettårig
  sellainen, joka itää, kukkii, siementää ja kuolee yhden vuoden aikana

yksiö /ˈyksɪø/ (n)
etta, enrummare, enrumslägenhet
  asunto, jossa on yksi huone keittiön tai keittokomeron lisäksi, esim. 1h+k

yleisesti /ˈyleisˌestɪ/ (adv)
generellt, i allmänhet
  siten, että voidaan yleistää; yleisellä tavalla

yleiskieli /ˈyleiskˌielɪ/ (n)
riksspråk, högspråk
  kielen kielioppisääntöjä ja sanastoa noudattava kieli, virallinen kielimuoto

yleiskorotus /ˈyleiskˌorotus/ (n)
generell höjning, generell lönehöjning, generell löneökning
  työmarkkinaneuvotteluissa sovittu palkkojen korotus, jonka saavat kaikki sopimuksen piiriin kuuluvat palkansaajat samansuuruisena

yleislakko /ˈyleislˌakːo/ (n)
generalstrejk, storstrejk
  useita ammattialoja koskeva lakko, johon osallistuu valtaosa työntekijöistä

yleismaailmallinen /ˈyleismˌaːɪlmˌallɪnen/ (adj)
universell
  koko maailmassa ilmenevä; koko maailmaan liittyvä; universaali; maailmanlaajuinen; globaali

yleisradio /ˈyleisrˌadɪo/ (n)
rundradio
  instituutio valtioiden sähköisen, yleensä radiolla tapahtuvan joukkotiedottamisen hoitamiseksi. Tavallisesti toiminta jakautuu ääniradio- ja televisiotoimintaan

yleistyä /ˈyleistˌyæ/ (v)
bli allmännare, förallmänligas
  Tulla yleisemmäksi.

yleisurheilija /ˈyleisˌurheilˌija/ (n)
friidrottare
  urheilija, joka harrastaa yleisurheilua

yleisurheilu /ˈyleisˌurheilu/ (n)
friidrott
  urheilumuoto, johon kuuluvia lajeja ovat sen säännöissä määrätyt juoksu-, kävely-, heitto- ja hyppylajit sekä näistä muodostetut viestit ja moniottelut

ylettää /ˈyletːæː/ (v)
räcka
  olla riittävän pitkä(raajainen) johonkin; yltää, ylettyä

yli-inhimillinen /ˈylɪˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
övermänsklig
  inhimillisyyden ylittävä; ihmisen kyvyt ylittävä

yliannostus /ˈylɪˌannostus/ (n)
överdosering
  liian suuri ja vaarallinen annos lääkettä tai huumetta

yliherkkä /ˈylɪhˌerkːæ/ (adj)
överkänslig
  liian herkkä

ylihuomenna /ˈylɪhˌuomenna/ (adv)
i övermorgon
  huomista seuraavana päivänä

ylihuominen /ˈylɪhˌuomɪnen/ (n)
övermorgon
  puhumishetkellä seuraavan päivän jälkeinen päivä

ylikonstaapeli /ˈylɪkˌonstaːpˌelɪ/ (n)
överkonstapel
  Suomen poliisin alipäällystön virka ja ko. virkaa hoitava virkamies

yliluutnantti /ˈylɪlˌuːtnantːɪ/ (n)
överlöjtnant
  Suomessa puolustusvoimien kolmanneksi alin upseeriarvo; nimityksen käyttö vaihtelee maittain

ylimielinen /ˈylɪmˌielɪnen/ (adj)
arrogant, övermodig, snorkig, överlägsen, övermaga
  omasta ylemmyydestään varma, muihin väheksyen suhtautuva

ylinopeus /ˈylɪnopeus/ (n)
fortkörning
  tielle tai ajoneuvolle määrätyn suurimman sallitun nopeuden ylittäminen

yliopisto /ˈylɪopˌisto/ (n)
universitet, högskola
  korkeinta tieteellistä opetusta antava ja tieteellistä perustutkimusta tekevä opetus- ja tutkimuslaitos; korkeinta tieteellistä opetusta antava korkeakoulu

yliopistokaupunki /ˈylɪopˌistokˌaupuŋkɪ/ (n)
universitetsstad
  kaupunki, jossa on yliopisto

ylioppilas /ˈylɪˌopːɪlas/ (n)
student
  lukion oppimäärän suorittanut henkilö, joka on lisäksi suorittanut lukion loppukokeen eli ylioppilastutkinnon

ylioppilaskirjoitukset /ˈylɪˌopːɪlˌaskɪrjˌoitukset/ (n)
studentskrivningar
  lukion loppukoe, johon kuuluu neljä pakollista koetta, joista äidinkielen yo-koe on kaikille pakollinen, mutta muut kolme pakollista koetta kokelas saa valita; kokelas voi valita myös näiden lisäksi kokeita ja jakaa kokeiden tekoa syksylle ja keväälle

ylioppilaslakki /ˈylɪˌopːɪlˌaslakːɪ/ (n)
studentmössa
  ylioppilaiden käyttämä päähine

ylioppilastutkinto /ˈylɪˌopːɪlˌastutkˌinto/ (n)
studentexamen
  ylioppilastutkintolautakunnan laatima lukion päättötutkinto, ylioppilaskoe, joka mittaa lukiossa saavutettuja tietoja, taitoja ja kypsyyttä

ylipainoinen /ˈylɪpˌainoinen/ (adj)
överviktig
  normaalipainon ylittävä

ylipuhua /ˈylɪpˌuhua/ (v)
övertala
  saada suostumaan; saada kääntämään päänsä

ylipäätään /ˈylɪpˌæːtæːn/ (adv)
över huvud taget
  ylipäänsä

ylireagoida /ˈylɪrˌeaɡˌoida/ (v)
överreagera
  ottaa kantaa kohtuuttoman vahvasti

ylispuu /ˈylɪspuː/ (n)
överståndare
  ympäröivää metsää huomattavasti vanhempi puu

ylistää /ˈylɪstæː/ (v)
prisa
  kunnioittaa, kehua, kiittää, erityisesti Jumalaa

ylitorniolainen /ˈylɪtˌornɪolˌainen/ (n)
övertorneåbo
  Pysyvästi Ylitorniolla asuva henkilö.

ylittää /ˈylɪtːæː/ (v)
överskrida
  mennä yli(tse)

ylläpitäjä /ˈyllæpˌitæjæ/ (n)
administratör
  Internet-sivujen ja keskustelufoorumeiden ym. ylläpitoon osallistuva henkilö

yllättyä /ˈyllætːˌyæ/ (v)
bli överraskad, bli överrumplad, överraskas
  tulla yllättyneeksi

yllättäen /ˈyllætːæen/ (adv)
oväntat
  yllättävästi, arvaamattomasti, odottamattomasti

yllättää /ˈyllætːæː/ (v)
överraska
  aiheuttaa odottamattomalla teolla tai ilmestymisellä hämmennystä jollekulle

yllätyksellinen /ˈyllætˌyksellɪnen/ (adj)
överraskande
  yllättävä
oväntad
  odottamaton

yllätys /ˈyllætys/ (n)
överraskning
  ilman ennakkovaroitusta tapahtuva asia

yltäkylläinen /ˈyltækˌyllæinen/ (adj)
överflödande
  liiankin runsas, ylen määrin kylläinen

yltäkylläisyys /ˈyltækˌyllæisyːs/ (n)
överflöd
  se, että on yltäkylläinen tai yltäkylläistä; materiaalinen runsaus

ylväs /ˈylvæs/ (adj)
nobel, ädel
  hohdokas, jalo

yläkerta /ˈylækˌerta/ (n)
övervåning, övre våning
  rakennuksen ylempi tai ylin kerros

yläkoulu /ˈylækˌoulu/ (n)
högstadium
  suomalaisen peruskoulun ylemmät vuosiluokat 7–9; entinen yläaste

yläpohja /ˈylæpˌohja/ (n)
mellantak
  rakennuksen ylimmän kerroksen yläpuolisen rakenteen muodostama rakennusosa, johon ullakottoman rakennuksen vesikaton tukirakenteet ja eristeet voidaan laskea kuuluvaksi

yläsorbi /ˈylæsˌorbɪ/ (n)
högsorbiska
  toinen sorbin kielen kahdesta kielimuodosta (kielitunnus: hsb)

ylös /ˈyløs/ (adv)
upp
  korkeammalle

ymmärtämys /ˈymmærtæmys/ (n)
inblick
  kyky ymmärtää

ymmärtää /ˈymmærtæː/ (v)
förstå, begripa
  tajuta tai käsittää jokin teksti, puhe tai argumentti
  saada selvää
förstå
  suoda ymmärrystä, tajuta tekijän motiiveja ja sitä kautta suvaita tekoja (jollakin tasolla)

ympyrä /ˈympyræ/ (n)
cirkel
  ympyräviiva, yhtenäinen viiva, joka kiertää keskipisteen ympäri ja on koko matkaltansa yhtä kaukana keskipisteestä; niiden pisteiden ura, jotka ovat yhtä etäällä ympyrän keskipisteestä

ympäri /ˈympærɪ/ (adv)
kring, runt, omkring
  kierto- tai pyörimisliikkeestä (merkityksessä ympärillä)

ympärileikata /ˈympærɪlˌeikata/ (v)
omskära
  tehdä toimenpide, jossa poistetaan esinahka siittimen terskan ympäriltä

ympäristö /ˈympærˌistø/ (n)
miljö, omgivning
  itsen ulkopuolinen tila
miljö
  ekosysteemin luonnollinen, koskematon luonto

ympäristömerkintä /ˈympærˌistømˌerkɪntæ/ (n)
miljömärkning
  tuotteeseen tehty merkintä, joka kertoo tuotteen tai palvelun vaikutuksista ympäristöön

ympäristötiede /ˈympærˌistøtˌiede/ (n)
miljövetenskap
  mikä tahansa ympäristötieteiden tieteenalaan kuuluva tieteenhaara

ympäristötieteet /ˈympærˌistøtˌieteːt/ (n)
miljövetenskaper
  tieteenala, johon kuuluvat ympäristöön liittyviin kysymyksiin keskittyvät tieteenhaarat

ympäristöystävällinen /ˈympærˌistøystævˌællɪnen/ (adj)
miljövänlig
  sellainen, joka ei ole ympäristölle haitaksi tai on ympäristölle vähemmän vahingollinen

ypsilon /ˈypsɪlon/ (n)
ypsilon
  Kreikkalaisten aakkosten 20. kirjain. Vastaava symboli Υ tai υ.

yrittäjyys /ˈyrɪtːæjyːs/ (n)
entreprenörskap
  yrittäjänä toimiminen

yrittäjä /ˈyrɪtːˌæjæ/ (n)
företagare
  taloudellista riskiä sisältävän liiketoiminnan harjoittaja, yrityksen omistaja

yrittää /ˈyrɪtːæː/ (v)
försöka
  pyrkiä tavoitteeseen; koettaa tehdä

yritys /ˈyrɪtys/ (n)
affär, företag
  liikeyritys; yhden tai useamman henkilön yhdessä harjoittamaa taloudellista toimintaa, jolla tähdätään kannattavaan tulokseen

yrityskulttuuri /ˈyrɪtˌyskultːˌuːrɪ/ (n)
företagskultur
  yrityksen käyttäytymisnormien, arvojen, toimintatapojen ja muiden vastaavien tekijöiden muodostama kokonaisuus

yrtti /ˈyrtːɪ/ (n)
ört
  ruohomainen maustevihannes

yskä /ˈyskæ/ (n)
hosta
  sairaustila, us. jonkin hengitysteiden sairauden oire, jossa yskänrefleksi saa aikaan voimakkaa ja äänekkään ilmapurkauksen keuhkoista

yskänlääke /ˈyskænlˌæːke/ (n)
hostmedicin
  yskänrefleksin vaimentamiseen ja hengitysteiden limaa irrottamaan tarkoitettu lääke

ystävystyä /ˈystævˌystyæ/ (v)
bli vän med
  tulla toinen toisensa ystäväksi

ystävyys /ˈystævyːs/ (n)
vänskap
  ystävysten välillä vallitseva emotionaalinen suhde

ystävä /ˈystævæ/ (n)
vän
  hyvä kaveri

ystävällinen /ˈystævˌællɪnen/ (adj)
vänlig, rar
  sellainen, joka on suopea, hyväntahtoinen; ystävän kaltainen

ystävänpäivä /ˈystævˌæmpæivæ/ (n)
alla hjärtans dag, vändag
  eri maissa vietetty juhlapäivä, jota vietetään Suomessa 14. helmikuuta

ystävätär /ˈystævætær/ (n)
väninna
  naisystävä, naispuolinen ystävä

ytterbium /ˈytːerbium/ (n)
ytterbium
  eräs alkuaine

yttrium /ˈytːrium/ (n)
yttrium
  eräs alkuaine

yö /ˈyø/ (n)
natt
  vuorokaudenaika illan ja aamun välissä

yöailakki /ˈyøailˌakːɪ/ (n)
nattglim
  Suomessakin tavattava kohokkien sukuun kuuluva kasvi , joka pitää päivisin kukkansa lepoasennossa, mutta ojentaa terälehtensä yöllä

yöjuna /ˈyøjuna/ (n)
nattåg
  juna joka lähtee matkaan illalla ja kulkee yön ajan

yökerho /ˈyøkerho/ (n)
nattklubb
  viihderavintola, joka on auki yleensä ilta- ja yöaikaan

yökkönen /ˈyøkːønen/ (n)
nattfly
  yökkösten () heimoon kuuluva yöperhonen

yökortteeri /ˈyøkortːˌeːrɪ/ (n)
nattkvarter
  yöpymispaikka, majapaikka yöksi

yökönlehti /ˈyøkønlˌehtɪ/ (n)
tätört
  eräitä lihansyöjäkasveja (-suku)

yölaina /ˈyølaina/ (n)
nattlån
  kirjaston kirjan laina, joka täytyy palauttaa seuraavana päivänä klo 10 mennessä; ko. tavalla lainattavissa erityisesti yliopiston kirjaston kokoelmaan kuuluvia yliopiston kurssikirjoja, joille on suuri kysyntä ennen kurssikoetta ja kirjoja on rajallinen määrä, jolloin tavoitellaan nopeaa kiertoa ja päiväsaikaan kirjaa voidaan lukea kirjaston lukusalissa

yöllä /ˈyøllæ/ (adv)
nattetid
  öiseen aikaan; illan ja aamun välillä

yönkuningatar /ˈyøŋkunˌiŋŋatar/ (n)
nattens drottning
  köyntelevä kaktus , jonka näyttävät ja tuoksuvat kukat kestävät vain yhden yön

yönmusta /ˈyønmusta/ (adj)
nattsvart
  täysin musta, erittäin musta

yöpymispaikka /ˈyøpymˌispaikːa/ (n)
nattkvarter, nattlogi
  paikka missä yleensä tai tilapäisesti vietetään yö

yöpyä /ˈyøpyæ/ (v)
övernatta
  viettää yö jonkun luona, asettua yöksi jonkun luokse

yöpöytä /ˈyøpøytæ/ (n)
nattduksbord, nattbord, nattygsbord
  sängyn viereen sijoitettu pieni pöytä

yösija /ˈyøsɪja/ (n)
husrum
  paikka, jossa viettää yö

yötariffi /ˈyøtarˌiffɪ/ (n)
nattariff
  yöaikaan noudatettava tavallisesta poikkeava hinnasto

yövartija /ˈyøvartˌija/ (n)
nattvakt
  vartija, joka vartioi öisin

yövilkka /ˈyøvɪlkːa/ (n)
knärot
  havuyövilkka, Goodyera repens, eräs kämmekkäkasvi

yövoide /ˈyøvoide/ (n)
nattkräm
  kasvovoide, joka on tarkoitettu yöaikaan käytettäväksi

yövuoro /ˈyøvuoro/ (n)
nattskift
  yöllä tehtävä työrupeama; vuorotyössä yövuoro on yleensä öisin klo. 22-6.

zeniitti /tsˈenɪːtːɪ/ (n)
zenit
  taivaanpallon näennäisesti korkein piste, taivaanlaki

zeoliitti /tsˈeolˌiːtːɪ/ (n)
zeolit#Ruotsi
  mikä tahansa zeoliittien ryhmään kuuluva mineraali

zeppeliini /tsˈepːelˌiːnɪ/ (n)
zeppelinare
  erääntyyppinen jäykkärunkoinen ilmalaiva

zikakuume /tsˈikakˌuːme/ (n)
zikafeber
  zikaviruksen aiheuttama tartuntatauti, jonka oireet ovat useimmiten hyvin lieviä, mutta voivat joissakin tapauksissa komplisoitua vakaviksi ja jopa hengenvaarallisiksi kuten Guillain-Barrén oireyhtymäksi

zipata /tsˈipata/ (v)
zippa
  pakata zip-tiedostoksi

zirkonium /tsˈirkonium/ (n)
zirkonium
  metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zr

Ähtäri /ˈæhtærɪ/ (pn)
Etseri
  sisämaan kaupunki Etelä-Pohjanmaalla Länsi-Suomen läänissä.

Ähtävä /ˈæhtævæ/ (pn)
Esse
  entinen Suomen kunta Pohjanmaan maakunnassa, liitetty Pietarsaaren maalaiskuntaan (myöhemmin Pedersören kunta)

Öölanti /ˈøːlantɪ/ (pn)
Öland
  Itämeressä sijaiteva Ruotsin toiseksi suurin saari.

äes /ˈæes/ (n)
harv
  maanpinnan muokkaamiseen ja rikkaruohojen torjuntaan käytettävä maatalouskone

äetsäläinen /ˈæetsælˌæinen/ (n)
äetsäbo
  Pysyvästi Äetsässä asuva henkilö.

äheltää /ˈæheltæː/ (v)
stöna
  äännellä raskaasti hengittäen jatkuvan ponnistuksen alaisena; ähistä, ähkiä

ähky /ˈæhky/ (n)
kolik
  hevosen vatsaontelon kiputila

ähtäriläinen /ˈæhtærɪlˌæinen/ (n)
etseribo
  Pysyvästi Ähtärissä asuva henkilö.

äidillinen /ˈæidɪllɪnen/ (adj)
moderlig
  äidille ominainen, mielenlaadultaan ja suhtautumiseltaan äidin kaltainen

äidillisyys /ˈæidɪllɪsyːs/ (n)
moderlighet
  äidille ominainen luonteenpiirre tai käyttäytyminen

äidinisä /ˈæidɪnˌisæ/ (n)
morfar
  isoisä äidin puolelta, äidin isä

äidinkieli /ˈæidɪŋkˌielɪ/ (n)
modersmål
  kieli, jonka lapsi omaksuu ensimmäisenä, tavallisesti vanhemmiltaan kotipiirissään ja useimmiten äidiltään

äidinmaito /ˈæidɪnmˌaito/ (n)
modersmjölk
  äidin lapselleen tuottama maito

äidinnimi /ˈæidɪnnˌimɪ/ (n)
matronymikon, metronymikon
  henkilön äidin mukaan annettu sukunimen vastine tai yksi etunimistä

äidinäiti /ˈæidɪnˌæitɪ/ (n)
mormor
  isoäiti äidin puolelta, äidin äiti

äijä /ˈæijæ/ (n)
gubbe
  vanha mies, ukko
  kaveri

äiti /ˈæitɪ/ (n)
mor, moder, mamma
  lapsensa synnyttänyt nainen, biologinen äiti
moder, mor
  lapsen naispuolinen kasvattaja perheessä, usein biologinen äiti, myös äitipuoli tai otto-äiti
moder
  katolinen naispuolinen nunnaluostarin johtaja

äitienpäivä /ˈæitiempˌæivæ/ (n)
mors dag
  äitien kunniaksi toukokuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

äitipuoli /ˈæitɪpˌuolɪ/ (n)
styvmoder
  isän uusi vaimo, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut äiti

äitiys /ˈæitiys/ (n)
moderskap
  äitinä oleminen tai äidiksi tuleminen

äitiysloma /ˈæitiyslˌoma/ (n)
mammaledighet, moderskapsledighet
  äidille työstä myönnettävä loma raskauden loppuvaiheessa ja synnytyksen jälkeen

äkillinen /ˈækɪllɪnen/ (adj)
plötslig, abrupt, akut, bråd, hastig
  sellainen, joka ilmaantuu tai tapahtuu nopeasti ja yleensä yllättäen; yhtäkkinen.

äkkiä /ˈækːɪæ/ (adv)
plötsligt
  nopeasti, usein ennakoimattomasti tai yllättäen

äkäpussi /ˈækæpˌussɪ/ (n)
argbigga
  henkilö, joka kiukuttelee ja tiuskii toisille

älykkyystesti /ˈælykːˌyːstestɪ/ (n)
intelligenstest
  testi, jolla määritetään testattavan ihmisen älykkyyttä

älyllinen /ˈælyllɪnen/ (adj)
intellektuell
  älyyn liittyvä; älyä korostava

älyllisesti /ˈælyllɪsˌestɪ/ (adv)
intelligent
  älyllisellä tavalla

älypuhelin /ˈælypˌuhelɪn/ (n)
smarttelefon, smartmobil
  matkapuhelin, jossa on perinteisten mobiilipuhelintoimintojen lisäksi aikaisemmin käytössä olleita kämmentietokoneita muistuttavia ominaisuuksia, kuten aikaisempaa enemmän laskentatehoa, suuri näyttö ja kosketukseen perustuva käyttöliittymä

ämpäri /ˈæmpærɪ/ (n)
hink, ämbar, spann
  sanko; sylinterin muotoinen, vesitiivis ja yleensä isohko astia, jossa on sanka kantamista varten

änkyttäjä /ˈæŋkytːˌæjæ/ (n)
stammare
  henkilö, joka änkyttää

änkyttää /ˈæŋkytːæː/ (v)
stamma
  puhua toistaen tavuja tai sanan osia tarpeettomasti

äristä /ˈærɪstæ/ (v)
morr
  puhua vihaisella äänensävyllä

ärsyttävä /ˈærsytːˌævæ/ (adj)
irriterande, retfull, retsam, utmanande
  aistien välityksellä provosoiva, reagointia aiheuttava. Negatiivista psyykkistä reagointia psyykkisen tai fyysisen provosoinnin avulla aiheuttava.

ärsyttää /ˈærsytːæː/ (v)
irritera, reta
  aiheuttaa ärtyminen tai tuottaa ärsyke; stimuloida

ässä /ˈæssæ/ (n)
ess, äss
  korttipakan ensimmäinen kortti, ykkönen eli ässä. Ässän arvo määritellään korttipeleissä usein joko suurimmaksi tai pienimmäksi kortiksi, 1 tai 14.
  jossakin tekemisessä erinomainen henkilö

äyri /ˈæyrɪ/ (n)
öre
  alkuaan vanha skandinaavinen painomitta

äyriäinen /ˈæyrɪˌæinen/ (n)
skaldjur, kräftdjur
  (eläintiede) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia (Alajakso ) kiduksilla hengittäviä eläimiä

äyriäiset /ˈæyrɪˌæiset/ (n)
kräftdjur
  (Crustacea) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia, kiduksilla hengittäviä eläimiä

äyskäri /ˈæyskærɪ/ (n)
öskar
  kahvallinen astia, joka on tarkoitettu veneen tyhjentämiseen vedestä

ääliö /ˈæːlɪø/ (n)
blåst
  älylliseltä suorituskyvyltään alikehittynyt henkilö, tomppeli, typerys, idiootti

ääneen /ˈæːneːn/ (adv)
högt
  käyttäen puheääntä

äänekäs /ˈæːnekæs/ (adj)
högljudd
  sellainen, joka aiheuttaa tai josta aiheutuu voimakasta ääntä, tai hälyä, kovaääninen

äänen nopeus /ˈæːnen nˈopeus/ (n)
ljudhastighet
  nopeus, jolla ääni kulkee väliaineessa (ilmassa 343 metriä sekunnissa eli 1 230 km/h (20°C) taajuudesta riippumatta); symboli c; riippuu väliaineen fysikaalisista ominaisuuksista; äänen nopeus ilmassa ei ole vakio

äänestys /ˈæːnestys/ (n)
votering
  äänestämisen toteutus, tapahtuma jossa mitataan eri vaihtoehtojen tai henkilöiden kannatus, ja jossa äänestäjät ilmaisevat kantansa ja eniten kannatusta saanut henkilö tai ehdotus valitaan

äänestyspaikka /ˈæːnestˌyspaikːa/ (n)
röstningslokal
  paikka, jossa voi äänestää

äänestystulos /ˈæːnestˌystulos/ (n)
omröstningsresultat, röstningsresultat
  tulos kun kaikki äänet ovat laskettu yhteen

äänestäjä /ˈæːnestˌæjæ/ (n)
väljare, röstare
  henkilö joka käyttää äänensä äänestyksessä

äänestäjäkunta /ˈæːnestˌæjækˌunta/ (n)
valmanskår, väljarkår, väljarskara röstare
  äänestyksessä jotakin ehdokasta, puoluetta tai näkemystä kannattaneiden henkilöiden joukko

äänestää /ˈæːnestæː/ (v)
rösta omrösta, rösta
  ilmaista kannattavansa jotakuta tai jotakin antamalla äänensä äänestyksessä tai vaalissa
  ratkaista jokin äänestyksellä

äänetön /ˈæːnetøn/ (adj)
ljudlös
  sellainen, josta ei lähde ääntä, täysin hiljainen

ääni /ˈæːnɪ/ (n)
ljud, stämma
  ilman tai muun väliaineen välityksellä kulkeva värähtely, jonka ihminen kuulee
röst
  ihmisääni
  äänestyksessä ilmaistu kanta

äänielin /ˈæːnielɪn/ (n)
röstorgan
  vain selkärankaisilla ja niveljalkaisilla esiintyvä elin, jolla muodostetaan ääniä. Ihmisen äänielin on kurkunpää siellä sijaisevine tärkeine ääntöelimineen.

äänihuuli /ˈæːnɪhˌuːlɪ/ (n)
stämband
  kurkunpäässä molemmin puolin sijaitseva ääntöväylän osa, joka synnyttää ääntä kun niiden välistä kulkeva ilmavirta saa ne värähtelemään

äänikerta /ˈæːnɪkˌerta/ (n)
stämma
  erityisesti uruissa koko äänialan kattava saman sointivärinen pillistö; eräissä muissa soittimissa vastaavia eriäänisiä äänialoja

äänikirja /ˈæːnɪkˌirja/ (n)
ljudbok
  äänimuotoon tallennettu kirjallinen teos

äänikortti /ˈæːnɪkˌortːɪ/ (n)
ljudkort
  tietokoneen laajennuskortti joka on tarkoitettu äänisignaalin tuottamiseen

äänilaji /ˈæːnɪlˌajɪ/ (n)
tonläge
  puheen, keskustelun, poliittisen debatin sävy

äänilevy /ˈæːnɪlˌevy/ (n)
skiva, gramofonplatta, gramofonskiva
  mekaaniseen äänen tallentamiseen käytetty kiekko, jonka pinnalle ääni-informaatio on kaiverrettu yhtenäiselle spiraalin muotoiselle uralle, josta informaatio luetaan levyn pyöriessä neulan poikittaisena liikkeenä

äänioikeus /ˈæːnɪˌoikeus/ (n)
rösträtt
  oikeus antaa äänensä äänestyksessä ja siten vaikuttaa äänestystulokseen

äänittäminen /ˈæːnɪtːˌæmɪnen/ (n)
ljudinspelning
  äänen, äänimuotoisen signaalin, tallentaminen

äänittää /ˈæːnɪtːæː/ (v)
inspela
  taltioida ääntä sähköisesti magneettinauhalle tai digitaaliseen muotoon mikrofonilla tai samantyyppisellä laitteella, joka muuttaa ilman värähtelyn sähköiseksi signaaliksi

äänitys /ˈæːnɪtys/ (n)
ljudinspelning, ljudmontage
  äänittämisen toteutus

äänivalli /ˈæːnɪvˌallɪ/ (n)
ljudvallen
  aerodynaamisesta ilmiöstä, jossa ilmamolekyylit kasautuvat äänen nopeudella liikkuvan kappaleen eteen liikettä jarruttavaksi kartiomaiseksi aaltovyöhykkeeksi, ns. sokkiaalloksi; rikkoutuu, kun kappale liikkuu nopeammin kuin ääni kulkee ilmassa (n. 343 m/s)

äänivyöry /ˈæːnɪvˌyøry/ (n)
röstskred
  huomattavan suuri menestys vaalissa

äänne /ˈæːnne/ (n)
ljud
  puhutun kielen pienin kvalitatiivinen rakenneosa

ääntenlaskenta /ˈæːntenlˌaskenta/ (n)
rösträkning
  tilaisuus tai järjestelmä, jossa lasketaan äänestyksessä tai vaaleissa annetut äänet

ääntenlasku /ˈæːntenlˌasku/ (n)
rösträkning
  tilaisuus, jossa lasketaan äänestyksessä tai vaalissa annetut äänet

ääntäminen /ˈæːntæmɪnen/ (n)
uttal
  ääntämys, yksilön tai kieliyhteisön tapa ääntää jotakin kieltä

ääntöelimet /ˈæːntøˌelɪmet/ (n)
artikulationsorgan
  ihmisääntä synnyttävät ja artikulaatiota toteuttavat elimet

ääntöväylä /ˈæːntøvˌæylæ/ (n)
ansatsrör
  äänihuulista huuliin ulottuva alue, jossa ääni suodattuu eli artikulaatio tapahtuu

ääreishermosto /ˈæːreishˌermosto/ (n)
perifera nervsystemet
  keskushermoston ulkopuolinen osa hermostosta

äärioikeisto /ˈæːrɪˌoikeisto/ (n)
högerextremism, ultrahöger
  radikaalisti totalitarismiin pyrkivä osa poliittisesta oikeistosta

äärisiipi /ˈæːrɪsˌiːpɪ/ (n)
radikal flygel, ytterlighetsflygel
  puolueen vähemmistöryhmä, jonka jyrkät mielipiteet poikkeavat enemmistön mielipiteistä

ääriviiva /ˈæːrɪvˌiːva/ (n)
kontur, kantlinje
  kohteen rajaava viiva, kun sitä katsotaan jostakin suunnasta

ångström /ˈoŋstrøm/ (n)
ångström
  lähinnä kideopissa käytettävä epästandardi mittayksikkö, 0,1 nanometriä

ödeema /ˈødeːma/ (n)
ödem
  nesteen kertyminen kudokseen ja siitä aiheutuva turvotus

öinen /ˈøinen/ (adj)
nattlig
  yöllinen, yöllä tapahtuva

öljy /ˈøljy/ (n)
olja
  orgaaninen neste, joka ei ole vesiliukoinen

öljyinen /ˈøljyinen/ (adj)
fettig, oljig
  Öljyn peitossa oleva.

öljykasvi /ˈøljykˌasvɪ/ (n)
oljeväxt
  kasvi, jota viljellään siitä saatavan öljyn vuoksi

öljylamppu /ˈøljylˌampːu/ (n)
fotogenlampa, petroleumlampa
  jonkin luonnon öljyn tai erityisen valaistustarkoitukseen kehitetyn valoöljyn, valopetrolin, palamiseen ja liekin antamaan valoon perustuva lamppu

öljymaalaus /ˈøljymˌaːlaus/ (n)
oljemålning
  maalaus, joka on maalattu öljyväreillä

öljynporaus /ˈøljymporaus/ (n)
oljeborrning
  maaöljyn poraaminen maan sisästä

öljypuukasvit /ˈøljypˌuːkasvɪt/ (n)
syrenväxter
  (Oleaceae) on Lamiales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Heimoon kuuluu noin 23 sukua, yleensä puita tai pensaita ja aina- tai kesävihantia kasveja. Lajeja esiintyy kaikilla mantereilla.

öljytankkeri /ˈøljytˌaŋkːerɪ/ (n)
råoljetanker
  tankkeri, joka kuljettaa raakaöljyä

öljytynnyri /ˈøljytˌynnyrɪ/ (n)
oljefat
  tynnyri, jota käytetään öljyn kuljettamiseen ja varastoimiseen

öljytä /ˈøljytæ/ (v)
smörja
  peittää öljyllä, tahria öljyllä
inolja, insmörja
  sivellä öljyllä
olja
  voidella öljyllä

öljyvuoto /ˈøljyvˌuoto/ (n)
oljeläcka
  öljyonnettomuus, öljyn ympäristöön pääseminen

örinä /ˈørɪnæ/ (n)
brummande
  Matala ääni tai laulu.

öristä /ˈørɪstæ/ (v)
brumma
  Puhua tai laulaa matalalla, epämääräisellä äänellä

örsted /ˈørsted/ (n)
örsted
  vanhentunut magneettikentän voimakkuuden yksikkö (tunnus Oe)

öykkäri /ˈøykːærɪ/ (n)
skrävlare
  henkilö, joka öykkäröi; riitaa haastava tai häiriötä aiheuttava huonokäytöksinen henkilö

öylätti /ˈøylætːɪ/ (n)
oblat
  ehtoollisella nautittava vehnätaikinasta tehty happamaton ehtoollisleipä

öölantilainen /ˈøːlantɪlˌainen/ (n)
ölänning
  Pysyvästi Öölannissa asuva henkilö.

šaahi /ʃˈaːhɪ/ (n)
schah, shah
  Persiassa ja Iranissa ennen vuotta 1979 käytössä ollut hallitsijan arvonimi

šaali /ʃˈaːlɪ/ (n)
sjal
  hartioilla pidettävä huivi, hartiahuivi

šamaani /ʃˈamaːnɪ/ (n)
schaman
  alkuperäiskulttuureissa henkilö, jonka tehtävänä on toimia parantajana ja henkimaailman asioiden tuntijana; tietäjä, poppamies

šamanismi /ʃˈamanˌismɪ/ (n)
schamanism
  uskonnollinen kulttuuri, jossa šamaanilla on keskeinen osa

šeikki /ʃˈeikːɪ/ (n)
schejk
  arabiankielinen arvonimi, jonka kirjaimellinen merkitys on perheen tai heimon vanhin ja jota käytetään lisäksi mm. opettajien ja uskollisten johtajien arvonimenä

ševát /ʃˈevat/ (n)
shevát
  ševátkuu, ševát-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi tevét- ja adár-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin tammi-helmikuussa

šokki /ʃˈokːɪ/ (n)
chock
  elimistön yhtäkkinen vaikea häiriötila
  järkyttävän yhtäkkisen tapahtuman, ympäristön tai muutoksen aiheuttama voimakas järkytys

’patafysiikka /pˈatafysˌiːkːa/ (n)
patafysik
  1800-luvulla pilailumielessä kehitetty näennäistieteellinen kirjallisuuden ja filosofian haara: nykyaikaisen tieteen parodia, jonka esitetään absurdistisesti olevan metafysiikan metafysiikkaa