suomi-język polski FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2020-02-08
language: fi; pl
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

-metri /mˈetrɪ/ (n)
-mierz
  mittaukseen käytettävä laite

1. Mooseksen kirja /ˈyksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Księga Rodzaju
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

2. Mooseksen kirja /kˈaksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Księga Wyjścia
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

3. Mooseksen kirja /kˈolme mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Księga Kapłańska
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

4. Mooseksen kirja /nˈeljæ mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Księga Liczb
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

5. Mooseksen kirja /vˈiːsi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Księga Powtórzonego Prawa
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aachen /ˈaːkhen/ (pn)
Akwizgran
  kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, aivan Belgian ja Alankomaiden rajan tuntumassa

Aamos /ˈaːmos/ (n)
Księga Amosa, Amos
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aasia /ˈaːsɪa/ (pn)
Azja
  Euroopan ja Tyynen valtameren välissä sijaitseva maanosa, osa Euraasian mannerta

Aatami /ˈaːtamɪ/ (pn)
Adam
  miehen nimi

Abessinia /ˈabessˌinɪa/ (pn)
Abisynia
  Etiopian nimi ennen vuotta 1945

Abhasia /ˈabhasˌia/ (pn)
Abchazja
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Mustanmeren rannalla Kaukasiassa. Abhasian pääkaupunki on Suhumi.

Abidjan /ˈabɪdjan/ (pn)
Abidżan
  Norsunluurannikon suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki

Abu Dhabi /ˈabu dhˈabɪ/ (pn)
Abu Zabi
  suurin Arabiemiirikuntien seitsemästä emiraatista
  emiraattinsa ja maan pääkaupunki

Accra /ˈakːra/ (n)
Akra
  Ghanan pääkaupunki

Addis Abeba /ˈadːɪs ˈabeba/ (pn)
Addis Abeba
  Etiopian pääkaupunki

Aden /ˈaden/ (pn)
Aden
  satamakaupunki Jemenissä Adeninlahden rannalla

Adlergebirge /ˈadlerɡebˌirɡe/ (pn)
Góry Orlickie
  vuorijono Keski-Euroopassa Puolan ja Tšekin rajalla

Adrianmeri /ˈadrɪˌanmerɪ/ (pn)
Morze Adriatyckie
  Apenniinien niemimaan ja Balkanin niemimaan välinen Välimeren lahti

Adygeia /ˈadyɡˌeia/ (pn)
Adygeja
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Luoteis-Kaukasiassa Labajoen varrella, myös Adygea. Adygeian pääkaupunki on Maikop.

Afganistan /ˈafɡanˌistan/ (pn)
Afganistan
  sisämaanvaltio Aasiassa, pitkältä nimeltään Afganistanin islamilainen tasavalta

Afrikan sarvi /ˈafrɪkan sˈarvɪ/ (pn)
Półwysep Somalijski
  alue, johon kuuluvat Afrikan mantereen koillisosat

Afrikka /ˈafrɪkːa/ (pn)
Afryka
  yksi maapallon maanosista ja mantereista

Ahvenanmaa /ˈahvenˌanmaː/ (pn)
Wyspy Alandzkie
  ruotsinkielinen, Suomelle kuuluva itsehallinnollinen saariryhmä Suomen ja Ruotsin välissä Itämerellä, Ahvenanmaan maakunta

Aikakirjat /ˈaikakˌirjat/ (n)
Księga Kronik
  yhteisnimitys kahdelle Vanhan testamentin kirjoista: 1. Aikakirjalle ja 2. Aikakirjalle

Aisopos /ˈaisopos/ (pn)
Ezop
  (kirjallisuus) eläinsaduistaan tunnettu antiikin Kreikan kirjailija

Ajokoirat /ˈajokˌoirat/ (pn)
Psy Gończe
  eräs tähdistö pohjoisella taivaalla Otavan eteläpuolella

Ajomies /ˈajomies/ (pn)
Woźnica
  Linnunradan pohjoisreunassa Perseuksesta itään sijaitseva navanympärystähdistö

Ala-Baijeri /ˈalabˈaijerɪ/ (pn)
Dolna Bawaria
  hallintoalue Saksan Baijerissa

Ala-Itävalta /ˈalaˈitævˌalta/ (pn)
Dolna Austria
  Itävallan osavaltio

Ala-Saksi /ˈalasˈaksɪ/ (pn)
Dolna Saksonia
  eräs Saksan osavaltioista

Alankomaat /ˈalaŋkomaːt/ (pn)
Niderlandy, Holandia
  eurooppalainen valtio Pohjanmeren rannikolla Länsi-Euroopassa, viralliselta nimeltään Alankomaiden kuningaskunta

Albania /ˈalbanˌia/ (pn)
Albania
  Balkanin niemimaalla, Adrianmeren rannalla sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Tirana

Aleksandria /ˈaleksˌandrɪa/ (pn)
Aleksandria
  kaupunki Egyptissä

Aleksanteri /ˈaleksˌanterɪ/ (pn)
Aleksander
  miehen etunimi

Aleutit /ˈaleutɪt/ (pn)
Aleuty
  saariryhmä Alaskassa, Yhdysvalloissa

Alger /ˈalɡer/ (pn)
Algier
  Välimeren rannalla sijaitseva Algerian pääkaupunki

Algeria /ˈalɡerˌia/ (pn)
Algieria
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva tasavalta, jonka pääkaupunki on Alger

Alpit /ˈalpɪt/ (pn)
Alpy
  vuorijono Keski-Euroopassa

Amerikan Samoa /ˈamerɪkan sˈamoa/ (pn)
Samoa Amerykańskie
  Yhdysvaltain territorio Polynesiassa eteläisellä Tyynellämerellä

Amerikan yhdysvallat /ˈamerɪkan ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Stany Zjednoczone Ameryki
  osavaltioista koostuva federaatio Pohjois-Amerikassa; lyhyemmin: Yhdysvallat

Amerikka /ˈamerˌikːa/ (n)
Ameryka
  yksi Maapallon manner sen läntisellä puoliskolla käsittäen Etelä-Amerikan ja Pohjois-Amerikan

Amur /ˈamur/ (pn)
Amur
  Kaukoidässä virtaava joki, joka saa alkunsa Koillis-Kiinan vuorilta ja virtaa Venäjän kaukoidän ja Kiinan Mantšurian rajalla kunnes laskee Ohotanmereen Nikolajevskin kaupungin kohdalla

Andalusia /ˈandalˌusɪa/ (pn)
Andaluzja
  itsehallintoalue eteläisessä Espanjassa

Andorra /ˈandorra/ (pn)
Andora
  pieni tasavaltainen ruhtinaskunta Ranskan ja Espanjan välisellä alueella, Andorran ruhtinaskunta

Angola /ˈaŋŋola/ (pn)
Angola
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Antigua ja Barbuda /ˈantɪɡˌua ja bˈarbuda/ (pn)
Antigua i Barbuda
  kahdesta saaresta, Antiguasta ja Barbudasta, sekä Redonda-luodosta koostuva saarivaltio Karibialla, Länsi-Intian Pienillä Antilleilla

Antwerpen /ˈantverpen/ (pn)
Antwerpia
  kaupunki Pohjois-Belgiassa Flanderissa

Apenniinien niemimaa /ˈapennˌiːnien nˈiemɪmaː/ (pn)
Półwysep Apeniński
  Välimeren pohjoisrannalla Alppien eteläpuolella sijaitseva niemimaa

Apostolien teot /ˈapostolien tˈeot/ (n)
Dzieje Apostolskie
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Arabian niemimaa /ˈarabɪan nˈiemɪmaː/ (pn)
Półwysep Arabski
  suuri niemimaa Lähi-idässä, jolla sijaitsevat seuraavat valtiot: Saudi-Arabia, Jemen, Oman, Arabiemiirikunnat, Qatar ja Bahrain

Arabiemiirikunnat /ˈarabˌiemɪːrɪkˌunnat/ (pn)
Zjednoczone Emiraty Arabskie
  Persianlahdella, Lähi-idässä sijaitseva seitsemästä emiirikunnasta muodostuva valtio, Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (pn)
Aragonia
  itsehallintoalue Koillis-Espanjassa

Argentiina /ˈarɡentˌiːna/ (pn)
Argentyna
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Buenos Aires ja virallinen nimi Argentiinan tasavalta

Aristoteles /ˈarɪstˌoteles/ (pn)
Arystoteles
  kreikkalainen filosofi (384–322 eaa.)

Arkangeli /ˈarkaŋŋˌelɪ/ (pn)
Archangielsk
  kaupunki Pohjois-Venäjällä

Armenia /ˈarmenˌia/ (pn)
Armenia
  tasavalta Kaukasiassa, virallisesti Armenian tasavalta

Aspergerin oireyhtymä /ˈasperɡerɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
zespół Aspergera
  autismin kirjoon kuuluva neurobiologinen keskushermoston kehityshäiriö

Assyria /ˈassyrˌia/ (pn)
Asyria
  assyrialaisten muinainen Tigrisin varrella sijainnut valtakunta, jonka pääkaupunki oli Assur

Asturia /ˈasturˌia/ (pn)
Asturia
  itsehallintoalue pohjoisessa Espanjassa

Ateena /ˈateːna/ (pn)
Ateny
  Kreikan pääkaupunki ja suurin kaupunki

Atlantin valtameri /ˈatlantɪn vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Ocean Atlantycki
  valtameri, joka erottaa Amerikan Afrikasta ja Euroopasta

Aurinko /ˈaurɪŋko/ (pn)
Słońce, słońce
  kahdeksanplaneettaisen aurinkokuntamme, jossa kotiplaneettamme Maa sijaitsee, keskustähti

Aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (pn)
System Słoneczny
  Aurinko ja kahdeksan planeettaa sekä muita pienempiä taivaankappaleita

Australia /ˈaustraːlˌia/ (pn)
Australia
  Maapallon pienin, merien ympäröimä maanosa eteläisellä pallonpuoliskolla

Azerbaidžan /ˈatserbˌaidʒan/ (pn)
Azerbejdżan
  Kaukasiassa, Kaspianmeren rannalla sijaitseva valtio, Azerbaidžanin tasavalta, jonka pääkaupunki on Baku

Azorit /ˈatsorɪt/ (pn)
Azory
  Atlantilla sijaitseva Portugalille kuuluva autonominen saariryhmä

Ašgabat /ˈaʃɡabat/ (pn)
Aszchabad
  Turkmenistanin pääkaupunki

Baden-Württemberg /bˈadenvˈyrtːemberɡ/ (pn)
Badenia-Wirtembergia
  Saksan lounaisosassa sijaitseva osavaltio

Bagdad /bˈaɡdad/ (pn)
Bagdad
  Irakin pääkaupunki

Bahama /bˈahama/ (pn)
Bahamy
  saarivaltio Amerikassa, Atlantin valtameressä

Bahrain /bˈahrain/ (pn)
Bahrajn
  kuningaskunta Lähi-idässä, Persianlahdella

Baijeri /bˈaijerɪ/ (pn)
Bawaria
  Saksan liittotasavallan eteläinen osavaltio, jonka pääkaupunki on München

Baku /bˈaku/ (pn)
Baku
  Kaspianmeren rannalla sijaitseva Azerbaidžanin pääkaupunki

Balkan /bˈalkan/ (pn)
Bałkany
  niemimaa Kaakkois-Euroopassa

Bangkok /bˈaŋkok/ (pn)
Bangkok
  Thaimaan pääkaupunki

Bangladesh /bˈaŋladesh/ (pn)
Bangladesz
  Gangesin ja Brahmaputran suistossa sijaitseva valtio Aasiassa, virallisesti Bangladeshin kansantasavalta

Barbados /bˈarbados/ (pn)
Barbados
  Karibianmerellä, Atlantilla sijaitseva Pieniin Antilleihin kuuluva saarivaltio

Barcelona /bˈarselˌona/ (pn)
Barcelona
  kaupunki Kataloniassa, koillisessa Espanjassa, Katalonian pääkaupunki

Belgia /bˈelɡɪa/ (pn)
Belgia
  eurooppalainen liittovaltio Pohjanmeren rannikolla, Belgian kuningaskunta, jonka pääkaupunki on Bryssel

Belgian Kongo /bˈelɡɪaŋ kˈoŋŋo/ (pn)
Kongo Belgijskie
  Kongon demokraattisesta tasavallasta käytetty nimi ajalta, jolloin se oli Belgian siirtomaana

Belgian kuningaskunta /bˈelɡɪaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Królestwo Belgii
  Belgian virallinen nimi.

Belgrad /bˈelɡrad/ (pn)
Belgrad
  Serbian pääkaupunki

Belize /bˈelɪtse/ (pn)
Belize
  Kansainyhteisön jäsenvaltio Keski-Amerikassa

Belutšistan /bˈelutʃˌistan/ (pn)
Beludżystan
  Iranin ylängön kaakkoisosan käsittävä belutšien asuttama alue, johon kuuluu alueita Lounais-Pakistanissa, Kaakkois-Iranissa ja Lounais-Afganistanissa

Benin /bˈenɪn/ (pn)
Benin
  tasavalta Afrikassa, Beninin tasavalta

Bereniken hiukset /bˈerenɪken hˈiukset/ (pn)
Warkocz Bereniki
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla Ison Karhun lähellä

Berliini /bˈerlɪːnɪ/ (pn)
Berlin
  Saksan pääkaupunki

Bern /bˈern/ (pn)
Berno
  Sveitsin pääkaupunki

Betlehem /bˈetlehem/ (pn)
Betlejem
  Länsirannalla sijaitseva kaupunki, joka Raamatun mukaan on Israelin kuninkaan Daavidin syntymä- ja kotikaupunki ja Jeesuksen syntymäpaikka

Bhutan /bhˈutan/ (pn)
Bhutan
  pieni sisämaavaltio Himalajalla Intian ja Kiinan välissä, Bhutanin kuningaskunta

Biškek /bˈiʃkek/ (pn)
Biszkek
  Kirgisian pääkaupunki, vuosina 1926–1991 nimellä Frunze tunnettu

Bodenjärvi /bˈodenjˌærvɪ/ (pn)
Jezioro Bodeńskie
  Keski-Euroopan kolmanneksi suurin järvi Saksan, Sveitsin ja Itävallan rajalla

Bolivia /bˈolɪvˌia/ (pn)
Boliwia
  tasavalta Etelä-Amerikassa, pitkältä nimeltään Bolivian monikansainen valtio

Borneo /bˈorneo/ (pn)
Borneo
  Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa sijaitseva maailman kolmanneksi suurin saari. Borneon eteläosat (Kalimantan) kuuluvat Indonesialle, pohjoisosat Bruneille ja Malesialle.

Bosnia ja Hertsegovina /bˈosnɪa ja hˈertseɡˌovɪna/ (pn)
Bośnia i Hercegowina
  Bosnia-Hertsegovina, Balkanilla, Euroopassa sijaitseva valtio.

Botswana /bˈotsvana/ (pn)
Botswana
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio, jonka naapurit ovat Namibia lännessä, Sambia pohjoisessa, Zimbabwe idässä ja Etelä-Afrikka etelässä

Brasilia /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brazylia
  valtio Etelä-Amerikassa, Brasilian liittotasavalta

Brasília /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brasília
  Brasilia, Brasilian liittovaltion pääkaupunki

Bretagne /brˈetaɡne/ (pn)
Bretania
  Luoteis-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rennes

Britannia /brˈitannˌia/ (pn)
Brytania
  Yhdistyneestä kuningaskunnasta käytetty lyhyt nimitys

Britteinsaaret /brˈitːeinsˌaːret/ (pn)
Wyspy Brytyjskie
  Atlantin valtameren ja Pohjanmeren välinen saariryhmä luoteisessa Euroopassa

Brittiläinen Kolumbia /brˈitːɪlˌæineŋ kˈolumbˌia/ (pn)
Kolumbia Brytyjska
  provinssi Kanadan länsirannikolla

Brittiläiset Neitsytsaaret /brˈitːɪlˌæiset nˈeitsytsˌaːret/ (pn)
Brytyjskie Wyspy Dziewicze
  50 saaren ja luodon ryhmä Karibianmeren koillisosassa, Puerto Ricon itäpuolella

Brunei /brˈunei/ (pn)
Brunei
  sulttaanikunta, joka sijaitsee Borneon saarella Kaakkois-Aasiassa.

Bryssel /brˈyssel/ (pn)
Bruksela
  Belgian pääkaupunki ja Euroopan unionin tosiasiallinen pääkaupunki

Bukarest /bˈukarest/ (pn)
Bukareszt
  Romanian pääkaupunki

Bulgaria /bˈulɡarˌia/ (pn)
Bułgaria
  tasavalta Balkanilla, Euroopassa, Bulgarian tasavalta

Bulgarian tasavalta /bˈulɡarɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Bułgarii
  Bulgarian valtion virallinen nimi.

Burgundi /bˈurɡundɪ/ (pn)
Burgundia
  Keski-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Dijon; nykyisin osa Burgundi-Franche-Comtéa

Burjatia /bˈurjatˌia/ (pn)
Buriacja
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Siperiassa Baikaljärven rannalla. Burjatian pääkaupunki on Ulan-Ude.

Burundi /bˈurundɪ/ (pn)
Burundi
  tasavalta Afrikassa, Burundin tasavalta

Bysantin valtakunta /bˈysantɪn vˈaltakˌunta/ (pn)
Cesarstwo bizantyjskie
  Rooman valtakunnasta jäljelle jäänyt itäinen osa, Itä-Rooma, jonka pääkaupunki oli Konstantinopoli

Byzantion /bˈytsantɪon/ (pn)
Bizancjum
  muinainen kaupunki, jonka paikalle perustettiin Konstantinopoli 300-luvulla jaa. Itä-Rooman pääkaupungiksi

Böömi /bˈøːmɪ/ (pn)
Czechy
  nykyään Tšekissä sijaitseva historiallinen alue Keski-Euroopassa

Caymansaaret /kˈaymˌansaːret/ (pn)
Kajmany
  kolmen korallisaaren muodostama Britannian merentakainen alue Karibianmerellä [[Kuuba]n eteläpuolella

Chile /khˈile/ (pn)
Chile
  tasavalta Etelä-Amerikassa, Chilen tasavalta

Cookinsaaret /kˈoːkɪnsˌaːret/ (pn)
Wyspy Cooka
  eräs Uudelle-Seelannille kuuluva saariryhmä Tyynellä valtamerellä

Costa Rica /kˈosta rˈika/ (pn)
Kostaryka
  tasavalta Keski-Amerikassa, virallisesti Costa Rican tasavalta

Dalmatia /dˈalmatˌia/ (pn)
Dalmacja
  alue Kroatiassa, Adrianmeren itärannikolla

Damaskos /dˈamaskos/ (pn)
Damaszek
  Syyrian pääkaupunki

Dardanellit /dˈardanˌellɪt/ (pn)
Dardanele
  Marmaranmeren ja Aigeianmeren välinen salmi luoteisessa Turkissa

Delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (pn)
Delfin
  Kotkan ja Pegasuksen välissä pohjoisella taivaalla sijaitseva pieni tähdistö

Djibouti /djˈiboutɪ/ (pn)
Dżibuti
  Itä-Afrikassa Aadeninlahden rannalla Eritrean ja Somalian välissä sijaitseva valtio, entinen Ranskan Somalimaa

Dominica /dˈomɪnˌika/ (pn)
Dominika
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, Dominican liittovaltio.

Dominikaaninen tasavalta /dˈomɪnɪkˌaːnɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Dominikana
  tasavalta Karibialla, Väli-Amerikassa

Downin oireyhtymä /dˈovnɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
zespół Downa
  trisomia 21 -kromosomihäiriö

Dresden /drˈesden/ (pn)
Drezno
  itäisessä Saksassa sijaitseva kaupunki, Saksin pääkaupunki

Dušanbe /dˈuʃanbe/ (pn)
Duszanbe
  Tadžikistanin pääkaupunki, vuoteen 1961 Stalinabad

Ecuador /ˈekuador/ (pn)
Ekwador
  tasavalta Etelä-Amerikan Tyynenmeren rannikolla ekvaattorin molemmin puolin, virallisesti Ecuadorin tasavalta.

Edinburgh /ˈedɪnburɡh/ (pn)
Edynburg
  Skotlannin itärannikolla sijaitseva vanha kaupunki, Skotlannin pääkaupunki

Edom /ˈedom/ (pn)
Edom
  muinainen valtio Palestiinassa, Moabin ja Juudan naapurissa

Edwardsin oireyhtymä /ˈedvardsɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
zespół Edwardsa
  eräs kromosomiperäinen henkistä ja fyysistä kehitysvammaisuutta aiheuttava lääketieteellinen tila

Efesolaiskirje /ˈefesolˌaiskɪrje/ (n)
List do Efezjan
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Efesos /ˈefesos/ (pn)
Efez
  kaupunki nykyisessä Turkissa

Egypti /ˈeɡyptɪ/ (pn)
Egipt
  tasavalta Afrikan koillisosassa, Egyptin arabitasavalta

El Salvador /ˈel sˈalvador/ (pn)
Salwador
  tasavalta Keski-Amerikassa

Englannin kanaali /ˈeŋlannɪŋ kˈanaːlɪ/ (pn)
Kanał La Manche
  Atlantin valtamereltä Pohjanmerelle johtava vesiyhteys, joka erottaa Ison-Britannian saaren Pohjois-Ranskasta

Englanti /ˈeŋlantɪ/ (pn)
Anglia
  Ison-Britannian saaren eteläosan kattava maa; kuningaskunta, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan

Eritrea /ˈerɪtrˌea/ (pn)
Erytrea
  Punaisenmeren rannalla Koillis-Afrikassa, Afrikan sarvessa sijaitseva valtio

Espanja /ˈespanja/ (pn)
Hiszpania
  kuningaskunta eteläisessä Euroopassa

Esra /ˈesra/ (pn)
Księga Ezdrasza, Ezdrasz
  edellisessä keskeinen henkilö: eräs juutalainen kirjanoppinut ja pappi

Etelä-Aasia /ˈetelæˈaːsɪa/ (pn)
Azja Południowa
  Aasian eteläinen osa

Etelä-Afrikka /ˈetelæˈafrɪkːa/ (pn)
Republika Południowej Afryki, Południowa Afryka
  Afrikan mantereen eteläosassa sijaitseva valtio, Etelä-Afrikan tasavalta

Etelä-Amerikka /ˈetelæˈamerˌikːa/ (pn)
Ameryka Południowa
  eteläosa Amerikan mantereesta, yksi maanosista

Etelä-Australia /ˈetelæˈaustraːlˌia/ (pn)
Australia Południowa
  yksi Australian osavaltioista

Etelä-Carolina /ˈetelækˈarolˌina/ (pn)
Karolina Południowa
  Yhdysvaltain osavaltio maan itäosassa

Etelä-Dakota /ˈetelædˈakota/ (pn)
Dakota Południowa
  Yhdysvaltain osavaltio

Etelä-Eurooppa /ˈetelæˈeuroːpːa/ (pn)
Europa Południowa
  Pyreneitten, Apenniinien ja Balkanin niemimaiden ja niihin kuuluvien saarten muodostama alue, Euroopan eteläisin osa

Etelä-Korea /ˈetelækˈorea/ (pn)
Korea Południowa
  Aasiassa, Korean niemimaalla sijaitseva valtio, jonka virallinen nimi on Korean tasavalta.

Etelä-Ossetia /ˈetelæˈossetˌia/ (pn)
Osetia Południowa
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Kaukasiassa. Etelä-Ossetian pääkaupunki on Tshinval.

Etelä-Sudan /ˈetelæsˈudan/ (pn)
Sudan Południowy
  Sudanista vuonna 2011 itsenäistynyt valtio Afrikassa

Etiopia /ˈetɪˌopɪa/ (pn)
Etiopia
  liittovaltio itäisessä Afrikassa, Etiopian demokraattinen liittovaltio

Euraasia /ˈeuraːsˌia/ (pn)
Eurazja
  Maapallon suurin manner, jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyyni valtameri; siihen kuuluvat Euroopan, Lähi-idän ja Aasian maanosat

Euroopan unioni /ˈeuroːpan ˈunɪˌonɪ/ (pn)
Unia Europejska
  suuren osan Eurooppaa käsittävä valtioiden yhteenliittymä, johon myös Suomi kuuluu

Eurooppa /ˈeuroːpːa/ (pn)
Europa
  yksi maapallon maanosista

Falklandinsaaret /fˈalklandˌinsaːret/ (pn)
Falklandy
  Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saaristo Etelä-Amerikassa

Fidži /fˈidʒɪ/ (pn)
Fidżi
  Oseaniassa sijaitseva saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Fidžin tasavalta

Filemon /fˈilemon/ (n)
List do Filemona, Filemon
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Filippiinit /fˈilɪpːˌiːnɪt/ (pn)
Filipiny
  tasavalta, jonka alue muodostuu Tyynellä valtamerellä Etelä-Kiinan meren itäpuolella olevasta Filippiinien saaristosta, Filippiinien tasavalta.

Filippiläiskirje /fˈilɪpːɪlˌæiskɪrje/ (n)
List do Filipian
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Firenze /fˈirentse/ (pn)
Florencja
  maakunta Toscanassa Keski-Italiassa

Flanderi /flˈanderɪ/ (pn)
Flandria
  historiallinen alue Pohjanmeren rannalla nykyisen Belgian, Ranskan ja Alankomaiden alueella

Florida /flˈorɪda/ (pn)
Floryda
  Yhdysvaltain kaakkoisosan niemimaalla sijaitseva osavaltio, jonka pääkaupunki on Tallahassee ja suurin kaupunki Jacksonville

Friisinmaa /frˈiːsɪnmaː/ (pn)
Fryzja
  yksi Alankomaiden provinsseista. Friisinmaan pääkaupunki on Leeuwarden.

Färsaaret /fˈærsaːret/ (pn)
Wyspy Owcze
  Tanskaan kuuluva saariryhmä Atlantin valtameressä. Färsaarten pääkaupunki on Tórshavn.

Gabon /ɡˈabon/ (pn)
Gabon
  Afrikassa sijaitseva valtio

Galatalaiskirje /ɡˈalatalˌaiskɪrje/ (n)
List do Galatów
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Galatia /ɡˈalatˌia/ (pn)
Galacja
  nimitys muinaiselle alueelle Anatoliassa

Galilea /ɡˈalɪlˌea/ (pn)
Galilea
  nykyisessä Israelissa sijaitseva ylänköalue

Galitsia /ɡˈalɪtsˌia/ (pn)
Galicja
  alue nykyisessä Puolassa ja Ukrainassa

Gallia /ɡˈallɪa/ (pn)
Galia
  gallialaisten, kelttien muinaisen pääheimon, kotimaa

Gambia /ɡˈambɪa/ (pn)
Gambia
  tasavalta Afrikassa, Gambian tasavalta

Gazan kaista /ɡˈatsaŋ kˈaista/ (pn)
Strefa Gazy
  Välimeren rannikolla sijaitseva, Israelin ympäröimä ja Egyptiin rajoittuva palestiinalaishallinnon alue, jonka merkittävin kaupunki on Gaza

Gdańsk /ɡdˈansk/ (pn)
Gdańsk
  satamakaupunki Pohjois-Puolassa

Geneve /ɡˈeneve/ (pn)
Genewa
  kaupunki Sveitsissä

Genova /ɡˈenova/ (pn)
Genua
  Italian Ligurian hallinnollisen alueen pääkaupunki

Georgia /ɡˈeorɡˌia/ (pn)
Gruzja
  valtio Etelä-Kaukasiassa, entiseltä nimeltään Gruusia; pääkaupunki Tbilisi
  Yhdysvaltojen osavaltio

Ghana /ɡhˈana/ (pn)
Ghana
  tasavalta Afrikassa, Ghanan tasavalta

Golfvirta /ɡˈolfvɪrta/ (n)
Prąd Zatokowy
  suuri lämmin merivirta, joka kulkee Meksikonlahdelta kohti Eurooppaa

Golgin laite /ɡˈolɡɪn lˈaite/ (n)
aparat Golgiego
  eläinsolun soluelin, joka muokkaa, lajittelee ja pakkaa proteiineja

Gotlanti /ɡˈotlantɪ/ (pn)
Gotlandia
  Ruotsille kuuluva suuri saari Itämerellä, Ruotsin kaakkoispuolella

Granada /ɡrˈanada/ (pn)
Grenada
  Andalusiassa, Etelä-Espanjassa sijaitseva kaupunki

Grenada /ɡrˈenada/ (pn)
Grenada
  Karibianmerellä, Länsi-Intian eteläosassa sijaitseva valtio, Grenadan kuningaskunta

Gruusian sosialistinen neuvostotasavalta /ɡrˈuːsɪan sˈosɪalˌistɪnen nˈeuvostˌotasavˌalta/ (pn)
Gruzińska Socjalistyczna Republika Radziecka
  sosialistinen neuvostotasavalta, joka oli olemassa itsenäisenä 1921–1922 ja yhtenä Neuvostoliiton tasavalloista 1922-1991

Grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (pn)
Grenlandia
  Pohjois-Amerikan koillispuolella sijaitseva, Tanskan kuningaskuntaan kuuluva, pääasiassa jään peittämä maailman suurin saari, jonka pääkaupunki on Nuuk

Guam /ɡˈuam/ (pn)
Guam
  Yhdysvalloille kuuluva saari Tyynellämerellä

Guatemala /ɡˈuatˌemala/ (pn)
Gwatemala
  Keski-Amerikassa Tyynenmeren rannikolla sijaitseva valtio, jonka rajanaapureita ovat Meksiko, Belize, Honduras ja El Salvador

Guinea /ɡwˈinea/ (pn)
Gwinea
  Länsi-Afrikassa sijaitseva valtio, pitkältä nimeltään Guinean tasavalta, jonka rajanaapureita ovat Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Mali, Senegal ja Guinea-Bissau.

Guinea-Bissau /ɡwˈineabˈissau/ (pn)
Gwinea Bissau
  tasavalta Länsi-Afrikassa Atlantin valtameren rannalla.

Guyana /ɡˈuyˌana/ (pn)
Gujana
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio

Haag /hˈaːɡ/ (pn)
Haga
  kaupunki Alankomaissa, maan hallinnollinen, muttei virallinen pääkaupunki, myös useiden kansainvälisten järjestöjen sijaintipaikka

Habakukin kirja /hˈabakukɪŋ kˈirja/ (n)
Księga Habakuka
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haggain kirja /hˈaɡːaiŋ kˈirja/ (n)
Księga Aggeusza
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haiti /hˈaitɪ/ (pn)
Haiti
  tasavalta Hispaniolan saarella Karibialla, Dominikaanisen tasavallan rajanaapuri

Hakassia /hˈakassˌia/ (pn)
Chakasja
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Etelä-Siperiassa. Hakassian pääkaupunki on Abakan.

Hampuri /hˈampurɪ/ (pn)
Hamburg
  kaupunki Saksassa

Hannover /hˈannover/ (pn)
Hanower
  saksalainen suurkaupunki, Ala-Saksin pääkaupunki

Hansenin tauti /hˈansenɪn tˈautɪ/ (n)
choroba Hansena
  lepra, spitaali

Harkova /hˈarkova/ (pn)
Charków
  kaupunki Ukrainassa

Harppi /hˈarpːɪ/ (pn)
Cyrkiel
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Havaiji /hˈavaijɪ/ (pn)
Hawaje
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saariryhmä ja Yhdysvaltain osavaltio

Havanna /hˈavanna/ (pn)
Hawana
  Kuuban pääkaupunki

Helsinki /hˈelsɪŋkɪ/ (pn)
Helsinki
  Suomenlahden rannalla, Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva Suomen pääkaupunki

Heprealaiskirje /hˈeprealˌaiskɪrje/ (pn)
List do Hebrajczyków
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Herra /hˈerra/ (pn)
Pan
  kristinuskon ja juutalaisuuden jumalan kunnioittava nimitys

Hesekiel /hˈesekiel/ (pn)
Ezechiel, Księga Ezechiela
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hessen /hˈessen/ (pn)
Hesja
  Saksan liittotasavallan osavaltio maan keskiosassa. Sen pääkaupunki on Wiesbaden ja suurin kaupunki Frankfurt.

Higgsin bosoni /hˈiɡːsɪn bˈosonɪ/ (n)
bozon Higgs'a
  alkeishiukkanen, jonka spin on 0 ja joka antaa massan muille hiukkasille

Hollanti /hˈollantɪ/ (pn)
Holandia
  Alankomaat, valtio Euroopassa

Hongkong /hˈoŋkoŋ/ (pn)
Hongkong
  Kiinan rannikolla sijaitseva erityishallintoalue

Hoosea /hˈoːsea/ (n)
Ozeasz
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hortonin tauti /hˈortonɪn tˈautɪ/ (n)
choroba Hortona, olbrzymiokomórkowe zapalenie tętnic
  jättisoluarteriitti: lähinnä ohimovaltimon verisuoniin kohdistuva tulehduksellinen sairaus

Huippuvuoret /hwˈipːuvˌuoret/ (pn)
Svalbard
  Norjalle kuuluva saaristo Euroopan pohjoisosassa

Härkä /hˈærkæ/ (pn)
Byk
  (astrologia) yksi kahdestatoista horoskooppimerkistä.

Ibiza /ˈibɪtsa/ (pn)
Ibiza
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Indonesia /ˈindonˌesɪa/ (pn)
Indonezja
  lukuisasta joukosta saaria koostuva valtio Kaakkois-Aasiassa, Indonesian tasavalta

Intia /ˈintɪa/ (pn)
Indie
  suuri liittovaltio Aasian eteläosassa

Intian valtameri /ˈintɪan vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Ocean Indyjski
  Aasian, Antarktiksen ja Australian välillä oleva maailman kolmanneksi suurin merialue

Iran /ˈiran/ (pn)
Iran
  valtio Lähi-idässä Kaspianmeren ja Persianlahden välissä, aiemmin Persia

Irbensalmi /ˈirbensˌalmɪ/ (pn)
Cieśnina Irbe
  Kuurinkurkku, Viron Saarenmaan ja Latvian Kuurinmaan välinen salmi Itämeressä

Irkutsk /ˈirkutsk/ (pn)
Irkuck
  kaupunki Etelä-Siperiassa Venäjällä Baikaljärveen laskevan Angaran rannalla

Irlannin tasavalta /ˈirlannɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Irlandii
  Irlannista joissain yhteyksissä käytetty nimi, jolla ei ole virallista asemaa

Irlanti /ˈirlantɪ/ (pn)
Irlandia
  Britteinsaariin kuuluva saari Atlantin valtameressä ja saarella sijaitseva saarivaltio Länsi-Euroopassa

Islanti /ˈislantɪ/ (pn)
Islandia
  saarivaltio Atlantin valtameren keskivaiheilla, Pohjois-Euroopassa, Islannin tasavalta

Iso karhu /ˈiso kˈarhu/ (pn)
Wielka Niedźwiedzica
  tähdistö lähellä pohjoista taivaannapaa

Iso-Britannia /ˈisobrˈitannˌia/ (pn)
Wielka Brytania
  Britteinsaarten suurin saari Atlantin valtameressä Euroopan mantereesta luoteeseen

Israel /ˈisrael/ (pn)
Izrael
  Lähi-idässä Välimeren kaakkoisrannalla sijaitseva, Palestiinan alueelle perustettu valtio

Istanbul /ˈistanbul/ (pn)
Stambuł
  Turkin suurin kaupunki, kansainvälinen keskus, joka sijaitsee Bosporinsalmen molemmin puolin, Euroopan ja Aasian rajalla

Italia /ˈitalˌia/ (pn)
Włochy, Italia
  valtio Etelä-Euroopassa, viralliselta nimeltään Italian tasavalta

Italian tasavalta /ˈitalɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Włoska
  Italian valtion virallinen nimi

Itä-Aasia /ˈitæˈaːsɪa/ (pn)
Azja Wschodnia
  maantieteellinen alue Aasiassa

Itä-Eurooppa /ˈitæˈeuroːpːa/ (pn)
Europa Wschodnia
  Euroopan itäinen osa, Puola, Tšekki ja niistä itään olevat maat sekä Balkan Kreikkaa lukuun ottamatta

Itä-Saksa /ˈitæsˈaksa/ (pn)
Niemcy Wschodnie
  epävirallinen nimitys Saksan demokraattisesta tasavallasta

Itä-Timor /ˈitætˈimor/ (pn)
Timor Wschodni
  valtio Kaakkois-Aasiassa Malaijien saaristossa Timorin saaren itäosassa

Itämeri /ˈitæmˌerɪ/ (pn)
Morze Bałtyckie, Bałtyk
  Atlantin valtameren lahti, siihen kuuluva välimeri

Itävalta /ˈitævˌalta/ (pn)
Austria, Rakusy
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio.

Jaakko /jˈaːkːo/ (pn)
Jakub
  Jaakon nimipäivä: 25.7.

Jaava /jˈaːva/ (pn)
Jawa
  saari Indonesiassa

Jakarta /jˈakarta/ (pn)
Dżakarta
  Indonesian pääkaupunki

Jamaika /jˈamaika/ (pn)
Jamajka
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, isoihin Antilleihin kuuluva Karibian neljänneksi suurin saari.

Japani /jˈapanɪ/ (pn)
Japonia
  Itä-Aasiassa sijaitseva perustuslaillinen keisarikunta ja saarivaltio

Jaroslavl /jˈaroslavl/ (pn)
Jarosław
  kaupunki Venäjällä

Jeesus /jˈeːsus/ (pn)
Jezus
  kristinuskossa Jumalan poika ja vapahtaja, usein tarkennuksella Nasaretilainen tai Kristus

Jehovan todistaja /jˈehovan tˈodɪstˌaja/ (n)
świadek Jehowy
  erään kristillisperäisen uskonnollisen liikkeen, Jehovan todistajien, jäsen

Jekaterinburg /jˈekaterˌinburɡ/ (pn)
Jekaterynburg
  kaupunki Venäjällä

Jemen /jˈemen/ (pn)
Jemen
  Lähi-idässä Arabian niemimaan etelärannikolla sijaitseva valtio

Jenisei /jˈenɪsei/ (pn)
Jenisej
  yksi maailman pisimmistä joista, joka saa alkunsa Mongolian ja Venäjän rajalta ja laskee Pohjoiseen jäämereen

Jerevan /jˈerevan/ (pn)
Erywań
  Armenian pääkaupunki

Jersey /jˈersey/ (pn)
Jersey
  saari Englannin kanaalissa, yksi Kanaalisaarista

Jerusalem /jˈerusalem/ (pn)
Jerozolima
  kaupunki Israelissa

Jesaja /jˈesaja/ (pn)
Księga Izajasza, Izajasz
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Job /jˈob/ (pn)
Księga Hioba, Hiob, Job
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Johanneksen ilmestys /jˈohannˌeksen ˈilmestys/ (pn)
Apokalipsa Świętego Jana
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Johannes Kastaja /jˈohannes kˈastaja/ (pn)
Jan Chrzciciel
  (historia, uskonto) Uuden testamentin henkilö

Joonianmeri /jˈoːnɪˌanmerɪ/ (pn)
Morze Jońskie
  lännessä Sisiliaan, idässä Albaniaan ja Kreikkaan rajoittuva Välimeren osa

Jordania /jˈordanˌia/ (pn)
Jordania
  valtio Lähi-idässä Jordanjoen itärannalla.

Jordanjoki /jˈordanjˌokɪ/ (pn)
Jordan
  Jordanin virta, Israelin miehittämän Länsirannan ja Jordanian rajalla virtaava joki

Joulusaari /jˈoulusˌaːrɪ/ (pn)
Wyspa Bożego Narodzenia
  Australian hallinnossa oleva territorio Intian valtameressä.

Jousimies /jˈousɪmies/ (pn)
Strzelec
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  horoskooppimerkki

Joutsen /jˈoutsen/ (pn)
Łabędź
  Lyyrasta itään ja Pegasuksesta länteen sijaiseva navanympärystähdistö

Jugoslavia /jˈuɡoslˌavɪa/ (pn)
Jugosławia
  entinen valtio Balkanilla Adrianmeren rannalla, vuosina 1918–1944 Jugoslavian kuningaskunta; toisen maailmansodan jälkeen sosialistinen valtio, joka tunnettiin nimellä Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta

Juhana /jˈuhana/ (pn)
Jan#Puola
  eräiden ulkomaisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Jumala /jˈumala/ (pn)
Bóg
  kristinuskon, juutalaisuuden tai islamin jumalakäsitteen Jumala

Jupiter /jˈupɪter/ (pn)
Jowisz
  aurinkokuntamme suurin kiertotähti, viides planeetta Auringosta
  (mytologia) roomalaisten pääjumala ”Juppiter”

Juudea /jˈuːdea/ (pn)
Juda
  Juudan alue roomalaisvallan alla

Kaakkois-Aasia /kˈaːkːoisˈaːsɪa/ (pn)
Azja Południowo-Wschodnia
  Aasian mantereesta Taka-Intian niemimaa ja sen eteläpuoliset merialueet valtioineen Australiaan asti

Kaarle /kˈaːrle/ (pn)
Karol
  eräiden historiallisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Kairo /kˈairo/ (pn)
Kair
  Egyptin pääkaupunki

Kaksoset /kˈaksoset/ (pn)
Bliźnięta
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Kalifornia /kˈalɪfˌornɪa/ (pn)
Kalifornia
  Yhdysvaltojen väkirikkain osavaltio Yhdysvaltain länsirannikolla Tyynenmeren rannalla

Kalliovuoret /kˈallɪovˌuoret/ (pn)
Góry Skaliste
  laaja vuoristo Pohjois-Amerikan länsiosassa

Kambodža /kˈambodʒa/ (pn)
Kambodża
  eräs valtio Aasiassa

Kamerun /kˈamerun/ (pn)
Kamerun
  valtio Afrikassa

Kanada /kˈanada/ (pn)
Kanada
  Brittiläisen kansanyhteisön itsenäinen jäsenvaltio Pohjois-Amerikassa

Kanariansaaret /kˈanarɪˌansaːret/ (pn)
Wyspy Kanaryjskie
  Espanjalle kuuluva saariryhmä Afrikan länsirannikolla. Saariryhmän saaria ovat La Palma, El Hierro, Gomera, Teneriffa, Gran Canaria, Fuerteventura ja Lanzarote.

Kap Verde /kˈap vˈerde/ (pn)
Republika Zielonego Przylądka
  Kap Verden tasavalta, saarivaltio Afrikassa Atlantin rannikolla.

Kapkaupunki /kˈapkaupˌuŋkɪ/ (pn)
Kapsztad
  kaupunki Etelä-Afrikassa

Karibia /kˈarɪbˌia/ (pn)
Karaiby
  Karibianmeri

Karibianmeri /kˈarɪbɪˌanmerɪ/ (pn)
Morze Karaibskie
  Meksikonlahden eteläpuolella oleva Etelä-Amerikan, Keski-Amerikan ja Antillien rajaama alue Atlantista

Karjala /kˈarjala/ (pn)
Karelia
  Fennoskandian itäosassa sijaitseva kulttuuris-maantieteellinen alue

Karjalankannas /kˈarjalˌaŋkannas/ (pn)
Przesmyk Karelski
  Laatokan ja Suomenlahden välinen maa-alue.

Karthago /kˈarthaɡo/ (pn)
Kartagina
  historiallinen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisessä Tunisiassa

Kaspianmeri /kˈaspɪˌanmerɪ/ (pn)
Morze Kaspijskie
  maailman suurimmaksi järveksi nimitetty allas Kaakkois-Euroopan ja Länsi-Aasian välillä

Kastilia /kˈastɪlˌia/ (pn)
Kastylia
  Pyreneiden niemimaan keskiosat käsittänyt muinainen Espanjan kuningaskunta

Katalonia /kˈatalˌonɪa/ (pn)
Katalonia
  itsehallintoalue Espanjassa

Katariina /kˈatarˌiːna/ (pn)
Katarzyna
  eräs naisen etunimi

Kaukasus /kˈaukasus/ (pn)
Kaukaz
  vuoristo Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukoitä /kˈaukoitæ/ (pn)
Daleki Wschód
  Itä-Aasiasta (Korea, Japani, Kiina, ja itäinen Venäjä) ja Kaakkois-Aasiasta käytetty yhteisnimitys

Kauriin kääntöpiiri /kˈaurɪːŋ kˈæːntøpˌiːrɪ/ (pn)
Zwrotnik Koziorożca
  leveyspiiri noin 23 astetta eteläistä leveyttä, sijaitsee Maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta (eteläisellä pallonpuoliskolla); toinen maapallon kahdesta kääntöpiiristä

Kauris /kˈaurɪs/ (pn)
Koziorożec
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Kazakstan /kˈatsakstan/ (pn)
Kazachstan
  Keski-Aasiassa sijaitseva sisämaavaltio

Kazan /kˈatsan/ (pn)
Kazań
  Tatarstanin tasavallan pääkaupunki, yksi koko Venäjän federaation suurimmista kaupungeista

Kenia /kˈenɪa/ (pn)
Kenia
  tasavalta itäisessä Afrikassa.

Keski-Afrikan tasavalta /kˈeskɪˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Środkowoafrykańska
  eräs valtio Afrikassa

Keski-Amerikka /kˈeskɪˈamerˌikːa/ (pn)
Ameryka Środkowa
  keskiosa Amerikasta, Pohjois-Amerikkaa ja Etelä-Amerikkaa yhdistävä mannerkannas

Keski-Eurooppa /kˈeskɪˈeuroːpːa/ (pn)
Europa Środkowa
  Euroopan keskiosien yhteinen nimitys

Kienböckin tauti /kˈienbøkkɪn tˈautɪ/ (n)
choroba Kienböcka
  verenkierron häiriintymisestä johtuva puolikuuluun kuolio

Kiina /kˈiːna/ (pn)
Chiny
  Itä-Aasiassa, Kiinanmeren rannikolla sijaitseva valtio, joka on väkiluvultaan maailman suurin valtio ja jonka pääkaupunki on Peking ja virallinen nimi Kiinan kansantasavalta

Kiinan kansantasavalta /kˈiːnaŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Chińska Republika Ludowa
  Kiinan valtion virallinen nimi, erityisesti viitattaessa manner-Kiinan kommunistisen puolueen hallitsemaan Kiinaan vuodesta 1949 lähtien

Kiinan tasavalta /kˈiːnan tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Chińska
  Taiwanin saarta hallitseva saarivaltio Aasiassa

Kioto /kˈioto/ (pn)
Kioto
  kaupunki Japanissa pääsaari Honshulla

Kiova /kˈiova/ (pn)
Kijów
  Ukrainan pääkaupunki

Kirgisia /kˈirɡɪsˌia/ (pn)
Kirgistan
  tasavalta Keski-Aasiassa, Kiinan länsinaapuri.

Kiribati /kˈirɪbˌatɪ/ (pn)
Kiribati
  saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Kiribatin tasavalta.

Kolossalaiskirje /kˈolossalˌaiskɪrje/ (n)
List do Kolosan
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Kolumbia /kˈolumbˌia/ (pn)
Kolumbia
  valtio Etelä-Amerikan pohjoisosassa, Väli-Amerikan kannaksen eteläpuolella; virallisesti Kolumbian tasavalta

Komorit /kˈomorɪt/ (pn)
Komory
  eräs saaristovaltio Afrikan rannikolla Intian Valtameressä

Kongo /kˈoŋŋo/ (pn)
Kongo
  joki keski-Afrikassa

Kongon demokraattinen tasavalta /kˈoŋŋon dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Demokratyczna Republika Konga
  valtio Keski-Afrikassa, vuosina 1971–1997 nimeltään Zaire, pääkaupunki Kinshasa

Kongon tasavalta /kˈoŋŋon tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Konga
  valtio päiväntasaajan Afrikassa, Kongojoen pohjoispuolella Kongon demokraattisen tasavallan rajanaapurina, vuosina 1969–1991 nimeltään Kongon kansantasavalta

Konstantinopoli /kˈonstantˌinopˌolɪ/ (pn)
Konstantynopol
  Rooman valtakunnan itäosan ja Bysantin valtakunnan pääkaupunki 1400-luvulle; nykyinen Istanbul

Koraani /kˈoraːnɪ/ (pn)
Koran
  islamilaisten pyhä kirja

Korallimeri /kˈorallˌimerɪ/ (pn)
Morze Koralowe
  Tyynenmeren osa Australian koillisrannikon, Papua-Uusi-Guinean, Salomonsaarten, Vanuatun ja Uuden-Kaledonian rajoittamalla alueella

Korea /kˈorea/ (pn)
Korea
  niemimaa Kaakkois-Aasiassa; Korean niemimaa

Korean demokraattinen kansantasavalta /kˈorean dˈemokrˌaːtːɪneŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Koreańska Republika Ludowo-Demokratyczna
  valtio Aasiassa, Korean niemimaalla Etelä-Korean pohjoispuolella

Korean tasavalta /kˈorean tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Korei
  Etelä-Korean valtion virallinen nimi

Korfu /kˈorfu/ (pn)
Korfu
  Kreikan saari

Korintti /kˈorɪntːɪ/ (pn)
Korynt
  kaupunki Kreikassa

Korinttolaiskirje /kˈorɪntːolˌaiskɪrje/ (n)
List do Koryntian
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Korsika /kˈorsɪka/ (pn)
Korsyka
  Ranskalle kuuluva saari Välimeren läntisessä osassa

Krakova /krˈakova/ (pn)
Kraków
  kaupunki eteläisessä Puolassa

Kravun kääntöpiiri /krˈavuŋ kˈæːntøpˌiːrɪ/ (pn)
Zwrotnik Raka
  leveyspiiri noin 23 astetta pohjoista leveyttä, sijaitsee Maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta (pohjoisella pallonpuoliskolla); toinen maapallon kahdesta kääntöpiiristä

Kreeta /krˈeːta/ (pn)
Kreta
  Kreikalle kuuluva saari Välimeressä

Kreikka /krˈeikːa/ (pn)
Grecja
  valtio Balkanilla, Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Krim /krˈim/ (pn)
Krym
  Mustaanmereen pistävä niemimaa, joka on kuulunut Krimin autonomiselle sosialistiselle neuvostotasavallalle, Ukrainalle ja Venäjälle

Kroatia /krˈoatˌia/ (pn)
Chorwacja
  Välimerellä, Kaakkois-Euroopassa Balkanin pohjoisosassa sijaitseva valtio; Kroatian tasavalta

Kuiperin vyöhyke /kwˈiperɪn vˈyøhyke/ (pn)
Pas Kuipera
  asteroidivyöhykettä muistuttava vyöhyke, joka sijaitsee suunnilleen Neptunuksen ja Pluton välissä 30-50 au:n etäisyydellä Auringosta ja koostuu asteroideista, jotka ovat osin jäätynyttä metaania, ammoniakkia ja vettä; Pluto kuuluu vyöhykkeeseen ja monet komeetat saavat alkunsa vyöhykkeeltä

Kultakala /kˈultakˌala/ (pn)
Złota Ryba
  eteläisen taivaanpuoliskon tähdistö

Kuollutmeri /kˈuollutmˌerɪ/ (pn)
Morze Martwe
  laskujoeton suolajärvi Lähi-idässä

Kuu /kˈuː/ (pn)
Księżyc
  Maan kiertolainen

Kuuba /kˈuːba/ (pn)
Kuba
  valtio Karibianmerellä

Kuurinmaa /kˈuːrɪnmaː/ (pn)
Kurlandia
  historiallinen maakunta Latvian länsiosassa

Kuwait /kˈuvait/ (pn)
Kuwejt
  emiirikunta Lähi-idässä Persialahden rannalla

Kykladit /kˈykladɪt/ (pn)
Cyklady
  Egeanmeressä Kreikan kaakkoispuolella sijaitseva ja siihen kuuluva saariryhmä

Kypros /kˈypros/ (pn)
Cypr
  saari Välimeressä

Köln /kˈøln/ (pn)
Kolonia
  suurkaupunki Nordrhein-Westfalenissa Saksassa

Kööpenhamina /kˈøːpenhˌamɪna/ (n)
Kopenhaga
  Själlannin saarella sijaitseva Tanskan pääkaupunki

Laatokka /lˈaːtokːa/ (pn)
Ładoga
  Karjalankannaksen Suomenlahdesta erottama Euroopan suurin järvi Venäjällä

Lappi /lˈapːɪ/ (pn)
Laponia
  alue Suomen, Norjan, Ruotsin ja Venäjän pohjoisosissa. Suomen Lappi sijaitsee entisessä Lapin läänissä, jota vastaa alueeltaan myös Lapin maakunta

Latinalainen Amerikka /lˈatɪnalˌainen ˈamerˌikːa/ (pn)
Ameryka Łacińska
  Yhdysvaltain eteläpuoliset itsenäiset espanjan- ja portugalinkieliset maat, joskus mukaan luetaan myös Haiti

Latvia /lˈatvɪa/ (pn)
Łotwa
  tasavalta Baltiassa, Euroopassa: Latvian tasavalta

Latvian tasavalta /lˈatvɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Łotewska
  Latvian valtion virallinen nimi.

Laulujen laulu /lˈaulujen lˈaulu/ (n)
Pieśni nad Pieśniami, Pieśń nad pieśniami
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Lausanne /lˈausanne/ (pn)
Lozanna
  kaupunki Sveitsissä

Leijona /lˈeijona/ (pn)
Lew
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  horoskooppimerkki

Levantti /lˈevantːɪ/ (pn)
Lewant
  Välimeren itärannikon maat, Syyria, Libanon, Jordania, Palestiina, Israel

Libanon /lˈibanon/ (pn)
Liban
  Libanonin tasavalta, valtio Lähi-idässä Välimeren rannalla

Libya /lˈibya/ (pn)
Libia
  eräs valtio Pohjois-Afrikassa

Liettua /lˈietːua/ (pn)
Litwa
  tasavalta Euroopassa

Liettuan tasavalta /lˈietːuan tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Litewska
  Liettuan valtion virallinen nimi.

Liivinmaa /lˈiːvɪnmaː/ (pn)
Liwonia, Inflanty
  Historiallinen maakunta Baltiassa, 1600–1800 -luvuilla.

Linnunrata /lˈinnunrˌata/ (pn)
Droga Mleczna
  nimitys galaksille, jossa Aurinkokuntamme sijaitsee

Lissabon /lˈissabon/ (pn)
Lizbona
  Portugalin pääkaupunki

Ljubljana /ljˈubljana/ (pn)
Lublana
  Slovenian pääkaupunki

Lombardia /lˈombardˌia/ (pn)
Lombardia
  alue Pohjois-Italiassa

Lomé /lˈome/ (pn)
Lomé
  Togon pääkaupunki

Lontoo /lˈontoː/ (pn)
Londyn
  Englannissa sijaitseva kaupunki; Ison-Britannian ja Englannin pääkaupunki

Lothringen /lˈothrɪŋŋen/ (pn)
Lotaryngia
  Koillis-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Metz; nykyisin osa Grand Estiä

Louisiana /lˈouɪsˌiana/ (pn)
Luizjana
  Yhdysvaltain osavaltio Mississippin jokilaaksossa Meksikonlahden rannalla, pääkaupunki Baton Rouge

Loviisa /lˈovɪːsa/ (pn)
Luiza
  Suomessa Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva kaupunki.

Luhansk /lˈuhansk/ (pn)
Ługańsk
  kaupunki itäisessä Ukrainassa

Luoteisterritoriot /lˈuoteistˌerrɪtˌorɪot/ (pn)
Terytoria Północno-Zachodnie
  territorio Kanadan pohjoisosassa Albertasta pohjoiseen

Luxemburg /lˈuksemburɡ/ (pn)
Luksemburg
  Länsi-Euroopassa sijaitseva valtio, Luxemburgin suurherttuakunta

Lviv /lvˈiv/ (pn)
Lwów
  kaupunki Ukrainassa

Lyydia /lˈyːdɪa/ (pn)
Lidia
  Vähä-Aasiassa sijaitseva alue

Lyypekki /lˈyːpekːɪ/ (pn)
Lubeka
  kaupunki Saksassa Itämeren rannikolla

Lähi-itä /lˈæhɪˈitæ/ (pn)
Środkowy Wschód
  Lähimpänä Eurooppaa sijaitseva Aasian osa, johon lasketaan yleensä myös Egypti Afrikassa ja joskus kaikki Pohjois-Afrikan arabivaltiot

Länsi-Australia /lˈænsɪˈaustraːlˌia/ (pn)
Australia Zachodnia
  Australian suurin osavaltio

Länsi-Eurooppa /lˈænsɪˈeuroːpːa/ (pn)
Europa Zachodnia
  alue Euroopassa, johon lasketaan kuuluvaksi seuraavat valtiot: Alankomaat, Belgia, Irlanti, Luxemburg, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta

Länsi-Sahara /lˈænsɪsˈahara/ (n)
Sahara Zachodnia
  Afrikan luoteisosassa sijaitseva alue

Länsi-Virginia /lˈænsɪvˈirɡɪnˌia/ (pn)
Wirginia Zachodnia
  Yhdysvaltain osavaltio

MP3-soitin /ˈæmpˌeː kˈolmesˈoitɪn/ (n)
empetrójka
  2000-vuosikymmenellä suosittuja USB-tikkua muistuttavia kannettavia musiikkisoittimia, joissa oli USB-liitäntä ja usein 64-512 megatavua muistia

Maa /mˈaː/ (pn)
Ziemia
  maapallo, kolmas planeetta Auringosta lukien

Maas /mˈaːs/ (pn)
Moza
  Pohjanmereen laskeva joki, joka virtaa Ranskan, Alankomaiden ja Belgian kautta

Macao /mˈakao/ (pn)
Macao
  alue Etelä-Kiinassa

Madagaskar /mˈadaɡˌaskar/ (pn)
Madagaskar
  eräs saarivaltio Afrikan itärannikolla

Madeira /mˈadeira/ (pn)
Madera
  Portugalille kuuluva itsehallinnollinen saariryhmä Atlantilla, saariryhmän suurin saari

Makedonia /mˈakedˌonɪa/ (pn)
Macedonia
  Makedonian tasavalta, etelä-eurooppalainen valtio Balkanilla, josta vuodesta 2019 käytetään nimeä Pohjois-Makedonia

Makedonian tasavalta /mˈakedˌonɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Macedonii
  Balkanilla Euroopassa sijaitseva valtio, josta virallisissa yhteyksissä käytettiin nimeä entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, nykyisin Pohjois-Makedonia

Malakia /mˈalakˌia/ (n)
Księga Malachiasza, Malachiasz
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Malediivit /mˈaledˌiːvɪt/ (pn)
Malediwy
  Kansanyhteisöön kuuluva pieni tasavalta Korallisaarilla Intian valtameressä

Malesia /mˈalesˌia/ (pn)
Malezja
  Malakan niemimaan eteläosassa ja Borneon saaren pohjoisosassa sijaitseva kansanyhteisöön kuuluva aasialainen liittovaltio.

Malja /mˈalja/ (pn)
Puchar
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Mallorca /mˈallorka/ (pn)
Majorka
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Malta /mˈalta/ (pn)
Malta
  Välimeressä sijaitseva saarivaltio, Maltan tasavalta.

Manila /mˈanɪla/ (pn)
Manila
  Luzonin saarella sijaitseva Filippiinien pääkaupunki ja suurin kaupunki

Mansaari /mˈansaːrɪ/ (pn)
Wyspa Man
  saari Irlanninmeressä Irlannin ja Ison-Britannian saarten välissä

Mantšuria /mˈantʃurˌia/ (pn)
Mandżuria
  Koillis-Kiinassa Japanin vastaisella rannikolla sijaitseva alue

Marfanin oireyhtymä /mˈarfanɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
zespół Marfana
  eräs perinnöllinen tukikudoksen sairaus

Marokko /mˈarokːo/ (pn)
Maroko
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva valtio

Mars /mˈars/ (pn)
Mars
  Aurinkokunnan neljäs planeetta Auringosta lukien

Marshallinsaaret /mˈarʃallˌinsaːret/ (pn)
Wyspy Marshalla
  saarivaltio Oseaniassa, Marshallinsaarten tasavalta

Matti Meikäläinen /mˈatːɪ mˈeikælˌæinen/ (pn)
Jan Kowalski
  kuvitteellinen, todellisen (miespuolisen) ihmisen nimen sijaan käytettävä, nimi

Mauritania /mˈaurɪtˌanɪa/ (pn)
Mauretania
  eräs valtio Afrikassa

Mauritius /mˈaurɪtius/ (pn)
Mauritius
  eräs saarivaltio Afrikassa, Intian valtameressä

Mayotte /mˈayˌotːe/ (pn)
Majotta
  Ranskan merentakainen departementti ja aluehallinto

Mekka /mˈekːa/ (pn)
Mekka
  kaupunki Saudi-Arabiassa, islamin pyhä kaupunki jonne päin kääntyneinä muslimit rukoilevat

Meksiko /mˈeksɪko/ (pn)
Meksyk
  liittotasavalta Keski-Amerikassa

Meksikonlahti /mˈeksɪkˌonlahtɪ/ (pn)
Zatoka Meksykańska
  Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Kuuban väliin jäävä osa Atlanttia

Merkurius /mˈerkurius/ (pn)
Merkury
  Aurinkoa lähin Aurinkokunnan planeetta

Mesopotamia /mˈesopˌotamˌia/ (pn)
Mezopotamia
  Kaksoisvirranmaa, käsittää lähinnä nykyisen Irakin alueen sekä Syyrian itäosan ja Turkin kaakkoisosan

Messinansalmi /mˈessɪnˌansalmɪ/ (pn)
Cieśnina Mesyńska
  (maantiede) kapea salmi Sisilian ja Italian mantereen välissä.

Mikronesia /mˈikronˌesɪa/ (pn)
Mikronezja
  sadoista pienistä saarista koostuva alue läntisellä Tyynellä valtamerellä

Milano /mˈilano/ (pn)
Mediolan
  miljoonakaupunki pohjois-Italiassa Lombardiassa

Minsk /mˈinsk/ (pn)
Mińsk
  Valko-Venäjän pääkaupunki

Mogadishu /mˈoɡadˌishu/ (pn)
Mogadiszu
  Somalian pääkaupunki

Moldova /mˈoldova/ (pn)
Mołdawia
  eräs valtio Itä-Euroopassa

Monaco /mˈonako/ (pn)
Monako
  Ranskan ympäröimä ruhtinaskunta Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Mongolia /mˈoŋŋolˌia/ (pn)
Mongolia
  Aasiassa sijaitseva valtio, joka sijaitsee sisämaassa Venäjän ja Kiinan välissä

Montenegro /mˈontenˌeɡro/ (pn)
Czarnogóra
  Adrianmeren rannikolla sijaitseva valtio

Mordva /mˈordva/ (pn)
Mordowia
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopassa Volgan länsipuolella. Mordvan pääkaupunki on Saransk.

Morfeus /mˈorfeus/ (pn)
Morfeusz
  unten jumala kreikkalaisessa mytologiassa

Mosambik /mˈosambɪk/ (pn)
Mozambik
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio, Mosambikin tasavalta

Mosambikin tasavalta /mˈosambɪkɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Mozambiku
  Mosambikin valtion virallinen nimi

Moskova /mˈoskova/ (pn)
Moskwa
  Venäjän pääkaupunki

Murmansk /mˈurmansk/ (pn)
Murmańsk
  kaupunki Venäjällä

Murphyn laki /mˈurphyn lˈakɪ/ (n)
prawa Murphy’ego
  leikkimielinen tieteellinen laki: Jos jokin voi mennä pieleen, se menee.

Mustameri /mˈustamˌerɪ/ (pn)
Morze Czarne
  Kaakkois-Euroopan ja Etu-Aasian välinen sisämeri Turkin pohjoispuolella

Myanmar /mˈyanmar/ (pn)
Birma
  Myanmarin liiton tasavalta, valtio Kaakkois-Aasiassa, entinen nimi Burma

Määri /mˈæːrɪ/ (pn)
Morawy
  historiallinen alue nykyisessä Tšekin tasavallassa

Mörkö /mˈørkø/ (pn)
Buka
  taruolento Muumi-aiheisissa kirjoissa ja elokuvissa

München /mˈynkhen/ (pn)
Monachium
  saksalainen suurkaupunki, Baijerin pääkaupunki

N'Djamena /ˈændjˈamena/ (pn)
Ndżamena
  Tšadin pääkaupunki

Nahum /nˈahum/ (n)
Księga Nahuma
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Namibia /nˈamɪbˌia/ (pn)
Namibia
  Lounais-Afrikassa sijaitseva valtio

Napoli /nˈapolɪ/ (pn)
Neapol
  kaupunki Campaniassa Italiassa Napolinlahden pohjoisella rannalla

Nasaret /nˈasaret/ (pn)
Nazaret
  muinainen kaupunki Galileassa

Nehemia /nˈehemˌia/ (n)
Księga Nehemiasza, Nehemiasz
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Neitsyt /nˈeitsyt/ (pn)
Panna
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella ja osittain eteläisellä tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Nepal /nˈepal/ (pn)
Nepal
  Aasiassa Himalajan vuoristossa Kiinan ja Intian välissä sijaitseva sisämaavaltio, virallisesti Nepalin demokraattinen liittotasavalta.

Neptunus /nˈeptunus/ (pn)
Neptun
  Aurinkokunnan kahdeksas ja uloin planeetta Auringosta laskettuna, Pluton menetettyä asemansa planeettana 2006

Neuvostoliitto /nˈeuvostolˌiːtːo/ (pn)
Związek Radziecki
  Itä-Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa sijainnut viidentoista sosialistisen neuvostotasavallan muodostama liittovaltio, joka oli olemassa 1922–1991; kommunismiin pyrkinyt suurvalta

New Mexico /nˈev mˈeksɪko/ (pn)
Nowy Meksyk
  Yhdysvaltain eteläosassa, Meksikon pohjoispuolella sijaitseva pääosin kuivasta erämaasta koostuva osavaltio, jonka pääkaupunki on Santa Fe ja suurin kaupunki Albuquerque

New Orleans /nˈev ˈorleans/ (pn)
Nowy Orlean
  Yhdysvaltain eteläosassa, Mississippijoen alajuoksulla sijaitseva kaupunki

New York /nˈev ˈyork/ (pn)
Nowy Jork
  New Yorkin osavaltiossa sijaitseva Yhdysvaltain runsasväkisin ja tiheimmin asuttu kaupunki

Nicaragua /nˈikarˌaɡua/ (pn)
Nikaragua
  Väli-Amerikassa sijaitseva valtio

Niger /nˈiɡer/ (pn)
Niger
  eräs valtio Afrikassa

Nigeria /nˈiɡerˌia/ (pn)
Nigeria
  Länsi-Afrikassa, Guineanlahden rannalla sijaitseva, väkiluvultaan Afrikan suurin valtio

Niili /nˈiːlɪ/ (pn)
Nil
  Itä-Afrikassa virtaava joki, joka saa alkunsa Victoriajärvestä ja Tanajärvestä Etiopiasta ja laskee Välimereen

Nikosia /nˈikosˌia/ (pn)
Nikozja
  Kyproksen tasavallan pääkaupunki

Niue /nˈiue/ (pn)
Niue
  itsehallinnollinen saarivaltio, Polynesiassa Tyynellä valtamerellä

Nizza /nˈitsa/ (pn)
Nicea
  rannikkokaupunki Välimeren äärellä kaakkois-Ranskassa

Nižni Novgorod /nˈiʒnɪ nˈovɡorod/ (pn)
Niżny Nowogród
  kaupunki Venäjällä

Nordrhein-Westfalen /nˈordrheinvˈestfalen/ (pn)
Nadrenia Północna-Westfalia
  Saksan osavaltio

Norfolkinsaari /nˈorfolkˌinsaːrɪ/ (pn)
Norfolk
  Tyynellämerellä Australian, Uuden-Seelannin ja Uusi-Kaledonian välissä sijaitseva saari

Norja /nˈorja/ (pn)
Norwegia
  Pohjois-Euroopassa, Suomen, Ruotsin ja Tanskan naapurissa sijaitseva valtio, Norjan kuningaskunta.

Norjan kuningaskunta /nˈorjaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Królestwo Norwegii
  Norjan valtion virallinen nimi

Normandia /nˈormandˌia/ (pn)
Normandia
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rouen

Norsunluurannikko /nˈorsunlˌuːrannˌikːo/ (pn)
Wybrzeże Kości Słoniowej
  valtio Länsi-Afrikassa

Novosibirsk /nˈovosɪbɪrsk/ (pn)
Nowosybirsk
  Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Etelä-Siperiassa Objoen rannalla

Nürnberg /nˈyrnberɡ/ (pn)
Norymberga
  kaupunki Saksassa

Obadja /ˈobadja/ (n)
Księga Abdiasza
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Oder /ˈoder/ (pn)
Odra
  Keski-Euroopassa sijaitseva joki, joka virtaa Tšekin, Puolan ja Saksan läpi Itämereen

Oidipus /ˈoidɪpus/ (pn)
Edyp
  Kreikan muinaistarustoissa sankari, joka tietämättään surmasi isänsä ja nai äitinsä

Oinas /ˈoinas/ (pn)
Baran
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  ajankohtaan 21.3. — 19.4. liittyvä horoskooppimerkki

Olympia /ˈolympˌia/ (pn)
Olimpia
  pyhäkköalue antiikin Kreikassa

Olympos /ˈolympos/ (pn)
Olimp
  vuori Kreikassa, jossa jumalten uskottiin elävän

Oman /ˈoman/ (pn)
Oman
  Lähi-idässä Arabian niemimaan kärjessä sijaitseva sulttaanikunta.

Oseania /ˈoseˌanɪa/ (pn)
Oceania
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saaristojen ryhmä, johon kuuluvat Fidži, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesian liittovaltio, Nauru, Niue, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Samoa, Salomonsaaret, Tonga, Tuvalu, Uusi-Seelanti ja Vanuatu.

Ostrava /ˈostrava/ (pn)
Ostrawa
  Määrin-Sleesian läänissä sijaitseva Tšekin kolmanneksi suurin kaupunki

Otava /ˈotava/ (pn)
Wielki Wóz
  Ison karhun tähdistön seitsemän kirkkaimman tähden muodostama asterismi

Ouagadougou /ˈouaɡadˌouɡou/ (pn)
Wagadugu
  Burkina Fason pääkaupunki

Oxford /ˈoksford/ (pn)
Oksford
  kaupunki Englannissa

Paavali /pˈaːvalɪ/ (pn)
Paweł
  Paavalin päivä, 25.1

Pakistan /pˈakɪstan/ (pn)
Pakistan
  tasavalta Aasiassa

Palau /pˈalau/ (pn)
Palau
  Tyynellä valtamerellä Oseaniassa sijaitseva saarivaltio, Palaun tasavalta.

Palestiina /pˈalestˌiːna/ (pn)
Palestyna
  Välimeren ja Jordanjoen välinen alue sekä tähän liittyviä alueita pohjoisessa ja etelässä. Poliittiselta asemaltaan kiistanalainen alue Lähi-idässä

Papua-Uusi-Guinea /pˈapuaˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Papua-Nowa Gwinea
  valtio, joka hallitsee Uuden-Guinean saaren itäistä puolikasta Tyynellä valtamerellä Australian pohjoispuolella ja läheisiä saaria.

Paraguay /pˈaraɡˌuay/ (pn)
Paragwaj
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio.

Pariisi /pˈarɪːsɪ/ (pn)
Paryż
  Seinejoen varrella sisämaassa sijaitseva Ranskan pääkaupunki; samalla Seine'in departementin pääkaupunki

Peipsijärvi /pˈeipsɪjˌærvɪ/ (pn)
Pejpus
  Viron ja Venäjän rajalla sijaitseva suuri järvi.

Peking /pˈekɪŋ/ (pn)
Pekin
  Kiinan kansantasavallan pääkaupunki

Peloponnesos /pˈelopˌonnesos/ (pn)
Peloponez
  Manner-Kreikan eteläisin niemimaa

Persia /pˈersɪa/ (pn)
Persja
  historiallinen valtakunta, jota hallitsivat šaahit, Iranin nimi vuoteen 1935

Persianlahti /pˈersɪˌanlahtɪ/ (pn)
Zatoka Perska
  Iranin ja Arabian niemimaan välinen sivumeri, joka on Hormuzinsalmen kautta yhteydessä Arabianmereen

Peru /pˈeru/ (pn)
Peru
  eräs Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio: Perun tasavalta

Petroskoi /pˈetroskoi/ (pn)
Pietrozawodsk
  Kaupunki Venäjällä ja Karjalan tasavallan pääkaupunki.

Philadelphia /phˈiladˌelphɪa/ (pn)
Filadelfia
  kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa

Pieni karhu /pˈienɪ kˈarhu/ (pn)
Mała Niedźwiedzica
  tähdistö, jonka alueella sijaitsee pohjoinen taivaannapa

Pietari /pˈietarɪ/ (pn)
Piotr, Petersburg
  Venäjän toiseksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Suomenlahden pohjukassa
Piotr
  yksi keskeisistä henkilöistä Raamatun Uudessa testamentissa

Pihkova /pˈihkova/ (pn)
Psków
  kaupunki Venäjällä

Pjongjang /pjˈoŋjaŋ/ (pn)
Pjongjang
  Korean demokraattisen kansantasavallan pääkaupunki

Planckin vakio /plˈankkɪn vˈakɪo/ (n)
stała Plancka
  eräs luonnonvakio jota käytetään kvanttimekaniikassa (tunnus: ”ℎ”)

Pohjanlahti /pˈohjanlˌahtɪ/ (pn)
Zatoka Botnicka
  Itämeren pohjoisin lahti Suomen ja Ruotsin välillä Ahvenanmaan pohjoispuolella

Pohjanmeri /pˈohjanmˌerɪ/ (pn)
Morze Północne
  se Atlantin valtameren osa, mikä sijaitsee Ison-Britannian, Ranskan, Belgian, Alankomaiden, Saksan, Tanskan ja Norjan välissä

Pohjantähti /pˈohjantˌæhtɪ/ (pn)
Gwiazda Polarna
  pohjoisen tähtitaivaan navan lähellä sijaitseva kirkas tähti, joka on toiminut merenkulkijoiden suunnannäyttäjänä

Pohjoinen jäämeri /pˈohjoinen jˈæːmerɪ/ (pn)
Ocean Arktyczny
  laaja merialue pohjoisnavan ympärillä, Euraasian ja Pohjois-Amerikan välimeri

Pohjoinen maakunta /pˈohjoinen mˈaːkunta/ (pn)
Prowincja północna
  yksi Sierra Leonen maakunnista

Pohjois-Amerikka /pˈohjoisˈamerˌikːa/ (pn)
Ameryka Północna
  pohjoisosa Amerikan mantereesta, kolmanneksi suurin maanosa, joka jakautuu Meksikon, Amerikan yhdysvaltojen ja Kanadan kesken

Pohjois-Atlantin liitto /pˈohjoisˈatlantɪn lˈiːtːo/ (pn)
Organizacja Traktatu Północnoatlantyckiego
  NATO, kansainvälinen sotilasliitto, joka perustettiin 4. huhtikuuta 1949 Yhdysvalloissa, Washingtonissa. NATOn päämaja sijaitsee Brysselissä, Belgiassa.

Pohjois-Carolina /pˈohjoiskˈarolˌina/ (pn)
Karolina Północna
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Dakota /pˈohjoisdˈakota/ (pn)
Dakota Północna
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Eurooppa /pˈohjoisˈeuroːpːa/ (n)
Europa Północna
  Euroopan pohjoiset valtiot Suomi, Norja, Ruotsi, Tanska ja Islanti. Poliittisesti sama kuin Pohjoismaat

Pohjois-Irlanti /pˈohjoisˈirlantɪ/ (pn)
Irlandia Północna
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva osa Irlannin saarella. Pohjois-Irlannin pääkaupunki on Belfast.

Pohjois-Korea /pˈohjoiskˈorea/ (pn)
Korea Północna
  valtio Aasiassa, virallisesti Korean demokraattinen kansantasavalta

Pohjois-Makedonia /pˈohjoismˈakedˌonɪa/ (pn)
Macedonia Północna
  Pohjois-Makedonian tasavalta

Pohjois-Mariaanit /pˈohjoismˈarɪˌaːnɪt/ (pn)
Mariany Północne
  valtio pohjoisella Tyynellä valtamerellä

Polynesia /pˈolynˌesɪa/ (pn)
Polinezja
  suuri saariryhmä keskeisellä ja eteläisellä Tyynellä valtamerellä

Pommeri /pˈommerɪ/ (pn)
Pomorze
  historiallinen alue Keski-Euroopassa, Oder-joen suistoa ympäröivällä Itämeren etelärannikolla

Portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (pn)
Portugalia
  Pyreneiden niemimaalla Atlantin rannikolla eteläisessä Euroopassa sijaitseva valtio

Praha /prˈaha/ (pn)
Praga
  Tšekin pääkaupunki

Preussi /prˈeussɪ/ (pn)
Prusy
  (historia) Saksan alue, kuningaskunta ja johtava valtio

Psalmit /psˈalmɪt/ (n)
Księga Psalmów
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Puerto Rico /pˈuerto rˈiko/ (pn)
Portoryko
  Yhdysvaltain erillisalue Karibianmerellä, jonka pääkaupunki on San Juan

Punahilkka /pˈunahˌilkːa/ (pn)
Czerwony Kapturek
  vanha tytöstä ja sudesta kertova eurooppalainen satu, josta erityisesti Grimmin veljesten versio on monelle tuttu
  edellisen kertomuksen päähenkilö, pieni punanuttuinen tyttö

Punainenmeri /pˈunainˌenmerɪ/ (pn)
Morze Czerwone
  Afrikan mantereen ja Arabian niemimaan välinen pitkulainen sisämeri

Puola /pˈuola/ (pn)
Polska
  valtio Keski-Euroopassa, Puolan tasavalta

Puolan kansantasavalta /pˈuolaŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Polska Rzeczpospolita Ludowa
  Puolan valtion virallinen nimi vuoteen 1989 saakka.

Puolan tasavalta /pˈuolan tˈasavˌalta/ (pn)
Rzeczpospolita Polska
  Puolan valtion virallinen nimi.

Purje /pˈurje/ (pn)
Żagiel
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Pyhä Henki /pˈyhæ hˈeŋkɪ/ (pn)
Duch Święty
  Jumalan Henki

Pyhä Yrjö /pˈyhæ ˈyrjø/ (pn)
Święty Jerzy
  eräs katolinen ja ortodoksinen pyhimys: roomalainen sotilas, josta tuli kristittyytensä tähden marttyyri

Pyreneitten niemimaa /pˈyrenˌeitːen nˈiemɪmaː/ (pn)
Półwysep Pirenejski
  Atlantin valtameren ja Välimeren välinen Pyreneitten muusta Euroopasta ja Gibraltarin salmen Afrikasta erottama Euroopan suurin niemimaa

Päiväntasaajan Guinea /pˈæivæntasˌaːjan ɡwˈinea/ (pn)
Gwinea Równikowa
  valtio Afrikassa

Pärnu /pˈærnu/ (pn)
Parnawa
  kaupunki Virossa

Pääsiäissaari /pˈæːsɪˌæissaːrɪ/ (pn)
Wyspa Wielkanocna
  Chilelle kuuluva saari Tyynellä valtamerellä, Rapa Nui

Qatar /kˈatar/ (pn)
Katar
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio

Raamattu /rˈaːmatːu/ (pn)
Biblia
  kristittyjen pyhä kirja, joka muodostuu pyhien kirjojen kokoelmasta

Ranska /rˈanska/ (pn)
Francja
  Ranskan tasavalta, eurooppalainen tasavalta, jolla on runsaasti merentakaisia hallintoalueita eri puolilla maailmaa.

Ranskan Guayana /rˈanskan ɡˈuaˌyana/ (pn)
Gujana Francuska
  Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue Etelä-Amerikassa

Ranskan Polynesia /rˈanskam pˈolynˌesɪa/ (pn)
Polinezja Francuska
  Ranskalle kuuluva alue Oseaniassa

Rein /rˈein/ (pn)
Ren
  yksi Euroopan suurimmista joista, joka saa alkunsa Itä-Sveitsin Graubündenista ja virtaa Saksan ja Ranskan rajaa ja Alankomaiden läpi ja laskee Pohjanmereen Rotterdamin kohdalla

Rheinland-Pfalz /rhˈeinlandpfˈalts/ (pn)
Nadrenia-Palatynat
  Saksan osavaltio

Rhône /rhˈone/ (pn)
Rodan
  Välimereen Marseillen kohdalla laskeva joki Kaakkois-Ranskan ja Lounais-Sveitsin alueella

Riad /rˈiad/ (pn)
Rijad
  Saudi-Arabian pääkaupunki

Riianlahti /rˈiːanlˌahtɪ/ (pn)
Zatoka Ryska
  Liivinlahti, lahti Itämeressä Viron ja Latvian välillä

Riika /rˈiːka/ (pn)
Ryga
  Latvian pääkaupunki

Romania /rˈomanˌia/ (pn)
Rumunia
  Euroopassa sijaitseva valtio

Rooma /rˈoːma/ (pn)
Rzym
  Italian pääkaupunki
  antiikin valtakunta Välimeren-alueella, Rooman valtakunta

Roomalaiskirje /rˈoːmalˌaiskɪrje/ (n)
List do Rzymian
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Ruanda /rˈuanda/ (pn)
Rwanda
  keskiafrikkalainen sisämaavaltio, valtio Afrikassa

Ruotsi /rˈuotsɪ/ (pn)
Szwecja
  monarkia Pohjois-Euroopassa, Suomen, Norjan ja Tanskan naapurissa, Ruotsin kuningaskunta.

Ruotsin kuningaskunta /rˈuotsɪŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Królestwo Szwecji
  Ruotsin valtion virallinen nimi

Réunion /rˈeunɪon/ (pn)
Reunion
  Ranskan mertentakainen departementti ja hallintoalue Intian valtamerellä, Madagaskarin itäpuolella

Saarenmaa /sˈaːrenmaː/ (pn)
Sarema
  Virolle kuuluva Itämeren saari

Saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
Księga Eklezjastesa
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saint Kitts ja Nevis /sˈaint kˈitːs ja nˈevɪs/ (pn)
Saint Kitts i Nevis, Saint Christopher i Nevis
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Kittsin ja Nevisin saarista

Saint Vincent ja Grenadiinit /sˈaint vˈinsent ja ɡrˈenadˌiːnɪt/ (pn)
Saint Vincent i Grenadyny
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Vincentin pääsaaresta ja Grenadiinien saariryhmän pohjoisista saarista (Pohjois-Grenadiinit)

Saint-Pierre ja Miquelon /sˈaintpˈierre ja mˈikuelon/ (pn)
Saint-Pierre i Miquelon
  Ranskalle kuuluva saariryhmä Newfoundlandin etelärannikon edustalla

Sakarja /sˈakarja/ (n)
Księga Zachariasza, Zachariasz
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saksa /sˈaksa/ (pn)
Niemcy
  valtio Keski-Euroopassa, 16 osavaltion muodostama liittovaltio, Saksan liittotasavalta.

Saksan demokraattinen tasavalta /sˈaksan dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Niemiecka Republika Demokratyczna, NRD
  vuonna 1949 Neuvostoliiton toisen maailmansodan jälkeisestä miehitysvyöhykkeestä muodostettu sosialistinen valtio, jonka alueet liitettiin 1990 Saksan liittotasavaltaan

Saksan liittotasavalta /sˈaksan lˈiːtːotˌasavˌalta/ (pn)
Republika Federalna Niemiec
  kuudentoista osavaltion muodostama liittovaltio Keski-Euroopassa, arkisemmin Saksa

Saksi /sˈaksɪ/ (pn)
Saksonia
  Saksan itäinen osavaltio

Saksi-Anhalt /sˈaksɪˈanhalt/ (pn)
Saksonia-Anhalt
  Saksan osavaltio

Salomonsaaret /sˈalomˌonsaːret/ (pn)
Wyspy Salomona
  Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluva saaristovaltio Tyynessä valtameressä, Papua-Uuden-Guinean itäpuolella

Sambia /sˈambɪa/ (pn)
Zambia
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Sambian tasavalta.

Samogitia /sˈamoɡˌitɪa/ (pn)
Żmudź
  historiallinen maakunta Länsi-Liettuassa

San Marino /sˈan mˈarɪno/ (pn)
San Marino
  kaupunkivaltio Etelä-Euroopassa, jonka ainoa rajanaapuri on Italia

Sarajevo /sˈarajˌevo/ (pn)
Sarajewo
  Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupunki

Sardinia /sˈardɪnˌia/ (pn)
Sardynia
  Italiaan kuuluva saari Välimerellä, Tyrrhenanmeren itäpuolella

Saturnus /sˈaturnus/ (pn)
Saturn
  Aurinkokunnan toiseksi suurin planeetta. Kuudes planeetta Auringosta ulospäin laskettuna.

Saudi-Arabia /sˈaudɪˈarabˌia/ (pn)
Arabia Saudyjska
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio, Saudi-Arabian kuningaskunta

Sefanja /sˈefanja/ (n)
Księga Sofoniasza
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Seine /sˈeine/ (pn)
Sekwana
  Pariisin halki virtaava joki, joka laskee Englannin kanaaliin

Senegal /sˈeneɡal/ (pn)
Senegal
  maa läntisessä Afrikassa

Serbia /sˈerbɪa/ (pn)
Serbia
  Balkanilla sijaitseva valtio

Serbia ja Montenegro /sˈerbɪa ja mˈontenˌeɡro/ (pn)
Serbia i Czarnogóra
  Etelä-Euroopassa vuosina 2003–2006 sijainnut valtio, joka tunnettiin vuosina 1992–2003 nimellä Jugoslavian liittotasavalta ja jonka hajottua syntyivät Serbia ja Montenegro

Sevastopol /sˈevastopol/ (pn)
Sewastopol
  kaupunki Krimin niemimaalla

Sevilla /sˈevɪlla/ (pn)
Sewilla
  Andalusian pääkaupunki etelä-Espanjassa Guadalquivirjoen rannalla

Seychellit /sˈeykhellɪt/ (pn)
Seszele
  Afrikkaan kuuluva saarivaltio Intian valtamerellä

Shanghai /ʃˈaŋhai/ (pn)
Szanghaj
  kaupunki Kiinassa

Siam /sˈiam/ (pn)
Syjam
  Thaimaan entinen nimi

Sierra Leone /sˈierra lˈeone/ (pn)
Sierra Leone
  valtio Länsi-Afrikassa Atlantin rannalla, jonka naapurivaltioita ovat Guinea ja Liberia

Simferopol /sˈimferopol/ (pn)
Symferopol
  kaupunki Ukrainassa, Krimin autonomisen tasavallan pääkaupunki

Singapore /sˈiŋŋapˌore/ (pn)
Singapur
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva kaupunkivaltio

Siperia /sˈiperˌia/ (pn)
Syberia
  Pohjois-Aasian Venäjään kuuluva osa, joka ulottuu Uralvuorilta Tyynenmeren rannikolle

Sisilia /sˈisɪlˌia/ (pn)
Sycylia
  Italiaan kuuluva Välimeren suurin saari, jonka Messinansalmi erottaa Italian mantereesta.

Skandinavia /skˈandɪnˌavɪa/ (pn)
Skandynawia
  Skandinavian niemimaan alue, tai skandinaavisten kielten puhuma-alue tai sitä vastaava kulttuurialue; yleensä Ruotsi, Norja ja Tanska, joskus myös Islanti ja Färsaaret

Skoone /skˈoːne/ (pn)
Skania
  alue Ruotsin eteläosassa

Skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (pn)
Skorpion
  (tähtitiede) tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla.
  (astrologia) horoskooppimerkki, Eläinradan merkki.

Skotlanti /skˈotlantɪ/ (pn)
Szkocja
  kuningaskunta Ison-Britannian saaren pohjoisosassa, Yhdistyneen kuningaskunnan osa

Slavonia /slˈavonˌia/ (pn)
Slawonia
  alue Kroatiassa

Sleesia /slˈeːsɪa/ (pn)
Śląsk
  historiallinen alue nykyisessä Puolassa, Tšekissä ja Saksassa

Slovakia /slˈovakˌia/ (pn)
Słowacja
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio, Slovakian tasavalta

Slovenia /slˈovenˌia/ (pn)
Słowenia
  Euroopassa Adrianmeren itärannalla sijaitseva valtio, Slovenian tasavalta

Slovenian tasavalta /slˈovenɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Słowenii
  Slovenian valtion virallinen nimi

Sofia /sˈofɪa/ (pn)
Sofia
  Bulgarian pääkaupunki ja suurin kaupunki

Somalia /sˈomalˌia/ (pn)
Somalia
  Afrikan sarvessa sijaitseva valtio.

Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto /sˈosɪalˌistɪsten nˈeuvostˌotasavˌaltojen lˈiːtːo/ (pn)
Związek Socjalistycznych Republik Radzieckich
  Neuvostoliiton valtion virallinen nimi

Soul /sˈoul/ (pn)
Seul
  Etelä-Korean pääkaupunki

Sousse /sˈousse/ (pn)
Susa
  kaupunki Tunisiassa

Sparta /spˈarta/ (pn)
Sparta
  kaupunkivaltio muinaisessa Kreikassa

Sudan /sˈudan/ (pn)
Sudan
  valtio Afrikassa Egyptin eteläpuolella Punaisenmeren rannalla

Suhumi /sˈuhumɪ/ (pn)
Suchumi
  Abhasian pääkaupunki

Suomen tasavalta /sˈuomen tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Finlandii
  Suomi, Suomen valtion virallinen nimi

Suomenlahti /sˈuomenlˌahtɪ/ (pn)
Zatoka Fińska
  Itämeren itäisin lahti, vesialue Hangosta itään Suomen ja Viron välillä

Suomi /sˈuomɪ/ (pn)
Finlandia
  Fennoskandiassa Venäjän ja Ruotsin välissä sijaitseva Euroopan unionin jäsenvaltio. Suomen valtion virallinen nimi on Suomen tasavalta.

Suuri /sˈuːrɪ/ (pn)
Wielka, Wielki
  eräiden historiallisten hallitsijoiden hallitsijanimen yhteydessä yleisesti käytettävä lisänimi

Sveitsi /svˈeitsɪ/ (pn)
Szwajcaria
  valtio Keski-Euroopassa, Sveitsin valaliitto

Swazimaa /svˈatsɪmaː/ (pn)
Suazi
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Syyria /sˈyːrɪa/ (pn)
Syria
  Arabitasavalta Etu-Aasiassa. Pääkaupunki on Damaskos.

São Tomé ja Príncipe /sˈao tˈome ja prˈinsɪpe/ (pn)
Wyspy Świętego Tomasza i Książęca
  eräs saarivaltio Afrikassa, joka koostuu pääasiassa São Tomén ja Príncipen saarista

Tadžikistan /tˈadʒɪkˌistan/ (pn)
Tadżykistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Tadžikistanin tasavalta

Taipei /tˈaipei/ (pn)
Tajpej
  Taiwanin saarella sijaitseva Kiinan tasavallan pääkaupunki, tosin virallinen on edelleen mantereella sijaitseva Nanjing

Taiwan /tˈaivan/ (pn)
Tajwan
  saari Kiinan rannikolla, entinen nimi Formosa

Tallinna /tˈallɪnna/ (pn)
Tallinn, Tallin
  Viron pääkaupunki Suomenlahden rannalla

Tansania /tˈansanˌia/ (pn)
Tanzania
  Itä-Afrikassa sijaiteva valtio, Tansanian yhdistynyt tasavalta

Tanska /tˈanska/ (pn)
Dania
  kuningaskunta pohjoisessa Euroopassa, pitkältä nimeltään Tanskan kuningaskunta

Tanskan kuningaskunta /tˈanskaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Królestwo Danii
  Tanskan valtion virallinen nimi

Tapani /tˈapanɪ/ (pn)
Stefan, Szczepan
  miehen etunimi

Tartto /tˈartːo/ (pn)
Tartu
  kaupunki Virossa

Tasmania /tˈasmanˌia/ (pn)
Tasmania
  Australian mantereen kaakkoispuolella sijaitseva saari ja Australian osavaltio

Tatarstan /tˈatarstan/ (pn)
Tatarstan
  Tatarstanin tasavalta, Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopassa Volga- ja Kama-jokien ympärillä

Taškent /tˈaʃkent/ (pn)
Taszkent
  Uzbekistanin pääkaupunki

Tbilisi /tbˈilɪsɪ/ (pn)
Tbilisi
  Georgian pääkaupunki

Teheran /tˈeheran/ (pn)
Teheran
  Iranin pääkaupunki

Teneriffa /tˈenerˌiffa/ (pn)
Teneryfa
  yksi Kanariansaarista

Tessalonikalaiskirje /tˈessalˌonɪkalˌaiskɪrje/ (n)
List do Tesaloniczan
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Thaimaa /thˈaimaː/ (pn)
Tajlandia
  kuningaskunta Kaakkois-Aasiassa

Thüringen /thˈyrɪŋŋen/ (pn)
Turyngia
  Saksan osavaltio

Tigris /tˈiɡrɪs/ (pn)
Tygrys
  itäisempi Mesopotamian kahdesta suuresta joesta

Tiibet /tˈiːbet/ (pn)
Tybet
  Kiinassa sijaitseva alue, entinen valtio ja nykyinen autonominen alue

Timoteus /tˈimoteus/ (n)
List do Tymoteusza, Tymoteusz
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Titus /tˈitus/ (n)
List do Tytusa, Tytus
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tokio /tˈokɪo/ (pn)
Tokio
  Japanin pääkaupunki

Tonava /tˈonava/ (pn)
Dunaj
  eurooppalainen joki, jonka alkulähde on Saksan Schwartzwaldissa, virtaa kahdeksan valtion halki ja laskee Romaniassa Mustaanmereen

Torino /tˈorɪno/ (pn)
Turyn
  kaupunki Italiassa

Toscana /tˈoskana/ (pn)
Toskania
  alue Italiassa Ligurianmeren rannalla Rooman pohjoispuolella, pääkaupunki Firenze

Toulon /tˈoulon/ (pn)
Tulon
  kaupunki eteläisessä Ranskassa Välimeren rannikolla

Toulouse /tˈoulouse/ (pn)
Tuluza
  Etelä-Ranskassa sisämaassa Atlantin ja Välimeren puolivälissä, Garonnen varrella sijaitseva kaupunki

Traakia /trˈaːkɪa/ (pn)
Tracja
  nykyisen Kreikan, Bulgarian ja Turkin alueilla pronssikaudella sijainnut traakialaisten asuttama alue

Transnistria /trˈansnɪstrˌia/ (pn)
Naddniestrze
  Moldovasta yksipuolisesti syyskuussa 1990 itsenäiseksi julistautunut alue Dnestr-joen vasemmalla rannalla ja Ukrainan rajalla. Transnistrian pääkaupunki on Tiraspol.

Trinidad ja Tobago /trˈinɪdad ja tˈobaɡo/ (pn)
Trynidad i Tobago
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, jonka pääsaaret ovat Trinidad ja Tobago

Troija /trˈoija/ (pn)
Troja
  Anatolian niemimaalla sijainnut muinainen kaupunki

Tuhkimo /tˈuhkɪmo/ (pn)
Kopciuszek
  (satuhahmo) klassinen satuhahmo.

Tukholma /tˈukholma/ (pn)
Sztokholm
  Ruotsin pääkaupunki

Tukholma-syndrooma /tˈukholmasˈyndroːma/ (n)
syndrom sztokholmski
  psykologinen tila, jossa panttivankina olevalle naiselle tai muulla tavoin vastoin tahtoaan kaapatulle naiselle kehittyy myötämielinen suhtautuminen kaappaajaansa

Tulimaa /tˈulɪmaː/ (pn)
Ziemia Ognista
  saaristo, joka sijaitsee Etelä-Amerikan eteläisimmässä kärjessä, lähellä Etelämannerta

Tunisia /tˈunɪsˌia/ (pn)
Tunezja
  tasavalta Välimeren rannalla Pohjois-Afrikassa

Tuomarien kirja /tˈuomarieŋ kˈirja/ (n)
Księga Sędziów
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Turkin tasavalta /tˈurkɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Turcji
  Turkin valtion virallinen nimi

Turkki /tˈurkːɪ/ (pn)
Turcja
  tasavalta, jonka maapinta-alasta suurin osa kuuluu Aasiaan, mutta pieni osa Eurooppaan; Turkin tasavalta

Turkmenistan /tˈurkmenˌistan/ (pn)
Turkmenistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio

Turks- ja Caicossaaret /tˈurks ja kˈaikossˌaːret/ (pn)
Turks i Caicos
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva erillisalue Haitin pohjoispuolella

Tyrrhenanmeri /tˈyrrhenˌanmerɪ/ (pn)
Morze Tyrreńskie
  Italian länsirannikon sekä Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Elban saarten rajaama alue Välimerta

Tyynimeri /tˈyːnɪmˌerɪ/ (pn)
Ocean Spokojny
  suurin kolmesta maailman valtamerestä; sijaitsee Aasian, Antarktiksen ja Amerikan kaksoismantereen välissä

Tšad /tʃˈad/ (pn)
Czad
  Keski-Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio

Tšekin tasavalta /tʃˈekɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Czeska
  Tšekin valtion virallinen ja usein käytetty nimi

Tšekki /tʃˈekːɪ/ (pn)
Czechy
  Tšekinmaa, sisämaavaltio Keski-Euroopassa, pitkältä nimeltään Tšekin tasavalta

Tšekkoslovakia /tʃˈekːoslˌovakˌia/ (pn)
Czechosłowacja
  Keski-Euroopassa 1918–1992 sijainnut valtio, jonka hajotessa syntyivät Tšekki ja Slovakia

Tšeljabinsk /tʃˈeljabɪnsk/ (pn)
Czelabińsk
  kaupunki Venäjällä

Tšernobyl /tʃˈernobyl/ (pn)
Czarnobyl
  hylätty kaupunki pohjoisessa Ukrainassa, joka tunnetaan sen mukaan nimetyssä ydinvoimalassa 26. huhtikuuta 1986 sattuneen ydinvoimalaonnettomuuden mukaan

Tšetšenia /tʃˈetʃenˌia/ (pn)
Czeczenia
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Pohjois-Kaukasiassa, Tšetšenian tasavalta. Tšetšenian pääkaupunki on Groznyi.

Tšuvassia /tʃˈuvassˌia/ (pn)
Czuwaszja
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopan alangon itäosassa Volgan keskijuoksulla. Tšuvassian pääkaupunki on Tšeboksary.

Udmurtia /ˈudmurtˌia/ (pn)
Udmurcja
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopan tasangolla Uralin länsipuolella. Udmurtian pääkaupunki on Iževsk.

Uganda /ˈuɡanda/ (pn)
Uganda
  eräs valtio Keski-Afrikassa

Ukraina /ˈukraina/ (pn)
Ukraina
  Itä-Euroopassa sijaitseva valtio

Ulan Bator /ˈulan bˈator/ (pn)
Ułan Bator
  Mongolian pääkaupunki, josta käytetään myös mongolian kielestä saatua nimitystä Ulaanbaatar

Unkari /ˈuŋkarɪ/ (pn)
Węgry
  tasavalta Euroopassa, jonka pääkaupunki on Budapest; Unkarin tasavalta

Unkarin tasavalta /ˈuŋkarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Węgierska
  Unkarin valtion virallinen nimi

Upsala /ˈupsala/ (pn)
Uppsala
  Uplannin maakunnassa Keski-Ruotsissa sijaitseva Uppsalan läänin pääkaupunki

Uranus /ˈuranus/ (pn)
Uran
  Aurinkokunnan kolmanneksi suurin planeetta. Seitsemäs auringosta lukien

Uruguay /ˈuruɡˌuay/ (pn)
Urugwaj
  valtio Etelä-Amerikassa, Uruguayn itäinen tasavalta

Uusi testamentti /ˈuːsɪ tˈestamˌentːɪ/ (pn)
Nowy Testament
  kaksiosaisen Raamatun jälkimmäinen osa ja jatkoa Vanhalle testamentille

Uusi-Englanti /ˈuːsɪˈeŋlantɪ/ (pn)
Nowa Anglia
  Yhdysvaltojen koillisosan osavaltiot Connecticut, Maine, Massachusetts, New Hampshire, Rhode Island ja Vermont

Uusi-Guinea /ˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Nowa Gwinea
  Tyynen valtameren ja Intian valtameren välissä, Australian pohjoispuolella sijaitseva maailman toiseksi suurin saari, joka on jakaantunut kahden valtion kesken

Uusi-Kaledonia /ˈuːsɪkˈaledˌonɪa/ (pn)
Nowa Kaledonia
  Ranskalle kuuluva territorio Tyynellä valtamerellä. Uuden-Kaledonian pääkaupunki on Nouméa.

Uusi-Seelanti /ˈuːsɪsˈeːlantɪ/ (pn)
Nowa Zelandia
  Australiasta itään sijaitseva saarivaltio Tyynellä valtamerellä

Uzbekistan /ˈutsbekˌistan/ (pn)
Uzbekistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Uzbekistanin tasavalta

Vaaka /vˈaːka/ (pn)
Waga
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Valakia /vˈalakˌia/ (pn)
Wołoszczyzna
  historiallinen alue nykyisessä Romaniassa Tonavan ja Karpaattien välissä

Valitusvirret /vˈalɪtˌusvɪrret/ (pn)
Lamentacje Jeremiasza
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Valko-Venäjä /vˈalkovˈenæjæ/ (pn)
Białoruś
  valtio Itä-Euroopassa, Puolan, Liettuan ja Latvian itäinen naapuri, Valko-Venäjän tasavalta

Vallonia /vˈallonˌia/ (pn)
Walonia
  (maantiede) alue Belgiassa

Vanha testamentti /vˈanha tˈestamˌentːɪ/ (pn)
Stary Testament
  Raamatun vanha osa, ns. vanhan liiton pyhien kirjojen kokoelma

Vanuatu /vˈanuˌatu/ (pn)
Vanuatu
  saarivaltio Oseaniassa (Melanesiassa, lounaisella Tyynellämerellä, noin 1 750 kilometriä Australiasta itään); Vanuatun tasavalta

Varsova /vˈarsova/ (pn)
Warszawa
  Puolan pääkaupunki

Varsovan liitto /vˈarsovan lˈiːtːo/ (pn)
Układ Warszawski
  sotilasliitto, jonka itäblokin maat solmivat NATOn vastapainoksi ja nimellisesti uudelleen aseistautuneen Saksan liittotasavallan muodostaman uhan torjumiseksi

Vatikaanivaltio /vˈatɪkˌaːnɪvˌaltɪo/ (pn)
Watykan
  kaupunkivaltio Euroopassa, Rooman kaupungin keskellä

Veiksel /vˈeiksel/ (pn)
Wisła
  Puolan läpi Itämereen virtaava joki, jonka varrella sijaitsevat mm. Krakovan, Varsovan, Toruńin ja Gdańskin kaupungit

Venetsia /vˈenetsˌia/ (pn)
Wenecja
  eräs kaupunki Italiassa

Venezuela /vˈenetsˌuela/ (pn)
Wenezuela
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio

Ventspils /vˈentspɪls/ (pn)
Windawa
  kaupunki Latviassa

Venus /vˈenus/ (pn)
Wenus
  Auringosta lukien toinen planeetta
  roomalainen rakkauden jumalatar

Venäjä /vˈenæjæ/ (pn)
Rosja
  pinta-alaltaan maailman suurin valtio, joka sijaitsee Suomesta itään; viralliselta nimeltään Venäjän federaatio

Venäjän federaatio /vˈenæjæn fˈederˌaːtɪo/ (pn)
Federacja Rosyjska
  Venäjän valtion virallinen nimi.

Vesimies /vˈesɪmies/ (pn)
Wodnik
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Vienanmeri /vˈienanmˌerɪ/ (pn)
Morze Białe
  Pohjoisen jäämeren lahti Venäjän luoteisrannikolla

Vietnam /vˈietnam/ (pn)
Wietnam
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva valtio, virallisesti Vietnamin sosialistinen tasavalta

Viljandi /vˈiljandɪ/ (pn)
Felin
  kaupunki Virossa Viljandimaan maakunnassa.

Vilna /vˈilna/ (pn)
Wilno
  Liettuan pääkaupunki

Viro /vˈiro/ (pn)
Estonia
  Suomenlahden eteläpuolella Baltiassa sijaitseva valtio, Viron tasavalta

Viron tasavalta /vˈiron tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Estońska
  Viron valtion virallinen nimi

Volga /vˈolɡa/ (pn)
Wołga
  Euroopan pisin ja runsasvetisin joki, joka sijaitsee kokonaisuudessaan Venäjällä ja laskee Kaspianmereen

Voronež /vˈoroneʒ/ (pn)
Woroneż
  kaupunki Venäjällä

Vuoristo-Karabah /vˈuorɪstokˈarabah/ (pn)
Górski Karabach
  Azerbaidžanin sisällä oleva, armenialaisten asuttama alue Kaukasuksella

Väinäjoki /vˈæinæjˌokɪ/ (pn)
Dźwina
  Riianlahteen laskeva joki, "Läntinen Dvina"

Välimeri /vˈælɪmˌerɪ/ (pn)
Morze Śródziemne
  Euroopan ja Afrikan välissä sijaitseva välimeri

Värtsilä /vˈærtsɪlæ/ (pn)
Wiartsila
  Pohjois-Karjalasta Neuvostoliitolle luovutetulla alueella osittain sijainnut entinen Suomen kunta

WC-istuin /kˈaksoisveːsˌeːˈistwɪn/ (n)
deska klozetowa
  WC:ssä asiointiin sopivaksi muotoiltu, viemäriputkeen liitetty istuin, jonka yhteydessä tavallisesti on vesisäiliö jätösten pois huuhtelemista varten

WC-paperi /kˈaksoisveːsˌeːpˈaperɪ/ (n)
papier toaletowy
  ohuehkoa, yksi- tai useampikerroksista henkilökohtaisen hygienian ylläpitoon ulostamisen tai virtsaamisen jälkeen käytettävää pehmopaperia

Wales /vˈales/ (pn)
Walia
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva ruhtinaskunta Isossa-Britanniassa

Wallis ja Futuna /vˈallɪs ja fˈutuna/ (pn)
Wallis i Futuna
  Ranskan merentakainen alue eteläisellä Tyynellämerellä

Washington /vˈashɪŋton/ (pn)
Waszyngton
  Yhdysvaltain pääkaupunki, Washington, D.C.

Weimarin tasavalta /vˈeimarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republika Weimarska
  historiantutkimuksessa käytettävä epävirallinen nimi vuosien 1919–1933 aikaisesta Saksan valtiosta; virallinen nimi oli Saksan valtakunta

Wien /vˈien/ (pn)
Wiedeń
  Itävallan pääkaupunki

Wikipedia /vˈikɪpˌedɪa/ (pn)
Wikipedia
  eräs Internetissä vapaasti muokattavissa oleva tietosanakirja, Wikisanakirjan sisarhanke

Wikisanakirja /vˈikɪsˌanakˌirja/ (pn)
Wikisłownik
  eräs Internetiin toisiinsa linkitetyistä artikkeleista muodostettu vapaa sanoja selittävä teos, joka toimii sanojen merkitystä selittävänä ja niiden käännösvasteita antavana tietolähteenä

Yhdistyneet kansakunnat /ˈyhdɪstyneːt kˈansakˌunnat/ (pn)
Organizacja Narodów Zjednoczonych
  alun perin toisen maailmansodan voittajavaltoja edustanut kansainvälinen yhteistyöjärjestö; lyhenne YK

Yhdistynyt kuningaskunta /ˈyhdɪstynyt kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Zjednoczone Królestwo
  Länsi-Euroopassa Britteinsaarilla sijaitseva valtio, virallisesti Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Yhdysvallat /ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Stany Zjednoczone
  viidestäkymmenestä osavaltiosta muodostuva perustuslaillinen federatiivinen tasavalta Pohjois-Amerikassa, pitkältä nimeltään Amerikan yhdysvallat

Yläjärvi /ˈylæjˌærvɪ/ (pn)
Jezioro Górne
  Pohjois-Amerikan Suurista järvistä isoin ja korkeimmalla merenpinnasta oleva järvi.

Zagreb /tsˈaɡreb/ (pn)
Zagrzeb
  Kroatian pääkaupunki

Zimbabwe /tsˈimbabve/ (pn)
Zimbabwe
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Zimbabwen tasavalta

Zolotšiv /tsˈolotʃɪv/ (pn)
Złoczów
  läntisessä Ukrainassa Lvivin alueella sijaitseva kaupunki

Zürich /tsˈyrɪkh/ (pn)
Zurych
  Sveitsin suurin kaupunki ja Zürichin kantonin pääkaupunki

aakkonen /ˈaːkːonen/ (n)
litera
  kirjoitetun kielen esityksen (järjestetyn) merkkijoukon yksittäinen merkki tai merkintä; kirjain

aakkosellinen /ˈaːkːosˌellɪnen/ (adj)
alfabetyczny
  sellainen, joka noudattelee aakkosia ja on aakkosten mukaisessa järjestyksessä

aakkoset /ˈaːkːoset/ (n)
abecadło, alfabet
  kaikkien jossain kirjoitusjärjestelmässä käytössä olevien yleensä tietyn kielen äänteiden kirjoittamiseen tarvittavien symbolien järjestetty joukko

aakkoshakemisto /ˈaːkːoshˌakemˌisto/ (n)
indeks alfabetyczny
  aakkosjärjestyksessä oleva hakemisto

aakkosnumeerinen /ˈaːkːosnumˌeːrɪnen/ (adj)
alfanumeryczny
  aakkosiin ja numeroihin perustuva, niillä ilmaistava; alfanumeerinen

aallonmurtaja /ˈaːllonmˌurtaja/ (n)
falochron
  rantamaata tai satamaa aalloilta ja jään liikkeiltä suojaava rakennelma meren tai järven rannassa. Aallonmurtajat tehdään maasta, kivistä ja betonista tai niiden yhdistelmästä.

aaloe /ˈaːloe/ (n)
aloes
  yksisirkkaisia ruusukkeita muodostavia afrikkalaisen Aloë-suvun mehikasveja

aalto /ˈaːlto/ (n)
fala
  laine, meren tai järven pinnassa etenevä kohouma

aaltoilu /ˈaːltoilu/ (n)
falowanie
  aaltoliikkeen jatkuminen, vallitseva aaltoliike

aamiainen /ˈaːmɪˌainen/ (n)
śniadanie
  aamulla syötävä ateria, jonka koostumus vaihtelee alueittain

aamu /ˈaːmu/ (n)
poranek, rano
  yön ja päivän välinen vuorokaudenaika, auringonnoususta aamupäivään asti

aamunkoitto /ˈaːmuŋkˌoitːo/ (n)
zaranie
  aamunkajon, ensimmäisten auringonsäteiden ilmestymisen hetki

aamupala /ˈaːmupˌala/ (n)
śniadanie
  varhain aamulla nautittava ensimmäinen kevyt ateria

aamupäivä /ˈaːmupˌæivæ/ (n)
przedpołudnie
  aamun ja keskipäivän välinen vuorokaudenaika, noin klo 9–12

aamutakki /ˈaːmutˌakːɪ/ (n)
szlafrok
  aamulla käytettävä pitkähelmainen takki, jossa on tavallisesti myös kankainen vyö

aamutähti /ˈaːmutˌæhtɪ/ (n)
morgensztern
  eräs keskiaikainen lyömäase: kiinteällä tai kettinkisellä varrella varustettu piikkikuula

aapinen /ˈaːpɪnen/ (n)
elementarz
  oppikirja, jonka avulla opetellaan lukemaan

aaprottimaruna /ˈaːprotːˌimarˌuna/ (n)
boże drzewko
  marunoiden sukuun kuuluva kasvilaji, jonka hyvätuoksuisia lehtiä on käytetty mausteena ja lääkeyrttinä

aari /ˈaːrɪ/ (n)
ar
  pinta-alan mittayksikkö, sadan neliömetrin kokoinen alue, lyhenne a.

aaria /ˈaːrɪa/ (n)
aria
  suurimuotoiseen vokaaliteokseen, esimerkiksi oopperaan tai oratorioon kuuluva lauluosuus, jossa yhdellä laulajalla on erityisen tärkeä osa soolon esittäjänä

aarnikotka /ˈaːrnɪkˌotka/ (n)
gryf
  taruolento jolla on leijonan ruumis, kotkan pää ja etujalat sekä kohollaan oleva siipi (joskus siivet) ja päässä korvat

aarniometsä /ˈaːrnɪomˌetsæ/ (n)
puszcza
  yleensä luonnontilainen, koskematon metsä, jossa on eri-ikäisiä puita, runsaasti lahopuita ja jatkuvia pienipiirteisiä muutoksia

aarpora /ˈaːrpora/ (n)
rozwiertak
  metallien työstökone, jonka ominaisuudet muistuttavat sorvin ja poran välimuotoa

aarre /ˈaːrre/ (n)
skarb
  jokin erityisen arvokas tai kokoelma arvoesineitä tms.

aasi /ˈaːsɪ/ (n)
osioł
  hevosen sukuun kuuluva kotieläin (), jota käytetään kantojuhtana
  tyhmä henkilö, yksinkertainen henkilö, typerys

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (adj)
azjatycki
  Aasiasta peräisin oleva tai Aasiaan liittyvä

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (n)
Azjata, Azjatka
  pysyvästi Aasiassa asuva henkilö

aasiannorsu /ˈaːsɪˌannorsu/ (n)
słoń indyjski
  Aasiassa tavattava norsulaji

aataminomena /ˈaːtamˌinomˌena/ (n)
jabłko Adama, grdyka
  kurkunpäässä sijaitsevan kilpiruston muodostumana esiin työntyvä kova kyhmy, joka on havaittavissa selvemmin miehillä kuin naisilla

aateli /ˈaːtelɪ/ (n)
szlachta
  perinnöllisiä etuoikeuksia nauttinut sääty-yhteiskunnan yläluokka, aatelissääty, aatelisto

aatelismies /ˈaːtelˌismies/ (n)
szlachcic
  aateliin kuuluva mies, aatelinen

aateliton /ˈaːtelɪton/ (n)
plebejusz
  henkilö, jolla ei ole aatelisarvoa

aatto /ˈaːtːo/ (n)
przeddzień
  pyhäpäivää edeltävä päivä

aavemainen /ˈaːvemˌainen/ (adj)
widmowy
  sellainen, joka on aaveen kaltainen; yliluonnollinen, pelottava

aavikko /ˈaːvɪkːo/ (n)
pustynia
  autiomaa, kuivuuden, kuumuuden tai kylmyyden takia lähes kasviton alue; aavikoitunut alue

aavikkohaukka /ˈaːvɪkːohˌaukːa/ (n)
raróg
  (eläintiede) suurikokoinen jalohaukka (Falco cherrug)

aavikkokettu /ˈaːvɪkːokˌetːu/ (n)
fenek
  eräs aavikoilla elävä pienikokoinen ja isokorvainen kettujen sukuun kuuluva koiraeläinten laji () tai sen yksilö

aavikoituminen /ˈaːvɪkˌoitumɪnen/ (n)
pustynnienie
  aavikoksi muuttuminen ja siihen suuntaan kehittyminen

abaksiaalinen /ˈabaksɪˌaːlɪnen/ (adj)
odosiowy
  varresta, rungosta tai keskirangasta poispäin oleva; esimerkiksi lehden alapinta, kun päälipinta on varteen päin

abaza /ˈabatsa/ (n)
abaza
  pääasiassa Karatšai-Tšerkessiassa puhuttava noin 45 000 puhujan kieli, abazan kieli

abbedissa /ˈabːedˌissa/ (n)
przeorysza
  nunnaluostarin johtaja läntisissä kirkoissa

abdikaatio /ˈabdɪkˌaːtɪo/ (n)
abdykacja
  virasta, arvosta tms. luopuminen; erityisesti kruunusta luopuminen

abdomen /ˈabdomen/ (n)
abdomen
  selkärankaisten eläinten vatsa eli ruumiinontelon takaosa ja siellä sijaitsevat elimet

abdominaali /ˈabdomɪnˌaːlɪ/ (adj)
brzuszny
  (selkärankaisilla) vatsanpuoleinen, vatsaan liittyvä, vatsa-

abiturientti /ˈabɪturˌientːɪ/ (n)
abiturient
  lukion viimeisen vuoden opiskelija

ablatiivi /ˈablatˌiːvɪ/ (n)
ablativus
  sijamuoto, ulkopaikallissija, joka perusmerkityksessään ilmaisee liikettä pois joltain pinnalta tai jonkin luota, ulkoeronto. Käytetään laajasti myös muissa merkityksissä.

abolitionisti /ˈabolˌitɪonˌistɪ/ (n)
abolicjonista
  abolitionismin, orjuuden lakkauttamisen, kannattaja

abortti /ˈabortːɪ/ (n)
aborcja
  raskaudenkeskeytys

absintti /ˈabsɪntːɪ/ (n)
absynt
  eräs yrteillä maustettu viina

abskissa /ˈabskɪssa/ (n)
odcięta
  tasokoordinaatiston x-koordinaatti

absoluuttinen /ˈabsolˌuːtːɪnen/ (adj)
absolutny
  ehdoton, rajoittamaton, riippumaton, täysi

absoluuttinen nollapiste /ˈabsolˌuːtːɪnen nˈollapˌiste/ (n)
zero bezwzględne
  teoreettinen lämpötila, jossa lämpöliike on täysin pysähtynyt; −273,15 celsiusastetta tai 0 kelviniä

absorboida /ˈabsorbˌoida/ (v)
absorbować
  imeä itseensä, pidättää, sitoa

abstrahointi /ˈabstrahˌointɪ/ (n)
abstrakcja
  yleiskäsitteen muodostaminen pelkistämällä

abstrakti /ˈabstraktɪ/ (adj)
abstrakcyjny
  sellainen, joka ei ole kouriintuntuva eikä konkreettinen; käsitteellinen, epähavainnollinen, ajatuksellinen

absurdi /ˈabsurdɪ/ (adj)
absurdalny
  sellainen, joka on mieletön, järjetön; järjenvastainen

absurdismi /ˈabsurdˌismɪ/ (n)
absurdyzm
  kirjallisuuteen ja esittävään taiteeseen liittyvä paradokseja ja mielettömyyksiä suosiva tyylisuunta

adapteri /ˈadaptˌerɪ/ (n)
adapter, przejściówka
  sovitinkappale, joka mahdollistaa kahden tai useamman erityyppisen komponentin, liittimen tai eri tekniikkaa käyttävän laitteen liittämisen toisiinsa tai johonkin alustaan, sovitin

adeniini /ˈadenˌiːnɪ/ (n)
adenina
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin tymiinin (DNAssa) tai urasiilin (RNAssa) kanssa

adjektiivi /ˈadjektˌiːvɪ/ (n)
przymiotnik
  nomineihin kuuluva laatusana, joka vastaa kysymykseen millainen? ja joka on pääsanana olevan substantiivin määre tai olla-verbin jälkeinen predikatiivi

adjutantti /ˈadjutˌantːɪ/ (n)
adiutant
  upseeri, joka avustaa ylempiarvoista upseeria tai muuta johtajaa

adoptio /ˈadoptˌio/ (n)
adopcja
  lapseksiottaminen, oikeudellinen toimenpide, jolla adoptiovanhemman tai adoptiovanhempien ja adoptoitavan välille muodostetaan uusi perhesuhde, vanhemman ja lapsen suhde

adrenaliini /ˈadrenalˌiːnɪ/ (n)
adrenalina
  (biokemia) lisämunuaisytimen erittämä katekoliamiinihormoni

adressaatti /ˈadressˌaːtːɪ/ (n)
adresat
  (posti) kirjeen vastaanottaja, kirjeen saaja

adventti /ˈadventːɪ/ (n)
adwent
  kirkkovuoden ensimmäiset viikot ennen joulua

adverbi /ˈadverbɪ/ (n)
przysłówek
  . Sanaluokkanimitys. Vajaasti taipuva tai taipumaton sana, joka ilmaisee aikaa, paikkaa, tapaa, keinoa, tilaa tai määrää. Suomen kielessä adverbit on aiemmin luokiteltu partikkeleiksi, mutta tästä on nykykieliopeissa luovuttu ("Iso suomen kielioppi", 2004).

adverbiaali /ˈadverbɪˌaːlɪ/ (n)
okolicznik
  lauseen predikaattia määrittävä lauseenjäsen

adyge /ˈadyɡe/ (n)
adygejski
  (kielitiede) adygen kieli, luoteiskaukasialaisten kielten tšerkessiläiseen kieliryhmään kuuluva kieli. Sanalista

aerobiologia /ˈaerˌobɪˌoloɡˌia/ (n)
aerobiologia
  biologian osa-alue, joka tutkii kaikkea ilmavirtausten mukana passiivisena lentävää eloperäistä materiaa

aerobiontti /ˈaerˌobɪˌontːɪ/ (n)
aerob
  aerobi, aerobinen eliö

aerodynamiikka /ˈaerˌodynamˌiːkːa/ (n)
aerodynamika
  hydrodynamiikan osa, joka tutkii virtaavan kaasun ja kiinteiden kappaleiden vuorovaikutusta

afasia /ˈafasˌia/ (n)
afazja
  aivojen toimintahäiriöstä johtuva kyvyttömyys ymmärtää ja/tai tuottaa puhetta; joskus mikä tahansa aivovauriosta johtuva kielellinen häiriö

affiksi /ˈaffɪksɪ/ (n)
formant
  sanaan liitettävä pääte tai liiteosa, jolla ei ole itsenäistä merkitystä, mutta itsenäisen sanan yhteydessä muuttaa sen merkitystä

afgaaninvinttikoira /ˈafɡaːnˌinvɪntːɪkˌoira/ (n)
chart afgański
  afgaani, Afganistanista kotoisin oleva alkuaan metsästys- ja vartiokoirana käytetty koirarotu

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (adj)
afgański
  Afganistanista peräisin oleva tai Afganistaniin liittyvä

aforismi /ˈaforˌismɪ/ (n)
aforyzm
  ajatuksellisesti painokas, tiiviisti ja tyylikkäästi muotoiltu proosallinen virke tai virkkeiden kokonaisuus myös salattuun tuntoon pohjautuva sananlasku, jossa ajatus tekee pienen, mutta tiukan solmun

afrikaaneri /ˈafrɪkˌaːnerɪ/ (n)
Afrykaner
  afrikaanerien etniseen ryhmään kuuluva henkilö

afrikaans /ˈafrɪkaːns/ (n)
język afrykanerski, afrykanerski
  afrikaansin kieli, enimmäkseen Etelä-Afrikan buurien puhuma hollannista kehittynyt länsigermaaninen kieli

afrikankaija /ˈafrɪkˌaŋkaija/ (n)
afrykanka złotoplama
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanlauluhaukka /ˈafrɪkˌanlauluhˌaukːa/ (n)
jastrzębiak ciemny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanlintuhaukka /ˈafrɪkˌanlɪntuhˌaukːa/ (n)
krogulec trzypręgowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikantöyhtöhaukka /ˈafrɪkˌantøyhtøhˌaukːa/ (n)
czubak afrykański
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (adj)
afrykański
  Afrikasta peräisin oleva tai Afrikkaan liittyvä

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (n)
Afrykanin, Afrykanka
  syntyperältään afrikkalainen

afroamerikkalainen /ˈafroˌamerˌikːalˌainen/ (adj)
Afroamerykanin
  afroamerikkalaiseen väestöön tai sen kulttuuriin liittyvä

afroamerikkalainen /ˈafroˌamerˌikːalˌainen/ (n)
Afroamerykanin
  Yhdysvalloissa asuva henkilö, joka on taustaltaan afrikkalainen

afta /ˈafta/ (n)
afta
  suuontelon limakalvoille syntyvä usein kivulias haavauma (Stomatitis aphthosa)

aggregaatti /ˈaɡːreɡˌaːtːɪ/ (n)
agregat
  yhdistelmä, kokouma, toisiinsa vain ulkoisesti liittyvien osien muodostama kokonaisuus

aggressiivisuus /ˈaɡːressˌiːvɪsuːs/ (n)
agresywność
  vihaisuus, vihamielisyys, hyökkäävyys

agitaatio /ˈaɡɪtˌaːtɪo/ (n)
agitacja
  yllytys, kiihotus

agnostikko /ˈaɡnostˌikːo/ (n)
agnostyk
  henkilö, joka ei väitä tietävänsä, onko jumalaa olemassa; agnostisismin kannattaja; henkilö, joka ei väitä tietävänsä onko jumalaa olemassa tai ei, koska sen olemassaoloa ei voi todistaa, mutta ei myöskään kiellä jumalan olemassaoloa, koska sitäkään ei voida todistaa

agronomi /ˈaɡronˌomɪ/ (n)
agronom
  maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti (alempi korkeakoulututkinto)

ahdin /ˈahdɪn/ (n)
sprężarka mechaniczna
  laite, joka puristaa ilmaa polttomoottorin palotiloihin tai sylintereihin

ahdistaja /ˈahdɪstˌaja/ (n)
dręczyciel
  henkilö, joka ahdistaa jotakuta

ahdistelija /ˈahdɪstˌelɪja/ (n)
prześladowca
  henkilö, joka ahdistelee

ahdistuneisuushäiriö /ˈahdɪstunˌeisuːshˌæirɪø/ (n)
zaburzenia lękowe
  psykiatrisia häiriöitä, joissa keskeisiä oireita ovat ahdistuneisuus, jännittyneisyys ja pelko

ahdistus /ˈahdɪstus/ (n)
lęk
  tunnetila, johon voi liittyä tuskaisuutta, pelokkuutta, paniikkioireita, huolestuneisuutta ja unihäiriöitä

ahjo /ˈahjo/ (n)
palenisko
  pajan tulisija, jossa rauta kuumennetaan hehkuvaksi takomista varten

ahkera /ˈahkera/ (adj)
pilny
  ~ 3. inf. -maan/-mään sellainen, joka tekee paljon työtä; toimelias, työteliäs, uuttera

ahma /ˈahma/ (n)
rosomak
  Gulo gulo, näätäeläimiin kuuluva petoeläin

ahmatti /ˈahmatːɪ/ (n)
żarłok
  ahmija, ahnehtija, ahnas olio; suursyömäri

ahne /ˈahne/ (adj)
chciwy
  sellainen, joka haluaa paljon ja usein kyltymättä jotakin, esimerkiksi rahaa tai ruokaa

ahneus /ˈahneus/ (n)
chciwość
  se, että on ahne

ahomansikka /ˈahomˌansɪkːa/ (n)
poziomka
  metsämansikka; ahoilla ja pientareilla luonnonvaraisena kasvava mansikkalaji,

ahteri /ˈahterɪ/ (n)
rufa
  aluksen perä, peräosa

ahven /ˈahven/ (n)
okoń
  yleinen ahvenkalojen heimon petokala ()

ahvenanmaalainen /ˈahvenˌanmaːlˌainen/ (n)
Alandczyk
  Ahvenanmaalla asuva henkilö

aidata /ˈaidata/ (v)
ogradzać
  laittaa aitoja, ympäröidä aidalla

aihe /ˈaihe/ (n)
temat
  asia, teema

aiheuttaa /ˈaiheutːaː/ (v)
powodować
  olla tai toimia aiheuttajana; tuottaa, saada aikaan, synnyttää jokin tai joitakin seuraamuksia

aika /ˈaika/ (n)
czas
  maailmankaikkeuden ominaisuus, joka etenee ja jossa kaikki tapahtuu; toistuvien luonnonilmiöiden avulla tai kellolla mitattava suure

aikadilataatio /ˈaikadˌilatˌaːtɪo/ (n)
dylatacja czasu
  suhteellisuusteorian mukainen kappaleen laajeneminen ja siihen liittyvä ajan hidastuminen kappaleen nopeuden lähestyessä valonnopeutta

aikaisin /ˈaikaisɪn/ (adv)
wcześnie
  varhain

aikajana /ˈaikajˌana/ (n)
oś czasu
  muodostettu jana, jossa aika etenee vasemmalta oikealle, ja jolle voidaan sijoittaa tapahtumia aikajärjestyksessä

aikakauslehti /ˈaikakˌauslehtɪ/ (n)
czasopismo
  säännöllisesti paperille painettuna ilmestyvä julkaisu, jonka ilmestymistiheys on harvempi kuin sanomalehdellä ja toisin kuin sanomalehdellä, uutiset eivät ole sen oleellisinta sisältöä

aikakone /ˈaikakˌone/ (n)
wehikuł czasu
  kuvitteellinen kone, jolla voidaan siirtyä ajassa eteen- tai taaksepäin

aikamuoto /ˈaikamˌuoto/ (n)
czas
  verbin taivutusmuoto, joka ilmaisee, milloin jokin asia on tapahtumassa tai tapahtunut

aikataulu /ˈaikatˌaulu/ (n)
grafik
  taulukko, johon on kerätty yleisten kulkuneuvojen lähtö- ja saapumisajat

aikavyöhyke /ˈaikavˌyøhyke/ (n)
strefa czasowa
  Maapallon alue, jolla käytetään samaa kellonaikaa. Vertailuaikana on UTC-aika, josta eri aikavyöhykkeet poikkeavat pääasiassa tasa- tai puolen tunnin verran. Aikavyöhykkeet myötäilevät 15 pituusastetta leveitä kuvitteellisia vyöhykkeitä.

aikoa /ˈaikoa/ (v)
zamierzać
  olla aikeissa tehdä jotakin; suunnitella tekevänsä jotain

aikomus /ˈaikomus/ (n)
zamiar
  ajatus jonkin asian toteuttamisesta, us. epämääräisenä ajankohtana

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (adj)
dorosła
  aikuistunut, täysikasvuinen tai täysi-ikäinen

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (n)
dorosły
  fyysisesti ja henkisesti täysikasvuinen yksilö
dorosła
  aikuistunut, täysi-ikäinen henkilö, jolle suodaan aikuisen oikeudet ja velvoitteet

aimara /ˈaimara/ (n)
ajmara
  aimaran kieli, Boliviassa ja Perussa puhuttava kieli (kielitunnus: ay)

aina /ˈaina/ (adv)
zawsze, ciągle
  ikuisesti; jatkuvasti

ainakin /ˈainakɪn/ (adv)
co najmniej
  joka tapauksessa; vähintään, mainitun lisäksi ehkä muutakin

aine /ˈaine/ (n)
materia
  hiukkasista muodostuva maailmankaikkeuden rakennusaine, jonka ominaisuuksia ovat massa ja tilavuus

aineenvaihdunta /ˈaineːnvˌaihdunta/ (n)
metabolizm
  metabolismi, eliöissä tapahtuva kemiallisten aineiden kiertokulku ja eliössä itsessään tai eliöiden ja ympäristön välillä tapahtuva elintoimintoihin liittyvä muuttuminen

ainoa /ˈainoa/ (adj)
jedyny
  ilman muita oleva, pelkkä

ainutlaatuinen /ˈainutlˌaːtwɪnen/ (adj)
niepowtarzalny
  uniikki, sellainen, jonka kaltaisia ei ole muita, ainoa laatuaan

aioni /ˈaionɪ/ (n)
eon
  geologisen ajanlaskun satoja tai tuhansia miljoonia vuosia käsittävä, korkein taso. Aionit jaetaan edelleen maailmankausiin

airo /ˈairo/ (n)
wiosło
  pitkä, yleensä puinen hankaimeen sijoitettava väline, jolla soudetaan venettä

airut /ˈairut/ (n)
zwiastun
  tapahtuma tms. joka enteilee jotain tulevaa

aisankannattaja /ˈaisaŋkˌannatːˌaja/ (n)
rogacz
  mies, jota hänen vaimonsa pettää

aisti /ˈaistɪ/ (n)
zmysł
  eliöiden ominaisuus havaita aistimillaan ympäristöstä tulevia ja elimistössä syntyviä konkreettisia vaikutuksia, joita voidaan käyttää ympäristön ja oman tilan havaitsemiseen

aita /ˈaita/ (n)
płot
  kahta aluetta erottava rakennelma tai kasvusto, joka hankaloittaa kulkua tai toimii suojana
płotki
  estejuoksussa ylitettävä puomi: este

aito murtoluku /ˈaito mˈurtolˌuku/ (n)
ułamek właściwy
  murtoluku, jossa nimittäjä on suurempi kuin osoittaja, ja jonka arvo on siis pienempi kuin 1.

aitta /ˈaitːa/ (n)
szopa
  maatalon tontilla sijaitseva verrattain pienikokoinen yksi- t. kaksikerroksinen rakennus, jota on käytetty historiallisesti viljan varastointiin tai muuhun varastointiin; usein nykyään kesäisin nukkumiseen; eroaa kaupunkien viljavarastoista kokonsa ja sijaintinsa osilta, vaikka tarkoitus on ollut sama

aivastaa /ˈaivastaː/ (v)
kichać
  henkäistä ilmaa nopeasti ulos refleksin laukaisemana, yleensä nenän ärsyyntymisen johdosta

aivastus /ˈaivastus/ (n)
kichnięcie
  nenän limakalvolla vaikuttavan ärsykkeen refleksimäisesti aiheuttama kouristuksen tapainen äkillinen uloshengitys

aivoinfarkti /ˈaivoinfˌarktɪ/ (n)
apopleksja
  aivoverisuonen tukkeutuessa syntyvä vaurio aivokudoksessa

aivokuori /ˈaivokˌuorɪ/ (n)
kora mózgowa
  aivojen pinnalla olevan hermosolumassan muodostama harmaan aineen kerros

aivolisäke /ˈaivolˌisæke/ (n)
przysadka mózgowa
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivojen alla kitaluun syvennyksessä

aivopesu /ˈaivopˌesu/ (n)
pranie mózgu
  pakottavien tekniikoiden soveltaminen kohteen uskomusten tai käyttäytymisen muuttamiseksi

aivoriihi /ˈaivorˌiːhɪ/ (n)
burza mózgów
  työskentelymuoto, jossa pyritään luomaan tai työstämään ideoita spontaanisti keskustelemalla

aivosyöpä /ˈaivosˌyøpæ/ (n)
rak mózgu
  pahanlaatuinen aivokasvain

aivot /ˈaivot/ (n)
mózg
  keskushermostoa kontrolloiva elin, jonka päätehtävä on käsitellä aistien välityksellä saatua informaatiota siten, että eliön toimintakyky ympäristössään säilyy

aivoton /ˈaivoton/ (adj)
bezmózgi
  älytön, päätön, tyhmä

aivotärähdys /ˈaivotærˌæhdys/ (n)
wstrząs mózgu
  lievä aivovamma, joka johtuu päähän kohdistuneesta iskusta

ajaa /ˈajaː/ (v)
prowadzić
  kuljettaa kulkuneuvoa; (ajoneuvosta) liikkua ihmisen kuljettamana; kulkea ajoneuvon kyydissä; kuljettaa ajoneuvolla

ajanhukka /ˈajanhˌukːa/ (n)
strata czasu
  ajan haaskaus, turha aikaavievä toiminta

ajanjakso /ˈajanjˌakso/ (n)
epoka
  kahden peräkkäisen ajankulun havaintokohdan välillä vallinnut aika

ajankohtainen /ˈajaŋkˌohtainen/ (adj)
aktualny, teraźniejszy
  joka liittyy nykyisyyteen, päivän tapahtumia koskeva; parhaillaan tai tässä ajassa tapahtuva

ajatella /ˈajatella/ (v)
myśleć
  käsitellä mielessään

ajatollah /ˈajatˌollah/ (n)
ajatollah
  šiiamuslimien uskonnollisten johtajien arvonimi

ajattelija /ˈajatːˌelɪja/ (n)
myśliciel
  henkilö, joka ajattelee; erityisesti filosofi, matemaatikko tai vastaava

ajattelu /ˈajatːˌelu/ (n)
myśl
  kognitiivista kykyä edellyttävä toiminta, jossa päädytään kielellisesti lopputulemiin tiedetyistä faktoista ja tehdyistä oletuksista

ajatus /ˈajatus/ (n)
pomysł
  aivoissa syntynyt mielikuva, idea

ajatuspoliisi /ˈajatˌuspolˌiːsɪ/ (n)
policja myśli
  taho, joka tuomitsee henkilön tämän vääränlaisten mielipiteiden vuoksi

ajo /ˈajo/ (n)
prowadzenie
  ajoneuvon kuljetus, auton ajo

ajokoira /ˈajokˌoira/ (n)
gończy
  metsästykseen käytettävä koira, jolla on hajuaistinsa avulla kyky löytää ja seurata jahdin aikana pakenevaa riistaeläintä

ajokortti /ˈajokˌortːɪ/ (n)
prawo jazdy
  ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja

ajoneuvo /ˈajonˌeuvo/ (n)
pojazd
  maalla kulkeva ohjattava, moottoroitu tai moottoroimaton laite

ajuri /ˈajurɪ/ (n)
sterownik
  ohjelma, joka ohjaa tietokoneeseen liitetyn oheislaitteen toimintaa: laiteohjain

akaasiavahanokka /ˈakaːsˌiavˌahanˌokːa/ (n)
astryld rózany
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

akaatti /ˈakaːtːɪ/ (n)
agat
  kvartsin pienikiteinen tuliperäinen muoto

akan /ˈakan/ (n)
akan
  akanin kieli, Ghanassa puhuttava nigeriläis-kongolainen kieli, jota kutsutaan myös twin kieleksi (kielitunnus: aka)
  erään Länsi-Afrikassa elävän etnisen ryhmän jäsen

akanvirta /ˈakanvˌirta/ (n)
wir
  nesteen tai kaasun päävirtaussuunnan vastainen rinnakkainen virtaus, eritoten pyörre

akateeminen /ˈakatˌeːmɪnen/ (adj)
akademicki
  yliopistoon liittyvä, yliopistotutkintoihin liittyvä

akatemia /ˈakatˌemɪa/ (n)
akademia
  alansa ylin oppilaitos, korkeakoulu, yliopisto
  tieteiden tai taiteiden edistämiseksi perustettu seura, joka edustaa alansa korkeimpia saavutuksia
  Platonin Akatemia, Platonin perustama filosofinen koulukunta

akileija /ˈakɪlˌeija/ (n)
orlik
  leinikkikasvien heimoon kuuluvan akileijojen () suvun kasvi

akillesjänne /ˈakɪllˌesjænne/ (n)
ścięgno Achillesa
  kantapäässä sijaitseva vahva jänne

akklimatisaatio /ˈakːlɪmˌatɪsˌaːtɪo/ (n)
aklimatyzacja
  sopeutus

akkreditoida /ˈakːredɪtˌoida/ (v)
akredytować
  valtuuttaa, erityisesti diplomatiassa lähettilään valtuuttaminen toimimaan tietyssä maassa

akkreditointi /ˈakːredɪtˌointɪ/ (n)
akredytacja
  akkreditoiminen

akku /ˈakːu/ (n)
akumulator, bateria
  sähköä kemialliseksi energiaksi varastoimaan kykenevä jännitelähde

akkusatiivi /ˈakːusatˌiːvɪ/ (n)
biernik
  minkä tahansa sijamuodon kaltainen objektin sija

akne /ˈakne/ (n)
trądzik
  talirauhasten liiallisesta talin erittämisestä ja niiden tulehtumisesta johtuva kasvojen ihosairaus

akoluutti /ˈakolˌuːtːɪ/ (n)
akolita
  avustava alttaripalvelija katolisessa kirkossa

akrobaatti /ˈakrobˌaːtːɪ/ (n)
akrobata
  akrobatian harjoittaja, näytöksissä esiintyvä taituruusvoimistelija ja temppujen tekijä

akrobaattinen /ˈakrobˌaːtːɪnen/ (adj)
akrobatyczny
  akrobatiaan liittyvä tai kuuluva

akrobatia /ˈakrobˌatɪa/ (n)
akrobatyka
  taito tehdä poikkeuksellista notkeutta, voimaa ja rohkeutta vaativia näyttäviä voimistelu- ja tasapainoiluesityksiä; sekä näiden esittäminen

akrofobia /ˈakrofˌobɪa/ (n)
akrofobia
  korkean paikan kammo, pelko korkeita paikkoja kohtaan

akromegalia /ˈakromˌeɡalˌia/ (n)
akromegalia#Puola
  aivolisäkkeen liikatoiminnasta johtuva krooninen sairaus, joka ilmenee ruumiinosien, erityisesti ääreisosien, liikakasvuna

akseli /ˈakselɪ/ (n)
oś
  koordinaatiston määrättyjen suuntien nimi
  eräitä yleensä pyöriviä koneenosia

akseliväli /ˈakselˌivælɪ/ (n)
rozstaw osi
  akselien välinen etäisyys

aksentti /ˈaksentːɪ/ (n)
akcent
  puheessa tapahtuva sanan tai sen osan korostaminen, sanapaino, tai sanan painottaminen lauseessa, lausepaino.

aksiaalinen /ˈaksɪˌaːlɪnen/ (adj)
osiowy
  akselin suuntainen

aksiooma /ˈaksɪˌoːma/ (n)
aksjomat
  perusväittämä aksiomaattisessa päättelyssä; selviö, itsestäänselvyys

aksoni /ˈaksonɪ/ (n)
akson
  hermosolun viejähaarake, joka johtaa hermoimpulssin eteenpäin toiseen hermosoluun

aktiivi /ˈaktɪːvɪ/ (n)
strona czynna
  aktiivimuoto, verbien pääluokka. Aktiivi-pääluokkaan kuuluvan verbin subjekti on tekijä.
  aktiivimuoto, verbin finiittimuoto, jossa tekijä tunnetaan
  henkilö, joka on aktiivinen jossain toiminnassa, aktivisti

aktiivinen /ˈaktɪːvɪnen/ (adj)
aktywny
  sellainen, joka on toiminnassa, tekee aktiivisesti jotakin tai osallistuu

aktinium /ˈaktɪnium/ (n)
aktyn
  radioaktiivinen alkuaine, Ac

aktivismi /ˈaktɪvˌismɪ/ (n)
aktywizm
  suoran toiminnan politiikka; yleensä mielihalulla perusteltua toimintaa, sisältäen painostusta ja uhkailua

aktivisti /ˈaktɪvˌistɪ/ (n)
aktywista
  henkilö, joka toimii kansalaisen ominaisuudessa ja suoran toiminnan keinoin jonkin poliittisen tai eettisen tavoitteen saavuttamiseksi

aktuaari /ˈaktuˌaːrɪ/ (n)
aktuariusz
  virkamies, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ja säilyttää viraston asiakirjoja; eräissä virastoissa tilastojen laatija

akupunktio /ˈakupˌuŋktɪo/ (n)
akupunktura
  hoitomenetelmä, jossa ihoon työnnetään neuloja

akustiikka /ˈakustˌiːkːa/ (n)
akustyka
  tilan äänentoisto-ominaisuudet
  äänialueella ilmenevien värähtelyjen ja niiden erilaisissa väliaineissa etenemisen tutkimus

akvaario /ˈakvaːrˌio/ (n)
akwarium
  lasiallas, jossa pidetään kaloja, muita vesieläimiä ja usein myös kasveja

akvedukti /ˈakvedˌuktɪ/ (n)
akwedukt
  perinteisesti avonainen vesijohto (voidaan myös kattaa), jossa vesi virtaa painovoiman avulla

ala /ˈala/ (n)
dziedzina
  toimiala

alabasteri /ˈalabˌasterɪ/ (n)
alabaster
  koriste-esineiden valmistukseen käytettävä hienojakoinen väritön tai lähes väritön kipsi

alaikäinen /ˈalaikˌæinen/ (adj)
niepełnoletni
  iältään lain määräämän täysi-ikäisyyden rajan alapuolella oleva

alalaji /ˈalalˌajɪ/ (n)
podgatunek
  taksonomiassa lajin alapuolinen taksonominen taso

alanko /ˈalaŋko/ (n)
nizina
  laaja maa-alue, jonka korkeus on alle 200 metriä merenpinnasta

alaotsikko /ˈalaˌotsɪkːo/ (n)
podtytuł
  otsikko, joka kuuluu tai tulee jonkin yläotsikon alle

alasaksa /ˈalasˌaksa/ (n)
dolnoniemiecki
  nykyisin pohjoisessa Saksassa sekä Alankomaiden koillisosassa puhuttava kieli, jolle ei ole kehitetty yleiskieltä tai vakiinnutettu yhteistä kirjoitusjärjestelmää (kielitunnus: nds)

alasin /ˈalasɪn/ (n)
kowadło
  sepän takomisen alustana käyttämä raskas metallialusta

alasorbi /ˈalasˌorbɪ/ (n)
dolnołużycki
  toinen sorbin kielen kahdesta kielimuodosta (kielitunnus: dsb)

alastomuus /ˈalastomuːs/ (n)
nagość
  se, että on alaston

alaston /ˈalaston/ (adj)
nagi, goły
  ilman vaatteita oleva

alasuku /ˈalasˌuku/ (n)
podrodzaj
  suvun ja lajin väliin sijoittuva taksonominen taso

alaviite /ˈalavˌiːte/ (n)
przypis
  sivun alareunassa oleva seliteteksti, joka viittaa johonkin samalla sivulla olevaan sanaan tai asiaan

alba /ˈalba/ (n)
alba
  jumalanpalveluksessa käytettävä tavallisesti valkea vaate

albania /ˈalbanˌia/ (n)
albański
  indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan erityisesti Albaniassa (kielitunnus: sq)

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (adj)
albański
  Albaniasta peräisin oleva tai Albaniaan liittyvä

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (n)
Albańczyk, Albanka
  pysyvästi Albaniassa asuva henkilö

albatrossi /ˈalbatrˌossɪ/ (n)
albatros
  joukko pitkä- ja kapeasiipisiä eteläisen pallonpuoliskon merialueiden oivallisina lentäjinä ja merimiesten onnentuojina tunnettuja lintuja ()

albiino /ˈalbɪːno/ (adj)
albinos
  albinistinen

albiino /ˈalbɪːno/ (n)
albinos
  eläin tai ihminen, jolla ei geenimuutosten vuoksi ole pigmenttiä ihollaan

albinismi /ˈalbɪnˌismɪ/ (n)
albinizm
  ihmisen tai eläimen pigmentin puuttuminen tai sen äärimmäinene niukkuus

albumi /ˈalbumɪ/ (n)
album
  kirja johon kirjoitetaan muistorunoja, kootaan nimikirjoituksia, postimerkkejä, tulitikkuetikettejä, valokuvia tms. kokoelmaksi

albuminuria /ˈalbumˌinurˌia/ (n)
albuminuria#Puola

aldehydi /ˈaldehˌydɪ/ (n)
aldehyd
  orgaaninen yhdiste, joka muodostuu alkoholin hapettuessa

aleksandriini /ˈaleksˌandrɪːnɪ/ (n)
aleksandryn
  eräs ranskalainen runomitta, joka koostuu 12:ta tai 13:ta(?) jambisesta tavusta, jossa tahtilepo on aina kuudennen tavun jälkeen

aleksitymia /ˈaleksˌitymˌia/ (n)
aleksytymia
  henkilö ei osaa tunnistaa tunteita itsessään eikä muissa, hän ei myöskään osaa näyttää tunteitaan

alemmuuskompleksi /ˈalemmˌuːskomplˌeksɪ/ (n)
kompleks niższości
  usein tiedostamaton huonommuudentunne toisiin nähden

alentua /ˈalentˌua/ (v)
zniżać się
  nöyrtyä (tekemään jotakin väärää)

aleutti /ˈaleutːɪ/ (n)
Aleuta
  eskimo-aleuttilainen kieli (kielitunnus: ale)
  Aleuttien saaristossa, Alaskassa ja Venäjällä elävän Amerikan alkuperäiskansan jäsen

alfa /ˈalfa/ (n)
alfa
  kreikan aakkosten ensimmäinen kirjain, kreikan kielen suuraakkonen alfa: Α ja vastaava pienaakkonen alfa: α

alfahiukkanen /ˈalfahˌiukːanen/ (n)
cząstka alfa
  elektroninsa menettänyt, ionisoitunut heliumydin

alfasäteily /ˈalfasætˌeily/ (n)
promieniowanie alfa
  (ydinfysiikka) alfahiukkasista koostuva hajoavien ydinten lähettämä säteily

algebrallinen /ˈalɡebrˌallɪnen/ (adj)
algebraiczny
  algebraan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (adj)
algierski
  Algeriasta peräisin oleva tai Algeriaan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (n)
Algierczyk, Algierka
  pysyvästi Algeriassa asuva henkilö

algoritmi /ˈalɡorˌitmɪ/ (n)
algorytm
  joukko järjestelmällisesti suoritettavia käskyjä tai ohjeita jonkin tehtävän suorittamiseksi; erityisesti matematiikassa ja tietojenkäsittelyssä tarkkaan määritelty sarja ongelman ratkaisemista varten

algoritminen /ˈalɡorˌitmɪnen/ (adj)
algorytmiczny
  algoritmeihin perustuva

alhaalla /ˈalhaːlla/ (adv)
na dole
  alaosassa, alimmassa paikassa, olosuhteessa tai tilanteessa, pohjalla

ali-ihminen /ˈalɪˈihmɪnen/ (n)
podczłowiek
  (rasistinen, kansallissosialistisessa ideologiassa) arjalaista alempiarvoisempi ihmislajin edustaja, esimerkiksi juutalainen

aliravitsemus /ˈalɪravˌitsemus/ (n)
niedożywienie
  liian vähäinen ravinnonsaanti

aliupseeri /ˈaliupsˌeːrɪ/ (n)
podoficer
  (sotavoimat) henkilö jolla on jokin sotilasarvoista, jotka sijoittuvat arvojärjestyksessä upseerin ja miehistön väliin

alkaa /ˈalkaː/ (v)
zaczynać
  ryhtyä tekemään jotakin

alkaani /ˈalkaːnɪ/ (n)
alkan
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia

alkaloidi /ˈalkalˌoidɪ/ (n)
alkaloid
  (orgaaninen kemia) kasviemäs, suurta joukkoa yleensä myrkyllisiä kasveissa esiintyviä typpipitoisia emäksiä edustava yhdiste

alkeeni /ˈalkeːnɪ/ (n)
alken
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on yksi tai useampi kaksoissidos

alkeishiukkanen /ˈalkeishˌiukːanen/ (n)
cząstka elementarna
  aineen jakamaton rakenneosa, jolla ei siis ole omaa sisäistä rakennetta eikä se siten koostu muista hiukkasista; huomattavasti pienempi kuin atomi, jonka luultiin pitkään olevan aineen jakamaton rakenneosa; nykykäsityksen mukaan jakautuvat useisiin eri fermioneihin ja bosoneihin

alkemia /ˈalkemˌia/ (n)
alchemia
  oppi, jonka tarkoituksena on valmistaa kultaa muista aineista tai saavuttaa kuolemattomuus ns. viisasten kiven avulla

alkemisti /ˈalkemˌistɪ/ (n)
alchemik
  alkemian harjoittaja

alkio /ˈalkɪo/ (n)
embrion
  uuden kasvi- tai eläinyksilön varhainen kehitysmuoto; ihminen on alkio hedelmöityksen ja noin 8. raskausviikon välisenä aikana
element
  tiettyyn joukkoon kuuluva yksittäinen matemaattinen olio; tyypiltään alkio voi olla esim. luku, matriisi, vektori, funktio tai joukko
  yksittäinen muuttuja useiden, yleensä samankaltaisten muuttujien muodostamassa taulukossa tms. tietorakenteessa

alkoholi /ˈalkohˌolɪ/ (n)
alkohol
  mikä tahansa alkoholiryhmän (OH) eli hydroksyyliryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste

alkoholipitoinen /ˈalkohˌolɪpɪtˌoinen/ (adj)
alkoholowy
  sellainen, joka sisältää alkoholia

alkoholismi /ˈalkoholˌismɪ/ (n)
alkoholizm
  pitkäaikaisesta alkoholin liikakäytöstä johtuva riippuvuus; toisaalta pidetään sairautena, johon joillakin henkilöillä on muita suurempi alttius

alkoholisti /ˈalkoholˌistɪ/ (n)
alkoholik, alkoholiczka
  alkoholista riippuvainen henkilö; alkoholismia sairastava henkilö

alkoholiton /ˈalkohˌolɪton/ (adj)
bezalkoholowy
  sellainen, jossa ei ole alkoholia
  alkoholia juomaton

alkovi /ˈalkovɪ/ (n)
alkowa
  makuualkovi, huoneessa oleva makuusyvennys

alku /ˈalku/ (n)
początek
  se, mistä jokin alkaa, alkamiskohta, alkupää

alkuaine /ˈalkuˌaine/ (n)
pierwiastek
  aine, jota ei voi kemiallisesti pilkkoa pienempiin osiin ja joista kaikki kemialliset yhdisteet muodostuvat; määritellään aineeksi, jonka atomin ytimessä, atomiytimessä, on tietty määrä protoneja

alkuasukas /ˈalkuˌasukas/ (n)
aborygen
  (antropologia) sivistyneen yhteiskunnan ulkopuolella, tavallisesti luonnossa ja heimokulttuurissa asuva henkilö

alkueläin /ˈalkuelæin/ (n)
pierwotniak
  nimitys eräille mikroskooppisille ja yksisoluisille aitotumaisten eliöryhmille, jotka ovat elintavoiltaan eläinmäisiä, eli toisenvaraisia ja liikuntakykyisiä

alkuhärkä /ˈalkuhˌærkæ/ (n)
tur
  nautojen vuonna 1627 sukupuuttoon kuollut kantamuoto (Bos taurus primigenius); naudan villi esimuoto

alkuluku /ˈalkulˌuku/ (n)
liczba pierwsza
  yhtä suurempi kokonaisluku, joka on jaollinen vain itsellään ja yhdellä

alkuperä /ˈalkupˌeræ/ (n)
pochodzenie
  se, mistä joku tai jokin periytyy tai tulee

alkuräjähdys /ˈalkuræjˌæhdys/ (n)
Wielki Wybuch
  tapahtuma, jossa nykyisin tuntemamme maailmankaikkeuden uskotaan saaneen alkunsa noin 13,8 miljardia vuotta sitten; tapahtumassa sai alkunsa aika, syntyivät maailmankaikkeuden neljä perusvuorovaikutusta: gravitaatio, heikko vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus ja sähkömagnetismi, sekä ainetta ja antiainetta, joista jäljelle jäi ensimmäistä

alkusoitto /ˈalkusˌoitːo/ (n)
uwertura
  laajamuotoisen sävellyksen, kuten oopperan esittelyjakso

alkyyni /ˈalkyːnɪ/ (n)
alkin
  (kemia) hiilivety, jossa on vähintään yksi kolmoissidos kahden hiiliatomin välillä

alla /ˈalla/ (adv)
pod
  (tilasta) jonkin alapuolella

alleeli /ˈalleːlɪ/ (n)
allel
  (biologia) vastingeeni, tietyn geenin esiintyminen kahtena tai useampana eri muotona, jotka vaikuttavat samaan ominaisuuteen, mutta eri tavoin

allegoria /ˈalleɡˌorɪa/ (n)
alegoria
  abstraktisten käsitteiden, luonnonvoimien tai esineiden personifikaatio, vertauskuvallinen esitystapa

allegorinen /ˈalleɡˌorɪnen/ (adj)
alegoryczny
  allegorian avulla esitetty, siihen liittyvä, vertauskuvallinen

allegro /ˈalleɡro/ (n)
allegro
  tempomerkintä: nopeasti (n. 120–160 iskua minuutissa); merkintää täydennetään usein selventävin lisämerkinnöin

allekirjoittaa /ˈallekˌirjoitːaː/ (v)
podpisywać
  laittaa nimensä esimerkiksi sopimukseen vahvistukseksi

allekirjoitus /ˈallekˌirjoitus/ (n)
podpis
  asiakirjan aitoutta varmentava tai hyväksyntää asiakirjan sisällölle ilmaiseva päivättyyn asiakirjaan kirjoitettu nimikirjoitus

allergeeni /ˈallerɡˌeːnɪ/ (n)
alergen
  allergian aiheuttaja, herkistävä aine

allergia /ˈallerɡˌia/ (n)
alergia, uczulenie
  yliherkkyys jollekin elimistölle vieraalle aineelle

allergikko /ˈallerɡˌikːo/ (n)
alergik
  jollekin allerginen eli yliherkkä ihminen, allergiasta kärsivä

allerginen /ˈallerɡɪnen/ (adj)
alergiczny
  sellainen, jolla on allergia; allergiaan liittyvä

alleviivata /ˈallevˌiːvata/ (v)
podkreślać
  merkitä tärkeä kohta tekstistä piirtämällä viiva sen alle

alli /ˈallɪ/ (n)
lodówka
  keskikokoinen musta-ruskea-valkea sorsalintu

alligaattori /ˈallɪɡˌaːtːorɪ/ (n)
aligator
  jokin heimon Alligatoridae eläimistä, krokotiilieläimiin kuuluvan matelija, erityisesti alligaattorien heimon nimikkoeläin eli varsinainen alligaattori

allihaahka /ˈallɪhˌaːhka/ (n)
birginiak
  eräs uhanalainen sorsalintu (Polysticta stelleri)

allotrooppi /ˈallotrˌoːpːɪ/ (n)
alotrop
  allotrooppinen muoto, erilainen muoto alkuaineesta

almanakka /ˈalmanˌakːa/ (n)
almanach
  painotuote, joka esittää vuoden kierron, tärkeät yleiset merkkipäivät sekä muuta ajankohtaista ja yleishyödyllistä tietoa

almu /ˈalmu/ (n)
jałmużna
  toisen auttamiseksi annettava, yleensä rahalahjoitus

aloittaa /ˈaloitːaː/ (v)
zacząć
  laittaa jokin alulle

aloittelija /ˈaloitːˌelɪja/ (n)
nowicjusz, debiutant
  kokematon tai tottumaton henkilö; joku joka ei ole paljoa tehnyt kyseistä asiaa

alpakka /ˈalpakːa/ (n)
alpaka
  Etelä-Amerikassa villan tuotantoon jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (Vicugna pacos, 2001), joka on sukua laamalle

alppiruusu /ˈalpːɪrˌuːsu/ (n)
różanecznik
  eräiden -suvun kasvien nimitys

alppitorvi /ˈalpːɪtˌorvɪ/ (n)
róg alpejski
  erityisesti Sveitsiin vuoristoseuduilla käytettävä hyvin pitkävartinen puusta valmistettu puhallinsoitin, joka luetaan soittotekniikalaan vaskipuhaltimiin

alppitähti /ˈalpːɪtˌæhtɪ/ (n)
szarotka alpejska
  erityisesti euroopanalppitähti eli Leontopodium alpinum, eurooppalainen vuoristokasvi

alruuna /ˈalruːna/ (n)
alrauna
  rohtomandrake (Mandragora officinarum), monivuotinen kasvi, jolla on suuret, haaroittuvat juuret ja isot lehdet

altruismi /ˈaltrwɪsmɪ/ (n)
altruizm
  toisten kunnioittaminen ja huomioon ottaminen; epäitsekkyys

alttari /ˈaltːarɪ/ (n)
ołtarz
  pöytä tai muu tasainen rakennelma, jota käytetään uskonnollisissa rituaaleissa

alttoviulu /ˈaltːovˌiulu/ (n)
altówka
  viola, viulun kanssa rakenteeltaan samanlainen, mutta sitä suurempi ja matalaäänisempi jousisoitin

alue /ˈalue/ (n)
region, obszar
  paikka; rajattu, äärellinen ala

alueellinen /ˈaluˌeːllɪnen/ (adj)
regionalny
  aluetta koskeva

aluksi /ˈaluksɪ/ (adv)
początkowo, wstępnie
  ensimmäiseksi, työn ensimmäisessä vaiheessa

alumiini /ˈalumˌiːnɪ/ (n)
glin, aluminium
  maametalleihin kuuluva metallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain yhdisteissä; sen kemiallinen merkki on Al

aluna /ˈaluna/ (n)
ałun
  kaliumin ja alumiinin kaksoissuola

alus /ˈalus/ (n)
statek
  vesikulkuneuvo; (laajemmin) ilma- t. avaruuskulkuneuvo

alushousut /ˈalushˌousut/ (n)
majtki
  ihoa vastaan pidettävät housut, jotka ovat lähinnä sukuelimien ja takapuolen suojana

aluspaita /ˈaluspˌaita/ (n)
podkoszulek
  ihoa vasten (toisen paidan alla) pidettävä (miesten) kaulukseton paita

alusvaate /ˈalusvˌaːte/ (n)
bielizna
  päällysvaatteiden alla käytettävä vaatekappale: esimerkiksi alushousut tai rintaliivit

alveolaarinen /ˈalveolˌaːrɪnen/ (adj)
dziąsłowy
  sellainen, jossa yläetuhampaiden hammasvalli on ääntymävyöhykkeenä

amalgaami /ˈamalɡˌaːmɪ/ (n)
amalgamat
  elohopean ja jonkin toisen metallin seos

amaryllis /ˈamarˌyllɪs/ (n)
amarylis
  mikä tahansa amaryllisten sukuun kuuluva narsissikasvien laji tai sellaisen yksilö

amatsoni /ˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka
  Kreikan mytologiassa Mustanmeren rannalla asuvan sotaisan, kuningatarten hallitseman naiskansan jäsen

amazonianamatsoni /ˈamatsˌonɪˌanamˌatsonɪ/ (n)
amazonka żółtogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amazonianaranen /ˈamatsˌonɪˌanaranen/ (n)
wróbliczka amazońska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amazoniankanahaukka /ˈamatsˌonɪˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
krogulec siwobrzuchy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ambivalenssi /ˈambɪvalˌenssɪ/ (n)
ambiwalencja
  kaksijakoisuus tai kaksiarvoisuus, vastakkaisten tarpeiden tai tunteiden yhtäaikainen esiintyminen, tunteiden kaksinaissuus, joka voi ilmetä esimerkiksi ristiriitaisena käytöksenä, jännittyneisyytenä tai estyneisyytenä

ambrosia /ˈambrosˌia/ (n)
ambrozja
  kreikkalaisessa mytologiassa jumalten nauttima ruoka

ambulanssi /ˈambulˌanssɪ/ (n)
karetka, ambulans
  hälytysajoneuvo, joka on varustettu sairaanhoitoon tarkoitetulla varustuksella ja mahdollistaa potilaille annettavan ensiavun ja kiireellisen kuljetuksen makuuasennossa

ameba /ˈameba/ (n)
ameba
  Amoebozoa-kuntaan kuuluva yksisoluinen aitotumallinen eliö, joka liikkuu muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja

amerikanismi /ˈamerˌikanˌismɪ/ (n)
amerykanizm
  amerikan englannin vaikutus jossakin muussa kielessä, erityisesti englannin kielen muissa varianteissa

amerikium /ˈamerɪkium/ (n)
ameryk
  eräs radioaktiivinen alkuainemetalli

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (adj)
amerykański
  Amerikasta peräisin oleva tai Amerikkaan liittyvä

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (n)
Amerykanin, Amerykanka
  Yhdysvalloissa asuva, Yhdysvaltain kansalainen
  Amerikoissa asuva, yleisimmin joko pohjoisamerikkalainen tai eteläamerikkalainen

ametisti /ˈametˌistɪ/ (n)
ametyst
  läpikuultava, väriltään sinipunaisesta purppuraan vaihteleva kvartsi

amfibinen /ˈamfɪbɪnen/ (adj)
amfibia
  vuorottain maalla ja vedessä elävä

amfolyytti /ˈamfolˌyːtːɪ/ (n)
amfolit
  aine, joka voi toimia sekä happona että emäksenä

amfoteerinen /ˈamfotˌeːrɪnen/ (adj)
amfoteryczny
  happona ja emäksenä reagoiva

amhara /ˈamhara/ (n)
amharski
  pääasiassa Etiopiassa puhuttu seemiläinen kieli, kielitunnus: am

amidi /ˈamɪdɪ/ (n)
amid
  amidiryhmä, karbonyyliryhmästä ja typestä koostuva ryhmä (

aminohappo /ˈamɪnohˌapːo/ (n)
aminokwas
  orgaaninen yhdistelmä, missä on sekä (emäksinen) aminoryhmä että (hapan) karboksyyliryhmä. On perustana joukolle koostumukseltaan erilaisia fysiologisesti merkittäviä orgaanisia happoja, joista kaikki proteiinit koostuvat

amiraali /ˈamɪrˌaːlɪ/ (n)
admirał
  merivoimien korkein sotilasarvo, joka vastaa maavoimien kenraalia

ammatti /ˈammatːɪ/ (n)
zawód, profesja
  se, mitä henkilö tekee työkseen; pätevyys jonkin tietyn työn taitamiseen

ammattikorkeakoulu /ˈammatːɪkˌorkeakˌoulu/ (n)
politechnika
  korkeakoulu, joka antaa ammatillisen valmiuden, mutta joka ei harjoita tieteellistä perustutkimusta; työelämäsuuntautunut korkeakoulu

ammattikoulutus /ˈammatːɪkˌoulutus/ (n)
nauka zawodu
  ammattiin johtava koulutus

ammattimaisesti /ˈammatːɪmˌaisestɪ/ (adv)
profesjonalnie
  ammattimaisella tavalla

ammoniakki /ˈammonɪˌakːɪ/ (n)
amoniak
  typen ja vedyn yhdiste, NH₃

ammua /ˈammua/ (v)
muczeć
  pitää lehmän ääntä

ammus /ˈammus/ (n)
pocisk
  ampuma-aseen projektiili; ampumatarvike tai tuhovaikutuksen välittävä esine

ampeeri /ˈampeːrɪ/ (n)
amper
  sähkövirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus A)

ampeerimittari /ˈampeːrɪmˌitːarɪ/ (n)
amperomierz
  sähkövirran mittari

ampiainen /ˈampɪˌainen/ (n)
osa
  yleensä yhdyskunnassa elävä hyönteinen heimossa , jonka naarailla on myrkkypistin, jonka pistos on tuskallinen myös ihmiselle

amplitudimodulaatio /ˈamplɪtˌudɪmˌodulˌaːtɪo/ (n)
modulacja amplitudy
  modulaatio, jossa muutellaan signaalin amplitudia eli voimakkuutta moduloivan signaalin tahdissa

ampua /ˈampua/ (v)
strzelać
  laukaista ammus tai nuoli aseella johonkin kohteeseen ilman että kohde kuolee

ampuhaukka /ˈampuhˌaukːa/ (n)
drzemlik
  jalohaukkoihin kuuluva pieni petolintu ()

ampuma-ase /ˈampumaˈase/ (n)
broń palna
  ampumiseen käytetty ase, usein tuliase, myös erilaiset jouset

ampumahiihto /ˈampumahˌiːhto/ (n)
biatlon, biathlon
  urheilulaji, jossa kilpailijoiden paremmuus ratkaistaan hiihdon ja ammunnan yhteistuloksella

ampumahiihtäjä /ˈampumahˌiːhtæjæ/ (n)
biathlonista
  urheilija, jonka lajina on ampumahiihto

ampumarata /ˈampumˌarata/ (n)
strzelnica
  rajattu alue tai tila, jossa on määrätyt ampumapaikat ja ampumasuunnat ja joka on tarkoitettu ampumaharjoitteluun ja -kilpailuun

ampumatarvikkeet /ˈampumatˌarvɪkːeːt/ (n)
amunicja
  ampumiseen, tarkemmin laukauskeen tarvittavan materiaalin kokonaisuus

ampuminen /ˈampumɪnen/ (n)
palba
  ampua-verbistä muodostettu teonnimi

amputaatio /ˈamputˌaːtɪo/ (n)
amputacja
  (patologia) raajan osittainen tai kokonaan puuttuminen; raajapuutos

amputoida /ˈamputˌoida/ (v)
amputować
  poistaa leikkaamalla ruumiinosa kokonaan tai osittain

amsterdamilainen /ˈamsterdˌamɪlˌainen/ (adj)
amsterdamski
  Amsterdamista peräisin oleva tai Amsterdamiin liittyvä

amsterdamilainen /ˈamsterdˌamɪlˌainen/ (n)
amsterdamczyk, amsterdamka
  pysyvästi Amsterdamissa asuva henkilö
  syntyperältään amsterdamilainen

amuletti /ˈamulˌetːɪ/ (n)
amulet
  mukana pidettävä esine, jonka uskotaan tuovan hyvää onnea tai suojaavan kantajaansa pahaa vastaan

amusia /ˈamusˌia/ (n)
amuzja
  kykenemättömyys tunnistaa sävelkorkeuksia, sävelkuurous

anaaliseksi /ˈanaːlɪsˌeksɪ/ (n)
seks analny
  peräaukon kautta tapahtuva yhdyntä

anafylaksia /ˈanafylˌaksɪa/ (n)
anafilaksja
  nopeasti kehittyvä yleisoirein ilmenevä allerginen yliherkkyys

anakonda /ˈanakˌonda/ (n)
anakonda
  suurikokoinen kuristajakäärme, joka elää Etelä-Amerikassa

anakronismi /ˈanakronˌismɪ/ (n)
anachronizm
  virhe ajan suhteen, esineen, asian tai käsitteen sijoittaminen sille sopimattomaan aikakauteen

anakronistinen /ˈanakronˌistɪnen/ (adj)
anachroniczny
  aikaan sopimaton, virheellinen ajan suhteen; eri aikakauteen liittyvä

analfabeetti /ˈanalfabˌeːtːɪ/ (n)
analfabeta
  luku- ja kirjoitustaidoton henkilö

analogia /ˈanalˌoɡɪa/ (n)
analogia
  kahden esineen, asian tai suhteen välille yhteneväisyyden, vastaavuuden, samankaltaisuuden muodostava kielellinen ilmaisu; kognitiivinen prosessi, joka siirtää informaatiota tai merkitystä tietystä lähteestä tiettyyn kohteeseen

analoginen /ˈanalˌoɡɪnen/ (adj)
analogowy
  fyysisten määrien käsittelyyn, jatkuviin suureisiin perustuva, ei-digitaalinen

analysoida /ˈanalysˌoida/ (v)
analizować
  eritellä, jakaa osiin; määrittää purkamalla osiin

analyysi /ˈanalˌyːsɪ/ (n)
analiza
  tutkittavana olevan asian määrittäminen purkamalla osiin

analyytikko /ˈanalˌyːtɪkːo/ (n)
analityk
  henkilö joka analysoi jotain työkseen

ananas /ˈananas/ (n)
ananas
  hedelmäananas, Ananas comosus, trooppinen yksisirkkainen kasvi ja sen mehevä epähedelmä

anarkia /ˈanarkˌia/ (n)
anarchia
  (poliittinen ideologia) anarkismin mukainen aate ja yhteiskunta, jossa ei ole valtiota ja jossa vallan on aina perusteltava itsensä

anarkismi /ˈanarkˌismɪ/ (n)
anarchizm
  alistavista yhteiskuntarakenteista vapaata yhteiskuntaa tavoitteleva poliittinen aate, joka korostaa tasa-arvoa ja toiminnan vapaaehtoisuutta

anarkisti /ˈanarkˌistɪ/ (n)
anarchista
  anarkismin kannattaja

anarkokapitalismi /ˈanarkˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
anarchokapitalizm
  anarkismin ja kapitalismin yhdistelmä, jossa valtio lakkautetaan, korostetaan markkinoiden kykyä ratkaista ongelmia ja lait ovat yksityisiä

anatomia /ˈanatˌomɪa/ (n)
anatomia
  eliöiden rakennetta käsittelevä tiede

anatominen /ˈanatˌomɪnen/ (adj)
anatomiczny
  sellainen, joka kuuluu anatomiaan, anatomiaan liittyvä, anatomialle ominainen, anatomiaa koskeva

andienamatsoni /ˈandienamˌatsonɪ/ (n)
amazonka zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (adj)
andorski
  Andorraan kuuluva tai siihen liittyvä

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (n)
Andorczyk
  pysyvästi Andorrassa asuva henkilö
  Andorran kansalainen
  syntyperältään andorralainen

androgyyni /ˈandroɡˌyːnɪ/ (n)
androgyne
  henkilö, jossa on merkittävästi sekä maskuliinisia ja feminiinisia piirteitä; sukupuoleton, sukupuolineutraali yksilö

androgyyninen /ˈandroɡˌyːnɪnen/ (adj)
androginiczny
  sellainen, jossa on merkittävästi sekä maskuliinisia ja feminiinisia piirteitä; sukupuoleton, sukupuolineutraali

androidi /ˈandroidɪ/ (n)
android
  ihmistä muistuttava robotti

andrologia /ˈandrolˌoɡɪa/ (n)
andrologia
  lääketieteen haara, joka on erikoistunut erityisesti vain miehillä esiintyvien sukupuolielinten ongelmien ja urologisten sairauksien hoitoon

anemia /ˈanemˌia/ (n)
anemia
  veritauti, jossa punasolujen sisältämän hemoglobiinin tai itse punasolujen määrä on normaalia pienempi ja tämän seurauksena veren hapenkuljetuskyky on alentunut; vähäverisyys

anemometri /ˈanemomˌetrɪ/ (n)
anemometr
  tuulen voimakkuuden mittari, tuulimittari

anglikaani /ˈaŋlɪkˌaːnɪ/ (n)
anglikanin
  anglikaanisen kirkon jäsen

anglikaaninen /ˈaŋlɪkˌaːnɪnen/ (adj)
anglikański
  Englannin protestanttiseen valtionkirkkoon liittyvä, sen opetuksen mukainen

anglismi /ˈaŋlɪsmɪ/ (n)
anglicyzm
  englannin kielestä muuhun kieleen siirtynyt sana tai lauserakenne, joka on usein vastaanottavan kielen omien sääntöjen vastainen

angolalainen /ˈaŋŋolalˌainen/ (adj)
angolski
  Angolasta peräisin oleva tai Angolaan liittyvä

angolalainen /ˈaŋŋolalˌainen/ (n)
angolski
  pysyvästi Angolassa asuva henkilö

angolankaija /ˈaŋŋolˌaŋkaija/ (n)
afrykanka niebieskorzytna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

animaatio /ˈanɪmˌaːtɪo/ (n)
animacja
  tekniikka, jolla luodaan liikkuvaa kuva yksittäisistä kuvista vaihtamalla niitä tietyin väliajoin useita kertoja sekunnissa

animismi /ˈanɪmˌismɪ/ (n)
animizm
  usko, jonka mukaan kaikilla elävillä olioilla on sielu

animistinen /ˈanɪmˌistɪnen/ (adj)
animistyczny
  animismin mukainen

anioni /ˈanɪˌonɪ/ (n)
anion
  positiivisesti varautunut ioni, jollainen muodostuu kun on vastaanotettu elektroneja

anis /ˈanɪs/ (n)
anyż
  voimakasarominen anisruohon hedelmistä saatava mauste, jota käytetään leivonnaisten, makeisten, liköörien ja ruoan maustamiseen

ankara /ˈaŋkara/ (adj)
srogi
  sellainen, joka on kohtuuttoman vaativa, joka ei päästä helpolla; kova

ankerias /ˈaŋkerɪas/ (n)
węgorz
  erityisesti laji (), jolla on pyöreä pitkulainen takaosasta litteä ruumis. Ankeriaan kehitysvaiheita ovat muna, toukka, lasiankerias ja aikuinen yksilö. Naaraat nousevat jokia pitkin makeaan veteen, josta lähtevät sukukypsinä vaellukselle mereen kohti lisääntymisalueita.

ankka /ˈaŋkːa/ (n)
kaczka
  kotieläimenä pidettävä sinisorsan muoto (Anas platyrhynchos domestica), josta on useita muunnoksia

ankkuri /ˈaŋkːurɪ/ (n)
kotwica
  ketjulla tai köydellä varustettu yleensä rautainen väline aluksen, poijun tai muun kelluvan esineen kiinnittämiseen sen ajelehtimisen estämiseksi.
  pieni tynnyri, n. 39 litraa, käytetty vetomittana

annos /ˈannos/ (n)
porcja
  osuus tai määrä jotain
dawka
  yksittäinen tarjoilu ruokaa tai juomaa

anonyymi /ˈanonˌyːmɪ/ (adj)
anonimowy
  tuntematon
  nimetön

anoppi /ˈanopːɪ/ (n)
teściowa
  puolison äiti

anorakki /ˈanorˌakːɪ/ (n)
anorak
  inuiittien käyttämä hupullinen, hylkeen tai karibun nahasta tehty, yleensä tuulenpitävä takki, joka ei aukea edestä vaan se puetaan pään yli vetämällä

anoreksia /ˈanorˌeksɪa/ (n)
jadłowstręt
  anoreksia nervosa, syömishäiriö, jossa ihminen näkee itsensä liian lihavana riippumatta siitä, kuinka laiha hän todellisuudessa on

anosmia /ˈanosmˌia/ (n)
anosmia
  kyvyttömyys haistaa; hajuaistittomuus

ansa /ˈansa/ (n)
pułapka
  paikka, väline tai tilanne, jolla toivotaan saatavan kiinni ihminen tai eläin
  erehdyttävästi naiselta näyttävä mies; transvestiitti tai transsukupuolinen

ansaita /ˈansaita/ (v)
zarabiać, zarobić
  saada rahaa esim. tekemästään työstä

ansio /ˈansɪo/ (n)
zaleta
  tuloja tuottava, ansaitsemistarkoituksessa tehty työ, ansiotyö

ansiosta /ˈansɪˌosta/ (adv)
dzięki
  aiheellisesti, täydestä syystä

antaa /ˈantaː/ (v)
dać, przekazać, dawać
  luovuttaa toiselle

antaa anteeksi /ˈantaː ˈanteːksɪ/ (v)
darować
  ilmaista suullisesti tai kirjallisesti toiselle, ettei ole vihainen toisen tekemästä virheestä tai loukkauksesta

antarktinen /ˈantarktɪnen/ (adj)
antarktyczny
  etelänapaan ja sen lähialueisiin liittyvä

antautua /ˈantautˌua/ (v)
poddać się
  lopettaa jonkin vastustus ja alistua sen valtaan

anteeksianto /ˈanteːksɪˌanto/ (n)
odpuszczenie
  teon antaminen anteeksi
darowanie
  velkojen tai saatavien peruuttaminen tai määrän vähentäminen

anteliaasti /ˈantelɪˌaːstɪ/ (adv)
hojnie
  runsaasti tai mielellään antaen

antelias /ˈantelɪas/ (adj)
hojny
  runsaasti tai mielellään jotakin lahjaksi antava

antenni /ˈantennɪ/ (n)
antena
  radioaaltojen vastaanottamiseen tai lähettämiseen tarkoitettu laite; avoin värähtelypiiri, joka sovittaa vastaanotto- tai lähetyslatteissa käsiteltävän radiotaajuisen signaalin eetterissä etenevään radiotaajuiseen säteilyyn.

antibiootti /ˈantɪbɪˌoːtːɪ/ (n)
antybiotyk
  bakteereja tuhoava aine, esimerkiksi penisilliini

antifeminismi /ˈantɪfˌemɪnˌismɪ/ (n)
antyfeminizm
  feminismin jonkin tai kaikkien muotojen vastustamista

antihiukkanen /ˈantɪhˌiukːanen/ (n)
antycząstka
  hiukkanen, jolla on sama massa kuin tavallisella hiukkasella, mutta jonka kvanttiluvut ovat vastakkaiset

antilooppi /ˈantɪlˌoːpːɪ/ (n)
antylopa
  useiden solakoiden, pitkä- ja ohutraajaisten laumoissa elävien onttosarvisten märehtijöiden yhteisnimitys

antimoni /ˈantɪmˌonɪ/ (n)
antymon
  metallinen alkuaine, jolla on myös epämetallinen allotrooppimuoto. Kemiallinen merkki: Sb.

antioksidantti /ˈantɪˌoksɪdˌantːɪ/ (n)
przeciwutleniacz
  hapettumis-reaktion estävä aine, hapettumisenestoaine; kemiallinen yhdiste, joka estää toisten yhdisteiden hapettumista

antipatia /ˈantɪpˌatɪa/ (n)
antypatia
  vastenmielisyys tai epäluulo jotakin asiaa, henkilöä tai mielipidettä kohtaan

antipodienviherkaija /ˈantɪpodˌienvɪhˌerkaija/ (n)
modrolotka zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

antiprotoni /ˈantɪprˌotonɪ/ (n)
antyproton
  protonin antihiukkanen

antonyymi /ˈantonˌyːmɪ/ (n)
antonim
  vastakohta sanojen välisenä merkityssuhteena; vastakohtasana, astevastakohta

antropologi /ˈantropˌoloɡɪ/ (n)
antropolog
  antropologian tutkija

antropologia /ˈantropˌoloɡˌia/ (n)
antropologia
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva ihmistä tutkiva tiede, laajasti ottaen kaikki ihmisen ruumiillisia ja kulttuuriominaisuuksia tutkivat tieteet kuuluvat tähän; pohjoismaisessa opetuksessa aluetta on rajattu

antropologinen /ˈantropˌoloɡɪnen/ (adj)
antropologiczny
  antropologiaan kuuluva tai liittyvä

antroposeeni /ˈantroposˌeːnɪ/ (n)
antropocen
  geologinen ajanjakso, jonka aikana ihmisen toiminta on saanut aikaan huomattavia geologisia muutoksia

aortta /ˈaortːa/ (n)
aorta
  sydämen vasemmasta kammiosta lähtevä ruumiin suurin valtimo

apatia /ˈapatˌia/ (n)
apatia
  haluttomuuden ja välinpitämättömyyden tila ja tunne, tunteettomuus

aperitiivi /ˈaperɪtˌiːvɪ/ (n)
aperitif
  ennen ruokailua nautittava alkoholijuoma

apheli /ˈaphelɪ/ (n)
aphelium
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on kauimpana keskustähdestään

apila /ˈapɪla/ (n)
koniczyna
  -suvun hernekasvi

apina /ˈapɪna/ (n)
małpa, małpa człekokształtna
  jokin kädellisten lahkon osalahkoon kuuluva nisäkäs

apinanleipäpuu /ˈapɪnˌanleipæpuː/ (n)
baobab#Puola
  mikä tahansa apinanleipäpuiden sukuun () kuuluva malvakasvien laji tai sellaisen yksilö

apogeum /ˈapoɡeum/ (n)
apogeum
  Maata kiertävän kappaleen kiertoradan piste, jossa se on kauimpana Maasta

apoptoosi /ˈapoptˌoːsɪ/ (n)
apoptoza
  solukuolema, solun ohjelmoitu kuolema; solujen jakautumista säätelevien geenien määräämä solujen ohjelmoitu kuoleminen, joka on normaali osa yksilönkehitystä ja kudosten uusiutumista

apostoli /ˈapostˌolɪ/ (n)
apostoł
  Raamatussa mainittu Jeesuksen opetuslapsi

apostrofi /ˈapostrˌofɪ/ (n)
apostrofa
  (typografia) suora heittomerkki (')

apotti /ˈapotːɪ/ (n)
opat
  munkkiluostarin johtaja katolisessa kirkossa

apparatsikki /ˈapːarˌatsɪkːɪ/ (n)
aparatczyk
  Neuvostoliitossa hallitsevan kommunistisen puolueen puoluekoneiston virkailija, joka ei kuulunut nomenklatuuraan

appelsiini /ˈapːelsˌiːnɪ/ (n)
pomarańcza
  sen marja, jota arkikielessä kutsutaan hedelmäksi

appelsiinimehu /ˈapːelsˌiːnɪmˌehu/ (n)
sok pomarańczowy
  appelsiinista puristettu mehu

appi /ˈapːɪ/ (n)
teść
  puolison isä

aprikoosi /ˈaprɪkˌoːsɪ/ (n)
morela
  sen hedelmä

aprillipila /ˈaprɪllˌipɪla/ (n)
prima aprilis
  leikkimielinen puijaus, joka tehdään aprillipäivänä

aprillipäivä /ˈaprɪllɪpˌæivæ/ (n)
prima aprilis
  huhtikuun ensimmäinen päivä, jolloin on tapana tehdä aprillipiloja

apteekkari /ˈapteːkːˌarɪ/ (n)
aptekarz, farmaceuta
  henkilö, jolla on vaadittava tutkinto ja oikeus (apteekkioikeus) pitää apteekkia; historiallisesti apteekin omistaja ja lääkkeiden valmistaja; sana on jäänyt vanhanaikaiseksi ja pudonnut nykyhetken käytöstä, koska apteekkiala on muuttunut ja nykyään apteekeissa työskentelevät proviisorit ja farmaseutit

apteekki /ˈapteːkːɪ/ (n)
apteka
  lääkkeiden myynti- ja historiallisesti myös valmistusliike

apu /ˈapu/ (n)
pomoc
  toimi tai toimitus, minkä tarkoitus on auttaa pulaan joutunutta tai vaikeassa tilanteessa olevaa; auttaminen, avustaminen

apulainen /ˈapulˌainen/ (n)
asystent
  henkilö, joka auttaa työssä tai tehtävässä, avustaja

apuverbi /ˈapuvˌerbɪ/ (n)
czasownik posiłkowy
  (kielitiede) verbi jonka avulla muodostetaan verbin liittomuotoja; verbi, joka antaa pääverbistä semanttista tai lauseopillista lisätietoa

arabia /ˈarabˌia/ (n)
język arabski, arabski
  arabimaissa puhuttava seemiläinen kieli, jonka kirjakielenä toimii ns. klassinen arabia; eri valtioiden alueilla puhuttavat kielimuodot poikkeavat toisistaan sanastoltaan ja ääntämykseltään (sanalista)

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (adj)
arabski
  arabiankielistä etnistä alkuperää oleva, arabialaisuuteen liittyvä, Arabimaihin tai arabeihin liittyvä

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (n)
Arab
  arabi, etniseltä syntyperältään arabimaista oleva
  arabianhevonen

arabianvahanokka /ˈarabɪˌanvahanˌokːa/ (n)
astryld arabski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

arabikumi /ˈarabˌikumɪ/ (n)
guma arabska
  eräiden akaasialajien ilmassa kovettuva maitiaisneste, jota käytetään muun muassa hyytelöimis- ja stabilointiaineena makeisissa ja lääketableteissa, sideaineena erilaisissa voiteissa ja tahnoissa sekä liimana savukepapereissa

aramea /ˈaramˌea/ (n)
aramejski
  aramealaisten puhuma seemiläinen kieli (kielitunnus: arc)

aramealainen /ˈaramˌealˌainen/ (adj)
Aramejczyk
  Aramiin, aramealaisiin tai arameaan liittyvä

aramealainen /ˈaramˌealˌainen/ (n)
Aramejczyk
  Aramissa muinoin asunut seemiläinen nomadinen kansa

araukaria /ˈaraukˌarɪa/ (n)
#Puola
  mikä tahansa araukarioiden kasvisukuun () kuuluva laji tai sellaisen yksilö

araukaria-amatsoni /ˈaraukˌarɪaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka czerwonouda
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

areena /ˈareːna/ (n)
arena
  roomalaisen amfiteatterin hiekkapäälysteinen näyttämö, jota kerrotaan käytetyn taistelukenttänä

areiolainen /ˈareiolˌainen/ (adj)
arianin
  areiolaisuuteen liittyvä

areiolainen /ˈareiolˌainen/ (n)
arianin
  areiolaisuuden kannattaja

arenti /ˈarentɪ/ (n)
dzierżawa
  maanvuokraus; sellainen oikeussuhde, joka syntyy sopimuksella, jossa toinen antaa toiselle määräajaksi tietyillä ehdoilla nautinta- ja käyttöoikeuden maahan, metsästykseen tai muuhun vastaavaan
  maanvuokra; se korvaus, joka maanvuokrasopimuksen perusteella on suoritettava

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (adj)
argentyński
  Argentiinasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (n)
Argentyńczyk
  pysyvästi Argentiinassa asuva henkilö

argon /ˈarɡon/ (n)
argon
  jalokaasuihin kuuluva väritön, hajuton ja mauton alkuaine

argumentti /ˈarɡumˌentːɪ/ (n)
argument
  looginen, perusteltu todistus tai mielipide

aristokraatti /ˈarɪstˌokraːtːɪ/ (n)
arystokrata
  syntyperältään korkea, hallitsevan yhteiskuntaluokan, yläluokan, aristokratian jäsen, aatelinen, ylimys

aristokraattinen /ˈarɪstˌokraːtːɪnen/ (adj)
arystokratyczny
  aristokratiaan liittyvä tai siihen kuuluva

aristokratia /ˈarɪstˌokratˌia/ (n)
arystokracja
  valtiomuoto, jossa valta on yläluokalla, aatelilla tms.

aristotelismi /ˈarɪstˌotelˌismɪ/ (n)
arystotelizm
  Aristoteleen ajatuksiin perustuva filosofinen suuntaus

aritmeettinen /ˈarɪtmˌeːtːɪnen/ (adj)
arytmetyczny
  sellainen, joka kuuluu aritmetiikkaan tai on sen sääntöjen mukainen, laskuopillinen

aritmetiikka /ˈarɪtmetˌiːkːa/ (n)
rachunek
  laskuoppi, joka käsittelee numeroilla merkittyjä suureita; käytettäviä laskutoimituksia ovat yhteenlasku, vähennyslasku, kertolasku ja jakolasku

arjalainen /ˈarjalˌainen/ (adj)
Aryjczyk
  arjalaisiin liittyvä

arjalainen /ˈarjalˌainen/ (n)
Aryjczyk
  Intiaan noin 1900–1300 eKr. saapuneen indoiranilaisen valloittajakansan jäsen
  indoiranilaista kieltä puhuvan kansan jäsen
  indoeurooppalaisia kieliä puhuvien eurooppalaisten kuvitteellisen kantakansan jäsen

arkadi /ˈarkadɪ/ (n)
arkada
  kaarikäytävä; pylväiden kannattelema holvikaarisarja

arkaismi /ˈarkaismɪ/ (n)
archaizm
  vanhahtava ilmaus

arkeologi /ˈarkeˌoloɡɪ/ (n)
archeolog, archeolożka
  ammattinaan arkeologiaa harjoittava henkilö

arkeologia /ˈarkeˌoloɡˌia/ (n)
archeologia
  tiede ihmisen kulttuurin kehityksestä sellaisena kuin se on tutkittavissa maasta ja maaperästä löydettyjen ihmisen toiminnan aikaan saattamien erilaisten rakenteiden ja esineiden jäännöksistä

arkeologinen /ˈarkeˌoloɡɪnen/ (adj)
archeologiczny
  arkeologiaan kuuluva tai liittyvä

arkipäivä /ˈarkɪpˌæivæ/ (n)
dzień roboczy
  vanhemmassa merkityksessä kaikkia muita päiviä paitsi sunnuntaita ja kirkollisia juhlapäiviä, tai uudemmassa merkityksessä päiviä maanantaista perjantaihin, yleisiä juhlapäiviä yleensä lukuun ottamatta

arkisto /ˈarkɪsto/ (n)
archiwum
  dokumenttien säilytyspaikka

arkistonhoitaja /ˈarkɪstˌonhoitˌaja/ (n)
archiwariusz
  henkilö, joka huolehtii organisaation toiminnassa syntyvästä asiakirja-aineistosta

arkki /ˈarkːɪ/ (n)
arka
  alus

arkkiherttua /ˈarkːɪhˌertːua/ (n)
arcyksiążę
  Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueella käytetty aatelisarvo kuninkaan ja herttuan välissä

arkkihiippakunta /ˈarkːɪhˌiːpːakˌunta/ (n)
archidiecezja
  arkkipiispan johtama hallintoalue kristillisissä kirkoissa

arkkipiispa /ˈarkːɪpˌiːspa/ (n)
arcybiskup
  kirkollisessa hierarkiassa tavallista tärkeämmän hiippakunnan piispan asema; sen haltija

arkkitehti /ˈarkːɪtˌehtɪ/ (n)
architekt
  alan korkeakoulussa tutkinnon suorittanut rakennusten ja miljöön suunnittelija

arkkitehtoninen /ˈarkːɪtˌehtonɪnen/ (adj)
architektoniczny
  arkkitehtuurin mukainen, arkkitehtuuriin liittyvä

arkkitehtuuri /ˈarkːɪtˌehtuːrɪ/ (n)
architektura
  rakennustaide, vallitsevaan ympäristöön yhdyskuntia, rakennuksia ja rakenteita tuottava sovelletun tieteen ala, mikä ratkaisuissaan painottaa esteettisiä, taloudellisia ja sosiologisia näkökohtia

armeija /ˈarmeija/ (n)
armia, wojsko
  valtion puolustuksesta vastaava organisaatio, asevoimat, puolustusvoimat tai itsepuolustusvoimat kokonaisuudessaan

armeliaisuus /ˈarmelɪˌaisuːs/ (n)
litość
  säälin, laupeuden ja anteeksiantavuuden sisin, sydämellinen myötätunto puutteenalaisia ja kärsiviä kohtaan

armenia /ˈarmenˌia/ (n)
ormiański
  Armeniassa puhuttava indoeurooppalainen kieli (sanalista, kielitunnus: hy)

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (adj)
armeński, ormiański
  Armeniasta peräisin oleva tai Armeniaan liittyvä

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (n)
Armeńczyk, Armenka
  pysyvästi Armeniassa asuva henkilö

armo /ˈarmo/ (n)
łaska
  ansaitsematta saatu suosio, armahdus synneistä

aro /ˈaro/ (n)
step
  luonnonvaraisen heinä- ja ruohokasvillisuuden ja joskus myös pensaiden peittämä verrattain kuiva ja puuton kasvillisuusalue

arokierijä /ˈarokˌierɪjæ/ (n)
biegacz
  kuivunut kasvi, joka leviää maanpintaa pitkin pyörien tuulen mukana

arokissa /ˈarokˌissa/ (n)
manul
  eräs Keski-Aasian vuoristoissa ja ylätasangoilla elävä harmaakarvainen tuuheaturkkinen kissaeläin ()

arpa /ˈarpa/ (n)
los
  arpajaisissa arvontaan osallistuva lippu tai vastaava; arvontaväline

arpi /ˈarpɪ/ (n)
blizna
  haavan tai muun viottuman seurauksena kehittyvän arpikudoksen muodostama jälki iholla

arpoa /ˈarpoa/ (v)
ciągnąć los
  valita satunnaisesti; ratkaista arvalla

arrogantti /ˈarroɡˌantːɪ/ (adj)
arogancki
  ylimielinen, pöyhkeä, röyhkeä

arseeni /ˈarseːnɪ/ (n)
arsen
  vaaleanharmaa, metallikiiltoinen, hauras alkuaine, myrkyllinen typpiryhmään kuuluva puolimetalli. Luonnossa arseeni esiintyy yleensä sulfideissa. Arseenin kemiallinen merkki on As.

arsenaatti /ˈarsenˌaːtːɪ/ (n)
arsenian
  (kemia) arseenihapon suola

arsenikki /ˈarsenˌikːɪ/ (n)
arszenik
  (kemia) arseenitrioksidi

artikkeli /ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
rodzajnik, artykuł
  monissa kielissä nominin, monesti vain substantiivin, yhteydessä oleva pikku sana, josta selviää, onko nomini epämääräisessä vai määräisessä muodossa sekä nominin mahdollinen suku
  tiettyä rajattua teemaa käsittelevä, usein yhden ihmisen laatima, kirjoitus, osa julkaisua

artikla /ˈartɪkla/ (n)
artykuł
  lain tai sopimuksen osa

arvata /ˈarvata/ (v)
zgadywać
  antaa vastaukseksi jotain muuta kuin tieto, esimerkiksi luulo tai jotain satunnaista

arvio /ˈarvɪo/ (n)
kosztorys
  yleensä lähtötietoihin perustuva summittainen laskelma

arvioida /ˈarvɪˌoida/ (v)
szacować
  tehdä arvio(inti) jnk ominaisuuksista

arvo /ˈarvo/ (n)
wartość
  se, miten tärkeä jokin on; arvokkuuden määrä, merkitys, tärkeys

arvoinen /ˈarvoinen/ (adj)
warty
  arvoltaan jhk verrattavissa

arvoitus /ˈarvoitus/ (n)
zagadka
  kysymys tai tarina, jonka vastausta arvoituksen kuulija ei tiedä

arvokas /ˈarvokas/ (adj)
wartościowy
  kallis
godny
  arvostettu, kunnioitettu, t. oman arvonsa tunteva

arvokkuus /ˈarvokːuːs/ (n)
dostojeństwo
  se, että tuntee olevansa arvokas, omanarvontunto

arvometalli /ˈarvometˌallɪ/ (n)
kruszec
  taloudellisesti merkittävä luonnossa esiintyvä metallinen alkuaine

arvonlisävero /ˈarvonlˌisævˌero/ (n)
VAT
  EU:ssa tyypillinen hyödykkeen arvonlisäystä verottava vero, joka lisätään hyödykkeen myyntihintaan

arvopaperi /ˈarvopˌaperɪ/ (n)
papier wartościowy
  arvopaperikaupan kohteena oleva varallisuusarvollinen asiakirja tai arvo-osuus, kuten osake tai joukkovelkakirja

arvostaa /ˈarvostaː/ (v)
doceniać
  pitää jotakuta tai jotain laadultaan, moraalisesti tai eettisesti ylevänä

arvostelu /ˈarvostˌelu/ (n)
recenzja
  kriittinen tarkastelu, arviointi, kritiikki
  tällaisen tarkastelun tulos, esim. kirjoitettuna, arviointi

arvostelukyky /ˈarvostˌelukˌyky/ (n)
rozeznanie
  kyky arvostella asioita

asbesti /ˈasbestɪ/ (n)
azbest
  palonkestävä kuitumainen rakennusaine ja seosaine, mikä on karsinogeeni ja sen käyttö on kielletty

ase /ˈase/ (n)
broń, oręż
  väline tai laite, jota käytetään vahingoittamaan elämää ja omaisuutta, ja uhkailuun näillä sekä puolustautumiseen. Aseita voi käyttää metsästyksessä, eläinten tappamiseen ja tainnuttamiseen ja urheilussa

aseistus /ˈaseistus/ (n)
uzbrojenie
  jonkin tahon aseet kokonaisuutena

aseksuaalisuus /ˈaseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
aseksualizm
  seksuaalisen kiinnostuksen tai halun puuttuminen

aselepo /ˈaselˌepo/ (n)
rozejm
  sodan osapuolien kesken sovittu sotatoimet määräajaksi tai toistaiseksi keskeyttävä tauko, jonka aikana yleensä pyritään käynnistämään rauhanneuvottelut

asema /ˈasema/ (n)
dworzec, stacja
  paikka, jossa julkinen kulkuneuvo (juna, bussi, taksi) pysähtyy

asemasota /ˈasemˌasota/ (n)
wojna pozycyjna
  sotatilanne, jossa rintamalinjat pysyvät pitkään paikallaan ja molemmat osapuolet ovat kaivautuneet linnoitettuihin asemiinsa

asenne /ˈasenne/ (n)
nastawienie
  eettisiin arvoihin tai sosiaalisesti merkitykselliseen kohteeseen perustuva myönteinen tai kielteinen suhtautumistapa, ohje, kuvaus tai neuvo, kuinka toimia tavoitteen saavuttamiseksi

asennus /ˈasennus/ (n)
instalacja
  koneen, laitteen, kalusteen tai vastaavan sijoittaminen, kiinnittäminen ja säätö käyttöä varten

asento /ˈasento/ (n)
pozycja
  positio, se avaruudellinen tila missä joku tai jokin on itseensä tai johonkin muuhun kohteeseen nähden

asetelma /ˈasetˌelma/ (n)
martwa natura
  elottomista luontokappaleista tai esineistä koottu sommitelma tai tällaista aihetta esittävä maalaus, piirustus, valokuva tms.

asetoni /ˈasetˌonɪ/ (n)
aceton
  dimetyyliketoni, orgaanisten aineiden erinomainen liuotin, jota esiintyy myös jossain määrin veressä ja virtsassa

asettaa /ˈasetːaː/ (v)
kłaść
  laittaa, panna, sijoittaa paikalleen

asetus /ˈasetus/ (n)
zarządzenie
  toimeenpanovaltaa käyttävän viranomaisen antama lakia täsmentävä tai täydentävä säädös
rozporządzenie
  Euroopan parlamentin ja neuvoston antama säädös, joka tulee sellaisenaan välittömästi voimaan

asetyleeni /ˈasetylˌeːnɪ/ (n)
acetylen, etyn
  alkyynien luokkaan kuuluva orgaaninen yhdiste, normaalilämpötilassa kaasumainen hiilivety, jonka kemiallinen kaava on C₂H₂

asetyylisalisyylihappo /ˈasetˌyːlɪsˌalɪsˌyːlɪhˌapːo/ (n)
kwas acetylosalicylowy
  salisyylihapon asetyylijohdannainen; tulehduskipulääke, joka lievittää kipua ja kuumetta sekä vähentää tulehdusta; tunnetuimman tuotemerkkinsä mukaan aspiriini

asevelvollisuus /ˈasevˌelvollɪsuːs/ (n)
pobór
  osa lakisääteistä maanpuolustusvelvollisuutta; edellyttää osallistumista aselliseen, aseettomaan tai siviilipalvelukseen, ellei maan laki mahdollista myös totaalikieltäytymistä

asfaltti /ˈasfaltːɪ/ (n)
asfalt
  bitumin ja kiviaineksen seos, jota käytetään teiden ja muiden maa-alueiden päällystämiseen

asia /ˈasɪa/ (n)
rzecz
  käsiteltävä tapaus, juttu; aihe

asiakas /ˈasɪakas/ (n)
klient, klientka
  jonkin tuotteen ostaja tai jonkin palvelun tilaaja, kaupanteossa myyjän vastapuoli, se jota myyjä palvelee

asiakaspalvelu /ˈasɪakˌaspalvˌelu/ (n)
obsługa klienta
  yrityksen asiakkaalle antama palvelu

asiakirjahallinto /ˈasɪakˌirjahˌallɪnto/ (n)
zarządzanie dokumentami
  hallinnon osa-alue, joka vastaa asiakirjojen hallintaprosessien ohjauksesta ja valvonnasta asiakirjoja tuottavassa organisaatiossa

asianajaja /ˈasɪˌanajˌaja/ (n)
adwokat
  Suomessa asianajajaluetteloon merkitty ammattimaisesti asianajotoimintaa harjoittava lakimies

askeesi /ˈaskeːsɪ/ (n)
asceza
  aineellisista nautinnoista pidättyminen

askeettinen /ˈaskeːtːɪnen/ (adj)
ascetyczny
  askeesiin liittyvä

askeettisesti /ˈaskeːtːɪsˌestɪ/ (adv)
ascetycznie
  askeettisella tavalla

askel /ˈaskel/ (n)
krok
  juoksu-, kävely- tai tanssiliike, jossa toinen jalka siirretään toisen eteen, ja sille kohdistetaan kehon paino

askelmittari /ˈaskelmˌitːarɪ/ (n)
krokomierz
  laite, joka laskee ihmisen päivän aikana ottamia askeleita

aspartaami /ˈaspartˌaːmɪ/ (n)
aspartam
  eräs keinotekoinen makeutusaine, joka muistuttaa maultaan sakkaroosia mutta on sitä noin 100–200 kertaa makeampaa

aspekti /ˈaspektɪ/ (n)
aspekt
  verbin toteutuksen laatuun liittyvä ominaisuus, jolle eräissä kielissä on morfologinen ilmaisin

aspiriini /ˈaspɪrˌiːnɪ/ (n)
aspiryna
  asetyylisalisyylihappoa lääkeaineena sisältävä tulehduskipulääke; mikä tahansa asetyylisalisyylihappoa vaikuttavana aineosana sisältävä lääkevalmiste

assyrialainen /ˈassyrˌialˌainen/ (adj)
asyryjski
  Assyriaan tai assyrialaisiin liittyvä

astatiini /ˈastatˌiːnɪ/ (n)
astat
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki At

aste /ˈaste/ (n)
stopień
  tasokulman mittayksikkö eli kulman suuruuden mittayksikkö, tunnus °
  lämpötilan mittayksikkö

astelevy /ˈastelˌevy/ (n)
kątomierz
  levy, jossa on asteikko kulmien mittaamiseen

astenosfääri /ˈastenˌosfæːrɪ/ (n)
astenosfera
  Maan litosfäärin alla ylemmässä vaipassa sijaitseva suuren viskositeetin kivikerros, jossa tapahtuu hitaita konvektiovirtauksia, jotka osaltaan saavat aikaan litosfäärilaattojen liikehdinnän; alkaa eri kohdissa maankuorta 5–150 kilometrin syvyydestä ja ulottuu 400–650 kilometrin syvyyteen

asteroidi /ˈasterˌoidɪ/ (n)
asteroida
  varsinaista planeettaa pienempi ja meteoroidia suurempi kivinen kappale; pikkuplaneetta

astevaihtelu /ˈastevˌaihtelu/ (n)
wymiana stóp
  kielellinen ilmiö, jossa kaksoiskonsonantillista eli vahva-asteista sanaa taivutettaessa toinen konsonantti katoaa ja sanasta tulee heikkoasteinen. Suomessa vaihtelu koskee soinnittomia klusiileita. Toisessa tapauksessa vaihtelu (laatuvaihtelu) esiintyy tilanteessa, jossa klusiili vaihtuu toiseksi äänteeksi.

astianpesukone /ˈastɪˌampesˌukone/ (n)
zmywarka
  astiat koneellisesti pesevä laite tai kodinkone

astma /ˈastma/ (n)
astma
  keuhkoputkien limakalvojen tulehdussairaus

astrofysiikka /ˈastrofysˌiːkːa/ (n)
astrofizyka
  tähtitieteen haara, joka tutkii teoreettisesti sekä havaintoja tekemällä taivaankappaleiden fysikaalisia ominaisuuksia ja kemiallisia koostumuksia

astrologi /ˈastrolˌoɡɪ/ (n)
astrolog
  astrologiaa harjoittava henkilö, tähdistäennustaja

astrologia /ˈastrolˌoɡɪa/ (n)
astrologia
  oppi, jonka mukaan tähtien ja planeettojen asemat ilmaisevat ihmisen luonnetta, elämän tapahtumia yms. ja joukko keinoja, joiden avulla pyritään saamaan ymmärrystä näistä tähtien ja planeettojen asemia tutkimalla

astrologinen /ˈastrolˌoɡɪnen/ (adj)
astrologiczny
  astrologiaan liittyvä, astrologiaan perustuva

astronautti /ˈastronˌautːɪ/ (n)
astronauta
  avaruuslentäjä

asua /ˈasua/ (v)
mieszkać
  elää ja pitää majaa jossakin

asukas /ˈasukas/ (n)
mieszkaniec, mieszkanka, lokator, lokatorka
  henkilö, joka asuu jossakin paikassa

asumaton /ˈasumaton/ (adj)
niezamieszkany
  jossa ei ole asukkaita, autio

asunto /ˈasunto/ (n)
mieszkanie
  paikka, jossa asutaan

asuntola /ˈasuntˌola/ (n)
akademik
  (yleensä jonkin yhdistyksen ylläpitämä) joukko asuntoja, joissa asuvilla henkilöillä on niihin tietyin perustein myönnettävä asumisoikeus (esim. opiskelija-asuntolassa voivat asua vain opiskelijat)

asuste /ˈasuste/ (n)
dodatek
  vaatetukseen kuuluva, varsinaisesta puvusta erillinen asun täydentävä pukine tai viimestelevä koriste

asuttaa /ˈasutːaː/ (v)
osiadać
  kansoittaa ja saattaa asutuksi asettumalla itse tai lähettämällä muita asukkaiksi

asuttu /ˈasutːu/ (adj)
zamieszkany
  sellainen, jossa asutaan parhaillaan tai on asuttu aiemmin

atamaani /ˈatamˌaːnɪ/ (n)
ataman
  kasakoiden tai haidamakkien päällikön arvonimi, jota käytettiin eri aikoina vaihtelevasti erityyppisistä päälliköistä

atavistinen /ˈatavˌistɪnen/ (adj)
atawistyczny
  (kehitysoppi) atavismiin liittyvä tai perustuva

ateenalainen /ˈateːnalˌainen/ (adj)
ateński
  Ateenasta peräisin oleva tai Ateenaan liittyvä

ateismi /ˈateismɪ/ (n)
ateizm
  jumaluskon eli teismin puute (heikko ateismi)

ateisti /ˈateistɪ/ (n)
ateista, ateistka
  henkilö, jolla ei ole uskoa jumalien olemassaoloon (heikko ateismi)

ateistinen /ˈateistɪnen/ (adj)
ateistyczny
  ateismiin liittyvä, jumaliin uskomaton

ateljee /ˈateljeː/ (n)
atelier
  taiteilijan työtila, työhuone, työpaja

ateria /ˈaterˌia/ (n)
posiłek
  yhdellä kerralla nautittava ruokakokonaisuus; ruoka, ruoka-annos
  ruokailu, ruokahetki

atlanttinen /ˈatlantːɪnen/ (adj)
atlantycki
  Atlanttiin liittyvä

atleetti /ˈatleːtːɪ/ (n)
sportowiec
  vartalotyypiltään lihaksikas ja voimakasluustoinen henkilö

atleettinen /ˈatleːtːɪnen/ (adj)
atletyczny
  ruumiinrakenteeltaan atleetin kaltainen; urheilullinen, lihaksikas

atolli /ˈatollɪ/ (n)
atol
  matala korallista muodostunut saari trooppisilla merialueilla

atomi /ˈatomɪ/ (n)
atom
  aineen perusosa, joka koostuu elektroneista, protoneista ja neutroneista; alkuaineen kemiallisesti pienin osa

atomikello /ˈatomɪkˌello/ (n)
zegar atomowy
  kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen

atomiluku /ˈatomˌiluku/ (n)
liczba atomowa
  luku, joka ilmaisee alkuaineen atomin ytimessä olevien protonien määrän

atomimassa /ˈatomɪmˌassa/ (n)
masa atomowa
  alkuaineen luonnossa olevan isotooppiseoksen atomien keskimääräinen massa

atomimassayksikkö /ˈatomɪmˌassaˌyksɪkːø/ (n)
jednostka masy atomowej
  massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6605402·10-27 kg. Tunnus u.

atomipaino /ˈatomɪpˌaino/ (n)
masa atomowa
  alkuaineen atomin paino suhteessa vetyatomin painoon, nykyisin eri tavalla määritetty atomimassa

atomipommi /ˈatomɪpˌommɪ/ (n)
bomba atomowa
  pommi, jota käytetään ydinaseena

atomiydin /ˈatomˌiydɪn/ (n)
jądro atomu
  atomin nukleoneista, eli protoneista ja lähes poikkeuksetta neutroneista, koostuva keskus, jota ympäröivät elektronit; atomiytimellä on positiivinen sähkövaraus ja se muodostaa valtaosan atomin massasta

atrain /ˈatrain/ (n)
trójząb
  iskukalastuksessa käytetty väline, yleensä rautainen pitkä tanko, joka jakautuu toisessa päässä 1–5 piikkiin.

atropiini /ˈatropˌiːnɪ/ (n)
atropina
  (biokemia) koisokasveissa esiintyvä tropaanialkaloidi, joka toimii hermostossa asetyylikoliinin toiminnan estäjänä

atsalea /ˈatsalˌea/ (n)
azalia
  eräiden -suvun kasvien nimitys

atsimuutti /ˈatsɪmˌuːtːɪ/ (n)
azymut
  taivaankappaleen ja havaintopisteen etelämeridiaanien välinen kulmaetäisyys horisontissa

attentaatti /ˈatːentˌaːtːɪ/ (n)
zamach
  poliittinen murha (yritys), pommi-isku, isku

au pair /ˈau pˈair/ (n)
au pair
  Tyttö, harvemmin poika, joka auttaa isäntäperhettä lastenhoidossa ja kotitöissä majoitusta ja taskurahaa vastaan.

audiovisuaalinen /ˈaudɪˌovɪsuˌaːlɪnen/ (adj)
audiowizualny
  sekä auditiivisia että visuaalisia elementtejä sisältävä

auditorio /ˈaudɪtˌorɪo/ (n)
audytorium
  luentosali

aueta /ˈaueta/ (v)
otwierać
  mennä auki, avautua

aukile /ˈaukɪle/ (n)
ciemiączko
  nuoren yksilön kallon vielä luutumaton kohta

aukio /ˈaukɪo/ (n)
plac
  avoin paikka maastossa; taajamassa puistikko, toria pienempi kauppapaikka, avokortteli tai vastaava

aukko /ˈaukːo/ (n)
dziura
  reikä, läpi, avauma

auktoritatiivinen /ˈauktorˌitatˌiːvɪnen/ (adj)
miarodajny
  arvovaltainen, auktoriteettiin perustuva

aura /ˈaura/ (n)
pług
  maanviljelyssä maanmuokkaukseen käytettävä kone, kyntöaura

auringonkukka /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːa/ (n)
słonecznik
  pitkävartinen ja kookaskukkainen öljykasvi (), jonka siemeniä käytetään ravinnoksi

auringonkukkaöljy /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːaˌøljy/ (n)
olej słonecznikowy
  auringonkukan siemenistä puristamalla tai uuttamalla valmistettu öljy

auringonlasku /ˈaurɪŋŋˌonlasku/ (n)
zachód słońca, zachód
  luonnonilmiö, jossa Aurinko laskee Maan horisontin taakse

auringonpaiste /ˈaurɪŋŋˌompaiste/ (n)
światło słoneczne
  auringosta saatavat infrapuna-, ultravioletti- ja näkyvän valon säteily

auringonpilkku /ˈaurɪŋŋˌompɪlkːu/ (n)
plama słoneczna
  auringon pinnassa näkyvä normaalia viileämpi ja tummempi alue

auringonpimennys /ˈaurɪŋŋˌompɪmˌennys/ (n)
zaćmienie Słońca
  tilanne, jossa Kuu peittää Auringon Maasta katsoen osittain tai kokonaan

auringonvalo /ˈaurɪŋŋˌonvalo/ (n)
światło słoneczne
  auringosta tuleva valo

aurinko /ˈaurɪŋko/ (n)
słońce
  tähti, etenkin merkityksessä aurinkokunnan keskus

aurinkoinen /ˈaurɪŋkˌoinen/ (adj)
slnečný
  auringonpaisteinen, jossa aurinko paistaa

aurinkokello /ˈaurɪŋkokˌello/ (n)
zegar słoneczny
  ajan näyttämiseen käytettävä laite, jossa erityisen osoittimen langettama varjo kertoo ajan

aurinkokurki /ˈaurɪŋkokˌurkɪ/ (n)
słonecznica
  eräs trooppinen lintulaji

aurinkolasit /ˈaurɪŋkˌolasɪt/ (n)
okulary przeciwsłoneczne
  silmiä Auringolta suojaavat sävytetyt, usein vahvuudettomat silmälasit

aurinkotuuli /ˈaurɪŋkotˌuːlɪ/ (n)
wiatr słoneczny
  Auringon lähettämä hiukkassäteily, ei liity tavalliseen käsitykseen tuulesta

aurinkovoide /ˈaurɪŋkovˌoide/ (n)
krem do opalania
  voide, joka iholle levitettynä suojaa jossain määrin UV-säteilyltä

australialainen /ˈaustraːlˌialˌainen/ (adj)
australijski
  Australiasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

australianhaukka /ˈaustraːlɪˌanhaukːa/ (n)
rdzawostrząb jasnoskrzydły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiankanahaukka /ˈaustraːlɪˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
krogulec brunatny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiankuningaskaija /ˈaustraːlɪˌaŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
szkarłatka królewska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianmangrovemesikko /ˈaustraːlɪˌanmaŋrˌovemesˌikːo/ (n)
miodojad namorzynowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianpöllökehrääjä /ˈaustraːlɪˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
paszczak australijski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiansinimaluri /ˈaustraːlɪˌansɪnˌimalˌurɪ/ (n)
chwostka wspaniała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianvihermesikko /ˈaustraːlɪˌanvɪhˌermesˌikːo/ (n)
miodojadek kreskowany
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

autismi /ˈautɪsmɪ/ (n)
autyzm
  neurobiologinen kehityshäiriö, jossa kommunikaatio muiden ihmisten kanssa on häiriintynyt

autistinen /ˈautɪstɪnen/ (adj)
autystyczny
  ihmisestä: vetäytyvä, sisäänpäin kääntyvä; sellainen, jolla on autismi

auto /ˈauto/ (n)
samochód, auto
  eräs pyörillä kulkeva henkilöiden kuljetukseen tarkoitettu moottorikäyttöinen ajoneuvotyyppi eli henkilöauto

autofellaatio /ˈautofˌellaːtˌio/ (n)
autofellatio
  itsetyydytyksen muoto, jossa mies pystyy stimuloimaan suullaan omaa siitintään

autokefaalinen /ˈautokefˌaːlɪnen/ (adj)
autokefaliczny
  itsehallinnollinen, joka ei kuulu patriarkaatin alaisuuteen (ortodoksisesta kirkkokunnasta)

autokoulu /ˈautokˌoulu/ (n)
nauka jazdy
  paikka, jossa opetetaan ajamaan auton lisäksi myös muilla moottoriajoneuvoilla

autokratia /ˈautokrˌatɪa/ (n)
autokracja
  hallintomuoto, jossa yhdellä henkilöllä on rajaton valta, yksinvalta, yksinvaltius

autolautta /ˈautolˌautːa/ (n)
prom
  yhdellä tai useammalla autokannella varustettu moottorialus, joka on erityisesti valmistettu ajoneuvojen kuljetukseen veden yli

automaattinen /ˈautomˌaːtːɪnen/ (adj)
automatyczny, samoczynny
  sellainen, joka toimii ennakkoon suunnitellulla tavalla itsestään, itsetoiminen

autonomia /ˈautonˌomɪa/ (n)
autonomia
  itsehallinto

autoritaarinen /ˈautorɪtˌaːrɪnen/ (adj)
autorytatywny
  vallan keskittämiseen perustuva

autotalli /ˈautotˌallɪ/ (n)
garaż
  yhdelle tai useammalle ajoneuvolle tarkoitettu lähes umpinainen säilytystila

autoteollisuus /ˈautoteˌollɪsuːs/ (n)
przemysł
  teollisuudenala, jossa valmistetaan autoja

auttaa /ˈautːaː/ (v)
pomagać, pomóc
  antaa apua tai tukea jollekin

avaari /ˈavaːrɪ/ (n)
Awar
  Venäjällä, Georgiassa ja Azerbaidžanissa puhuttu kieli (kielitunnus: ava)

avaimenreikä /ˈavaimˌenreikæ/ (n)
dziurka od klucza
  lukossa lukituksen käsittelyä varten tavallisesti mekaaniselle avaimelle oleva sijoituspaikka, kolo tai syvennys.

avain /ˈavain/ (n)
klucz
  lukon avaamiseen ja sulkemiseen tarkoitettu esine

avainnippu /ˈavainnˌipːu/ (n)
pęk
  renkaaseen kiinnitetyt avaimet kokonaisuutena

avaruus /ˈavaruːs/ (n)
kosmos
  miltei tyhjä osa maailmankaikkeutta planeettojen kaasukehien ulkopuolella

avaruusalus /ˈavarˌuːsalus/ (n)
statek kosmiczny
  alus, joka on rakennettu avaruudessa liikkumista varten

avaruuskulma /ˈavarˌuːskulma/ (n)
kąt bryłowy
  kolmiulotteinen kulmasuure, joka mittaa sitä, kuinka suurena havaitsija näkee tarkasteltavan kohteen

avaruuskävely /ˈavarˌuːskævˌely/ (n)
spacer kosmiczny
  ihmisen avaruuspukuun pukeutuneena avaruudessa aluksen ulkopuolella suorittamasta toiminnasta tai tehtävästä

avaruuslentäjä /ˈavarˌuːslentˌæjæ/ (n)
astronauta
  henkilö, joka lentää tai on lentänyt avaruudessa

avaruusolento /ˈavarˌuːsolˌento/ (n)
kosmita
  avaruudesta Maahan tullut eliö tai avaruudessa Maan ulkopuolella sijaitseva eliö

avaruussukkula /ˈavarˌuːssukːˌula/ (n)
prom kosmiczny
  uudelleenkäytettävä ja miehitetty avaruusalus, joka muistuttaa ulkoisesti lentokonetta; varsinainen kehitys aloitettiin 1970-luvulla ja käytöstä luovuttiin vuonna 2011, kun korvattiin yksityisten yhtiöiden edullisemmilla ratkaisuilla

avata /ˈavata/ (v)
otwierać, otworzyć
  aukaista, kiertää, laittaa, leikata, työntää, vetää auki korkki tai kansi; levittää tai kääntää auki laskostettu, taitettu suljettu kappale; kääntää auki ovi, luukku tai muu este, tai jonkinlainen kiinnitys

averroismi /ˈaverrˌoismɪ/ (n)
awerroizm
  Averroeen Aristoteles-kommentaareihin perustuva filosofinen suuntaus, joka hyväksyi mm. monopsykismin ja kahden totuuden opin

avesta /ˈavesta/ (n)
awestyjski
  muinaispersialainen kieli.

avioehto /ˈavɪoˌehto/ (n)
intercyza
  aviopuolisoiden sopimus omaisuuden jaosta erotilanteessa

avioero /ˈavɪˌoero/ (n)
rozwód
  avioliiton lakkaaminen

avioliitto /ˈavɪolˌiːtːo/ (n)
małżeństwo
  kirkon tai valtion virallistama parisuhde, yhteiskunnan hyväksymä miehen ja naisen yksiavioisen yhteiselämän muoto, jossa vallitsevat lait ja normit tuottavat oikeuksia ja velvollisuuksia aviopuolisoille, joidenkin kirkkokuntien sakramentti; uskonnon hyväksymä naisten ja miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen pysyvässä suhteessa ja pysyväksi tarkoitettu instituutio lasten hankkimiseksi ja kasvattamiseksi

aviomies /ˈavɪomies/ (n)
mąż, małżonek
  mies, joka on avioliitossa vaimonsa kanssa

aviopari /ˈavɪˌoparɪ/ (n)
małżeństwo
  pariskunta, joka on vihitty avioliittoon

aviovaimo /ˈavɪovˌaimo/ (n)
żona
  nainen, joka on avioliitossa miehensä kanssa

avoauto /ˈavoˌauto/ (n)
kabriolet
  henkilöauto, jossa ei ole kiinteää kattoa

avoin /ˈavoin/ (adj)
otwarty
  auki oleva, avattu

avokado /ˈavokˌado/ (n)
awokado
  sen päärynänmuotoinen hedelmä, jossa on tyypillisesti tummanvihreä kuori

avoparikaija /ˈavopˌarɪkˌaija/ (n)
barwnica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

avustaja /ˈavustˌaja/ (n)
asystent
  henkilö, jonka tehtävänä on auttaa jotakuta toista

azawakh /ˈatsavakh/ (n)
chart afrykański
  malilainen vinttikoira

azerbaidžanilainen /ˈatserbˌaidʒanɪlˌainen/ (n)
azerbejdżański
  pysyvästi Azerbaidžanissa asuva henkilö

azeri /ˈatserɪ/ (n)
azerski
  azerin kieli, azerien puhuma turkkilainen kieli (kielitunnus: az)

baari /bˈaːrɪ/ (n)
bar
  ravintolan yhteydessä oleva tila alkoholijuomien tiskiltä myyntiin, drinkkibaari

babylonialainen /bˈabylˌonɪalˌainen/ (adj)
babilonka
  Babyloniaan tai babylonialaisiin liittyvä

babylonialainen /bˈabylˌonɪalˌainen/ (n)
babilonka
  Babylonian asukas

bahianaratti /bˈahɪˌanarˌatːɪ/ (n)
stadniczka spiżowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bahrainilainen /bˈahrainɪlˌainen/ (adj)
bahrański
  Bahrainista peräisin oleva tai Bahrainiin liittyvä

baijerilainen /bˈaijerɪlˌainen/ (adj)
bawarski
  Baijerista peräisin oleva tai Baijeriin liittyvä

bakeliitti /bˈakelˌiːtːɪ/ (n)
bakelit
  (kemia, tekniikka) kertamuovi, jota valmistetaan kuumentamalla alkalien kanssa formaldehydiä ja fenolia.

bakteeri /bˈakteːrɪ/ (n)
bakteria
  mikroskooppisen pieni yksisoluinen, tumaton eliö. Jotkin bakteerit aiheuttavat sairauksia, osa taas on kantajalleen hyödyllisiä.

bakteriologia /bˈakterˌiolˌoɡɪa/ (n)
bakteriologia
  bakteerioppi, bakteereita tutkiva tieteenala

balalaikka /bˈalalˌaikːa/ (n)
bałałajka
  venäläinen kolmionmuotoinen kielisoitin, jossa on tavallisesti kolme tai kuusi kieltä

baletti /bˈaletːɪ/ (n)
balet
  musiikin säestyksellä näyttämöllä esitettävä tanssimuoto, mitä esitetään itsenäisenä teoksena tai osana oopperaa

ballistiikka /bˈallɪstˌiːkːa/ (n)
balistyka
  lentävien kappaleiden, etenkin luotien ja ammusten liikeratoja tutkiva dynamiikan sovellettu tiede

ballistinen /bˈallɪstɪnen/ (adj)
balistyczny
  ballistiikkaan liittyvä, ballistiikan mukainen

ballistinen ohjus /bˈallɪstɪnen ˈohjus/ (n)
rakietowy pocisk balistyczny
  ohjus, joka laukaistaan rakettimoottorin voimalla avaruuteen ja palaa Maahan ballistiikan lakien mukaisesti osuakseen kohteeseensa

bambu /bˈambu/ (n)
bambus
  bambukasvista valmistettu kuitu tai kangas

bambuesirippu /bˈambuˌesɪrˌipːu/ (n)
Bambusowa kurtyna
  kylmän sodan aikainen Aasian sosialististen ja kapitalististen maiden välinen raja

banaali /bˈanaːlɪ/ (adj)
banalny
  lattea, kulunut, arkipäiväinen, tavanomainen, liian tavallinen

banaalius /bˈanaːlius/ (n)
banalność
  se, että on banaali

banaani /bˈanaːnɪ/ (n)
banan, bananowiec
  (kasvitiede, yleisesti) muu banaanien suvun () trooppinen ruohokasvi. Luonnon lajikkeita on noin 40. Viljelyyn kasvit lisätään yleensä suvuttomasti.
banan
  näiden kasvien hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja

banaaninkuori /bˈanaːnˌiŋkuorɪ/ (n)
skórka od banana
  banaanikasvin marjan miltei nahkamainen suojana toimiva ulkokerros, joka poistetaan ennen banaanin syöntiä

banaanivaltio /bˈanaːnɪvˌaltɪo/ (n)
republika bananowa
  nimitys pienestä poliittisesti epästabiilista korruptoituneen klikin hallitsemasta valtiosta, jolla on yleensä suuri riippuvuus yhdestä vientituotteesta, erityisesti Väli-Amerikassa

bangladeshilainen /bˈaŋladˌeshɪlˌainen/ (adj)
bangladeski
  Bangladeshista peräisin oleva tai Bangladeshiin liittyvä

bangladeshilainen /bˈaŋladˌeshɪlˌainen/ (n)
Banglijczyk
  pysyvästi Bangladeshissa asuva henkilö

barbituraatti /bˈarbɪturˌaːtːɪ/ (n)
barbituran
  uni- ja rauhoittavissa lääkkeissä käytetty barbituurihaposta johdettu lääkeaine, jonka käyttöä on merkittävästi rajoitettu yliannostuksen aiheuttamien kuolemantapausten sekä korkean riippuvuuspotentiaalin vuoksi

barcelonalainen /bˈarselˌonalˌainen/ (n)
barceloński
  pysyvästi Barcelonassa asuva henkilö

baretti /bˈaretːɪ/ (n)
beret
  baskeria muistuttava päähine, joka on baskeria leveämpi ja muotoiltu ja siinä ei ole keskellä huopanypykkää; 1500-luvulla se oli litteä, pyöreä tai kulmikas päähine

baritoni /bˈarɪtˌonɪ/ (n)
baryton
  miesääni tenorin ja basson välillä; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 21 millimetriä

barium /bˈarium/ (n)
bar
  maa-alkaleihin kuuluva pehmeä, valkoinen metalli, tunnus Ba

barokki /bˈarokːɪ/ (n)
barokowy
  Eräs arkkitehtuurin ja taiteen tyylisuunta.

barometri /bˈaromˌetrɪ/ (n)
barometr
  näkemyksiä ja suhtautumista kartoittavan tutkimus; sen tulos, gallup

baronetti /bˈaronˌetːɪ/ (n)
baronet
  brittiläinen perinnöllinen aatelisarvo

barrikadi /bˈarrɪkˌadɪ/ (n)
barykada
  tiesulku, erityisesti armeijaa varten rakennettu

baryoni /bˈaryˌonɪ/ (n)
barion
  kolmesta kvarkista koostuva hiukkanen; fermioni, jonka spin on puoliluku

basaari /bˈasaːrɪ/ (n)
bazar
  persialaisperäinen sana kauppakadulle tai -paikalle

baseball /bˈaseball/ (n)
bejsbol
  amerikkalainen joukkuepeli, joka muistuttaa pesäpalloa

basilika /bˈasɪlˌika/ (n)
bazylika
  antiikin Rooman arkkitehtuurille tyypillinen suorakaiteen muotoinen kolmi- tai useampilaivainen rakennus, jossa keskilaiva on muita laivoja korkeampi; rakenteeltaan tällainen kirkko

basiliski /bˈasɪlˌiskɪ/ (n)
bazyliszek
  liskomainen tarueläin, jolla on pitkä häntä, linnun jalat, kotkan nokka, lohikäärmeen kieli ja suuret lepakonsiivet

basilli /bˈasɪllɪ/ (n)
laseczka
  Basillus-sukuun kuuluva, itiöitä tuottava aerobinen, sauvamainen ja grampositiivinen bakteeri

basisti /bˈasɪstɪ/ (n)
basista
  muusikko, joka soittaa sähköistä bassoa eli bassokitaraa tai akustista bassoa eli kontrabassoa

baski /bˈaskɪ/ (n)
język baskijski, baskijski
  (kielitiede) baskin kieli, baskien puhuma isolaattikieli. Sanalista.

basso /bˈasso/ (n)
bas
  matalin miesääni tai sen esittäjä sekä oopperassa että kuorossa ja yleisesti; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 24 millimetriä
  sähköbasso
  kontrabasso

bassoavain /bˈassoavain/ (n)
klucz basowy
  F-avain nuottiviivaston toiseksi ylimmällä viivalla

bassoklarinetti /bˈassoklˌarɪnˌetːɪ/ (n)
klarnet basowy
  klarinettia suurempi ja matalaäänisempi puupuhallin, klarinettiperheen basso, b-klarinettia oktaavia matalammalta soiva b-vireinen klarinetti

bataatti /bˈataːtːɪ/ (n)
batat, wilec ziemniaczany
  eräs elämänlankojen sukuun kuuluva makea ja suurimukulainen viljelyskasvilaji () tai sen yksilö tai tämän mukula, perunan etäinen sukulainen

batiikki /bˈatɪːkːɪ/ (n)
batik
  Indonesiasta peräisin oleva kankaiden värjäystekniikka; näin värjätty kangas tai muu tekstiili

bauksiitti /bˈauksɪːtːɪ/ (n)
boksyt
  syväkivilajien rapautumistuote

baškiiri /bˈaʃkɪːrɪ/ (n)
baszkirski
  Venäjällä Baškortostanissa ja muualla Uralin alueella puhuttu turkkilainen kieli (kielitunnus: ba)

becquerel /bˈekkuerel/ (n)
bekerel
  säteilyn aktiivisuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Bq)

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (adj)
belgijski
  Belgiasta peräisin oleva tai Belgiaan liittyvä

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (n)
Belg, Belgijka
  pysyvästi Belgiassa asuva henkilö

belgianpaimenkoira /bˈelɡɪˌampaimˌeŋkoira/ (n)
owczarek belgijski
  belgialainen paimenkoirarotu, joka jakautuu neljään muunnokseen

belgradilainen /bˈelɡradɪlˌainen/ (adj)
belgradzki
  Belgradista peräisin oleva tai Belgradiin liittyvä

bengali /bˈeŋŋalɪ/ (n)
bengali
  bengalin kieli (kielitunnus: bn), indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan Bangladeshissa ja Intiassa. Yksi maailman puhutuimmista kielistä.

beniniläinen /bˈenɪnɪlˌæinen/ (adj)
Beninka
  Beninistä peräisin oleva tai Beniniin liittyvä

beniniläinen /bˈenɪnɪlˌæinen/ (n)
Beninka
  pysyvästi Beninissä asuva henkilö

bensiini /bˈensɪːnɪ/ (n)
benzyna
  raakaöljystä jalostettu polttoaine, jota käytetään ottomoottoreissa, joissa polttoaineseos sytytetään sähkökipinällä, moottoribensiini

bentseeni /bˈentseːnɪ/ (n)
benzen
  karsinogeeninen aromaattinen hiilivety C₆H₆, jossa hiiliatomit muodostavat renkaan

beriberi /bˈerɪbˌerɪ/ (n)
beri-beri
  erilaisina hermosto-oireina ilmenevä ja hoitamattomana kuolemaan johtava B1-vitamiinin puutossairaus

berkelium /bˈerkelium/ (n)
berkel
  eräs alkuaine (tunnus Bk)

berliiniläinen /bˈerlɪːnɪlˌæinen/ (adj)
berliński
  Berliinistä peräisin oleva tai Berliiniin liittyvä

berylli /bˈeryllɪ/ (n)
beryl
  silikaatteihin kuuluva alumiinia ja berylliumia sisältävä mineraali (Al₂Be₃(Si₆O18)

beryllium /bˈeryllium/ (n)
beryl
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

betoni /bˈetonɪ/ (n)
beton
  veteen sekoitetusta sementistä ja kiviaineksesta valmistettu rakentamiseen käytettävä massa, ja sen kovettuessa syntyvä aine

betonimylly /bˈetonɪmˌylly/ (n)
betoniarka
  laite jolla sekoitetaan valmistettavaa betonia

bidee /bˈideː/ (n)
bidet
  alapesuun tarkoitettu pesuallas, jossa vaakasuoraan tuleva vesisuihku on tarkoitettu alapään pesemiseen

biisoni /bˈiːsonɪ/ (n)
bizon
  nautaeläimiin kuuluva Pohjois-Amerikan suurikokoisin maanisäkäs (Bison bison)

biljardi /bˈiljardɪ/ (n)
bilard
  pallopeli, jota pelataan erityisellä veralla päällystetyllä pöydällä

biljardipallo /bˈiljardɪpˌallo/ (n)
kula bilardowa
  biljardissa pelivälineenä käytettävä jostakin soveliaasta massasta valmistettu pallo

binomi /bˈinomɪ/ (n)
dwumian
  kaksiterminen polynomi

biodiversiteetti /bˈiodɪvˌersɪtˌeːtːɪ/ (n)
różnorodność biologiczna
  käsite, jolla laajimman määritelmän mukaan tarkoitetaan kaikkea elollisen luonnon monipuolisuutta

bioinformatiikka /bˈioinfˌormatˌiːkːa/ (n)
bioinformatyka
  monitieteellinen tutkimusala, joka kehittää ja käyttää erilaisia matematiikan, tietojenkäsittelytieteen sekä tilastotieteen menetelmiä biologisten ongelmien ratkaisuun

biokemia /bˈiokˌemɪa/ (n)
biochemia
  elävien olioiden kemiallista koostumusta ja elävien solujen kemiallisia muutoksia ja niihin liittyviä ilmiöitä tutkiva kemian haara

biokemiallinen /bˈiokˌemɪˌallɪnen/ (adj)
biochemiczny
  biokemiaan liittyvä

biologi /bˈiolˌoɡɪ/ (n)
biolog
  biologiaa ammattinaan harjoittava henkilö; elollisen luonnon tutkija

biologia /bˈiolˌoɡɪa/ (n)
biologia
  elollista luontoa ja elämää tutkiva tiede

biologinen /bˈiolˌoɡɪnen/ (adj)
biologiczny
  biologian alaan kuuluva

biopolttoaine /bˈiopˌoltːoˌaine/ (n)
biopaliwo
  biomassasta eli eloperäisestä aineesta tuotettu polttoaine

biopsia /bˈiopsˌia/ (n)
biopsja
  koepalan tai solunäytteen ottaminen elävästä kudoksesta ja otetun näytteen tutkiminen

biotiitti /bˈiotˌiːtːɪ/ (n)
biotyt
  silikaattimineraali tumma kiille

biseksuaalinen /bˈiseksuˌaːlɪnen/ (adj)
biseksualny
  molempiin sukupuoliin vetoa tunteva

blini /blˈinɪ/ (n)
bliny
  Venäjältä lähtöisin oleva makeuttamaton hiivalla kohotettu tattariohukainen, tavallisesti monikossa blinit

blogata /blˈoɡata/ (v)
blogować
  kirjoittaa tai pitää blogia

bloggaaja /blˈoɡːaːja/ (n)
bloger
  blogin pitäjä

blogi /blˈoɡɪ/ (n)
blog
  julkinen, verkossa pidettävä päiväkirja

blondi /blˈondɪ/ (n)
blondynka
  vaaleaverikkö; vaaleahiuksinen (käytetään useammin naisista)

bohrium /bˈohrium/ (n)
bohr
  eräs alkuaine (tunnus Bh)

boikotoida /bˈoikotˌoida/ (v)
bojkotować
  laittaa boikottiin, esim. kieltäytyä ostamasta tiettyjä tuotteita

boikotti /bˈoikotːɪ/ (n)
bojkot
  painostusmuoto, joka perustuu taloudellisten suhteiden katkaisemiseen, esim. jättämällä tietyn valmistajan tuotteet ostamatta

bokseri /bˈokserɪ/ (n)
bokser
  eräs saksalainen koirarotu

bolivialainen /bˈolɪvˌialˌainen/ (adj)
boliwijski
  Boliviasta peräisin oleva tai Boliviaan liittyvä

bolivianara /bˈolɪvˌianˌara/ (n)
ara różowooka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bolivianaratti /bˈolɪvˌianarˌatːɪ/ (n)
rudosterka brązowoucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bolševikki /bˈolʃevˌikːɪ/ (n)
bolszewik
  bolševikit 1900-luvun alun kahtiajakautuneen Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen radikaali siipi, josta sittemmin tuli oma puolueensa; toista siipeä kutsuttiin menševikeiksi

booli /bˈoːlɪ/ (n)
bola
  juhliin tehty, isosta maljasta tarjottava helmeilevä, yleensä alkoholipitoinen, juoma

boori /bˈoːrɪ/ (n)
bor
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine

boorihappo /bˈoːrɪhˌapːo/ (n)
kwas borowy
  eräs heikko happo: boorin yhdiste, jota käytetään moniin erilaisiin tarkoituksiin (H₃BO₃)

bordelli /bˈordellɪ/ (n)
burdel
  rakennus tai huoneisto, jossa prostituoidut ottavat vastaan asiakkaita

borssikeitto /bˈorssɪkˌeitːo/ (n)
barszcz
  borssi, alkuaan venäläinen hapanimelä keitto, jonka tärkeimpänä ainesosana on punajuuri

bosnia /bˈosnɪa/ (n)
język bośniacki
  bosnian kieli (kielitunnus: bs), Bosnia ja Hertsegovinassa puhuttava slaavilainen kieli

bosniankielinen /bˈosnɪˌaŋkielɪnen/ (adj)
bośniacki
  bosnian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

bosoni /bˈosonɪ/ (n)
bozon
  alkeishiukkanen, jonka spin on kokonaisluku

botti /bˈotːɪ/ (n)
bot
  tietokoneohjelma, joka toimii määriteltyjen ohjeiden mukaan ainakin osittain itsenäisesti ilman ihmisen myötävaikutusta

brandy /brˈandy/ (n)
brandy
  viinistä tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma; Ranskan Cognacin alueella valmistetusta juomasta käytetään nimeä konjakki

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (adj)
brazylijski
  Brasiliasta peräisin oleva tai Brasiliaan liittyvä

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (n)
Brazylijczyk
  pysyvästi Brasiliassa asuva henkilö

brasilianamatsoni /brˈasɪlˌianamˌatsonɪ/ (n)
amazonka białolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

brasilianaratti /brˈasɪlˌianarˌatːɪ/ (n)
konura białooka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bretoni /brˈetonɪ/ (n)
bretoński
  Bretagnessa asuvan kansan edustaja

briljantti /brˈiljantːɪ/ (n)
brylant
  timantin 56-sivuinen hiontamuoto

britti /brˈitːɪ/ (n)
Brytyjczyk
  Isossa-Britanniassa asuneen kelttiläisen heimon jäsen, joista n. 400-luvulla Bretagneen muuttaneet ovat bretonien esivanhempia

bromi /brˈomɪ/ (n)
brom
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki Br

bromidi /brˈomɪdɪ/ (n)
bromek
  bromidi-ioni, Br−
  jokin bromidi-ionin yhdiste, bromivetyhapon eli vetybromidin suola

bronkoskopia /brˈoŋkoskˌopɪa/ (n)
bronchoskopia
  keuhkoputkien tähystys

bruneilainen /brˈuneilˌainen/ (adj)
Brunejczyk
  Bruneista peräisin oleva tai Bruneihin liittyvä

bruneilainen /brˈuneilˌainen/ (n)
Brunejczyk
  pysyvästi Bruneissa asuva henkilö

buddhalaisuus /bˈudːhalˌaisuːs/ (n)
buddyzm
  nykyisessä Intiassa n. 500-luvulla eaa. syntynyt Siddhartha Gautaman opetuksiin perustuva filosofia ja uskonto

budjetti /bˈudjetːɪ/ (n)
budżet
  talousarvio

bulevardi /bˈulevˌardɪ/ (n)
bulwar
  puistokatu, jossa viheristutukset ovat ajoradan ja sen reunoilla kulkevien kevyen liikenteen väylien välissä
  alkujaan paaluista rakennettu linnoituksen vallin suojavarustus, sittemmin kaupunkien maavalli lisälaitteineen, kaupunginmuuri (ja lopulta vallin paikalle istutettu puistokatu)

bulgaria /bˈulɡarˌia/ (n)
bułgarski
  Bulgariassa puhuttava eteläslaavilainen kieli (kielitunnus: bg). Bulgarian kieltä kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (adj)
bułgarski
  Bulgariasta peräisin oleva tai Bulgariaan liittyvä

bulla /bˈulla/ (n)
bulla
  paavin juhlallinen kirjelmä

bumerangi /bˈumerˌaŋŋɪ/ (n)
bumerang
  australialaislähtöinen puinen metsästysväline ja taisteluase. Metsästysvälineenä se oli käytännöllinen siksi, koska se palaa lähtöpaikkaansa jos ei osu kohteeseen.

burjaatti /bˈurjaːtːɪ/ (n)
Buriat
  burjaattien puhuma mongolilainen kieli (kielitunnus: bua)

burka /bˈurka/ (n)
burka
  musliminaisten käyttämä koko vartalon peittävä vaate, jossa on kasvoverkko; käytetään lähinnä Afganistanissa ja Pakistanissa

burkini /bˈurkɪnɪ/ (n)
burkini
  musliminaisten peittävä uimapuku

burleski /bˈurleskɪ/ (n)
burleska
  teatterin keinoin esitettyä parodista huumoriviihdettä, johon yleensä kuuluu sketsejä

burmalainen /bˈurmalˌainen/ (adj)
Birmanka
  Burmasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

burmalainen /bˈurmalˌainen/ (n)
Birmanka
  Burman asukas

burundilainen /bˈurundɪlˌainen/ (adj)
Burundyjczyk
  Burundista peräisin oleva tai Burundiin liittyvä

burundilainen /bˈurundɪlˌainen/ (n)
Burundyjczyk
  pysyvästi Burundissa asuva henkilö

burunnokkakaija /bˈurunnˌokːakˌaija/ (n)
papuga czarnokantarowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

busuki /bˈusukɪ/ (n)
buzuki
  kreikkalaista alkuperää oleva kielisoitin, jonka erästä varianttia käytetään myös irlantilaisessa kansanmusiikissa

butaani /bˈutaːnɪ/ (n)
butan
  eräs alkaani, C₄H10, jota on nestekaasussa suurin osa

byrokraatti /bˈyrokrˌaːtːɪ/ (n)
biurokrata
  byrokratiaa harjoittava ja ylläpitävä tai sen piirissä toimiva henkilö

byrokratia /bˈyrokrˌatɪa/ (n)
biurokracja
  organisaation toimintaa pyörittävä rakenne ja määräykset; hallintokoneisto

bysanttilainen /bˈysantːɪlˌainen/ (adj)
bizantyjski, bizantyński
  Bysantin valtakunnasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

bändi /bˈændɪ/ (n)
zespół
  yhtye joka esittää (rock-, jazz- tai pop-) musiikkia

cashewpähkinä /kˈashevpˌæhkɪnæ/ (n)
orzech nerkowca
  munuaispuun eli cashewpuun hedelmän siemen

celebesinkakadu /sˈelebesˌiŋkakˌadu/ (n)
kakadu żółtolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

celebesinriippukaija /sˈelebesˌinrɪːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka diademowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

cembalo /sˈembalo/ (n)
klawesyn
  1400-luvulla kehitetty kosketinsoitin, joka kuuluu pianon edeltäjiin

cerium /sˈerium/ (n)
cer
  eräs alkuaine, tunnus: Ce

cesium /sˈesium/ (n)
cez
  eräs alkuaine

chathaminviherkaija /khˈathamˌinvɪhˌerkaija/ (n)
modrolotka szmaragdowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

cherokee /khˈerokeː/ (n)
czirokeski
  cherokeet eräs kaakkoisessa Pohjois-Amerikassa elänyt, irokeeseihin kuuluva intiaanikansa

chileläinen /khˈilelˌæinen/ (adj)
chilijski
  Chilestä peräisin oleva tai Chileen liittyvä

chileläinen /khˈilelˌæinen/ (n)
Chilijczyk
  pysyvästi Chilessä asuva henkilö

chilenaratti /khˈilenarˌatːɪ/ (n)
krasnogonka długodzioba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

chinchilla /khˈinkhɪlla/ (n)
szynszyla
  sinsilla, chinchillae-heimoon kuuluva eteläamerikkalainen jyrsijä

cocktail /kˈokktail/ (n)
koktajl
  usein alkoholipitoinen juomasekoitus

costaricalainen /kˈostarˌikalˌainen/ (adj)
kostarykański
  Costa Ricasta peräisin oleva tai Costa Ricaan liittyvä

costaricanaratti /kˈostarˌikanarˌatːɪ/ (n)
konura czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

coulombi /kˈoulombɪ/ (n)
kulomb
  sähköisen varauksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö, ampeerisekunti. Tunnus: C

cree /krˈeː/ (n)
Kri
  creet Pohjois-Amerikan suurin intiaanikansa, joka kuuluu algonkinilaista kieltä puhuviin kansoihin
  sen kieli

curie /kˈurie/ (n)
kiur
  vanhentunut radioaktiivisten aineiden aktiivisuuden mittayksikkö, lyhenne: c

curium /kˈurium/ (n)
kiur
  eräs alkuaine (tunnus Cm)

curling /kˈurlɪŋ/ (n)
curling
  jäällä pelattava joukkuepeli, jossa liu’utetaan jäätä pitkin kahvallisia muodoltaan tasapohjaisia ja pyöreitä graniittikiviä yrittäen saada ne siirretyksi sääntöjen mukaisesti kohteena olevan kehän keskelle

daalia /dˈaːlɪa/ (n)
dalia
  daalioiden () suvun kasvi

dadaismi /dˈadaismɪ/ (n)
dadaizm
  dada, 1910-luvun lopulla kehittynyt taidesuuntaus, jolle on ominaista tahallinen irrationalismi ja perinteisten taiteen standardien hylkääminen

daktyyli /dˈaktyːlɪ/ (n)
daktyl
  kolmitavuinen runojalka, jossa yhtä pitkää tavua seuraa kaksi lyhyttä (); alkupitkä

damasti /dˈamastɪ/ (n)
adamaszek
  kangas, johon kuvio syntyy satiinisidoksen loimi- ja kudevaltaisuuden vaihtelulla

darmstadtium /dˈarmstadtium/ (n)
darmsztadt, darmstadt
  synteettinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ds ja järjestysluku 110

datiivi /dˈatɪːvɪ/ (n)
celownik
  sijamuoto, joka merkitsee epäsuoraa osaobjektia, vastaa yleensä kysymykseen ”kenelle?”; esiintyy laajalti indoeurooppalaisissa kielissä

datša /dˈatʃa/ (n)
dacza
  maaseutuasunto erityisesti Venäjällä

debytantti /dˈebytˌantːɪ/ (n)
debiutant
  taiteilija, kirjailija tms. joka esiintyy ensimmäistä kertaa julkisuudessa, ensiesiintyjä

debytoida /dˈebytˌoida/ (v)
debiutować
  tehdä ensiesiintyminen eli debyytti taiteilijana, esim. teatterissa tai oopperassa

debyytti /dˈebyːtːɪ/ (n)
debiut
  taiteilijan, kirjailijan tms. ensimmäinen julkinen esiintyminen, ensiesiintyminen

deduktiivinen /dˈeduktˌiːvɪnen/ (adj)
dedukcyjny
  deduktion avulla johdettava tai tapahtuva

deflaatio /dˈeflaːtˌio/ (n)
deflacja
  "rahan arvon nousu", tilanne jossa rahavaranto pienenee suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena laskevat

deismi /dˈeismɪ/ (n)
deizm
  oppi, jonka mukaan jumala on vastuussa kaikkeuden järjestelmällisistä piirteistä, mutta jumala ei kuitenkaan vaikuta kaikkeuden tapahtumien kulkuun luomisen jälkeen.

dekaani /dˈekaːnɪ/ (n)
dziekan
  yliopiston tiedekunnan esimies

dekabristi /dˈekabrˌistɪ/ (n)
dekabrysta
  Venäjällä dekabristikapinaan Nikolai I:sta vastaan vuonna 1825 osallistunut upseeri

dekadi /dˈekadɪ/ (n)
dziesiątka
  kymmenluku, kymmenryhmä, kymmenes
  kahden arvon väli, kun ne ovat toisiinsa 10:1-suhteessa

deklinaatio /dˈeklɪnˌaːtɪo/ (n)
deklinacja
  nominien taivutus eli sijamuotojen muodostaminen tai taivutusluokka
  taivaankappaleen kulmaetäisyys taivaanpallon ekvaattorista

dekretaali /dˈekretˌaːlɪ/ (n)
dekret
  paavin tekemä ratkaisu oikeusriitaan

delegaatti /dˈeleɡˌaːtːɪ/ (n)
delegat
  valtuutettu, lähetetty edustaja

delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (n)
delfin
  vedessä elävä nisäkkäisiin kuuluva valaslaji, joka muistuttaa hyvin paljon kalaa

delfinaario /dˈelfɪnˌaːrɪo/ (n)
delfinarium
  vesiallas delfiineille

delta /dˈelta/ (n)
delta
  Κreikkalaisten aakkosten neljäs kirjain, kreikan kielen iso aakkonen: Δ, pieni: δ. Matematiikassa eroavaisuutta ilmaiseva symboli.

demagoginen /dˈemaɡˌoɡɪnen/ (adj)
demagogiczny
  demagogian mukainen, kansaa kiihottava

dementia /dˈementˌia/ (n)
demencja
  useiden älyllisten toimintojen heikentyminen sairauden, vamman tai vanhuuden vuoksi

deminutiivi /dˈemɪnutˌiːvɪ/ (n)
zdrobnienie
  pienennysmuoto, nominin johdannainen, joka on merkitykseltään kyseisen nominin perusmuodon merkitystä pienempi; käytetään monilla nomineilla hellittelymuotona

demografinen /dˈemoɡrˌafɪnen/ (adj)
demograficzny
  demografiaan liittyvä

demokraatti /dˈemokrˌaːtːɪ/ (n)
demokrata
  demokratian kannattaja

demokraattinen /dˈemokrˌaːtːɪnen/ (adj)
demokratyczny
  demokratian mukainen, kansanvaltainen

demokraattinen sosialismi /dˈemokrˌaːtːɪnen sˈosɪalˌismɪ/ (n)
socjalizm demokratyczny
  vasemmistolainen sosiaalidemokratiaa vasemmistolaisempi poliittinen aate, jossa on yhteisomistusta ja demokraattista hallintoa; kannatetaan joitakin samoja toimenpiteitä kuin kommunismissa, mutta ei pyrkimyksessä siirtyä kommunismiin, vaan toimenpiteinä joita pidetään riittävinä

demokraattisesti /dˈemokrˌaːtːɪsˌestɪ/ (adv)
demokratycznie
  demokratian, demokraattisten periaatteiden mukaisesti

demokratia /dˈemokrˌatɪa/ (n)
demokracja
  hallintomuoto, jossa kansalaiset voivat valita poliittiset johtajansa vaaleilla; politiikasta päätetään enemmistön mielipiteen mukaan päätöksentekomenetelmässä, joka on avoin kaikille tai useimmille kansalaisille; erityisesti liberaali demokratia, muita malleja pidetään vajavaisina ja ei tunnusteta demokraattisiksi

demoni /dˈemonɪ/ (n)
demon
  henkiolento, joka kristinuskon dualismissa luetaan pahaksi; riivaaja, paha henki

demonstratiivipronomini /dˈemonstratˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
zaimek wskazujący
  pronominien alaryhmä, demonstratiivipronomini viittaa puhujan lähellä tai kauempana olevaan asiaan tai esineeseen

denguekuume /dˈeŋŋuekˌuːme/ (n)
denga
  erityisesti keltakuumehyttysten levittämien virusten aiheuttama alkuvaiheessaan tavallista flussaa muistuttava kuumetauti, jolle ominaisia ovat päänsärky, nivel- ja lihaskivut ja joka voi kehittyä hengenvaaralliseksi verenvuototaudiksi

dentaalinen /dˈentaːlɪnen/ (adj)
zębowy
  hampaisiin liittyvä, hammas-

deodorantti /dˈeodorˌantːɪ/ (n)
dezodorant
  aine, jota levitetään iholle, erityisesti kainaloihin, ehkäisemään hien hajua

derivaatta /dˈerɪvˌaːtːa/ (n)
pochodna
  erotusosamäärän raja-arvo sen lähestyessä nollaa

derivoida /dˈerɪvˌoida/ (v)
różniczkować
  muodostaa derivaatta

dervissi /dˈervɪssɪ/ (n)
derwisz
  suufilaisuuden tariqah-opin seuraaja, islamilainen kerjäläismunkki

desilitra /dˈesɪlˌitra/ (n)
decylitr
  tilavuusmitta: litran kymmenesosa

desinfioida /dˈesɪnfɪˌoida/ (v)
dezynfekować
  puhdistaa taudinaiheuttajista

despootti /dˈespoːtːɪ/ (n)
despota
  hirmuvaltias, itsevaltias

determinantti /dˈetermɪnˌantːɪ/ (n)
wyznacznik
  lineaaristen yhtälöryhmien analysoinnissa ja ratkaisussa käytettävä lauseke

determinismi /dˈetermɪnˌismɪ/ (n)
determinizm
  käsitys, että kaikki tulevat tapahtumat määräytyvät nykytilasta luonnonlakien vaikutuksesta

deterministinen /dˈetermɪnˌistɪnen/ (adj)
deterministyczny
  determinismin mukainen

diabaasi /dˈiabˌaːsɪ/ (n)
diabaz
  eräs magmakivi, joka koostuu pääasiassa plagioklaasista, sarvivälkkestä ja pyrokseenista

diadeemi /dˈiadˌeːmɪ/ (n)
diadem
  metallinen otsaripa t. us. kankainen otsavanne

diagnoosi /dˈiaɡnˌoːsɪ/ (n)
diagnoza
  taudinmääritys, sairauden selville ottaminen

dialektinen /dˈialˌektɪnen/ (adj)
dialektyczny
  dialektiikan mukainen

dialyysi /dˈialˌyːsɪ/ (n)
dializa
  hemodialyysi, munuaisten vajaatoiminnan vuoksi käytettävä menetelmä, jossa veri puhdistetaan kuona-aineista ja vereen kertyneestä nesteestä

didaktiikka /dˈidaktˌiːkːa/ (n)
dydaktyka
  opetusoppi, kasvatustieteen osa

dieetti /dˈieːtːɪ/ (n)
dieta
  erityisruokavalio, hallittu ruokavalio

dieselmoottori /dˈieselmˌoːtːorɪ/ (n)
silnik o zapłonie samoczynnym
  dieselöljyä polttoaineenaan käyttävä puristussytytteinen polttomoottori

differentiaali /dˈifferˌentɪˌaːlɪ/ (n)
różniczka
  muuttujan tai funktion äärimmäisen pieni muutos, mikä voidaan merkitä df, jossa f on funktio

differentiaalilaskenta /dˈifferˌentɪˌaːlɪlˌaskenta/ (n)
rachunek różniczkowy
  korkeampaan matematiikkaan kuuluva derivaatan käsitteeseen perustuva matematiikan osa, joka on kiinteästi sidoksissa integraalilaskennan kanssa

differentiaaliyhtälö /dˈifferˌentɪˌaːliyhtˌælø/ (n)
równanie różniczkowe
  yhtälö, jossa esiintyy tuntematon yhden tai useamman muuttujan funktio sekä sen derivaattoja

digitalisointi /dˈiɡɪtˌalɪsˌointɪ/ (n)
digitalizacja
  digitaalisen elektroniikan laajamittainen käyttöönotto, tietokoneistuminen, digitalisaatio

diiva /dˈiːva/ (n)
diwa
  juhlittu ja palvottu oopperalaulajatar

diktaattori /dˈiktaːtːˌorɪ/ (n)
dyktator
  valtionpäämies, jolla on rajoittamaton valta

diktatorinen /dˈiktatˌorɪnen/ (adj)
dyktatorski
  yksinvaltainen, diktaattorin tai diktatuurin kaltainen

diktatuuri /dˈiktatˌuːrɪ/ (n)
dyktatura
  yhden henkilön rajattomaan vallankäyttöön perustuva hallitusmuoto, valtio, jota johtaa diktaattori

diodi /dˈiodɪ/ (n)
dioda
  kaksielektrodinen, puolijohdeaineinen tasasuuntaava elektroniikan ja sähkövoimatekniikan komponentti (tai nykyään harvinainen tasasuuntaava tyhjiöputki)

dioksidi /dˈioksˌidɪ/ (n)
dwutlenek
  sellainen yhdiste, jossa on kaksi happiatomia (O₂), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, jossa on muu määrä

dioptaasi /dˈioptˌaːsɪ/ (n)
dioptaz
  korukivenä käytetty vihreä silikaattimineraali

diplomaatti /dˈiplomˌaːtːɪ/ (n)
dyplomata
  valtion virallinen edustaja ulkomailla

diplomaattinen /dˈiplomˌaːtːɪnen/ (adj)
dyplomatyczny
  diplomatian mukainen, siihen liittyvä

diplomatia /dˈiplomˌatɪa/ (n)
dyplomacja
  kansainvälisten suhteiden alalla liikkuva valtiotaito, jonkun valtiomiehen toimintatapa tai valtioviisaus

direktiivi /dˈirektˌiːvɪ/ (n)
dyrektywa
  Euroopan unionin neuvoston ja parlamentin unionin jäsenvaltioille antama säädös, jonka sisältö on saatettava osaksi niiden kansallista lainsäädäntöä

disjunktio /dˈisjuŋktˌio/ (n)
alternatywa
  erottaminen (toisistaan)

diskanttiavain /dˈiskantːˌiavain/ (n)
klucz wiolinowy
  G-avain nuottiviivaston toiseksi alimmalla viivalla

disko /dˈisko/ (n)
dyskoteka
  yökerho, jossa soitetaan tanssimusiikkia

disponibiliteetti /dˈisponˌibɪlɪtˌeːtːɪ/ (n)
dyspozycyjność
  virkamiehen vapauttaminen virkatehtävänsä hoidosta siten, että hän säilyttää palkkaetunsa ja on velvollinen olemaan käytettävissä

diureettinen /dˈiureːtːɪnen/ (adj)
diuretyczny
  virtsaneritystä lisäävä

divaani /dˈivaːnɪ/ (n)
dywan
  sohvan tapainen huonekalu, jossa oleskellaan makuuasennossa

divehi /dˈivehɪ/ (n)
malediwski
  indoarjalainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Malediiveilla, missä se on virallisen kielen asemassa (kielitunnus: dv )

divergenssi /dˈiverɡˌenssɪ/ (n)
dywergencja
  vektorilaskentaan liittyvä differentiaalioperaattori

divisioona /dˈivɪsɪˌoːna/ (n)
dywizja
  yhtymä, jonka vahvuus on yleensä 10 000–20 000 henkeä ja komentajana kenraalimajuri tai vastaavan arvoinen upseeri; useimmissa armeijoissa divisioona koostuu rykmenteistä tai prikaateista

dobermanni /dˈobermˌannɪ/ (n)
doberman
  saksalainen palveluskoira

dodekafonia /dˈodekˌafonˌia/ (n)
dodekafonia
  musiikkia, jossa käytetään kaikkia länsimaisen sävelasteikon kahtatoista säveltä; 12-sävelmusiikki

dogmaattinen /dˈoɡmaːtːɪnen/ (adj)
dogmatyczny
  dogmin mukainen

dogmi /dˈoɡmɪ/ (n)
dogmat
  opinkappale, oppilause tai uskonkappale, sellainen uskomus, joka kuuluu jonkin uskonnon tai järjestelmän keskeisiin oppeihin

doktrinaalinen /dˈoktrɪnˌaːlɪnen/ (adj)
doktrynalny
  doktriinin mukainen

dokumentaristi /dˈokumˌentarˌistɪ/ (n)
dokumentalista
  dokumenttielokuvien tai -ohjelmien ohjaaja

dollari /dˈollarɪ/ (n)
dolar
  joissakin maissa käytetyn valuutan nimitys; vastaava symboli $

dollarisaatio /dˈollarɪsˌaːtɪo/ (n)
dolaryzacja
  se, että jossakin valtiossa siirrytään virallisesti tai epävirallisesti Yhdysvaltain dollarin käyttöön maan oman valuutan rinnalla tai sijasta

dolomiitti /dˈolomˌiːtːɪ/ (n)
dolomit
  kalsiummagnesiumkarbonaatti, jota käytetään rakennuskivissä ja maanparannuksessa

dominicanamatsoni /dˈomɪnˌikanamˌatsonɪ/ (n)
amazonka dominikańska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

dominikaani /dˈomɪnɪkˌaːnɪ/ (n)
dominikanin
  dominikaanien, Dominicus Guzmánin perustaman katolisen kerjäläismunkiston, jäsen

dominikaaninen /dˈomɪnɪkˌaːnɪnen/ (adj)
dominikański
  dominikaanien luostarijärjestöön liittyvä

dominoefekti /dˈomɪnˌoefˌektɪ/ (n)
efekt domina
  ketjureaktio (tapahtumien sarja)

doorilainen /dˈoːrɪlˌainen/ (adj)
Dor
  doorilaisten heimoon liittyvä

doorilainen /dˈoːrɪlˌainen/ (n)
Dor
  mon. eräs muinaiskreikkalainen heimo

dopamiini /dˈopamˌiːnɪ/ (n)
dopamina
  mielihyvää tuottava keskushermoston välittäjäaine

doping /dˈopɪŋ/ (n)
#Puola, doping
  suorituskykyä parantavien kiellettyjen aineiden tai menetelmien käyttö

draama /drˈaːma/ (n)
dramat
  teatterissa esitettäväksi tarkoitettu kirjallisuuden laji, jonka alalajeja ovat komedia ja tragedia

dromedaari /drˈomedˌaːrɪ/ (n)
dromader
  kamelieläinsuvun yksikyttyräinen korkeampijalkainen ja sileämpikarvainen, vaalea eläin (Camelus dromedarius) verrattuna suvun toiseen lajiin kaksikyttyräiseen kameliin. Molemmille kookkaille lajeille on ominaista kyky selviytyä useita vuorokausia syömättä ja juomatta kyttyröihin varastoidun rasvan avulla.

druidi /drwˈidɪ/ (n)
druid
  kelttiläisen uskonnon pappistehtävä, jonka haltijalla oli muinaiskelttiläisessä yhteiskunnassa vaikutusvaltaa myös lainkäytössä, parantajana ja poliittisena neuvonantajana

dubnium /dˈubnium/ (n)
dubn
  eräs alkuaine (tunnus Db)

durra /dˈurra/ (n)
sorgo
  kirjodurra; eräs vilja, joka tuottaa pienisiemenisen siemenryppään (Sorghum bicolor)

duuma /dˈuːma/ (n)
Duma
  Venäjän parlamentin alahuone

duuri /dˈuːrɪ/ (n)
dur
  eräitä diatonisia musiikillisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-1-½-1-1-1-½, esim. C-D-E-F-G-A-H

dynamiikka /dˈynamˌiːkːa/ (n)
dynamika
  mekaniikan osa, joka tutkii voimien vaikutusta kappaleiden liikkumiseen

dynamiitti /dˈynamˌiːtːɪ/ (n)
dynamit
  räjähdysaine, joka koostuu massaan imeytetystä nitroglyserolista tai nitroglykolista

dysforia /dˈysforˌia/ (n)
dysforia
  epämiellyttävä olo, huonovointisuus

dysleksia /dˈysleksˌia/ (n)
dysleksja
  lukihäiriö, lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus

dysprosium /dˈysprosium/ (n)
dysproz
  eräs alkuaine, tunnus Dy

dyyni /dˈyːnɪ/ (n)
wydma, diuna
  hiekkadyyni, tuulen muodostama lentohiekan kasauma

džonkki /dʒˈoŋkːɪ/ (n)
dżonka
  perinteinen kiinalainen kaksi- tai kolmimastoinen purjealus

eboniitti /ˈebonˌiːtːɪ/ (n)
ebonit
  kovakumi, aine, jota on käytetty aikaisemmin runsaasti sähkötarvikkeiden valmistukseen

ecuadorilainen /ˈekuˌadorɪlˌainen/ (adj)
Ekwadorczyk
  Ecuadorista peräisin oleva tai Ecuadoriin liittyvä

ecuadorilainen /ˈekuˌadorɪlˌainen/ (n)
Ekwadorczyk
  pysyvästi Ecuadorissa asuva henkilö

ecuadorinaratti /ˈekuˌadorˌinarˌatːɪ/ (n)
rudosterka czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

edeltäjä /ˈedeltˌæjæ/ (n)
poprzednik
  se, joka edeltää (esim. tehtävässä, asioiden sarjassa)

ediili /ˈedɪːlɪ/ (n)
edyl
  Rooman valtakunnan virkamies, joka huolehti kaupungin järjestyksestä, hoiti julkisia rakennuksia ja liikennettä ja järjesti tilaisuuksia

edistys /ˈedɪstys/ (n)
postęp, progres, progresja, rozwój
  ajassa tapahtuva kehitys, joka saa aikaan toivottujen seikkojen kasvun tai voimistumisen

edistyä /ˈedɪstˌyæ/ (v)
wyprzedzać
  tulla paremmaksi, kehittyä, tulla valmiimmaksi, lähestyä tavoitetta, päämäärää

edullinen /ˈedullɪnen/ (adj)
korzystny
  ei kallis, halpa

edustaja /ˈedustˌaja/ (n)
reprezentant
  jotakin henkilöä tai ryhmää edustava ihminen

eebenpuu /ˈeːbempuː/ (n)
heban
  eräiden -suvun kasvien nimitys
  näistä saatava kova ja tumma puulaji

eepos /ˈeːpos/ (n)
epopeja
  laaja runomuotoinen kertomus

eeppinen /ˈeːpːɪnen/ (adj)
epicki, epiczny
  epiikkaan kuuluva, epiikalle ominainen, kertova

eetteri /ˈeːtːerɪ/ (n)
eter
  sama kuin dietyylieetteri (CH₃-CH₂-O-CH₂-CH₃), helposti haihtuva neste, jota käytetään liuottimena ja aiemmin nukutusaineena

eettinen /ˈeːtːɪnen/ (adj)
etyczny
  (filosofia) eetillinen, sellainen, joka pitäytyy normatiivisen etiikan arvoissa; siveellisyyttä ja etiikkaa koskeva

egoismi /ˈeɡoismɪ/ (n)
egoizm
  itsekkyys, oman edun tavoittelu

egoisti /ˈeɡoistɪ/ (n)
egoista
  vain itseään ajatteleva ja omaa hyötyään tavoitteleva itsekäs ihminen

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (adj)
egipski
  Egyptistä peräisin oleva tai Egyptiin liittyvä

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (n)
Egipcjanin, Egipcjanka
  pysyvästi Egyptissä asuva henkilö

egyptologia /ˈeɡyptˌoloɡˌia/ (n)
egyptologia
  muinaista Egyptiä, sen historiaa, kulttuuria yms. tutkiva tiede

egyptologinen /ˈeɡyptˌoloɡɪnen/ (adj)
egiptologiczny
  egyptologiaan liittyvä tai sen mukainen

ehdokas /ˈehdokas/ (n)
kandydat
  henkilö, joka on ehdolla esim. vaaleissa tai kilpailussa yms.

ehdokkuus /ˈehdokːuːs/ (n)
kandydatura
  se, että on ehdokkaana, ehdolla oleminen

ehdoton /ˈehdoton/ (adj)
bezwarunkowy
  absoluuttinen, rajoittamaton, täydellinen

ehdottaa /ˈehdotːaː/ (v)
proponować
  tehdä ehdotus, esittää (jokin toivomus)

ehdottomasti /ˈehdotːomˌastɪ/ (adv)
absolutnie
  varmasti, ilman ehtoja. Tarkoittaa jonkin tapahtuman varmaa toteutumista.

ehdotus /ˈehdotus/ (n)
propozycja
  mielipide, suositus tai luonnos jonkin asian tekemiseksi

ehkä /ˈehkæ/ (adv)
może
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

ehtiä /ˈehtɪæ/ (v)
zdążyć
  saapua ajoissa; saapua määräaikaan mennessä

ehto /ˈehto/ (n)
warunek
  velvoite tehdä jotain toisen asian saavuttamiseksi

ehtoo /ˈehtoː/ (n)
zmierzch
  ilta

ehtoollinen /ˈehtoːllɪnen/ (n)
eucharystia
  kristillinen sakramentti, jossa nautitaan leipää ja viiniä Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

ei /ˈei/ (v)
nie
  yksikön 3. persoonan muoto kieltoverbistä

ei-negatiivinen /einˈeɡatˌiːvɪnen/ (adj)
nieujemny
  sellainen, joka on suurempi tai yhtä suuri kuin 0

eilen /ˈeilen/ (adv)
wczoraj
  puhumishetkeä edeltävänä päivänä

einsteinium /ˈeinsteinium/ (n)
einstein
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Es

eklektinen /ˈeklektɪnen/ (adj)
eklektyczny
  (filosofia) asenteellisesti valikoiva, omaksumiaan vaikutteita seuraava

ekliptika /ˈeklɪptˌika/ (n)
ekliptyka
  Auringon vuotuinen reitti taivaankannella

ekologia /ˈekolˌoɡɪa/ (n)
ekologia
  eliöiden, eliölajien ja ympäröivän elottoman luonnon vuorovaikutussuhteita ja niiden seurauksia tutkiva tiede

ekologinen /ˈekolˌoɡɪnen/ (adj)
ekologiczny
  ekologialle ominainen, ekologiaan liittyvä

ekologisesti /ˈekolˌoɡɪsˌestɪ/ (adv)
ekologicznie
  ekologisella tavalla

ekonometria /ˈekonomˌetrɪa/ (n)
ekonometria
  tilastotieteen menetelmien soveltamista taloudellisten ilmiöiden tutkimiseen

ekosysteemi /ˈekosˌysteːmɪ/ (n)
ekosystem
  luonnon bioottisten ja abioottisten ympäristötekijöiden muodostama kokonaisuus tietyllä rajatulla alueella; biosfäärin osa

eksegeesi /ˈekseɡˌeːsɪ/ (n)
egzegeza
  tieteellinen Raamatun selitys(oppi)

eksegeetti /ˈekseɡˌeːtːɪ/ (n)
egzegeta
  eksegetiikan harjoittaja, raamatunselittäjä

eksegeettinen /ˈekseɡˌeːtːɪnen/ (adj)
egzegetyczny
  eksegetiikkaan kuuluva

eksentrikko /ˈeksentrˌikːo/ (n)
ekscentrycy
  omalaatuinen henkilö

eksentrisyys /ˈeksentrɪsyːs/ (n)
ekscentryczność
  se, että on eksentrinen

ekskommunikaatio /ˈekskommˌunɪkˌaːtɪo/ (n)
ekskomunika
  (kristinusko) rangaistuksena käytetty ehtoollisyhteydestä erottaminen, kirkosta erottaminen

eksogamia /ˈeksoɡˌamɪa/ (n)
egzogamia
  kulttuurinen tapa tai sääntö puolison ottamisesta soveliaasta ulkoryhmästä, esim. eri heimosta tai sosiaaliryhmästä

eksonyymi /ˈeksonˌyːmɪ/ (n)
egzonim
  vieraskielinen nimivastike

eksoottinen /ˈeksoːtːɪnen/ (adj)
egzotyczny
  jännittävällä, kiehtovalla tavalla vieras

eksoplaneetta /ˈeksoplanˌeːtːa/ (n)
egzoplaneta
  Aurinkokunnan ulkopuolella sijaitseva planeetta; Aurinkokunnan ulkopuolinen planeetta

eksosfääri /ˈeksosfˌæːrɪ/ (n)
egzosfera
  ilmakehän ylin kerros termosfäärin yläpuolella

eksponentiaalinen /ˈeksponˌentɪˌaːlɪnen/ (adj)
wykładniczy
  eksponenttifunktion kuvaajan mukainen

eksponentti /ˈeksponˌentːɪ/ (n)
wykładnik
  potenssiin korotettaessa luku, joka määrittelee, kuinka monta kertaa luku kerrotaan itsellään

ekstrapolaatio /ˈekstrapolˌaːtɪo/ (n)
ekstrapolacja
  trendin tai käyrän jatkuma havaintojen (mittaustulosten) ulkopuolelle; saavutetaan ekstrapoloimalla

eksyä /ˈeksyæ/ (v)
zabłądzić
  menettää käsityksensä siitä missä on; kadottaa reitti

eksä /ˈeksæ/ (n)
była
  entinen puoliso tai muu parisuhdekumppani

ekumeeninen /ˈekumˌeːnɪnen/ (adj)
ekumeniczny
  yleiskristillinen, kaikkia kristillisiä kirkkoja koskeva, niiden välistä yhteistyötä korostava

ekvivalenttinen /ˈekvɪvalˌentːɪnen/ (adj)
równoważny
  vastaava, samanarvoinen

ele /ˈele/ (n)
gest
  sanattomaan kommunikaatioon liittyvä ruumiinkieli, vartalon ja raajojen liike erityisesti tehostamassa puhetta

eleganssi /ˈeleɡˌanssɪ/ (n)
elegancja
  tyylikkyys, aistikkuus

elegia /ˈeleɡˌia/ (n)
elegia
  elegiamitan mukaisista kaksoissäkeistä koostuva surumielinen runo tai runoelma

eleginen /ˈeleɡɪnen/ (adj)
elegiacki
  elegiaan liittyvä tai sen mukainen

elektrodi /ˈelektrˌodɪ/ (n)
elektroda
  virtapiirin tai komponentin rakenteellinen sähköä johtava osa, josta sähkö siirtyy välittävään tilaan (tyhjö) tai väliaineeseen ja tavallisesti edelleen toiselle elektodille

elektrolyysi /ˈelektrolˌyːsɪ/ (n)
elektroliza
  sähkövirran aiheuttama tai virtaa käyttäen aiheutettu aineen hajoaminen

elektronegatiivisuus /ˈelektrˌoneɡatˌiːvɪsuːs/ (n)
elektroujemność
  atomin taipumus vetää puoleensa elektroneja

elektroni /ˈelektrˌonɪ/ (n)
elektron
  negatiivisesti varautunut alkeishiukkanen; yksi leptoneista

elektroniikka /ˈelektronˌiːkːa/ (n)
elektronika
  tekniikan ala, joka sisältää sähköisten laitteiden suunnittelua, rakentelua, käyttöä ja tutkimista

elektronimikroskooppi /ˈelektrˌonɪmˌikroskˌoːpːɪ/ (n)
mikroskop elektronowy
  mikroskooppi, jossa käytetään näkyvän valon sijasta elektronisuihkua

elektronivoltti /ˈelektrˌonɪvˌoltːɪ/ (n)
elektronowolt
  Energian ja alkeishiukkasfysiikassa myös massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6021773·10-19 J. Tunnus eV. Elektronivoltti on energia, jonka elektroni saa kulkiessaan yhden voltin suuruisen potentiaalieron lävitse.

elementtitalo /ˈelemˌentːɪtˌalo/ (n)
wielka płyta
  rakennus, jonka kantavat rakenteet, seinät ja lattiat sekä sisäkatot on tehty betonielementeistä

elin /ˈelɪn/ (n)
narząd, organ
  useasta eri kudoksesta muodostunut rakenteellinen ja toiminnallinen kokonaisuus, joka on erikoistunut yksilössä tiettyyn tehtävään tai tehtäviin

elintarvike /ˈelɪntˌarvɪke/ (n)
żywność
  mikä tahansa aine tai tuote, myös jalostettuna, osittain jalostettuna tai jalostamaton tuote, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi

elisio /ˈelɪsˌio/ (n)
elisione
  äänteen jääminen sanasta pois; peräkkäisten sanojen ääntäminen yhteen niin, että sanan viimeinen vokaali tai tavu jää pois seuraavan sanan, usein vokaalialkuisen, edeltä

eliö /ˈelɪø/ (n)
organizm
  yhdestä tai useammasta elävästä solusta koostuva elollinen kokonaisuus; kaikki erilaiset eläimet, kasvit, levät, sienet, alkueliöt ja bakteerit; elottomista kappaleista poiketen reagoi ärsykkeisiin, hyödyntää ympäristön energiaa kasvamiseen, lisääntymiseen ja itsensä ylläpitoon

ellipsi /ˈellɪpsɪ/ (n)
elipsa
  geometrinen tasokäyrä, joka määritellään niiden pisteiden urana, joista kahteen kiinteään pisteeseen (polttopisteet) mitattujen etäisyyksien summa on vakio, erikoistapaus soikiosta

elliptinen /ˈellɪptɪnen/ (adj)
eliptyczny
  geometrista ellipsiä muistuttava

elohopea /ˈelohˌopea/ (n)
rtęć
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Hg

eloisa /ˈeloisa/ (adj)
żywy
  eläväinen, täynnä elämää, energinen, ponnekas

eloisuus /ˈeloisuːs/ (n)
żywotność
  se, että on eloisa

elokuu /ˈelokuː/ (n)
sierpień
  vuoden kahdeksas kuukausi, kuukausi heinäkuun ja syyskuun välissä

elokuva /ˈelokˌuva/ (n)
film
  yleensä tunnin, parin mittainen elokuvakameralla kuvattu ja filmille tai muuten tallennettu teos, joka voidaan esittää elokuvateatterissa tai televisiossa.

elokuvaohjaaja /ˈelokˌuvaˌohjaːja/ (n)
reżyser
  henkilö, joka ohjaa elokuvaa tai elokuvia

elokuvateatteri /ˈelokˌuvateˌatːerɪ/ (n)
kino
  elokuvien esittämiseen tarkoitettu sali tai muu suurelle ihmisjoukolle tarkoitettu tila, jossa on elokuvan esitykseen tarvittava laitteisto

eloton /ˈeloton/ (adj)
nieżywotny
  eräiden kielten kieliopillinen suku, joka viittaa siihen että sana ei ole elollinen, toimintakykyinen henkilö tai eläin

elvytys /ˈelvytys/ (n)
reanimacja
  se, että elvytetään
  elottomaksi menneen henkilön elintoimintojen palauttamiseksi ja ylläpitämiseksi tehdyt toimenpiteet

eläimellinen /ˈelæimˌellɪnen/ (adj)
zwierzęcy
  eläimille ominainen, eläimille kuuluva; eläimen kaltainen, eläintä muistuttava; villi

eläin /ˈelæin/ (n)
zwierzę, zwierzak
  eläinkuntaan kuuluva monisoluinen aitotumainen eliö

eläinlääketiede /ˈelæinlˌæːketˌiede/ (n)
medycyna weterynaryjna, weterynaria
  lääketieteen haara, jonka alaan kuuluvat eläinten, erityisesti tuotanto- ja seuraeläinten, sairauksien hoito ja ehkäisy sekä eläinkunnasta saatavien elintarvikkeiden valvonta

eläinlääkäri /ˈelæinlˌæːkærɪ/ (n)
weterynarz
  eläinlääkärintutkinnon hyväksytysti suorittanut henkilö, joka työkseen hoitaa sairastuneita eläimiä tai on erikoistunut muulle eläinlääketieteen alalle

eläinperäinen /ˈelæimperˌæinen/ (adj)
zwierzęcy
  eläimistä saatu, eläinkunnasta peräisin oleva

eläinrata /ˈelæinrˌata/ (n)
zodiak
  se alue taivaankantta, jonka alueella Aurinko, Kuu ja aurinkokunnan planeetat näennäisesti liikkuvat Maasta katsottuna

eläinsatu /ˈelæinsˌatu/ (n)
bajka
  opettavainen kansansatu, jossa toimijoina ovat eläimet, mutta tapahtumat ovat inhimillisiä; myös kirjallisuuden muoto

eläintarha /ˈelæintˌarha/ (n)
zoo
  paikka, jossa pidetään eläimiä yleisölle nähtävänä

eläintiede /ˈelæintˌiede/ (n)
zoologia
  zoologia; biologian haara, joka tutkii eläinten elämää ja rakennetta

eläintieteilijä /ˈelæintˌieteilˌijæ/ (n)
zoolog
  eläintieteen parissa toimiva tutkija

eläke /ˈelæke/ (n)
emerytura
  eläkkeellä oleminen

eläkeläinen /ˈelækelˌæinen/ (n)
emeryt, emerytka
  eläkkeellä oleva henkilö

elämä /ˈelæmæ/ (n)
życie
  ajanjakso yksilön syntymän ja kuoleman välillä

elämäkerta /ˈelæmækˌerta/ (n)
biografia
  kirjoitus, jossa kerrotaan jonkun henkilön elämästä

elävä /ˈelævæ/ (adj)
żywy
  elossa oleva

elävä fossiili /ˈelævæ fˈossɪːlɪ/ (n)
żywa skamielina
  eliölaji, jolla ei ole eläviä sukulaisia, ja jota on löydetty myös fossiilina

elää /ˈelæː/ (v)
żyć
  olla syntymän ja kuoleman välisellä ajalla; olla biologisesti elossa

emali /ˈemalɪ/ (n)
emalia
  eräänlaista läpinäkymätöntä lasia

embolia /ˈembolˌia/ (n)
zator
  veritulppien esiintyminen

emergenssi /ˈemerɡˌenssɪ/ (n)
emergencja
  uudenlaisten ominaisuuksien syntyminen yksinkertaisempien ominaisuuksien vuorovaikutuksesta

emolevy /ˈemolˌevy/ (n)
płyta główna
  tietokoneen sisällä oleva keskeinen piirilevy, johon kiinnitetään kaikki tietokoneen sisäiset osat, jotka kommunikoivat keskenään emolevyn väyliä hyväksi käyttäen

empatia /ˈempatˌia/ (n)
empatia
  eläytyvä myötätunto, toisen ymmärtäminen, kyky asettua toisen asemaan

empirismi /ˈempɪrˌismɪ/ (n)
empiryzm
  tietoteoreettinen käsitys, jonka mukaan tieto perustuu kokemukseen; kokemusajattelu

emu /ˈemu/ (n)
emu
  Australiassa elävä lentokyvytön strutsilintu ()

emulsio /ˈemulsˌio/ (n)
emulsja
  kahden tai useamman luonnostaan toisiinsa sekoittumattoman nesteen seos

emäs /ˈemæs/ (n)
zasada
  hapon vastakohta

emäsika /ˈemæsˌika/ (n)
maciora
  porsinut naarassika; tuki- ja rekisteröintiasioissa yli 8 kuukauden ikäinen porsaiden tuotantotarkoituksessa pidetty sika

emätin /ˈemætɪn/ (n)
pochwa
  vagina; naaraspuolisten nisäkkäiden sukupuolielinten osa, joka yhdistää ulkosynnyttimet ja kohdun

enantiomeeri /ˈenantˌiomˌeːrɪ/ (n)
enancjomer
  molekyyli, joka on stereoisomeerinsä peilikuva

endeeminen /ˈendeːmɪnen/ (adj)
endemiczny
  sellainen mikä tai mitä esiintyy ainoastaan jollakin määritellyllä alueella

endogamia /ˈendoɡˌamɪa/ (n)
endogamia
  puolison ottaminen sisäryhmästä, esim. omasta heimosta tai sosiaaliryhmästä

endoskooppi /ˈendoskˌoːpːɪ/ (n)
endoskop
  laite, jolla tarkastellaan ahtaita paikkoja sisältä

enemmistö /ˈenemmˌistø/ (n)
większość
  enemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, yli puolet

enemmän /ˈenemmæn/ (adv)
więcej
  Suuremmassa määrin kuin...

energia /ˈenerɡˌia/ (n)
energia
  kappaleeseen eri tavoin varastoitunut kyky tehdä työtä

energiajuoma /ˈenerɡˌiajˌuoma/ (n)
napój energetyczny
  kofeiinipitoinen virvoitusjuoma, jota mainostetaan piristävänä; piristäviä ainesosia ja makeutusainetta sisältävä juoma

englanninkielinen /ˈeŋlannˌiŋkielɪnen/ (adj)
angielskojęzyczny
  (kielitiede) englannin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

englannintorvi /ˈeŋlannˌintorvɪ/ (n)
rożek angielski
  oboeta muistuttava, sitä suurempikokoinen kaksoisruokolehdykkäinen puhallinsoitin

englanti /ˈeŋlantɪ/ (n)
angielski, język angielski
  englannin kieli (kielitunnus: en), Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa ja laajasti maailmalla puhuttava germaaninen kieli

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (adj)
angielski
  Englannista peräisin oleva tai Englantiin liittyvä. Usein tarkoitetaan koko Isoa-Britanniaa.

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (n)
Anglik, Angielka
  pysyvästi Isossa-Britanniassa, erityisesti Englannissa asuva henkilö

enkeli /ˈeŋkelɪ/ (n)
anioł
  kristinuskossa, juutalaisuudessa ja islamissa esiintyvä Jumalan tahdon ilmoittajana toimiva henkiolento
  kiltti ihminen

enklaavi /ˈeŋklaːvɪ/ (n)
enklawa
  yhden tai useamman valtion täydellisesti rajaamalla alueella oleva jonkin valtion hallitsema muusta valtion alueesta erillinen alue, saareke; muun hallinnollisen yksikön sisällä oleva siihen kuulumaton alue

ennakkoluulo /ˈennakːolˌuːlo/ (n)
uprzedzenie
  jostakin tuomitseva käsitys, kuvitelma, uskomus, jolle yleensä ei ole järkevää perustetta

ennakkotapaus /ˈennakːˌotapaus/ (n)
precedens
  aiemmin tapahtunut samanlainen tapaus

ennemmin tai myöhemmin /ˈennemmɪn tai mˈyøhemmɪn/ (adv)
prędzej czy później
  jonakin ajankohtana: jos ei pian, niin joskus myöhemmin

ennen /ˈennen/ (adv)
przed
  aikaisemmin

ennenaikainen /ˈennenˌaikainen/ (adj)
przedwczesny
  sellainen, joka tapahtuu tai on tapahtunut ennen odotettua ajankohtaa

ennuste /ˈennuste/ (n)
prognoza
  prognoosi, ennustamisen lopputulos, arvio jonkin asian tulevasta tilasta

ennätys /ˈennætys/ (n)
rekord
  paras saavutus

enologia /ˈenolˌoɡɪa/ (n)
enologia
  viinin ja sen valmistuksen tutkimus

ensi-ilta /ˈensɪˈilta/ (n)
premiera
  uuden elokuvan tai näytelmän ensimmäinen julkinen näytäntö, kantaesitys, premiääri

ensihoitaja /ˈensɪhˌoitaja/ (n)
ratowniczka
  akuutin hoidon ja ensihoidon asiantuntija

ensimmäinen /ˈensɪmmˌæinen/ (adj)
pierwszy
  muita edeltävä, ensin tuleva, voittamaton

ensin /ˈensɪn/ (adv)
najpierw
  ennen jotakin (tai mitään) muuta

entinen /ˈentɪnen/ (adj)
były, dawny
  sellainen, joka on ollut tai toiminut aikaisemmin; aikaisempi, aiempi

entropia /ˈentropˌia/ (n)
entropia
  termodynamiikan perussuure, joka ilmaisee epäjärjestyksen määrää systeemissä; symboli on S

entsyymi /ˈentsyːmɪ/ (n)
enzym
  solujen tuottamaa ainetta, joka toimii katalysaattorina biokemiallisissa reaktioissa

enää /ˈenæː/ (adv)
już (nie)
  ilmaisee jonkin loppumista, lopettamista, lakkaamista olemasta

epideeminen /ˈepɪdˌeːmɪnen/ (adj)
epidemiczny
  epidemian lailla leviävä

epidemia /ˈepɪdˌemɪa/ (n)
epidemia
  lyhyen ajan kuluessa poikkeuksellisen suurta osaa alueen väestöstä tartuttava tartuntatauti

epilepsia /ˈepɪlˌepsɪa/ (n)
epilepsja, padaczka
  krooninen sairaus, joka aiheuttaa ennalta arvaamattomia kouristuskohtauksia ja tajunnan hämärtymistä

epileptikko /ˈepɪlˌeptɪkːo/ (n)
epileptyczka
  epilepsiaa sairastava henkilö

epinefriini /ˈepɪnˌefrɪːnɪ/ (n)
epinefryna
  adrenaliini

epiteeli /ˈepɪtˌeːlɪ/ (n)
nabłonek
  ruumiin sisäpintoja ja elimiä peittävä kudos

epolettiaratti /ˈepolˌetːɪarˌatːɪ/ (n)
stadniczka brązowoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

epolettikaija /ˈepolˌetːɪkˌaija/ (n)
krasnopiórka czerwonoskrzydla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

epäillä /ˈepæillæ/ (v)
wątpić
  olla epävarma jstak, kyseenalaistaa jnk todenmukaisuus, olla luottamatta
podejrzewać
  luulla, uskoa tai ajatella jkn olevan tai olleen vastuussa jstk yl. kielteisestä; olla epäilynä

epäilty /ˈepæilty/ (n)
podejrzana
  henkilö, jota epäillään jonkin teon tekijäksi, etenkin henkilö, jota rikostutkintaa johtava viranomainen epäilee rikoksen tekijäksi

epäily /ˈepæily/ (n)
podejrzenie
  vailla varmuutta aktiivisesti toimiva kiistanalaistaminen tai kysteenalaistaminen

epäilys /ˈepæilys/ (n)
wątpliwość
  epävarmuutta aiheuttava passiivisesti vaikuttava kyseenalaistus

epäilyttävä /ˈepæilˌytːævæ/ (adj)
podejrzany
  epäluuloa tai varaumia herättävä, kyseenalainen, outo

epäinhimillinen /ˈepæinhɪmˌillɪnen/ (adj)
nieludzki
  ei ihmiselle soveltuva, ei ihmisarvoinen

epäitsekäs /ˈepæitsekæs/ (adj)
bezinteresowny
  ei vain itsensä vaan toiset huomioon ottava, muidenkin kuin itsensä hyväksi toimiva

epäjumala /ˈepæjˌumala/ (n)
bożek
  uskonnollisen tai hengellisen palvonnan kohde, jonka puhuja ei usko omaavan sellaisia ominaisuuksia, joiden perusteella sitä olisi aiheellista pitää todellisena jumaluutena

epäkesko /ˈepækˌesko/ (n)
ekscentryk
  pyörivään akseliin kiinnitetty epäkeskinen osa, joka muuttaa pyörimisliikkeen edestakaiseksi liikkeeksi

epäkohtelias /ˈepækˌohtelɪas/ (adj)
nieuprzejmy
  epäystävällinen, töykeä

epäkypsä /ˈepækˌypsæ/ (adj)
niedojrzały
  fyysisesti tai henkisesti kehittymätön

epälooginen /ˈepælˌoːɡɪnen/ (adj)
nielogiczny
  sellainen, joka ei ole looginen; ei johdonmukainen

epäluotettava /ˈepælˌuotetːˌava/ (adj)
nierzetelny
  sellainen, johon ei voi luottaa

epäluulo /ˈepælˌuːlo/ (n)
podejrzenie
  huono, epäedullinen luulo, arvelu tai otaksuma

epämetalli /ˈepæmetˌallɪ/ (n)
niemetal
  alkuaine, jolla ei ole metallisia ominaisuuksia; johtaa huonosti lämpöä tai sähköä

epämiellyttävä /ˈepæmˌiellytːˌævæ/ (adj)
nieprzyjemny
  joka ei miellytä, ikävä

epämuodollinen /ˈepæmˌuodollɪnen/ (adj)
potoczny
  sellainen joka ei ole muodon mukainen

epämurtoluku /ˈepæmˌurtolˌuku/ (n)
ułamek niewłaściwy
  (matematiikka) murtoluku, jossa nimittäjä on pienempi kuin osoittaja, ja jonka arvo on siis suurempi kuin 1.

epäoikeudenmukainen /ˈepæˌoikeudˌenmukˌainen/ (adj)
niesprawiedliwy
  sellainen, joka ei ole oikeudenmukainen

epäonni /ˈepæˌonnɪ/ (n)
pech
  huono onni, vastoinkäyminen

epäonnistuminen /ˈepæˌonnɪstˌumɪnen/ (n)
niepowodzenie
  se, että epäonnistuu jossakin; se ettei jokin onnistu odotusten mukaisesti

epärehellinen /ˈepærehˌellɪnen/ (adj)
nieuczciwy
  joka valehtee, pettää, huijaa tai varastaa

epäröidä /ˈepærˌøidæ/ (v)
jąkać się
  olla epävarma jostakin

epäröinti /ˈepærˌøintɪ/ (n)
niezdecydowanie
  epäröiminen

epäröivä /ˈepærˌøivæ/ (adj)
niezdecydowany
  sellainen, joka epäröi, epävarma jostakin

epäsymmetrinen /ˈepæsˌymmetrɪnen/ (adj)
asymetryczny
  sellainen, jonka puoliskot ovat erilaisia, eivät toistensa peilikuvia

epäterveellinen /ˈepætˌerveːllɪnen/ (adj)
niezdrowy
  terveydelle haitallinen

epätoivo /ˈepætˌoivo/ (n)
beznadzieja
  toivon puute; tila, jossa uskoa paremmasta ei ole

epätoivoinen /ˈepætˌoivoinen/ (adj)
zdesperowany
  tunne paremman puutteesta; sellainen, joka ei todennäköisesti tule onnistumaan

epävarma /ˈepævˌarma/ (adj)
niepewny
  arka, pelokas, epäileväinen

epäyhtälö /ˈepæyhtˌælø/ (n)
nierówność
  (matematiikka) epäyhtälö saadaan, kun kaksi lauseketta merkitään erisuuriksi jollakin suuruusjärjestystä osoittavista merkeistä

erbium /ˈerbium/ (n)
erb
  eräs alkuaine (tunnus Er)

erehdys /ˈerehdys/ (n)
błąd
  epähuomiossa tai ajattelemattomuuttaan tehty virhe

erehtyväinen /ˈerehtyvˌæinen/ (adj)
omylny
  sellainen, joka voi erehtyä

erektio /ˈerektˌio/ (n)
erekcja, wzwód
  siittimen jäykistyminen

ergonomia /ˈerɡonˌomɪa/ (n)
ergonomia
  tieteenala joka tutkii ihmisten ja järjestelmien välistä vuorovaikutusta

erikoinen /ˈerɪkˌoinen/ (adj)
wyjątkowy
  erikoislaatuinen, poikkeuksellinen, erityinen

erilaisuus /ˈerɪlˌaisuːs/ (n)
różnica
  yhteismitallisessa vertailussa havaittava ero, usein eroavuuksien summa

erillään /ˈerɪllæːn/ (adv)
oddzielnie
  (3. persoonan muoto) eri paikassa; irrallaan, irti

erinomainen /ˈerɪnomˌainen/ (adj)
doskonały
  erittäin hyvä, tavallista parempi

erisnimi /ˈerɪsnˌimɪ/ (n)
nazwa własna
  propri; sellainen substantiivi, joka kertoo asian, esineen, henkilön tai muun sellaisen erityisen nimen

eriste /ˈerɪste/ (n)
izolator
  yleisesti aineen tai energian etenemistä rajoittava rajapinta tai ainekerros

eristää /ˈerɪstæː/ (v)
izolować
  pitää erillään jostakin

erite /ˈerɪte/ (n)
wydzielina
  kehon erittämä aines

eritrealainen /ˈerɪtrˌealˌainen/ (adj)
erytrejski
  Eritreasta peräisin oleva tai Eritreaan liittyvä

eritrealainen /ˈerɪtrˌealˌainen/ (n)
Erytrejczyk
  pysyvästi Eritreassa asuva henkilö

erittäin /ˈerɪtːæin/ (adv)
bardzo
  (vahvistava adverbi) erityisen, erinomaisen, todella

erittää /ˈerɪtːæː/ (v)
wydzielać
  (rauhasesta tms.) tuottaa ulkopuolelleen

erityisesti /ˈerɪtˌyisestɪ/ (adv)
szczególnie
  kyseinen asia painokkaammin huomioon ottaen

ero /ˈero/ (n)
różnica
  se, miten jokin poikkeaa toisesta

eroavuus /ˈeroavuːs/ (n)
różnica
  havaittavissa oleva ero kahden tai useamman vertauskohteen tai vertausaineiston välillä

eronnut /ˈeronnut/ (n)
rozwodnik
  Avioliiton purkanut henkilö.

eroosio /ˈeroːsˌio/ (n)
erozja
  kallioperän ja maaperän hallitsematonta kulumista veden, tuulen, mekaanisen kulutuksen tai jonkin muun maaperää kuluttavan tekijän tähden

erota /ˈerota/ (v)
różnić się
  olla erilainen kuin joku muu

erottaa /ˈerotːaː/ (v)
rozróżniać
  havaita tai nähdä ero joidenkin välillä

erotuomari /ˈerotˌuomarɪ/ (n)
sędzia
  eräiden urheilulajien sääntöjä kentällä valvova toimitsija, joka ratkaisee esiintyvät erimielisyydet

erotus /ˈerotus/ (n)
różnica
  vähennyslaskun tulos, ero kahden olion välillä

erä /ˈeræ/ (n)
partia
  yhtenäinen rajallinen us. yhdellä kertaa käsiteltävä osuus jostain (sovitusta) määrästä

esanssi /ˈesanssɪ/ (n)
esencja
  keinotekoisesti valmistettu hajua tai makua antava aine

esi-isä /ˈesɪˈisæ/ (n)
przodek
  miespuolinen sukulainen ylenevässä polvessa

esiaviollinen /ˈesɪˌavɪˌollɪnen/ (adj)
przedmałżeński
  ennen avioliittoa tapahtuva tai tehtävä

esihistoria /ˈesɪhˌistorˌia/ (n)
prehistoria
  aika, jolta ei ole kirjallisia tietoja

esihistoriallinen /ˈesɪhˌistorɪˌallɪnen/ (adj)
prehistoryczny
  esihistoriaan ajallisesti kuuluva

esiintyä /ˈesɪːntˌyæ/ (v)
występować
  ilmetä, ilmaantua

esikko /ˈesɪkːo/ (n)
pierwiosnek
  esikkokasvien heimoon kuuluvia kasveja (-suku)

esikoinen /ˈesɪkˌoinen/ (n)
pierworodny
  perheen ensimmäinen lapsi

esileikki /ˈesɪlˌeikːɪ/ (n)
gra wstępna
  yhdyntää edeltävä hyväily yms.

esimerkiksi /ˈesɪmˌerkɪksɪ/ (adv)
na przykład
  käytetään ilmaisemaan yhtä mallitapausta samankaltaisten sarjasta

esimerkillinen /ˈesɪmˌerkɪllɪnen/ (adj)
wzorowy
  (lähes) täydellinen ja juuri sellainen kuin jonkin pitää olla

esimerkki /ˈesɪmˌerkːɪ/ (n)
przykład
  joukosta valittu yksi edustamaan muitakin; lyhenne esim.
  edeltä esitetty malli

esinahka /ˈesɪnˌahka/ (n)
napletek
  siittimen ihopoimu, joka suojaa terskaa

esine /ˈesɪne/ (n)
przedmiot, rzecz
  ihmisen valmistama, käsin kosketeltava asia; tavara, valmiste

esirippu /ˈesɪrˌipːu/ (n)
kurtyna
  näyttämöä katsomosta erottava verho

esitellä /ˈesɪtellæ/ (v)
przedstawiać
  kertoa nimi tavattaessa

esittää /ˈesɪtːæː/ (v)
przedstawiać
  näyttää, panna näytteille

eskimo /ˈeskɪmo/ (n)
Eskimos
  pohjoisen pallonpuoliskon arktisella alueella asuvan eskimokieltä puhuvan kansan jäsen
  eskimokieli

espanja /ˈespanja/ (n)
język hiszpański, hiszpański
  erityisesti Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa puhuttu kieli (kielitunnus: es)

espanjalainen /ˈespanjalˌainen/ (adj)
hiszpański
  Espanjasta peräisin oleva tai Espanjaan liittyvä

esperantisti /ˈesperˌantɪstɪ/ (n)
esperantysta
  yleensä esperanton kieltä hyvin osaava, vakavasti harrastava ja ko. kielen aatteeseen sitoutunut henkilö

esperanto /ˈesperˌanto/ (n)
esperanto
  puolueettomaksi yhteiseksi ilmaisuvälineeksi kaikkeen kansainväliseen vuorovaikutukseen tarkoitettu keinotekoinen kieli. Sanalista.

essee /ˈesseː/ (n)
esej
  asiateksti, joka asettuu jonkin asian kannalle ja esittää mielipiteitä sen tueksi

esseisti /ˈesseistɪ/ (n)
eseista
  esseiden kirjoittaja

este /ˈeste/ (n)
przeszkoda
  jokin, joka estää jonkin tekemisen, tapahtumisen tai kulun

esteettinen /ˈesteːtːɪnen/ (adj)
estetyczny
  kauneusarvoihin liittyvä, ulkonäöltään kaunis

esteri /ˈesterɪ/ (n)
ester
  orgaaninen yhdiste, jonka funktionaalisessa ryhmässä on happisillan välityksellä liittynyt yhteen kaksi hiiltä, joista toiseen on lisäksi sitoutunut kaksoissidoksella happi

estetiikka /ˈestetˌiːkːa/ (n)
estetyka
  filosofian osa-alue, joka tutkii kauneutta, taidetta ja esteettistä eli kauneusarvoihin liittyvää eri esiintymismuodoissaan

estrogeeni /ˈestroɡˌeːnɪ/ (n)
estrogen
  jokin naiselle tai naaraalle ominaisia piirteitä kontrolloiva ja niiden kehittymiseen liittyvä hormoni, naishormoni, naarashormoni

estuaari /ˈestuˌaːrɪ/ (n)
estuarium
  maa-alueen osittain suojaama jokisuualue, jossa yhden tai useamman joen makea vesi sekoittuu suolaisen meriveden kanssa murtovedeksi

etaani /ˈetaːnɪ/ (n)
etan
  eräs alkaani, C₂H₆

etana /ˈetana/ (n)
ślimak
  ryhmä keuhkokotiloiden (Stylommatophora) joukkoon kuuluvia maanilviäisiä. Etanat ovat pehmeäruumiisia kuorettomia tai kuorellisia eläimiä. Liikkumista varten etanalla on limaa erittävä anturajalka. Etanalla on kaksi paria tuntosarvia. Silmät sijaitsevat pidempien tuntosarvien päissä.

etanoli /ˈetanˌolɪ/ (n)
etanol
  (kemia) lyhytketjuinen alkoholi CH₃CH₂OH eli etyylialkoholi, väritön polttavan makuinen neste, jota käytetään polttoaineena ja lähinnä liuottimina kemian teollisuuden prosesseissa

etappi /ˈetapːɪ/ (n)
etap
  taival, reittiin kuuluva matkaosuus nimettyjen paikkojen välillä

eteenpäin /ˈeteːmpæin/ (adv)
naprzód
  menosuuntaan, etuosaan päin, kohti tavoitetta; edemmäksi, kauemmaksi; jatkuvasti, vastedes, yhä

eteerinen /ˈeteːrɪnen/ (adj)
eteryczny
  aineeton, ilmamainen

eteinen /ˈeteinen/ (n)
przedpokój
  rakennuksen ulko-oven ja sisätilojen välissä oleva tila

etelä /ˈetelæ/ (n)
południe
  pääilmansuunta idän ja lännen välissä, idästä 90 astetta myötäpäivään

eteläafrikkalainen /ˈetelæˌafrɪkːalˌainen/ (adj)
Południowoafrykanka
  Etelä-Afrikasta peräisin oleva

eteläafrikkalainen /ˈetelæˌafrɪkːalˌainen/ (n)
Południowoafrykanka
  Etelä-Afrikan kansalainen, asukas tai sieltä peräisin oleva henkilö

eteläeurooppalainen /ˈetelæˌeuroːpːalˌainen/ (adj)
południowoeuropejski
  Etelä-Euroopasta peräisin oleva tai Etelä-Eurooppaan liittyvä.

eteläinen /ˈetelˌæinen/ (adj)
południowy
  etelässä sijaitseva, etelänpuoleinen

eteläinen napapiiri /ˈetelˌæinen nˈapapˌiːrɪ/ (n)
koło podbiegunowe południowe
  maapallon napapiiri, leveyspiiri, jonka eteläpuolta Aurinko valaisee keskeytymättä talvipäivänseisauksena koko vuorokauden, sijainti noin 66,5 astetta eteläistä leveyttä; sijainti on maapallon akselikaltevuus vähennettynä 90 asteen suorasta kulmasta

eteläkorealainen /ˈetelˌækorˌealˌainen/ (adj)
południowokoreański
  Korean tasavallasta eli Etelä-Koreasta peräisin oleva

etelänapa /ˈetelˌænapa/ (n)
biegun południowy
  Maan ja muiden taivaankappaleiden eteläisen pallonpuoliskon napa eli eteläisin kohta

etelänaratti /ˈetelˌænarˌatːɪ/ (n)
krasnogonka krótkodzioba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

etelänkääpiöhyppymyyrä /ˈetelˌæŋkæːpˌiøhˌypːymˌyːræ/ (n)
myszoskocznik malutki
  eräs karvajalkagerbiilien sukuun kuuluva hyppymyyrien laji () tai sen yksilö

etelänsatakieli /ˈetelˌænsatakˌielɪ/ (n)
słowik
  satakielten sukuun ja sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

eteläsaame /ˈetelæsˌaːme/ (n)
południowolapoński
  Pohjois-Ruotsissa puhuttava saamelaiskieli (kielitunnus: sma)

etelätuuli /ˈetelætˌuːlɪ/ (n)
wiatr południowy
  etelästä puhaltava tuuli, etelän puoleinen tuuli

etiikka /ˈetɪːkːa/ (n)
etyka
  filosofian haara, joka tutkii siveellisiä arvoja ja muita moraaliin liittyviä kysymyksiä

etiketti /ˈetɪkˌetːɪ/ (n)
etykieta
  seuraelämän sääntöjen kokonaisuus; vallitsevat tavat, käytöskaavat ja -muodot
  nimilappu tai muu esineeseen t. tuotteeseen kiinnitettävä näkyvä tunniste, jossa on tuotetietoja yms.

etikka /ˈetɪkːa/ (n)
ocet
  lähes väritön mauste ja säilöntäaine, jota voidaan valmistaa alkoholipitoisista aineista etikkahappokäymistä hyödyntäen tai yleensä synteettisestä etikkahaposta vedellä laimentamalla

etikkahappo /ˈetɪkːahˌapːo/ (n)
kwas octowy
  karboksyylihappo, jossa on yksi karboksyyliryhmä; rakennekaava on CH₃COOH ja kemiallinen kaava C₂H₄O₂

etiologia /ˈetɪˌoloɡˌia/ (n)
etiologia
  syyoppi; syy-seuraus-tutkimus

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (adj)
etiopski
  Etiopiasta peräisin oleva tai Etiopiaan liittyvä

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (n)
Etiopczyk, etiopski
  pysyvästi Etiopiassa asuva henkilö

etiopiankaija /ˈetɪˌopɪˌaŋkaija/ (n)
afrykanka żółtogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

etninen /ˈetnɪnen/ (adj)
etniczny
  kansallinen, myös kansatieteellinen, kansaa, heimoa tai rotua koskeva

etninen puhdistus /ˈetnɪnem pˈuhdɪstus/ (n)
czystka etniczna
  vähemmistökansan, etnisen tai uskonnollisen väestöryhmän joukkotuhonta tai karkottaminen

etnografia /ˈetnoɡrˌafɪa/ (n)
etnografia
  kansojen tapoja ja perinteitä selostava, kertova ja kuvaava kansatieteen haara

etnosentrinen /ˈetnosˌentrɪnen/ (adj)
etnocentryczny
  omaan kansaan tai muuhun ryhmään keskittyvä ja sen oloja ja näkemyksiä mittapuuna pitävä

etsaus /ˈetsaus/ (n)
akwaforta
  viivasyövytys; taidegrafiikan syväpainomenetelmä
  etsausmenetelmällä tehty vedos
  syövytykseen perustuva valmistustekniikka

etsin /ˈetsɪn/ (n)
celownik, wizjer
  kameran kuva-alan rajaava aukko, josta tähystetään ennen kameran laukaisua

etsintä /ˈetsɪntæ/ (n)
poszukiwanie, przeszukiwanie
  (usein monikossa) järjestäytynyt toiminta jonkin löytämiseksi

etsiä /ˈetsɪæ/ (v)
szukać, poszukiwać
  yrittää löytää jotakin, hakea

etu /ˈetu/ (n)
stanu, zaleta
  hyvä ja myönteinen ominaisuus, etuus, etuisuus; hyöty, hyötynäkökohta

etuhammas /ˈetuhˌammas/ (n)
siekacz
  suun etuosan, kulmahampaiden välissä sijaitseva hammas

etukäteen /ˈetukæteːn/ (adv)
uprzednio
  aikaisemmin, ennalta, edeltäpäin; ennen jotakin tapahtumaa tai odotettavissa olevaa

etumerkillinen /ˈetumˌerkɪllɪnen/ (adj)
ze znakiem
  sellainen, jolla on etumerkki

etumerkitön /ˈetumˌerkɪtøn/ (adj)
bez znaku
  sellainen, jolla ei ole etumerkkiä

etunimi /ˈetunˌimɪ/ (n)
imię
  henkilön virallinen, rekisteröity puhuttelunimi, ristimänimi

eturauhanen /ˈeturˌauhanen/ (n)
prostata
  virtsarakon alapuolella sijaitseva miehen tai naisen sukupuolielimistöön kuuluva lisäsukupuolirauhanen

etusormi /ˈetusˌormɪ/ (n)
palec wskazujący
  sormi ihmisen kädessä peukalon ja keskisormen välissä

etydi /ˈetydɪ/ (n)
etiuda
  lyhyehkö musiikkikappale, jonka tarkoituksena on perehdyttää johonkin erityiseen soittotekniseen keinoon

etymologia /ˈetymˌoloɡˌia/ (n)
etymologia
  sanojen alkuperää ja merkityksen muutoksia tutkiva kielitieteen haara

etymologinen /ˈetymˌoloɡɪnen/ (adj)
etymologiczny
  sellainen, joka liittyy etymologiaan, etymologiaa koskeva

eufonium /ˈeufonium/ (n)
eufonium
  vaskipuhallin, joka eroaa tuubasta mm. yhden oktaavin korkeammalla äänialallaan

euforia /ˈeuforˌia/ (n)
euforia
  sairaalloinen tai keinotekoisesti aikaansaatu hyvänolontunne

euklidinen geometria /ˈeuklɪdɪnen ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
geometria euklidesowa
  geometrian osa-alue, jolla tarkoitetaan yleensä tasoa ja kolmiulotteista avaruutta tutkivaa geometriaa

eunukki /ˈeunukːɪ/ (n)
eunuch
  mies, joka on kastroitu poistamalla kivekset; toimivat aiemmin haaremin vartijoina ja hallitsijan luotettavina virkamiehinä

euro /ˈeuro/ (n)
euro
  Euroopan unionin rahayksikkö, sata senttiä, valuuttatunnus EUR ja symboli

euroalue /ˈeuroˌalue/ (n)
strefa euro
  Euroopan unionin yhteisvaluutan euron käyttöön ottaneiden 17 valtion muodostama yhteisvaluutta-alue

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (adj)
europejski
  Euroopasta peräisin oleva tai Eurooppaan liittyvä

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (n)
Europejczyk
  syntyperältään eurooppalainen

europium /ˈeuropium/ (n)
europ
  lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 63 ja tunnus Eu

eutanasia /ˈeutanˌasɪa/ (n)
eutanazja
  parantumattomasti sairaan kuoleman jouduttaminen

evakuoida /ˈevakˌuoɪda/ (v)
ewakuować
  siirtää ihmiset pois vaaran uhkaamalta alueelta

evakuointi /ˈevakˌuoɪntɪ/ (n)
ewakuacja
  evakuoiminen

evankelista /ˈevaŋkelˌista/ (n)
ewangelista
  Raamatun evankeliumin kirjoittaja

evankeliumi /ˈevaŋkelˌiumɪ/ (n)
ewangelia
  yksi neljästä Raamatun Uuden testamentin ensimmäisestä kirjasta

eversti /ˈeverstɪ/ (n)
pułkownik
  monissa maissa käytössä oleva sotilasarvo; Suomen armeijassa vastaa maa- ja ilmavoimissa merivoimien kommodoria

everstiluutnantti /ˈeverstɪlˌuːtnantːɪ/ (n)
podpułkownik
  everstiä alempi ja majuria korkeampi sotilasarvo

evoluutio /ˈevolˌuːtɪo/ (n)
ewolucja
  sukupolvien myötä tapahtuvat muutokset eliöpopulaatioiden geneettisessä koostumuksessa

evä /ˈevæ/ (n)
płetwa
  (anatomia) ruumiinosa, jonka avulla kala työntää itseään eteenpäin tai pitää asentonsa vakaana
  vedessä tai ilmassa kulkevan aluksen rungosta lähtevä uloke, joka tuottaa nostetta tai lisää vakautta

faarao /fˈaːrao/ (n)
faraon
  Egyptissä dynastisen kauden aikana hallinnut kuningas

fagotisti /fˈaɡotˌistɪ/ (n)
fagocista
  fagotin soittaja

fagotti /fˈaɡotːɪ/ (n)
fagot
  perinteisen sinfoniaorkesterin matalaäänisin puhallinsoitin

fajanssi /fˈajanssɪ/ (n)
fajans
  läpikuultamattomalla lasitteella päällystetty posliinia muistuttava, mutta huokoisempi keraaminen materiaali

faksata /fˈaksata/ (v)
faksować
  lähettää faksi(na)

faksi /fˈaksɪ/ (n)
faks
  telekopio, faksilaitteen tulostama kopio

falangi /fˈalaŋŋɪ/ (n)
falanga
  antiikin ajasta lähtien käytetty keihäsmiesten neliömäinen taistelumuodostelma

fallinen /fˈallɪnen/ (adj)
falliczny
  fallosta muistuttava, fallokseen liittyvä

fallos /fˈallos/ (n)
fallus
  siitin, erityisesti erektiossa

falsetti /fˈalsetːɪ/ (n)
falset
  poikkeavan korkea, sävyltään ohut ja resonanssiton laulu- tai puheääni, joka perustuu siihen että äänihuulet eivät tyypilliseen tapaan kosketa toisiinsa vaan niiden välissä on rako; pääasiassa miesten käyttämä tekniikka korkeammalta laulamiseen; myös keskeinen osa jodlausta

falsifioitavuus /fˈalsɪfɪˌoitavuːs/ (n)
falsyfikacja
  se, että teoria on voitavissa periaatteessa osoittaa vääräksi

fanaatikko /fˈanaːtˌikːo/ (n)
fanatyk
  kiihkoilija

fanerotsooinen /fˈanerˌotsoːɪnen/ (adj)
fanerozoiczny
  nykyiseen, noin puoli miljardia vuotta sitten alkaneeseen geologiseen aioniin, fanerotsooiseen aioniin, liittyvä

fantasmagoria /fˈantasmˌaɡorˌia/ (n)
fantasmagoria
  1700-luvulla Ranskassa kehitetty taikalyhtyjä käyttävä valonäytös

faradi /fˈaradɪ/ (n)
farad
  kapasitanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus F)

farkut /fˈarkut/ (n)
dżinsy, jeansy
  farmarihousut, denim-kankaasta tehdyt useimmiten siniseksi värjätyt housut

farmakologia /fˈarmakˌoloɡˌia/ (n)
farmakologia
  lääkeaineoppi, lääkkeiden vaikutusta tutkiva tiede

farmakologinen /fˈarmakˌoloɡɪnen/ (adj)
farmakologiczny
  farmakologiaan liittyvä

farssi /fˈarssɪ/ (n)
farsa
  komedia, jonka hauskuus perustuu väärinkäsityksiin; ilveily

fasaani /fˈasaːnɪ/ (n)
bażant
  alkuperältään aasialainen peltokanalintu, jota on istutettu moniin maihin riistalajiksi () tai sen yksilö

fasismi /fˈasɪsmɪ/ (n)
faszyzm
  Italiasta lähtöisin oleva autoritaarinen, kansallismielinen poliittinen ideologia

fasisti /fˈasɪstɪ/ (n)
faszysta
  fasismin edustaja tai kannattaja

federaalinen /fˈederˌaːlɪnen/ (adj)
federalny
  liittoa koskeva

fellaatio /fˈellaːtˌio/ (n)
fellatio
  miehen siittimen stimulointi suulla

feminatsi /fˈemɪnˌatsɪ/ (n)
feminazistka
  feministi, joka pyrkii naisten ylivaltaan

feminiini /fˈemɪnˌiːnɪ/ (n)
rodzaj żeński
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa naisiin; feminiinisukuun kuuluva sana

feminiininen /fˈemɪnˌiːnɪnen/ (adj)
żeński
  sellainen, jonka suku on feminiini, feminiinisukuinen

feminismi /fˈemɪnˌismɪ/ (n)
feminizm
  aate, joka pyrkii edistämään näkökantaa, ettei naisiin suhtauduttaisi vain rakastajina, vaimoina tai potentiaalisina vaimoina tai lasten äiteinä

feministi /fˈemɪnˌistɪ/ (n)
feminista
  feminismin kannattaja

fenkoli /fˈeŋkolɪ/ (n)
koper włoski
  ulkonäöltään tilliä muistuttava sarjakukkainen kasvi (), jonka vartta käytetään vihanneksena, lehtiä ja hedelmiä mausteena
  sen mausteena käytettävä siemen

fenoliftaleiini /fˈenolˌiftaleˌiːnɪ/ (n)
fenoloftaleina
  eräs pH-indikaattorina käytettävä yhdiste

fenomenologinen /fˈenomˌenolˌoɡɪnen/ (adj)
fenomenologiczny
  fenomenologian mukainen

fenyylialaniini /fˈenyːlˌialanˌiːnɪ/ (n)
fenyloalanina
  yksi luonnon kahdestakymmenestä yleisimmästä aminohaposta

feodalismi /fˈeodalˌismɪ/ (n)
feudalizm
  keskiaikainen läänitysjärjestelmä

fermioni /fˈermɪˌonɪ/ (n)
fermion
  alkeishiukkanen, jonka spin on puoliluku

fermium /fˈermium/ (n)
ferm
  eräs alkuaine, järjestysluku 100, tunnus Fm

ferriitti /fˈerrɪːtːɪ/ (n)
ferryt
  tilakeskeinen kuutiollinen raudan kiderakenne tai faasi

fetsi /fˈetsɪ/ (n)
fez
  aiemmin Turkissa suosittu lieriömäinen tasakattoinen, väriltään yleensä punainen ja mustatupsuinen päähine

fiaali /fˈiaːlɪ/ (n)
sterczyna, fiala
  (arkkitehtuuri) goottilainen neli- tai kahdeksan särmäinen solakka pikkutorni tai pylväs; tukipilareiden pääteosa.

fiasko /fˈiasko/ (n)
fiasko
  nolaus, epäonnistuminen

fidzinluri /fˈidtsɪnlˌurɪ/ (n)
loreczka pustelnicza
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

fidži /fˈidʒɪ/ (n)
fidżyjski
  fidžin kieli, Fidžillä puhuttu kieli

fiktiivinen /fˈiktɪːvɪnen/ (adj)
fikcyjny
  fiktioon perustuva, kuvitteellinen

filantrooppi /fˈilantrˌoːpːɪ/ (n)
filantrop
  ihmisystävä ja ihmisiä universaalisti rakastava henkilö; filantropian harjoittaja

filatelia /fˈilatˌelɪa/ (n)
filatelistyka
  postimerkkeily, postimerkkien, postileimojen yms. keräily ja tutkiminen

filigraani /fˈilɪɡrˌaːnɪ/ (n)
filigran
  kulta- tai hopealangoista valmistettu koristeteos jonkin esineen pinnalla.

filippiinienkakadu /fˈilɪpːˌiːnieŋkˌakadu/ (n)
kakadu filipińska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiiniennokkakaija /fˈilɪpːˌiːniennˌokːakˌaija/ (n)
papuga modroczapkowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienpöllökehrääjä /fˈilɪpːˌiːniempˌølløkˌehræːjæ/ (n)
gębal cynamonowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienriippukaija /fˈilɪpːˌiːnienrˌiːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienviirikaija /fˈilɪpːˌiːnienvˌiːrɪkˌaija/ (n)
listkogonka niebieskoczapkowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiiniläinen /fˈilɪpːˌiːnɪlˌæinen/ (n)
Filipinka
  pysyvästi Filippiineillä asuva henkilö

filistealainen /fˈilɪstˌealˌainen/ (adj)
Filistyn
  Filisteaan tai sen asukkaisiin liittyvä

filistealainen /fˈilɪstˌealˌainen/ (n)
Filistyn
  Filistean asukas

filmi /fˈilmɪ/ (n)
film
  valoherkkä nauha, jolle voidaan kuvata valokuvia tai elokuvaa

filmitähti /fˈilmɪtˌæhtɪ/ (n)
gwiazda filmowa
  kuuluisuutta saavuttanut elokuvanäyttelijä

filologi /fˈilolˌoɡɪ/ (n)
fililożka
  (kielitiede) kielitieteen tutkija, jonka tutkimuket kohdentuvat modernien tekstien lisäksi vanhoihin kirjoituksiin

filologia /fˈilolˌoɡɪa/ (n)
filologia
  (kielitiede) kieltä tai kieliryhmän tekstejä ja niiden rakenteita sekä niihin liittyviä kulttuureja tutkiva humanististen tieteiden haara

filologinen /fˈilolˌoɡɪnen/ (adj)
filologiczny
  filologian mukainen tai siihen liittyvä

filosofi /fˈilosˌofɪ/ (n)
filozof
  filosofian harjoittaja

filosofia /fˈilosˌofɪa/ (n)
filozofia
  asioiden olemuksen ja alkuperusteiden tutkimus, viisauden etsiminen eli teoreettinen filosofia; yksittäisen ihmisen toiminnan lähtökohta, arvot ja päämäärä eli käytännöllinen filosofia

filosofinen /fˈilosˌofɪnen/ (adj)
filozoficzny
  filosofialle ominainen, filosofian olemukseen kuuluva; ajatteluun pohjautuva

fimoosi /fˈimoːsɪ/ (n)
stulejka
  esinahan ahtaus, ahdas esinahka

firenzeläinen /fˈirentselˌæinen/ (adj)
florencki
  Firenzestä peräisin oleva

fissio /fˈissɪo/ (n)
rozszczepienie
  atomiytimen hajoaminen osiin

flaami /flˈaːmɪ/ (n)
flamandzki
  lähinnä Belgian pohjoisosassa, Flanderissa puhuttava hollannin kielen murre, joka on aikaisemmin luokiteltu erilliseksi kieleksi

flaamilainen /flˈaːmɪlˌainen/ (adj)
flamandzki
  flaameihin tai flaamin kieleen liittyvä; flaamien asuma-alueelta peräisin oleva

flegmaattinen /flˈeɡmaːtːɪnen/ (adj)
flegmatyczny
  välinpitämättömältä ja aikaansaamattomalta vaikuttava, hidasluonteinen

flerovium /flˈerovium/ (n)
flerow
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Fl

flogiston /flˈoɡɪston/ (n)
flogiston
  vanhentuneen flogiston-teorian mukaan palavien aineiden katsottiin sisältävän flogistonia, joka palaessa poistui niistä

flopata /flˈopata/ (v)
klapa
  epäonnistua (uuden tuotteen julkaisusta)

floppi /flˈopːɪ/ (n)
klapa
  tuote jonka julkaisu on epäonnistunut; tuote joka on flopannut

floresinriippukaija /flˈoresˌinrɪːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka zbroczona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

flunssa /flˈunssa/ (n)
grypa
  nuhakuume, tulehduksellinen ylähengitysteiden tartuntatauti

fluori /flˈuorɪ/ (n)
fluor
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, myrkyllinen, kalpean kellanvihreä, pistävänhajuinen, kaasumainen halogeeni

flyygeli /flˈyːɡelɪ/ (n)
fortepian
  suurikokoinen piano, jonka kielet ja soittokoneisto ovat vaakasuorassa

fobia /fˈobɪa/ (n)
fobia
  sairaalloinen kammo jotakin tiettyä asiaa kohtaan

foinikialainen /fˈoinɪkˌialˌainen/ (adj)
Fenicjanin
  Foinikiasta kotoisin oleva tai siihen tai foinikialaisiin liittyvä

foinikialainen /fˈoinɪkˌialˌainen/ (n)
Fenicjanin
  Pohjois-Afrikassa ja Välimeren itärannikolla n. 1000 eaa. sijainneen Foinikian valtakunnan asukas

fokkamasto /fˈokːamˌasto/ (n)
fokmaszt
  isomaston edessä oleva masto, yleensä keulamasto

foneemi /fˈoneːmɪ/ (n)
fonem
  pienin merkityksiä erottava äänneyksikkö, joka on yhden kielen kannalta yksikäsitteinen

foneettinen /fˈoneːtːɪnen/ (adj)
fonetyczny
  fonetiikalle ominainen; fonetiikkaa, ääntämistä ja ääntöä koskeva

fonologia /fˈonolˌoɡɪa/ (n)
fonologia
  äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja

fonologinen /fˈonolˌoɡɪnen/ (adj)
fonologiczny
  fonologian mukainen tai siihen liittyvä

foorumi /fˈoːrumɪ/ (n)
forum
  tapaamispaikka ja kokousten järjestyspaikka muinaisen Rooman kaupungeissa, tori tai aukio, Roomassa Forum Romanum

formaali kieli /fˈormaːlɪ kˈielɪ/ (n)
język formalny
  äärellisen pituisten merkkijonojen joukko, jotka on muodostettu jostakin äärellisestä aakkostosta

formiaatti /fˈormɪˌaːtːɪ/ (n)
mrówczan
  yhdisteenä muurahaishapon suola tai esteri

fosfori /fˈosforɪ/ (n)
fosfor
  epämetallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain fosforihapon suoloina

fossiili /fˈossɪːlɪ/ (n)
skamieniałość
  kivettynyt eläin tai kasvi

fossiilinen polttoaine /fˈossɪːlɪnem pˈoltːoˌaine/ (n)
paliwo kopalne
  polttoaine, joka on syntynyt muinaisten eliöiden fossiloituessa

fotoni /fˈotonɪ/ (n)
foton
  valon eli sähkömagneettisen säteilyn kvantittunut aaltopaketti; yksi bosoneista (samalla mittabosoni)

frakki /frˈakːɪ/ (n)
frak
  miesten musta iltajuhlissa pidettävä puku, johon kuuluu hännystakki

fraktaali /frˈaktaːlɪ/ (n)
fraktal
  fraktaalinen kuvio

fraktaalinen /frˈaktaːlɪnen/ (adj)
fraktalny
  sellainen, jossa suurempien rakenteiden kuvio toistuu pienempien ja edelleen vielä pienempien rakenteiden kuvioissa jne.

frankium /frˈaŋkium/ (n)
frans
  radioaktiivisin luonnossa esiintyvä alkuaine

fregatti /frˈeɡatːɪ/ (n)
fregata
  kolmi- tai useampimastoinen purjealus, jossa on raakapuut kaikissa mastoissa

fresko /frˈesko/ (n)
fresk
  seinämaalaus, joka maalataan tuoreelle, kostealle laastipohjalle

fretti /frˈetːɪ/ (n)
fretka
  näätäeläimiin kuuluva hillereistä jalostettu metsästys- ja lemmikkieläin

friisi /frˈiːsɪ/ (n)
fryz
  (klassinen arkkitehtuuri) kuvin tai reliefein koristeltu palkiston keskivyöhyke arkkitraavin ja korniisin välissä

fritsu /frˈitsu/ (n)
malinka
  imemisestä aiheutuva mustelma

friuli /frˈiulɪ/ (n)
friulski
  Italiassa puhuttu romaaninen kieli (kielitunnus: fur)

fryygia /frˈyːɡɪa/ (n)
frygijski
  Fryygiassa puhuttu indoeurooppalainen kieli

fryygialainen /frˈyːɡɪalˌainen/ (adj)
Frygijczyk
  Fryygiaan tai sen asukkaisiin tai fryygian kieleen liittyvä

fryygialainen /frˈyːɡɪalˌainen/ (n)
Frygijczyk
  Anatoliassa sijainneen muinaisen Fryygian valtakunnan asukas

fuksi /fˈuksɪ/ (n)
fuks
  ensimmäisen vuoden opiskelija yliopistossa

fumaroli /fˈumarˌolɪ/ (n)
fumarola
  kaasuja päästävä maankuoren aukko

funktio /fˈuŋktɪo/ (n)
funkcja
  toiminto, toiminta; tarkoitus, tehtävä
  sääntö, joka kuvaa suureen riippuvuutta toisesta suureesta tai muuttujasta. Matemaattisesti määriteltynä funktio on relaation alatyyppi, jossa jokaiseen lähtöjoukon alkioon liitetään korkeintaan yksi maalijoukon alkio

funktionaali /fˈuŋktɪonˌaːlɪ/ (n)
funkcjonał
  funktiojoukon kuvaus toiseen funktiojoukkoon; funktio, joka kuvaa funktion funktioksi

funktionaalinen /fˈuŋktɪonˌaːlɪnen/ (adj)
funkcyjny
  toiminnallinen

futurismi /fˈuturˌismɪ/ (n)
futuryzm
  1900-luvun alussa Italiassa syntynyt taidesuuntaus

futuuri /fˈutuːrɪ/ (n)
czas przyszły
  tuleva aika, aikamuoto, joka kuvaa yleistä tulevaa tekemistä; suomen kielessä ei ole erillistä futuuritempusta, vaan tulevaa tekemistä kuvataan preesensillä

fuuga /fˈuːɡa/ (n)
fuga
  sävellys jonka aiheet kertautuvat eri äänissä

fuusio /fˈuːsɪo/ (n)
fuzja
  kevyiden atomien yhdistyminen raskaammiksi

fynbos /fˈynbos/ (n)
fynbos
  Etelä-Afrikassa Kapkaupungin ympäristössä sijaitseva kasvillisuusvyöhyke

fysiikka /fˈysɪːkːa/ (n)
fizyka
  edellistä käsittelevä oppiaine koulussa ja yliopistossa

fysikaalinen /fˈysɪkˌaːlɪnen/ (adj)
fizyczny
  fysiikkaan kuuluva tai liittyvä
  kaikkien ihmisten objektiivisesti havaittavaan todellisuuteen kuuluva

fysioterapia /fˈysɪˌoterˌapɪa/ (n)
fizjoterapia
  terapiaa, jonka keskeisenä tavoitteena on ylläpitää ja parantaa ihmisten toimintakykyä ja liikkumista

fytopatologia /fˈytopˌatolˌoɡɪa/ (n)
fitopatologia
  (tiede) kasvitauteja tutkiva tiede

fyysikko /fˈyːsɪkːo/ (n)
fizyk
  fysiikkaa ammattinaan harjoittava henkilö

fyysisesti /fˈyːsɪsˌestɪ/ (adv)
fizycznie
  fyysisellä tavalla

färsaarelainen /fˈærsaːrelˌainen/ (adj)
farerski
  Färsaarilta peräisin oleva, Färsaariin liittyvä

fääri /fˈæːrɪ/ (n)
farerski
  Färsaarilla puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: fo)

gadolinium /ɡˈadolɪnium/ (n)
gadolin
  eräs alkuaine (tunnus Gd)

gagaatti /ɡˈaɡaːtːɪ/ (n)
gagat
  eräs ruskohiilen tyyppi

gagauzi /ɡˈaɡautsɪ/ (n)
gagauski
  gagauzin kieli, turkkilainen kieli, jota puhutaan Mustanmeren länsi ja luoteispuolella, (kielitunnus: gag).
  etnisesti gagauzi, pääosin Moldovan eteläosassa sijaitsevassa autonomisessa Gagauziassa asuvaan gagauzikansaan kuuluva henkilö

galaksi /ɡˈalaksɪ/ (n)
galaktyka
  tähtien, tähtienvälisen aineen sekä kaasu- ja pölypilvien muodostama suuri järjestelmä, jonka keskustassa sijaitsee usein tai mahdollisesti aina supermassiivinen musta aukko

galego /ɡˈaleɡo/ (n)
galisyjski
  (kielitiede) indoeurooppalaisen kielikunnan romaaniseen kieliryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan lähinnä Espanjassa Galician itsehallintoalueella

galleria /ɡˈallerˌia/ (n)
galeria
  näyttelytila, jossa esitellään taidetta; taidemuseo, taidekokoelma

gallialainen /ɡˈallɪalˌainen/ (adj)
galijski
  Galliasta peräisin oleva tai Galliaan liittyvä

gallialainen /ɡˈallɪalˌainen/ (n)
Gal
  pysyvästi Galliassa asuva henkilö

gallium /ɡˈallium/ (n)
gal
  eräs alkuaine, harvinainen hopeanvärinen metalli, joka on hauras huoneenlämpötilassa ja sulaa kädenlämmössä (tunnus Ga)

galvaaninen /ɡˈalvaːnɪnen/ (adj)
galwaniczny
  sähköön liittyvä

gastroenterologia /ɡˈastroˌenterˌoloɡˌia/ (n)
gastroenterologia
  ruoansulatuselimistöön erikoistunut lääketieteen haara, josta erotetaan hepatologia

gastronominen /ɡˈastronˌomɪnen/ (adj)
gastronomiczny
  gastronomiaan liittyvä

gaviaali /ɡˈavɪˌaːlɪ/ (n)
gawiale
  Gaviaali on krokotiilieläin, jolla on pitkä ja kapea kuono. Suuresta koostaan huolimatta (jopa 6—7 metriä pitkä) se on arka ihmisiä välttelevä kalansyöjä, joka elää Intian suurissa joissa.

geeli /ɡˈeːlɪ/ (n)
żel
  heterogeeninen seos, jossa huokoisen kiinteän aineen sisäosa on täynnä nestettä

geeni /ɡˈeːnɪ/ (n)
gen
  nukleiinihappoihin tallentunut biologisen informaation yksikkö, joka koodaa yksittäistä proteiinia

gemmologinen /ɡˈemmolˌoɡɪnen/ (adj)
gemmologiczny
  gemmologiaan liittyvä

gemssi /ɡˈemssɪ/ (n)
kozica
  vuoristoseuduilla lumirajan tuntumassa elävä, lammasta kookkaampi taitavana kiipeilijänä ja hyppijänä tunnettu, onttosarvinen märehtijä (). Gemssin, josta erotetaan kymmenkunta alalajia, esiintymisalueita ovat Alpit, Abruzzit, Balkan, Karpaatit, Kaukasus ja Taurusvuoristo.

genealoginen /ɡˈeneˌaloɡɪnen/ (adj)
genealogiczny
  suvullinen, sukulaisuuteen tai polveutumiseen liittyvä

geneettinen /ɡˈeneːtːɪnen/ (n)
genetyczny
  perinnöllinen, geeneihin liittyvä

geneettisesti /ɡˈeneːtːɪsˌestɪ/ (adv)
genetycznie
  geneettisellä tavalla; perimään liittyen, perimän välityksellä, perimää muuttamalla

generaattori /ɡˈenerˌaːtːorɪ/ (n)
prądnica
  laite tai ohjelma, joka generoi jotakin

genetiivi /ɡˈenetˌiːvɪ/ (n)
dopełniacz
  omanto, omistamista tai omistusta ilmaiseva sijamuoto

genomi /ɡˈenomɪ/ (n)
genom
  organismin koko perintöaines, joka on koodattu geeneihin

genovalainen /ɡˈenovalˌainen/ (adj)
genueński
  Genovasta peräisin oleva

genovalainen /ɡˈenovalˌainen/ (n)
genueński
  Genovan asukas

geodeettinen /ɡˈeodˌeːtːɪnen/ (adj)
geodezyjny
  geodesiaan liittyvä

geodesia /ɡˈeodˌesɪa/ (n)
geodezja
  maapallon muodon ja koon määrittämistä, pinnan mittausta ja kuvaamista käsittelevä tiede

geofysiikka /ɡˈeofysˌiːkːa/ (n)
geofizyka
  geotieteisiin kuuluva maapalloa ja ilmakehää tutkiva fysikaalinen tiede

geologi /ɡˈeolˌoɡɪ/ (n)
geolog
  geologian tutkija

geologia /ɡˈeolˌoɡɪa/ (n)
geologia
  maapallon koostumusta, alkuperää, rakennetta ja historiaa tutkiva tiede

geometria /ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
geometria
  matematiikan osa-alue, joka tutkii kuvioita ja kappaleita sekä niiden ominaisuuksia

geomorfologia /ɡˈeomˌorfolˌoɡɪa/ (n)
geomorfologia
  maanpinnan muotoja ja maaperän rakennetta selvittävä maantieteen osa-alue

geopoliittinen /ɡˈeopolˌiːtːɪnen/ (adj)
geopolityczny
  geopolitiikkaan liittyvä

geopolitiikka /ɡˈeopˌolɪtˌiːkːa/ (n)
geopolityka
  eri tieteiden välinen tutkimusala, jossa tarkastellaan maantieteen vaikutusta politiikkaan ja valtion asemaan

georgia /ɡˈeorɡˌia/ (n)
język gruziński, gruziński
  Georgiassa puhuttava kaukasialainen kieli (kielilyhenne: ka)

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (adj)
gruziński
  Georgiasta peräisin oleva tai Georgiaan liittyvä

geosentrinen /ɡˈeosˌentrɪnen/ (adj)
geocentryczny
  maakeskinen

geostatistiikka /ɡˈeostatˌistɪːkːa/ (n)
geostatystyka
  tilastotieteeseen kuuluva pitkälle kehittynyt tilastollinen analysointimenetelmä, jolla mahdollistetaan avaruudellisesti (myös aika-avaruus) levittäytyneen otoksen hyödyntämistä tilastollisessa analyysissä

geoterminen /ɡˈeotˌermɪnen/ (adj)
geotermalny
  maapallon sisäiseen lämpöön liittyvä tai sillä toimiva

gepardi /ɡˈepardɪ/ (n)
gepard
  väritykseltään leopardia muistuttava pitkäraajainen ja siro kissapeto (Acinonyx jubatus)

germaaninen /ɡˈermaːnɪnen/ (adj)
germański
  germaaneihin liittyvä
  germaanisiin kieliin liittyvä

germanium /ɡˈermanium/ (n)
german
  eräs alkuaine, kova hopeanvalkoinen puolimetalli (tunnus Ge)

gerundi /ɡˈerundɪ/ (n)
odsłownik
  verbin muoto, joka ilmaisee jatkuvaa, parhaillaan tekeillä olevaa tai keskeneräistä tekemistä

ghibelliini /ɡhˈibellˌiːnɪ/ (n)
gibelin
  erään keskiaikaisen italialaisen puolueen jäsen, joka tuki keisaria paavia ja hänen kannattajiaan, guelfejä, vastaan

gibboni /ɡˈibːonɪ/ (n)
gibon
  gibbonien heimon () apina

gigolo /ɡˈiɡolo/ (n)
żigolo
  ammattitanssittaja

giljotiini /ɡˈiljotˌiːnɪ/ (n)
gilotyna
  teloitettavan kaulan katkaiseva mestauslaite

gini /ɡˈinɪ/ (n)
dżin
  viljasta käytetty ja tislattu katajanmarjalla maustettu viina

ginseng /ɡˈinseŋ/ (n)
wszechlek
  yleiskuntoa vahvistava aasialainen rohdoskasvi,

glagoliittinen /ɡlˈaɡolˌiːtːɪnen/ (adj)
głagolicki
  muinaiskirkkoslaavissa käytettyyn, kyrillistä edeltäneeseen, glagoliittiseen kirjaimistoon liittyvä

gliooma /ɡlˈioːma/ (n)
glejak
  hermotukikudoksen, aivoissa tai selkäytimessä sijaitseva kasvain

globalisaatio /ɡlˈobalɪsˌaːtɪo/ (n)
globalizacja
  maapalloistuminen; kaupankäynnin ja tuotannon levittyminen ympäri maailmaa sekä kulttuurien, tapojen ja lainsäädäntöjen yhtenäistyminen

glottaalinen /ɡlˈotːaːlɪnen/ (adj)
krtaniowy
  sellainen, jossa ääntymävyöhykkeenä on äänirako ja artikulaattorina äänihuulet

gluoni /ɡlˈuonɪ/ (n)
gluon
  mittabosoneihin kuuluva alkeishiukkanen, joka on vahvan vuorovaikutuksen välittäjähiukkanen; pitää kvarkit kiinni toisissaan

gluteeniton /ɡlˈuteːnɪton/ (adj)
bezglutenowy
  sellainen, jossa ei ole gluteenia, ilman gluteenia oleva

glögi /ɡlˈøɡɪ/ (n)
grzaniec
  kuumana nautittava maustettu ja usein alkoholipitoinen juoma

golf /ɡˈolf/ (n)
golf
  peli, jossa palloa ja mailaa pelivälineinä käyttäen pyritään lyömään pallo mahdollisimman vähin lyönnein pelikentän reikiin

golfkenttä /ɡˈolfkentːæ/ (n)
plac golfowy
  golfin pelaamiseen tarkoitettu pelialue, jolla on 1—18 väylää

golfmaila /ɡˈolfmaila/ (n)
kij golfowy
  golfpelin pelivälineenä käytettävä maila, jolla lyödään golfpalloa

gondoli /ɡˈondolɪ/ (n)
gondola
  erityisesti Venetsian kanaaleissa käytetty, pitkällä peräairolla liikutettava kapea ja pitkänomainen tasapohjainen vene, joissa on korkea perä ja keula

gondolieeri /ɡˈondolɪˌeːrɪ/ (n)
gondolier
  gondolin soutaja

gongi /ɡˈoŋŋɪ/ (n)
gong
  eräs metallinen viritetty lyömäsoitin

googlata /ɡˈoːɡlata/ (v)
googlać
  etsiä (Googlen) hakukoneella Internetistä

goottilainen /ɡˈoːtːɪlˌainen/ (adj)
gocki
  gootteihin liittyvä

gorgo /ɡˈorɡo/ (n)
gorgona
  kreikkalaisessa muinaistarustossa mikä tahansa kolmesta naispuolisesta hirviöstä, joilla oli terävät torahampaat ja hiuksina eläviä myrkkykäärmeitä

gorilla /ɡˈorɪlla/ (n)
goryl
  afrikkalaisen kädellisiin kuuluvan apinasuvun kookkain edustaja (Gorilla gorilla). Afrikassa elää myös pari muuta gorillalajia.

gończy polski /ɡˈonktsy pˈolskɪ/ (n)
gończy polski, ogar pawłusiewicza, pies pawłusiewicza
  puolanjahtikoira, lyhytkarvainen puolalainen ajokoirarotu

graafinen käyttöliittymä /ɡrˈaːfɪneŋ kˈæytːølˌiːtːymæ/ (n)
interfejs graficzny
  graafisista elementeistä koostuva tietokoneohjelman käyttöliittymä

grafeemi /ɡrˈafeːmɪ/ (n)
grafem
  kirjoituksen yksikkö; kirjainmerkki

grafeeni /ɡrˈafeːnɪ/ (n)
grafen
  atomin paksuinen hiilikalvo

grafiikka /ɡrˈafɪːkːa/ (n)
grafika
  kuvataiteen laji, jossa tehdään taidetta käyttämällä erilaisia painotekniikoita; tällä menetelmällä tehdyt kuvat tai piirrokset

grafiitti /ɡrˈafɪːtːɪ/ (n)
grafit
  metallinkiiltoinen läpinäkymätön hiilen allotrooppinen muoto

grafologia /ɡrˈafolˌoɡɪa/ (n)
#Puola
  menetelmä, jolla pyritään henkilön käsialaa tutkimalla analysoimaan hänen luonnettaan

gramma /ɡrˈamma/ (n)
gram
  massan (puhekielellä painon) SI-järjestelmän mukaisen yksikön kerrannaisyksikkö, 1/1000 kilogrammaa; tunnus g

granaatti /ɡrˈanaːtːɪ/ (n)
granat
  mm. korukivinä käytettäviä silikaattimineraaleja

granaattiomena /ɡrˈanaːtːˌiomˌena/ (n)
granat
  rantakukkakasvien heimoon kuuluva lehtipuu (Punica granatum), jonka hedelmät ovat syötäviä
  sen hedelmä

graniitti /ɡrˈanɪːtːɪ/ (n)
granit
  Suomen yleisin syväkivilaji

gravis /ɡrˈavɪs/ (n)
gravis
  kirjaimen ylle kirjoitettava korkomerkki, joka näyttää oikealle alaspäin suunnatulta pilkulta: `

gravitaatio /ɡrˈavɪtˌaːtɪo/ (n)
grawitacja
  gravitaatiovuorovaikutus; yksi luonnon neljästä perusvuorovaikutuksesta, helposti havaittava luonnonilmiö, joka vaikuttaa massallisten kappaleiden välillä, vetää kaikkia massallisia kappaleita toisiaan kohti, mutta tieteen heikoimmin perusvuorovaikutuksista ymmärtämä

gravitoni /ɡrˈavɪtˌonɪ/ (n)
grawiton
  kvanttigravitaatioteorioissa gravitaatiota välittävä hypoteettinen alkeishiukkanen, joka kuuluisi bosoneihin

greippi /ɡrˈeipːɪ/ (n)
grejpfrut
  greippipuu, subtrooppinen ikivihreä lehtipuu ()
  sen tuottama sitrushedelmä

greliini /ɡrˈelɪːnɪ/ (n)
grelina
  eräs ruokahalua säätelevä hormoni

grillata /ɡrˈillata/ (v)
grillować
  paahtaa grillissä

grilli /ɡrˈillɪ/ (n)
gril
  paahdin, myös parila, jossa korkea lämpö kypsentää ruoan

grogi /ɡrˈoɡɪ/ (n)
grog
  väkevästä alkoholijuomasta kuten viskistä, ginistä, konjakista tai rommista vedellä laimentamalla tehty juomaa

grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (n)
grenlandzki
  eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten ryhmän kieli (kielitunnus: kl), jota puhutaan Grönlannissa

grönlantilainen /ɡrˈønlantɪlˌainen/ (n)
Grenlandczyk
  Pysyvästi Grönlannissa asuva henkilö.

guadalcanalinmesikko /ɡˈuadˌalkanalˌinmesˌikːo/ (n)
miodojad atolowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

guaniini /ɡˈuanˌiːnɪ/ (n)
guanina
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin sytosiinin kanssa

guatemalalainen /ɡˈuatˌemalalˌainen/ (adj)
gwatemalski
  Guatemalasta peräisin oleva tai Guatemalaan liittyvä

guatemalalainen /ɡˈuatˌemalalˌainen/ (n)
gwatemalski
  pysyvästi Guatemalassa asuva henkilö

guava /ɡˈuava/ (n)
guawa
  hedelmäguava, , eräs trooppinen pensas, jonka hedelmät ovat halkaisijaltaan 3–10 cm ja kelpaavat syötäväksi sellaisenaan
gujawa
  guavapensaan hedelmä

guayananaratti /ɡˈuaˌyanˌanarˌatːɪ/ (n)
stadniczka białoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

gudžarati /ɡˈudʒarˌatɪ/ (n)
gudżarati
  gujarati, indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa (kielitunnus: gu)

guelfi /ɡˈuelfɪ/ (n)
gwelf
  erään keskiaikaisen italialaisen puolueen jäsen, joka tuki paavia keisaria ja hänen kannattajiaan, ghibelliinejä, vastaan

guineanlintuhaukka /ɡwˈineˌanlɪntuhˌaukːa/ (n)
krogulec białobrody
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

gulassi /ɡˈulassɪ/ (n)
gulasz
  eräs unkarilainen lihapata

gynekologi /ɡˈynekˌoloɡɪ/ (n)
ginekolog
  naistentautilääkäri; naistentautiopin harjoittaja

gynekologinen /ɡˈynekˌoloɡɪnen/ (adj)
ginekologiczny
  gynekologian mukainen, siihen liittyvä

göteborgilainen /ɡˈøtebˌorɡɪlˌainen/ (n)
göteborczyk
  Pysyvästi Göteborgissa asuva henkilö.

haahka /hˈaːhka/ (n)
edredon
  meren saaristossa elävä sorsalintulaji (Somateria mollissima)

haalea /hˈaːlea/ (adj)
letni
  ei kylmä eikä kuuma

haamulintuhaukka /hˈaːmulˌintuhˌaukːa/ (n)
krogulec szarobiały
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haapa /hˈaːpa/ (n)
osika
  metsähaapa (Populus tremula), pajukasvien heimon lehtipuulaji, joka uudentuu helposti juuriversoista

haapana /hˈaːpana/ (n)
świstun
  Suomessakin yleinen sorsalintu Anas penelope

haara /hˈaːra/ (n)
rozgałęzienie
  päärungosta haarautuva rungontaimi

haarapääsky /hˈaːrapˌæːsky/ (n)
jaskółka dymówka
  varpuslintuihin kuuluva pääskylintu (), joka pesii Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Haarapääsky on muiden pääskylintujen tavoin lähes aina ilmassa oleva hyönteissyöjä, jonka selkein tuntomerkki on syvään halkinen pyrstö

haarautua /hˈaːrautˌua/ (v)
rozgałęziać się
  erkaantua, jakaantua

haaremi /hˈaːremɪ/ (n)
harem
  Lähi-idän kulttuureissa kodin yksityinen, vierailta kielletty osa

haarniska /hˈaːrnɪska/ (n)
zbroja
  (historia) entisaikaan ritareita taistelussa suojannut nahkainen, metallivahvisteinen tai täysmetallinen varustus

haarukka /hˈaːrukːa/ (n)
widelec, widełki
  ruokailuväline, jonka varren päässä on samansuuntaisia piikkejä, tavallisesti kaksi, kolme tai neljä piikkiä
  tilanne, jossa nappula uhkaa kahta tai useampaa vastustajan nappulaa samanaikaisesti
widelec
  kaksipyöräisten kulkuvälineiden kaksihaarainen tukirakenne, jonka haarojen väliin pyörä kiinnitetään; etuhaarukka, takahaarukka; myös kaksihaarainen rakenne, jota käytetään etenkin yhdyssanoissa kuten haarukkaliitin

haaska /hˈaːska/ (n)
ścierwo
  kuolleen eläimen raato, erityisesti kun sitä käytetään houkuttimena metsästyksessä

haastaa /hˈaːstaː/ (v)
ośmielić
  antaa haaste, kehottaa taisteluun tai kilpailuun kanssaan

haastatella /hˈaːstatella/ (v)
przeprowadzać wywiad
  tehdä haastattelu

haastattelu /hˈaːstatːˌelu/ (n)
wywiad
  tavallisesti suullinen keskustelu tai kysely, jossa kartoitetaan ja selvitetään asioita

haaste /hˈaːste/ (n)
powództwo
  vastaajalle annettu kehotus vastata kirjallisesti kanteeseen tai syytteeseen tai saapua oikeuden istuntoon

haastemies /hˈaːstemies/ (n)
komornik sądowy
  oikeuslaitoksessa työskentelevä virkamies, joka toimittaa henkilöille tiedoksiantoja, esimerkiksi haasteita oikeuteen

haava /hˈaːva/ (n)
rana
  loukkaantumisesta tms. johtuva ihon vaurio, joka tavallisesti vuotaa verta

haavanpunikkitatti /hˈaːvampunˌikːɪtˌatːɪ/ (n)
koźlarz czerwony
  (sieni) haavan seuralaisena viihtyvä kauppa- ja ruokasieni

haaveilija /hˈaːveilˌija/ (n)
marzyciel
  henkilö, joka haaveilee

haavipallo /hˈaːvɪpˌallo/ (n)
lacrosse
  käsissä pidettävää haavia käyttäen pelattava pallopeli; lacrosse

haavoittaa /hˈaːvoitːaː/ (v)
ranić
  aiheuttaa haava

haavoittunut /hˈaːvoitːunut/ (n)
ranny
  henkilö, joka on saanut (yleensä tahallisesti vahingoitettaessa) vaurion, joka ei ole johtanut menehtymiseen

hafnium /hˈafnium/ (n)
hafn
  kiiltävä hopeanharmaa siirtymäalkuaine, tunnus Hf

hai /hˈai/ (n)
rekin
  rustokaloihin kuuluvia, valtamerillä eläviä suuria petokaloja (Selachimorpha)

haikara /hˈaikara/ (n)
bocian
  jokin haikaralintujen lahkoon () kuuluva lintu

haikea /hˈaikea/ (adj)
melancholijny
  surumielinen

haiku /hˈaiku/ (n)
haiku
  alkuperältään japanilainen kolmisäkeinen runo, jossa tavut on jaettu säkeisiin suhteessa 5-7-5

haima /hˈaima/ (n)
trzustka
  ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä

haista /hˈaista/ (v)
śmierdzieć
  tuottaa tai erittää jonkinlaista, yleensä epämiellyttävää, hajua
  tuoksua, tuottaa tai erittää miellyttävää hajua

haistaa /hˈaistaː/ (v)
wąchać
  aistia hajua

haisunäätä /hˈaisunˌæːtæ/ (n)
skunks
  siihen kuuluva pahanhajuista nestettä uhattuna ollessaan erittävä nisäkäs (Mephitis mephitis)

haitallinen /hˈaitallɪnen/ (adj)
szkodliwy
  sellainen, joka aiheuttaa haittaa tai, josta on haittaa

haitilainen /hˈaitɪlˌainen/ (adj)
haitański
  Haitista peräisin oleva tai Haitiin liittyvä

haitilainen /hˈaitɪlˌainen/ (n)
Haitańczyk
  pysyvästi Haitissa asuva henkilö

haitinamatsoni /hˈaitɪnamˌatsonɪ/ (n)
amazonka czarnoucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haitinaratti /hˈaitɪnarˌatːɪ/ (n)
konura haitańska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haitta /hˈaitːa/ (n)
wada
  asian negatiivinen puoli

haittaohjelma /hˈaitːaˌohjelma/ (n)
szkodliwe oprogramowanie
  joukko erityyppisiä tietokoneiden toiminnalle ei-haluttuja toimintoja ja yleensä vakavaa haittaa aiheuttavia tietokoneohjelmia

hajamielisyys /hˈajamˌielɪsyːs/ (n)
roztargnienie
  se, että on hajamielinen

haju /hˈaju/ (n)
zapach
  (fysiologia) hajuaistin ärsyke, joka todetaan nenän kautta. Haju voidaan mieltää miellyttäväksi tai epämiellyttäväksi, kansanomaisesti hyväksi tai pahaksi

hajuaisti /hˈajuˌaistɪ/ (n)
węch
  eläinten aisti hajun havaitsemiseksi

hajuton /hˈajuton/ (adj)
bezzapachowy
  jossa ei ole hajua

hakaneula /hˈakanˌeula/ (n)
agrafka
  neula, jonka voi lukita niin, että se pitää yhdessä esim. eri vaatekappaleita

hakaristi /hˈakarˌistɪ/ (n)
swastyka
  ikivanha symboli, joka muodostuu rististä ja sen kärkien päistä myötä- tai vastapäivään lähtevistä viivoista

hakemisto /hˈakemˌisto/ (n)
indeks
  tiedonhakua helpottava, jotakin logiikkaa (esim. aakkosjärjestystä) noudattaen laadittu lista tai teos

hakkeri /hˈakːerɪ/ (n)
haker
  taitava tietokoneen käyttäjä, joka tuntee tietokonejärjestelmien toiminnan syvällisesti ja hallitsee käyttämänsä työkalut ja laitteet erittäin hyvin

hakkeroida /hˈakːerˌoida/ (v)
hakować
  ohjelmoida tietokoneetta
  murtautua tietojärjestelmään

hakku /hˈakːu/ (n)
kilof
  työkalu kivisen maan kaivamiseen

hakukone /hˈakukˌone/ (n)
szukajka
  toiminnallinen kokonaisuus, joka koostuu pääasiassa täytettävästä lomakkeesta ja siihen liittyvästä tietokannasta, josta voidaan löytää erityisesti etukäteen indeksoitua Internetin sisältöä, mutta myös esimerkiksi kirjaston, arkiston tai museon aineistoja

hakulaite /hˈakulˌaite/ (n)
pager
  matkapuhelimia edeltänyt tyypillisesti vyöhön kiinnitetty laite, johon voitiin lähettää radioteitse lyhyitä viestejä

hakusana /hˈakusˌana/ (n)
hasło
  yksi sanakirjan kohta tai tietosanakirjan artikkeli

halata /hˈalata/ (v)
obejmować, objąć
  osoittaa lohdutusta tai kiintymystä kietomalla käsi tai kädet toisen ympärille

halkaisija /hˈalkaisˌija/ (n)
średnica
  jonkin pyörähdyskappaleen leikkauskuvion rajaama jana ko. kuvion keskipisteen kautta kulkevasta suorasta

hallinta /hˈallɪnta/ (n)
kontrola
  hillintä, kontrolli

hallinto /hˈallɪnto/ (n)
administracja
  henkilö tai yhteisö, joka hallitsee tai pitää valtaa jossain

hallita /hˈallɪta/ (v)
rządzić
  olla hallitsijana; vastata hallinnosta

hallitsija /hˈallɪtsˌija/ (n)
władca
  ylimmän valtiovallan käyttäjä monarkkisessa valtiossa

hallitus /hˈallɪtus/ (n)
rząd
  valtion toimeenpanovaltaan kuuluva pääministerin ja muiden ministerien muodostama hallinnon osa; ministerineuvosto, kabinetti tai valtioneuvosto

halloween /hˈalloveːn/ (n)
Dziady
  pyhäinpäivän aatto, kelttiläisperäinen anglosaksisissa maissa lokakuun viimeisenä päivänä vietettävä aaveiden ja noitien juhlapäivä, joka tunnetaan Suomessa lähinnä yhdysvaltalaisessa muodossaan

halo /hˈalo/ (n)
halo
  valonlähteen ympärillä näkyvä kirkas heijastus

halogeeni /hˈaloɡˌeːnɪ/ (n)
halogen
  jokin jaksollisen järjestelmän 7. pääryhmän vahvasti epämetallisista keskenään samankaltaisista aineista: astatiini, bromi, fluori, jodi ja kloori

halpa /hˈalpa/ (adj)
tani
  vähän maksava

haltijavelkakirja /hˈaltɪjavˌelkakˌirja/ (n)
obligacja na okaziciela
  juokseva velkakirja, jossa velka kohdistuu kulloinkin sille taholle, jonka hallinnassa velkakirja on

halu /hˈalu/ (n)
pragnienie
  tajunnalle selkeä sisäinen pyrkimys jnk. tarpeen tyydyttämiseen, jnk. toiveen toteuttamiseen

halukas /hˈalukas/ (adj)
chętny
  sellainen, jolla on halu johonkin; joka tekee mielellään jotakin.

halukkuus /hˈalukːuːs/ (n)
chęć
  se, että on halukas

haluta /hˈaluta/ (v)
chcieć
  olla kiinnostunut tekemään jotain tai olla halukas omistamaan jotakin; tehdä mieli

halva /hˈalva/ (n)
chałwa
  jokin useista erilaisista makeisista ja makeista leivonnaisista, jotka ovat alkuperältään Balkanin, Lähi-idän, Pohjois-Afrikan ja Keski-Aasian seuduilta

halvaus /hˈalvaus/ (n)
paraliż
  lihaksen hallinnan täydellinen ja pysyvä menetys

halveksia /hˈalveksˌia/ (v)
gardzić
  pitää itseään jotakuta toista tai joitakuita parempana

hame /hˈame/ (n)
spódnica, suknia
  lantiolta polvia kohti laskeutuva vaatekappale, jota länsimaisessa kulttuurissa (joitakin perinneasuja lukuun ottamatta) käyttävät tavallisesti naiset

hammas /hˈammas/ (n)
ząb, zęby
  selkärankaisten eläinten suussa oleva puremiseen tarkoitettu luutuma

hammasharja /hˈammashˌarja/ (n)
szczoteczka do zębów
  hampaiden puhdistamiseen käytettävä harja

hammaskeiju /hˈammaskˌeiju/ (n)
zębowa wróżka
  satuolento, joka maksaa lasten irronneista hampaista

hammaslanka /hˈammaslˌaŋka/ (n)
nić dentystyczna
  hammasvälien puhdistamiseen käytettävä lanka

hammaslääketiede /hˈammaslˌæːketˌiede/ (n)
stomatologia
  hampaiston, suun ja leukojen anatomiaa ja fysiologiaa ja lisäksi suusairauksien, vammojen ja kehityshäiriöiden ehkäisyä ja hoitoa tutkiva lääketieteellinen tieteenala

hammaslääkäri /hˈammaslˌæːkærɪ/ (n)
dentysta
  suun, erityisesti hampaiden, terveyttä ja sairauksia hoitava akateemisesti koulutettu terveysammattilainen

hammassärky /hˈammassˌærky/ (n)
ból zęba
  hampaaseen kohdistuva kiputila

hammastahna /hˈammastˌahna/ (n)
pasta do zębów
  hampaiden harjauksessa käytettävä seos

hammastikku /hˈammastˌikːu/ (n)
wykałaczka
  puinen tikku, jolla voi puhdistaa hampaiden välit syömisen jälkeen

hammasvalas /hˈammasvalas/ (n)
zębowiec
  valaiden alalahkoon (Odontoceti) kuuluva merinisäkäs, keskimäärin hetulavalaita pienempiä saalistajia, joilla on yksi hengitysreikä ja epäsymmetrinen kallo kaikuluotauskyvyn takia

hammasvalli /hˈammasvˌallɪ/ (n)
wał dziąsłowy
  leukaluun uloke, johon hampaat kiinnittyvät

hampaaton /hˈampaːton/ (adj)
bezzębny
  sellainen, jolla ei ole hampaita
  sellainen, joka ei saavuta kohdettaan; ponneton

hamppu /hˈampːu/ (n)
konopie
  hamppukasveihin kuuluva yksivuotinen öljy-, kuitu- ja lääkekasvi, jota kasvatetaan myös päihteeksi (Cannabis sativa)

hampurilainen /hˈampurɪlˌainen/ (n)
hamburger, hamburczyk
  pysyvästi Hampurissa asuva henkilö; syntyperältään hampurilainen

hamsteri /hˈamsterɪ/ (n)
chomik
  jyrsijä , joka tunnetaan siitä että se kuljettaa keräämäänsä ruokaa poskipusseissaan

hana /hˈana/ (n)
kurek
  tynnyriin tms. vesisäiliöön laitettava venttiili, jolla voi laskea nestettä astiasta

hanhenmaksa /hˈanhenmˌaksa/ (n)
pasztet strasburski
  herkkuna pidetty ruoka, joka koostuu hanhen tai ankan maksasta

hanhi /hˈanhɪ/ (n)
gęś
  jokin sorsalintujen lahkon -alaheimon varsinaisiin hanhiin () kuuluva edustaja

hankain /hˈaŋkain/ (n)
dulka
  airon tuki veneen partaassa

hankala /hˈaŋkala/ (adj)
trudny
  jokin joka on vaikea tehdä

hanke /hˈaŋke/ (n)
projekt
  etukäteen suunniteltu jonkin asian tekeminen, projekti

hankinta /hˈaŋkɪnta/ (n)
kupno
  teko, jolla hankitaan jotakin

hansikas /hˈansɪkas/ (n)
rękawiczka
  usein nahkasta, joskus säämiskästä, valmistettu käsine, jossa on joka sormelle oma tila

hapan /hˈapan/ (adj)
kwaśny
  sellainen, jonka happamuusastetta ilmaiseva pH on alle 7
  happamalta maistuva

hapankaali /hˈapaŋkˌaːlɪ/ (n)
bigos
  yl. valkokaalista maitohappokäymisen avulla valmistettu elintarvike

hapankerma /hˈapaŋkˌerma/ (n)
kwaśna śmietana
  smetana, hapatettu kerma

hapansilakka /hˈapansɪlˌakːa/ (n)
kiszony śledź
  kannellisessa sangossa hapatettu silakka

hapantaikina /hˈapantˌaikɪna/ (n)
ciasto na zakwasie
  taikinajuurella tai muulla hapattimella nostatettu, vedestä ja ruisjauhoista valmistettu, suolalla maustettu taikina

hapero /hˈapero/ (n)
gołąbek
  mikä tahansa haperosukuun () kuuluva sieni
  (puhekieltä) haaparousku

hapettaa /hˈapetːaː/ (v)
utleniać
  saattaa aine yhtymään kemiallisesti happeen

hapetus /hˈapetus/ (n)
utlenianie
  hapettaminen

haploidinen /hˈaploidɪnen/ (adj)
haploidalny
  jolla on yksinkertainen kromosomisto, eli kromosomeille ei ole vastinkromosomeja

happi /hˈapːɪ/ (n)
tlen
  epämetalleihin kuuluva alkuaine

happo /hˈapːo/ (n)
kwas
  kemiallinen yhdiste, joka kykenee luovuttamaan vetyionin, syövyttää aine, jonka vesiliuoksen pH on alle 7

haptinen /hˈaptɪnen/ (adj)
dotykowy
  tuntoaistiin perustuva

harakka /hˈarakːa/ (n)
sroka
  mustavalkoinen variksiin kuuluva lintu () jolla on yksivärisen vihreähohtoinen, 20–30 cm pitkä pyrstö

harakkamesikko /hˈarakːˌamesˌikːo/ (n)
miodopełziec srokaty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harava /hˈarava/ (n)
grabie
  maatalouden ja puutarhanhoidon apu- ja työväline, jota käytetään haravoimiseen. Haravassa on hammastettu tanko, joka on kiinnitetty varren päähän poikittain varteen nähden.

haravoida /hˈaravˌoida/ (v)
przeczesywać, czesać
  käyttää haravaa; koota heiniä haravalla; puhdistaa maata roskista tai lehdistä haravaa apuna käyttäen

harhaluulo /hˈarhalˌuːlo/ (n)
omamienie
  perusteeton voimakas uskomus, josta henkilö pitää kiinni itsepintaisesti, vaikka esitettäisiin sen kumoavia perusteluita tai todisteita; voivat olla mahdottomia (eriskummallisia, bisarreja) tai sellaisia, jotka ovat mahdollisia, mutta epätodennäköisiä

harhautus /hˈarhautus/ (n)
dywersja
  väärän aikomuksen esittäminen toisen erehdyttämiseksi väärien johtopäätösten tekemiseen

harja /hˈarja/ (n)
szczotka
  harjaamiseen, hankaamiseen tai vastaavaan tarkoitettu esine, jossa on harjakset
grzywa
  eläimen pitkähkö karvoitus päässä

harjakoskelo /hˈarjakˌoskelo/ (n)
kapturnik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harjalintu /hˈarjalˌintu/ (n)
dudek
  Manner-Euroopassa esiintyvä lintulaji ()

harjata /hˈarjata/ (v)
szczotkować
  käyttää harjaa; puhdistaa, suoristaa, kiillottaa tai hangata harjalla

harjoittelija /hˈarjoitːˌelɪja/ (n)
praktykant
  henkilö, joka opettelee ohjattuna käytännön taitoja ja valmentautuu tulevaan ammattiin

harju /hˈarju/ (n)
oz
  maisemassa kymmeniä metrejä ympäristöä korkeammalle kohoava kilometrejä pitkä maaperämuodostuma

harjus /hˈarjus/ (n)
lipień
  harri, Itä- ja Pohjois-Suomen joissa ja jossain määrin Perämeren ja Selkämeren rantojen jokisuissa tavattava pienehköksi jäävä lohikala, jolla on voimakkaasti kehittynyt selkäevä (Thymallus thymallus)

harkita /hˈarkɪta/ (v)
rozważać
  miettiä ehdotukseen ratkaisua tai eri vaihtoehtoja

harkitsemattomasti /hˈarkɪtsemˌatːomˌastɪ/ (adv)
nierozważnie
  kokonaan tai osittain ilman harkintaa

harlekiini /hˈarlekˌiːnɪ/ (n)
arlekin
  ilveilijähahmo commedia dell'artessa, jolla on tyypillisesti vinoneliökuvioinen asu

harmaa /hˈarmaː/ (adj)
szary, siwy
  joka on väriltään harmaa

harmaa-aratti /hˈarmaːˈaratːɪ/ (n)
stokówka ciemnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaahaikara /hˈarmaːhˌaikara/ (n)
czapla siwa
  Toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista ()

harmaakaihi /hˈarmaːkˌaihɪ/ (n)
katarakta
  ihmisen ikään liittyvä silmän mykiön samentuminen; voidaan yleensä poistaa tekemällä kaihileikkaus

harmaalintuhaukka /hˈarmaːlˌintuhˌaukːa/ (n)
krogulec nowogwinejski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapapukaija /hˈarmaːpˌapukˌaija/ (n)
żako (większa)
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaaposkiaratti /hˈarmaːpˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
stadniczka siwolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapääaratti /hˈarmaːpˌæːarˌatːɪ/ (n)
konura łuskogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapääkaija /hˈarmaːpˌæːkaija/ (n)
aleksandretta szarogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaasieppo /hˈarmaːsˌiepːo/ (n)
muchołówka szara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaavahanokka /hˈarmaːvˌahanˌokːa/ (n)
astryld czerwonosterny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmonia /hˈarmonˌia/ (n)
harmonia
  sävelten sopeutuvuus, sointu

harmonikka /hˈarmonˌikːa/ (n)
akordeon
  kannettava, palkeessa muodostetun paineilman avulla toimiva vapaalehdykkäinen kosketinsoitin

harpisti /hˈarpɪstɪ/ (n)
harfista
  harppua soittava muusikko

harppi /hˈarpːɪ/ (n)
cyrkiel
  ympyränkaaren piirtämisen ja mittaamisen apuväline

harppu /hˈarpːu/ (n)
harfa
  sinfoniaorkesteriin 1800-luvulta lähtien kuulunut kielisoitin

harppuuna /hˈarpːuːna/ (n)
harpun
  keihäsmäinen väline, jota käytetään kalastuksessa tai muiden vesieläinten kuten valaiden pyynnissä

harrastus /hˈarrastus/ (n)
hobby, konik
  säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jota tehdään ajan kuluksi, huvin vuoksi, työn vastapainoksi

hartsi /hˈartsɪ/ (n)
kalafonia
  erityisesti havupuun pihka, joka on puhdistettu kuumentamalla jolloin kevyemmät yhdisteet haihtuvat

harus /hˈarus/ (n)
sztag
  rikin osa; mastoa aluksen pituussuunnassa tukeva köysi, vaijeri tms.

harva /hˈarva/ (adj)
mało
  sellainen, joka ei ole tiheä, taaja t. tuuhea

harvinainen /hˈarvɪnˌainen/ (adj)
rzadki
  sellainen, jota ei esiinny paljoa tai tapahdu usein, harvoin tavattava tai tapahtuva; erikoinen

harvoin /hˈarvoin/ (adv)
rzadko
  vain joskus, hyvin harvakseltaan

hasselpähkinä /hˈasselpˌæhkɪnæ/ (n)
orzech laskowy
  sen hedelmästä eli pähkinä

hattara /hˈatːara/ (n)
wata cukrowa
  sokerista pilvimäisen massan muodostaviksi kuiduiksi vaahdotettu makeinen

hattu /hˈatːu/ (n)
kapelusz
  huovasta tai muusta jäykästä materiaalista valmistettu, tavallisesti vuorilla varustettu päähine
daszek
  kirjaimen päälle tarkekirjoituksessa lisättävä, ylöspäin aukeavan kulman muotoinen tarke [ˇ]

haudankaivaja /hˈaudaŋkˌaivaja/ (n)
grabarz
  henkilö, joka kaivaa haudan tulevaa hautausta varten

haudata /hˈaudata/ (v)
pochować
  laskea kuollut hautaan

hauduttaa /hˈaudutːaː/ (v)
gotować
  kypsentää ruokaa tai liottaa mausteita nesteessä, jonka lämpötila on hieman kiehumispisteen alapuolella

hauislihas /hˈauɪslɪhas/ (n)
mięsień dwugłowy ramienia
  hauis, kaksipäinen olkalihas, yksi käden lihaksista

hauki /hˈaukɪ/ (n)
szczupak
  pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvä, Suomessa koko maan sisävesissä ja rannikkoalueilla elävä petokalalaji

haukka /hˈaukːa/ (n)
sokół, jastrząb
  keskikokoinen tai pieni päiväpetolintu (). Heimossa on sukuja: Buteo, Circus, Accipiter ja Pernis.

hauli /hˈaulɪ/ (n)
śrut
  pieni metallikuula

haulikko /hˈaulɪkːo/ (n)
strzelba
  rihlaamaton metsästysase, jolla yleensä ammutaan pienillä hauleilla ladattuja patruunoita

haupitsi /hˈaupɪtsɪ/ (n)
haubica
  kenttätykistössä käytettävä tykki, putkeltaan lyhyempi ja suurempiin korotuksiin kykenevä kuin kanuuna

hauras /hˈauras/ (adj)
kruchy
  helposti mureneva t. murtuva

hauska /hˈauska/ (adj)
śmieszny
  miellyttävä, mukava, kiva

hauskanpito /hˈauskampˌito/ (n)
zabawa
  osallistuminen huveihin

hauta /hˈauta/ (n)
grób, mogiła
  paikka, johon kuolleen ruumis sijoitetaan, viimeinen leposija

hautajaiset /hˈautajˌaiset/ (n)
pogrzeb
  muistoseremonia, jossa kuolleen ihmisen muistoksi pidetään yleensä puheita, ja jossa kuollut lasketaan hautaan

hautakivi /hˈautakˌivɪ/ (n)
nagrobek
  haudalle pystytettävä muistomerkki, johon kaiverretaan esimerkiksi vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika

hautausmaa /hˈautausmaː/ (n)
cmentarz
  paikka jonne vainajat haudataan maahan kaivettuun kuoppaan tai tuhkattujen ruumiiden tuhkat sirotellaan

hautua /hˈautua/ (v)
gotować
  kiehua hiljakseen

havaiji /hˈavaijɪ/ (n)
hawajski
  Havaijilla puhuttava austronesialainen kieli, Sanalista

havaijilainen /hˈavaijɪlˌainen/ (adj)
hawajski
  Havaijilta peräisin oleva, Havaijiin liittyvä

havaijilainen /hˈavaijɪlˌainen/ (n)
Hawajczyk
  pysyvästi Havaijilla asuva henkilö, Havaijin asukas

haveri /hˈaverɪ/ (n)
awaria
  vesiliikenteessä tapahtunut onnettomuus

havupuu /hˈavupuː/ (n)
drzewo
  puukasvi, jonka lehdet ovat pieniä ohuita neulanmuotoisia neulasia

hede /hˈede/ (n)
pręcik
  hedelehti, siitepölyä kehittävä kukan siitoslehti; kasvin urospuolinen lisääntymiselin

hedelmä /hˈedelmæ/ (n)
owoc
  kasvin tulevien siementen suojaksi hedelmöityksen jälkeen sikiäimestä kasvava muodostuma. Hedelmien tarkoituksena on myös siementen leviämisen edistäminen
resultat, wynik
  tulos tai tuotos

hedelmällinen /hˈedelmˌællɪnen/ (adj)
płodny
  joka tuottaa hyvin satoa

hedelmämehu /hˈedelmˌæmehu/ (n)
sok owocowy
  hedelmän makuinen tai hedelmästä valmistettu mehu

hedelmäsalaatti /hˈedelmˌæsalˌaːtːɪ/ (n)
sałatka owocowa
  salaatti, joka koostuu erilaisista hedelmistä

hedelmätarha /hˈedelmætˌarha/ (n)
sad
  hedelmänviljelyyn tarkoitettu puutarha tai puutarhan osa

hedelmättömyys /hˈedelmˌætːømyːs/ (n)
bezpłodność
  se, että on hedelmätön

hedelmöittää /hˈedelmˌøitːæː/ (v)
zapładniać
  saada aikaan hedelmöitys

hedonismi /hˈedonˌismɪ/ (n)
hedonizm
  oppi, jonka mukaan mielihyvä ja/tai onnellisuus on korkein elämässä saavutettava hyvä

heetti /hˈeːtːɪ/ (n)
hetycki
  henkilö, joka on kansallisuudeltaan heettiläinen

hegeliläinen /hˈeɡelɪlˌæinen/ (adj)
heglowski
  saksalaisen filosofi Georg Wilhelm Friedrich Hegelin (1770–1831) filosofiaan perustuva

hegemonia /hˈeɡemˌonɪa/ (n)
hegemonia
  hallitseva asema muihin nähden

hegemoninen /hˈeɡemˌonɪnen/ (adj)
hegemoniczny
  hallitsevassa asemassa toisiin nähden oleva

hehkua /hˈehkua/ (v)
jarzyć się
  säteillä valoa ja lämpöä

hehkulamppu /hˈehkulˌampːu/ (n)
żarówka
  sähkölamppu, jonka valaisevana osana on sähkövirralla hehkuvaksi kuumentuva hehkulanka

hehtaari /hˈehtaːrɪ/ (n)
hektar
  pinta-alan mitta, 100×100 metrin ala tai 10000 m²

heijastaa /hˈeijastaː/ (v)
odbijać
  taittaa valonsäde kohti valon lähdettä

heikko /hˈeikːo/ (adj)
słaby
  joka ei jaksa, voimaton; voimaltaan tai teholtaan matala

heikko vuorovaikutus /hˈeikːo vˈuorovˌaikutus/ (n)
oddziaływanie słabe
  yksi hiukkasfysiikan standardimallin kuvailemista kolmesta perusvuorovaikutuksesta: mekanismi, jonka mukaisesti heikko ydinvoima toimii

heikkous /hˈeikːous/ (n)
słabość
  heikkokuntoisuus, heikkovoimaisuus

heiluri /hˈeilurɪ/ (n)
wahadło
  akselin tai pisteen ympäri vapaasti kiertymään pääsevä, painovoiman vaikutuksesta heilahteleva kappale

heimo /hˈeimo/ (n)
plemię
  ihmisyhteisö, jolla on löyhä yhteinen identiteetti, mutta ei poliittista hierarkiaa tai keskitettyä valtajärjestelmää. Jäsenyys syntyy sukulaissuhteiden mukaan, eikä periytyvää johtajuutta ole.

heinä /hˈeinæ/ (n)
siano
  niitetty ja kuivattu heinäkasvien ja joidenkin muiden ruohovartisten kasvien kasvismassa

heinähanko /hˈeinæhˌaŋko/ (n)
widły
  maataloustöissä heinien käsittelyyn käytettävä kaksi- tai kolmipiikkinen varrellinen työväline

heinäkuu /hˈeinækuː/ (n)
lipiec
  vuoden seitsemäs kuukausi, kuukausi kesäkuun ja elokuun välissä

heinänuha /hˈeinænˌuha/ (n)
katar sienny
  heinäkasvien siitepölyn aiheuttama allergianuha

heinäsirkka /hˈeinæsˌirkːa/ (n)
konik polny, pasikonik
  suorasiipinen hyönteinen (Caelifera). Heinäsirkalla on kapeat etusiivet, jotka lepoasennossa peittävät kokoon taipuneet lenninsiivet, ja suuret hyppyjaloiksi erikoistuneet takajalat. Suomessa heinäsirkkoja on tavattu liki 30 lajia.

heinäsuova /hˈeinæsˌuova/ (n)
stóg
  tapa varastoida kuivatettua heinää talvella ulkosalla

heinätavi /hˈeinætˌavɪ/ (n)
cyranka
  eräs Suomessakin pesivä sorsalintu

heisi /hˈeisɪ/ (n)
kalina
  mikä tahansa Viburnum-suvun pensaskasveista

heittoistuin /hˈeitːoistwɪn/ (n)
fotel katapultowy
  lentokoneissa tai muissa ilma-aluksissa oleva lentäjän tai matkustajan istuin, joka hätätilanteessa laukaistaan ulos koneesta

heittomerkki /hˈeitːomˌerkːɪ/ (n)
apostrof
  symboli ', taikka sitten ’, jolla korvataan sanoista pois jätettyjä eli heitettyjä kirjaimia tai sitä käytetään kieliopillisena erottimena

heittää /hˈeitːæː/ (v)
rzucać
  antaa kättä heilauttamalla vauhtia siinä olevalle kappaleelle, ja laskea se vapaaseen liikkeeseen ilman halki, singota; pitää jtk heiton tai heitetyn esineen kohteena

heksaani /hˈeksaːnɪ/ (n)
heksan
  eräs alkaani, C₆H14

helatorstai /hˈelatˌorstai/ (n)
Wniebowstąpienie Pańskie
  kristillinen juhla, jota vietetään neljäntenäkymmenentenä päivänä pääsiäisestä Jeesuksen taivaaseenastumisen muistoksi

helikopteri /hˈelɪkˌopterɪ/ (n)
helikopter, śmigłowiec
  ilma-alus, joka lentää yhden tai useamman pitkistä lavoista koostuvan roottorin kannattamana; lennon vakauttamiseksi peräpäässä on pienempi roottori

heliosfääri /hˈelɪˌosfæːrɪ/ (n)
heliosfera
  heliopaussiin rajoittuva Auringon magneettikentän vaikutusalue

helistin /hˈelɪstɪn/ (n)
grzechotka
  lelu jota heiluttamalla kuuluu helisevä ääni

helium /hˈelium/ (n)
hel
  kevyin jalokaasuihin kuuluva alkuaine

helleaalto /hˈelleˌaːlto/ (n)
fala upałów
  hyvin lämpimän ilmamassan siirtyminen maantieteelliselle alueelle, jolloin helleraja ylittyy useana vuorokautena

helleeninen /hˈelleːnɪnen/ (adj)
helleński
  antiikin kreikkalainen tai heille ominainen

helluntai /hˈelluntai/ (n)
Pięćdziesiątnica, Zielone Świątki
  Kristillinen juhlapäivä, seitsemäs sunnuntai pääsiäisen jälkeen. Suomessa juhlapyhä ja kirkollinen juhlapäivä.

helluntailaisuus /hˈelluntˌailaisuːs/ (n)
pentekostalizm
  se, että on helluntailainen

helmi /hˈelmɪ/ (n)
perła
  helmisimpukan muodostama helmiäispallo, aito helmi
  erityisen kallisarvoinen tai ihastuttava yksilö

helmiaratti /hˈelmɪarˌatːɪ/ (n)
rudosterka perlista
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

helmikana /hˈelmɪkˌana/ (n)
perliczka
  ulkonäkönsä perusteella nimensä saanut kanalintulaji ()

helmikuu /hˈelmɪkuː/ (n)
luty
  vuoden toinen kuukausi, kuukausi tammikuun ja maaliskuun välissä

helminauha /hˈelmɪnˌauha/ (n)
perłowy naszyjnik
  lankaan pujotetuista rei’itetyistä helmistä valmistettu, tavallisesti kaulassa pidettävä koru

helmipöllö /hˈelmɪpˌøllø/ (n)
włochatka
  puunkoloissa tai pöntöissä pesivä, Suomen yleisin pöllölaji ()

helmitaulu /hˈelmɪtˌaulu/ (n)
abakus, liczydło
  laskemisen apuväline, jossa rei’itettyjä helmiä voidaan liu’uttaa tankoja pitkin

helpottaa /hˈelpotːaː/ (v)
torować
  tehdä helpommaksi

helppo /hˈelpːo/ (adj)
prosty
  joka ei tuota vaikeuksia, yksinkertainen ymmärtää, ei työläs, ei vaikea

helppo nakki /hˈelpːo nˈakːɪ/ (n)
bułka z masłem
  jokin, mikä on helppo tehdä

helsinkiläinen /hˈelsɪŋkɪlˌæinen/ (adj)
helsiński
  Helsingistä peräisin oleva tai Helsinkiin liittyvä

heltta /hˈeltːa/ (n)
blaszka
  helttasienten itiöiden kehittymispesäke

helvetillinen /hˈelvetˌillɪnen/ (adj)
piekielny
  sietämätön

helvetti /hˈelvetːɪ/ (n)
piekło
  tuonela, manala, kadotus; useiden eri uskontojen mukaan paikka, jossa maanpäällisessä elämässään pahaa tehneet kärsivät kuolemansa jälkeen

hely /hˈely/ (n)
cacko
  vähäarvoinen koru: rihkamakoru tai lelukoru

hematokriitti /hˈematˌokrɪːtːɪ/ (n)
hematokryt
  verisolujen tilavuusarvo, joka saadaan erottamalla verisolut plasmasta ja mittaamalla niiden tilavuuden prosentuaalinen osuus

hemlokki /hˈemlokːɪ/ (n)
choina
  jokin hemlokkien () sukuun kuuluva havupuu(laji)

hemppo /hˈempːo/ (n)
makolągwa
  , Suomessakin pesivä siemeniä syövä peippoihin kuuluva varpuslintu

hengellinen /hˈeŋŋellɪnen/ (adj)
duchowy
  sellainen (tavallisesti aineeton), joka liittyy uskontoon tai henkimaailmaan

hengittää /hˈeŋŋɪtːæː/ (v)
oddychać
  ottaa toistuvasti ilmaa sisään keuhkoihin ja puhaltaa ilma ulos, tarkoituksena hapen talteen ottaminen ilmasta hengittävälle eliölle

hengitys /hˈeŋŋɪtys/ (n)
oddychanie
  hengitämisen toteutus, kasveissa ja eläinten ruumiissa tapahtuva hapenotto ilmasta tai vedestä ja elimistössä palamisen tuloksena syntyneen hiilidioksidin poisto

henki /hˈeŋkɪ/ (n)
życie
  elämä
duch
  tunnelma, ilmapiiri
  henkiolento

henkilö /hˈeŋkɪlø/ (n)
osoba, persona
  joku tietty tai tuntematon ihminen

henkilökohtainen /hˈeŋkɪløkˌohtainen/ (n)
osobisty, personalny
  sellainen, joka on erityisesti henkilölle osoitettu

henkilöllisyys /hˈeŋkɪlˌøllɪsyːs/ (n)
tożsamość
  se, kuka jokin on; henkilön määrittävät ominaisuudet

henkilötieto /hˈeŋkɪløtˌieto/ (n)
dane osobowe
  luonnollista henkilöä, hänen ominaisuuksiaan tai elinolosuhteitaan kuvaava merkintä, joka voidaan tunnistaa häntä, hänen perhettään tai hänen kanssaan yhteisessä taloudessa elävää koskevaksi

henkisesti /hˈeŋkɪsˌestɪ/ (adv)
psychicznie
  henkisellä tavalla; ei-ruumiillisesti, mielellisesti

henkitorvi /hˈeŋkɪtˌorvɪ/ (n)
tchawica
  kaulassa oleva putkimainen elin, joka yhdistää kurkunpään ja keuhkot

henkivakuutus /hˈeŋkɪvakˌuːtus/ (n)
ubezpieczenie na życie
  vakuutus, jossa riski liittyy vakuutetun elämään ja kuolemaan

henna /hˈenna/ (n)
henna
  punainen Lawsonia inermis -kasvin kuivatuista lehdistä saatava väriaine

henry /hˈenry/ (n)
henr
  induktanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus H)
  permeanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus H)

hepokatti /hˈepokˌatːɪ/ (n)
konik polny
  Suorasiipisiin kuuluva hyppivä hyönteinen (). Hepokatin tuntosarvet ovat yleensä vartaloa pidemmät, mikä auttaa erottamaan sen muuten hyvin samankaltaisesta heinäsirkasta.

heprea /hˈeprea/ (n)
język hebrajski
  pääasiassa Israelissa puhuttava seemiläinen kieli (kielitunnus: he) (sanalista)

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (adj)
Hebrajczyk
  Heprean kielestä peräisin oleva tai siihen liittyvä.

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (n)
Hebrajczyk
  Aabrahamista, Iisakista ja Jaakobista polveutuvan seemiläisen kansan jäsen tai jälkeläinen

heptaani /hˈeptaːnɪ/ (n)
heptan
  nestemäinen hiilivety, jonka molekyyli 7-hiilinen, 16-vetyinen

hera /hˈera/ (n)
serwatka
  maitohera, maidosta rasvan ja juustoaineen erottamisen jälkeen jäävä neste

heraldiikka /hˈeraldˌiːkːa/ (n)
heraldyka
  oppi vaakunoista ja lipuista

heraldinen /hˈeraldɪnen/ (adj)
heraldyczny
  heraldiikkaan liittyvä

herhiläinen /hˈerhɪlˌæinen/ (n)
szerszeń europejski, szerszeń groźny
  herhiläisten sukuun kuuluva -laji tai sen yksilö
szerszeń
  mikä tahansa herhiläisten -sukuun kuuluva yhteiskunta-ampiaisten laji tai sellaisen yksilö

herkkusieni /hˈerkːusˌienɪ/ (n)
pieczarka
  viljelyherkkusieni, helttasieniin kuuluva ravinnoksi viljelty sieni (Agaricus bisporus). Tämä maailman suosituin herkkusienilaji löytyi eteläeurooppalaisesta luonnosta ja sitä alettiin tuottaa hallituissa oloissa 1700-luvulla. Muitakin herkkusienilajikkeita viljellään. Viljeltyjen herkkusienten lisäksi Suomessa tunnetaan parikymmentä luonnossa kasvavaa lajia.

hermafrodiitti /hˈermafrodˌiːtːɪ/ (n)
hermafrodyczny
  kaksisukupuolinen eliö

hermeneutiikka /hˈermenˌeutɪːkːa/ (n)
hermeneutyka
  teoria tulkinnasta

hermo /hˈermo/ (n)
nerw
  hermoimpulssien kulkuväylänä toimiva lankamainen elin

hermosolu /hˈermosˌolu/ (n)
neuron
  hermokudoksen solu, joka välittää hermoimpulsseja

hermosto /hˈermosto/ (n)
układ nerwowy
  monisoluisen eliön hermosoluihin perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä

hermostuneesti /hˈermostunˌeːstɪ/ (adv)
nerwowo
  hermostuneella tavalla

hermostunut /hˈermostunut/ (adj)
nerwowy
  jännittynyt, levoton, huolestunut

herne /hˈerne/ (n)
groch zwyczajny
  yksittäinen herneen syötävä siemen palon sisällä

hernekeitto /hˈernekˌeitːo/ (n)
grochówka
  herneistä keitetty keitto

heroiini /hˈeroˌiːnɪ/ (n)
heroina
  opioideihin kuuluva päihde, voimakas ja addiktoiva jauhemainen huume

herra /hˈerra/ (n)
pan
  Kohtelias puhuttelu miehelle, käytetään sukunimen edellä. Lyhenne hra.
  hallitsija, isäntä

herrasmies /hˈerrasmies/ (n)
dżentelmen
  hieno, hyväkäytöksinen ja usein myös hyvin pukeutunut mies

hertsi /hˈertsɪ/ (n)
herc
  taajuuden SI-yksikkö (tunnus Hz)

hertta /hˈertːa/ (n)
kier
  tavallisen korttipakan maa, symboli punainen sydän, ♥

herttua /hˈertːua/ (n)
książę
  eräs korkea aatelisarvo, eräiden kuningasperheiden lapsille myönnettävä arvo

herttuakunta /hˈertːuakˌunta/ (n)
księstwo
  herttuan tai herttuattaren hallitsema maa-alue, läänitys tai valtakunta

herttuatar /hˈertːuatar/ (n)
księżna
  herttuan puoliso; nainen, jolla on herttuan aatelisarvo

herättää /hˈerætːæː/ (v)
budzić
  tuottaa, synnyttää, aiheuttaa

herätyskello /hˈerætˌyskello/ (n)
budzik
  kello, jonka on tarkoitus soida ja herättää tiettynä ajankohtana

herätä /hˈerætæ/ (v)
obudzić się
  keskeyttää tai lopettaa nukkuminen kokonaan; nukahtamisen vastakohta
  havahtua huomaamaan jotakin

hetero /hˈetero/ (n)
hetero
  heteroseksuaali

heterotsygoottinen /hˈeterˌotsyɡˌoːtːɪnen/ (adj)
heterozygotyczny
  joka on perinyt vanhemmiltaan kaksi erilaista alleelia samasta geenistä

heti /hˈetɪ/ (adv)
natychmiast
  välittömästi, viipymättä, viivyttelemättä

hetki /hˈetkɪ/ (n)
chwila, moment
  lyhyt mitattavissa oleva aika

hetmanni /hˈetmannɪ/ (n)
hetman#Puola
  toiseksi korkein sotilaskomentaja Puolassa ja Liettuassa 1400–1700-luvuilla

heuristinen /hˈeurɪstɪnen/ (adj)
heurystyczny
  päättelyyn tai arviointiin perustuva, ilman täsmällistä algoritmia

hevari /hˈevarɪ/ (n)
metalowiec
  hevimusiikin esittäjä tai harrastaja

hevonen /hˈevonen/ (n)
koń, klacz
  ratsastukseen ja vetojuhdaksi kesytetty nisäkäs (Equus caballus), luonnossa laumoissa elävä kavioeläin, joka on kasvissyöjä
koń
  yksi telinevoimistelussa käytettävistä voimistelutelineistä

hevosenkenkä /hˈevosˌeŋkeŋkæ/ (n)
podkowa
  hevosen kavioon naulattava metallinen suojus, joka suojaa kaviota kulumiselta

hevosenliha /hˈevosˌenlɪha/ (n)
konina
  teurastetun hevosen liha

hevosjuotikas /hˈevosjˌuotɪkas/ (n)
pijawka końska
  rantavesissä paikoin yleisenä elävä juotikaslaji (), joka käyttää ravinnokseen pieniä vesieläimiä, iilimato, sekoitetaan usein verijuotikkaaseen

hevosvoima /hˈevosvˌoima/ (n)
koń mechaniczny
  vanha tehon mittayksikkö, jota on käytetty etenkin ajoneuvoista puhuttaessa. Yksi hevosvoima on teho, jolla pystyy nostamaan 75 kilogramman massan nopeudella 1 metriä sekunnissa. Hevosvoima on 0,736 kilowattia (kW). Hevosvoiman suomenkielinen lyhenne on hv.

hidas /hˈidas/ (adj)
wolny, powolny
  pienellä vauhdilla liikkuva tai tapahtuva

hidastetöyssy /hˈidastetˌøyssy/ (n)
próg zwalniający
  tarkoituksella liikenteen hidastamiseksi tehty este tiellä, tiekorotus

hieho /hˈieho/ (n)
jałówka
  sukukypsä lehmä, joka ei ole vielä kertaakaan poikinut

hiekka /hˈiekːa/ (n)
piasek
  hienojakoinen, kivien rapautuessa muodostuva maalaji

hiekkainen /hˈiekːainen/ (adj)
piaszczysty
  jokin alue, esine tai asia, jossa on paljon hiekkaa

hiekkalaatikko /hˈiekːalˌaːtɪkːo/ (n)
piaskownica
  hiekalla täytetty lasten leikkipaikka
  ohjelmalle eristetty ympäristö, jossa sen suoritus ei voi vaikuttaa isäntäkoneen muun ohjelmiston toimintaan

hiekkaranta /hˈiekːarˌanta/ (n)
plaża
  irtohiekan peittämä ranta, hiekka-alue meren tai järven lähellä

hiekkasäkki /hˈiekːasˌækːɪ/ (n)
worek z piaskiem
  hiekalla täytetty säkki joista kootaan tilapäisiä suojia tai esteitä

hienopuuseppä /hˈienopˌuːsepːæ/ (n)
stolarz
  edellisiin liittyvä koulutus, oppiarvo ja ammattinimike

hienostunut /hˈienostunut/ (n)
obyty
  hieno, kehittynyt, kultivoitunut; elegantti, hyvää makua ilmentävä

hierarkia /hˈierarkˌia/ (n)
hierarchia
  moniasteinen arvojärjestelmän asteikko, joka suppenee huippua kohti

hieroa /hˈieroa/ (v)
masować
  hangata raajoilla painaen

hieroglyfi /hˈieroɡlˌyfɪ/ (n)
hieroglif
  muinaisegyptiläinen kuvakirjoitusmerkki

hieroja /hˈieroja/ (n)
masażysta
  henkilö, joka hieroo ihmisten lihaksia

hieronta /hˈieronta/ (n)
masaż
  hoitotarkoituksessa suoritettavaa pehmeisiin kudoksiin kohdistuvaa liikkuvaa painamista, joka tapahtuu sivelyjen, hankausten, pusertelujen ja erilaisten taputusten muodossa

hieskoivu /hˈieskoivu/ (n)
brzoza omszona
  metsähieskoivu ()

hiha /hˈiha/ (n)
rękaw
  vaatteen osa, joka peittää käsivarren osittain tai kokonaan

hihittää /hˈihɪtːæː/ (v)
chichotać
  nauraa hillitysti, pidättyväisesti

hihna /hˈihna/ (n)
rzemień
  tasalevyinen, tyyppillisesti nahasta tai kumista valmistettu, nauha

hiihtäjä /hˈiːhtæjæ/ (n)
narciarz, narciarka
  henkilö, joka hiihtää

hiili /hˈiːlɪ/ (n)
węgiel
  palavan aineen, varsinkin puun vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on C; hiilellä on useita allotrooppisia muotoja perusmuodon ohessa: timantti, fullereeni, grafeeni, grafiitti, nanoputki ja lisää on odotettavissa
  suuren määrän hiiltä sisältävät polttoaineet, kivihiili tai puuhiili

hiilidioksidi /hˈiːlɪdɪˌoksɪdɪ/ (n)
dwutlenek węgla
  hiilihapon anhydridi, ilmaa raskaampi kaasu, jota muodostuu palamisen yhteydessä, CO₂

hiilihappo /hˈiːlɪhˌapːo/ (n)
kwas węglowy
  H₂CO₃, heikko happo, melko pysymätön hiilidioksidin ja veden yhdiste

hiilihydraatti /hˈiːlɪhˌydraːtːɪ/ (n)
węglowodan
  hiilestä, vedystä ja hapesta koostuva orgaaninen yhdiste

hiilijalanjälki /hˈiːlɪjalˌanjælkɪ/ (n)
ślad węglowy
  tuotteen, toiminnan tai palvelun aiheuttama ilmastokuorma

hiilimonoksidi /hˈiːlɪmonˌoksɪdɪ/ (n)
tlenek węgla
  häkä, CO

hiilivety /hˈiːlɪvˌety/ (n)
węglowodór
  hiilestä ja vedystä koostuva orgaaninen yhdiste, joka palaa hyvin ja vapauttaa runsaasti energiaa, minkä vuoksi käytetään laajasti polttoaineena

hiippakunta /hˈiːpːakˌunta/ (n)
diecezja
  piispan johtama hallintoalue kirkossa

hiiri /hˈiːrɪ/ (n)
mysz
  moni varsinaisten rottien ja hiirien alalahkoon () kuuluvista rottaeläinten lajeista tai sellaisen yksilö
myszka, mysz
  kämmenen alla pöydällä liikuteltava tietokoneen osoitinlaite

hiirihaukka /hˈiːrɪhˌaukːa/ (n)
myszołów
  keskikokoinen päiväpetolintu,

hiirimatto /hˈiːrɪmˌatːo/ (n)
podkładka pod mysz
  tietokoneen hiiren alla käytettävä levymäinen alusta

hiiva /hˈiːva/ (n)
drożdże
  yleisnimi runsaalle joukolle erilaisia hiivasieniä
  leivinhiiva (), taikinaan lisättävä kohotusaine joka käyttää ravintonaan taikinan hiilihydraatteja ja tuottaa kaasua joka saa aikaan taikinan kohoamisen ja muuttumisen kuohkeaksi. Voidaan käyttää myös kiljun ja kotiviinin valmistukseen.

hiivasienitulehdus /hˈiːvasˌienɪtulˌehdus/ (n)
drożdżyca
  -hiivasienen aiheuttama tulehdus.

hiki /hˈikɪ/ (n)
pot
  pienten hikirauhasten erite, neste jota kuumuudessa leviää ihon pintaan

hikinen /hˈikɪnen/ (adj)
spocony
  hien peittämä, hien kostuttama

hikirakkulatauti /hˈikɪrˌakːulatˌautɪ/ (n)
potówka
  (lääketiede) hikirauhasten umpeutumisesta johtuva tila, jossa esiintyy ihonsisäisiä pieniä rakkuloita

hikka /hˈikːa/ (n)
czkawka
  nikotus, tahdoton toistuva pallean nopea lihassupistus ja siitä seuraava ääni

hila /hˈila/ (n)
bramka
  elektroniputken tai kanavatransistorin ohjauselektrodi

hiljainen /hˈiljainen/ (adj)
cichy
  sellainen, joka ei aiheuta paljoa hälyä, jonka aiheuttama ääni on tasoltaan matala; vähä-ääninen, hiiskumaton, äänetön

hiljaisuus /hˈiljaisuːs/ (n)
cisza
  äänen puute

hilleri /hˈillerɪ/ (n)
tchórz
  eräs eurooppalainen näätäeläin (Mustela putorius)

hillo /hˈillo/ (n)
dżem
  marjoista tai hedelmistä ja sokerista keitetty makeanmakuinen seos, jota käytetään esimerkiksi leivonnaisissa

hilpari /hˈilparɪ/ (n)
halabarda
  kahden käden ase, jossa sauvan päässä on terävä kärki sekä kirves ja sen toisella puolella piikki tai koukku

hilse /hˈilse/ (n)
łupież
  ihosta, erityisesti päänahasta irtoavat kuolleet ihosolut

himo /hˈimo/ (n)
pożądanie
  kiihkeä halu saada jotain

himoita /hˈimoita/ (v)
pożądać
  haluta kiihkeästi

hinaaja /hˈinaːja/ (n)
holownik
  alus, joka hinaa toisia laivoja

hinata /hˈinata/ (v)
holować
  vetää perässään köyden tai muun apuneuvon avulla (tavallisesti kulkuneuvoista, esim. autoista tai veneistä)

hinausauto /hˈinausˌauto/ (n)
laweta
  onnettomuuden ja teknisen vian vuoksi hajonneiden sekä väärin pysäköityjen autojen tai muiden moottoriajoneuvojen siirtämiseen tarkoitettu kuorma-auto

hindi /hˈindɪ/ (n)
hindi
  hindin kieli, Intiassa ja Bangladeshissä Punjabin ja Rajputanan muodostaman rajan itäpuolella ja Biharin länsipuolella puhuttavien indoeurooppalaisten murreryhmien yhdistelmänä muodostunut kieli. Kirjallisessa hindissä puhekieltä on tehdyin järjestelyin täydennetty sanskritin sivistyssanoilla. Sanalista

hindulaisuus /hˈindulˌaisuːs/ (n)
hinduizm
  Intiasta peräisin oleva ryhmä uskontoja

hinkuyskä /hˈiŋkuˌyskæ/ (n)
koklusz
  bakteerin aiheuttama hengityselinsairaus, joka ilmenee yskänpuuskina ja hengenahdistuksena

hinnasto /hˈinnasto/ (n)
cennik
  luettelo tai lista hinnoista

hinnoitella /hˈinnoitella/ (v)
wycenić
  määrittää tuotteelle tai palvelulle hinta

hinta /hˈinta/ (n)
cena
  se, mitä joku on valmis maksamaan, hyödykkeen arvo markkinoilla

hintti /hˈintːɪ/ (n)
pedał
  homoseksuaalinen mies

hioa /hˈioa/ (v)
doskonalić
  silottaa jnk pintaa

hippi /hˈipːɪ/ (n)
hipis
  1960-luvun pasifistiseen liikkeeseen kuulunut tai kyseisen aatteen seuraaja

hippu /hˈipːu/ (n)
bryłka
  hitunen, muru; erityisesti maa-aineksen seassa oleva pieni pala kultaa tai muuta jalometallia

hipsteri /hˈipsterɪ/ (n)
hipster
  erään alakulttuurin edustaja, keskiluokkainen urbaania elämäntyyliä noudattava nuori aikuinen, joka on kiinnostunut valtavirrasta poikkeavasta muodista ja kulttuurista

hiragana /hˈiraɡˌana/ (n)
hiragana
  toinen japanin kielen tavumerkistöistä, jota käytetään yleensä partikkelien ja taivutusmuotojen kirjoittamiseen, ääntämisohjeiden merkitsemiseen sekä lapsille tarkoitettujen tekstien kirjoittamiseen

hirmulisko /hˈirmulˌisko/ (n)
dinozaur
  mesotsooisella maailmankaudella elänyt monimuotoinen matelijoiden ryhmä

hirsi /hˈirsɪ/ (n)
pas
  kaadetun puun jykevähkö runko, luokiteltu puutavaralaji

hirsipuu /hˈirsɪpuː/ (n)
szubienica
  rakennelma, joka on tehtyihmisten hirttämistä varten

hirssi /hˈirssɪ/ (n)
proso
  eräitä heinäkasvien heimon viljoja

hirttää /hˈirtːæː/ (v)
powiesić
  teloittaa ripustamalla kaulastaan köyteen, jolloin teloitettava kuristuu tai kuolee niskan katkeamiseen köyden varaan pudotettaessa

hirvi /hˈirvɪ/ (n)
łoś
  pohjoisella pallonpuoliskolla elävä märehtijöihin lukeutuva maapallon suurin hirvieläin ()

hirvieläin /hˈirvielæin/ (n)
jeleniowate
  mikä tahansa hirvieläinten heimoon () kuuluva sorkkaeläinten laji tai semmoisen yksilö

hirviö /hˈirvɪø/ (n)
potwór
  taruolento, jota pidetään pelottavana ja vaarallisena

hissi /hˈissɪ/ (n)
winda
  laite, joka nostaa tai laskee henkilön tai tavaran tasosta toiseen

histologia /hˈistolˌoɡɪa/ (n)
histologia
  kudoksia tutkiva tieteenala

histologinen /hˈistolˌoɡɪnen/ (adj)
histologiczny
  histologian mukainen, siihen liittyvä

historia /hˈistorˌia/ (n)
historia
  menneisyys, menneisyyttä kokonaisuudessaan koskeva ilmaisu

historiallinen /hˈistorɪˌallɪnen/ (adj)
historyczny
  historiaan liittyvä

historioitsija /hˈistorɪˌoitsɪja/ (n)
historyczka, historyk
  historian tapahtumista kirjoittava henkilö, historiankirjoittaja

hitaasti /hˈitaːstɪ/ (adv)
niemrawo
  vähäisellä nopeudella

hitaus /hˈitaus/ (n)
powolność
  hidas toiminta ominaisuutena

hitsaaja /hˈitsaːja/ (n)
spawacz
  henkilö, joka hitsaa ammatikseen

hitsata /hˈitsata/ (v)
spajać
  liittää metallikappaleita yhteen saattamalla liitoskohta esim. sulamislämpötilaan

hitti /hˈitːɪ/ (n)
przebój
  suosittu musiikkikappale, joka usein saavuttaa nopeasti suosion

hiue /hˈiue/ (n)
glina zwykła
  maalaji, jossa hiesua ja hietaa on lähes yhtä paljon ja savea alle kolmasosa

hiukan /hˈiukan/ (adv)
odrobinę
  vähässämäärin, vähän, hieman

hiukkasfysiikka /hˈiukːasfysˌiːkːa/ (n)
fizyka cząstek elementarnych
  fysiikan osa-alue, joka tutkii aineen ja säteilyn hienorakennetta ja niiden välisiä vuorovaikutuksia; tutkii erityisesti alkeishiukkasia

hiukkaskiihdytin /hˈiukːaskˌiːhdytɪn/ (n)
akcelerator
  hiukkasfysiikan tutkimuksessa käytettävä laite, joka sähkökentän avulla kiihdyttää ja magneettikentän avulla suuntaa sähköisesti varautuneita hiukkasia tarkoituksena törmäyttää niitä vastakkaisista suunnista toisiinsa alkeishiukkasten havaitsemiseksi

hius /hˈius/ (n)
włos
  ihmisen päälaella kasvava yksittäinen karva, yksi tukan muodostavien hiusten joukossa; yhdysosana myös kuvaannollisessa merkityksessä

hiusharja /hˈiusharja/ (n)
szczotka do włosów
  hiusten harjaamiseen tarkoitettu harja

hiussuoni /hˈiussuonɪ/ (n)
kapilara
  ohkaisimpia verisuonia

hiustenkuivaaja /hˈiusteŋkwɪvˌaːja/ (n)
suszarka do włosów
  laite, joka puhaltaa ilmaa joko sellaisenaan tai kuumennettuna ja jolla kuivataan hiuksia

hohtokaija /hˈohtokˌaija/ (n)
fidżyjka kasztanowata
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hoikka /hˈoikːa/ (adj)
szczupły, smukły
  vartaloltaan sopusuhtainen tai laiha; keskimääräistä kapeampi

hollanti /hˈollantɪ/ (n)
niderlandzki, holenderski
  (kielitiede) hollannin kieli (kielitunnus: nl), Alankomaiden virallinen kieli. Sanalista

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (adj)
holenderski
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

holmium /hˈolmium/ (n)
holm
  eräs alkuaine (tunnus Ho)

holokausti /hˈolokˌaustɪ/ (n)
Holocaust
  juutalaisten massasurma toisen maailmansodan aikaan

holvi /hˈolvɪ/ (n)
sklepienie
  (arkkitehtuuri) kahden muurin ylle ja varaan kiilamaisista kivistä, tiilistä, ja laastista rakennettu tai betonista valettu kaareva kattorakenne

home /hˈome/ (n)
pleśń
  mikä tahansa erilaisista sienistä, joiden rihmasto muodostaa kuohkeaa massaa

homeerinen /hˈomeːrɪnen/ (adj)
homerycki
  Homeroksen aikainen, Homeroksen henkinen

homeopatia /hˈomeˌopatˌia/ (n)
homeopatia
  eräs vitalistinen hoitomuoto, jossa homeopaattisten lääkkeiden ajatellaan aktivoivan kehon omaa paranemisprosessia, tunnettu erityisesti runsaasti laimennetuista lääkkeistään, joissa ei ole molekyyliäkään lääkeainetta jäljellä

homeostaasi /hˈomeˌostaːsɪ/ (n)
homeostaza
  elimistön sisäinen tasapaino

homo /hˈomo/ (n)
gej
  homoseksuaali yleisesti, mies tai nainen

homofobia /hˈomofˌobɪa/ (n)
homofobia
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja homoseksuaaleja kohtaan; homokammo

homomyönteinen /hˈomomˌyønteinen/ (adj)
gay-friendly
  sellainen, joka hyväksyy homoseksuaalisuuden tai homoseksuaalit

homoseksuaali /hˈomosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
homoseksualista
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva henkilö

homoseksuaalinen /hˈomosˌeksuˌaːlɪnen/ (adj)
homoseksualny
  samaa sukupuolta olevaan henkilöön, miesten keskeistä tai naisten keskeistä, seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva

homoseksuaalisuus /hˈomosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
homoseksualizm
  seksuaalisen ja tunnepohjaisen mielenkiinnon kohdistuminen samaa sukupuolta olevaan

hopea /hˈopea/ (n)
srebro
  metallinen aine, pehmeä valkoinen jalometalli. Hopean kemiallinen merkki on Ag.

hopliitti /hˈoplɪːtːɪ/ (n)
hoplita
  keihäällä aseistettu raskaan jalkaväen sotilas antiikin Kreikassa

horisontti /hˈorɪsˌontːɪ/ (n)
horyzont
  näennäinen viiva, joka erottaa toisistaan maan ja taivaan jakaen näkökentän kaikki suunnat kahteen osaan: niihin, jotka kohtaavat Maan pinnan, ja niihin, jotka eivät kohtaa

hormonaalinen /hˈormonˌaːlɪnen/ (adj)
hormonalny
  hormoneihin liittyvä, niistä johtuva

hormoni /hˈormonɪ/ (n)
hormon
  (endokrinologia, fysiologia}} elimistön kemiallinen välittäjäaine, joka kulkee erittymispaikastaan kohdesoluihin pääosin verenkierron kautta

horologia /hˈorolˌoɡɪa/ (n)
horologia
  ajanmittaamisen tiede

horoskooppi /hˈoroskˌoːpːɪ/ (n)
horoskop
  astrologinen piirros, joka kuvaa taivaankappaleiden asentoja tietyllä hetkellä

horsma /hˈorsma/ (n)
wierzbownica
  horsmien () sukuun kuuluva kasvi

hortensia /hˈortensˌia/ (n)
hortensja
  hortensioiden () suvun kasvi

hotelli /hˈotellɪ/ (n)
hotel
  majapaikka, joka tarjoaa lyhytaikaista majoitusta, tavallisesti yöpymistä huoneessa

houkutella /hˈoukutella/ (v)
kusić
  yrittää saada tulemaan luokse tai tekemään jotakin esim. lahjomalla

houkutin /hˈoukutɪn/ (n)
mamidło
  houkutteleva asia tai esine

houkuttaa /hˈoukutːaː/ (v)
nęcić
  herättää kiinnostusta, vetää puoleensa

housut /hˈousut/ (n)
spodnie
  jalat ja alavartalon peittävä, kaksilahkeinen vaatekappale

hovi /hˈovɪ/ (n)
dwór
  hallitsijan asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta, hoviväki

hruštšovka /hrˈuʃtʃovka/ (n)
chruszczowka
  neuvostoliittolainen 3–5-kerroksinen hissitön kerrostalo, joiden rakentaminen aloitettiin Nikita Hruštšovin johtokaudella

hryvnia /hrˈyvnɪa/ (n)
hrywna
  Ukrainan rahayksikkö, lyhenne UAH, symboli ₴

huhtasieni /hˈuhtasˌienɪ/ (n)
smardz
  korvasientä muistuttava kevätsieni,

huhtikuu /hˈuhtɪkuː/ (n)
kwiecień
  vuoden neljäs kuukausi, maaliskuun ja toukokuun välissä

huhu /hˈuhu/ (n)
plotka, pogłoska
  juoru, kuulopuhe

huijari /hwˈijarɪ/ (n)
oszust
  henkilö, joka valehtelee muille ihmisille saadakseen taloudellista hyötyä, esim. rahaa, tavaraa

huilu /hwˈilu/ (n)
flet
  nokkahuilu, poikkihuilu tai muu niiden kaltainen puupuhallin

huimaus /hwˈimaus/ (n)
zawroty głowy
  tasapainon menettämisen tunne esimerkiksi korkealta alas katsottaessa tai noustessa seisomaan äkillisesti

huippu /hwˈipːu/ (n)
szczyt, wierzchołek
  korkein kohta

huippukokous /hwˈipːukokous/ (n)
szczyt
  valtion tai hallituksen päämiesten välinen kokous

hukkua /hˈukːua/ (v)
tonąć
  kuolla tukehtumalla hengitettyään nestettä

huligaani /hˈulɪɡˌaːnɪ/ (n)
chuligan
  ilkitöiden tekijä

hullu /hˈullu/ (n)
szalony
  mielisairas

hullujenhuone /hˈullujˌenhuone/ (n)
wariatkowo
  mielisairaala

hulluruoho /hˈullurˌuoho/ (n)
bieluń
  koisokasveihin kuuluva kaikkiin maanosiin levinnyt hyvin myrkyllinen rikkakasvi (), jota tavataan toisinaan Etelä-Suomessa

hulluus /hˈulluːs/ (n)
szaleństwo
  järjettömyys, mielettömyys

humala /hˈumala/ (n)
chmiel
  hamppukasvien heimon monivuotinen köynnöskasvi (), yleinen oluen mauste, jona käytetään humalan emikukinnoista saatavaa humalajauhoa, (yleisesti) mikä tahansa humalien () suvun kasvi

humalatila /hˈumalˌatɪla/ (n)
pijaństwo
  juodun alkoholin aiheuttama päihtymys

humanismi /hˈumanˌismɪ/ (n)
humanizm
  ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus

humanoidi /hˈumanˌoidɪ/ (n)
humanoid
  jokin olento, joka muistuttaa ihmistä; sana yhdistetään arkisessa kielenkäytössä usein avaruusolioihin

hummeri /hˈummerɪ/ (n)
homar
  euroopanhummeri (Homarus gammarus), Atlantissa esiintyvä suurikokoinen äyriäinen

humoreski /hˈumorˌeskɪ/ (n)
humoreska
  lyhyt leikillinen kertomus tai sävellys

humus /hˈumus/ (n)
humus
  tumma, eloperäinen maa-aines, jossa on runsaasti humushappoja

hunaja /hˈunaja/ (n)
miód
  makea ja tahmea neste, jota mesipistiäiset ja erityisesti mehiläiset tuottavat kukkien medestä ja kasvien tai kirvojen erittämästä mesikasteesta ravinnokseen. Ihminen on hyödyntänyt mehiläisten keräämää hunajaa aluksi luonnonpesistä ottamalla ja nykyisin tarhaamalla mehiläisiä.

hunajameloni /hˈunajˌamelˌonɪ/ (n)
melon spadziowy
  mehevähedelmäinen melonin (Cucumis melo) lajike, vihanneshedelmä ja sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja

hunni /hˈunnɪ/ (n)
Hun
  300-luvulla Eurooppaan hyökänneen paimentolaiskansan jäsen

huolellinen /hˈuolellɪnen/ (adj)
drobiazgowy
  säntillinen, tarkka

huolestuttava /hˈuolestˌutːava/ (adj)
niepokojący
  huolestusta, huolestumista aiheuttava tai herättävä

huolimatta /hˈuolɪmˌatːa/ (adv)
mimo
  jostakin asiasta piittaamatta; silti, vaikka

huoltoasema /hˈuoltoˌasema/ (n)
stacja benzynowa
  liike josta saa autoihin varaosia ja huoltopalveluja sekä polttoainetta

huomautus /hˈuomautus/ (n)
uwaga
  jnk asian tarkennukseksi tai täydennykseksi esitetty selitys

huomenna /hˈuomenna/ (adv)
jutro
  kuluvan päivän jälkeisenä päivänä

huominen /hˈuomɪnen/ (n)
jutro
  seuraava päivä

huone /hˈuone/ (n)
pokój, izba
  rakennuksen muista osista yleensä seinillä erotettu tila

huoneisto /hˈuoneisto/ (n)
mieszkanie
  asuin- tai liiketilana käytettävä, yhdestä tai useammasta huoneesta koostuva kokonaisuus kerrostalossa, rivitalossa tai liikerakennuksessa

huonekalu /hˈuonekˌalu/ (n)
mebel
  tilassa tai huoneessa oleva käyttöesine

huonekärpänen /hˈuonekˌærpænen/ (n)
mucha domowa
  Muscidae-heimon tummanharmaa kaksisiipilaji (Musca domestica) , joka elää kaikkialla maapallolla, viihtyy erityisesti eläinsuojissa ja asunnoissa, sekä niiden läheisyydessä

huono /hˈuono/ (adj)
zły
  laadultaan puutteellinen, kehno, huonolaatuinen

huopa /hˈuopa/ (n)
filc
  villasta, karvoista ym. huovuttamalla eli vanuttamalla valmistettu kangasmainen tuote

huopahattu /hˈuopahˌatːu/ (n)
borsalino
  huovasta valmistettu lierihattu, fedorahattu

huopakynä /hˈuopakˌynæ/ (n)
flamaster
  kynä, jossa muste siirtyy paperille huokoisesta kuitukärjestä

huora /hˈuora/ (n)
kurwa
  prostituoitu

huppari /hˈupːarɪ/ (n)
bluza z kapturem
  hupullinen pusero

huppu /hˈupːu/ (n)
kaptur
  takin, paidan, kaavun tms. selkäosan yläreunasta lähtevä vaatteen osa, joka voidaan vetää pään yli

huppuparatiisikaija /hˈupːupˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
świergotka czarnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

huppuraitakaija /hˈupːurˌaitakˌaija/ (n)
brązogłówka obrożna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hurrikaani /hˈurrɪkˌaːnɪ/ (n)
huragan
  trooppinen hirmumyrsky, joka esiintyy Meksikonlahdella

husaari /hˈusaːrɪ/ (n)
husarz
  alun perin unkarilainen kevyen ratsuväen sotilas

hussilainen /hˈussɪlˌainen/ (n)
husyta
  Jan Husin (1369–1415) perustaman uskonnollisen reformiliikkeen seuraaja, jotka nousivat kapinaan keisaria vastaan 1400-luvulla mikä johti ns. hussillaissotiin

huuhkaja /hˈuːhkaja/ (n)
puchacz
  kookas, ruskeankeltainen, mustankirjava pöllöjen heimoon kuuluvan huuhkajien lintusuvun laji

huuli /hˈuːlɪ/ (n)
warga
  ihmisen ja monien muiden nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö; yleensä monikossa, jolloin tarkoitetaan ylähuulta ja alahuulta

huuliharppu /hˈuːlɪhˌarpːu/ (n)
harmonijka
  soitettaessa huulia vasten asetettava soitin, jonka liuskamaiset viritetyt kielet soivat läpivirtaavan ilman vaikutuksesta. Sävelasteikko löytyy huulia vasten asetettavan sivun pituudelta. Eri sävel löytyy vastaavalta kohdalta puhallettaessa ja imettäessä ilmaa.

huulipuna /hˈuːlɪpˌuna/ (n)
szminka
  huulten värjäykseen käytettävä, perinteisesti punasävyinen kosmetiikkatuote

huumata /hˈuːmata/ (v)
narkotyzować się
  aiheuttaa huumaustila

huume /hˈuːme/ (n)
narkotyk
  huumausaine, laiton päihde

huumori /hˈuːmorɪ/ (n)
humor
  leikinlasku; hyväntahtoinen suhtautuminen koomisiin ilmiöihin

huumorintaju /hˈuːmorˌintaju/ (n)
poczucie humoru
  kyky ymmärtää huumoria

huuri /hˈuːrɪ/ (n)
hurysa
  islamilainen paratiisissa uskovaisia palveleva neitsyt

huurre /hˈuːrre/ (n)
szron
  jääkidekerros, joka syntyy pakkasella korkean ilmankosteuden olosuhteissa eri pinnoille

huutaa /hˈuːtaː/ (v)
krzyczeć
  puhua hyvin lujaa

huutokauppa /hˈuːtokˌaupːa/ (n)
aukcja, licytacja
  kaupaksi tarjoaminen läsnä oleville ostajille suullisten ja julkisten ostotarjousten tekemistä varten

huutomerkki /hˈuːtomˌerkːɪ/ (n)
wykrzyknik
  välimerkki !, jolla päätetään painollinen lause tai huudahdusrepliikki

huvimaja /hˈuvɪmˌaja/ (n)
altana
  erillinen pienehkö pohjaratkaisultaan monitahoinen suippokattoinen piharakennus, josta avautuu ikkunanäkymä kaikkiin ilmansuuntiin; joskus myös avoseinäinen oleskelukatos

huvipuisto /hˈuvɪpwˌisto/ (n)
lunapark, wesołe miasteczko
  huvitteluun tarkoitettu paikka, jossa on erilaisia laitteita: karuselleja, vuoristoratoja tai vastaavia

hyasintti /hˈyasˌintːɪ/ (n)
hiacynt
  tuoksuhyasintti, koristekasviksi kasvatettava sipulikasvi Hyacinthus orientalis

hyasinttiara /hˈyasˌintːɪˌara/ (n)
ara hiacyntowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hydraatti /hˈydraːtːɪ/ (n)
hydrat
  veden muodostama molekyyliyhdiste, jossa . Esim. veteen liuennut yhdiste tai kidevedellinen ioniyhdiste

hydraulinen /hˈydraulɪnen/ (adj)
hydrauliczny
  hydrauliikkaan liittyvä, nesteen paineella toimiva

hydrofiilinen /hˈydrofˌiːlɪnen/ (adj)
hydrofilowy
  vesihakuinen
  kostuttava, kostuva

hydrofobinen /hˈydrofˌobɪnen/ (adj)
hydrofobowy
  vettä hylkivä, vesipakoinen, vettä poistyöntävä

hydroksidi /hˈydroksˌidɪ/ (n)
wodorotlenek
  vedyn ja hapen muodostama negatiivinen ioni (OH−)

hydrologia /hˈydrolˌoɡɪa/ (n)
hydrologia
  vesitiede, geofysiikan osa-alue, joka tutkii veden esiintymistä, ominaisuuksia ja kiertokulkua maapallolla

hydrolyysi /hˈydrolˌyːsɪ/ (n)
hydroliza
  veden vaikutuksesta energiaa vapauttava ja aineen kemiallista koostumusta muuttava reaktio

hyeena /hˈyeːna/ (n)
hiena
  joukko lähinnä Afrikassa eläviä vahvaleukaisia kissoille ja näätäeläimille sukua olevia petoja ja raadonsyöjiä

hygieeninen /hˈyɡɪˌeːnɪnen/ (adj)
higieniczny
  hygienian mukainen, joka ei sisällä taudinaiheuttajia, puhdas

hygienia /hˈyɡienˌia/ (n)
higiena
  yksilöiden ja yhteisöjen terveydenhoitoa tutkiva tiede, osa ehkäisevää lääketiedettä, mihin kuuluu mm. tarttuvien tautien torjunta

hylje /hˈylje/ (n)
foka
  jokin eväjalkaisista vedessä viihtyvistä -heimon nisäkkäistä. Suomessa säännöllisesti tavattavia lajeja ovat harmaahylje eli halli ja norppa.

hylkiö /hˈylkɪø/ (n)
wyrzutek
  henkilö, jota hyljeksitään muun yhteiskunnan toimesta

hylky /hˈylky/ (n)
wrak
  laivahylky, uponnut tai haaksirikkoutunut ja luonnon armoille hylätty laiva tai muu alus

hylly /hˈylly/ (n)
półka
  kahden tuen välissä lepäävä vaakasuora taso, jolla pidetään tavaroita; hyllykön taso

hyllyttää /hˈyllytːæː/ (v)
odkładać na półkę
  asettaa hyllylle, täyttää hyllyä (esimerkiksi kaupassa)
  panna sivuun, jättää esittämättä, jättää toteuttamatta

hylätty /hˈylætːy/ (adj)
opuszczony
  sellainen, jota ei ole kelpuutettu, joka on jätetty heitteille, hyljätty; viskattu pois.

hylätä /hˈylætæ/ (v)
wyrzec się
  jättää heitteille, hoidotta; jättää pois käytöstä

hymiö /hˈymɪø/ (n)
emotikon
  kirjainmerkeistä koostuva ihmisnaamaa tai vastaavaa esittävä merkintä. Esim. :-), ^.^ tai ☺

hymni /hˈymnɪ/ (n)
hymn
  juhlallinen (kuoro)laulu

hymy /hˈymy/ (n)
uśmiech
  kasvoilla, erityisesti huulilla ja suupielissä, myös silmissä ja silmien seudulla näkyvä iloista suhtautumista tai halveksuntaa viestivä ilme.

hymyillä /hˈymyillæ/ (v)
uśmiechać się
  laittaa kasvonsa hymyyn vetämällä suutaan tai suupieliään; pitää hymyä kasvoillaan; olla hymyssäsuin, hymyssä huulin, hymyssä silmin; olla hymyn virneessä.

hyperbeli /hˈyperbˌelɪ/ (n)
hiperbola
  käyrä, jonka kahdesta polttopisteestä mitattujen etäisyyksien erotuksen itseisarvo on vakio

hyperbolinen /hˈyperbˌolɪnen/ (adj)
hiperboliczny
  eksponenttifunktion kautta määritelty

hypergamia /hˈyperɡˌamɪa/ (n)
hipergamia
  naisen pariutumiskäyttäytymiseen liittyvä ylöspäin naiminen; lapselleen materiaalisen vaurauden tarjoavan miehen etsiminen ja miehen vaihtaminen vielä korkeamman materiaalisen vaurauden tason tarjoavaan mieheen tilaisuuden tullen aikaisemmat sitoumukset ja tunteet unohtaen

hyperglykemia /hˈyperɡlˌykemˌia/ (n)
hiperglikemia
  liian korkea verensokeri; veriplasman glukoosipitoisuus yli 12 mmol/l

hyperkuutio /hˈyperkˌuːtɪo/ (n)
hipersześcian
  kuutiokäsitteen yleistys useampaan ulottuvuuteen

hyperlinkki /hˈyperlˌiŋkːɪ/ (n)
odnośnik
  hypertekstissä oleva viite toiseen dokumenttiin tai resurssiin

hypnoosi /hˈypnoːsɪ/ (n)
hipnoza
  transsin kaltainen tila, jossa henkilö on altis suggestiolle

hypnoottinen /hˈypnoːtːɪnen/ (adj)
hipnotyczny
  hypnoosiin liittyvä

hypokalemia /hˈypokˌalemˌia/ (n)
hipokaliemia
  liian vähäinen veren kaliumpitoisuus

hypokondrinen /hˈypokˌondrɪnen/ (adj)
hipochondryczny
  hypokondriaan liittyvä, siitä kärsivä; luulosairas

hypotalamus /hˈypotˌalamus/ (n)
podwzgórze
  väliaivojen pohjaosa

hypoteesi /hˈypotˌeːsɪ/ (n)
hipoteza
  tutkittava väite; oletus, otaksuma, olettamus; tietylle ilmiölle ehdotettu selitys, jonka täytyy olla tieteellisten menetelmien mukaisesti testattavissa: testaamalla se voidaan osoittaa virheelliseksi tai sen paikkansapitävyyden puolesta voidaan saada näyttöä

hypoteettinen /hˈypotˌeːtːɪnen/ (adj)
hipotetyczny
  oletuksellinen; sellainen, jonka todenperäisyyttä pyritään selvittämään; sellainen, jonka voidaan olettaa ainakin teoriassa olevan mahdollinen, mutta ei tiedetä, onko vai ei

hypotenuusa /hˈypotenˌuːsa/ (n)
przeciwprostokątna
  suorakulmaisen kolmion suoran kulman vastainen sivu

hyppy /hˈypːy/ (n)
skok
  hyppäämisen teko tai tapahtuma

hyppyhäntäinen /hˈypːyhˌæntæinen/ (n)
skoczogonek
  -lahkon kuusijalkainen

hyppynaru /hˈypːynˌaru/ (n)
skakanka
  naru, jota pyöritetään tavallisesti kahdella kädellä itsensä ympäri niin, että narulenkki lentää pään yli ja hypätessä se menee jalkojen alta. Narun yli hypitään muillakin tavoin. Kuntoiluväline, jota voi käyttää myös pareittain. Pitkää narua voi käyttää useampikin narunhyppääjä samanaikaisesti, kun narun molemmissa päissä on pyörittäjä.

hyppyrimäki /hˈypːyrˌimækɪ/ (n)
skocznia narciarska
  mäkihypyssä käytettävä vauhtimäen ja alastulorinteen kokonaisuus

hyppysellinen /hˈypːysˌellɪnen/ (n)
szczypta
  ripaus; peukalon ja vastakkaisten sormien väliin jäävä määrä

hyppääjä /hˈypːæːjæ/ (n)
skoczek
  henkilö, joka hyppää

hypätä /hˈypætæ/ (v)
skakać, skoczyć
  ponnistaa irti maasta jaloillaan yhden kerran; tehdä yksi hyppy

hyrrä /hˈyrræ/ (n)
bąk
  lelu, joka koostuu kiekosta ja sen läpi kulkevasta akselista, jonka päälle sen voi laittaa pyörimään

hystereesi /hˈysterˌeːsɪ/ (n)
histereza
  kasvavan ja pienenevän suureen välinen ero

hysteria /hˈysterˌia/ (n)
histeria
  liiallinen hallitsematon emotionaalisuus kuten pelko tai paniikki

hytti /hˈytːɪ/ (n)
kajuta
  laivassa tai junassa oleva erillinen huone, jossa matkustajat ja miehistön jäsenet voivat nukkua ja viettää aikaansa. Hytti voi olla tarkoitettu yhdelle tai useammalle henkilölle.

hyttynen /hˈytːynen/ (n)
komar
  jokin heimon Culicidae-hyönteinen, joista osa imee verta ravinnokseen

hyttysverkko /hˈytːysvˌerkːo/ (n)
komarnik
  hyttysiltä suojaava verkko

hyve /hˈyve/ (n)
cnota
  hyvä tapa

hyvin /hˈyvɪn/ (adv)
dobrze
  hyvällä tavalla; niin, että tulos on hyvä

hyvinvointi /hˈyvɪnvˌointɪ/ (n)
dobrobyt
  erityisesti yksilön kokema olotila, jossa hän tuntee itsensä ainakin kohtuullisen terveeksi ja kokee olevansa sosiaalisesti ja taloudellisesti riittävän turvatussa asemassa

hyvinvointivaltio /hˈyvɪnvˌointɪvˌaltɪo/ (n)
państwo opiekuńcze
  valtio, joka merkittävissä määrin tarjoaa kaikille kansalaisille sosiaaliturvaa, erilaisia julkisia palveluita ja joka jakaa kansalaisten varallisuuseroja uusiksi tulonsiirtoina tarvitseville ottamalla niiltä, joilla on enemmän vaurautta; erityisesti sosiaalidemokratian mukainen valtion rooli yhteiskunnassa; valtio, jonka huono-osaiset kansalaiset pärjäävät taloudellisesti tulonsiirtojen avulla ja jossa verotetaan maksukyvyn mukaan; sosiaalivaltio

hyvä /hˈyvæ/ (adj)
dobry, dobra, dobre
  sellainen, joka tai mikä on eettisesti ja muutoinkin positiivinen

hyväksyä /hˈyvæksˌyæ/ (v)
akceptować, aprobować
  päättää jonkin olevan hyvä tai sopiva, kelpuuttaa, suostua

hyvänlaatuinen /hˈyvænlˌaːtwɪnen/ (adj)
łagodny
  sellainen, joka ei voi levitä muualle kehoon (kasvaimesta)

hyytyä /hˈyːtyæ/ (v)
krzepnąć
  kovettua, jähmettyä

hyödyllinen /hˈyødyllɪnen/ (adj)
korzystny
  sellainen, josta on hyötyä

hyödyllinen idiootti /hˈyødyllɪnen ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
pożyteczny idiota
  herkkäuskoinen henkilö, joka myötäilee poliittista tahoa tai linjaa, joka on hänelle itselleen haitaksi

hyödytön /hˈyødytøn/ (adj)
bezużyteczny
  sellainen, josta ei ole hyötyä

hyökkäys /hˈyøkːæys/ (n)
atak
  toimi, jonka päämääränä on vastustajan tuhoaminen tai vahingoittaminen niin, että sen on mahdotonta jatkaa taistelua

hyökkääjä /hˈyøkːæːjæ/ (n)
napastnik
  pallopeleissä pelaaja jonka tehtävänä on tehdä maaleja tms.

hyökätä /hˈyøkætæ/ (v)
atakować
  käydä tietyn henkilön tai asian kimppuun fyysisesti tai sanallisesti

hyönteinen /hˈyønteinen/ (n)
owad, insekt
  jokin Insecta-luokkaan kuuluvista niveljalkaisista eläimistä

hyönteissyöjä /hˈyønteissˌyøjæ/ (n)
owadożerca
  lintu, matelija tai muu eläin joka syö hyönteisiä

hyönteistiede /hˈyønteistˌiede/ (n)
entomologia
  hyönteisiä tutkiva tieteenala

hyötysuhde /hˈyøtysˌuhde/ (n)
sprawność
  se, kuinka suuri osa panoksesta muuttuu tuotokseksi (ilmaistaan suhdelukuna)

häiritä /hˈæirɪtæ/ (v)
przeszkadzać
  vaikuttaa hidastavasti tai sekoittavasti jonkun työskentelyyn, olla häiriöksi; estää jonkin toimintaa

häiriö /hˈæirɪø/ (n)
avantura
  jokin tilapäinen haitta, keskeytys, epäjärjestys, virheellisyys tms.

häkki /hˈækːɪ/ (n)
klatka
  tila, jossa pidetään eläimiä verkon tai kalterien takana

hämmästyttää /hˈæmmæstˌytːæː/ (v)
osłupić
  saattaa hämmästyneeksi, tehdä hämmästyneeksi

hämähäkinverkko /hˈæmæhækˌinverkːo/ (n)
nić pajęcza
  hämähäkin ravinnon pyyntiä varten seitistä kutoma verkko

hämähäkki /hˈæmæhˌækːɪ/ (n)
pająk
  jokin lahkon Araneae niveljalkainen hämähäkkieläin

hämähäkkieläin /hˈæmæhˌækːielæin/ (n)
pajęczak
  hämähäkkieläinten luokkaan () kuuluva laji tai yksilö

hämäryys /hˈæmæryːs/ (n)
ciemność
  se, että on hämärä

hämärä /hˈæmæræ/ (adj)
cienisty
  sellainen, jossa on heikko valaistus, pimeähkö

häntä /hˈæntæ/ (n)
ogon
  selkärankaisilla maaeläimillä selkärangan jatkona peräaukon yläpuolella sijaitseva ruumiinosa

häntäluu /hˈæntæluː/ (n)
kość guziczna
  selkärangan alimmat 3–5 nikamaa, jotka (ihmisellä) ovat jäänne hännästä ()

häpeä /hˈæpeæ/ (n)
wstyd
  huonommuuden tunteesta tai sopimattomasta teosta johtuva negatiivinen tunne

häpeällinen /hˈæpeˌællɪnen/ (adj)
haniebny
  häpeäksi oleva

häpeäpaalu /hˈæpeæpˌaːlu/ (n)
dyby
  jalkapuuta muistuttava laite, johon tuomittu kiinnitetään julkisesti näytteille päästään ja käsistään

häpy /hˈæpy/ (n)
srom
  (anatomia) naisen ulkosynnyttimet

häpyhuulet /hˈæpyhˌuːlet/ (n)
wargi sromowe
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, isot tai pienet häpyhuulet

häpykarvoitus /hˈæpykˌarvoitus/ (n)
owłosienie łonowe
  ihmisillä vartalon etupuolella ulkoisten sukuelinten tuntumassa ja osin niitä verhoten sijaitseva häpykarvoista koostuva karvoitus

häpykieli /hˈæpykˌielɪ/ (n)
łechtaczka
  naisen sukupuolielinten herkin osa

härkä /hˈærkæ/ (n)
wół
  kuohittu urospuolinen nautaeläin tai poro

härkäpapu /hˈærkæpˌapu/ (n)
bób
  virnojen sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

härkätaistelu /hˈærkætˌaistelu/ (n)
korrida
  kansanhuvi, jossa pikadorit ja banderillot auttavat matadoria surmaamaan härän

hävittäjä /hˈævɪtːˌæjæ/ (n)
niszczyciel
  toisia aluksia suojaamaan kehitetty sota-alustyyppi, jotka yleensä käsitetään 4000-10000 tonnin massaisiksi

hävitä /hˈævɪtæ/ (v)
przegrać
  jäädä tappiolle, joutua häviölle pelissä, oikeudenkäynnissä tai kilpailussa

häät /hˈæːt/ (n)
ślub, wesele
  seremonia, jossa kaksi ihmistä vihitään keskenään avioliittoon

hölkkä /hˈølkːæ/ (n)
uprawiać jogging
  kevyesti juostu lenkki

hölmö /hˈølmø/ (n)
głupek, bałwan
  typerä henkilö; henkilö, joka ei ole viisas; typerys

hölynpöly /hˈølympˌøly/ (n)
nonsens
  joutava tai paikkaansa pitämätön puhe tai väite

hömötiainen /hˈømøtɪˌainen/ (n)
sikora czarnogłowa
  eräs Suomessakin pesivä pienikokoinen varpuslintu

höyhen /hˈøyhen/ (n)
pióro
  linnun orvaskeden sarveismuodostuma

höylätä /hˈøylætæ/ (v)
heblować, strugać
  käyttää höylää kappaleen tasoittamiseksi, ohentamiseksi tai lyhentämiseksi

höyry /hˈøyry/ (n)
para
  kaasu, joka on lähellä nesteytymistä, vesihöyry

höyryturbiini /hˈøyrytˌurbɪːnɪ/ (n)
turbina parowa
  lämpövoimakone, jolla korkeapaineisen vesihöyryn kokonaisentalpia muunnetaan mekaaniseksi energiaksi, akselin pyörimisenergiaksi

höyryveturi /hˈøyryvˌeturɪ/ (n)
lokomotywa parowa
  veturi, jonka voimanlähde on höyrykone

ibuprofeiini /ˈibuprˌofeˌiːnɪ/ (n)
ibuprofen#Puola
  laajasti käytössä oleva tulehduskipulääke, jonka vaikutusmekanismina on syklo-oksygenaasientsyymin toiminnan estäminen ja sitä kautta prostaglandiinisynteesin inhibointi

idea /ˈidea/ (n)
pomysł
  ajatus, oivallus, keksintö, pulman ratkaisu

idempotentti /ˈidempotˌentːɪ/ (adj)
idempotentny
  vertaa idempotenssi

identiteetti /ˈidentɪtˌeːtːɪ/ (n)
tożsamość
  (filosofia) se, mikä tekee oliosta tai muusta entiteetistä määriteltävän ja tunnistettavan, antamalla sille joitakin ominaisuuksia tai piirteitä, jotka mahdollistavat sen erottamisen muista olioista

ideogrammi /ˈideˌoɡrammɪ/ (n)
ideogram
  käsitettä kuvaava merkki

ideologia /ˈideˌoloɡˌia/ (n)
ideologia
  ideoiden kanonisoitunut kokoelma, poliittinen näkökulma todellisuuteen tai rutiininomaiseksi muuttunut poliittinen käytäntö, joka heijastaa tietyn yksilön, ryhmän, luokan tai kulttuurin tarpeita ja pyrkimyksiä

ideologinen /ˈideˌoloɡɪnen/ (adj)
ideologiczny
  ideologian mukainen, ideologiaa noudattava

idiomaattinen /ˈidɪomˌaːtːɪnen/ (adj)
idiomatyczny
  (useampisanaisesta ilmauksesta) sellainen, jonka merkitys ei ole pääteltävissä sen muodostavien sanojen merkityksistä, jotka niillä on muissa yhteyksissä

idiomi /ˈidɪˌomɪ/ (n)
idiom
  sanontatapa tai ilmaisu, jota ei voi ymmärtää pelkästään sen sisältämien sanojen merkitysten perusteella

idiootti /ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
idiota
  tyhmänä pidetty henkilö

idiopaattinen /ˈidɪopˌaːtːɪnen/ (adj)
idiopatyczna
  sellainen jonka aiheuttaja (syy) on tuntematon

ido /ˈido/ (n)
ido
  esperantoon perustuva kansainvälinen keinotekoinen kieli (kielitunnus: io)

idänkoukkukakadu /ˈidæŋkˌoukːukˌakadu/ (n)
kakadu cienkodzioba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ien /ˈien/ (n)
dziąsło
  hampaan juurta peittävä pehmytkudos

ies /ˈies/ (n)
jarzmo
  niskan taakse laitettava veto- tai kantolaite

iglu /ˈiɡlu/ (n)
igloo
  eskimoiden lumimaja

ihailija /ˈihailˌija/ (n)
wielbiciel
  henkilö, joka ihailee jotakuta

ihailla /ˈihailla/ (v)
podziwiać
  pitää esimerkillisenä

ihailu /ˈihailu/ (n)
podziw
  ihaileminen

ihana /ˈihana/ (adj)
cudowny, wspaniały
  erittäin hyvä, äärimmäisen miellyttävä, ihastuttava; poikkeuksellisen kaunis, haluttava tai herkullinen

ihanteellisesti /ˈihantˌeːllɪsˌestɪ/ (adv)
doskonale
  ihanteellisella tavalla

ihastus /ˈihastus/ (n)
sympatia
  (tilapäisen) rakastuksen kohde

ihme /ˈihme/ (n)
cud
  tapahtumien kulku luonnonlakien vastaisella tavalla
  hyvin harvinainen tai epätodennäköinen tapahtuma

ihminen /ˈihmɪnen/ (n)
człowiek, ludzie
  nykyihminen, kahdella jalalla kulkeva nisäkäs (Homo sapiens sapiens), joka kuuluu kädellisten lahkoon muiden ihmisapinoiden kanssa

ihmiskauppa /ˈihmɪskˌaupːa/ (n)
handel ludźmi
  ihmisen hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa värväystä, kuljettamista, kätkemistä ja/tai vastaanottamista, johon liittyy uhkaamista, pakottamista, orjuuttamista tai harhaanjohtamista; pääasiassa naisten ostaminen ja myyminen prostituoiduiksi

ihmiskilpi /ˈihmɪskˌilpɪ/ (n)
ludzka tarcza
  siviilit, yleensä naiset tai lapset, käytettynä sotilaskohteen suojana siihen kohdistuvan hyökkäyksen välttämiseksi

ihmiskunta /ˈihmɪskˌunta/ (n)
ludzkość
  maailman kaikkien ihmisten muodostama kokonaisuus

ihmismäinen /ˈihmɪsmˌæinen/ (adj)
człekokształtny
  ihmistä muistuttava

ihmisoikeudet /ˈihmɪsˌoikeudet/ (n)
prawa człowieka
  inhimillisyyden toteuttamiseen tähtääviä yhteiskunnallisesti velvoittavia moraalisia periaatteita, joiden noudattamista pyritään valvomaan kansainvälisillä sopimuksilla ja julistuksilla

ihmissusi /ˈihmɪssˌusɪ/ (n)
wilkołak
  ihminen, joka muuttuu vasten tahtoaan sudeksi täysikuulla

ihmisyys /ˈihmɪsyːs/ (n)
człowieczeństwo
  inhimillinen olemus, ihmisiksi toimiminen

iho /ˈiho/ (n)
skóra
  ihmisen elimistön uloin ja suurin elin, joka ympäröi koko ruumista lukuun ottamatta ruumiinonkaloita ja silmiä

ihotautilääkäri /ˈihotˌautɪlˌæːkærɪ/ (n)
dermatolog
  ihosairauksia ja allergioita tutkiva ja hoitava lääkäri

iibis /ˈiːbɪs/ (n)
ibis
  haikaralintuihin kuuluvia lintuja (Threskiornithidae)

iilimato /ˈiːlɪmˌato/ (n)
pijawka
  mikä tahansa juotikkaiden alaluokkaan () kuuluva nivelmatojen laji tai sellaisen yksilö

iiri /ˈiːrɪ/ (n)
irlandzki
  iirin kieli (kielitunnus: ga), Irlannissa puhuttava kelttiläinen kieli

ikirouta /ˈikɪrˌouta/ (n)
wieczna zmarzlina
  ympäri vuoden, vähintään kaksi peräkkäistä vuotta, jäässä oleva maa-aines, jollaisia tavataan pohjoisessa, kuten Siperiassa

ikkuna /ˈikːuna/ (n)
okno
  seinään tai muuhun rakenteeseen puhkaistu, useimmiten lasitettu aukko, joka päästää halutulla tavalla valoa lävitseen
  tietty rajattu ajankohta, jolloin jonkin toiminnon teko on mahdollista, aikaikkuna

ikkunalauta /ˈikːunalˌauta/ (n)
parapet
  rakennuksen sisäpuolella ikkunan alapuolella sijaitseva kiinteä tai paikalleen asennettu taso

ikkunaruutu /ˈikːunarˌuːtu/ (n)
szyba
  ikkunan lasilevy

ikoni /ˈikonɪ/ (n)
ikona
  Kristusta, Neitsyt Mariaa tai pyhimyksiä esittävä maalaus
  alallaan tunnettu henkilö
  merkki, joka muistuttaa kohdettaan esim. näyttää tai kuulostaa kohteeltaan

ikonostaasi /ˈikonˌostaːsɪ/ (n)
ikonostas
  ortodoksisessa kirkossa alttarin ja kirkkosalin erottava seinä, jolla on ikoneja

ikosaedri /ˈikosaˌedrɪ/ (n)
dwudziestościan foremny
  20-tahkoinen geometrinen kappale

ikuinen /ˈikwɪnen/ (adj)
wieczny
  joka ei lopu koskaan; aina jatkuva

ikuisesti /ˈikwɪsˌestɪ/ (adv)
wiecznie
  kaikki ajat kestäen

ikuisuus /ˈikwɪsuːs/ (n)
wieczność
  äärettömän pitkä aika
  ajasta riippumaton olotila, jossa aika saattaa olla läsnä, mutta kykenee rajoittamaan vain sisällään, ei ulkopuolellaan, olevaa todellisuutta

ikä /ˈikæ/ (n)
wiek
  syntymähetkestä tai valmistus- tai muodostumishetkestä kulunut aika

ikätoveri /ˈikætˌoverɪ/ (n)
rówieśnica
  samanikäinen henkilö

ikävöidä /ˈikævˌøidæ/ (v)
pragnąć
  kaivata, haikailla

ikään kuin /ˈikæːŋ kwˈin/ (adv)
jak gdyby
  aivan kuin, kuin

iljetys /ˈiljetys/ (n)
obrzydliwośċ
  iljettäväksi koettava olio tai asia

ilkeä /ˈilkeæ/ (adj)
złośliwy
  sellainen, joka tekee mielellään kepposia toiselle tai on muuten häijy; pahantahtoinen

ilkiö /ˈilkɪø/ (n)
szubrawiec, łajdak, łotr
  sellainen, jonka toiminnalle tai luonteelle ilkeys on tyypillistä, riiviö

illallinen /ˈillallɪnen/ (n)
kolacja
  illalla syötävä ateria tai välipala

illankoitto /ˈillaŋkˌoitːo/ (n)
zmierzch
  auringon laskeutuminen horisontin taakse

ilma /ˈilma/ (n)
powietrze
  hengitettävä kaasuseos, joka ympäröi maapalloa ilmakehänä

ilma-alus /ˈilmaˈalus/ (n)
statek powietrzny
  ilmassa liikkuva kulkuväline

ilma-ase /ˈilmaˈase/ (n)
wiatrówka
  ilmanpaineella luoteja ampuva ase

ilmahyökkäys /ˈilmahˌyøkːæys/ (n)
nalot
  lentokonein tai helikopterein tehty hyökkäys, ilmaisku

ilmailu /ˈilmailu/ (n)
awiacja
  ilmakehässä lentäminen käyttäen ilmaa keveämpiä tai raskaampia kiinteäsiipisiä tai pyöriväsiipisiä lentolaitteita, joita kutsutaan ilma-aluksiksi, ja tähän liittyvä toiminta

ilmainen /ˈilmainen/ (adj)
bezpłatny
  sellainen, joka ei maksa mitään, maksuton

ilmaista /ˈilmaista/ (v)
wyrażać
  esittää ajatus, tunne, mielipide tms. puhumalla, kirjoittamalla tai jollakin muulla tavalla muille, joskus tahattomasti, vrt. paljastaa

ilmakehä /ˈilmakˌehæ/ (n)
atmosfera
  maapalloa ympäröivä kaasuista koostuva kerros, joka on ilmaa; maapallon kaasukehä

ilmakuva /ˈilmakˌuva/ (n)
aerofotografia
  valokuva, joka on otettu lentokoneesta tai muusta ilma-aluksesta

ilmalaiva /ˈilmalˌaiva/ (n)
sterowiec
  ilmaa kevyempi, aerodynaamiseksi muotoiltu ilmakulkuneuvo, ilma-alus, joka lentää jonkinlaisen moottorin voimalla

ilman /ˈilman/ (adv)
bez
  paitsi, vailla; muuten
  ilman vain kans. muuten vain, ilman aikojaan

ilmankosteus /ˈilmaŋkˌosteus/ (n)
wilgotność
  ilmassa olevaa silmille näkymätöntä ja iholle yleensä tuntumatonta vesihöyryä
  mitattu ilman kosteuspitoisuus, ilman vesihöyryn määrä tai suhde

ilmansuunta /ˈilmansˌuːnta/ (n)
strona świata
  maapallon pinnalla tapahtuvaa suuntimista varten yleismaailmallisesti määriteltyyn järjestelmään kuuluva suure, jonka mittayksikkö on aste; jakautuvat ympyrällä 90 asteen kulmissa ristimäisesti vastakkaisiin ja viereisiin pääilmansuuntiin (pohjoinen, itä, etelä, länsi) ja pääilmansuuntien väleissä 45 asteen kulmissa suhteessa pääilmansuuntiin, pääilmansuuntien puoliväleissä, väli-ilmansuuntiin (koillinen, kaakko, luode, lounas)

ilmanvaihto /ˈilmanvˌaihto/ (n)
wentylacja
  sisäilman korvaaminen ulkoilmalla

ilmapallo /ˈilmapˌallo/ (n)
balon
  ilmalla tai kaasulla täytettävä, kevyestä materiaalista yleensä koristelu- tai mainontatarkoituksiin valmistettu pallo

ilmapuntari /ˈilmapˌuntarɪ/ (n)
barometr
  laite, jolla mitataan ilmakehän ilmanpainetta

ilmasilta /ˈilmasˌilta/ (n)
most powietrzny
  ilmateitse kulkeva logistinen reitti, jonka kautta kuljetetaan materiaalia tai ihmisiä poikkeustilanteissa

ilmasto /ˈilmasto/ (n)
klimat
  tietyn paikan tai alueen tyypillinen sää kuvattuna tilastollisin termein kuten keski- ja ääriarvoin ja persentiilein

ilmastointi /ˈilmastˌointɪ/ (n)
klimatyzacja
  sisäilman laadun hallinta, yleensä viittaa sisäilman viileänä ja ilmankosteuden miellyttävänä pitävään koneelliseen järjestelmään

ilmastointilaite /ˈilmastˌointɪlˌaite/ (n)
klimatyzator
  laite, jonka lämpöpumppu jäähdyttää ja kuivaa sisäilmaa

ilmaston lämpeneminen /ˈilmaston lˈæmpenˌemɪnen/ (n)
globalne ocieplenie
  ilmastonmuutos, jossa ilmasto lämpenee

ilmastonmuutos /ˈilmastˌonmuːtos/ (n)
zmiana klimatu
  ilmaston muuttuminen; pidemmän aikavälin tilastollinen muutos sääilmiöissä

ilmatiede /ˈilmatˌiede/ (n)
meteorologia
  meteorologia; sääilmiöitä käsittelevä tiede; oppi ilmakehän rakenteesta, koostumuksesta ja ilmiöistä

ilmatyynyalus /ˈilmatˌyːnyalus/ (n)
poduszkowiec
  laitteen alle puhalletun ilmatyynyn kannattamana kulkeva kulkuneuvo, (harv.) pintaliitäjä

ilmaus /ˈilmaus/ (n)
wyrażenie
  suullisesti, kirjallisesti, elehtimällä tms. kerrottu jotakin ilmaiseva lausuma tai muu viesti

ilmavoimat /ˈilmavˌoimat/ (n)
siły powietrzne
  asevoimien lentotoiminta; asevoimien osa, jonka vastuulla on ilmapuolustus, rynnäköinti ja pommitukset lentokonein

ilme /ˈilme/ (n)
mina
  ihmisen kasvoilla näkyvät merkit mielialasta

ilmeisesti /ˈilmeisˌestɪ/ (adv)
najwyraźniej
  ilmeisellä tavalla, heti nähtävästi, riidattomasti, epäilyksettä, ei vähäisesti (erit. lakikielessä)
  todennäköisesti, käytännöllisesti katsoen varmuudella, luultavasti

ilmeniitti /ˈilmenˌiːtːɪ/ (n)
ilmenit
  rauta-titaani-oksidi (FeTiO₃); eräs mineraali, jota esiintyy erityisesti Kuussa

ilmestyä /ˈilmestˌyæ/ (v)
pojawiać się
  tulla näkyviin, ilmaantua

ilmiö /ˈilmɪø/ (n)
zjawisko
  aistein havaittava, usein mielenkiintoa herättävä luonnon tai yhteiskunnan tapahtuma tai muu ilmenevä erityisyys, joka toistuu tai on toistettavissa

ilmiömäinen /ˈilmɪømˌæinen/ (adj)
fenomenalny
  ilmiön luonteinen

ilmoittaa /ˈilmoitːaː/ (v)
notyfikować
  kertoa ilmoitus, tiedotus tai uutinen, antaa tiedoksi

ilmoitus /ˈilmoitus/ (n)
anons
  julkaistu tai sellaiseksi tarkoitettu teksti, jonkin asian julkistamiseksi

ilo /ˈilo/ (n)
radość
  hyvä mieliala

iloinen /ˈiloinen/ (adj)
wesoły, zadowolony
  hyvällä mielellä oleva, hyvän mielinen, jolla on hyvä mieliala; joka on luonteeltaan ilomielinen, iloluonteinen

iloita /ˈiloita/ (v)
cieszyć
  olla iloinen

ilokaasu /ˈilokˌaːsu/ (n)
gaz rozweselający
  typpioksiduuli eli dityppimonoksidi, N₂O, jota on käytetty nukutus- tai puudutusaineena koska se aiheuttaa hilpeän olotilan

ilotalo /ˈilotˌalo/ (n)
burdel, dom publiczny
  bordelli

ilotulitus /ˈilotˌulɪtus/ (n)
fajerwerk, sztuczne ognie
  ilotulitteilla järjestetty näytös, jossa pääosassa ovat näyttävät ja värikkäät räjähdykset ja niiden muodostamat kuviot

ilta /ˈilta/ (n)
wieczór
  päivän ja yön välinen, auringonlaskun aikoihin sijoittuva vuorokaudenaika

iltapäivä /ˈiltapˌæivæ/ (n)
popołudnie
  puolen päivän jälkeen alkava vuorokaudenaika, jota ennen on aamupäivä ja jonka jälkeen tulee ilta

iltarusko /ˈiltarˌusko/ (n)
zorza wieczorna
  auringonlaskun aiheuttama valoilmiö, punoitus iltaisella taivaalla

ilves /ˈilves/ (n)
ryś
  keskikokoinen kissaeläin (), joka on Euroopan ja Siperian metsien tärkeimpiä petoja

imaami /ˈimaːmɪ/ (n)
imam
  rukouksen johtaja moskeijassa tai moskeijan johtaja

imbesilli /ˈimbesˌillɪ/ (n)
imbecyl
  typerys

imettäjä /ˈimetːˌæjæ/ (n)
mamka
  (vanha) nainen, jonka tehtävänä on imettää toisten naisten lapsia

imettää /ˈimetːæː/ (v)
karmić piersią
  ruokkia vauvaa antamalla hänen imeä rintaa äidinmaidon saamiseksi

imeä /ˈimeæ/ (v)
ssać
  vetää nestettä suuhunsa suun lihasten voimalla
  yleensäkin vetää alipaineen vaikutuksesta
  (huokoisesta aineesta) vetää nestettä sisäänsä
  olla huono

immenkalvo /ˈimmeŋkˌalvo/ (n)
błona dziewicza
  rengasmainen ohuesta, venyvästä sidekudoksesta muodostuva poimu emättimen suulla

impedanssi /ˈimpedˌanssɪ/ (n)
impedancja
  vaihtovirtapiirin yli vaikuttavan jännitteen amplitudin ja saman piirin läpi kulkevan virran amplitudin suhde

imperatiivi /ˈimperatˌiːvɪ/ (n)
imperativus
  tapaluokka, joka ilmaisee toiminnan käsketyksi, kehotetuksi tai toivotuksi. Sen tunnus suomessa vaihtelee persoonittain: Yksikön toinen on kirjoitusasultaan tunnukseton, mutta ääntöasussa esiintyy jäännöslopuke /ˣ/, monikon ensimmäisessä ja toisessa tunnus on -kaa tai -kää vokaalisoinnun mukaisesti, yksikön ja monikon kolmannessa tunnus taas on -ko tai -kö vokaalisoinnun mukaan.

imperialistinen /ˈimperˌialˌistɪnen/ (adj)
imperialistyczny
  imperialismin mukainen

impotenssi /ˈimpotˌenssɪ/ (n)
impotencja
  sukupuolinen kyvyttömyys; miehen kykenemättömyys yhdyntään; kykenemättömyys saavuttaa erektio

impressionismi /ˈimpressˌionˌismɪ/ (n)
impresjonizm
  1860-luvulta 1900-luvun alkuun vaikuttanut taidesuuntaus, jossa tavoitteena oli vangita vaikutelma eli impressio tietystä hetkestä jättäen epätarkan sommittelun ja yksityiskohdat toisarvoisiksi

impressionistinen /ˈimpressˌionˌistɪnen/ (adj)
impresjonistyczny
  impressionismin mukainen

imuke /ˈimuke/ (n)
cygarniczka
  savukeholkki; savukkeeseen lisättävä suukappale ja jatkovarsi, jota käytettiin ennen filtterisavukkeita, myös keimailuväline; savukkeenpidike

imuneste /ˈimunˌeste/ (n)
chłonka
  selkärankaisten verisuonistossa virtaavan veren plasman kudosnesteestä siirtyneen osan muodostama imusuonistossa virtaava kellertävä neste

imupaperi /ˈimupˌaperɪ/ (n)
bibuła
  nestettä imevä huokoinen paperi laboratoriokäyttöön tms.

imuroida /ˈimurˌoida/ (v)
odkurzać
  siivota käyttäen imuria

indefiniittipronomini /ˈindefɪnˌiːtːɪprˌonomˌinɪ/ (n)
zaimek nieokreślony
  epämääräinen homomini, joka ei viittaa mihinkään tunnettuun tai yksilöityyn asiaan. Perinteisesti ne pronominimaiset sanat, jotka eivät sovi muihin, määräisten pronominien ryhmiin, uusissa kieliopeissa myös kvanttoripronomini. Suomen indefiniittipronomineja ovat esim. joku, muu, kumpikin ja eräs.

indeksi /ˈindeksɪ/ (n)
indeks
  muutoksen suuruuden vertailuun käytettävä luku

indigo /ˈindɪɡo/ (n)
indygo
  kasviperäinen sinisenvioletti väriaine, jota käytetään mm. farkkujen värjäämiseen

indigoara /ˈindɪɡˌoara/ (n)
modroara błękitna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

indikaattori /ˈindɪkˌaːtːorɪ/ (n)
wskaźnik
  aine, jonka väri muuttuu toisen aineen happamuuden tai emäksisyyden mukaan

indium /ˈindium/ (n)
ind
  eräs alkuaine, tunnus: In

individualismi /ˈindɪvˌidualˌismɪ/ (n)
indywidualizm
  yksilön vapautta korostava aate; yksilökeskeisyys

indoeurooppalainen /ˈindoˌeuroːpːalˌainen/ (adj)
indoeuropejski
  (kielitiede) yhteisestä kantakielestä lähtenyt eurooppalais-aasialaiseen kielikuntaan kuuluva, indogermaaninen

indoeurooppalainen /ˈindoˌeuroːpːalˌainen/ (n)
Indoeuropejczyk
  indoeurooppalaisia kieliä puhuva; myös Indonesian malajien ja eurooppalaisten jälkeläiset

indokiinankaija /ˈindokˌiːnaŋkˌaija/ (n)
aleksandretta różowogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

indonesia /ˈindonˌesɪa/ (n)
indonezyjski
  indonesian kieli, pääasiassa Indonesiassa puhuttava malaijille hyvin läheistä sukua oleva austronesialainen kieli

indonesialainen /ˈindonˌesɪalˌainen/ (adj)
indonezyjski
  Indonesiasta peräisin oleva tai Indonesiaan liittyvä

indri /ˈindrɪ/ (n)
indris krótkoogonowy
  erityisesti

infinitiivi /ˈinfɪnɪtˌiːvɪ/ (n)
bezokolicznik
  verbin substantiivinen nominaalimuoto

inflaatio /ˈinflaːtˌio/ (n)
inflacja
  albumiinivirtsaisuus, jossa albumiini-valkuaisainetta on virtsassa normaalia enemmän. [http://www.tohtori.fi/?page=6625671&search=albuminuria]"rahan arvon lasku", tilanne jossa rahavaranto kasvaa suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena nousevat

influenssa /ˈinfluˌenssa/ (n)
grypa
  kuumeen nostava epidemioina leviävä virussairaus

informaatio /ˈinformˌaːtɪo/ (n)
informacja
  tietosisältö, vääristymätön tieto; vääristelemätön tiedonanto

infrapuna /ˈinfrapˌuna/ (n)
podczerwień
  välittömästi näkvyvän valon punaisen pään ulkopuolella sijaitseva aallonpituusalue

inhimillinen /ˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
ludzki
  ihmisiin liittyvä; ihmiselle tyypillinen tai ihmiseltä odotettava
humanitarny
  ihmiselle soveltuva, ihmisarvoinen, humaani

inho /ˈinho/ (n)
odraza
  voimakas vastenmielisyyden tunne

inhota /ˈinhota/ (v)
czuć odrazę
  pitää erityisen vastenmielisenä, tuntea inhoa jtak kohtaan

injektiivinen /ˈinjektˌiːvɪnen/ (adj)
różnowartościowa
  sellainen, jossa jokainen maalijoukon alkio on enintään yhden lähtöjoukon alkion kuva

injektio /ˈinjektˌio/ (n)
iniekcja
  yleensä piikillä ihon läpi annettava ruiske, joka sisältää ravinteita tai lääkitystä

inka-aratti /ˈiŋkaˈaratːɪ/ (n)
rudosterka czarnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

inkivääri /ˈiŋkɪvˌæːrɪ/ (n)
imbir
  eräs maustekasvi (Zingiber officinale)
  sen maavarresta valmistettava mauste

inkivääriolut /ˈiŋkɪvˌæːrɪolut/ (n)
piwo imbirowe
  käymismenetelmällä valmistettu, mutta alkoholiton hiilihapollinen virvoitusjuoma, joka on valmistusmenetelmästä riippuen miedosti tai hyvinkin voimakkaasti inkiväärillä maustettu
  eräs karibialaistyyppinen alkoholijuoma: inkiväärillä maustettu olut

inklinaatio /ˈiŋklɪnˌaːtɪo/ (n)
inklinacja
  kallistuma, kompassin magneettineulan kääntyminen alaspäin napoja lähestyttäessä

inkompetenssi /ˈiŋkompetˌenssɪ/ (n)
inkompetencja
  epäpätevyys; asiantuntemattomuus

inkunaabeli /ˈiŋkunˌaːbelɪ/ (n)
inkunabuł
  ennen vuotta 1501 Euroopassa painettu painate

inkvisitio /ˈiŋkvɪsˌitɪo/ (n)
inkwizycja
  katolisen kirkon harhaoppisuuden poistamiseen luotu organisaatio

innostus /ˈinnostus/ (n)
entuzjazm
  into, innokkuus, vimma, kuume, hanakkuus

insesti /ˈinsestɪ/ (n)
kazirodztwo
  läheisten sukulaisten välinen sukupuoliyhteys

insinööri /ˈinsɪnˌøːrɪ/ (n)
inżynier
  tekniikan parissa suunnittelutehtävissä työskentelevä henkilö; teknisen alan alemman korkeakoulututkinnon, insinööritutkinnon, suorittanut henkilö, joka soveltaa tiedettä

instituutti /ˈinstɪtˌuːtːɪ/ (n)
instytut
  korkean asteen oppilaitos

instrumentaali /ˈinstrumˌentaːlɪ/ (n)
narzędnik
  monien kielten taivutusmuoto, joka ilmaisee välinettä tai keinoa, jolla tekeminen suoritetaan

insuliini /ˈinsulˌiːnɪ/ (n)
insulina
  hormoni, joka säätelee sokeriaineenvaihduntaa elimistössä; liittyy diabetekseen

integraali /ˈinteɡrˌaːlɪ/ (n)
całka
  funktio, jonka derivaatta annettu funktio on

integraalilaskenta /ˈinteɡrˌaːlɪlˌaskenta/ (n)
rachunek całkowy
  korkeampaan matematiikkaan kuuluva integraalin käsitteeseen perustuva matematiikan osa, joka on kiinteästi sidoksissa differentiaalilaskennan kanssa

integroida /ˈinteɡrˌoida/ (v)
integrować
  yhdentää; tehdä kokonaisuudeksi; tehdä osaksi kokonaisuutta
  muodostaa funktio, jonka derivaatta on annettu funktio

integrointi /ˈinteɡrˌointɪ/ (n)
całkowanie
  se, kun jokin integroidaan, yhdentäminen; integraatio
  se että muodostetaan funktio, jonka derivaatta on annettu funktio

intellektualismi /ˈintellˌektualˌismɪ/ (n)
intelektualizm
  käsitys, jonka mukaan ihmisen tärkein psyykkinen kyky on äly

interaktiivinen /ˈinterˌaktɪːvɪnen/ (adj)
interaktywny
  vuorovaikutteinen

interdikti /ˈinterdˌiktɪ/ (n)
interdykt
  katolisen kirkon keskiajalla käyttämä rangaistuskeino, jossa tietyllä alueella kiellettiin kaikki kirkolliset toimitukset, paitsi kaste ja ehtoollinen suurina juhlapyhinä

interjektio /ˈinterjˌektɪo/ (n)
wykrzyknik
  huudahdussana, sanaluokka huudahduksille ja vastaaville ilmauksille

internet /ˈinternet/ (n)
Internet
  käsitteellistynyt, yleisnimen tyyppinen vastine sanalle Internet, globaali useista tietoverkoista koostuva verkko

intervalli /ˈintervˌallɪ/ (n)
interwał
  kahden sävelkorkeuden väli

intiaani /ˈintɪˌaːnɪ/ (n)
Indianin
  Amerikan alkuasukas (lukuun ottamatta eskimoita)

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (adj)
indyjski
  Intiasta peräisin oleva tai Intiaan liittyvä

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (n)
Hindus, Hinduska
  pysyvästi Intiassa asuva henkilö

intianriippukaija /ˈintɪˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka wiosenna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

intiimi /ˈintɪːmɪ/ (adj)
intymny
  likeinen, läheinen; sellainen, joka koskee usein yksityiselämää ja siihen liittyviä häveliäisyydestä salattavia asioita, arkaluontoisen henkilökohtainen

intohimo /ˈintohˌimo/ (n)
pasja
  kiihkeä tunne tai vakaumus; pysyvä, voimakas halu tai sen kohde

intoleranssi /ˈintolerˌanssɪ/ (n)
nietolerancja
  tila, jossa elimistö ei siedä ruoka- tai lääkeainetta

intransitiivinen /ˈintransɪtˌiːvɪnen/ (adj)
nieprzechodni
  kohteeton, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin.

inuktitut /ˈinuktɪtut/ (n)
eskimoski
  (kielitiede) inuktitutin kieli, polysynteettinen inuittikieli, joka kuuluu eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten haaraan.

ioni /ˈionɪ/ (n)
jon
  sähköisesti varautunut atomi tai atomiryhmä

ionisaatio /ˈionɪsˌaːtɪo/ (n)
jonizacja
  ionien syntyminen

ionosfääri /ˈionˌosfæːrɪ/ (n)
jonosfera
  planeetan kaasukehän yläosan kerros, jossa kaasukehän molekyylit ovat ionisoituneet tähden säteilyn vaikutuksesta

ioota /ˈioːta/ (n)
jota
  kreikkalaisten aakkosten yhdeksäs kirjain, vastaava symboli Ι tai ι

irakilainen /ˈirakɪlˌainen/ (adj)
Irakijczyk
  Irakista peräisin oleva tai Irakiin liittyvä

irakilainen /ˈirakɪlˌainen/ (n)
Irakijczyk
  pysyvästi Irakissa asuva henkilö

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (adj)
irański
  Iranista peräisin oleva tai Iraniin liittyvä

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (n)
Irańczyk, Iranka
  pysyvästi Iranissa asuva henkilö

irianinlurikki /ˈirɪanˌinlurˌikːɪ/ (n)
lorika ostrosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

irianinviikunakaija /ˈirɪanˌinvɪːkˌunakˌaija/ (n)
figówka żółtobroda
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

iridium /ˈirɪdium/ (n)
iryd
  eräs alkuaine (tunnus Ir)

irlanninsetteri /ˈirlannˌinsetːˌerɪ/ (n)
seter irlandzki
  eräs seisoviin lintukoiriin kuuluva rotu tai sen yksilö

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (adj)
irlandzki
  Irlannista peräisin oleva tai Irlantiin liittyvä

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (n)
Irlandczyk, Irlandka
  pysyvästi Irlannissa asuva henkilö

irokeesi /ˈirokˌeːsɪ/ (n)
Irokez
  Irokeesiliittoon kuuluvan pohjoisamerikkalaisen kansan jäsen
  irokeesikieli, pohjoisamerikkalaisen alkuperäiskielten ryhmän kieli

ironia /ˈironˌia/ (n)
ironia
  komedian laji, jossa sanoja käytetään päinvastaisen merkityksen ilmaisemiseen; esittää virheet hyvinä ominaisuuksina, arvottoman arvokkaana, moitteet kehuina

irrationaaliluku /ˈirratˌionˌaːlɪlˌuku/ (n)
liczba niewymierna
  reaaliluku, jota ei voi esittää kahden kokonaisluvun suhteena, rationaalilukuna (\scriptstyle \frac{m}{n}), jossa m ja n ovat kokonaislukuja

irstailu /ˈirstailu/ (n)
rozpusta
  epäsiveellinen käytös

iskelmä /ˈiskelmæ/ (n)
szlagier
  (musiikki) Euroopassa suosittua aikuiseen makuun tehtyä kevyttä laulelma- ja tanssimusiikkia
  hitti, hittikappale

iskeä /ˈiskeæ/ (v)
uderzać
  lyödä nyrkillä tai veitsellä
  iskeytyä, syöksyä
podrywać
  pokata, saada joku ihastumaan itseensä

iskias /ˈiskɪas/ (n)
rwa kulszowa
  lonkkahermon ärtyminen

isku /ˈisku/ (n)
uderzenie
  napakka, ponnekas lyönti

iskulause /ˈiskulˌause/ (n)
hasło
  jonkun yrityksen, yhteisön t. tapahtuman tunnusmerkkinä t. symbolina käytetty lause

iskunvaimennin /ˈiskunvˌaimennɪn/ (n)
amortyzator
  moottoriajoneuvon jousituksen osa, jonka tarkoituksena on vaimentaa korin heilahtelua ja pitää pyörät tiessä kiinni

iskutilavuus /ˈiskutˌilavuːs/ (n)
objętość skokowa
  tilavuus jonka edestakaisin liikkuva mäntä syrjäyttää kulkiessaan liikkeen ääriasennosta toiseen

islam /ˈislam/ (n)
islam
  Arabian niemimaalta lähtöisin oleva uskonto, joka sai alkunsa 600-luvun alkupuolella profeetta Muhammedin ilmestyksien pohjalta

islamisaatio /ˈislamɪsˌaːtɪo/ (n)
islamizacja
  islamisoituminen

islamofobia /ˈislamˌofobˌia/ (n)
islamofobia
  islaminuskoon ja muslimeihin kohdistuvaa pelkoa, vastenmielisyyttä, syrjintää, vihamielisyyttä tai ennakkoluuloisuutta, muslimikammo

islanti /ˈislantɪ/ (n)
islandzki
  Islannissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: is). Sanalista

islantilainen /ˈislantɪlˌainen/ (adj)
islandzki
  Islannista peräisin oleva tai Islantiin liittyvä

isoafrikankaija /ˈisoˌafrɪkˌaŋkaija/ (n)
afrykanka zielonorzytna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isobaari /ˈisobˌaːrɪ/ (n)
izobara
  karttaan piirretty käyrä, joka yhdistää ne pisteet, joissa on sama ilmanpaine

isohypsi /ˈisohˌypsɪ/ (n)
poziomica
  korkeuskäyrä eli karttaan piirretty käyrä, joka yhdistää samalla korkeudella olevat pisteet

isoisä /ˈisoisæ/ (n)
dziadek
  isän tai äidin isä, isänisä tai äidinisä

isokauluskaija /ˈisokˌauluskˌaija/ (n)
aleksandretta większa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isomeeri /ˈisomˌeːrɪ/ (n)
izomer
  yhdiste, joka on jonkin toisen yhdisteen kanssa isomeerinen

isomeria /ˈisomˌerɪa/ (n)
izomeria
  ilmiö, jossa tietyt molekyylit koostuvat samoista atomeista, mutta joilla on erilainen rakenne ja erilaiset ominaisuudet

isometrinen /ˈisomˌetrɪnen/ (adj)
izometryczny
  samanmittainen

isomorsiusyökkönen /ˈisomˌorsiusˌyøkːønen/ (n)
rolnica tasiemka
  eteläisessä Suomessa yleinen kookas yöperhoslaji (Noctua pronuba)

isomustakaija /ˈisomˌustakˌaija/ (n)
papuzica duża
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isomäntyaratti /ˈisomˌæntyarˌatːɪ/ (n)
meksykana kasztanowoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isonokkakaija /ˈisonˌokːakˌaija/ (n)
papuga wielkodzioba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isopyrstöhaukka /ˈisopˌyrstøhˌaukːa/ (n)
jastrząb wielki
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isopöllökehrääjä /ˈisopˌølløkˌehræːjæ/ (n)
gębal uszaty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isorokko /ˈisorˌokːo/ (n)
ospa
  hyvin vaarallinen virusperäinen (Variola) tartuntatauti, joka on saatu hävitettyä rokotuksin

isoruohokaija /ˈisorˌuohokˌaija/ (n)
łąkówka modrobrewa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isosepelkaija /ˈisosepˌelkaija/ (n)
rozella czarnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isotooppi /ˈisotˌoːpːɪ/ (n)
izotop
  atomilaji; alkuaineen atomimassan suhteen erilainen laji; ovat atomeja, joissa on sama määrä protoneja, mutta eri määrä neutroneja

isotöyhtöhaukka /ˈisotˌøyhtøhˌaukːa/ (n)
czubak brunatny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isovanhemmat /ˈisovˌanhemmat/ (n)
dziadkowie
  äidin tai isän vanhemmat

isoviheraratti /ˈisovˌiherarˌatːɪ/ (n)
szmaragdolotka pacyficzna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoviirikaija /ˈisovˌiːrɪkˌaija/ (n)
listkogonka duża
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isovuorimesikko /ˈisovˌuorɪmesˌikːo/ (n)
miodojad złotolicy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoäiti /ˈisoˌæitɪ/ (n)
babka
  isän tai äidin äiti

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (adj)
izraelski
  Israelin valtiosta peräisin oleva tai Israeliin liittyvä

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (n)
izraelski
  pysyvästi Israelissa asuva henkilö

istua /ˈistua/ (v)
siedzieć
  olla istuma-asennossa, olla istuallaan

istukka /ˈistukːa/ (n)
łożysko
  nisäkäsnaaraiden (poislukien nokkaeläimet, pussieläimet) kohdunseinämästä ja sikiön ravitsemuskalvosta muodostuva elin

istunto /ˈistunto/ (n)
zebranie
  virallisen elimen kokous

istuutua /ˈistuːtˌua/ (v)
siadać
  laskeutua alustalle niin että ruumiin paino tulee takapuolen päälle

isyys /ˈisyːs/ (n)
ojcostwo
  se että joku on isä, isän sukulaisuussuhde lapseen

isä /ˈisæ/ (n)
ojciec, tata
  lapsen siittänyt mies, lapsen biologinen isä
ojciec
  (kirkko) katolinen miespuolinen seurakunnan pappi

isänisä /ˈisænˌisæ/ (n)
dziadek ojczysty
  isoisä isän puolelta, isän isä

isänmaa /ˈisænmaː/ (n)
ojczyzna
  maa, jossa henkilö on syntynyt tai josta hänen sukunsa on lähtöisin

isänmaallisuus /ˈisænmˌaːllɪsuːs/ (n)
patriotyzm
  rakkaus isänmaata kohtaan

isänpäivä /ˈisæmpˌæivæ/ (n)
Dzień Ojca
  isien kunniaksi marraskuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

isäntä /ˈisæntæ/ (n)
gospodarz
  talon tai maatilan miespuolinen omistaja, talonisäntä
  kutsujen tai muun tilaisuuden järjestäjä

isäpuoli /ˈisæpˌuolɪ/ (n)
ojczym
  äidin uusi mies, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut isä

italia /ˈitalˌia/ (n)
włoski
  italian kieli, itäromaaninen kieli, jonka alkumuotona pidetään latinaa. Italia on Italiassa puhuttava pääkieli, jota puhutaan lähes koko Italiassa. Sanalista

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (adj)
włoski
  Italiasta peräisin oleva tai Italiaan liittyvä

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (n)
Włoch, Włoszka
  pysyvästi Italiassa asuva henkilö

iterointi /ˈiterˌointɪ/ (n)
iteracja
  ongelmanratkaisumenetelmä, jossa ongelman ratkaisu tarkentuu vähitellen, kerta kerran jälkeen toistamalla

itiö /ˈitɪø/ (n)
zarodnik
  aitotumallisten eliöiden mikroskooppisen pieni suvuttomasti muodostunut mikroskooppinen lisääntymis- ja leviämisosanen

itiökanta /ˈitɪøkˌanta/ (n)
podstawka
  (sieni) kantasienen rihmastoon kuroutumalla muodostunut kärkiosa, jonka sisällä itiöt syntyvät

itkeä /ˈitkeæ/ (v)
płakać
  vuodattaa kyyneliä yleensä surun tai liikutuksen vuoksi

itku /ˈitku/ (n)
płacz
  kyynelnesteen runsaana erittymisenä ja us. kasvojen ilmelihaksien liikkeinä havaittava mielenliikutuksen t. kivun aikaansaama oireilmentymä

itkupilli /ˈitkupˌillɪ/ (n)
beksa
  henkilö, joka itkee helposti

itse teossa /ˌitse tːˈeossa/ (adv)
na gorącym uczynku
  havaittuna ollessaan parhaillaan tekemässä rikosta tai muuta tuomittavaa tekoa

itsekeskeinen /ˈitsekˌeskeinen/ (adj)
egocentryczny
  itseensä keskittyvä muiden hyvinvoinnin tai tarpeiden kustannuksella

itsekkyys /ˈitsekːyːs/ (n)
egoizm
  luonteenpiirre, joka sisältää keskittymisen omaan itseen muiden kustannuksella

itsekäs /ˈitsekæs/ (adj)
samolubny
  vain omat tarpeensa tai halunsa huomioon ottava ja muiden tarpeet tai halut sivuuttava

itseluottamus /ˈitselˌuotːamus/ (n)
pewność siebie
  usko siihen, että suoriutuu tai selviytyy

itsemurha /ˈitsemˌurha/ (n)
samobójstwo
  tahallinen hengen riistäminen itseltään

itsemurhaaja /ˈitsemˌurhaːja/ (n)
samobójca, samobójczyni
  itsemurhan tekijä

itsenäinen /ˈitsenˌæinen/ (adj)
niezależny
  toisista riippumaton

itsenäisyys /ˈitsenˌæisyːs/ (n)
niepodległość
  ylin valta, suvereniteetti, täydellinen riippumattomuus

itsepalvelu /ˈitsepˌalvelu/ (n)
samoobsługa
  asiakkaan omatoimisuudella korvattu asiakaspalvelu

itsepäinen /ˈitsepˌæinen/ (adj)
uparty
  omasta tahdostaan, mielipiteestään tms. tiukasti kiinni pitävä

itsepäisyys /ˈitsepˌæisyːs/ (n)
upór
  jääräpäisyys, periksiantamattomuus jostain tietystä asiasta

itsetyydytys /ˈitsetˌyːdytys/ (n)
masturbacja
  omien sukupuolielinten hyväilyä ja koskettelua seksuaalisen mielihyvän saamiseksi

itsevarma /ˈitsevˌarma/ (adj)
pewny siebie
  sellainen jolla on itseluottamusta

itä /ˈitæ/ (n)
wschód
  pääilmansuunta pohjoisen ja etelän välissä, pohjoisesta 90 astetta myötäpäivään

itäblokki /ˈitæblˌokːɪ/ (n)
blok wschodni
  länsiblokkia vastustaneet valtiot kylmän sodan aikana; Neuvostoliitto ja sen liittolaiset Keski- ja Itä-Euroopassa

itäinen /ˈitæinen/ (adj)
wschodni
  sellainen, joka sijaitsee idässä, idässä oleva tai idästä tuleva; itäiseen ilmansuuntaan liittyvä.

itäsaksalainen /ˈitæsˌaksalˌainen/ (adj)
wschodnioniemiecki
  itäiseen Saksaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

itäsaksalainen /ˈitæsˌaksalˌainen/ (n)
wschodnioniemiecki
  itäisessä Saksassa syntynyt tai asuva henkilö
  pysyvästi DDR:ssä asunut henkilö
  syntyperältään DDR:läinen henkilö

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (adj)
austriacki
  Itävallasta peräisin oleva tai Itävaltaan liittyvä

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (n)
Austriaczka, Austriak
  pysyvästi Itävallassa asuva henkilö

jaavalainen /jˈaːvalˌainen/ (adj)
Jawajczyk
  Jaavalta peräisin oleva tai Jaavaan liittyvä.

jaavalainen /jˈaːvalˌainen/ (n)
Jawajczyk
  Pysyvästi Jaavalla asuva henkilö.

jaavanpöllökehrääjä /jˈaːvampˌølløkˌehræːjæ/ (n)
gębal jawajski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jaavanriippukaija /jˈaːvanrˌiːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka żółtogardła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jaettava /jˈaetːˌava/ (n)
dzielna
  jakolaskussa se luku, joka jaetaan toisella luvulla

jaguaari /jˈaɡuˌaːrɪ/ (n)
jaguar
  leopardia muistuttava jykevä kissaeläin ()

jahti /jˈahtɪ/ (n)
jacht
  (merenkulku) alkuaan yksimastoinen pienehkö peräkajuuttainen purjealus, jossa on erityinen masto- ja purjerakenne; nykyisin yleisesti huvipursi tai kilpa-alus, myös moottoroitu

jainalaisuus /jˈainalˌaisuːs/ (n)
Dżinizm
  Intiasta lähtöisin oleva uskonto, joka painottaa väkivallattomuutta ja kurinalaista elämäntapaa

jakaa /jˈakaː/ (v)
dzielić, podzielić
  antaa kullekin osuutensa

jakaja /jˈakaja/ (n)
dzielnik
  jakolaskussa se luku, jolla toinen luku jaetaan

jakauma /jˈakauma/ (n)
rozkład
  havaintoyksiköiden jakautuminen jollakin asteikolla

jakaus /jˈakaus/ (n)
przedziałek
  hiuksiin tavallisesti kammalla tehtävä rajalinja, joka jakaa hiukset kahteen eri suuntiin kammattavaan osaan

jakelu /jˈakelu/ (n)
dystrybucja
  erit. tuotteiden, tarvikkeiden, sähkön tms. toimitus käyttäjille tai kuluttajille

jakki /jˈakːɪ/ (n)
jak
  aasialainen nautaeläin Bos grunniens, jonka kesyä muotoa hyödynnetään juhtana

jako /jˈako/ (n)
podział, dzielenie
  jonkin jakaminen tai jakautuminen osiin

jakoavain /jˈakoavain/ (n)
klucz francuski
  liikkuvaleukainen kuusiokantaisten ruuvien ja muttereiden kiertoavain, säädettävä ruuviavain

jakojäännös /jˈakojˌæːnnøs/ (n)
reszta
  (matematiikka) kokonaisluvuilla tehdyn jakolaskutoimituksen ylijäämä silloin kun jaettava ei ole jakajalla jaollinen

jakolasku /jˈakolˌasku/ (n)
dzielenie
  kertolaskulla käänteinen laskutoimitus, jossa annettu luku jaetaan yhtä suuriin lukuihin, ositusjako, tai lasketaan kuinka monta kertaa osajoukko sisältyy joukkoon

jaksaa /jˈaksaː/ (v)
dawać radę
  olla jollakulla voimia johonkin

jaksollinen /jˈaksollɪnen/ (adj)
okresowy
  sellainen, joka toistuu jaksoittain; jossa on havaittavissa jaksoja

jaksollinen järjestelmä /jˈaksollɪnen jˈærjestˌelmæ/ (n)
układ okresowy
  taulukko tunnetuista alkuaineista ryhmiteltynä niiden järjestysluvun ja elektronirakenteen mukaan

jakuutti /jˈakuːtːɪ/ (n)
jakucki
  jakuutin kieli, turkkilainen kieli, jota Itä-Siperiassa Sahan tasavallassa asuvat jakuutit puhuvat (kielitunnus: sah)
  Itä-Siperiassa asuvan turkinsukuinen kansan, jakuuttien, jäsen

jalankulkija /jˈalaŋkˌulkɪja/ (n)
pieszy
  henkilö, joka kulkee liikenteessä jalan; myös polkupyörän taluttaja, rullaluistelija, potkulautailija tai -kelkkailija

jalava /jˈalava/ (n)
wiąz
  jalavakasveihin (Ulmus) kuuluva lehtipuu, jonka hedelmä on siipipalteinen pähkylä

jalka /jˈalka/ (n)
noga
  liikkumiseen käytettävä ruumiinosa tai raaja (kädellisillä alaraaja) kokonaisuudessaan lonkasta varpaisiin
stopa
  jalkaterä; (laajemmin) jalkaterän mitta tai koko
  pituusmitta, jonka määritelmä on vaihdellut eri aikoina ja paikoissa, nykyisen kansainvälisen määritelmän mukaan 12 tuumaa eli 0,3048 metriä, tunnus ft

jalkakäytävä /jˈalkakˌæytævæ/ (n)
chodnik
  jalankulkijoille kadun varteen varattu kulkuväylä

jalkalista /jˈalkalˌista/ (n)
cokolik
  lattian ja seinän välinen koristelista; lattialista

jalkapallo /jˈalkapˌallo/ (n)
piłka nożna, futbol
  urheilulaji, jossa kaksi 11-henkistä joukkuetta pyrkivät saman pallon saamaan toistensa maaliin useampia kertoja kuin vastustaja
  jalkapallopelin pelivälineenä oleva pallo

jalkapalloilija /jˈalkapˌalloilˌija/ (n)
piłkarz
  jalkapallon pelaaja, henkilö, joka pelaa jalkapalloa

jalkapohja /jˈalkapˌohja/ (n)
podeszwa
  jalkaterän alapuoli

jalkapöytä /jˈalkapˌøytæ/ (n)
podbicie
  jalkaterän kaareva yläpuoli, nilkan ja varpaiden välinen alue, eli jalkaterän selkäpuoli

jalkaterä /jˈalkatˌeræ/ (n)
stopa
  ihmisen alaraajan alaosa nilkasta kantapäähän ja varpaisiin

jalkaväki /jˈalkavˌækɪ/ (n)
piechota
  maavoimiin kuuluva aselaji, jonka sotilaat taistelevat yleensä jalkaisin ja käyttävät henkilökohtaista asetta

jalkine /jˈalkɪne/ (n)
obuwie
  jalkapohjan alle tai tarvittaessa jalkaterän suojaksi jalkaan kiinnitettävä liikkumista helpottava ympäröiviltä olosuhteilta suojaava toistuvaan käyttöön tarkoitettu pukine, jonka sisäpuolelle voidaan tarvittaessa laittaa vaatekappale tai muu pehmuste. Ulkopuolelle voidaan pukea päällysjalkine tai kiinnittää liikkumista helpottavia laitteita.

jalokaasu /jˈalokˌaːsu/ (n)
gaz szlachetny
  jokin jaksollisen järjestelmän VIII pääryhmän alkuaineista, jotka normaalioloissa ovat yksiatomisia, kemiallisesti reagoimattomia kaasuja

jalokivi /jˈalokˌivɪ/ (n)
kamień szlachetny
  koruna tai muuna koristeena käytetty, erityisen arvokkaana pidetty läpinäkyvä ja valoa taittava kivi tai kova mineraali

jalometalli /jˈalometˌallɪ/ (n)
metal szlachetny
  metallinen alkuaine, jonka atomit eivät luovuta uloimpia elektronejaan helposti ja joka ei reagoi sen vuoksi helposti suolahapon tai sitä heikompien happojen kanssa

jalostaa /jˈalostaː/ (v)
hodować
  risteyttää eläimiä valikoivasti siten että halutut geneettiset ominaisuudet korostuvat

jalostamo /jˈalostˌamo/ (n)
rafineria
  teollisuuslaitos jossa jalostetaan jotakin

jalustin /jˈalustɪn/ (n)
strzemię
  satulaan kuuluva teline, jossa pidetään jalkaa ratsastaessa

jamaikanamatsoni /jˈamaikˌanamˌatsonɪ/ (n)
amazonka jamajska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jambi /jˈambɪ/ (n)
jamb
  lyhytpitkä, kaksitavuinen runojalka, joka koostuu lyhyestä (painottomasta) ja pitkästä (painollisesta) tavusta ()

jana /jˈana/ (n)
odcinek
  suora viiva, jolla on kaksi päätepistettä

janitsaari /jˈanɪtsˌaːrɪ/ (n)
janczarz
  osmanien armeijan eliittijoukko, jota täydennettiin ottamalla kristittyjä orjia

jano /jˈano/ (n)
pragnienie
  yleensä nestevajauksen aiheuttama tarve juoda; se, että janottaa

janoinen /jˈanoinen/ (adj)
spragniony
  sellainen, jolla on jano

jaollinen /jˈaollɪnen/ (adj)
podzielny
  sellainen, joka voidaan jakaa, kun jakajana on nollasta ja jaettavasta eroava yhtä (1) suurempi tai pienempi kokonaisluku.

jaollisuus /jˈaollɪsuːs/ (n)
podzielność
  kahden kokonaisluvun a ja b välillä vallitsevaa suhdetta kuvaava käsite, joka voidaan määrittää lausekkeesta a=bc, jossa myös c on kokonaisluku, riippuvuutena b
  a (a on jaollinen b:llä)

japani /jˈapanɪ/ (n)
japoński
  ensisijassa Japanissa puhuttava kieli (kielitunnus: ja)

japanilainen /jˈapanɪlˌainen/ (adj)
japoński
  Japanista peräisin oleva tai tai Japaniin liittyvä

japanilainen /jˈapanɪlˌainen/ (n)
Japończyk, Japonka
  pysyvästi Japanissa asuva henkilö

jarru /jˈarru/ (n)
hamulec
  liikkeen hidastamiseen ja pysäyttämiseen tai paikalla pysymisen varmentamiseen tarkoitettu laite

jarruttaa /jˈarrutːaː/ (v)
hamować
  vähentää nopeutta, varsinkin painamalla jarrua

jaspis /jˈaspɪs/ (n)
jaspis
  kvartsin laji, joka voi olla punertavaa, ruskeaa, kellertävää, vihreää tai kirjavaa

jatkaa /jˈatkaː/ (v)
kontynuować
  olla lopettamatta jo aikaisemmin alkanutta toimintaa, tehdä edelleen keskeytyksettä tai tauon jälkeen

jatkoaika /jˈatkoˌaika/ (n)
dogrywka
  peliajan loppuun lisättävä aika, jos varsinainen peli päättyy tasapeliin

jatkojohto /jˈatkojˌohto/ (n)
przedłużacz
  pistotulppaan liitettävä sähköjohto, jolla virta voidaan viedä kauempana olevalle sähkölaitteelle

jatkuminen /jˈatkumɪnen/ (n)
kontynuacja
  jatkua-verbistä muodostettu teonnimi

jatkuvuus /jˈatkuvuːs/ (n)
ciągłość
  se, että on jatkuva

jauheliha /jˈauhelˌiha/ (n)
mięso mielone
  lihamyllyllä hienonnettu liha, tyypillisesti porsasta tai vasikkaa

jauho /jˈauho/ (n)
mąka
  viljan jyvistä (tai muista siemenistä) jauhamalla saatu hienojakoinen ravinnoksi käytettävä aine

jauhoamatsoni /jˈauhoamˌatsonɪ/ (n)
amazonka skromna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jazz /jˈats/ (n)
dżez
  Yhdysvalloissa syntynyt musiikillinen traditio, johon kuuluu monia toisistaan kauaksi erkaantuneita tyylejä, joissa on tyypillistä on puhallinsoitinten suuri osuus

jemeniläinen /jˈemenɪlˌæinen/ (adj)
jemeński
  Jemenistä peräisin oleva tai Jemeniin liittyvä

jemeniläinen /jˈemenɪlˌæinen/ (n)
Jemenka, Jemeńczyk
  pysyvästi Jemenissä asuva henkilö

jengi /jˈeŋŋɪ/ (n)
gang
  porukka, etenkin nuorista koostuva joukko

jeni /jˈenɪ/ (n)
jen
  Japanin rahayksikkö, symboli on ¥

jenkkakahva /jˈeŋkːakˌahva/ (n)
boczki
  uumalle, etenkin housun vyötärön yläpuolelle kertyvä rasvakudos, läski

jenkki /jˈeŋkːɪ/ (n)
Jankes
  (arkinen) Yhdysvaltain pohjoisvaltioiden asukas

jerrykannu /jˈerrykˌannu/ (n)
kanister
  kanisteri polttoaineen tai juomaveden säilytykseen

jiddiš /jˈidːɪʃ/ (n)
jidysz
  jiddišin kieli, juutalaissaksa, keskiajan Saksassa juutalaisten keskuudessa kehittynyt kieli, jota kirjoitetaan heprealaisilla kirjaimilla, mutta sille on olemassa myös virallinen romanisaatiomuoto, kielitunnus: yi)

jo /jˈo/ (adv)
już
  nykyhetkeä aiemmin tai siihen mennessä; määrättyä aikaisemmin, hetkeä aikaisemmin tai siihen mennessä; korostaa etenemistä tiettyyn pisteeseen

jodi /jˈodɪ/ (n)
jod
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki I

jogurtti /jˈoɡurtːɪ/ (n)
jogurt
  maidosta maitohappobakteerien avulla valmistettu kiinteähkö tai nestemäinen hapanmaitotuote

johanneksenleipäpuu /jˈohannˌeksenlˌeipæpuː/ (n)
szarańczyn strąkowy
  mikä tahansa johanneksenleipäpuiden sukuun () kuuluva hernekasvien laji tai sellaisen yksilö

johdanto /jˈohdanto/ (n)
przedmowa
  aloitusosio esimerkiksi kirjassa tai elokuvassa

johdinauto /jˈohdɪnˌauto/ (n)
trolejbus
  linja-auto, joka ottaa käyttövoimansa kadun yläpuolella kulkevista ajolangoista

johtaa /jˈohtaː/ (v)
poprzedzać
  olla jonkin yrityksen tai laitoksen johdossa
  olla ensimmäisenä kilpailussa

johtajuus /jˈohtajuːs/ (n)
przewodnictwo
  vallankäyttö sosiaalisessa ryhmässä

johto /jˈohto/ (n)
przywództwo
  yhteisön johtajat; johtajisto, päällystö

joikuara /jˈoikuˌara/ (n)
ara kasztanowoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jointti /jˈointːɪ/ (n)
dżoint
  kannabista sisältävä sätkä, jonka filtteri saattaa olla kierretty pahvinpala

jojo /jˈojo/ (n)
jo-jo
  eräänlainen narusta nykimällä pyöritettävä leikkikalu

jokeri /jˈokerɪ/ (n)
dżoker
  narri

joki /jˈokɪ/ (n)
rzeka
  suuri veden muovaama uoma, jossa virtaa vesi

jokiamatsoni /jˈokɪamˌatsonɪ/ (n)
amazonka czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jokikaijanen /jˈokɪkˌaijanen/ (n)
nierozłączka czarnolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jonglööri /jˈoŋløːrɪ/ (n)
żongler
  esiintyjä, joka heittelee ja pyörittelee erilaisia esineitä ilmassa, yleensä käsillään

jono /jˈono/ (n)
kolejka, ogonek
  peräkkäin järjestyneiden ihmisten tai muiden alkioiden joukko

jonottaa /jˈonotːaː/ (v)
stanąć w kolejce
  olla jonossa ja odottaa omaa vuoroa

jooga /jˈoːɡa/ (n)
joga
  ruumiin hallintaa ja mietiskelyä korostava intialainen filosofinen oppi; myös pelkästään siihen liittyvät asento- ja hengitysharjoitukset

joogi /jˈoːɡɪ/ (n)
jogin
  joogan harjoittaja

jordanialainen /jˈordanˌialˌainen/ (adj)
Jordanka
  Jordaniasta peräisin oleva tai Jordaniaan liittyvä

jordanialainen /jˈordanˌialˌainen/ (n)
Jordanka
  pysyvästi Jordaniassa asuva henkilö

joskus /jˈoskus/ (adv)
czasami, czasem, niekiedy
  satunnaisesti, toisinaan, aika-ajoin, välillä, ajoittain, hetkittäin, silloin tällöin

jouhisorsa /jˈouhɪsˌorsa/ (n)
rożeniec
  Siro ja pitkänmallinen puolisukeltajasorsa, jota esiintyy koko maassa, vaikka pesiikin harvoin eteläisessä Suomessa.

joukko /jˈoukːo/ (n)
zbiór
  matemaattisten olioiden muodostama tarkkaan määritelty yhdistelmä

joukko-oppi /jˈoukːoˈopːɪ/ (n)
teoria mnogości
  joukkojen ominaisuuksia tutkiva matematiikan osa-alue, johon matematiikka monilta osiltaan perustuu

joukkoliikenne /jˈoukːolˌiːkenne/ (n)
komunikacja miejska
  joukkoliikennevälineillä järjestetty liikenne

joukkotuhoase /jˈoukːotˌuhoˌase/ (n)
broń masowego rażenia
  suurten ihmisjoukkojen tappamiseen ja vahingoittamiseen suunniteltu ase

joukkotuhonta /jˈoukːotuhˌonta/ (n)
ludobójstwo
  jonkin kansallisen, rodullisen, etnisen tai uskonnollisen ryhmän taikka niihin rinnastettavan kansanryhmän hävittäminen kokonaan tai osittain; yleiskielessä kansanmurha

joukkue /jˈoukːue/ (n)
drużyna
  ryhmä, jossa peli pelataan
pluton
  ryhmistä koostuva sotilasyksikkö

joukkuelaji /jˈoukːuˌelajɪ/ (n)
sport zespołowy
  urheilulaji, jossa osallistujat kilpailevat joukkueina

joulu /jˈoulu/ (n)
Boże Narodzenie
  perinteinen juhla, jota on vietetty, kun päivien lyheneminen on päättynyt; kristittyjen juhla, jota vietetään Jeesuksen joulukuuhun määrätyn syntymäpäivän kunniaksi.

jouluaatto /jˈouluˌaːtːo/ (n)
Wigilia
  joulupäivää edeltävä päivä ja ilta, joulukuun 24. päivän ilta

joulukalenteri /jˈoulukalˌenterɪ/ (n)
kalendarz adwentowy
  adventtikalenteri, pahvinen, joulunodotukseen liittyvä kalenteri, jonka luukkujen sisällä on kuvia tai joskus suklaata

joulukortti /jˈoulukˌortːɪ/ (n)
kartka
  jouluisin tervehdykseksi lähetettävä jouluaiheinen postikortti

joulukuu /jˈoulukuː/ (n)
grudzień
  vuoden viimeinen kuukausi, kuukausi marraskuun ja tammikuun välissä

joulukuusi /jˈoulukˌuːsɪ/ (n)
choinka
  joulun aikaan tavallisesti sisällä pidettävä monin tavoin koristeltu kuusi, joulupuu

joululahja /jˈoululˌahja/ (n)
prezent gwiazdkowy
  jouluna toiselle annettava lahja

joululaulu /jˈoululˌaulu/ (n)
kolęda
  jouluaiheinen, jouluna laulettava laulu

joulupukki /jˈoulupˌukːɪ/ (n)
Święty Mikołaj
  fiktiivinen henkilö, joka tuo jouluisin lapsille lahjoja

joulupäivä /jˈoulupˌæivæ/ (n)
Boże Narodzenie
  25. joulukuuta, yleinen kristillinen juhlapäivä Suomessa. Käytetään sanan joulu sijasta erityisesti silloin, kun katsotaan, että joulu voidaan ymmärtää myös jouluaatoksi tai useampipäiväiseksi juhlaksi.

jouluseimi /jˈoulusˌeimɪ/ (n)
szopka bożonarodzeniowa
  eli seimiasetelma on jouluevankeliumin hahmoista rakennettu asetelma

joulutähti /jˈoulutˌæhtɪ/ (n)
gwiazda betlejemska
  myrkyllinen tyräkkilaji (), yleinen joulun ajan koristekasvi, jonka ylälehdet ovat yl. kirkkaanpunaiset

journalismi /jˈournalˌismɪ/ (n)
dziennikarstwo
  tiedotusoppi

jousenjänne /jˈousenjˌænne/ (n)
cięciwa
  ampuma-aseena käytettävän jousen kaaren päiden välille pingotettu sidos, joka sinkoaa vapautetun jousivoiman vaikutuksesta nuolen liikkeelle

jousi /jˈousɪ/ (n)
łuk
  lihasvoimalla jännitettävä kaaresta ja jänteestä koostuva ase, jolla ammutaan nuolia tai vasamia, kaaripyssy
sprężyna
  kierrejousi, vieteri; taipuisa, tarkoitukseensa muotoiltu spiraali tai muu kappale, joka taivutettaessa, puristettaessa tai vedettäessä pyrkii palaamaan alkuasemaansa
smyczek, łuk
  hieman kaareva varsi ja sen rinnalle jännitettyjä jouhia, joilla hangataan kieliä poikkisuuntaan soitettaessa jousisoittimia

jousiammunta /jˈousɪˌammunta/ (n)
łucznictwo
  urheilulaji, jossa pyritään ampumaan nuoli jousen avulla maalitauluun

jousiampuja /jˈousɪˌampuja/ (n)
łuczniczka, łucznik
  henkilö, joka harrastaa jousiammuntaa

jousisoitin /jˈousɪsˌoitɪn/ (n)
instrument smyczkowy
  jousella soitettava soitin

joutsen /jˈoutsen/ (n)
łabędź
  mikä tahansa joutsenten sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö, erityisesti laulujoutsen ()

joutsenlaulu /jˈoutsenlˌaulu/ (n)
łabędzi śpiew
  varsinkin taiteilijan viimeinen esiintyminen, julkaisu tms.

juhla /jˈuhla/ (n)
przyjęcie
  juhlapyhä

juhlia /jˈuhlɪa/ (v)
obchodzić
  viettää juhlaa

jujuba /jˈujuba/ (n)
głożyna
  (yleisesti) mikä tahansa jujubien sukuun () kuuluva puu tai sellaisen yksilö tai hedelmä

jukataninamatsoni /jˈukatˌanɪnamˌatsonɪ/ (n)
amazonka żółtokantarowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

juliaaninen /jˈulɪˌaːnɪnen/ (adj)
juliański
  Julius Caesariin liittyvä

julistaa /jˈulɪstaː/ (v)
oznajmić
  ilmoittaa julkisesti ja muodollisesti

juliste /jˈulɪste/ (n)
afisz, plakat
  seinälle tai muulle näkyvälle paikalle kiinnitettävä suuri paperi, jossa on kuvia, tekstiä tai molempia

julkaisu /jˈulkaisu/ (n)
publikacja
  julkaistu kirjallinen tai audiovisuaalinen tuote tai muunlainen teos

julkinen /jˈulkɪnen/ (adj)
publiczny
  yleisessä tiedossa oleva, tunnettu (asia), avoimesti tapahtuva

julkisivu /jˈulkɪsˌivu/ (n)
fasada
  rakennuksen ulkoseinien ulkopinta ja samalla näkyvin osa; erityisesti se rakennuksen etuosaksi ajateltava ulkopinta, kadulle suuntautuva ja näkyvä osa

julkisoikeus /jˈulkɪsˌoikeus/ (n)
prawo publiczne
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii julkista valtaa käyttävien toimijoiden (esim. valtion ja kuntien) ja yksityistä valtaa käyttävien toimijoiden (esim. luonnollisten henkilöiden ja yritysten) välisiä oikeussuhteita

julma /jˈulma/ (adj)
okrutny
  joka ei välitä toisten kärsimyksistä, tunteeton ja raaka

jumala /jˈumala/ (n)
bóg
  johonkin uskontoon liittyvä toiminnan aiheuttaja tai hallitsija, joita joissakin uskonnoissa voi olla useitakin

jumalatar /jˈumalatar/ (n)
bogini
  naispuolinen jumala monijumalaisuudessa

jumaluus /jˈumaluːs/ (n)
boskość
  jumalan olemus; jumalallisuus

juna /jˈuna/ (n)
pociąg
  raiteilla kulkeva kulkuneuvo, joka yleensä koostuu veturista ja siihen liitetyistä vaunuista

juoda /jˈuoda/ (v)
pić
  ottaa nestettä suuhunsa ja niellä se

juoksija /jˈuoksɪja/ (n)
biegacz
  henkilö, joka juoksee

juoksuhauta /jˈuoksuhˌauta/ (n)
okop
  maahan kaivettava ojamainen kuoppa, joka antaa sotilaille suojan suoralta tulelta

juoksuhiekka /jˈuoksuhˌiekːa/ (n)
kurzawka
  vedensekaisen hiekan muodostava löysä, upottava seos

juoksujalkainen /jˈuoksujˌalkainen/ (n)
stonoga
  juoksujalkaisten luokkaan () kuuluvia tuhatjalkaisia

juoksutusmaha /jˈuoksutˌusmaha/ (n)
trawieniec
  märehtijöiden neljästä mahasta viimeinen

juolukka /jˈuolukːa/ (n)
borówka bagienna
  puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

juoma /jˈuoma/ (n)
napój
  juotavaksi tarkoitettu neste, jota usein nautitaan ruoan yhteydessä

juomalasi /jˈuomalˌasɪ/ (n)
szklanka
  lasinen juoma-astia

juomaraha /jˈuomarˌaha/ (n)
napiwek
  ravintolan, hotellin tms. palvelushenkilökunnalle annettu pieni ylimääräinen palkkio; palveluraha

juomavesi /jˈuomavˌesɪ/ (n)
woda do picia
  juotavaksi tarkoitettu terveydelliset vaatimukset täyttävä vesi

juoni /jˈuonɪ/ (n)
intryga
  metku, ovela suunnitelma, jonkun puijaamiseksi

juoppo /jˈuopːo/ (n)
pijak
  alkoholin suurkuluttaja tai usein juova alkoholisti

juopunut /jˈuopunut/ (adj)
pijany
  havaittavasti alkoholin vaikutuksen alainen

juoru /jˈuoru/ (n)
plotka
  toisen henkilön henkilökohtaisiin asioihin liittyvä huhu

juoruta /jˈuoruta/ (v)
plotkować
  levittää juorua

juosta /jˈuosta/ (v)
biec, biegać
  liikkua nopeasti jaloillaan

jurakausi /jˈurakˌausɪ/ (n)
jura
  mesotsooisen sarjan keskimmäinen, noin. 200–145 mvs. vallinnut kausi. Jurakaudella Pangaeamanner hajosi Lauraasiaksi ja Gondwanamantereeksi ja mm. pistiäiset ja linnut syntyivät

jurakautinen /jˈurakˌautɪnen/ (adj)
jurajski
  jurakauden aikainen

jurtta /jˈurtːa/ (n)
jurta
  telttaa muistuttava ikkunaton rakennelma, jota aasialaiset paimentolaiset käyttävät mukana kuljetettavana asumuksenaan

juuri /jˈuːrɪ/ (n)
korzeń, pierwiastek
  kasvin lehdetön, ravinteita ottava useimmiten maanalainen osa, joka kiinnittyy varteen
korzeń
  yhtälön juuri on luku, jossa yhtälö toteutuu, yhtälön ratkaisu

juurikas /jˈuːrɪkas/ (n)
burak
  villin rantajuurikkaan viljelty muoto (Beta vulgaris), jonka muunnoksia ovat mm. punajuuri, rehujuurikas ja sokerijuurikas

juusto /jˈuːsto/ (n)
ser
  maidosta juoksettamisen ja maitohappokäymisen avulla valmistettu kiinteä elintarvike

juustokakku /jˈuːstokˌakːu/ (n)
sernik
  piirakka, joka valmistetaan tuorejuustosta

juutalainen /jˈuːtalˌainen/ (adj)
żydowski
  juutalaisen perinteen mukainen, juutalaisuuteen liittyvä

juutalainen /jˈuːtalˌainen/ (n)
żyd, Żyd
  henkilö, joka kuuluu osin kreikkalaiseen heimoon, jonka geneettisen linjan alku on paikannettu nykyisen Turkin koillisosan alueelle lähelle nykyistä Georgiaa

juutalaisuus /jˈuːtalˌaisuːs/ (n)
judaizm
  juutalaisten alun perin Persiasta saapunut uskonto ja kulttuuri

jyrkkä /jˈyrkːæ/ (adj)
stromy
  lähes pystysuora, sellainen jonka kulmakerroin on suuri

jyrkänne /jˈyrkænne/ (n)
urwisko
  jyrkkä, jopa pystysuora rinne

jyrsijä /jˈyrsɪjæ/ (n)
gryzoń
  Rodentia-lahkoon kuuluva nisäkäs

jyrsin /jˈyrsɪn/ (n)
frezarka
  lastuavaan työstöön käytettävä kone, jossa työkalun terä (tai terät) lastuaa materiaalia jyrsimen pöytään kiinnitetystä työstettävästä kappaleesta
  liikkuva kone, jota käytetään tienpäällysteen, kuten asfaltin, jyrsintään

jyvä /jˈyvæ/ (n)
ziarno
  heinäkasvin pähkylämäinen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen

jäinen /jˈæinen/ (adj)
lodowaty
  jäästä muodostunut, tai tehty, jäässä oleva, jään peittämä, jäänsekainen

jäkit /jˈækɪt/ (n)
bliźniczka
  yksi heinäkasvien heimoon kuuluvista suvuista ()

jäkälä /jˈækælæ/ (n)
porost, liszaj
  (Lichenes) symbioottinen eliö, joka koostuu sienestä ja mikroskooppisista viherlevistä tai syanobakteereista

jälkeenpäin /jˈælkeːmpæin/ (adv)
potem
  tapahtuman jälkeen

jälkeläinen /jˈælkelˌæinen/ (n)
potomek
  suvullisessa lisääntymisessä eliölle syntynyt uusi saman lajin yksilö. Ihmisellä lapsi, tytär tai poika. Muille lajeille on omat nimityksensä, vaikka niitäkin saatetaan kuvaannollisesti sanoa lapsiksi.

jälki /jˈælkɪ/ (n)
ślad
  jonkun tai jonkin kulkemisesta kulkualustaan syntynyt ura tai painauma

jälkiliite /jˈælkɪlˌiːte/ (n)
przyrostek
  sanan vartaloon tai taivutusvartaloon liitetty johto- tai taivutuspääte, suffiksi

jälkiruoka /jˈælkɪrˌuoka/ (n)
deser
  ruokailun päätteeksi syötävä ja usein makea ruoka

jälkiruokaviini /jˈælkɪrˌuokavˌiːnɪ/ (n)
wino deserowe
  maultaan makea viini, joka sopii nautittavaksi jälkiruoan kanssa

jänis /jˈænɪs/ (n)
zając
  mikä tahansa jäniseläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

jänne /jˈænne/ (n)
ścięgno
  luja sidekudoksesta muodostuva rakenne, joka liittää lihaksen luuhun tai rustoon

jännite /jˈænnɪte/ (n)
napięcie, woltaż
  sähköinen potentiaaliero; eräs sähköinen suure

jännitys /jˈænnɪtys/ (n)
podekscytowanie
  se, kun jokin (ihminen tai eloton esine) on jännittynyt; jännitystila, jännittäminen

järjestelmä /jˈærjestˌelmæ/ (n)
układ, system
  yhteen kuuluvien osien kokonaisuus

järjestelmällinen /jˈærjestˌelmællɪnen/ (adj)
systematyczny
  järjestystä noudattava, suunnitelmallisesti toteutettava

järjestys /jˈærjestys/ (n)
porządek, ład
  useiden eri asioiden, esineiden tai olentojen kesken vallitseva tila
  (filosofia, matematiikka, logiikka) joukon jäsenten välinen kahden relaation keskinäinen tai kahden kvantiteetin keskinäinen samankaltaisuus

järjestysluku /jˈærjestˌysluku/ (n)
liczebnik porządkowy
  luku, joka ilmaisee järjestyksen; ordinaaliluku

järjestäytynyt rikollisuus /jˈærjestˌæytynyt rˈikollɪsuːs/ (n)
przestępczość zorganizowana
  kolmen tai useamman henkilön muodostama rikollisorganisaatio

järjestää /jˈærjestæː/ (v)
organizować
  laittaa järjestykseen, lajitella
  toteuttaa tai vastata jonkin tapahtuman toteuttamisesta
ustawić
  hoitaa kuntoon

järjestö /jˈærjestø/ (n)
organizacja
  jotakin määrätarkoitusta varten muodostettu henkilöiden tai yhteisöjen yhtymä

järjetön /jˈærjetøn/ (adj)
absurd
  absurdi, sellainen, joka on vailla järkeä; järjenvastainen, älytön

järkevä /jˈærkevæ/ (adj)
rozsądny
  kokemuksellisesti viisas

järki /jˈærkɪ/ (n)
rozum
  kyky ajatella rationaalisesti

järvi /jˈærvɪ/ (n)
jezioro
  lampea suurempi veden täyttämä luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä. Joskus minimikokona pidetään neljää hehtaaria.

järvisimpukka /jˈærvɪsˌimpukːa/ (n)
szczeżuja pospolita
  Suomessa yleisin makean veden suursimpukkalaji

jäsen /jˈæsen/ (n)
członek
  (anatomia) ihmisen tai eläimen ruumiinosa, etenkin raaja
  (sosiologia) yksittäinen joukkoon kuuluja

jäsenmaksu /jˈæsenmˌaksu/ (n)
należność
  hallinnollisen organisaation, kuten yhdistyksen jäseniltään perimä vuosi- tai liittymismaksu

jäsenyys /jˈæsenyːs/ (n)
członkostwo
  se, että on jäsen, jäsenenä oleminen

jästi /jˈæstɪ/ (n)
mugol
  Harry Potter -kirjoissa henkilö, joka ei kykene taikomaan ja on täysin tietämätön velhoista, noidista ja taikuudesta

jäte /jˈæte/ (n)
śmieci
  jostakin toiminnasta syntyvä tarpeeton ja sen tuottajalle hyödyntämiskelvoton aine tai energia

jäteauto /jˈæteˌauto/ (n)
śmieciarka
  jätteiden keräämiseen ja poiskuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo

jätevesi /jˈætevˌesɪ/ (n)
ścieki
  käytettynä hylätty, epäpuhtauksia sisältävä vesi

jätevesiviemäri /jˈætevˌesɪvˌiemærɪ/ (n)
kanał
  putkisto tai muu reitti, jota pitkin jätevedet kuljetetaan pois

jättiläinen /jˈætːɪlˌæinen/ (n)
olbrzym
  (mytologia) jätti, tarujen yliluonnollisen kookas yleensä suurelta osin ihmisen kaltainen olento

jättää /jˈætːæː/ (v)
zostawić
  pistää jokin johonkin lähtien itse pois; antaa olla siinä paikassa jossa se on

jäykkä /jˈæykːæ/ (adj)
sztywny
  ei taipuisa, niin kova ettei taivu

jää /jˈæː/ (n)
lód
  veden kiinteä olomuoto alle nollan celsius-asteen lämpötiloissa

jäädä /jˈæːdæ/ (v)
zostawać
  alkaa pysyä jossakin paikassa

jäähtyä /jˈæːhtyæ/ (v)
ostygnąć, stygnąć
  muuttua kuumasta kylmemmäksi

jääkaappi /jˈæːkaːpːɪ/ (n)
lodówka
  kylmäkoneella jäähdytetty lämpöeristetty kaappi, jossa säilytetään elintarvikkeita ja muuta kylmäsäilytystä tarvitsevaa

jääkausi /jˈæːkausɪ/ (n)
epoka lodowcowa
  aikakausi jolloin Maapallon lämpötila laskee ja pohjoiset ja eteläiset alueet peittyvät jääpeitteen alle

jääkiekko /jˈæːkiekːo/ (n)
hokej
  jäällä kaukalossa pelattava joukkuepeli, jossa pelivälineenä käytetään pientä, kumista kiekkoa

jäälokki /jˈæːlokːɪ/ (n)
mewa modrodzioba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jäämistö /jˈæːmɪstø/ (n)
mienie
  vainajan jälkeensä jättämä omaisuus varoineen ja velkoineen

jäänmurtaja /jˈæːnmurtˌaja/ (n)
lodołamacz
  laiva, joka murtaa jään rikki toisten alusten tieltä

jääpuikko /jˈæːpwɪkːo/ (n)
sopel
  katolta tms. valuvasta vedestä jäätynyt muodostuma, jolla tyypillisesti on alaspäin suuntautuva terävä kärki; joskus myös edellisen alapuolelle veden putoamiskohtaan kärki ylöspäin jäätynyt vastaava muodostuma

jäätanssi /jˈæːtanssɪ/ (n)
pary taneczne
  yksi taitoluistelun lajeista

jäätelö /jˈæːtelø/ (n)
lody
  maito- , kerma- tai kasvisöljypohjainen jäädytetty jälkiruoka

jäätelökone /jˈæːtelˌøkone/ (n)
maszynka do lodów
  jäätelön valmistamiseen tarkoitettu kone

jäätikkö /jˈæːtɪkːø/ (n)
lodowiec
  maan napa- ja vuoristoseduilla lumirajan yläpuolella muodostunut ja myös lumirajan alapuolelle siirtynyt monien metrien paksuisen jään kattama laaja jääkenttä ja virta

jäätynyt konflikti /jˈæːtynyt kˈonflɪktɪ/ (n)
zamrożony konflikt
  konflikti, jolle ei ole löydetty ratkaisua, mutta jonka aiheuttamat asetelmat ovat jääneet voimaan

jäävuori /jˈæːvuorɪ/ (n)
góra lodowa
  jäätiköstä lohjennut meressä kelluva makeavetinen jääkappale

jäävuorisalaatti /jˈæːvuorˌisalˌaːtːɪ/ (n)
sałata lodowa
  elintarvikkeena käytettävä pyöreäkeräinen salaattilajike

kaakao /kˈaːkao/ (n)
kakao
  kaakaopuun (Theobroma cacao) kuivatuista ja fermentoiduista siemenistä valmistettu jauhe, jota käytetään mm. suklaan valmistukseen

kaakattaa /kˈaːkatːaː/ (v)
gdakać
  etenkin kanan tai sorsalinnun ääntelystä

kaakatus /kˈaːkatus/ (n)
gdakanie
  kanojen ja eräiden muiden lintujen tuottama ääni

kaakeli /kˈaːkelɪ/ (n)
fliza
  pieni lasitettu keraamilaatta, joita käytetään esimerkiksi kylpyhuoneen seinien päällystämiseen

kaakki /kˈaːkːɪ/ (n)
rosynant
  hevonen

kaakko /kˈaːkːo/ (n)
południowy wschód
  väli-ilmansuunta idän ja etelän välissä

kaakkuri /kˈaːkːurɪ/ (n)
nur rdzawoszyi
  eräs Suomessakin pesivä vesilintu ()

kaali /kˈaːlɪ/ (n)
kapusta
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji (Brassica oleracea), jota viljellään monina eri lajikkeina vihanneksena; erityisesti keräkaali

kaalikeitto /kˈaːlɪkˌeitːo/ (n)
kapuśniak
  keräkaalista tehty keitto

kaalikääryle /kˈaːlɪkˌæːryle/ (n)
gołąbek
  ruokalaji, jossa jauhelihatäyte on kääritty kaalinlehtiin

kaani /kˈaːnɪ/ (n)
chan
  muinaisten mongoli- ja turkkivaltakuntien hallitsija

kaanon /kˈaːnon/ (n)
kanon
  kirjoitukset, jotka jokin yleisesti arvossa pidetty kristillinen toimielin, varsinkin kirkolliskokous, on hyväksynyt Raamattuun kuuluviksi
  melodian toistaminen kaikuna; sama melodia aloitetaan eri aikoihin ja melodiat seuraavat toisiaan tietyn aikavälin etäisyydellä

kaaos /kˈaːos/ (n)
chaos
  epäjärjestys, sekasorto, hajaannus, sekaannus

kaapeli /kˈaːpelɪ/ (n)
kabel
  eristetty, yleensä monijohtiminen johto

kaappari /kˈaːpːarɪ/ (n)
kaper
  henkilö, jolle hallitsija on antanut kaapparikirjan ryöstää vihollisen aluksia

kaappi /kˈaːpːɪ/ (n)
szafa
  tavaroiden säilytykseen tarkoitettu umpinainen ovellinen huonekalu, jossa on yleensä hyllyjä tai orsia, joihin tavarat asetetaan
  isokokoinen henkilö

kaapu /kˈaːpu/ (n)
kapa
  viitta

kaari /kˈaːrɪ/ (n)
łuk
  ympyrän kaaren osa, yhtenäinen viiva, joka kaartuu

kaarna /kˈaːrna/ (n)
kora
  puun uloin kerros; sen kuori, erit. iäkkään männyn paksu kuori

kaasu /kˈaːsu/ (n)
gaz
  korkeissa lämpötiloissa esiintyvä aineen olomuoto, jossa molekyylit ovat niin harvassa, että ne voivat liikkua toistensa ohi ja ne ovat helposti puristettavissa pienempään tilaan

kaasukammio /kˈaːsukˌammɪo/ (n)
komora gazowa
  teloituksessa käytettävä huone, jonne suljettu altistetaan tappavalle kaasulle

kaasukello /kˈaːsukˌello/ (n)
gazometr
  suuri kupumainen kaasunpainetta tasaava kaasusäiliö, jota käytettiin mm. kaupunkikaasun varastointiin

kaasukuolio /kˈaːsukˌuolɪo/ (n)
zgorzel gazowa
  Clostridium perfringens -bakteerin aiheuttama hengenvaarallinen kudostulehdus

kaasumainen /kˈaːsumˌainen/ (adj)
gazowy
  kaasun kaltainen, olomuodoltaan kuin kaasu

kaasunaamari /kˈaːsunˌaːmarɪ/ (n)
maska przeciwgazowa
  kasvot peittävä suojavaruste, joka suojaa kasvoja ja hengitysteitä saasteilta ja myrkyiltä

kaasuputki /kˈaːsupˌutkɪ/ (n)
gazociąg
  maastossa kulkeva putki, jota käytetään maakaasun kuljettamiseen

kaasutin /kˈaːsutɪn/ (n)
gaźnik
  polttomoottorin osa, joka säätää polttoaineen ja ilman syöttöä moottorille

kaataa /kˈaːtaː/ (v)
lać
  poistaa ainetta astiasta, säiliöstä tai lavalta

kaatopaikka /kˈaːtopˌaikːa/ (n)
wysypisko śmieci
  alue, jolle varastoidaan jätteitä

kaatua /kˈaːtua/ (v)
paść
  menettää hallittu tasapaino; mennä ympäri tai kyljelleen; murtua, luhistua; läikkyä astian reunojen yli

kaava /kˈaːva/ (n)
wzór
  symbolein ilmaistu matemaattinen sääntö

kaavio /kˈaːvɪo/ (n)
diagram
  kaaviokuva, kaavamainen esitys jostakin

kabardi /kˈabardɪ/ (n)
kabardyjski
  kabardien ja Karatšai-Tšerkessiassa asuvien tšerkessien puhuma luoteiskaukasialainen kieli (kielitunnus: kbd), jolla on virallisen kielen asema kummassakin tasavallassa

kabaree /kˈabareː/ (n)
kabaret
  kabaretti, tavallisesti ravintolassa esitettävä sukkeluuksia sisältävä kevyt "juonellinen" viihdeohjelma

kabbala /kˈabːala/ (n)
Kabała, kabała
  (mytologia) juutalaiseen perimätietoon perustuva oppi

kabrioletti /kˈabrɪolˌetːɪ/ (n)
kabriolet
  urheilullinen 2–3-paikkainen avoauto

kabyyli /kˈabyːlɪ/ (n)
kabylski
  Algeriassa puhuttu berberikieli (kielitunnus: kab)

kadehtia /kˈadehtˌia/ (v)
zazdrościć
  ei suoda jklle jtak hänen saamaansa myönteistä asiaa, olla jklle kateellinen jstak

kadmium /kˈadmium/ (n)
kadm
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemialliallinen merkki Cd

kadota /kˈadota/ (v)
zniknąć
  joutua kadoksiin, hävitä

kadottaa /kˈadotːaː/ (v)
gubić
  aiheuttaa jonkin katoaminen, usein tahtomattaan; hukata, hävittää

kafiiri /kˈafɪːrɪ/ (n)
kafir
  vääräuskoinen, ei-muslimi, uskoton

kafkamainen /kˈafkamˌainen/ (adj)
kafkowski
  joka tuo mieleen kirjailija Franz Kafkan tuotannon, järjettömiä, hämmentäviä ja uhkaavia tilanteita sisältävä

kaftaani /kˈaftaːnɪ/ (n)
kaftan
  miesten käyttämä puuvillasta tai silkistä valmistettu viittamainen vaate

kahdeksasosanuotti /kˈahdeksˌasosanˌuotːɪ/ (n)
ósemka
  ¹/₈-nuotti, puolen neljäsosanuotin tai kahden kuudestoistaosanuotin pituinen nuotti

kahlaamo /kˈahlaːmo/ (n)
bród
  matalavetinen joenylityspaikka

kahle /kˈahle/ (n)
kajdany
  liikkumisen rajoittamiseksi esim. nilkkoihin ja ranteisiin kiinnitettäviä rautalenkkejä, joista vanki tms. sidotaan kettingillä

kahva /kˈahva/ (n)
rękojeść
  esimerkiksi oven, astian, työkalun tai aseen osa, josta siihen tartutaan kädellä

kahvakuula /kˈahvakˌuːla/ (n)
giria
  kahvallinen, kuntoiluvälineenä käytettävä metallinen kuula

kahvi /kˈahvɪ/ (n)
kawa
  tavallisesti kuumana nautittava juoma, joka on valmistettu uuttamalla veteen kahvipensaan paahdetuista pavuista jauhettua jauhetta
  kahvipensaan (jauhetut) pavut, joista em. juoma valmistetaan

kahvikuppi /kˈahvɪkˌupːɪ/ (n)
filiżanka
  astia, yl. korvallinen kuppi, joka on tarkoitettu kahvin tarjoiluun ja kahvista nauttimiseen

kahvila /kˈahvɪla/ (n)
kawiarnia
  paikka, josta voi yleensä ostaa paikalla nautittavaksi kahvia, teetä, virvoitusjuomia, leivonnaisia ja pikkulämpimiä

kahvimylly /kˈahvɪmˌylly/ (n)
młynek do kawy
  laite, jota käytetään paahdettujen kahvipapujen jauhamiseen

kahvinkeitin /kˈahvɪŋkˌeitɪn/ (n)
ekspres
  sähköinen laite, jolla valmistetaan kahvijauheesta juomaa kuumalla vedellä uuttamalla

kahvinporo /kˈahvɪmpˌoro/ (n)
fusy z kawy
  kahvin keitosta jäänyt jäte, kahvijauhe josta on valmistettu kahvia juotavaksi; joskus jauhettu kahvi sellaisenaan

kahvipannu /kˈahvɪpˌannu/ (n)
imbryk do kawy
  yleensä nokallinen astia, jota käytetään kahvin valmistamiseen, useimmiten liedellä kuumentamalla

kahvipapu /kˈahvɪpˌapu/ (n)
ziarno kawowe
  kahvipensaan siemen, kahvinpapu, joita käytetään kahvijuoman raaka-aineena

kaikkialla /kˈaikːɪalla/ (adv)
wszędzie
  joka paikassa

kaikkitietävä /kˈaikːɪtˌietævæ/ (adj)
wszechwiedzący
  sellainen, joka tietää kaiken

kaikkivoipa /kˈaikːɪvˌoipa/ (adj)
wszechmocny
  sellainen, jolla on vaikutusvalta kaikkeen ja kaikkialle

kaiku /kˈaiku/ (n)
echo
  äänen tai sähkömagneettisen säteilyn heijastuma

kaikuluotaus /kˈaikulˌuotaus/ (n)
echolokacja
  kaiun avulla tapahtuva esteiden ja esineiden paikannus

kaima /kˈaima/ (n)
imiennik, imienniczka
  samanniminen henkilö

kaimaani /kˈaimaːnɪ/ (n)
kajman
  krokotiilieläimiin kuuluvan alligaattorien heimon matelija

kainalo /kˈainalo/ (n)
pacha
  alue olkanivelen alla

kainalosauva /kˈainalosˌauva/ (n)
kula
  kävelemisessä avustava sauva, joka antaa tukea kainalon kohdalle

kaistanleveys /kˈaistanleveys/ (n)
szerokość pasma
  ilmaisee sen siirtokaistan leveyden millä määritellyn taajuusvasteen ehdot täyttyvät

kaivaa /kˈaivaː/ (v)
kopać, wykopywać
  tehdä alustaan alaspäin syvenevä onkalo siirtäen siitä ainetta syrjään

kaivaja /kˈaivaja/ (n)
kopacz
  henkilö, joka kaivaa

kaivinkone /kˈaivɪŋkˌone/ (n)
koparka
  irtonaisten maalajien irrottamiseen, läjitykseen ja kuormaukseen käytettävä kaivulaittein varustettu työkone

kaivo /kˈaivo/ (n)
studnia
  vesikaivo, maahan kaivettu tai porattu pystysuuntainen kuilu tai reikä, johon pohjaveden toivotaan kerääntyvän, ja josta vesi pumpataan tai nostetaan ämpärillä

kaivos /kˈaivos/ (n)
kopalnia
  hyödyllisten kivennäisten talteenottoa varten tehty avolouhos tai maanalainen kaivos

kaivosmies /kˈaivosmies/ (n)
górnik
  kaivoksen työntekijä

kaivostoiminta /kˈaivostˌoimɪnta/ (n)
górnictwo
  alkutuotantoon lukeutuva kaivoksen operointi ja siihen liittyvät asiat

kajakki /kˈajakːɪ/ (n)
kajak
  istuvassa asennossa melottava koskiin ja merialueille soveltuva pieni vesikulkuneuvo, jonka mela on kaksilapainen

kakadu /kˈakadu/ (n)
kakadu
  töyhtöpäinen papukaijojen heimon alaheimon edustaja, joita tavataan Australiassa

kaki /kˈakɪ/ (n)
hurma
  eräs kasvi (), jonka syötävät hedelmät tunnetaan myös nimellä persimoni

kakka /kˈakːa/ (n)
kupa
  uloste

kakkonen /kˈakːonen/ (n)
dwójka
  kahden numero, numero 2; numerolla kaksi merkitty tai järjestetty; toinen kohta jossain luettelossa tai hissin painikkeissa

kakku /kˈakːu/ (n)
babka, ciasto
  yleensä makea leivonnainen, joka koostuu tavallisesti ainakin vehnäjauhosta, sokerista ja munasta; suomen kielessä lähikielistä poiketen sekä täytekakku että kuivakakku

kakofonia /kˈakofˌonɪa/ (n)
kakofonia
  äänten sekasointu

kaksijalkainen /kˈaksɪjˌalkainen/ (adj)
dwunożna
  sellainen, jolla on kaksi jalkaa

kaksikielinen /kˈaksɪkˌielɪnen/ (adj)
dwujęzyczny
  sellainen, joka osaa kahta kieltä

kaksikielisyys /kˈaksɪkˌielɪsyːs/ (n)
dwujęzyczność
  se, että on kaksikielinen

kaksikko /kˈaksɪkːo/ (n)
liczba podwójna
  duaali; kieliopillinen luku, substantiivin tai adjektiivin muoto, jota käytetään, kun puheena olevia asioita on täsmälleen kaksi. Esiintyi sekä uralilaisessa että indoeurooppalaisessa kantakielessä, mutta on kadonnut tai lähes kadonnut useimmista kielistä. Esiintyy kuitenkin vielä sloveniassa, saamessa ja samojedikielissä, rajallisesti austronesialaisissa kielissä ja venäjässä.

kaksinkertainen /kˈaksɪŋkˌertainen/ (adj)
podwójny
  sellainen, joka on kaksi kertaa niin suuri

kaksintaistelu /kˈaksɪntˌaistelu/ (n)
pojedynek
  kahden henkilön välinen kamppailu

kaksisuuntainen /kˈaksɪsˌuːntainen/ (adj)
dwukierunkowy
  sellainen, jota on mahdollista ajaa molempiin suuntiin

kaksisuuntainen mielialahäiriö /kˈaksɪsˌuːntainen mˈielɪˌalahˌæirɪø/ (n)
zaburzenia dwubiegunowe
  mielialahäiriö, jossa mieliala vaihtelee ja jossa esiintyy manian ohella masennusta eli depressiota; bipolaarinen mielialahäiriö

kaksitahtimoottori /kˈaksɪtˌahtɪmˌoːtːorɪ/ (n)
dwusuw
  polttomoottori, jonka työkierto koostuu työtahdista ja huuhteluvaiheesta

kaksoisolento /kˈaksoisolˌento/ (n)
sobowtór
  henkilö tai muu olento, joka muistuttaa toista niin paljon, että sekaantuminen on todennäköistä tai ainakin mahdollista

kaksoispiste /kˈaksoispˌiste/ (n)
dwukropek
  välimerkki, jolla on useita kieliopillisia funktioita; sen symboli on [:]

kaksonen /kˈaksonen/ (n)
bliźniaczka
  ihminen tai eläin, joka on syntynyt samassa synnytyksessä kuin yksi sisaruksistaan

kaktus /kˈaktus/ (n)
kaktus
  kuivuuteen sopeutunut, usein piikikäs mehikasvi (Cactaceae)

kaktusaratti /kˈaktusarˌatːɪ/ (n)
konura kaktusowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kala /kˈala/ (n)
ryba
  selkärankainen, kiduksilla hengittävä vesieläin
  kalan liha ruoan raaka-aineena

kalakeitto /kˈalakˌeitːo/ (n)
zupa rybna
  kalaa sisältävä keittoruoka, jossa yleensä on myös perunaa lohkoina

kalalisko /kˈalalˌisko/ (n)
ichtiozaur
  eräitä sukupuuttoon kuolleita kalaa muistuttaneita matelijoita (-lahko)

kalalokki /kˈalalˌokːɪ/ (n)
mewa pospolita
  keskikokoinen, yleinen lokkilaji,

kalanmaksaöljy /kˈalanmˌaksaˌøljy/ (n)
tran
  kalan, yleensä turskan maksasta valmistettava ravintolisä, joka sisältää terveydelle hyödyllisiä rasvahappoja

kalanteri /kˈalantˌerɪ/ (n)
kalander#Puola, gładziarka
  vähintään kahdesta valssista koostuva paperikoneen osa, jolla muokataan paperin paksuutta, karheutta tai kiiltoa johtamalla paperi pyörivien telojen välitse

kalastaa /kˈalastaː/ (v)
łowić
  pyydystää kalaa, pyytää kalaa

kalastaja /kˈalastˌaja/ (n)
rybak, wędkarz
  toimeentulonsa kalastuksesta saava, ammatikseen kalastava henkilö, ammattikalastaja

kalastajakissa /kˈalastˌajakˌissa/ (n)
taraj
  aasialainen keskikokoinen kissaeläin Prionailurus viverrinus syn. Felis viverrinus

kalastus /kˈalastus/ (n)
rybołówstwo
  kalojen pyytäminen, kalojen narraaminen, kalanpyynti taloudellisena toimintana

kalebassi /kˈalebˌassɪ/ (n)
kalabasa
  kalebassipuun tai pullokurpitsan hedelmästä valmistettu talousastia tai muu tarve-esine

kaleidoskooppi /kˈaleidˌoskoːpːɪ/ (n)
kalejdoskop
  pitkittäissuuntaisilla peileillä vuorattu lyhyt putki, jonka läpi katsoessa kuva näkyy erilaisina symmetrisinä yhdistelminä, kun putkea pyörittää

kalenteri /kˈalentˌerɪ/ (n)
kalendarz
  astronomisiin ilmiöihin perustuva ajanlaskun järjestelmä, joka jakaa ajan säännöllisiin osiin

kalibroida /kˈalɪbrˌoida/ (v)
kalibrować
  määrittää mittalaitteen näyttämän virhe tarkempaan mittaan nähden

kalifi /kˈalɪfɪ/ (n)
kalif
  kaikkien muslimien poliittinen johtaja

kalifornialainen /kˈalɪfˌornɪalˌainen/ (adj)
Kalifornijczyk
  sellainen, joka on Kaliforniasta peräisin tai kotoisin

kalifornium /kˈalɪfˌornium/ (n)
kaliforn
  eräs alkuaine, tunnus Cf

kalium /kˈalium/ (n)
potas
  alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

kaljamaha /kˈaljamˌaha/ (n)
brzuszek piwny
  pyöreä, ylipainoisen henkilön vatsa, jollainen aiheutuu esimerkiksi oluen juonnista

kalju /kˈalju/ (adj)
łysy
  sellainen, jolla ei ole hiuksia, hiukseton

kaljunaama-aratti /kˈaljunˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
barwinka sępia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljunaamakaija /kˈaljunˌaːmakˌaija/ (n)
sępica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljunaamamesikko /kˈaljunˌaːmamesˌikːo/ (n)
dziwoliczek zmienny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljupää /kˈaljupæː/ (n)
łysol
  kalju, henkilö jolla ei ole hiuksia päässä

kaljuuna /kˈaljuːna/ (n)
galeon
  (merenkulku) karakista ja karavelista kehitetty, kookas, monikantinen, puusta tehty purjelaiva

kalkita /kˈalkɪta/ (v)
wapnowanie
  lisätä kalkkia maaperään happamuuden vähentämiseksi

kalkkikivi /kˈalkːɪkˌivɪ/ (n)
wapień
  kerrostunut kivilaji, jota syntyy kalsiumkarbonaatin saostuessa vedessä

kalkkuna /kˈalkːuna/ (n)
indyk
  Meleagris gallopavo: Kalkkunoiden heimon kanalintu , joita on tuotu kotieläimeksi Eurooppaan Pohjois-Amerikasta ja Meksikosta. Koirasta nimitetään kalkkunakukoksi ja naarasta kalkkunakanaksi.
  kumpi vain kalkkunoiden heimon (Meleagris) kahdesta lajista

kalligrafia /kˈallɪɡrˌafɪa/ (n)
kaligrafia
  korutekstaus; kaunokirjoitettu teksti taiteena

kallio /kˈallɪo/ (n)
skała
  kallioperän näkyvä, ei maaperän peittämä osa

kallioaratti /kˈallɪˌoarˌatːɪ/ (n)
konura andyjska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kalliokyyhky /kˈallɪokˌyːhky/ (n)
gołąb skalny
  kyyhkylintuihin kuuluva merenrannikoiden kallioilla sekä vuoristoissa elävä lintulaji () tai sen yksilö

kallioperä /kˈallɪˌoperæ/ (n)
skała macierzysta
  maapallon kiinteä ”kuori”, joka koostuu eri kivilajeista

kallis /kˈallɪs/ (adj)
drogi
  sellainen, mikä maksaa paljon, hinnakas; rahallisesti arvokas

kallo /kˈallo/ (n)
czaszka
  eläimen pään luinen kuori, joka suojaa muun muassa aivoja. Ihmisestä puhuttaessa usein muodossa pääkallo.

kalmukki /kˈalmukːɪ/ (n)
(język) kałmucki
  Venäjällä ja Kiinassa puhuttu mongolikieli (kielitunnus: xal)

kalori /kˈalorɪ/ (n)
kaloria
  vanha energian yksikkö, jota käytetään lähinnä vain ruoka-aineiden energiasisällön ilmoittamiseen, usein siten että ilmoitetut kalorimäärät ovat itse asiassa kilokaloreita. Kalorin energiamäärä lämmittää gramman vettä 14,5°C:sta 15,5°C:een normaalipaineessa. Tunnus cal.

kalossi /kˈalossɪ/ (n)
kalosz
  Matala kuminen päällysjalkine. Miesten sadesään jalkine, joka vedetään ulkokäytössä matalan ulkokengän päälle.

kalpa /kˈalpa/ (n)
szpada
  kolmisärmäinen pistomiekka

kalpea /kˈalpea/ (adj)
blady
  vaalea, väritön

kalpeus /kˈalpeus/ (n)
bladość
  ihmisen ihon tavallisuudesta poikkeava vaaleus

kalsedoni /kˈalsedˌonɪ/ (n)
chalcedon
  maitomaisen läpikuultava, piilokiteinen kvartsin laji

kalsium /kˈalsium/ (n)
wapń
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine, joka merkki on Ca, esiintyy luonnossa vain yhdisteinä

kalsiumkarbonaatti /kˈalsiumkˌarbonˌaːtːɪ/ (n)
węglan wapnia
  hiilihapon kalsiumsuola (CaCO₃). Esiintyy kalsiitti- ja aragoniittimineraaleissa kalkkikivessä ja marmorissa. Käytetään elintavikelisäaineena (E170)

kalukukkaro /kˈalukˌukːaro/ (n)
mieszek
  eurooppalaisessa muodissa 1400- ja 1500-luvuilla käytetty lieriömäinen tai pussia muistuttava vaatekappale, joka laitetaan miesten housujen haarojen eteen peittämään sukuelimet

kalvinismi /kˈalvɪnˌismɪ/ (n)
kalwinizm
  eräs protestanttinen suuntaus (1500-l. alkaen)

kalvinisti /kˈalvɪnˌistɪ/ (n)
kalwinista
  kalvinismin kannattaja

kalvo /kˈalvo/ (n)
warstwa
  ohut ainekerros, joka voi muodostua nesteestä tai kiinteästä aineesta; kantaa kuormaa vain tangentiaalisessa suunnassa
błona
  ohut sidekudosmuodostuma tms.

kalvosinnappi /kˈalvosˌinnapːɪ/ (n)
spinka do mankietu
  paidan kalvosimen sulkeva ommeltu nappi, myös koristeellinen käytön ajaksi kiinnitettävä irtonappi

kamana /kˈamana/ (n)
nadproże
  oven tai ikkunan yläkarmi tai -lauta

kamarimusiikki /kˈamarˌimusˌiːkːɪ/ (n)
muzyka kameralna
  pienen yhtyeen esittämää laajamuotoista soitinmusiikkia

kambodžalainen /kˈambodʒalˌainen/ (n)
Kambodżanin
  pysyvästi Kambodžassa asuva henkilö

kambrikausi /kˈambrɪkˌausɪ/ (n)
kambr
  noin 570–510 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Kambrikaudella trilobiitit olivat merien valtamuoto

kameleontti /kˈameleˌontːɪ/ (n)
kameleon
  hyönteisiä syövien liskojen heimo, johon kuuluvilla lajeilla on mm. kyky vaihtaa nopeasti ihonväriä

kameli /kˈamelɪ/ (n)
wielbłąd
  kumpi tahansa kamelien sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

kamera /kˈamera/ (n)
aparat fotograficzny
  kuvien tallentamiseen tarkoitettu optinen laite

kameruninkaija /kˈamerunˌiŋkaija/ (n)
afrykanka kapturowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kamferi /kˈamferɪ/ (n)
kamfora
  orgaaninen, terpeeneihin kuuluva vahamainen, huoneenlämmössä kiinteä, väritön tai valkoinen kiteinen aine

kammata /kˈammata/ (v)
czesać
  käyttää kampaa; selvittää hiusten takkuja vetäen kampaa niiden läpi

kammio /kˈammɪo/ (n)
komora
  suljettu tila laitteen sisällä

kampa /kˈampa/ (n)
grzebień
  yleensä muovista valmistettu esine, jossa on tylppiä piikkejä rivissä tiheästi, käytetään hiusten selvittämiseen takuista

kampaaja /kˈampaːja/ (n)
fryzjer
  kampausten tekijä, arkisemmin erityisesti naisten hiusten leikkaaja

kampamaneetti /kˈampamanˌeːtːɪ/ (n)
żebropław
  -pääjakson hyytelömäisiä eläimiä, jotka uivat kampamaisten värekarvojen avulla

kampela /kˈampela/ (n)
fląderka
  eräs oikeasilmäkampeloihin kuuluva kalalaji tai sen yksilö

kampus /kˈampus/ (n)
kampus
  alue, jolla korkeakoulun, kuten yliopiston, rakennukset sijaitsevat

kana /kˈana/ (n)
kura
  aitokanojen heimon kesy lintulaji (), jolla on päälaella veltto heltta
  (keittiö) kananliha tai siitä valmistettu ruoka

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (adj)
kanadyjski
  Kanadasta peräisin oleva tai Kanadaan liittyvä

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (n)
Kanadyjczyk, Kanadyjka
  pysyvästi Kanadassa asuva henkilö

kanahaukka /kˈanahˌaukːa/ (n)
jastrząb
  keskikokoinen päiväpetolintu (), joka asuu rauhallisilla metsämailla

kanalintu /kˈanalˌintu/ (n)
drób
  Yleisnimitys lähes maailman kattavan maassa elävän lintulahkon yksilöstä. Kanalinnun koirasta nimitetään yleensä kukoksi.

kananmuna /kˈananmˌuna/ (n)
jajo
  kanan munima muna, ruoaksi valmistettu tai ruoan valmistukseen käytettävä elintarvike

kanarialintu /kˈanarˌialˌintu/ (n)
kanarek
  Kanarian saarilta kotoisin olevan kanarianhempon häkkilintuna pidetty kesymuoto ().

kanava /kˈanava/ (n)
kanał
  maahan kaivettu ura, jossa virtaa vettä kastelua varten, kastelukanava
  vesireitin täydennykseksi tehty, tavallisesti sulkulaitteilla varustettu vesiliikenneväylä
  tiedonvälityksen väylä
  äänentoiston väylä, medialle tallennettu tai toistettava yksittäinen ääniraita

kandavunmesikko /kˈandavˌunmesˌikːo/ (n)
miodojad złotooki
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kandela /kˈandela/ (n)
kandela
  valon intensiteetin eli valon voimakkuuden eli valovoiman SI-järjestelmän mukainen yksikkö. Tunnus cd.

kandidaatti /kˈandɪdˌaːtːɪ/ (n)
bakałarz
  lyh. kand., Suomen yliopistoissa alempi, 180 opintopisteen korkeakoulututkinto, jonka suoritus vie noin kolme vuotta, välitutkinto ennen ylempää korkeakoulututkintoa; tämän tutkinnon suorittanut henkilö

kaneli /kˈanelɪ/ (n)
cynamon
  leivonnassa ja ruoanlaitossa käytettävä mauste, joka tunnetaan myös rohdosnimellä cortex cinnamoni; valmistetaan kiinankanelin (Cinnamomum cassia) ja muiden läheisten puiden kuoresta

kanerva /kˈanerva/ (n)
wrzos
  kanervakasveihin kuuluva varpu

kangas /kˈaŋŋas/ (n)
tkanina, sukno
  (tekstiili) luonnonkuidusta, keinokuidusta tai niiden sekoitteesta valmistetuista langoista kudottu kaksilankatekniikkaan perustuva tekstiililaatu, littana ja yhtenäinen kudos

kangaspuut /kˈaŋŋaspuːt/ (n)
krosno
  esiteollisella ajalla merkittävä kankaan kutomiseen tarkoitettu käsikäyttöinen laite; nykyään kehittyneissä maissa lähinnä harrastuskäytössä

kangastus /kˈaŋŋastus/ (n)
miraż
  ilmakehän kerrosten välisten lämpötilaerojen aiheuttama optinen harha, jonka vuoksi katsojan näkökentässä kohde näyttää sijaitsevan lähempänä, vaikka se sijaitsee oikeasti kauempana

kaniini /kˈanɪːnɪ/ (n)
królik
  jänisten heimon nisäkäs (Oryctolagus cuniculus), jolla on kaksi alalajia

kannabis /kˈannabɪs/ (n)
konopie
  hamppu ()
  tiettyjen hampun lajikkeiden osa, tai hamppulähtöinen eroteltu päihde, joka sisältää kannabinoideja

kannada /kˈannada/ (n)
kannada
  (kielitiede) kannadan kieli, Intiassa Karnatakan osavaltiossa puhuttava kieli

kannas /kˈannas/ (n)
przesmyk
  kahta maa-aluetta yhdistävä kapea maakaistale, jonka molemmin puolin on vesi

kannattaa /kˈannatːaː/ (v)
dobrze iść
  olla järkevää tehdä, maksaa vaiva

kannattaja /kˈannatːˌaja/ (n)
zwolenniczka
  henkilö joka kannattaa jotain asiaa tai jotakuta henkilöä tai joukkuetta

kannettava /kˈannetːˌava/ (adj)
przenośny
  jota voi tai pitää kantaa

kannettava tietokone /kˈannetːˌava tˈietokˌone/ (n)
laptop
  tietokone, joka on suunniteltu helposti kantamalla paikasta toiseen kuljetettavaksi

kannibaali /kˈannɪbˌaːlɪ/ (n)
kanibal
  eläin joka syö oman lajinsa jäseniä

kannus /kˈannus/ (n)
ostroga
  ratsastajan kantapäähän kiinnitettävä metallihaarukka, jota käytetään apuna ratsun ohjauksessa

kanootti /kˈanoːtːɪ/ (n)
kanadyjka
  melontaan käytettävä venettä muistuttava pieni joki- ja järvialueiden yleiskulkuneuvo

kansa /kˈansa/ (n)
naród, lud
  ryhmä ihmisiä, joita yhdistää esimerkiksi yhteinen kulttuuri, kieli tai historiallinen tausta

kansainvälinen /kˈansainvˌælɪnen/ (adj)
międzynarodowy
  kansojen välinen, useita kansoja koskeva, myös useiden valtioiden keskinäinen; maailmanlaajuisesti käytetty tai käsitelty

kansainvälinen politiikka /kˈansainvˌælɪnem pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
stosunki międzynarodowe
  akateeminen oppiaine ja tutkimusala, joka jakautuu muun muassa ulkopolitiikan ja diplomatian tutkimukseen, rauhan- ja konfliktin tutkimukseen sekä maailmanlaajuisen talouden ja hallinnan tutkimukseen

kansakunta /kˈansakˌunta/ (n)
naród
  yhteisen historian jakavat ihmiset; etnisesti yhtenäinen kansa, joka on saavuttanut valtiollisen itsenäisyyden

kansalainen /kˈansalˌainen/ (n)
obywatel, obywatelka
  valtiossa syntyperänsä tai hankkimansa aseman perusteella kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö

kansalaisjärjestö /kˈansalˌaisjærjˌestø/ (n)
organizacja pozarządowa
  valtion elimistä riippumaton järjestö, yhdistys

kansalaisoikeudet /kˈansalˌaisoikˌeudet/ (n)
prawa obywatelskie
  oikeudet, jotka kuuluvat valtion kansalaisille

kansalaissota /kˈansalˌaissota/ (n)
wojna domowa
  sota saman kansan jäsenten kesken, sisällissota, veljessota

kansalaistottelemattomuus /kˈansalˌaistotːˌelemˌatːomuːs/ (n)
obywatelskie nieposłuszeństwo
  mahdollisesti lainvastaista, mutta laajasti hyväksyttyä toimintaa jotakin määräystä vastaan

kansalaisuus /kˈansalˌaisuːs/ (n)
obywatelstwo
  ihmisyksilön kuuluminen valtion alaisuuteen täysin oikeuksin ja velvollisuuksin, yleensä syntyperän perusteella tai hakemuksesta ja ehdot täyttäneelle valtion myöntämänä

kansallinen /kˈansallɪnen/ (adj)
narodowy
  kansalle ominainen ja yhteinen, kansaan kohdistuva; kansalle tunnusmerkillinen, nationalismiin liittyvä

kansallislaulu /kˈansallˌislaulu/ (n)
hymn narodowy
  jonkin valtion virallisena symbolina käytettävä sävelmä tai laulu, joka esitetään joissain virallisissa tilaisuuksissa ja juhlissa

kansallispuisto /kˈansallˌispwɪsto/ (n)
park narodowy
  valtion omistama alue, jonka käyttö kansallispuistona on säädetty lailla

kansallissosialismi /kˈansallˌissosˌialˌismɪ/ (n)
narodowy socjalizm
  Adolf Hitlerin johtaman Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) ideologia, jossa marxilainen yhteiskuntaluokkien välinen luokkataistelu korvattiin sitä käsitteellisesti vastaavalla ihmisrotujen välisellä kamppailulla kansan yhtenäisyyden saavuttamiseksi; siinä missä marxilaiset jakoivat kansan hierarkkisesti ala- ja yläluokkiin, ideologiassa kansat jaettiin hierarkkisesti rotuopiksi nimitetyllä tavalla alempiin ja ylempiin rotuihin, joista ylin oli arjalainen rotu; ideologiassa tunnustettiin yläluokan kyvykkyys ja sen tuoman aseman oikeutus

kansallisuus /kˈansallɪsuːs/ (n)
narodowość
  etnisyys, kuuluminen tiettyyn kansaan tai etniseen ryhmään

kansanetymologia /kˈansanˌetymˌoloɡˌia/ (n)
etymologia ludowa
  kansan keskuudessa levinnyt virheellinen etymologia, joka ei kuitenkaan välttämättä ole suoranaisesti näennäistieteellinen

kansanmurha /kˈansanmˌurha/ (n)
ludobójstwo
  kokonaisen kansanryhmän järjestelmällinen tuhoaminen, joukkotuhonta

kansanmusiikki /kˈansanmusˌiːkːɪ/ (n)
muzyka ludowa
  (musiikki) kansanperinteenä kuulomuistin varassa kansan keskuudessa elävä laulaen ja soittaen esitettävä, helposti muuntautuva musiikinlaji; kansan esittämä musiikki

kansantaloudellinen /kˈansantalˌoudellɪnen/ (adj)
ekonomiczny
  kansantalouteen liittyvä

kansantalous /kˈansantalous/ (n)
ekonomia polityczna
  yhteiskunnan talousyksiköiden muodostama kokonaisuus; sisältää esimerkiksi kotitaloudet, yritykset, kunnat ja valtion

kansantanssi /kˈansantˌanssɪ/ (n)
taniec ludowy
  tanssi, jota kansa eli rahvas tanssii tai on yleisesti tanssinut

kansanvalta /kˈansanvˌalta/ (n)
demokracja
  demokratia; valtion kansalaisten tai muun julkisyhteisön jäsenten oikeus osallistua asioista päättämiseen joko suoraan tai vaaleilla valittujen edustajien välityksellä

kansanäänestys /kˈansanˌæːnestys/ (n)
referendum
  demokratiassa suora äänestys tietystä poliittisesta asiasta

kansatiede /kˈansatˌiede/ (n)
etnologia
  etnologia, tiede, joka tutkii henkisen ja aineellisen kulttuurin syntyä, sen ajallista vaihtelua ja yhteisön osuutta kulttuuriin

kansi /kˈansɪ/ (n)
pokrywka, wieko
  astian tai laatikon suljin
pokład
  laivan päällyskate, mikä tahansa sen lattiarakenne tai vastaava kerros

kansio /kˈansɪo/ (n)
dossier
  väline, johon voi kiinnittää papereita ja asiakirjoja kansien väliin, mappi

kansleri /kˈanslerɪ/ (n)
kanclerz
  eräiden hallintovirkamiesten nimitys

kanslia /kˈanslɪa/ (n)
kancelaria
  valtionhallinnon tai kunnallishallinnon viraston tai laitoksen organisaatioyksikkö, joka hoitaa hallinnollisia asioita

kanssa /kˈanssa/ (adv)
z
  myös

kanssakirjoittaja /kˈanssakˌirjoitːˌaja/ (n)
współautor
  henkilö, joka kirjoittaa on kirjoittanut kirjan tms. yhdessä jonkun muun kanssa

kanta /kˈanta/ (n)
baza
  esineen tyvi- tai perusosa, kantaosa, kiinnitysosa
  yksi kolmion tai monikulmion sivuista
  joukko, josta voidaan johtaa avaruuden kaikki alkiot. Määritelmä eroaa topologiassa ja lineaarialgebrassa.
  tiettyyn kantalukuun perustuva positiojärjestelmä
  bipolaaritransistorin yksi elektrodi

kanta-asiakas /kˈantaˈasɪakas/ (n)
bywalczyni
  vakituinen asiakas, vakioasiakas

kantaa /kˈantaː/ (v)
nieść
  pitää kädessään tai muuten mukanaan samalla kun kulkee
  ulottua tietyn matkan
nosić
  pitää yllä jotain tunnetta tms.
  periä maksuja tai veroja

kantaatti /kˈantaːtːɪ/ (n)
kantata
  vokaalikamarimusiikin muoto

kantaja /kˈantaja/ (n)
powód
  se osapuoli riita-, rikos- tai hallintoprosessissa, joka panee asian vireille eli haastaa vastaajan oikeuteen

kantakieli /kˈantakˌielɪ/ (n)
prajęzyk
  kielimuoto, johon nykyisen kielen rakenne, muoto, kielioppi, sanasto tai yksittäinen sana perustuu

kantama /kˈantama/ (n)
zasięg
  välimatka, jonka verran esine pystyy liikuttamaan toista objektia

kantapää /kˈantapæː/ (n)
pięta
  jalkaterän takaosa

kantasolu /kˈantasˌolu/ (n)
komórka macierzysta
  solu, jolla on kyky jakautua loputtomasti, sekä muodostaa erilaisia kudostyyppejä

kanto /kˈanto/ (n)
pień drzewa
  tyvestä kaadetun tai kaatuneen puun tynkä, puunkanto

kantoaalto /kˈantoˌaːlto/ (n)
fala nośna, nośna
  sähkömagneettinen aalto, esim. radioaalto, jota moduloimalla lisätään siihen tiedon siirtoon tarkoitettua informaatiota

kantoninkiina /kˈantonˌiŋkɪːna/ (n)
kantoński
  kiinan merkittävin murre, jota puhutaan Etelä-Kiinassa

kanttiini /kˈantːɪːnɪ/ (n)
kantyna
  leirin, sairaalan tms. kahvio

kanukka /kˈanukːa/ (n)
dereń
  eräitä kasveja (Cornus-suku)

kaoliini /kˈaolˌiːnɪ/ (n)
kaolin
  maalaji kaoliinisavi, vaalea tai harmahtava alumiinisilikaattien heikosti kovettunut savimainen seos, elintarvikelisäaine E559

kaoliniitti /kˈaolɪnˌiːtːɪ/ (n)
kaolinit
  (keramiikka) pehmeä, vaalea mineraali, jota on rapautuneesta aineksesta muodostuneissa savissa, kaoliinin pääaineosa

kapalo /kˈapalo/ (n)
pielucha
  kääre, jossa vauvaa pidetään

kapasitanssi /kˈapasɪtˌanssɪ/ (n)
pojemność
  sähkönvaraamiskyky; suure, joka kuvaa sähköstaattiseen systeemin kykyä varastoida sähkövarausta (Q) systeemin osion potentiaalieron (V) suhteen. Yksikkönä faradi

kapasiteetti /kˈapasɪtˌeːtːɪ/ (n)
pojemność
  kyky, erit. kyky varastoida

kapea /kˈapea/ (adj)
wąski
  leveydeltään vähäinen, lyhyt leveyssuunnassa, pieni vasemmalta oikealle

kapellimestari /kˈapellɪmˌestarɪ/ (n)
dyrygent
  henkilö, joka johtaa orkesterin, kuoron ja joidenkin muiden musiikkiryhmien esityksiä sekä mm. valitsee niiden ohjelmistot

kapi /kˈapɪ/ (n)
świerzb
  syyhypunkin aiheuttama eläinten ihosairaus

kapina /kˈapɪna/ (n)
bunt
  nousu jotakin järjestelmää tai sen johtoa vastaan, joskus aseellinen tai väkivaltainen

kapinlauluhaukka /kˈapɪnlˌauluhˌaukːa/ (n)
jastrzębiak jasny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kapitalismi /kˈapɪtalˌismɪ/ (n)
kapitalizm
  talousjärjestelmä, joka perustuu ylijäämään eli tuottoon eli voittoon, joka investoidaan uudelleen entistä suurempien tuottojen saamiseksi; loputtoman pääoman kasautumisen järjestelmä, jossa etusija on pääoman ikuisella kasvulla; käytettyjen panosten ylittävien tuottojen logiikka, joka on vuosituhansien kuluessa kehittynyt viljasadoista ja kotieläinten lisäämisestä, ja muodostaa sivilisaation voitollisen tuotantologiikan, jossa saadaan enemmän jostakin kuin mitä siihen uhrataan panoksia

kapiteeli /kˈapɪtˌeːlɪ/ (n)
głowica
  (arkkitehtuuri) pylvään, pilarin tai pilasterin yläpää

kappale /kˈapːale/ (n)
sztuka
  yksittäinen esine; lyhenne kpl
ciało
  (geometria) pintojen kolmiulotteisesta avaruudesta erottama alue

kappeli /kˈapːelɪ/ (n)
kaplica
  sivukirkko; pieni kirkkorakennus kristillisiä toimituksia varten suunniteltu tila

kapris /kˈaprɪs/ (n)
kapar
  (mauste) kapriksen avautumaton kukkanuppu säilöttynä

kapsaisiini /kˈapsaisˌiːnɪ/ (n)
kapsaicyna
  chileissä (Capsicum) esiintyvä yhdiste, joka antaa niille tulisen maun

kapteeni /kˈapteːnɪ/ (n)
kapitan
  upseerin sotilasarvo

kapustarinta /kˈapustarˌinta/ (n)
siewka złota
  kahlaajiin kuuluva lintulaji, jota myös tunturikurmitsaksi kutsutaan

kapybara /kˈapybˌara/ (n)
kapibara
  mikä tahansa kapybarojen alaheimoon () kuuluva marsujen heimon laji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa edellisiin kuuluvan kapybarojen suvun () laji tai sellaisen yksilö
kapibara wielka
  edellisiin kuuluva, maailman suurikokoisimpana jyrsijänä tunnettu, laji () tai sen yksilö

kapyysi /kˈapyːsɪ/ (n)
kambuz
  laivan keittiö

karaatti /kˈaraːtːɪ/ (n)
karat
  jalokivien massan mittayksikkö = 0,200 grammaa
  jalometallien puhtauden yksikkö, 1/24 puhtaasta aineesta

karakki /kˈarakːɪ/ (n)
karaka
  1400-luvulla kehitetty kolmi–nelimastoinen purjelaiva, joka tuli tunnetuksi ensimmäisenä valtamerikelpoisena rahtikuljetukseen soveltuvana alustyyppinä

karanteeni /kˈarantˌeːnɪ/ (n)
kwarantanna
  pakkoeristys, tyypillisesti vaarallisen tarttuvan taudin leviämisen estämiseksi.

karaoke /kˈaraˌoke/ (n)
karaoke
  viihdemuoto, jossa esitetään yleisölle laulu nauhoitteelta tulevan musiikkitaustan ja tekstin mukaan

karata /kˈarata/ (v)
dezerterować
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, paeta

karate /kˈarate/ (n)
karate
  eräs alkuperältään japanilainen itsepuolustus- ja kamppailu-urheilulaji

karatšai-balkaari /kˈaratʃaibˈalkaːrɪ/ (n)
karaczajsko-bałkarski
  karatšai-balkaarin kieli, turkkilaisten kielten läntiseen ryhmään kuuluva kieli. Sanalista

karavaani /kˈaravˌaːnɪ/ (n)
karawana
  useilla kameleilla tai kulkuneuvoilla matkustava joukko

karavaaniseralji /kˈaravˌaːnɪserˌaljɪ/ (n)
karawanseraj
  tavallisesti valtateiden varsilla sijainnut tienvarsimajatalo, jossa karavaanissa kulkeneet matkalaiset saattoivat levätä ja toipua päivän matkastaan

karbidi /kˈarbɪdɪ/ (n)
węglik
  jokin hiilen ja metallin tai epämetallin, kuten boorin, piin yhdiste

karboksyylihappo /kˈarboksˌyːlɪhˌapːo/ (n)
kwas karboksylowy
  mikä tahansa orgaaninen happo, jossa on funktionaalisena ryhmänä karboksyyliryhmä (-C(=O)OH)

karbonaatti /kˈarbonˌaːtːɪ/ (n)
węglan
  hiilihapon suola; anioni, jossa esiintyy hiili- ja happiatomeja (CO₃2−)

kardaaniakseli /kˈardaːnɪˌakselɪ/ (n)
wał
  akseli, jossa on yksi tai useampi ristinivel eli Cardanin nivel

kardemumma /kˈardemˌumma/ (n)
kardamon
  inkiväärikasvi (), jonka siemeniä käytetään mausteena

kardiologia /kˈardɪˌoloɡˌia/ (n)
kardiologia
  lääketieteen haara, joka käsittelee sydämen ja suurten verisuonien sairauksia

karhu /kˈarhu/ (n)
niedźwiedź
  Ursus-suvun suurikokoisia petoeläimiä; erityisesti pohjoisessa Euraasiassa yleinen ruskeakarhu (Ursus arctos), kaikkiruokainen metsissä viihtyvä nisäkäs, Euroopan suurin petoeläin

karhukainen /kˈarhukˌainen/ (n)
niesporczak
  -pääjakson eläin. Karhukaiset ovat pieniä (alle 2:n mm kokoisia) ja jaokkeellisia eläimiä, joita elää lähes kaikkialla maapallolla

karhunpalvelus /kˈarhumpˌalvelus/ (n)
niedźwiedzia przysługa
  haitallinen teko tai toimenpide, huono palvelus

karhunvatukka /kˈarhunvatˌukːa/ (n)
jeżyna
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas, joka tuottaa tavallisesti punaisia marjoja ()
  karhunvatukan marja

karibu /kˈarɪbu/ (n)
karibu
  Pohjois-Amerikan pohjoisosissa elävä peuralaji,

karies /kˈaries/ (n)
próchnica
  hammasmätä; hammassairaus, jossa plakin bakteerit, usein hammaskiven suojassa, tuottavat syövyttäviä happamia aineenvaihduntatuotteita, jotka syövyttävät hammaskiillettä ja tämä syöpyminen johtaa hampaan reikiintymiseen

karikatyyri /kˈarɪkatˌyːrɪ/ (n)
karykatura
  henkilön tai muun kohteen luonteenomaisia piirteitä korostava pilapiirros, irvikuva

karisma /kˈarɪsma/ (n)
charyzma
  yksilön tyyneyttä ja viehätysvoimaa huokuva, yleensä ihailtava, olemus

karitsa /kˈarɪtsa/ (n)
jagnię, baranek
  lampaan poikanen, lampaanvuona

karja /kˈarja/ (n)
bydło
  suurehkot lihan- tai maidontuotantoon käytetyt eläimet, erit. nautakarja, tilan hyötyeläimet kokonaisuutena

karjakko /kˈarjakːo/ (n)
dojarka
  naispuolinen karjanhoitaja

karjala /kˈarjala/ (n)
karelski
  karjalan kieli: jokin Itä-Karjalan alueella puhuttavista itämerensuomalaisista kielistä, joita ovat varsinaiskarjala eli kantakarjala (kielitunnus krl) sekä joissakin yhteyksissä tämän murteiksi luokiteltavat aunuksenkarjala eli livvi (kielitunnus olo) ja lyydi (kielitunnus lud)

karju /kˈarju/ (n)
knur
  leikkaamaton koiraspuolinen sika

karkausvuosi /kˈarkausvˌuosɪ/ (n)
rok przestępny
  vuosi, jossa on 366 päivää

karnevaali /kˈarnevˌaːlɪ/ (n)
karnawał
  (kristinusko) katolisissa maissa ennen paaston alkamista vietetty juhla

karotenoidi /kˈarotenˌoidɪ/ (n)
karotenoid
  eräitä kasvien rasvaliukoisia keltaisesta punaiseen käsittäviä väriaineita

karpalo /kˈarpalo/ (n)
żurawina
  isokarpalo (Vaccinium oxycoccos), soilla ja kosteissa maastoissa kasvava, puolukan sukuun kuuluva ikivihreä varpu

karppi /kˈarpːɪ/ (n)
karp
  eräs makeanveden särkikaloihin kuuluva kalalaji () tai sen yksilö

karsastus /kˈarsastus/ (n)
zez
  näkövika, jossa silmät eivät kykene tarkentumaan samaan kohteeseen

kartano /kˈartano/ (n)
dwór
  vanhan suurtilan päärakennus tai keskeinen rakennusryhmä

kartessi /kˈartessɪ/ (n)
kartacz
  tykeissä käytetty ammus, joka oli pienillä metallikuulilla tai vastaavalla täytetty puinen, metallinen tai bakeliittinen lieriö tai pussi, joka hajoaa tykin piipun suun jätettyään

kartio /kˈartɪo/ (n)
stożek
  (geometria) huippua kohti suippeneva muoto tai esine, jonka pohjan suuntainen poikkileikkaus on saman muotoinen joka korkeudella

kartioleikkaus /kˈartɪolˌeikːaus/ (n)
stożkowa
  käyrä joka syntyy katkaistaessa (kuviteltu) kartio

kartiomainen /kˈartɪomˌainen/ (adj)
koniczny
  kartion muotoinen

kartta /kˈartːa/ (n)
mapa, plan
  mittakaavan mukaisesti pienennetty ja merkeiltään selitetty piirros, jossa esitetään jotain tiettyä maantieteellistä aluetta ja sen keskinäisiä sijainteja

karttaa /kˈartːaː/ (v)
unikać
  kiertää, kaihtaa, välttää näkemästä tai tekemästä jotakin

karttapallo /kˈartːapˌallo/ (n)
globus
  taivaankappaleesta, tavallisesti Maasta, pallon muotoisen kappaleen pinnalle tehty kartta, joka tarkimmillaan on pinnanmuodoiltaankin kolmiulotteinen pienoismalli esikuvastaan

kartussi /kˈartussɪ/ (n)
kartusz
  (arkkitehtuuri) kierukkakoristeinen kehys, voluuttikierteinen kilpi
  (kirjapaino, koristelu) käärö- tai kierrereunainen koristekilpi, jossa on paikka nimelle tai vaakunalle. Kartusseja on käytetty mm. kirjojen kannessa, kartoissa jne.
  tuliaseen latauspanos, etenkin tykin kranaatista erillinen ajoainetta sisältävä hylsy

karuselli /kˈarusˌellɪ/ (n)
karuzela
  pyörivä huvipuistolaite, jonka kyydissä istutaan esim. eläinten muotoisten istuinten päällä

karva /kˈarva/ (n)
włos
  ihoa peittävä sarveisainemuodostuma.

karvainen /kˈarvainen/ (adj)
włochaty
  karvojen peittämä

karvaton /kˈarvaton/ (adj)
nagi
  sellainen, jolla ei ole karvoitusta, karvoja, karvapeitteetön, viiksetön ja parraton

karvestreeni /kˈarvestrˌeːnɪ/ (n)
karwestren
  toinen terpeeneihin kuuluvan nestemäisen C10H16-hiilivedyn optisista isomeereista

karviainen /kˈarvɪˌainen/ (n)
agrest
  herukoiden sukuun (Ribes) kuuluva marjapensas

kasakka /kˈasakːa/ (n)
Kozak
  sotilaallisesti järjestäytynyt kansanryhmä Venäjällä ja Ukrainassa

kasari /kˈasarɪ/ (n)
rondel
  syvä, yleensä pienehkö ja pitkäkahvainen kattila

kasarmi /kˈasarmɪ/ (n)
koszary
  sotilaiden ja muiden joukkojen vakinaiseen majoitukseen käytettävä asuinrakennus

kaseiini /kˈaseˌiːnɪ/ (n)
kazeina
  eräitä proteiineja, joita on mm. maidossa

kasematti /kˈasemˌatːɪ/ (n)
kazamata
  linnassa tai linnoituksessa sijaitseva erillinen, yleensä omalla vahvistetulla muurilla varustettu tähystys- tai ampumapaikka

kasetti /kˈasetːɪ/ (n)
kaseta
  musiikki-, video- tai muu vastaava nauhoite tietynlaiselle medialle

kasino /kˈasɪno/ (n)
kasyno
  huvittelupaikka, jossa aktiviteettina ovat uhkapelit

kaskelotti /kˈaskelˌotːɪ/ (n)
kaszalot
  suurin hammasvalaslaji (Physeter macrocephalus)

kassa /kˈassa/ (n)
kasa
  paikka maksutapahtumia varten; maksamiseen käytettävä kassakone; rahojen säilytyspaikka
  päivittäiseen rahaliikenteeseen tarkoitetut käteisvarat; liikkeen tai kaupan kassassa aukioloajan olevat varat

kassakaappi /kˈassakˌaːpːɪ/ (n)
sejf, kasa pancerna
  arvokkaan omaisuuden säilytystä varten suunniteltu lujarakenteinen ja lukollinen kaappi

kassakone /kˈassakˌone/ (n)
kasa
  rahojen laskemiseen ja ostosten rekisteröintiin käytettävä kone

kassi /kˈassɪ/ (n)
torba
  esim. kankaasta tai muovista tehtävä esine, jossa pidetään muita esineitä

kastanja /kˈastanja/ (n)
kasztan
  kastanjapuun hedelmä, pähkinä, joita on yleensä kolmittain piikikkäissä hedelmäkehdoissa
  kastanjapuu, kastanjoiden () suvun kasvi

kaste /kˈaste/ (n)
rosa
  aamukaste, yökaste, yön aikana maahan ja kasvien pinnalle tiivistynyt vesi
chrzest
  kristinuskossa toimitus, jolla henkilö liitetään seurakuntaan

kastella /kˈastella/ (v)
podlewać
  tehdä märäksi lisäämällä vettä

kastelukannu /kˈastelukˌannu/ (n)
konewka
  kahvallinen ja yleensä pitkänokkainen astia veden kaatamiseksi huonekasvien ruukkuihin tai puutarhakasveille

kastemalja /kˈastemˌalja/ (n)
chrzcielnica
  eräissä kristillisissä kirkkokunnissa astia, josta otettavaa vettä käytetään valelukasteen suorittamiseen

kastemato /kˈastemˌato/ (n)
dżdżownica
  kasteliero, lieroihin kuuluva nivelmatojen laji

kasti /kˈastɪ/ (n)
kasta
  kastilaitoksen ylläpitämä yhteiskuntaluokka erityisesti Intiassa

kastike /kˈastɪke/ (n)
sos
  juokseva tai sakea ruokalajin osa, joka voi sisältää sattumia ja joka antaa ruokaan makua sekä nestemäisenä helpottaa ruoan syömistä

kasuaari /kˈasuˌaːrɪ/ (n)
kazuar
  kasuaarien suvun () lintu

kasvaa /kˈasvaː/ (v)
rosnąć
  tulla kooltaan suuremmaksi tai vanhemmaksi

kasvain /kˈasvain/ (n)
guz
  solujen hallitsemattomasta jakautumisesta johtuva hyvän- tai pahanlaatuinen muodostuma

kasvattaa /kˈasvatːaː/ (v)
hodować
  viljellä kasveja tai pitää kotieläimiä hyötytarkoituksessa

kasvatus /kˈasvatus/ (n)
wychowanie
  kasvattajan tahalliset ja tahattomat toiminnot, jotka vaikuttavat ihmisyksilön kehittymiseen

kasvi /kˈasvɪ/ (n)
roślina
  kasvikuntaan () kuuluva, valon avulla yhteyttämällä itselleen ravintoa tuottava aitotumainen eliö

kasvihuone /kˈasvɪhˌuone/ (n)
szklarnia
  kasvien kasvattamista varten rakennettu läpinäkyvä rakennelma, joka pitää lämpöä tehokkaasti sisällään

kasvihuoneilmiö /kˈasvɪhˌuoneilmˌiø/ (n)
efekt cieplarniany
  ilmiö, jossa useista eri aallonpituuksista muodostuvan sähkömagneettisen säteilyn tietyt aallonpituusalueet lämmittävät väliainetta (ks. absorptio), esimerkiksi maapallon kaasukehää ja seurauksena planeetan kaasukehän keskilämpötila kohoaa havaintojaksolla

kasvihuonekaasu /kˈasvɪhˌuonekˌaːsu/ (n)
gaz cieplarniany
  kaasu, joka aiheuttaa tai voimistaa kasvihuoneilmiötä

kasvimaa /kˈasvɪmaː/ (n)
ogród
  palsta vihannesten tms. kasvatusta varten

kasvinsyöjä /kˈasvɪnsˌyøjæ/ (n)
roślinożerca
  eliölaji, joka käyttää ravinnokseen kasveja, toisenvarainen eliö

kasvissyönti /kˈasvɪssˌyøntɪ/ (n)
wegetarianizm
  vegetarismi; sellaisen ruokavalion noudattaminen johon ei kuulu liha

kasvitiede /kˈasvɪtˌiede/ (n)
botanika
  botaniikka, fytologia, biologinen tiede, joka tutkii kasveja ja niiden elämää

kasvitieteellinen /kˈasvɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
botaniczny
  sellainen, joka liittyy kasvitieteeseen, kasvitieteen alaan kuuluva

kasvitieteellinen puutarha /kˈasvɪtˌieteːllɪnem pˈuːtarha/ (n)
ogród botaniczny
  puutarha, jossa kasveja viljellään useimmiten tutkimustarkoituksiin tai yleisölle esitettäväksi

kasvitieteilijä /kˈasvɪtˌieteilˌijæ/ (n)
botanik
  kasvitieteen harjoittaja

kasvot /kˈasvot/ (n)
twarz, oblicze
  ihmisen pään etuosa otsasta leukaan

kasvu /kˈasvu/ (n)
wzrost
  kasvamisen toteutuma

kasvukausi /kˈasvukˌausɪ/ (n)
okres wegetacyjny
  se aika vuodesta, jolloin kasvit kasvavat; vuorokauden keskilämpötila pysyy +5 asteen yläpuolella

katabolia /kˈatabˌolɪa/ (n)
katabolizm
  hajoamisaineenvaihdunta

katafalkki /kˈatafˌalkːɪ/ (n)
katafalk
  ruumisarkkukoroke kirkossa tai kappelissa

kataja /kˈataja/ (n)
jałowiec
  kotikataja (), sypressikasvien heimoon kuuluva havupuu, jonka hedelmä on käpy, katajanmarja

katajanmarja /kˈatajˌanmarja/ (n)
szyszkojagoda
  katajan käpy, joka sopii muun muassa ihmisen ravinnoksi

katakana /kˈatakˌana/ (n)
katakana
  toinen japanin kielessä käytetyistä tavumerkistöistä, jota käytetään yleensä lainasanojen ja ei-japanilaisten nimien kirjoittamiseen, kasvi- ja eläinlajien nimien kirjoittamiseen tai tekstin korostamiseen esimerkeissä mainosteksteissä tai normaalista poikkeavan lausunnan tai äänien kirjoittamiseen, esimerkiksi eläinten ja luonnon ääniä kuvaavien sanojen kirjoittamiseen

katakombi /kˈatakˌombɪ/ (n)
katakumba
  maanalainen hautakammiokäytävä

katalaani /kˈatalˌaːnɪ/ (n)
kataloński
  katalaanin kieli (kielitunnus: ca), Kataloniassa Espanjassa puhuttava kieli

katalepsia /kˈatalˌepsɪa/ (n)
katalepsja
  Neurologinen sairaus, joka aiheuttaa lihasten jännitysjäykkyystilan.

katalysaattori /kˈatalysˌaːtːorɪ/ (n)
katalizator
  laite, joka käyttää hyväkseen katalyysiä kemialliseen muuntamiseen

katalyysi /kˈatalˌyːsɪ/ (n)
kataliza
  erityisten aineiden, katalyyttien, kemiallista reaktiota kiihottava vaikutus

katalyytti /kˈatalˌyːtːɪ/ (n)
katalizator
  aine, joka nopeuttaa kemiallista reaktiota tietyssä lämpötilassa, kuitenkaan itse kulumatta reaktiossa

katalyyttinen /kˈatalˌyːtːɪnen/ (adj)
katalityczny
  katalyysiä koskeva tai sitä aiheuttava

katamaraani /kˈatamarˌaːnɪ/ (n)
katamaran
  laiva tai muu alus, jossa on kaksi runkoa

katapultti /kˈatapˌultːɪ/ (n)
katapulta
  piirityskone, jolla voidaan lingota ammuksina käytettäviä esineitä kuten kookkaita kiviä

katarri /kˈatarrɪ/ (n)
katar
  limakalvon tulehdus

katastrofi /kˈatastrˌofɪ/ (n)
katastrofa
  poikkeuksellisen vakava onnettomuus

katatonia /kˈatatˌonɪa/ (n)
katatonia
  eräs skitsofrenian muoto, katatoninen skitsofrenia

katedraali /kˈatedrˌaːlɪ/ (n)
katedra
  tuomiokirkko

kateenkorva /kˈateːŋkˌorva/ (n)
grasica
  (anatomia) nisäkkään rintaontelossa välikarsinassa sydämen etuyläpuolella sijaitseva parillinen imukudoselin

katekeetta /kˈatekˌeːtːa/ (n)
katecheta
  kristinopin alkeiden opettaja lähetystyössä

katekismus /kˈatekˌismus/ (n)
katechizm
  kodin hengellinen käsikirja, joka kertoo selkeästi mitä kristillinen usko on; ilmaisee suppeasti Raamatun keskeisen sisällön; kristillisen opin tiivistelmä

katekumeeni /kˈatekumˌeːnɪ/ (n)
katechumen
  katekumenaattiin osallistuva oppilas

katetri /kˈatetrɪ/ (n)
cewnik
  ohut putki, joka viedään tiehyttä pitkin elimeen

kateus /kˈateus/ (n)
zawiść
  se, että on kateellinen

kationi /kˈatɪˌonɪ/ (n)
kation
  positiivisesti varautunut ioni, jollainen muodostuu kun on luovutettu elektroneja

katiska /kˈatɪska/ (n)
więcierz
  liisteistä tai nykyään yleensä kanaverkon tapaisesta metalliverkosta tehty kalojen pyydystysväline

katka /kˈatka/ (n)
obunóg
  pieniä kalojen ja hetulavalaiden ravintona toimivia äyriäisiä ()

katkarapu /kˈatkarˌapu/ (n)
krewetka
  kymmenjalkaisten alalahkoon () kuuluvia pieniä, uivia rapuja, jotka ovat tärkeää kalojen ravintoa ja joiden pyrstö on myös suosittu ihmisten ravintona

katkera /kˈatkera/ (adj)
zgorzkniały
  (mausta) karvas, kitkerä

katodi /kˈatodɪ/ (n)
katoda
  sähkökemiallisen parin negatiivinen elektrodi, jossa tapahtuu pelkistyminen

katolilainen /kˈatolɪlˌainen/ (n)
katolik
  suurimman kristillisen kirkkokunnan, katolisen kirkon, jäsen; katolista oppia noudattava henkilö

katolinen /kˈatolɪnen/ (adj)
katolicki
  yleinen, yhteinen

katsoa /kˈatsoa/ (v)
patrzeć, popatrzeć
  keskittyä siihen, mitä näkee

katsoja /kˈatsoja/ (n)
widz
  jotakin katsova henkilö

kattaa /kˈatːaː/ (v)
nakryć
  asetella astiat ja ruokailuvälineet pöydälle ruokailua varten
pokrywać
  sisältää, sisältyä, käsittää jonkin
  peittää laajuudellaan
  (maksutalous) peittää kulut
  suojata pysyvästi sateelta, peittää katolla tai muulla vastaavalla
  päällystää, peittää

kattila /kˈatːɪla/ (n)
kociołek
  ruoanlaitossa käytettävä kannellinen keittoastia, joka sopii keittolevylle tai liedelle

kattohaikara /kˈatːohˌaikara/ (n)
bocian biały, bocian
  (eläintiede) haikaralintuihin kuuluva Suomenlahden eteläpuolella tyypillisesti katoilla pesivä, väritykseltään musta-valkea haikara, jota tavataan satunnaisesti myös Suomessa

kattokruunu /kˈatːokrˌuːnu/ (n)
żyrandol
  näyttävä sisäkattoon asennettu sähkövalaisin tai historiallisesti kynttelikkö

kattotiili /kˈatːotˌiːlɪ/ (n)
dachówka
  kaarevaprofiilinen, usein betonista valmistettu tiili, joilla katetaan rakennuksen katto

kattotuuletin /kˈatːotˌuːletɪn/ (n)
wentylator sufitowy
  sisäilmaa kierrättävä mekaaninen tuuletin, joka asennetaan huoneen sisäkattoon

katu /kˈatu/ (n)
ulica
  taajamassa sijaitseva kulkuväylä, joka koostuu usein ajoradasta ja molemmin puolin sijaitsevista jalkakäytävistä

katua /kˈatua/ (v)
żałować
  olla pahoillaan jostain tekemästään; toivoa ettei olisi tehnyt jotain

katupora /kˈatupˌora/ (n)
młot pneumatyczny
  huomattavan äänekäs työkalu, jolla voidaan rikkoa betonia ja asfalttipäällystettä

kauan /kˈauan/ (adv)
długo
  pitkän aikaa, pitkään

kauemmas /kˈauemmas/ (adv)
dalej
  komparatiivimuoto sanasta kauas

kauha /kˈauha/ (n)
chochla
  varrellinen kuppi tai työväline, jolla ammennetaan jauhetta tai nestemäistä ainetta

kaukainen /kˈaukainen/ (adj)
daleki
  kaukana sijaitseva

kaukalo /kˈaukalo/ (n)
koryto
  pitkänomainen, matalahko astia tai allas

kaukasialainen /kˈaukasˌialˌainen/ (adj)
kaukaski
  Kaukasiasta peräisin oleva tai Kaukasiaan ja kaukasialaisiin liittyvä

kaukasialainen /kˈaukasˌialˌainen/ (n)
kaukaski
  pysyvästi Kaukasiassa asuva henkilö

kaukoputki /kˈaukopˌutkɪ/ (n)
teleskop
  optinen laite, joka tuottaa silmälle lähikuvan kauempana olevasta kohteesta

kaukosäädin /kˈaukosˌæːdɪn/ (n)
pilot
  laite, jolla voidaan ohjata toista laitetta etäältä

kaula /kˈaula/ (n)
szyja
  ruumiinosa pään ja vartalon välillä

kaulakoru /kˈaulakˌoru/ (n)
naszyjnik
  kaulan ympärillä pidettävä koru, jossa saattaa olla osana kaulaketju

kaulapanta /kˈaulapˌanta/ (n)
obroża
  kaulaan esim. koiralle asetettava panta

kaulus /kˈaulus/ (n)
kołnierz
  kaulaa ympäröivä vaatekappale tai vaatekappaleen osa

kaulushaikara /kˈaulushˌaikara/ (n)
bąk
  toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista (Botaurus stellaris)

kauneus /kˈauneus/ (n)
piękno
  ihmisen havaintomaailmaan liittyvä myönteiseksi ja mielihyvää tuottavaksi koettu käsite, jonka sisältö ja kriteerit vaihtelevat ajan ja yhteiskunnan virtausten ja ihmisen sisäistämien näkemysten ja arvojen mukaisesti; aihetta tutkii filosofian osa-alue estetiikka

kaunis /kˈaunɪs/ (adj)
piękny, ładny
  havaitsijalleen esteettistä tai moraalista mielihyvää tuottava. Esteettisesti kauniiksi voidaan kutsua näkyä, ajatusta tai kuultua ääntä; moraalisesti kauniiksi ajatusta tai tekoa.
  sateeton, pilvetön

kaunoamatsoni /kˈaunoamˌatsonɪ/ (n)
żółtogłówka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaunokirjallisuus /kˈaunokˌirjallɪsuːs/ (n)
literatura piękna
  taiteeksi tai viihteeksi luokiteltava kirjallisuus

kaunoruohokaija /kˈaunorˌuohokˌaija/ (n)
łąkówka turkusowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaunoviikunakaija /kˈaunovˌiːkunakˌaija/ (n)
figówka tęczowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaupallinen /kˈaupallɪnen/ (adj)
komercyjny
  sellainen, jolla on kaupankäyntiin liittyvä luonne, myyntiä edistävä merkitys

kauppa /kˈaupːa/ (n)
sklep
  yritys, jonka tiloissa myydään tavaroita

kauppakeskus /kˈaupːakˌeskus/ (n)
centrum handlowe, dom handlowy
  rakennus tai rakennuskokonaisuus jossa sijaitsee paljon kauppoja sisätiloissa

kauppalaiva /kˈaupːalˌaiva/ (n)
statek handlowy
  kauppamerenkulun käytössä oleva laiva

kauppasaarto /kˈaupːasˌaːrto/ (n)
embargo
  vihollismaan ulkomaankaupan estäminen

kauppias /kˈaupːɪas/ (n)
kupiec
  kaupan tai liikkeen omistaja

kaupunginosa /kˈaupuŋŋˌinosa/ (n)
dzielnica
  kaupungin nimetty osa-alue

kaupungintalo /kˈaupuŋŋˌintalo/ (n)
ratusz
  julkinen rakennus, jossa kaupunginhallitus kokoontuu

kaupunki /kˈaupuŋkɪ/ (n)
miasto
  sivilisaation muodostama taajama, joka ylittää paikallisesti ympäristön kantokyvyn ja edellyttää resurssien tuontia kulutettaviksi laajemmalta sen olemassaolon edellytyksenä olevalta alueelta

kaupunkivaltio /kˈaupuŋkɪvˌaltɪo/ (n)
miasto-państwo, wolne miasto
  pienikokoinen valtio, joka muodostuu yhdestä kaupungista

kaura /kˈaura/ (n)
owies
  erityisesti peltokaura ()
  näiden ravinnoksi käytettävät siemenet

kaurapuuro /kˈaurapˌuːro/ (n)
owsianka
  kauraryyneistä tai suurimoista keitetty puuro

kautsu /kˈautsu/ (n)
kauczuk
  raaka luonnonkumi, luonnon raakakumi

kavallus /kˈavallus/ (n)
sprzeniewierzenie
  (omaisuusrikos) anastusrikoksen muoto, jossa henkilö anastaa hänen haltuunsa uskottuja varoja

kaveri /kˈaverɪ/ (n)
kolega
  ystävä, toveri

kaviaari /kˈavɪˌaːrɪ/ (n)
kawior
  kevyesti suolattu sammen mäti

kavitaatio /kˈavɪtˌaːtɪo/ (n)
kawitacja
  ilmiö, jossa neste, yleensä vesi, alkaa kiehua paineen laskun johdosta

kazakki /kˈatsakːɪ/ (n)
Kazach
  kazakin kieli (kielitunnus: kaz, kk), pääasiassa Kazakstanissa puhuttava turkkilainen kieli, jota kazakit puhuvat.
  turkkilais-tataarilaisen, pääasiassa Kazakstanissa (mutta myös Venäjällä ja Kiinassa) elävän kansan jäsen

kašmirvilla /kˈaʃmɪrvɪlla/ (n)
kaszmir
  kašmirvuohesta villa, jonka erityismuoto on pohjoisintialainen pashminavilla

kašubi /kˈaʃubɪ/ (n)
kaszubski
  kašubin kieli, Puolassa asuvan kašubien etnisen ryhmän äidinkielenään puhuma länsi-slaavilainen kieli, (kielitunnus: csb)

kefiiri /kˈefɪːrɪ/ (n)
kefir
  eräs piimää muistuttava hapanmaitovalmiste

kehittää /kˈehɪtːæː/ (v)
rozwijać
  muokata paremmaksi, parantaa
rozwijać się
  käsitellä kuvaksia niin, että niihin syntynyt näkymätön kuva kehitteen avulla muutetaan näkyväksi hopeayhdisteen muodostamaksi valokuvaksi

kehitys /kˈehɪtys/ (n)
rozwój
  asioiden muuttuminen ajan myötä
ewolucja
  kehitysopin yhteydessä sellaisten perättäisten muuntumisten, jossa tapahtuu populaation geenivaraston muuttumista, evoluutio

keho /kˈeho/ (n)
ciało
  elävä ihmisruumis

kehonrakennus /kˈehonrakˌennus/ (n)
kulturystyka
  urheilulaji, jossa pyritään esteettisesti tasapainoiseen ja vähärasvaiseen vartaloon lihaksistoa harjoittamalla

kehonrakentaja /kˈehonrakˌentaja/ (n)
kulturysta
  kehonrakennuksen harjoittaja

kehrätä /kˈehrætæ/ (v)
prząść
  tuottaa kierteistä ja kerrattua lankaa tekstiilikuiduista
mruczeć
  pitää jonkin tunnetilan (yleensä tyytyväisyyden) ilmaisemiseksi lyhytkatkoista matalataajuista ääntelyä kuten kissaeläimet

kehto /kˈehto/ (n)
kołyska
  yleensä poikittaisilla jalaksilla varustettu t. kannikkeista riippuva keinutettava pienen lapsen vuode

kehu /kˈehu/ (n)
pochwała
  positiivinen tai kiittelevä arvio

kehys /kˈehys/ (n)
rama
  esinettä, esim. taulua, ympäröivä tukeva tai koristeellinen rakenne

kehystää /kˈehystæː/ (v)
oprawiać
  laittaa johonkin kehykset

kehä /kˈehæ/ (n)
okwiat
  kehälehdet kokonaisuutena

kehäkukka /kˈehækˌukːa/ (n)
nagietek
  asterikasveihin kuuluvan kehäkukkien () suvun kasvi

keidas /kˈeidas/ (n)
oaza
  aavikolla oleva hedelmällinen paikka t. alue, jossa pohjavesi on lähellä maanpintaa

keihäs /kˈeihæs/ (n)
włócznia, oszczep
  (ase) metsästyksessä ja sodankäynnissä käytetty historiallinen heitto- tai pistoase

keihäänheitto /kˈeihæːnhˌeitːo/ (n)
rzut oszczepem
  yleisurheilulaji, jossa pyritään heittämään teräväkärkinen keihäs mahdollisimman pitkälle

keijulurikki /kˈeijulurˌikːɪ/ (n)
lorika ognista
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keikari /kˈeikarɪ/ (n)
dandys
  hienostuneesti pukeutuva ja käyttäytyvä, ehkä veijarimainen tai snobbaileva mies

keikarilintuhaukka /kˈeikarɪlˌintuhˌaukːa/ (n)
krogulec czarnogrzbiety
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keikka /kˈeikːa/ (n)
fucha
  esittävän taiteilijan esiintyminen
  tilapäinen työ, etenkin jonnekin tehtävä; työsuoritus, johon liittyy matkustaminen

keilaaja /kˈeilaːja/ (n)
kręglarz
  henkilö, joka keilaa

keilailu /kˈeilailu/ (n)
kręgle
  urheilulaji, jossa pyritään keilapalloa heittämällä kaatamaan jokaisella heitolla mahdollisimman paljon keiloja

keinotekoinen /kˈeinotekˌoinen/ (adj)
sztuczny
  ihmisen tekemä; ei luonnostaan syntynyt

keinu /kˈeinu/ (n)
huśtawka
  edestakaisin heilahteleva huvitteluun tarkoitettu laite, jossa yläpuolelta riippuu aisojen, narujen, köysien tai ketjujen varassa lava tai istuin

keinulauta /kˈeinulˌauta/ (n)
huśtawka
  lauta, jonka kumpikin pää keinuu vuoroin ylös ja alas keskellä laudan alapintaa olevan jalustan varassa

keinutuoli /kˈeinutˌuolɪ/ (n)
fotel bujany
  tuoli jonka pohjassa on kaarevat jalakset, joiden avulla tuolia voi keinuttaa

keisari /kˈeisarɪ/ (n)
cesarz, imperator
  Rooman valtakunnasta lähtöisin oleva korkein monarkin arvonimi

keisariamatsoni /kˈeisarˌiamˌatsonɪ/ (n)
amazonka cesarska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keisarikunta /kˈeisarɪkˌunta/ (n)
cesarstwo, imperium
  valtakunta, jonka valtionpäämies on keisari

keisarileikkaus /kˈeisarɪlˌeikːaus/ (n)
cesarskie cięcie
  lapsen poistaminen kohdusta avaamalla vatsan seinämä ja kohtu

keisarillinen /kˈeisarˌillɪnen/ (n)
cesarski
  keisarin perheeseen tai perheelle kuuluva

keisarinna /kˈeisarˌinna/ (n)
cesarzowa
  keisarikunnan naispuolinen hallitsija

keittiö /kˈeitːɪø/ (n)
kuchnia
  kotona, ravintolassa yms. paikka, jossa valmistetaan ruokaa. Keittiössä huolehditaan myös ruoanlaittoon ja kattaukseen liittyvistä astioista, työkaluista ja välineistä.
  jonkin maan tai alueen ruokakulttuurin mukainen tapa valmistaa ruokaa; etninen ruokakulttuuri

keittiömestari /kˈeitːɪømˌestarɪ/ (n)
szef kuchni
  ravintolakeittiön esimiehen ammattinimike

keitto /kˈeitːo/ (n)
zupa
  liemiruoka, joka yleensä keitetään ennen syömistä ja joka useimmiten nautitaan lämpimänä

keittokirja /kˈeitːokˌirja/ (n)
książka kucharska
  kirja, joka sisältää kokoelman ruokareseptejä

keittokomero /kˈeitːokˌomero/ (n)
aneks kuchenny
  asunnon pieni ruoanvalmistustila

keittosuolaliuos /kˈeitːosˌuolalˌiuos/ (n)
sól fizjologiczna
  veden ja natriumkloridin liuos suhteessa 9 mg/ml

keittää /kˈeitːæː/ (v)
gotować
  kuumentaa nestettä kiehumispisteen yli; valmistaa tai käsitellä keittoastiassa nestettä sellaisenaan tai lisätyssä nesteessä; myös uuttaa kiehuvalla tai kuumennetulla vedellä

keksi /kˈeksɪ/ (n)
ciastko, herbatnik
  tavallisesti tehdasmaisesti viljasta valmistettu ohut kuivaksi paistettu makea tai suolainen leivonnainen

keksijä /kˈeksɪjæ/ (n)
wynalazca, wynalazczyni
  henkilö, joka tekee uusia keksintöjä

keksintö /kˈeksɪntø/ (n)
wynalazek
  ihmisen keksimä uusi laite, menetelmä tai teoria

keksiä /kˈeksɪæ/ (v)
wynaleźć
  tehdä jokin uusi keksintö

keliakia /kˈelɪˌakɪa/ (n)
celiakia
  sairaus, jossa ohutsuolen limakalvo ei siedä rukiin, vehnän ja ohran sisältämää gluteenia

kelkka /kˈelkːa/ (n)
kieszeń
  kiskolla liikkuva koneenosa, kuten CD-aseman ulos työntyvä osa

kellari /kˈellarɪ/ (n)
piwnica
  rakennuksen asuintilojen alla oleva varasto- ja säilytystila

kellarikerros /kˈellarɪkˌerros/ (n)
piwnica
  rakennuksen maanalainen kerros

kello /kˈello/ (n)
zegar
  ajan mittaamiseen ja näyttämiseen tarkoitettu laite
dzwon
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva soitin, jota soitetaan lyömällä sitä

kelloseppä /kˈellosˌepːæ/ (n)
zegarmistrz, zegarmistrzyni
  ammattilainen, joka valmistaa kelloja

kellotapuli /kˈellotˌapulɪ/ (n)
dzwonnica
  erityisesti kirkon läheisyydessä oleva tornimainen rakennelma, johon soittokellot ripustetaan niiden kuuluvuuden lisäämiseksi

kellotaulu /kˈellotˌaulu/ (n)
cyferblat
  kellon pinta, jolle numerot on asetettu ja jonka alalla osoittimet kulkevat

keltahelttamesikko /kˈeltahˌeltːamesˌikːo/ (n)
koralicowiec żółty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltahemppo /kˈeltahˌempːo/ (n)
kulczyk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltahuppuaratti /kˈeltahˌupːuarˌatːɪ/ (n)
barwinka złotogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltainen /kˈeltainen/ (adj)
żółty
  sellainen, minkä väri on keltainen, väriltään keltainen (eikä punainen tai sininen pääväreistä)

keltainen /kˈeltainen/ (n)
żółty
  keltainen väri

keltajuova-aratti /kˈeltajˌuovaˈaratːɪ/ (n)
stadniczka żółtoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakaljumesikko /kˈeltakˌaljumesˌikːo/ (n)
dziwoliczek złoty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakurkkumesikko /kˈeltakˌurkːumesˌikːo/ (n)
miodojad żółtogardły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakurkkurosella /kˈeltakˌurkːurosella/ (n)
rozella żółtolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakuume /kˈeltakˌuːme/ (n)
żółta febra
  tartuntatauti, jonka aiheuttaa flavivirusten ryhmään kuuluva virus

keltaniska-amatsoni /kˈeltanˌiskaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka żółtoszyja
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltanokkamesikko /kˈeltanˌokːamesˌikːo/ (n)
miodożer białorzytny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltapääamatsoni /kˈeltapˌæːamˌatsonɪ/ (n)
amazonka żółtogardła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltapääluri /kˈeltapˌæːlurɪ/ (n)
lorysa oliwkowogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltarintaluri /kˈeltarˌintalˌurɪ/ (n)
lorysa timorska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltasiipiaratti /kˈeltasˌiːpɪarˌatːɪ/ (n)
rudosterka żółtoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltavahvero /kˈeltavˌahvero/ (n)
pieprznik
  Cantharellus cibarius, kantarellien heimon kauppasieniin kuuluva sienilaji

kelttiläinen /kˈeltːɪlˌæinen/ (adj)
celtycka
  keltteihin liittyvä

keltuainen /kˈeltuˌainen/ (n)
żółtko
  munan keltainen osa, joka toimii kehittyvän alkion ravintona

kelvata /kˈelvata/ (v)
nadawać
  olla kyllin hyvä, sopia, soveltua

kelvin /kˈelvɪn/ (n)
kelwin
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen yksikkö tieteellisessä käytössä (tunnus K)

kelvoton /kˈelvoton/ (adj)
bezwartościowy
  huono tai epärehellinen ihminen

kemia /kˈemɪa/ (n)
chemia
  tieteenala, joka tutkii aineiden ominaisuuksia ja koostumuksia sekä niiden valmistusta ja muuttamista

kemiallinen /kˈemɪˌallɪnen/ (adj)
chemiczny
  kemiaan liittyvä

kemiallinen yhdiste /kˈemɪˌallɪnen ˈyhdɪste/ (n)
związek chemiczny
  aine, joka koostuu kahdesta tai useammasta keskenään reagoineesta alkuaineesta

kemikaali /kˈemɪkˌaːlɪ/ (n)
chemikalia
  Kemiallisista aineista ja yhdisteistä käytettävä yhteisnimitys.

kemisti /kˈemɪstɪ/ (n)
chemik
  kemian tutkija tai kemian soveltaja

kengittää /kˈeŋŋɪtːæː/ (v)
podkuwać
  varustaa hevonen kengillä

kenguru /kˈeŋŋuru/ (n)
kangur, kangurzyca
  pussieläin, joita esiintyy vain Australiassa (-heimo)

kengännauha /kˈeŋŋænnˌauha/ (n)
sznurowadło
  naru, jolla kenkä sidotaan eli pauloitetaan

kenkä /kˈeŋkæ/ (n)
but
  jalkaa suojaava tavallisesti ulkona käytettävä asuste; jalkine, jossa on kova pohja

kenno /kˈenno/ (n)
komórka
  mehiläisten vahasta rakentama toukkien kasvatukseen tai ravinnon varastoitiin tarkoitettu kuusikulmainen lokero, näiden lokeroiden muodostama yhtenäinen kokonaisuus tai näistä lokeroista koostuva levy, joka on ihmisen rakentamassa mehiläispesässä
  sähköpari

kenotsooinen /kˈenotsˌoːɪnen/ (adj)
kenozoiczny
  kenotsooinen maailmakausi, 65,5 miljoonaa vuotta sitten alkanut maailmankausi; siihen liittyvä

kenoviiva /kˈenovˌiːva/ (n)
odwrotny ukośnik
  laskeva vinoviiva, jota käytetään lähinnä tietotekniikan merkinnöissä. Vastaava symboli on \.

kenraali /kˈenraːlɪ/ (n)
generał
  maavoimien korkein sotilasarvo, vastaa merivoimien amiraalia

kentauri /kˈentaurɪ/ (n)
centaur
  kreikkalaisen mytologian olento, jolla on ihmisen torso ja hevosen ruumis

kenttä /kˈentːæ/ (n)
pole
  avoin tasainen alue luonnossa; välittömän konkreettisen toiminnan alue
  kenttävoimakkuutena ilmaistava luonnonilmiöihin liittyvä vektorisuure

kenttäsairaala /kˈentːæsˌairaːla/ (n)
szpital polowy
  sota- tai katastrofialueella pystytetty siirrettävä sairaala

keppi /kˈepːɪ/ (n)
kij
  yleensä puinen pitkänmuotoinen esine

keraaminen /kˈeraːmɪnen/ (adj)
ceramiczny
  saviteollisuuden tuottamaan keramiikkaan kuuluva t. sitä koskeva, savi-

keralankaija /kˈeralˌaŋkaija/ (n)
aleksandretta seledynowa
  eräs kaijojen sukuun kuuluva papukaijalaji () tai sen yksilö

keramiikka /kˈeramˌiːkːa/ (n)
ceramika
  astioiksi tai muiksi esineiksi muotoiltua ja poltettua savea

keratiini /kˈeratˌiːnɪ/ (n)
keratyna
  skleroproteiineihin kuuluva valkuaisaine

keripukki /kˈerɪpˌukːɪ/ (n)
szkorbut
  C-vitamiinin puutoksen aiheuttama tauti

keritä /kˈerɪtæ/ (v)
strzyc
  leikata tai ajella villa lampaalta, vuohelta tms.

kerjäläinen /kˈerjælˌæinen/ (n)
żebrak
  kerjäämällä elantonsa hankkiva henkilö

kerma /kˈerma/ (n)
śmietana, śmietanka
  maidon rasvainen osa, joka voidaan kuoria seisoneen raakamaidon pinnalta; eräs maitotuote

kermavaahto /kˈermavˌaːhto/ (n)
bita śmietana
  vaahdoksi vatkattu kerma

kerros /kˈerros/ (n)
piętro
  rakennuksessa olevien huonetilojen taso
warstwa
  eri materiaalin tai pinnan muodostama taso

kerrossänky /kˈerrossˌæŋky/ (n)
łóżko piętrowe
  sänky, jonka vuoteet on sijoitettu päällekäin, yleensä kahteen tasoon

kerrosvoileipä /kˈerrosvˌoileipæ/ (n)
sandwicz
  kahdesta tai useammasta vastakkain asetetusta leipäviipaleesta, joiden välissä on täytteitä, pinottu voileipä

kerrottava /kˈerrotːˌava/ (n)
mnożnik
  (matematiikka) kertolaskussa luku, joka on kertomisen kohteena.

kersantti /kˈersantːɪ/ (n)
sierżant
  aliupseerin arvo armeijassa; sen haltija

kerskua /kˈerskua/ (v)
chełpić się
  mahtailla, ylpeillä liiallisesti kovaan ääneen

kerta /kˈerta/ (n)
raz
  yksittäinen tapahtuma, joka voi olla tapahtumasarjan osana tai saattaa toistua sattumalta

kertaa /kˈertaː/ (n)
razy
  kertolaskufunktion operaattori

kertoa /kˈertoa/ (v)
opowiadać
  esittää kertomus tai selostaa toiselle jokin asia

kertoja /kˈertoja/ (n)
mnożna
  (matematiikka) kertolaskussa luku, joka ilmaisee, millä kerrottava kerrotaan

kertolasku /kˈertolˌasku/ (n)
mnożenie
  laskutoimitus, jossa luku lasketaan itsensä kanssa yhteen toisen luvun arvon verran

kertoma /kˈertoma/ (n)
silnia
  fakulteetti, n:n kokonaisluvun kaikkien lukujen tulo

kertomus /kˈertomus/ (n)
opowiadanie
  satu, tarina

kertosäe /kˈertosˌæe/ (n)
refren
  laulussa useita kertoja toistettava osuus

kertotaulu /kˈertotˌaulu/ (n)
tabliczka mnożenia
  aritmeettinen taulukko, jossa on yksinumeroisten lukujen kaikkien tulojen arvot

kertut /kˈertut/ (n)
pokrzewkowate
  varpuslintuihin kuuluvien pienten hyönteissyöjien heimo (Sylviidae), jonka lajit ovat yleensä ulkonäöltään vaatimattomia, mutta tunnetaan hyvinä laulajina

kertymäfunktio /kˈertymæfˌuŋktɪo/ (n)
dystrybuanta
  funktio, joka kertoo todennäköisyyden sille, että satunnaismuuttuja X saa arvon x tai sitä pienemmän arvon

kerubi /kˈerubɪ/ (n)
cherub
  Raamatussa mainittuja enkeliolentoja

keräilyerä /kˈeræilˌyeræ/ (n)
repasaż
  joissakin urheilulajeissa (kuten miekkailussa, soudussa ja judossa) kilpailun vaihe, jossa edellisessä vaiheessa hävinneistä kilpailijoista parhaat karsivat keskenään jäljellä olevista jatkopaikoista

kerätä /kˈerætæ/ (v)
gromadzić
  koota yhteen

keräys /kˈeræys/ (n)
składka
  kerääminen

kesanto /kˈesanto/ (n)
ugór
  vuodeksi viljelemättömäksi jätetty pelto tai sen osa

keskenmeno /kˈeskenmˌeno/ (n)
poronienie
  ihmisillä raskauden itsestään tapahtuva keskeytyminen ja alkion tai sikiön poistumiminen kohdusta joko itsestään tai lääkärin avustamana

keskeyttää /kˈeskeytːæː/ (v)
przerwać
  lopettaa jokin, ennen kuin se on valmis

keskiaika /kˈeskɪˌaika/ (n)
średniowiecze
  ajanjakso Rooman valtakunnan tuhosta 400-luvulla aina uuden ajan ja renessanssin alkuun 1500 jaa.; Suomessa noin 1100-luvulta alkaen

keskiaikainen /kˈeskɪˌaikainen/ (adj)
średniowieczny
  keskiaikaan kuuluva tai siltä peräisin oleva

keskiaivot /kˈeskɪˌaivot/ (n)
śródmózgowie
  aivojen keskimmäinen osa väliaivojen takana, aivorungon yläosassa

keskiarvo /kˈeskɪˌarvo/ (n)
średnia
  aritmeettinen keskiarvo; havaintojen summa jaettuna havaintojen lukumäärällä

keskihajonta /kˈeskɪhajˌonta/ (n)
odchylenie standardowe
  hajontaluku välimatka- tai suhdeasteikon muuttujille, mikä kuvaa keskimääräistä poikkeamaa odotusarvosta; varianssin neliöjuuri

keskikenttäpelaaja /kˈeskɪkˌentːæpelˌaːja/ (n)
pomocnik
  keskikentällä pelaava pelaaja

keskiluokka /kˈeskɪlˌuokːa/ (n)
klasa średnia
  yhteiskunnassa sosiaalisen hierarkian keskivaiheilla oleva väestönosa

keskimäärin /kˈeskɪmˌæːrɪn/ (adv)
przeciętnie
  suunnilleen, keskimääräisesti

keskinäinen /kˈeskɪnˌæinen/ (adj)
wzajemny
  osapuolten välinen, usein vastavuoroinen; joidenkin keskuudessa tapahtuva

keskipäivä /kˈeskɪpˌæivæ/ (n)
południe
  noin kello 12 päivällä

keskisormi /kˈeskɪsˌormɪ/ (n)
palec środkowy
  sormi ihmisen kädessä etusormen ja nimettömän välissä

keskitin /kˈeskɪtɪn/ (n)
hub
  tietoliikenneverkoissa käytetty komponentti, joka yhdistää verkkoja fyysisellä tasolla (OSI 1); ei käsittele dataa, kuten reititin tai kytkin, vaan ainoastaan lähettää sen eteenpäin.

keskittyminen /kˈeskɪtːˌymɪnen/ (n)
koncentracja
  ajatusten ja mielenkiinnon keskittäminen

keskitysleiri /kˈeskɪtˌysleirɪ/ (n)
kacet
  leiri, jonne kootaan siviilejä liikkuvuuden tai kontaktien rajoittamiseksi

keskiviikko /kˈeskɪvˌiːkːo/ (n)
środa
  viikon kolmas päivä, päivä tiistain ja torstain välissä

keskiyläsaksa /kˈeskiylæsˌaksa/ (n)
średnio-wysoko-niemiecki
  ajallisesti muinaisyläsaksan ja nykykielen väliin sijoittunut yläsaksan kielen kehitysvaihe, joka oli käytössä 1050–1350 -luvuilla (kielitunnus: gmh)

keskiyö /kˈeskiyø/ (n)
północ
  noin kello 24:n aika yöllä

keskuslämmitys /kˈeskuslˌæmmɪtys/ (n)
centralne ogrzewanie
  järjestelmä, joka hoitaa yhden tai useamman rakennuksen tilojen lämmityksen keskitetysti yhdestä pisteestä käsin

keskuspankki /kˈeskuspˌaŋkːɪ/ (n)
bank centralny
  rahoituslaitos, jonka tehtäviin kuuluu rahapolitiikan toteutus, pääasiassa rahan liikkeellelasku ja rahavarannon säätely eri tavoin

keskusta /kˈeskusta/ (n)
centrum
  keskellä sijaitseva osa, keskipisteen lähellä oleva osa
  kaupungin keskeisin tai tärkein osa
  poliittinen keskusta
  yleensä keskustaan luetaan ruudut d4, d5, e4, e5, mutta joskus mukaan lasketaan myös näitä ympäröivät ruudut

keskustella /kˈeskustella/ (v)
dyskutować, obradować, rozważać
  puhua jonkun kanssa jostakin tietystä aiheesta

keskustelu /kˈeskustˌelu/ (n)
rozmowa, dyskusja
  ihmisten välinen suullinen ajatustenvaihto

kestää /kˈestæː/ (v)
trwać
  jaksaa, sietää

kesy /kˈesy/ (adj)
oswojony
  ihmisen läheisyydessä viihtyvä, monesti ihmiseen leimautunut

kesyttää /kˈesytːæː/ (v)
oswajać
  tehdä eläin kesyksi
  muuttaa villi eläinlaji jalostamalla kotieläimeksi

kesä /kˈesæ/ (n)
lato
  Keskileveysasteiden vuodenaika kevään ja syksyn välissä, jolloin saadaan eniten auringonsäteilyä. Pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuusta elokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuusta helmikuuhun.

kesäaika /kˈesæˌaika/ (n)
czas letni
  aikajärjestely, jossa kelloja siirretään valoisaksi vuodenajaksi tunnilla eteenpäin

kesäkurpitsa /kˈesækˌurpɪtsa/ (n)
cukinia
  kurkkukasveihin kuuluva vihanneshedelmä, (, )

kesäkuu /kˈesækuː/ (n)
czerwiec
  vuoden kuudes kuukausi, kuukausi toukokuun ja heinäkuun välissä

kesäleski /kˈesælˌeskɪ/ (n)
słomiana wdowa
  mies tai nainen, jonka puoliso on muualla ja joka tästä syystä viettää kesää yksin (leikillinen)

kesäpäivänseisaus /kˈesæpˌæivænsˌeisaus/ (n)
przesilenie letnie
  pohjoisella pallonpuoliskolla vuoden valoisin ajankohta juhannuksen tienoilla (noin 21. kesäkuuta); kyseisen ajankohdan jälkeen päivät alkavat lyhentyä pohjoispuoliskolla; kyseisenä ajankohtana aurinko paistaa kohtisuoraan Kravun kääntöpiirille

ketju /kˈetju/ (n)
łańcuch
  yhteen liitetyistä metallilenkeistä rakennettu voimansiirtoon tai kiinnitykseen käytetty väline

ketjukirje /kˈetjukˌirje/ (n)
łańcuszek
  kirje jonka vastaanottajaa pyydetään lähettämään kirje edelleen useammalle vastaanottajalle

ketoni /kˈetonɪ/ (n)
keton
  orgaaninen yhdiste, jossa on funktionaalinen ryhmä C=O

ketsuppi /kˈetsupːɪ/ (n)
keczup
  sokerilla, suolalla ja etikalla maustettu tomaattikastike

ketteryys /kˈetːeryːs/ (n)
zwinność
  se, että on ketterä

ketterä /kˈetːeræ/ (adj)
gibki
  kevyt, nopealiikkeinen

kettu /kˈetːu/ (n)
lis
  (eläintiede) punakettu, koko Suomessa esiintyvä, tavallisesti väriltään punaruskea, koiraeläinten heimon laji (Vulpes vulpes).

ketunhäntä /kˈetunhˌæntæ/ (n)
lisi ogon
  ketun häntä

ketunleipä /kˈetunlˌeipæ/ (n)
szczawik zajęczy
  eräs käenkaalien sukuun kuuluva kaksisirkkaisten kasvien laji () tai sen yksilö

ketšua /kˈetʃua/ (n)
keczua
  Andeilla, eli Perussa, Ecuadorissa, Boliviassa ja Argentiinassa puhuttu intiaanikieli (kielitunnus: qu)

keuhko /kˈeuhko/ (n)
płuco
  elin, jolla kaikki nelijalkaiset selkärankaiset hengittävät; ihmisellä on kaksi keuhkoa, joten sana esiintyy useimmin monikossa

keuhkokala /kˈeuhkokˌala/ (n)
ryba dwudyszna
  (yleisesti) mikä tahansa keuhkokalojen alaluokkaan () kuuluva varsieväisten laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) mikä tahansa edellisiin kuuluvan keuhkokalojen lahkon () laji tai sellaisen yksilö

keuhkokuume /kˈeuhkokˌuːme/ (n)
zapalenie płuc
  bakteerin tai viruksen aiheuttama keuhkotulehdus, johon liittyy usein yskää, kipua hengitysteissä ja korkea kuume

keulaharus /kˈeulaharus/ (n)
forsztag
  etuharus, purjeveneen mastoa edestäpäin tukeva harus

keulakuva /kˈeulakˌuva/ (n)
figurant
  laivan, varsinkin purjelaivan, keulaan kiinnitetty veistos

kevyt /kˈevyt/ (adj)
lekki
  keveä, pieni massaltaan

kevät /kˈevæt/ (n)
wiosna
  talven jälkeinen ja ennen kesää oleva vuodenaika. Pohjoisella pallonpuoliskolla maaliskuusta toukokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla syyskuusta marraskuuhun.

kevätkääryle /kˈevætkˌæːryle/ (n)
sajgonka
  valmistustavaltaan aasialaisperäinen suolainen välipala, jossa on riisijauhosta valmistetun taikinan sisään paistettuja pilkottuja vihanneksia

kevätpäiväntasaus /kˈevætpˌæivæntasaus/ (n)
równonoc wiosenna
  keväällä (nykyisin pohjoispuoliskolla noin 21. maaliskuuta ja eteläpuoliskolla noin 22. syyskuuta) ajankohta, jolloin päivä ja yö ovat samanpituiset eli 12 h/12 h; aurinko paistaa tällöin kohtisuoraan päiväntasaajalle samoin kuin syyspäiväntasauksena

kibbutsi /kˈibːutsɪ/ (n)
kibuc
  israelilaistyyppinen yhteisöllisyyteen, suoraan demokratiaan ja yleensä maanviljelykseen pohjautuva kollektiivitila

kidus /kˈidus/ (n)
skrzele
  useiden vesieläinten hengityselin, veden huuhteleman ulkopinnan tai suolen limakalvon ohutepiteelisiä lisäkkeitä tai poimuja

kiduttaa /kˈidutːaː/ (v)
torturować
  aiheuttaa toiselle fyysistä tai psyykkistä tuskaa esimerkiksi tietojen saamiseksi

kiduttaja /kˈidutːˌaja/ (n)
oprawca
  henkilö, joka kiduttaa

kidutus /kˈidutus/ (n)
tortura
  kiduttaminen

kiehua /kˈiehua/ (v)
wrzeć
  tulla niin kuumaksi, että pintaan nousee kuplia ja syntyy höyryä

kiehumispiste /kˈiehumˌispɪste/ (n)
temperatura wrzenia
  (termodynamiikka) lämpötila, jossa nesteen höyrynpaine on yhtä suuri kuin nestettä ympäröivän ympäristön paine, kiehumisen käynnistymisen ja jatkumisen alin lämpötila

kiekko /kˈiekːo/ (n)
dysk
  pyöreä levy tai muu ohut kappale

kiekonheitto /kˈiekonhˌeitːo/ (n)
rzut dyskiem
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää kiekkoa mahdollisimman pitkälle

kiekua /kˈiekua/ (v)
piać
  (kukosta) laulaa, päästää kiekaisu

kieli /kˈielɪ/ (n)
język
  suussa oleva puheen tuottamisen, nielemiseen ja lämmönsäätelyyn käytettävä lihas
język, mowa
  kommunikointijärjestelmä (esim. suomen kieli)
struna
  kielisoitinten ääntä tuottava pingotettu lanka tai jänne

kielikunta /kˈielɪkˌunta/ (n)
rodzina językowa
  oletetun ja yleensä myös tieteellisesti todistetun sukulaisuuden perusteella tehdyn jaon mukaisesti yhteen kuuluvien kielten ryhmä, kieliperhe

kieliopillinen /kˈielɪopˌillɪnen/ (n)
gramatyczny
  kielioppiin kuuluva tai liittyvä

kielioppi /kˈielɪˌopːɪ/ (n)
gramatyka
  oppi kielen rakenteesta ja ominaispiirteistä valitun tarkastelukulman mukaisesti

kielisoitin /kˈielɪsˌoitɪn/ (n)
instrument strunowy
  soitin, jonka ääni syntyy kielen värähtelystä, näppäilyn, jouhen hankauksen, vasaran lyönnin tms. seurauksena

kielitiede /kˈielɪtˌiede/ (n)
językoznawstwo, lingwistyka
  lingvistiikka, luonnollista kieltä tutkiva tiede

kielitieteellinen /kˈielɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
językoznawczy
  kielitieteeseen liittyvä, kielitieteelle ominainen

kielletty /kˈielletːy/ (adj)
wzbroniony
  sellainen, jota ei ole sallittu, jota ei saa tehdä

kielo /kˈielo/ (n)
konwalia
  (Convallaria majalis) voimakastuoksuinen metsäkukka, joka kukkii loppukeväästä

kieltenpidin /kˈieltempɪdɪn/ (n)
płużka
  kielisoittimen kanteen kiinnittyvä osa, johon kaikkien kielten päät liitetään

kieltolaki /kˈieltolˌakɪ/ (n)
zakaz
  alkoholin myynnin kielto; retorisesti myös eräiden muiden päihteiden kielto

kieltää /kˈieltæː/ (v)
zabraniać, zabronić
  pyytää tai pakottaa olemaan tekemättä jotakin tai olemaan käyttämättä jtk

kierros /kˈierros/ (n)
obchód
  sellainen umpinainen reitti, usein ympyrä, jonka kiertäminen yhteen suuntaan kulkien tuo takaisin lähtökohtaan

kierrättää /kˈierrætːæː/ (v)
przetwarzać
  laittaa kiertoon tai kiertämään

kiertokasvit /kˈiertokˌasvɪt/ (n)
powojowate
  eräs koisomaisten lahkoon () kuuluva kaksisirkkaisten kasvien heimo ()

kiertää /kˈiertæː/ (v)
obchodzić
  kulkea jonkin esteen tms. ympäri tai ohi
krążyć
  kulkea ellipsistä tai pyöreää rataa jonkin ympäri

kihlakunta /kˈihlakˌunta/ (n)
powiat
  lääniä pienempi valtion, mm. poliisin, paikallishallintoalue, jotka Suomessa lakkautettiin 2007 lopussa

kihlasormus /kˈihlasˌormus/ (n)
pierścionek zaręczynowy
  kihlauksen merkkinä vasemman käden nimettömässä pidettävä sormus

kihokki /kˈihokːɪ/ (n)
rosiczka
  eräitä lihansyöjäkasveja (-suku)

kihomato /kˈihomˌato/ (n)
owsica
  ihmisen kihomato on tartunnan saaneen paksusuolessa loisiva sukkulamato

kihti /kˈihtɪ/ (n)
dna
  sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön aiheuttaen nivelkipua

kihu /kˈihu/ (n)
wydrzyk
  Stercorarius-suvun rantalintuja

kiihdyttää /kˈiːhdytːæː/ (v)
przyśpieszać się
  lisätä jonkin nopeutta

kiihottaa /kˈiːhotːaː/ (v)
pobudzać
  herättää seksuaalista halua

kiihtyvyys /kˈiːhtyvyːs/ (n)
przyspieszenie
  nopeuden kasvaminen

kiikari /kˈiːkarɪ/ (n)
lornetka
  laite jossa on yhdistetty kaksi pienikokoista ja yksinkertaista kaukoputkea

kiila /kˈiːla/ (n)
klin
  loivasti oheneva kappale, joka rakoon työnnettäessä aiheuttaa työntösuuntaan nähden kohtisuoran voiman raon reunoihin

kiillottaa /kˈiːllotːaː/ (v)
polerować
  tehdä hankaamalla heijastavaksi

kiiltokakadu /kˈiːltokˌakadu/ (n)
żałobnica brunatna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kiiltävä /kˈiːltævæ/ (adj)
błyszczący
  sellainen, joka kiiltää

kiina /kˈiːna/ (n)
chiński
  Kiinan valtion kielenä käytettävä mandariinikiina, joka on myös Kiinan kirjakieli

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (adj)
chiński
  Kiinasta peräisin oleva tai Kiinaan liittyvä

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (n)
Chińczyk, Chinka
  pysyvästi Kiinassa asuva henkilö; Kiinan kansalainen; syntyperältään kiinalainen

kiinanjujuba /kˈiːnanjˌujuba/ (n)
głożyna pospolita, jujuba pospolita
  edellisen hedelmä

kiinnittää /kˈiːnnɪtːæː/ (v)
zapinać
  sitoa, liimata, ommella, naulata tai muulla tavoin yhdistää kiinni johonkin toiseen kappaleeseen
obciążać hipotekę
  asettaa erityinen oikeus jonkun omaisuuteen, yleensä lainaa vastaan

kiinnostaa /kˈiːnnostaː/ (v)
ciekawić, interesować
  herättää mielenkiintoa

kiinnostava /kˈiːnnostˌava/ (adj)
interesujący
  mielenkiintoa herättävä, mielenkiintoinen, kiintoisa

kiinnostunut /kˈiːnnostunut/ (adj)
zainteresowany
  halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinteistö /kˈiːnteistø/ (n)
nieruchomość
  kiinteä omaisuus, esimerkiksi maa, metsä tai rakennus

kiinteä /kˈiːnteæ/ (adj)
stały
  kiintonainen, paikallaan pysyvä
  olomuodoltaan kiinteä

kiintiö /kˈiːntɪø/ (n)
dola
  vahvistettu, sovittu määrä

kiintolevy /kˈiːntolˌevy/ (n)
dysk twardy
  tietokoneen massamuisti, josta tieto voidaan lukea uudelleenkäynnistyksen jälkeen

kiirastorstai /kˈiːrastˌorstai/ (n)
Wielki Czwartek
  Pääsiäistä edeltavä torstai, kristillinen juhlapäivä.

kiire /kˈiːre/ (n)
pośpiech
  ajan vähyydestä sen tarvittavaan määrään verrattuna seuraava usein jännitteinen tilanne
  kiireellistetty toiminta

kiireellinen /kˈiːreːllɪnen/ (adj)
pilny
  sellainen, joka pitää hoitaa viivyttelemättä

kiiski /kˈiːskɪ/ (n)
jazgarz
  pieni kolmipiikkinen pohjakala ()

kiisseli /kˈiːsselɪ/ (n)
kisiel
  hyytelöity mehu- tai marjakeitto

kiistakapula /kˈiːstakˌapula/ (n)
jabłko niezgody
  erimielisyyksien aiheuttaja, riidanaihe, kiistanaihe; kiistelty asia

kiistelty /kˈiːstelty/ (adj)
kontrowersyjny
  sellainen mistä on vallalla erilaisia näkemyksiä tai mistä ei ole päästy sopuun

kiistämätön /kˈiːstæmætøn/ (n)
niezaprzeczalny
  sellainen mikä ei ole kiistettävissä

kiitollinen /kˈiːtollɪnen/ (adj)
wdzięczny
  kiitosta osakseen kohdistuneesta teosta tms. osoittava

kiitollisuus /kˈiːtollɪsuːs/ (n)
wdzięczność
  kiitolliseen mieleen liittyvä myönteinen tunne; se, että on kiitollinen

kiittää /kˈiːtːæː/ (v)
dziękować
  ilmaista jonkun tekemän asian olleen hyödyllinen tai arvostavansa sitä, yl. sanomalla kiitos: osoittaa arvostusta jotakin kohtaan

kiivi /kˈiːvɪ/ (n)
kiwi
  Uudesta-Seelannista peräisin olevien lentokyvyttömien lintujen (Apterygidae) yleisnimitys
  laikkuköynnösten sukuun kuuluva puuvartinen, alun perin kiinalainen köynnöskasvi , kiiviköynnös (Actinidia deliciosa), sen hedelmä

kili /kˈilɪ/ (n)
koźlę
  (eläintiede) alle kuuden kuukauden ikäinen vuohen vuona

kiliasmi /kˈilɪˌasmɪ/ (n)
chiliazm
  usko tuhatvuotiseen valtakuntaan

kilogramma /kˈiloɡrˌamma/ (n)
kilogram
  massan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tuhat grammaa; tunnus kg

kilohaili /kˈilohˌailɪ/ (n)
szprot
  Euroopan merissä elävä, suuresti silakkaa muistuttava sillin lähisukuinen kalalaji (), jonka vatsa on "terävä" ja vatsaevät sijaitsevat selkäevän etupuolella

kilometri /kˈilomˌetrɪ/ (n)
kilometr
  pituusmitta, joka vastaa tuhatta metriä, tunnus km

kilowattitunti /kˈilovˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
kilowatogodzina
  energian yksikkö, joka vastaa tuhatta wattituntia; SI-järjestelmässä 3,6 miljoonaa joulea eli 3,6 megajoulea

kilpailija /kˈilpailˌija/ (n)
konkurent
  joka osallistuu kilpailuun tai kilpailee muiden kanssa

kilpailla /kˈilpailla/ (v)
konkurować
  yrittää saada jotakin, jota myös muut haluavat

kilpailu /kˈilpailu/ (n)
konkurs
  peli tai muu sellainen tapahtuma, jossa kilpaillaan voitosta tai palkinnosta

kilpavarustelu /kˈilpavarˌustelu/ (n)
wyścig zbrojeń
  toisilleen vihamielissä väleissä olevien osapuolten varustautuminen vihollisen kanssa käytävää konfliktia silmälläpitäen

kilpi /kˈilpɪ/ (n)
tarcza
  taistelussa käytettävä kädessä pidettävä metallinen tai puinen suojus

kilpikonna /kˈilpɪkˌonna/ (n)
żółw
  kilvellinen matelija

kilpirauhanen /kˈilpɪrˌauhanen/ (n)
tarczyca
  selkärankaisen kaulassa lähellä kurkunpäätä sijaitseva umpieritteinen rauhanen

kimalainen /kˈimalˌainen/ (n)
trzmiel
  rakenteeltaan kömpelön oloinen yhteiskunnissa elävä mesipistiäinen, josta on useita lajeja (Bombus)

kimono /kˈimono/ (n)
kimono
  perinteinen japanilainen kansallispuku

kineettinen /kˈineːtːɪnen/ (adj)
kinetyczny
  liikettä koskeva, liike-

kinematiikka /kˈinematˌiːkːa/ (n)
kinematyka
  kappaleiden liikkeitä, puuttumatta liikkeitä aiheuttaviin voimiin, käsittelevä osa mekaniikkaa, dynamiikan osa

kiniini /kˈinɪːnɪ/ (n)
chinina
  kiinapuiden kuoressa esiintyvä kitkerä alkaloidi, jota käytetään malarialääkkeenä ja tonic-veden ainesosana

kinkku /kˈiŋkːu/ (n)
szynka
  sian reisi, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa

kioski /kˈioskɪ/ (n)
kiosk
  pieni kauppa

kipa /kˈipa/ (n)
jarmułka
  juutalaisten miesten rukoillessa käyttämä pieni päähine

kipinä /kˈipɪnæ/ (n)
iskra
  palamisessa tai hankauksessa (ilmaan) vapautuva pieni hehkuva kappale

kipsi /kˈipsɪ/ (n)
gips
  vaalea kalsiumsulfaattimineraali, joka esiintyy luonnossa rakeisena, levymäisenä tai kuituisena kerrostuneiden kalkkikivien ja suolakerrostumien yhteydessä.
  kalsiumsulfaatin kidevedellinen muoto (CaSO₄ · 2H₂0)

kipu /kˈipu/ (n)
ból
  fyysisen tai henkisen tuskan tuntemus

kirahvi /kˈirahvɪ/ (n)
żyrafa
  märehtijöihin kuuluva Afrikan savannien ja arojen eläin (Giraffa camelopardalis), pitkän kaulansa ansiosta maailman korkeimmaksi tunnettu maanisäkäs

kirgiisi /kˈirɡɪːsɪ/ (n)
Kirgiz
  kirgiisin kieli (kielilyhenne: ky), kirkiisien puhuma turkkilainen kieli, yksi Kirgisian virallisista kielistä.

kirgisialainen /kˈirɡɪsˌialˌainen/ (adj)
kirgiski
  Kirgisiasta peräisin oleva tai Kirgisiaan liittyvä

kirgisialainen /kˈirɡɪsˌialˌainen/ (n)
Kirgiz
  pysyvästi Kirgisiassa asuva henkilö

kiristysside /kˈirɪstˌyssɪde/ (n)
opaska uciskowa
  raajan ympärille sidottu side, joka estää sen verenkierron kokonaan

kiristää /kˈirɪstæː/ (v)
szantażować
  muuttaa sääntöjä tai määräyksiä ankarammiksi, koventaa vauhtia

kirja /kˈirja/ (n)
książka, księga
  paperiarkeista koottu sidos tai nidos, johon on painettu tekstiä ja mahdollisesti kuvia

kirjahylly /kˈirjahˌylly/ (n)
książki
  huonekalu, seinän viereen tuleva hylly jossa pidetään kirjoja ja usein muita esineitä

kirjailija /kˈirjailˌija/ (n)
pisarz, pisarka, autor
  henkilö, joka kirjoittaa kirjoja ammatikseen tai harrastuspohjalta, ja jonka teoksia on julkaistu

kirjain /kˈirjain/ (n)
litera
  äänteisiin perustuvan kirjoitusjärjestelmän merkki

kirjakauppa /kˈirjakˌaupːa/ (n)
księgarnia
  pääasiassa kirjoja myyvä liike

kirjakieli /kˈirjakˌielɪ/ (n)
język literacki
  kielioppisääntöjen noudattamiseen pyrkivä kirjoitettu yleiskieli

kirjallinen /kˈirjallɪnen/ (adj)
literacki
  sellainen, joka liittyy kirjallisuuteen, kirjallisuuteen liittyvä

kirjallisuus /kˈirjallɪsuːs/ (n)
literatura
  kirjoitettu kieli eri muodoissa, kaikkien kirjoitettujen, painettujen ja perimätietona siirtyneiden kielellisten tuotteiden kokonaisuus; kirjallisuus kuuluu taidemuotoihin

kirjanorja /kˈirjanˌorja/ (n)
bokmål
  Norjan kahdesta virallisesta norjan kielen muodosta suurempi, joka rakentuu tanskan kieliopille (kielitunnus: nb)

kirjapaino /kˈirjapˌaino/ (n)
druk
  painotuotteiden valmistuspaikka, painotalo

kirjapainotaito /kˈirjapˌainotˌaito/ (n)
druk
  taito valmistaa kiintolaatta- tai leimasinmenetelmää kehittyneemmällä tavalla painotuotteita

kirjasto /kˈirjasto/ (n)
biblioteka
  valtion tai kunnan hallinnoima laitos, josta voi lainata muun muassa kirjoja ja CD-levyjä; lainakirjasto, lainasto
  kirjoista tai musiikista muodostuva kokoelma, jonkun omistamat kirjat
  ohjelman suorituksen aikana käytettävien aliohjelmien kokoelma

kirjastonhoitaja /kˈirjastˌonhoitˌaja/ (n)
bibliotekarka, bibliotekarz
  kirjastoa vastuullisena hoitava henkilö, jolla on kirjastolain mukainen kelpoisuus kirjastonhoitajana toimimiseen

kirjava /kˈirjava/ (adj)
pstry
  jossa on useita värejä, monivärinen

kirje /kˈirje/ (n)
list
  vastaanottajalle osoitettu kirjoitettu tiedonanto, jonka muoto vaihtelee

kirjekuori /kˈirjekˌuorɪ/ (n)
koperta
  paperista taiteltu kuori, päällys, johon kirje laitetaan postitusta varten. Kirjekuori voidaan sulkea kostuttamalla liimapinta.

kirjekyyhky /kˈirjekˌyːhky/ (n)
gołąb pocztowy
  viestien kuljettamiseen käytetty kesykyyhky

kirjelaatikko /kˈirjelˌaːtɪkːo/ (n)
skrzynka na listy
  laatikko, johon jätetään lähetettävät kirjeet ja kortit.

kirjo /kˈirjo/ (n)
spektrum
  spektri

kirjoa /kˈirjoa/ (v)
haftować
  koristella koruompeleella, koruommella

kirjoittaa /kˈirjoitːaː/ (v)
pisać
  yhdistelemällä kirjoitusmerkkejä tuottaa tekstiä, esim. kynällä paperille tai tietokoneen näppäimistöllä tai muulla syöttölaitteella

kirjoittaja /kˈirjoitːˌaja/ (n)
pisarz
  henkilö, joka kirjoittaa tai on kirjoittanut

kirjoitus /kˈirjoitus/ (n)
pismo
  kirjoittamisen tuotos, kirjoitusmerkkejä peräkkäin

kirjoituskone /kˈirjoitˌuskone/ (n)
maszyna do pisania
  mekaaninen laite, jolla voi näppäimiä painellen kirjoittaa tekstiä paperille

kirjoituspöytä /kˈirjoitˌuspøytæ/ (n)
biurko
  pöytä, jonka päällä kirjoitetaan

kirjoitusvirhe /kˈirjoitˌusvɪrhe/ (n)
byk
  kirjoituksessa tapahtunut virhe, kirjaimet väärässä järjestyksessä tai puuttuvia tai ylimääräisiä kirjaimia sanassa

kirjolaulumesikko /kˈirjolˌaulumesˌikːo/ (n)
miodojad czarnołbisty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjomesikko /kˈirjomesˌikːo/ (n)
miodal
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjosieppo /kˈirjosˌiepːo/ (n)
muchołówka żałobna
  sieppojen heimoon kuuluva Suomessakin pesivä varpuslintu

kirjotöyhtöhaukka /kˈirjotˌøyhtøhˌaukːa/ (n)
czubak czarny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjuriaratti /kˈirjurˌiarˌatːɪ/ (n)
konura złotoucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirkkaus /kˈirkːaus/ (n)
jasność
  se, että on kirkas

kirkko /kˈirkːo/ (n)
kościół, cerkiew
  (kristinusko) kirkkorakennus; rakennus, jossa pidetään jumalanpalveluksia

kirkkokunta /kˈirkːokˌunta/ (n)
kościół
  uskonnollinen yhteisö, etenkin kristillisperäinen, jolla on yhteinen uskontunnustus

kirkkovuosi /kˈirkːovˌuosɪ/ (n)
rok liturgiczny
  kirkon adventista alkava ja pyhäinpäivään päättyvä ajanjakso

kirkonrotta /kˈirkonrˌotːa/ (n)
mysz
  eräs leikki, jossa piileksitään

kirnu /kˈirnu/ (n)
maselnica
  maatalousyhteiskunnassa käytetty manuaalisesti toimiva laite, jolla valmistettiin maidosta voita kirnuamalla

kirnupiimä /kˈirnupˌiːmæ/ (n)
maślanka
  voita kirnuttaessa sivutuotteena syntyvä hapan tai imelä ruokajuoma

kiroilla /kˈiroilla/ (v)
przeklinać
  käyttää kirosanoja puheessaan

kirosana /kˈirosˌana/ (n)
przekleństwo
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, yleensä sopimattomana pidettävä sana; voimasana

kirota /kˈirota/ (v)
przeklinać
  langettaa kirous jonkun ylle

kirppu /kˈirpːu/ (n)
pchła
  jokin Siphonaptera-lahkon pieni, siivetön, sivuilta litistynyt hyönteinen, joka hyppii voimakkailla takajaloilla ja elää loisena lämminveristen karvapeitteessä imien verta

kirpputori /kˈirpːutˌorɪ/ (n)
pchli targ
  paikka jossa voi ostaa ja myydä käytettyjä tavaroita

kirsikka /kˈirsɪkːa/ (n)
czereśnia, wiśnia
  kirsikkapuu tai pensas
wiśnia, czereśnia
  sen hedelmä, syötävä luumarja

kirsikkapuu /kˈirsɪkːapuː/ (n)
czereśnia, wiśnia
  lehtipuu, jossa kasvaa kirsikoita

kirurgi /kˈirurɡɪ/ (n)
chirurg
  leikkauksia suorittava lääkäri, kirurgian harjoittaja

kirurgia /kˈirurɡˌia/ (n)
chirurgia
  leikkausten avulla hoitava lääketieteen haara

kirurginen /kˈirurɡɪnen/ (adj)
chirurgiczny
  kirurgiaan liittyvä

kirva /kˈirva/ (n)
mszyca
  mikä tahansa kirvojen heimoon () kuuluva hyönteinen tai sellaisen yksilö

kirves /kˈirves/ (n)
siekiera, toporek topór
  työkalu tai ase, jossa kiilamainen terä on kiinnitettynä poikittain varteen

kisa /kˈisa/ (n)
gra
  (usein monikossa) kilpailu, urheilukilpailu

kisko /kˈisko/ (n)
szyna
  poikkileikkaukseltaan määrämuotoinen pitkänomainen tanko tai lista, joka tavallisesti toimii liikkuvan esineen kannattimena, ohjaimena tai johteena

kissa /kˈissa/ (n)
kot, kotka
  kissaeläinlaji (), jossa on useita rotuja; tarkoitetaan tavallisesti maatilojen hyötyeläimenä ja lemmikkinä pidettyä puolikesyä kotieläintä ()

kissanpentu /kˈissampˌentu/ (n)
kociak, kotek
  kissan jälkeläinen tai nuori kissa aina 6–10 kuukauden ikään asti

kissimirri /kˈissɪmˌirrɪ/ (n)
kiciuś
  (lapsekasta kieltä) kissa

kisu /kˈisu/ (n)
kotek
  (lapsekasta kieltä) kissa

kisälli /kˈisællɪ/ (n)
czeladnik
  käsityöläisammateissa koulutuksen, mutta ei vielä mestarin oikeuksia saaneen ammattilaisen arvonimi

kitakieleke /kˈitakˌieleke/ (n)
języczek
  kitapurjeeseen kiinnittynyt ja kurkun yllä riippuva lihaskudoksesta muodostunut pieni kielimäinen uloke, pikkukieli

kitara /kˈitara/ (n)
gitara
  luutusta kehittynyt sormilaudallinen tasapohjainen, tavallisesti 6-kielinen kielisoitin

kitasampi /kˈitasˌampɪ/ (n)
bieługa
  suurikokoisin sampi (), josta saadaan beluga-kaviaaria

kitiini /kˈitɪːnɪ/ (n)
chityna
  polysakkaridi, jota esiintyy mm. sienten soluseinissä, hyönteisten tukirangoissa ja äyriäisten kuorissa

kitka /kˈitka/ (n)
tarcie
  kahden toisiaan koskettavan pinnan välillä ilmenevä liukumista vastustava voima

kitkeryys /kˈitkeryːs/ (n)
gorycz
  se, että on kitkerä

kitupiikki /kˈitupˌiːkːɪ/ (n)
skąpiec
  saita ihminen

kiukunpuuska /kˈiukumpˌuːska/ (n)
napad wściekłość
  lapsen äkkinäinen ja ohimenevä kiukustuminen, kiukuttelu

kiuru /kˈiuru/ (n)
skowronek
  , kesäisin korkealla avoimen viljelysmaan yllä lentelevä laululintu

kiusata /kˈiusata/ (v)
znęcać się
  olla ilkeä toiselle, esim. nimitellä tai satuttaa fyysisesti

kivennuoliainen /kˈivennˌuolɪˌainen/ (n)
śliz pospolity
  (Barbatula barbatula) pohjan läheisyydessä elävä vihertävänruskea kala

kivennäisvesi /kˈivennˌæisvesɪ/ (n)
woda mineralna
  virvoitusjuomana myytävä vesi, joka on peräisin luonnollisesta lähteestä tai johon on lisätty erilaisia suoloja, usein myös hiilihappoa

kives /kˈives/ (n)
jądro
  urospuolisten nisäkkäiden sukupuolielimiin kuuluva, kivespussissa sijaitseva, siittiöitä tuottava rauhanen

kivespussi /kˈivespˌussɪ/ (n)
moszna
  miehen sukupuolielin, jossa kivekset sijaitsevat

kivi /kˈivɪ/ (n)
kamień
  kalliolohkare, kallioperästä irronnut kiinteä kappale
  mineraaliyhdisteet kiinteänä materiaalina

kivihiili /kˈivɪhˌiːlɪ/ (n)
węgiel
  kiinteä ja hauras, väriltään musta tai mustanruskea rasvankiiltoinen tai himmeäpintainen, hiilen, vedyn, hapen, typen ja rikin yhdisteitä sekä rautaa, magnesiumia, kalsiumia, kaliumia, piitä, klooria ym. alkuaineita sisältävä hiilikivilaji

kivikkopyy /kˈivɪkːopyː/ (n)
góropatwa skalna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kivinilkka /kˈivɪnˌilkːa/ (n)
węgorzyca
  mikä tahansa kivinilkkojen heimoon () kuuluva kalalaji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa edelliseen kuuluvan kivinilkkojen suvun () laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) edelliseen kuuluva laji tai sen yksilö

kivisimppu /kˈivɪsˌimpːu/ (n)
głowacz białopłetwy
  yksi simppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista () tai sen yksilö

kivittää /kˈivɪtːæː/ (v)
kamienować
  teloittaa heittämällä kiviä

kivuton /kˈivuton/ (adj)
bezbolesny
  sellainen, joka ei satu ollenkaan; sellainen, jota ei koske

kivääri /kˈivæːrɪ/ (n)
karabin
  pitkällä rihlatulla piipulla varustettu tuliase, jolla ammutaan metallihylsyisiä ammuksia

klaani /klˈaːnɪ/ (n)
klan
  tietystä yhteisestä esivanhemmasta periytyvä sosiaalinen yhteisö

klaava /klˈaːva/ (n)
reszka
  metallirahan arvopuoli, vastakohta kruuna

klamydia /klˈamydˌia/ (n)
chlamydia
  Chlamydia trachomatis -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

klarinetisti /klˈarɪnetˌistɪ/ (n)
klarnecista
  klarinetin soittaja

klarinetti /klˈarɪnˌetːɪ/ (n)
klarnet
  puupuhaltimiin kuuluva puhallinsoitin

klassinen /klˈassɪnen/ (adj)
klasyczny
  muinaisen Kreikan ja Rooman sivistykseen kuuluva, sille ominainen tai sitä koskeva

klassismi /klˈassɪsmɪ/ (n)
klasycyzm
  taiteessa erityisesti 1700- ja 1800-luvuilla vaikuttanut tyylisuunta

klaustrofobia /klˈaustrofˌobɪa/ (n)
klaustrofobia
  kammo suljettuja tiloja kohtaan, ahtaanpaikankammo

klavikordi /klˈavɪkˌordɪ/ (n)
klawikord
  Euroopassa 1300-luvulla keksitty kosketinsoitin, jonka piano myöhemmin syrjäytti

klingon /klˈiŋŋon/ (n)
klingoński
  klingonin kieli, kuvitteellisten Qo'noS-planeetalta kotoisin olevien Star Trek -universumin humanoidien, klingonien puhuma kieli

klisee /klˈiseː/ (n)
komunał
  kulunut idea tai sanonta, joka on jo menettänyt ilmaisuvoimansa

klitoris /klˈitorɪs/ (n)
łechtaczka
  (anatomia) naisen sukupuolielinten herkin osa

kloonata /klˈoːnata/ (v)
klonować
  monistaa suvuttomasti, tehdä klooneja

klooni /klˈoːnɪ/ (n)
klon
  suvuttomasti monistettu elollinen yksilö, joka on geneettisesti identtinen alkuperäisen yksilön kanssa

kloori /klˈoːrɪ/ (n)
chlor
  halogeeneihin kuuluva alkuaine

kloraatti /klˈoraːtːɪ/ (n)
chloran
  kloriitti-ioni, kloorin ja hapen muodostama anioni, ClO₃−

kloridi /klˈorɪdɪ/ (n)
chlorek
  kloridi-ioni, kloorista muodostunut anioni, Cl-

kloroformi /klˈorofˌormɪ/ (n)
chloroform
  kemiallinen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, makean tuoksuinen, voimakkaasti haihtuva neste, joka ei ole syttyvää kaasumaisenakaan

klovni /klˈovnɪ/ (n)
klaun
  perinteinen sirkuksen hahmo, tietyllä tavalla maskeerattu ja puettu ilveilijä

klovnimesikko /klˈovnɪmesˌikːo/ (n)
miodojad czarnouzdy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

klusiili /klˈusɪːlɪ/ (n)
spółgłoska zwarta
  umpiäänne; äänne, joka syntyy kun ilmavirta ensin katkaistaan ääntöväylässä ja annetaan sitten purkautua

knesset /knˈesset/ (pn)
Kneset
  Israelin valtion kansanedustuslaitos, parlamentti, joka säätää lait

koala /kˈoala/ (n)
koala
  Australiassa asuva pyöreäkuonoinen ja hännätön pussieläinlaji () tai sen yksilö

koboltti /kˈoboltːɪ/ (n)
kobalt
  eräs alkuaine, kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli, jota käytetään metalliseoksissa, kemiallinen merkki Co

kobolttiaratti /kˈoboltːˌiarˌatːɪ/ (n)
stadniczka niebieskosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kobolttipeippo /kˈoboltːɪpˌeipːo/ (n)
motylik niebieskobrzuchy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kobra /kˈobra/ (n)
kobra
  vaarallisten myrkkytarhakäärmeiden kobrien () sukuun kuuluva käärmelaji

kodeiini /kˈodeˌiːnɪ/ (n)
kodeina
  eräs heikko opioidi, jota käytetään lievänä kipu- ja yskänlääkkeenä

kodikas /kˈodɪkas/ (adj)
miły
  sellainen, joka on kodinomainen, kotoinen; viihtyisä

koe /kˈoe/ (n)
próba
  tilanne jossa jonkin asian, teorian tms. toimivuutta testataan; kokeilu, koestus

koekaniini /kˈoekanˌiːnɪ/ (n)
królik doświadczalny
  kaniini, jolle tehdään tieteellinen koe

koetinkivi /kˈoetˌiŋkɪvɪ/ (n)
kamień probierczy
  kivi, jota käytetään kulta- ja hopeapitoisuuden määrittämisessä

kofeiini /kˈofeˌiːnɪ/ (n)
kofeina
  piristävä alkaloidi 1,3,7-trimetyyliksantiini, jota on useissa kasveissa, mm. kahvissa ja teessä

kognitiivinen /kˈoɡnɪtˌiːvɪnen/ (adj)
poznawczy
  kognitioon, aivoissa tapahtuvaan tiedon käsittelyyn, liittyvä

kohdekieli /kˈohdekˌielɪ/ (n)
język docelowy
  kieli jolle käännetään; käännöksen kieli

kohdunkaula /kˈohduŋkˌaula/ (n)
szyjka macicy
  (elimistö) emättimen ja kohdunrungon välinen kohdun osa, cervix uteri

koheesio /kˈoheːsˌio/ (n)
kohezja
  yhteenkuuluvuus, keskinäinen yhteenkuuluvuus

kohina /kˈohɪna/ (n)
szum
  kohiseva ääni

kohta /kˈohta/ (adv)
wkrótce
  hetken päästä, pian, tovin kuluttua

kohta /kˈohta/ (n)
punkt
  suhteelliseen tarkkarajainen paikka jossakin

kohtalo /kˈohtalo/ (n)
los, przeznaczenie
  asioiden kulku tai yleensä huono lopputulos ikään kuin se olisi ennalta määrätty

kohtaus /kˈohtaus/ (n)
atak
  ihmisille äkkinäisesti tuleva sairauteen tai sairastumiseen liittyvä oire

kohteliaisuus /kˈohtelɪˌaisuːs/ (n)
komplement
  se, että on kohtelias; hyvät tavat

kohtelias /kˈohtelɪas/ (adj)
grzeczny, uprzejmy
  sellainen, joka on ystävällinen ja huomaavainen

kohtu /kˈohtu/ (n)
macica
  (elimistö) naaraspuolisilla nisäkkäillä oleva lihaksikas elin, jonka sisällä sikiö kasvaa ja kehittyy

kohtuullinen /kˈohtuːllɪnen/ (adj)
rozsądny
  kohtuuden rajoissa oleva

koi /kˈoi/ (n)
mól
  jokin noin 3000-lajisen aitokoiden eli varsinaisten koiperhosten heimon () hyönteinen

koillinen /kˈoillɪnen/ (n)
północny wschód
  väli-ilmansuunta pohjoisen ja idän välissä

koira /kˈoira/ (n)
pies, pies domowy
  Canidae-heimon suden sukuinen kotieläimeksi kesyyntynyt eläin ()

koirankoppi /kˈoiraŋkˌopːɪ/ (n)
buda
  yleensä asuintalon tontilla sijaitseva, koiraa varten tehty rakennelma

koiras /kˈoiras/ (n)
samiec
  uros, sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, joka hedelmöittää naaraan munasolut

koivu /kˈoivu/ (n)
brzoza
  puukasvisuku (), jonka lehtipuulajeja Suomessa kasvaa kolme: hieskoivu, rauduskoivu ja vaivaiskoivu. Koivu on tuulensuosija, jonka kukinto on kerrottu norkko. Koivun hedelmä on pähkylä.

kojelauta /kˈojelˌauta/ (n)
deska rozdzielcza
  moottoriajoneuvon ohjaamon paneeli, jossa sijaitsee mittaristo ja monissa tapauksissa myös osa hallintalaitteistosta. Mittaristoon kuuluu yleensä nopeus-, kierrosluku-, moottorinlämpö- ja polttoainemittari.

kokaiini /kˈokaˌiːnɪ/ (n)
kokaina
  kokapensaista saatava alkaloidi, joka stimuloi keskushermostoa estämällä dopamiinin, noradrenaliinin ja serotoniinin takaisinottoa hermosoluun; käytetään päihteenä valkoisen jauheen muodossa yleensä nuuskaamalla nenään

kokapensas /kˈokapˌensas/ (n)
koka
  trooppisessa ilmastossa ja vuoriston rautapitoisessa mullassa viihtyvä pensas, josta saadaan kokaiinia

kokardi /kˈokardɪ/ (n)
kokarda
  tunnuksena kannettava hattumerkki

kokea /kˈokea/ (v)
doświadczyć
  havainnoida tapahtumia; käydä läpi jokin tuntemus; tehdä joitain tekoja, jotka voivat muuttaa tietomäärää, mielipiteitä tai kykyjä

kokeellinen /kˈokeːllɪnen/ (adj)
eksperymentalny
  sellainen, jossa kokeillaan; uutta kokeileva, koeluontoinen

kokeilla /kˈokeilla/ (v)
próbować
  selvittää käytännössä toimiiko jokin toimintatapa; suorittaa koe tai kokeita
  tunnustella

kokematon /kˈokematon/ (adj)
niedoświadczony, niewprawny, początkujący
  jolla ei ole paljon tai lainkaan kokemusta

kokemus /kˈokemus/ (n)
doświadczenie
  kokeneisuus, harjaantuneisuus johonkin
  elämys

kokki /kˈokːɪ/ (n)
kucharz, kucharka
  johtava ruoanlaittaja, usein keittiömestari; ravintolakokki

kokko /kˈokːo/ (n)
ognisko
  suuri kasa puuta, joka on kerätty polttamista varten; iso nuotio

koko /kˈoko/ (adj)
cały
  kaikki, täysi

koko /kˈoko/ (n)
wielkość, rozmiar
  Kertoo absoluuttisista tai suhteellisista fyysisistä mitoista, sen kuinka suuri tai pieni joku tai jokin on. Koko voidaan ilmaista numeroin tai kirjainsymbolein. Esimerkiksi pituus, leveys, syvyys; pinta-ala; tilavuus.

kokoelma /kˈokoˌelma/ (n)
zbiór
  kerätty valikoima jonkin mallin mukaisesti järjestettynä

kokonaisluku /kˈokonˌaisluku/ (n)
liczba całkowita
  positiivinen tai negatiivinen jakamaton ja desimaaliton luku, lukujoukon ℤ luku

kokonaisuus /kˈokonˌaisuːs/ (n)
całość, ogół
  yhteenkuuluvien osatekijöiden muodostama yhdessä toimiva yhdistelmä tai järjestelmä

kokoontua /kˈokoːntˌua/ (v)
gromadzić się
  kerääntyä yhteen

kokous /kˈokous/ (n)
zgromadzenie
  tilaisuus, johon useita ihmisiä tulee koolle

koksi /kˈoksɪ/ (n)
koks
  kuivatisle, joka syntyy kaasulaitoksen sivutuotteena tai vartavasten koksittamalla; nimetään lähtöaineen tai käyttötarkoituksen mukaan; käytetään polttoon, kemianteollisuuden tarpeisiin ja masuuneissa.

koksittaa /kˈoksɪtːaː/ (v)
koksować
  tuottaa koksia kuivatislaamalla kivihiiltä

kolari /kˈolarɪ/ (n)
kolizja
  kulkuneuvojen yhteentörmäys

kolera /kˈolera/ (n)
cholera
  koleravibrion () aiheuttama vaarallinen tartuntatauti, joka saadaan saastuneen juomaveden tai ruoan mukana

kolesteroli /kˈolestˌerolɪ/ (n)
cholesterol
  ihmisen ja eläinten kaikkiin kudoksiin välttämättömänä kuuluva tyydyttymätön, rengasrakenteinen, veteenliukenematon kiteinen steroideihin kuuluva alkoholi, jota maksa tuottaa ja jota saadaan myös ravinnosta

kolhoosi /kˈolhoːsɪ/ (n)
kołchoz
  osuustoiminnallinen maatila Neuvostoliitossa

kolibri /kˈolɪbrɪ/ (n)
koliber
  mikä tahansa kolibrien heimoon () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

kolikko /kˈolɪkːo/ (n)
moneta
  metallista lyöty raha, usein pieniarvoinen metalliraha

kolja /kˈolja/ (n)
plamiak, łupacz
  Pohjois-Atlantilla esiintyvä turskakala ()

kollaasi /kˈollaːsɪ/ (n)
kolaż
  useista kuvista tai kohtauksista liittämällä tehty teos

kollektiivinen /kˈollektˌiːvɪnen/ (adj)
zbiorowy
  yhteisöä koskeva, yhteisöllinen

kollektivismi /kˈollektɪvˌismɪ/ (n)
kolektywizm
  yhteisöllisyyttä, yhteisöllisyyslähtöisyyttä ja yhteisön korostamista; myös yhteisomistusta

kollektivisointi /kˈollektˌivɪsˌointɪ/ (n)
kolektywizacja
  se, että kollektivisoidaan; kollektiiviseksi muuttaminen

kolli /kˈollɪ/ (n)
kocur
  uroskissa, urospuolinen kissa

kolloidi /kˈolloidɪ/ (n)
koloid
  (kemia) ympäröivään väliaineeseen sekoittunut aine, joka muodostuu häviävän pienistä hiukkasista. Väliaineena saattaa toimia vesi, alkoholi, ilma, rasva tms.

kollokaatio /kˈollokˌaːtɪo/ (n)
kolokacja
  samassa lausekkeessa usein esiintyvät sanat

kolmiloikka /kˈolmɪlˌoikːa/ (n)
trójskok
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on edetä kolmella loikalla mahdollisimman pitkälle

kolmio /kˈolmɪo/ (n)
trójkąt
  monikulmio, jossa on kolme sivua ja kolme kulmaa

kolmipyörä /kˈolmɪpˌyøræ/ (n)
trycykl
  kolmella pyörällä varustettu polkupyörä

kolmiulotteinen /kˈolmiulˌotːeinen/ (adj)
trójwymiarowy
  sellainen, jolla on kolme ulottuvuutta

kolmonen /kˈolmonen/ (n)
trójka
  kolmen numero, numero 3; numerolla kolme merkitty tai järjestetty

kolonialismi /kˈolonˌialˌismɪ/ (n)
kolonializm
  siirtomaapolitiikka; erityisesti eurooppalaisten valtojen 1800-luvun lopusta 1900-luvun puoliväliin harjoittama

kolonisaatio /kˈolonɪsˌaːtɪo/ (n)
kolonizacja
  siirtokunnan perustus ja asutus

kolonna /kˈolonna/ (n)
kolumna
  sotilasajoneuvojen rivistö, saattue

koloradonkuoriainen /kˈoloradˌoŋkuorɪˌainen/ (n)
stonka ziemniaczana
  raidallinen perunan tuhohyönteinen ()

kolumbialainen /kˈolumbˌialˌainen/ (n)
Kolumbijczyk, Kolumbijka
  pysyvästi Kolumbiassa asuva henkilö

kolumbianaranen /kˈolumbˌianˌaranen/ (n)
wróbliczka modrobrewa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kombinatoriikka /kˈombɪnˌatorˌiːkːa/ (n)
kombinatoryka
  matematiikan osa-alue, joka tutkii tietyt ominaisuudet toteuttavien joukkojen lukumääriä

komea /kˈomea/ (adj)
przystojny
  ulkonäöltään miellyttävä (erityisesti miehestä)

komedia /kˈomedˌia/ (n)
komedia
  huvinäytelmä; yksi draaman lajeista

komeetta /kˈomeːtːa/ (n)
kometa
  pääasiassa jäästä koostuva aurinkokunnan kappale, jonka ympärillä on Auringon säteilyn irrottama koma ja kaasu- tai pölypyrstö

komentaja /kˈomentˌaja/ (n)
dowódca
  henkilö, joka komentaa; jonka komennossa muut ovat
  yksi merivoimien sotilasarvoista, vastaa Suomessa maa- ja ilmavoimien everstiluutnanttia

komentosilta /kˈomentosˌilta/ (n)
mostek kapitański
  konealuksen yläkannella oleva tila ohjaamoineen, josta kapteeni, perämies ja laivaan tullut luotsi valvoo, usein myös ohjaa, laivan kulkua

komissio /kˈomɪssˌio/ (n)
komisja
  ryhmä tiettyyn toimeen nimettyjä henkilöitä, komitea, toimikunta, valtuuskunta

kommentoida /kˈommentˌoida/ (v)
komentować
  antaa lausunto jostakin asiasta

kommentti /kˈommentːɪ/ (n)
komentarz
  jotain kommentoiva ilmaus; mielipiteen ilmaus, selitys, huomautus

kommunismi /kˈommunˌismɪ/ (n)
komunizm
  Karl Marxin kapitalismin kritiikin ja yhteiskunnallisen kehityskulun tarkastelun yhteydessä hahmottama ekstrapolaatio ja Marxin ajatuksille perustuva ideologia yhteiskunnallisen kehityskulun huipentumasta, joka saavutetaan Marxin mielestä välttämättömän sosialismin välivaiheen kautta, kun yhteiskunta on kehittynyt korkealle tasolle; vallitsee yhteiskuntaluokaton yhteiskunnallinen utopia, jossa toteutuu tuotantovälineiden yhteisomistus ja raha ja valtio ovat poistuneet tarpeettomina
  pääasiassa Vladimir Leninin ajatuksille perustuva poliittinen aate, joka pyrkii käytännöllisesti syrjäyttämään porvariluokan ja porvarien hallitseman valtion väkivaltaisen vallankumouksen kautta ilman Marxin teoretisoimaa sosialismin välivaihetta, ja johtoporukalla on pyrkimys kehittää maata valtiojohtoisesti sosialismiin ja etenevästi kohti Marxin utopiaa; yksityisomaisuus valtiollistetaan tai kollektivisoidaan; oikeammin marxismi-leninismi; käytetty myös sanaa bolševismi
  1900-luvulla eri maissa kokeiltu nimellisesti sellaiseksi kutsuttu ja marxismi-leninismillä perusteltu, mutta Marxin alkuperäisistä ja Leninin käytännöllisistä ajatuksista suurestikin poikkeava yhteiskuntamalli, jossa ainakin nimellisesti kommunistisen puolueen johtama totalitaarinen valtio omisti pääosan tuotantovälineistä ja toteutti keskusjohtoista suunnitelmataloutta; kutsuttu myös valtiokapitalismiksi, valtiososialismiksi tai reaalisosialismiksi; tunnetuimpia harjoittajia Josif Stalin (stalinismi) ja Mao Zedong (maolaisuus)

kommunisti /kˈommunˌistɪ/ (n)
komunista, komunistka
  kommunistisen puolueen jäsen; entisissä reaalisosialistisissa maissa usein yhteiskuntaa ohjanneen ja hallinneen puoluekoneiston työntekijä
  kommunismin kannattaja; usein henkilö joka kiinnittää huomiota omaisuuden epätasaiseen jakautumiseen
  kuka tahansa hyvin vasemmistolaiseksi tunnustautuva tai puhujan sellaisena pitämä henkilö

komparaatio /kˈomparˌaːtɪo/ (n)
gradacja
  adjektiivin, adverbin ja joskus myös substantiivin taivuttaminen vertailuasteissa ts. niiden asettaminen keskenään laadulliseen järjestykseen. Tässä yhteydessä voidaan puhua myös vertailuluokista. Esimerkkejä:

komparatiivi /kˈomparatˌiːvɪ/ (n)
stopień wyższy
  voittoaste, on vertailuaste, joka ilmaisee komparaatiossa keskimmäisen asteen

kompassi /kˈompassɪ/ (n)
kompas
  suunnan määritykseen tarkoitettu laite, jonka neula näyttää pohjoinen–etelä-suunnan

kompassiruusu /kˈompassɪrˌuːsu/ (n)
róża wiatrów
  kompasseissa, kartoissa, merikartoissa ja joskus myös koristeena käytettävä kuvio, joka osoittaa ilmansuunnat

kompleksi /kˈompleksɪ/ (n)
kompleks
  kokonaisuus, jossa on erillisiä itsenäisiä osia

kompleksiluku /kˈompleksˌiluku/ (n)
liczba zespolona
  luku, joka koostuu reaaliluvusta ja imaginaariyksiköstä

komplementti /kˈomplemˌentːɪ/ (n)
dopełnienie
  täydennys, lisäys

kompostoida /kˈompostˌoida/ (v)
kompostować
  maaduttaa käyttämällä kompostia

kompotti /kˈompotːɪ/ (n)
kompot
  ruoan lisukkeena tai jälkiruokana käytetty hedelmistä valmistettu hilloke, jossa hedelmät ovat kokonaisina tai lohkoina

kondensaattori /kˈondensˌaːtːorɪ/ (n)
kondensator
  elektroniikan ja sähkötekniikan komponentti, joka kykenee varastoimaan energiaa

kondiittori /kˈondɪːtːˌorɪ/ (n)
cukiernik
  sokerileipuri, konditoriatuotteiden valmistaja

konditoria /kˈondɪtˌorɪa/ (n)
cukiernia
  makeita leivonnaisia valmistava sokerileipomo, jonka yhteydessä on monesti kahvila

kondomi /kˈondomɪ/ (n)
kondom, prezerwatywa
  siittimen päälle yhdynnän ajaksi laitettava ehkäisyväline, jolla pyritään estämään raskaus ja sukupuolitautien leviäminen

konduktööri /kˈonduktˌøːrɪ/ (n)
konduktor
  junan matkustamon tai raitiovaunun valvoja, joka tarkastaa tai myy matkalippuja

kone /kˈone/ (n)
maszyna
  mekaaninen tai sähköinen laite, joka välittää tai muuttaa energiaa suorittamaan tai avustamaan jotakin tehtävää

konekieli /kˈonekˌielɪ/ (n)
język maszynowy
  prosessorin suoraan ymmärtämä kieli

konekirjoittaja /kˈonekˌirjoitːˌaja/ (n)
maszynistka
  konekirjoitusta työkseen tekevä

konekivääri /kˈonekɪvˌæːrɪ/ (n)
karabin maszynowy
  raskas alle 20 mm kaliiperin sarjatuliase, joka on suunniteltu pitkiin tulisarjoihin

konepelti /kˈonepˌeltɪ/ (n)
kapot
  auton moottoritilan peittävä avattava kansi

konepistooli /kˈonepˌistoːlɪ/ (n)
pistolet maszynowy
  pistoolipatruunaa ampuva kevyt konetuliase

konfirmaatio /kˈonfɪrmˌaːtɪo/ (n)
bierzmowanie
  rippikoulun käyneiden vahvistus seurakunnan täysivaltaisiksi jäseniksi

konflikti /kˈonflɪktɪ/ (n)
konflikt
  syvä ristiriita, etujen tai näkemysten yhteentörmäys, selkkaus

konformismi /kˈonformˌismɪ/ (n)
konformizm
  yhdenmukaisuuspyrkimys, yksilön mukautuminen enemmistön mielipiteeseen, arvoihin tai käyttäytymiseen

konglomeraatti /kˈoŋlomerˌaːtːɪ/ (n)
zlepieniec
  (yleismerkitys) pienistä osista kasautunut kokonaisuus
  pyöristyneistä kivirakeista ja hienorakeisesta massasta iskostunut kivilaji
  yritys, joka muodostuu pienemmistä, monella eri toimialalla toimivasta, yrityksestä; monialayhtymä

kongonkaija /kˈoŋŋoŋkˌaija/ (n)
afrykanka czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kongonvahanokka /kˈoŋŋonvˌahanˌokːa/ (n)
astryld prazkowany
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kongressi /kˈoŋressɪ/ (n)
zjazd
  eräiden valtioiden kansanedustuslaitos, parlamentti

konjakki /kˈonjakːɪ/ (n)
koniak
  Ranskassa Cognacin maakunnassa valmistettava, tammitynnyreissä vanhennettava viinitisle, vahva alkoholijuoma

konjugaatio /kˈonjuɡˌaːtɪo/ (n)
koniugacja
  vastinkromosomien rinnanasettuminen meioosin alkuvaiheessa

konjunktio /kˈonjuŋktˌio/ (n)
spójnik
  sidesana, sanaluokka sanoja ja lauseita yhdistäville sanoille. Konjunktiot jakautuvat rinnastuskonjunktioihin ja alistuskonjunktioihin
koniunkcja
  "ja"-sanaa vastaava looginen konnektiivi, tai sen avulla muodostettu yhdistetty väittämä: jos A on tosi ja B on tosi
  kahden taivaankappaleen asettuminen katsojaan nähden samalle linjalle; aspekti, jossa taivaankappaleiden välinen kulmaetäisyys ekliptikaa pitkin laskettuna on 0°

konkurssi /kˈoŋkurssɪ/ (n)
bankructwo
  vararikko; kyvyttömyys maksaa velkojalle (eli takaisin rahan lainaajalle)

konnektiivi /kˈonnektˌiːvɪ/ (n)
spójnik
  virkkeen tms. osia yhdistävä partikkeli, jolla on kytkevä tehtävä mutta ei kiinteää paikkaa lauseessa

konnotaatio /kˈonnotˌaːtɪo/ (n)
konotacja
  oheismerkitys, ilmaisun herättämä mielleyhtymä; sanan sisältöä täydentävä vivahde, sivumerkitys, joka voi vaihdella yksilöittäin tai puhujaryhmittäin

konsentraatio /kˈonsentrˌaːtɪo/ (n)
stężenie
  liuoksessa liuenneena olevan ainemäärän pitoisuuden (hiukkasten lukumäärää) liuoksen tilavuusyksikköä kohti ilmaiseva suure, jonka yksikkö on (mol/dm³) tai (mol/l)

konsertti /kˈonsertːɪ/ (n)
koncert
  tilaisuus, jossa esitetään musiikkia; musiikkiesitys

konsertto /kˈonsertːo/ (n)
koncert
  soitinsolistille ja orkesterille sävellettyä musiikkia

konservatiivinen /kˈonservatˌiːvɪnen/ (adj)
konserwatywny
  sellainen, joka kannattaa olemassa olevan tilanteen säilyttämistä tai vanhaan palaamista, vanhoillinen

konsonantti /kˈonsonˌantːɪ/ (n)
spółgłoska
  äänne, jota äännettäessä ilmavirta ei pääse etenemään esteettä suun keskilinjalla

konsortio /kˈonsortˌio/ (n)
konsorcjum
  organisaatioiden yhteenliittymä, usein väliaikainen, yhteistoimintaelin, jonka tarkoituksena on yhteisen edun ajaminen

konsulaatti /kˈonsulˌaːtːɪ/ (n)
konsulat
  ulkomaanedustukseen kuuluva lähetetyn tai kunniakonsulin johtama konsulinvirasto

konsuli /kˈonsulɪ/ (n)
konsul
  virkamies, joka kuuluu ulkomaanedustukseen ja joka mm. valvoo maansa kauppaetuja

kontrabasso /kˈontrabˌasso/ (n)
kontrabas
  suurin ja matalaäänisin perinteisessä sinfoniaorkesterissa käytettävistä jousisoittimista

kontratenori /kˈontratˌenorɪ/ (n)
kontratenor
  oopperassa miesten tenoria korkeampi ääniala, joka vastaa vähintään kontra-alttoa; kastroimaton mies, joka laulaa huomattavan korkeita rooleja; miesten korkein ääniala
  kuorossa falsettitekniikalla alton tai sopraanon osuuksia laulava mies; tyypillisesti pohjimmiltaan baritoni, joka laulaa kuorossa tai oopperassa korkeampia osuuksia falsetilla
  yleisesti tenoria korkeampi mieslaulaja, jonka äänihuulten pituus on noin 17 millimetriä; vastaa vähintään kontra-alttoa

koodi /kˈoːdɪ/ (n)
kod
  jollain muulla tavoin kuin tavanomaisesti kielellisesti ilmaistu asia; käytetään yleensä jos kielellinen ilmaisu on esim. teknisesti mahdotonta, tehotonta tai halutaan estää ulkopuolisia ymmärtämästä asiaa.

kookospalmu /kˈoːkospˌalmu/ (n)
kokos właściwy
  sulkapalmuihin lukeutuva puu Cocos nucifera, jonka hedelmä kookospähkinäksi kutsuttu on kookas luumarja

kookospähkinä /kˈoːkospˌæhkɪnæ/ (n)
orzech kokosowy
  kookospalmun hedelmä, kookas luumarja, jota kutsutaan arkikielessä pähkinäksi

kooma /kˈoːma/ (n)
śpiączka
  syvä tajuttomuus

koommin /kˈoːmmɪn/ (adv)
następnie
  sittemmin, jälkeenpäin

koordinaatti /kˈoːrdɪnˌaːtːɪ/ (n)
współrzędna
  luku, joka yksin tai yhdessä toisten lukujen kanssa ilmaisee geometrisen kuvion, tav. pisteen, aseman avaruudessa, pinnalla tai viivalla

koostua /kˈoːstua/ (v)
składać się
  muodostua joistakin osista

koota /kˈoːta/ (v)
montować
  panna kokoon osista

kopio /kˈopɪo/ (n)
kopia
  alkuperäisen (esineen tai asian) jäljennös

koppisiemeninen /kˈopːɪsˌiemenɪnen/ (adj)
nagonasienny
  (kasvista) sellainen, jolla on emilehdessä siementä suojaava umpinainen tyviosa

koppisiemeninen /kˈopːɪsˌiemenɪnen/ (n)
nagonasienny
  koppisiemeninen kasvi, kukkakasvi

kopra /kˈopra/ (n)
kopra
  kuivattu kookospähkinän siemenvalkuainen

koptilainen /kˈoptɪlˌainen/ (adj)
koptyjski
  Egyptin koptilaiseen kirkkoon,sen jäseniin, kopteihin, tai koptin kieleen liittyvä

kopula /kˈopula/ (n)
spójka
  subjektin ja predikatiivin lauseessa yhdistävä sana

koputus /kˈoputus/ (n)
puknięcie
  koputtamisen toteutus ja siitä syntyvä ääni

koralli /kˈorallɪ/ (n)
koral
  eräiden korallieläinten (Anthozoa) muodostama runkokunta ja sen kalkkinen kivettymä; nämä kivettymät etenkin kaupallisesti esim. koruissa hyödynnettynä

korallinen /kˈorallɪnen/ (adj)
koralowy
  koralliaineinen, korallista valmistettu tai muodostunut

koralliriutta /kˈorallɪrˌiutːa/ (n)
rafa koralowa
  meressä oleva runkokunnittain elävien korallieläinten jäänteistä muodostunut kasautuma. Koralliriuttoja on lämpimissä merissä, erityisesti Korallimeressä.

korea /kˈorea/ (n)
Koreański
  korean kieli (kielitunnus: ko), Korean niemimaalla puhuttu kieli

korealainen /kˈorealˌainen/ (adj)
Koreanka
  Korean niemimaalta, Etelä- tai Pohjois-Koreasta peräisin oleva

korealainen /kˈorealˌainen/ (n)
Koreanka
  Korean niemimaan asukas, eteläkorealainen tai pohjoiskorealainen

koreografia /kˈoreˌoɡrafˌia/ (n)
choreografia
  tanssin liikkeiden suunnittelu ja ohjaus sekä näiden lopputulos

kori /kˈorɪ/ (n)
kosz, koszyk
  usein vitsoista tai päreistä punottu tai muovinen, päältä avoin kuljetusastia
karoseria
  24 juomapullon muovinen kuljetusastia

korianteri /kˈorɪˌanterɪ/ (n)
kolendra
  eräs vanhimpia tunnettuja viljelykasveja (Coriandrum sativum), jonka lehtiä ja hedelmiä käytetään mausteena
  sen hedelmä, jota myös virheellisesti siemeneksi kutsutaan

korinttilainen /kˈorɪntːɪlˌainen/ (adj)
koryncki
  Korinttiin liittyvä tai sieltä peräisin oleva

korinttilainen /kˈorɪntːɪlˌainen/ (n)
koryncki
  Korintin asukas

koripallo /kˈorɪpˌallo/ (n)
koszykówka
  pallopeli, jossa kerätään pisteitä heittämällä pallo korkealla sijaitsevaan vastustajan koriin

koriste /kˈorɪste/ (n)
dekoracja
  koristamiseen käytetty pienehkö koristava esine tai sellaisen osa, usein koru

koristelu /kˈorɪstˌelu/ (n)
dekoracja
  koristeleminen

koristeparsa /kˈorɪstepˌarsa/ (n)
asparagus
  kiinteä ja kovavartinen monihaarainen koristekasvi, unelma ()

korjaaja /kˈorjaːja/ (n)
rzemieślnik
  henkilö joka korjaa, erityisesti teknisiä laitteita

korjata /kˈorjata/ (v)
naprawiać
  saattaa ehyeksi, toimivaksi
poprawiać
  oikaista virheellisyys, korvata virheellinen tai huono oikealla tai paremmalla

korjaus /kˈorjaus/ (n)
reparacja
  korjaaminen ja sen tulos

korkea /kˈorkea/ (adj)
wysoki
  jonkin mitattavalta suureen suuri arvo

korkeapaine /kˈorkeapˌaine/ (n)
antycyklon
  antisykloni, ilmakehän virtausjärjestelmän ilmiö; korkeapaineen alueella vallitseva ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna korkeampi ilmanpaine

korkein oikeus /kˈorkein ˈoikeus/ (n)
najwyższy sąd
  riita- ja rikosasioissa ylin oikeusaste, jonka päätökset ohjaavat oikeudenkäyttöä alemmissa oikeusasteissa

korkeus /kˈorkeus/ (n)
wysokość
  (geometria) pystysuuntainen mitta kohteen tyvestä tai juuresta ylimpään kohtaan
  asema tai sijainti vertailutasoon nähden korkealla, vertailutason yläpuolella

korkeushyppy /kˈorkeushˌypːy/ (n)
skok wzwyż
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli ilman apuvälineitä

korkki /kˈorkːɪ/ (n)
korek
  korkkitammesta saatava materiaali
  muovista, metallista tai luonnonkorkista tehty kapeasuisen astian sulkemiseen käytetty tulppa

korkkiruuvi /kˈorkːɪrˌuːvɪ/ (n)
korkociąg
  korkkisen pullonkorkin avaamiseen suunniteltu vähintään kahvasta ja metallisesta spiraaliruuvista koostuva työkalu
kosmyk
  avonainen kärhimäinen kihara hiuksissa

korkkitammi /kˈorkːɪtˌammɪ/ (n)
dąb korkowy
  Välimeren maiden länsiosissa kasvava aina vihanta tammi (), jonka vahvasta kuorikerroksesta kerätään korkkia

korko /kˈorko/ (n)
obcas
  kengän pohjassa kantapään kohdalla oleva paksumpi osa
odsetki
  lainasta maksettava prosentuaalinen hinta

kornetti /kˈornetːɪ/ (n)
kornet
  ranskalaisesta metsästystorvesta kehittynyt ulkonäöltään trumpettia muistuttava vaskipuhallin

korni /kˈornɪ/ (n)
kornijski
  Cornwallissa puhuttu kelttiläinen kieli, joka sammui 1700-luvulla (kielitunnus: cor)

korniisi /kˈornɪːsɪ/ (n)
gzyms
  klassisessa arkkitehtuurissa päätykolmion vaakasuora alaosa, pylväiden kannatteleman palkiston ylin, ulkoneva osa

koroke /kˈoroke/ (n)
podium
  rakennettu tasanne, joka on ympäristöään korkeammalla

koronavirus /kˈoronˌavɪrus/ (n)
koronawirus
  ihmisellä ja eläimillä tavattavia viruksia, jotka aiheuttavat yleensä lievän hengitysinfektion

koronkiskonta /kˈoroŋkˌiskonta/ (n)
lichwiarstwo
  lainaaja vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

koronkiskuri /kˈoroŋkˌiskurɪ/ (n)
lichwiarz
  lainaaja, joka vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

korottaa /kˈorotːaː/ (v)
podnieść
  nostaa ylemmäs
  lisätä hintaa
  puhua äänekkäämmin

korporaatio /kˈorporˌaːtɪo/ (n)
korporacja
  yhdistys, joka on lailla tai asetuksella järjestetty erityistä tarkoitusta varten: esimerkiksi ylioppilaskunnat ja työntekijöiden ja työnantajien etujärjestöt

korppi /kˈorpːɪ/ (n)
kruk
  suuri täysin musta variksen sukuinen lintu (), Suomessa yleisimpänä itäisessä Pohjois-Suomessa, pesii puussa tai kallionkielekkeellä

korppikotka /kˈorpːɪkˌotka/ (n)
sęp
  haukkalintuihin kuuluva haaskansyöjä, joka käyttää ravintonaan luonnollisesti kuolleiden tai petoeläinten tappamien eläinten raatoja

korppu /kˈorpːu/ (n)
suchar
  kuivattu vehnäleipä- tai pullaviipale, jonka päällä on usein sokeria

korruptio /kˈorruptˌio/ (n)
zepsucie
  se, että tekee päätöksiä epätasapuolisesti omaa tai läheistensä etua ajatellen

korsetti /kˈorsetːɪ/ (n)
gorset
  yleensä naisten tukiliivi, sukkanauhaliivi, kureliivi

korsi /kˈorsɪ/ (n)
źdźbło
  heinäkasvin varsi, jossa on nivelten kohdalla paisunut solmu, jonka yläpuolelta välikasvusolukosta kasvu tapahtuu

korte /kˈorte/ (n)
skrzyp
  ontto- ja nivelikäsvartisia sanikkaiskasveja (Equisetum)

kortteli /kˈortːelɪ/ (n)
kwartał
  kaupungin vierekkäisten risteävien katujen välinen alue

kortti /kˈortːɪ/ (n)
bilet
  ohut, yleensä neliskulmainen pala kartonkia tai muovia

korttipakka /kˈortːɪpˌakːa/ (n)
talia kart
  korttipelien pelaamiseen tarkoitettu sarja kortteja; tavallisesti 52 kortista ja neljästä maasta koostuvat kortit

korttipeli /kˈortːɪpˌelɪ/ (n)
gra karciana
  pelikorteilla pelattava ajanvietepeli tai uhkapeli

korttitalo /kˈortːɪtˌalo/ (n)
domek z kart
  pysty- ja vaakasuoraan pinotuista pelikorteista tehty rakennelma
  epävakaa tai hutera rakennelma tai muu viritelmä, joka romahtaa helposti

koru /kˈoru/ (n)
klejnot
  vartalolla oleva, usein vaatteisiin kiinnitetty, taide-esine, jonka merkitys on esteettinen, sosiaalista tai yhteiskunnallista asemaa ilmaiseva tai uskonnollinen

korundi /kˈorundɪ/ (n)
korund
  mineraali, joka on alumiinioksidin (Al₂O₃) kiteinen muoto

korva /kˈorva/ (n)
ucho
  nisäkkäillä kolmesta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osasta muodostuva elin, joka aistii ääniä ja toimii tasapainoelimenä ja liikeaistimena
  korvan pään ulkopuolelle näkyvä osa, korvalehti

korvakoru /kˈorvakˌoru/ (n)
kolczyk
  koru, joka kiinnitetään korvalehteen siihen tehtyyn lävistysreikään tai klipillä

korvapuusti /kˈorvapˌuːstɪ/ (n)
policzek
  kanelilla, sokerilla ja voilla täytetty pulla
  läimäytys avokämmenellä korvalle

korvata /kˈorvata/ (v)
podstawiać
  täyttää jollain jonkin toisen paikka tai tarkoitus
zastąpić
  hyvittää aiheutunut vahinko; palauttaa maksu jstk, kompensoida

korvetti /kˈorvetːɪ/ (n)
korweta
  toisesta maailmansodasta lähtien fregattia pienempi partio- ja saattoalus, jotka yleensä käsitetään 600-3000 tonnin massaisiksi

kosia /kˈosɪa/ (v)
oświadczać się
  pyytää jkta kanssaan avioliittoon

kosini /kˈosɪnɪ/ (n)
cosinus
  suorakulmaisen kolmion terävän kulman viereisen kateetin suhde sen hypotenuusaan; vastaava funktio

koska /kˈoska/ (adv)
bo, ponieważ
  (interrogatiivinen) aikaa kysyvä adverbi, milloin

koskettaa /kˈosketːaː/ (v)
dotknąć
  koskea johonkin
  liikuttaa (emotionaalisesti)

koskettimisto /kˈosketːɪmˌisto/ (n)
klawiatura
  soittimen osa, koskettimien muodostama kokonaisuus

kosketus /kˈosketus/ (n)
kontakt
  koskettamisen tapahtuma, koskettaminen

kosketuslevy /kˈosketˌuslevy/ (n)
touchpad
  kannettavissa tietokoneissa yleensä näppäimistön alapuolelle integroitu ulkoisen hiiren korvaava osoitinlaite

kosketusnäyttö /kˈosketˌusnæytːø/ (n)
ekran dotykowy
  näyttö, jolla graafista käyttöliittymää hallitaan koskettelemalla näytön pintaa

koski /kˈoskɪ/ (n)
bystrze
  suhteellisen nopeasti virtaava joki tai sen yleensä kivikkoinen osa, jossa veteen syntyy kuohuja

kosmetiikka /kˈosmetˌiːkːa/ (n)
kosmetyka
  meikit ja muut kauneudenhoitoaineet

kosmetologi /kˈosmetˌoloɡɪ/ (n)
kosmetolog
  kosmetologian, kauneudenhoidon ammattilainen; ehostavat asiakkaita, hoitavat näiden ihoa, myyvät kosmetiikkatuotteita ja opastavat kauneudenhoitoasioissa

kosminen /kˈosmɪnen/ (adj)
kosmiczny
  kosmokseen liittyvä

kosmogonia /kˈosmoɡˌonɪa/ (n)
kosmogonia
  maailmankaikkeuden synnyn selitysoppi

kosmologia /kˈosmolˌoɡɪa/ (n)
kosmologia
  maailmankaikkeuden rakennetta ja historiaa käsittelevä tiede

kosmonautti /kˈosmonˌautːɪ/ (n)
kosmonauta
  venäläinen tai Neuvostoliiton aluksilla lentänyt avaruuslentäjä

kostaja /kˈostaja/ (n)
mściciel
  henkilö, joka kostaa jotakin

kosteikko /kˈosteikːo/ (n)
mokradło
  kovanmaan ja avoveden välille sijoittuva luontotyyppi

kosteus /kˈosteus/ (n)
wilgotność
  kaasun, nesteen tai kiinteän aineen sisältämä vesi

kosto /kˈosto/ (n)
zemsta
  vastaisku vihamielisyyksiin

kotelo /kˈotelo/ (n)
poczwarka
  hyönteisen täydellisen muodonmuutoksen aikuis- ja toukka-asteen välisessä lepoasteessa oleva yksilö

koti /kˈotɪ/ (n)
dom
  asunto, talo tai muu asumus, jossa joku itse asuu

kotiaresti /kˈotɪarˌestɪ/ (n)
areszt domowy
  rangaistuksena määrättävä kielto poistua kotinsa ulkopuolelle

kotihiiri /kˈotɪhˌiːrɪ/ (n)
mysz domowa
  mikä tahansa kotihiirten sukuun () kuuluva varsinaisten rottain ja hiirten alaheimon laji tai sellaisen yksilö

kotiin /kˈotɪːn/ (adv)
do domu
  omaan asuinpaikkaansa, kotiinsa; lapsuudenkotiin

kotikissa /kˈotɪkˌissa/ (n)
kot domowy
  kotieläimenä pidettävä kissa (Felis silvestris domesticus)

kotilo /kˈotɪlo/ (n)
ślimak
  kotiloiden (Gastropoda) luokkaan kuuluvien nilviäisten luokan edustaja, joilla yl. on kalsiumkarbonaatista muodostunut kuori

kotimaa /kˈotɪmaː/ (n)
ojczyzna
  valtio, jossa henkilö on syntynyt, synnyinmaa; valtio, johon henkilö on muuttanut ja kotiutunut

kotimainen /kˈotɪmˌainen/ (adj)
krajowy
  kotipaikkana olevaan valtioon liittyvä, kotimaassa tuotettu tai aikaansaatu; valtion sisäinen

kotisivu /kˈotɪsˌivu/ (n)
strona początkowa
  verkkosivu, jossa on perustiedot henkilöstä, yrityksestä, järjestöstä tms.

kotitalous /kˈotɪtalous/ (n)
gospodarstwo domowe
  yksinäinen henkilö tai joukko yhdessä asuvia henkilöitä, joilla on yhteinen ruokatalous tai rahankäyttö

kotka /kˈotka/ (n)
orzeł
  suurikokoisia päiväpetolintuja suvuissa kotkat (), merikotkat (), pikkukotkat ja jalokotkat. Kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen () heimoon kuuluvien sukujen lintuja.

kotkottaa /kˈotkotːaː/ (v)
gdakać
  kanan ääntelystä

kotkotus /kˈotkotus/ (n)
gdakanie
  kotkottamisen ääni, kanan ääntely

kotona /kˈotona/ (adv)
w domu
  omassa asuinpaikassaan, kodissaan

kottarainen /kˈotːarˌainen/ (n)
szpak
  kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu ()

kottero /kˈotːero/ (n)
gruchot
  huonokuntoinen auto (tai rakennus)

kottikärryt /kˈotːɪkˌærryt/ (n)
taczka
  yksipyöräiset työntökärryt

koukku /kˈoukːu/ (n)
hak, haczyk
  vaatenaula, ripustuskoukku

koulu /kˈoulu/ (n)
szkoła
  paikka, jossa annetaan suunnitelman mukaista yleisopetusta tai opetetaan jotakin erityistä

kouluaine /kˈouluˌaine/ (n)
przedmiot szkolny
  koulussa opiskeltava aihealue, oppiaine

koulubussi /kˈoulubˌussɪ/ (n)
autobus szkolny
  koululaisten kuljettamiseen käytettävä bussi

koulukunta /kˈoulukˌunta/ (n)
szkoła
  jotakin erityistä käsitteellistä näkemystä tai oppisuuntaa edustava ryhmittymä ihmisiä

koululainen /kˈoululˌainen/ (n)
uczeń
  tavallisesti peruskoulua käyvä oppilas; usein mielletään eri asiaksi kuin opiskelija

kouluratsastus /kˈoulurˌatsastus/ (n)
ujeżdżenie
  kilparatsastuslaji, jossa ratsukko pyrkii suorittamaan ennalta määrätyt liikesarjat mahdollisimman tyylikkäästi

koulutus /kˈoulutus/ (n)
edukacja, szkolenie
  abstrakti käsite, joka tarkoittaa muodollista, organisoitua ja institutionalisoitua opetusta ja opiskelua

kourallinen /kˈourallɪnen/ (n)
garstka
  kouraan mahtuva määrä

kova /kˈova/ (adj)
twardy
  sellainen, joka tai mikä ei jousta tai anna muutoin myöten; kiinteä, luja; vaikea kestää

kovaa /kˈovaː/ (adv)
głośno
  äänekkäästi

kovakalvo /kˈovakˌalvo/ (n)
opona twarda
  uloin aivokalvo

kovakuoriainen /kˈovakˌuorɪˌainen/ (n)
chrząszcz
  kuoriainen, koppakuoriainen; sellainen hyönteislajin edustaja, jonka etusiivet kehittyvät täysikasvuisilla yksilöillä koviksi tai nahkamaisiksi kitiinipeitinsiiviksi ()

kovarianssi /kˈovarɪˌanssɪ/ (n)
kowariancja
  todennäköisyyslaskennassa kahden muuttujan välisen riippuvuuden mitta: kuvaa, kuinka läheisesti muuttujat vaihtelevat yhdessä

kovaääninen /kˈovaˌæːnɪnen/ (n)
głośnik
  tekninen laite, jossa sähköiseen muotoon saatettu äänisignaali muunnetaan akustiseksi ääneksi, kaiutin

kovettaa /kˈovetːaː/ (v)
utwardzać
  tehdä kovaksi tai kovemmaksi

kovettua /kˈovetːˌua/ (v)
stwardnieć
  tulla, muuttua kovaksi

košer /kˈoʃer/ (adj)
koszerny
  juutalaisten säädösten mukaan valmistettu ja tarjottu ruoka

kraatteri /krˈaːtːerɪ/ (n)
krater
  törmäyskraatteri, maljamainen syvennys, joka on syntynyt meteoriitin, asteroidin tai komeetan iskussa

kranaatti /krˈanaːtːɪ/ (n)
granat
  käsin heitettävä sirpaloituvakuorinen ase, käsikranaatti

krapula /krˈapula/ (n)
kac
  alkoholinkäytöstä johtuva epämukava jälkitila

kreikka /krˈeikːa/ (n)
grecki
  kreikan kieli, Kreikassa pääkielenä puhuttava indoeurooppalainen kieli

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (adj)
grecki
  Kreikasta peräisin oleva tai Kreikkaan liittyvä

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (n)
Grek, Greczynka
  pysyvästi Kreikassa asuva henkilö

kreivi /krˈeivɪ/ (n)
hrabia
  saksalaisperäinen aatelisarvo

kreivikunta /krˈeivɪkˌunta/ (n)
hrabstwo
  paikallishallinnon yksikkö Englannissa, Walesissa, Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa

krematorio /krˈematˌorɪo/ (n)
krematorium
  rakennus polttohautausta varten

kretiini /krˈetɪːnɪ/ (n)
kretyn
  kretinismistä kärsivä henkilö; lyhytkasvuiseksi ja älyllisesti vajavaiseksi jäänyt henkilö

kretinismi /krˈetɪnˌismɪ/ (n)
kretynizm
  kilpirauhasen vajaatoiminnasta johtuva lyhytkasvuisuus ja älyllinen vajavaisuus

kriikuna /krˈiːkuna/ (n)
lubaszka
  eräs luumupuun alalaji () tai tämän yksilö tai hedelmä

kriisi /krˈiːsɪ/ (n)
kryzys
  käänteentekevä muutos, taitekohta

kriminologia /krˈimɪnˌoloɡˌia/ (n)
kryminologia
  rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä pääasiassa empiirisin menetelmin tutkiva tieteenhaara

krimintataari /krˈimɪntatˌaːrɪ/ (n)
język krymskotatarski, krymskotatarski
  krimintataarin kieli; turkkilainen kieli, jota Krimin tataarit puhuvat

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (adj)
chrystadelfianin
  kristadelfialaiseen uskontoon liittyvä

kristalli /krˈistallɪ/ (n)
kryształ
  lyijyoksidia sisältävää pehmeää lasia, jota on helppo muokata

kristallipallo /krˈistallɪpˌallo/ (n)
szklana kula
  lasikuula, jonka sisällä voidaan erottaa kuvioita; käytetään tulevaisuuden ennustamiseen tai muuhun asioiden katsomiseen

kristallografia /krˈistallˌoɡrafˌia/ (n)
kristalografia
  kidetiede

kristillinen /krˈistɪllɪnen/ (adj)
chrześcijański
  kristinuskoon liittyvä

kristinusko /krˈistɪnˌusko/ (n)
chrześcijaństwo
  monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, johon kuuluu usko kolminaisuusoppiin eli yhden Jumalan kolmeen persoonaan, jotka ovat Isä, Poika ja Pyhä Henki, ja jonka alkuperä on Raamatun ja sen Uuden testamentin Jeesuksen opetuksissa

kristitty /krˈistɪtːy/ (adj)
chrześcijanin, chrześcijanka
  kristinuskoa tunnustava, kristinuskon mukainen, kristillinen

kristitty /krˈistɪtːy/ (n)
chrześcijanin, chrześcijanka
  kristinuskoa tunnustava henkilö

kriteeri /krˈiteːrɪ/ (n)
kryterium
  arvosteluperuste, valintaperuste

kritiikki /krˈitɪːkːɪ/ (n)
krytyka
  arvostelu, jonka tarkoitus on antaa kohteelle selkeä ja perusteltu viesti siitä, että jotain olisi hyvä korjata taikka muuttaa

kroatia /krˈoatˌia/ (n)
chorwacki
  Kroatiassa puhuttava slaavilainen kieli (kielitunnus: hr)

kroatialainen /krˈoatˌialˌainen/ (adj)
chorwacki
  Kroatiasta peräisin oleva tai Kroatiaan liittyvä

kroatialainen /krˈoatˌialˌainen/ (n)
Chorwat, Chorwatka
  pysyvästi Kroatiassa asuva henkilö

krokotiili /krˈokotˌiːlɪ/ (n)
krokodyl
  järvissä ja joissa, joskus merissäkin, elävä kaloja ja muita vesieläimiä syövä, krokotiilien heimoon (Crocodylidae) kuuluva, yleensä suurikokoinen matelija

kromatidi /krˈomatˌidɪ/ (n)
chromatyda
  kumpi tahansa solunjakautumisessa toisistaan erkaantuvista kromosomin puolikkaista

kromi /krˈomɪ/ (n)
chrom
  metalleihin kuuluva, harmahtava, kova ja kiiltävä alkuaine

kromosomi /krˈomosˌomɪ/ (n)
chromosom
  DNA:sta muodostunut rihma, joka sisältää eliön genomin; eukarioottien lineaariset kromosomit on pakattu solun tumaan kromatiiniksi

kronologia /krˈonolˌoɡɪa/ (n)
chronologia
  ajan mittaamista ja ajanlaskua koskeva tutkimus, etenkin päivämäärien määritys, ja sen sovellukset

kronologinen /krˈonolˌoɡɪnen/ (adj)
chronologiczny
  aikaan tai aikajärjestykseen liittyvä; todellisen aikajärjestyksen mukainen

krupieeri /krˈupɪˌeːrɪ/ (n)
krupier
  kasinossa pelipöydän hoitaja

krusifiksi /krˈusɪfˌiksɪ/ (n)
krucyfiks
  koristeellinen veistos, jossa on kuvattu kristinuskon vapahtaja Jeesus ristiinnaulittuna puuristiin

krutonki /krˈutoŋkɪ/ (n)
grzanka
  ruskistettu tai paahdettu kuiva leipäkuutio, jota käytetään lisukkeena monissa ruokalajeissa

kruunajaiset /krˈuːnajˌaiset/ (n)
koronacja
  tilaisuus, jossa kruunataan

kruunata /krˈuːnata/ (v)
koronować
  julistaa kuningas tai kuningatar, tyypillisesti asettamalla kruunu päähän korkein juhlamenoin

kruunu /krˈuːnu/ (n)
korona
  hallitsijoiden käyttämä, arvoasemaa ilmentävä koristeellinen, tavallisesti kultainen, päähine
  hallitsija; valtio (erityisesti kun se on monarkia)

kruunuviherkaija /krˈuːnuvɪhˌerkaija/ (n)
modrolotka żółtoczapkowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

krypta /krˈypta/ (n)
krypta
  kivinen kammio tai holvi, joka useimmiten sijaitsee kirkon lattian alla, ja toimii merkittävien henkilöiden hautapaikkana

kryptografia /krˈyptoɡrˌafɪa/ (n)
kryptografia
  oppi salakirjoituksesta

krypton /krˈypton/ (n)
krypton
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 36 ja kemiallinen merkki Kr

kryptovaluutta /krˈyptovalˌuːtːa/ (n)
kryptowaluta
  hajautettuun laskentaan ja kryptografiaan perustuva valuutta

krysanteemi /krˈysantˌeːmɪ/ (n)
chryzantema
  (yleisesti) mikä tahansa krysanteemien suvun () kasvi

krysopraasi /krˈysoprˌaːsɪ/ (n)
chryzopraz
  nikkeliä sisältävä vihreä kalsedoni

ksenofobia /ksˈenofˌobɪa/ (n)
ksenofobia
  muukalaiskammo, ulkomaalaisten pelko

ksenon /ksˈenon/ (n)
ksenon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Xe

ksii /ksˈiː/ (n)
ksi
  Kreikkalaisten aakkosten 14. kirjain. Vastaava symboli Ξ tai ξ.

ksylitoli /ksˈylɪtˌolɪ/ (n)
ksylitol
  eräs alkoholi, jota saadaan koivusta ja käytetään makeutusaineena

ksylofoni /ksˈylofˌonɪ/ (n)
ksylofon
  eri pituisista puukapuloista rakentuva, yleensä kromaattisesti viritetty lyömäsoitin, jota soitetaan muovi-, kumi- tai puupäisillä lyömäkapuloilla.

kubismi /kˈubɪsmɪ/ (n)
kubizm
  taidesuuntaus, jossa objekti hajotetaan ja kootaan ja analysoidaan ja kuvataan uudelleen pelkistyneessä muodossa, mahdollisesti samanaikaisesti monesta kuvakulmasta. 1900-uvulla alkanut ja 1914 loppunut.

kude /kˈude/ (n)
wątek
  kankaan kudonnassa loimea vastaan oleva, kankaan poikkisuuntaan kulkeva lanka; myös samoin käytetty kangassuikale tai vastaava matossa

kudos /kˈudos/ (n)
tkanka
  (tekstiili) kutomalla tehty kutomatuote

kuherruskuukausi /kˈuherrˌuskuːkˌausɪ/ (n)
miesiąc miodowy
  ensimmäiset viikot avioliiton solmimisen jälkeen

kuhmu /kˈuhmu/ (n)
guz
  ruhjevamman johdosta esiintyvä, paikallisen verenvuodon ja turvotuksen aiheuttama kohouma, erityisesti päässä

kuhnuri /kˈuhnurɪ/ (n)
truteń
  (eläintiede) koiraspuolinen mehiläinen

kuikka /kwˈikːa/ (n)
nur
  kuikkien suvun 60–75 cm pitkä lintu (), joka elää koko Suomessa kirkasvetisissä järvissä sukellellen kalaa ravinnokseen ja joka rakentaa pesänsä aivan veden partaalle

kuin /kwˈin/ (adv)
niż, aniżeli
  kuinka

kuinka /kwˈiŋka/ (adv)
jak
  (kysyvä adverbi) millä tavalla, miten

kuiskaaja /kwˈiskaːja/ (n)
sufler
  henkilö, jonka tehtävänä on kuiskata vuorosanoja teatterissa

kuiskata /kwˈiskata/ (v)
szepnąć
  puhua hyvin hiljaa

kuitti /kwˈitːɪ/ (n)
paragon
  maksetuista ostoksista saatava paperinen tosite, josta näkee ostosten hinnan

kuitu /kwˈitu/ (n)
włókno
  pitkäsyinen luonnon tai keinoaineinen materiaali, mm. tekstiilien raaka-aine

kuiva /kwˈiva/ (adj)
suchy
  nesteetön
  alkoholipitoisista juomista, kuten viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, vähemmän makea kuin puolikuiva; laimentamaton

kuivike /kwˈivɪke/ (n)
ściółka
  kosteutta imevä aine, pehkut, pahna, turve, oljet, sahajauho, kutterinpuru varsinkin eläinten alustana

kuivuus /kwˈivuːs/ (n)
susza
  se, että on kuiva

kuja /kˈuja/ (n)
aleja
  pieni, yleensä talojen tai puuston reunustama tie tai polku
  kapea, rakennusten reunustama katu

kujertaa /kˈujertaː/ (v)
gruchać
  (kyyhkystä) esittää soidinlaulua

kukinto /kˈukɪnto/ (n)
kwiatostan
  kukkien ryhmä kasvissa

kukka /kˈukːa/ (n)
kwiat
  (kasvianatomia) suvulliseen lisääntymiseen erilaistunut kasvinosa

kukkakaali /kˈukːakˌaːlɪ/ (n)
kalafior
  kaalilajike (Brassica oleracea var. botrytis), jolla on valkoiset kukinnot ja jota käytetään ruoanlaitossa

kukkakauppa /kˈukːakˌaupːa/ (n)
kwiaciarnia
  kukkia myyvä liike

kukkakauppias /kˈukːakˌaupːɪas/ (n)
kwiaciarz
  kukkakaupan pitäjä, kukkien myyjä

kukkakimppu /kˈukːakˌimpːu/ (n)
bukiet
  nippu kukkia, monesti maljakkoon tai vastaavaan asetettava

kukkapenkki /kˈukːapˌeŋkːɪ/ (n)
kwietnik
  koristekasveille tarkoitettu kasvupaikka esimerkiksi pihalla tai puistossa

kukkaro /kˈukːaro/ (n)
portmonetka
  pieni, tavallisesti nahkainen pussi tai laukku, jossa pidetään mukana pieniä tarve-esineitä tai tarvikkeita kuten pikkurahaa tai tupakkaa

kukkaruukku /kˈukːarˌuːkːu/ (n)
doniczka
  ruukkukasvin kasvatusastia, jonka pohjassa on perinteisesti reikä ylimääräisen veden valumista varten

kukkia /kˈukːɪa/ (v)
kwitnąć
  synnyttää kukkia

kukko /kˈukːo/ (n)
kogut
  koiraspuolinen kanalintu

kukkorääkkä /kˈukːorˌæːkːæ/ (n)
kokosznik
  eteläaasialainen lintulaji () tai sen yksilö

kukkua /kˈukːua/ (v)
kukać
  laulaa

kukonharja /kˈukonhˌarja/ (n)
grzebień
  kukon päälaen heltta

kulho /kˈulho/ (n)
misa, miska
  lautasta tai vatia syvempi maljamainen, varsinkin ruokataloudessa käytettävä astia

kuljettaja /kˈuljetːˌaja/ (n)
kierowca
  henkilö, joka kuljettaa eli ajaa jotakin kulkuneuvoa tilapäisesti tai ammatikseen

kuljetus /kˈuljetus/ (n)
przewóz
  kuljettamisen toteutus

kulkusirkka /kˈulkusˌirkːa/ (n)
szarańcza
  vaeltavista heinäsirkkalajeista käytettävä nimitys

kulkutauti /kˈulkutˌautɪ/ (n)
epidemia
  nopeasti leviävä tartuntatauti, epidemia

kulkuväline /kˈulkuvˌælɪne/ (n)
pojazd
  väline kulkemiseen, ko. tarkoitukseen käytettävä laite tai ajoneuvo

kullankaivaja /kˈullaŋkˌaivaja/ (n)
poszukiwacz złota
  henkilö, joka kaivaa kultaa työkseen

kullanmuru /kˈullanmˌuru/ (n)
kochanie
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

kullata /kˈullata/ (v)
pozłacać
  päällystää kullalla

kulli /kˈullɪ/ (n)
chuj, fiut, kutas, pała, kutafon
  siitin

kulma /kˈulma/ (n)
kąt
  nurkka, sisäkulma
  kahden sellaisen puolisuoran eli säteen muodostama kuvio, joilla on yhteinen päätepiste, kulman kärki, sekä näiden säteiden, eli kylkien, välinen tason osa

kulmahammas /kˈulmahˌammas/ (n)
kieł
  suippokärkiset hampaat poskihampaiden edessä ja etuhampaiden takana ihmisellä (hammaslääkäriterminä kolmoset) ja muilla imettäväisillä

kulmakarva /kˈulmakˌarva/ (n)
brew
  silmäkuopan yläpuolella kasvava karva

kulmapotku /kˈulmapˌotku/ (n)
rzut rożny
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajasta päätyrajan ylittäneestä pallosta hyökkääjän pelaajalle kentän kulmasta tehtäväksi annettu pelinaloitus

kulorastas /kˈulorˌastas/ (n)
paszkot
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kulta /kˈulta/ (n)
złoto
  Metallinen alkuaine, vaalean keltainen taipuisa metalli, jonka kemiallinen merkki on Au. Kuuluu jalometalleihin.
złoty
  kultametallin kellertävä väri

kulta-aika /kˈultaˈaika/ (n)
złoty wiek
  jonkin kukoistuksen aika

kulta-aratti /kˈultaˈaratːɪ/ (n)
konura złota
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultainen /kˈultainen/ (adj)
złoty
  sellainen, joka on kullasta tehty; myös kullalta näyttävä, kullan värinen

kultainen leikkaus /kˈultainen lˈeikːaus/ (n)
złota proporcja
  eräs matemaattinen vakio: irrationaaliluku, joka saadaan, kun jana jaetaan kahteen osaan niin, että lyhyemmän osan suhde pidempään osaan on sama kuin pidemmän osan suhde koko janaan

kultainen vasikka /kˈultainen vˈasɪkːa/ (n)
złoty cielec
  Raamatun mukaan israelilaisten Mooseksen poissa ollessa rakentama epäjumalankuva

kultakruunumesikko /kˈultakrˌuːnumesˌikːo/ (n)
miodojad żółtoczelny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaloistokaija /kˈultalˌoistokˌaija/ (n)
księżniczka słoneczna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultamitali /kˈultamˌitalɪ/ (n)
złoty medal
  urheilu- ym. kilpailuissa ensimmäiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

kultanaama-amatsoni /kˈultanˌaːmaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka wenezuelska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaparatiisikaija /kˈultapˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
świergotka złotoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaposkiamatsoni /kˈultapˌoskɪamˌatsonɪ/ (n)
amazonka modrobrewa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaposkiaratti /kˈultapˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
barwinka złotolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaseppä /kˈultasˌepːæ/ (n)
złotnik, jubiler
  koruja jalometallista valmistava käsityöläinen

kultasiipimesikko /kˈultasˌiːpɪmesˌikːo/ (n)
miodaczek białoczelny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultatöyhtökakadu /kˈultatˌøyhtøkˌakadu/ (n)
kakadu żółtoczuba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultti /kˈultːɪ/ (n)
kult
  uskonnon palvontamenot

kulttuuri /kˈultːuːrɪ/ (n)
kultura
  tietylle kansalle tai ihmisryhmälle ominaiset tavat, perinnetavat

kulttuurišokki /kˈultːuːrɪʃˌokːɪ/ (n)
szok kulturowy
  vieraan kulttuurin voimakkaan vaikutuksen aiheuttama hämmennys, vaikeutta sopeutua vieraaseen kulttuuriin

kuluttaa /kˈulutːaː/ (v)
konsumować
  käyttää jotain hyödykettä

kuluttaja /kˈulutːˌaja/ (n)
konsument
  yksityishenkilö, joka kuluttaa tuotettuja hyödykkeitä

kumartaa /kˈumartaː/ (v)
kłaniać się
  mennä kumaraan asentoon tois(t)en edessä

kumi /kˈumɪ/ (n)
guma, gumka
  joustava ja venyvä polymeeri; luonnonkumi

kumileimasin /kˈumɪlˌeimasɪn/ (n)
pieczątka
  leimasin, jonka leimasinjäljen tuottava kohta on materiaaliltaan kumia
  virallisesti valtaapitävä elin joka on kuitenkin jonkun ohjailtavissa

kumina /kˈumɪna/ (n)
kminek
  koiranputkea muistuttava kaksivuotinen sarjakukkaiskasvi (), jota kasvaa luonnonkasvina lähes koko Suomessa ja on otettu viljelyskasviksi, jonka hedelmiä ja jossain määrin myös myös lehtiä käytetään mausteena

kumissi /kˈumɪssɪ/ (n)
kumys
  hevosen tai kamelin maidosta käyttämällä valmistettu mieto alkoholijuoma

kumkvatti /kˈumkvatːɪ/ (n)
kumkwat
  (yleisesti) kumkvattien () risteymäsuvun sitruskasveja ja niiden hedelmä

kummallinen /kˈummallɪnen/ (adj)
dziwny
  usein ihmetystä aiheuttava, tavallisesta poikkeava, outo

kummisetä /kˈummɪsˌetæ/ (n)
ojciec chrzestny, kmotr, kum
  miespuolinen kummi

kummituseläin /kˈummɪtˌuselæin/ (n)
wyrakowate
  Kaakkois-Aasiassa eläviä -heimon kädellisiä. Kummituseläimet ovat yleensä yöaktiivisia ja niillä on huomattavan suuret silmät

kummitäti /kˈummɪtˌætɪ/ (n)
chrzestna
  naispuolinen kummi

kumota /kˈumota/ (v)
anulować
  saattaa pois voimasta, tehdä pätemättömäksi (voimaansaatettu asia)

kumppanuus /kˈumpːanuːs/ (n)
partnerstwo
  kumppanina oleminen

kuningas /kˈunɪŋŋas/ (n)
król
  kuningaskunnan miespuolinen hallitsija
  shakkipelin nappula: ♔ tai ♚, joka voi liikkua yhden ruudun ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin edellyttäen, että ruutu johon se siirtyy ei ole oman nappulan miehittämä eikä vastustajan nappulan uhkaama. Ruudussa oleva vastustajan nappula voi joutua kuninkaan lyömäksi. Kuningas on pelin arvokkain nappula ja sen kohtalo ratkaisee pelin lopputuloksen. Jos kuninkaaseen kohdistuvaa uhkausta eli shakkia ei voi torjua, häviää heti pelin.
  korkea-arvoisin tai toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, numero 13

kuningaskalastaja /kˈunɪŋŋˌaskalˌastaja/ (n)
zimorodek
  koskien läheisyydessä viihtyvä lintu ()

kuningaskobra /kˈunɪŋŋˌaskobra/ (n)
kobra królewska
  Kaakkois-Aasiassa elävä kookas myrkkykäärme

kuningaskunta /kˈunɪŋŋˌaskunta/ (n)
królestwo
  valtakunta, jota johtaa kuningas tai kuningatar

kuningasperhe /kˈunɪŋŋˌasperhe/ (n)
rodzina królewska
  kuningas perheineen

kuningasvesi /kˈunɪŋŋˌasvesɪ/ (n)
woda królewska
  suolahapon ja typpihapon seos

kuningasvärisuora /kˈunɪŋŋˌasværɪsˌuora/ (n)
poker królewski
  pokerissa pelikäsi, joka on korkea-arvoisimmista korteista koostuva värisuora kympistä ässään: 10♥ J♥ Q♥ K♥ A♥

kuningatar /kˈunɪŋŋatar/ (n)
królowa, hetman
  kuningaskunnan naispuolinen hallitsija
królowa
  kuninkaan puoliso, kuningatarpuoliso
hetman, królowa
  eräiden hyönteisyhteisöjen ainoa lisääntymiskykyinen naaras
  shakkipelin nappula, tunnus D, symboli ♛ tai ♕, joka voi liikkua ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin niin paljon kuin haluaa kuitenkaan ylittämättä muita nappuloita.
hetman
  toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, tunnus Q

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (adj)
królewski
  kuninkaaseen tai kuningattareen liittyvä

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (n)
królewski
  henkilö joka on kuninkaallista syntyperää

kuninkaiden kirjat /kˈunɪŋkˌaideŋ kˈirjat/ (n)
Księga Królów
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

kunnia /kˈunnɪa/ (n)
cześć, zaszczyt
  jostakin teosta aiheutuva myönteinen maine tai julkisuus

kunniamurha /kˈunnɪamˌurha/ (n)
zabójstwo honorowe
  kulttuurillisista syistä tehty murha, jossa yhteisö (usein suku tai perhe) murhaa jäsenensä tai hyväksyy tämän murhaamisen säilyttääkseen kunniansa

kunnioitettava /kˈunnɪˌoitetːˌava/ (adj)
godny szacunku
  kunnioitustaherättävä, sellainen, jota voi kunnioittaa tai ei voi olla kunnioittamatta

kunnioittaa /kˈunnɪˌoitːaː/ (v)
szanować
  pitää (suuressa) arvossa

kunnioitus /kˈunnɪˌoitus/ (n)
szacunek
  arvossa pitäminen, arvostus, arvonanto

kunnossapito /kˈunnossˌapɪto/ (n)
konserwacja
  ne toimenpiteet, jotka ylläpitävät ja palauttavat kohteen tilaan, jossa se pystyy suorittamaan vaaditun toiminnon

kunta /kˈunta/ (n)
gmina
  paikallistasolla toimiva julkishallinnon yksikkö, jolla on oma rajattu alueensa ja väestönsä
królestwo
  eliöiden jaottelun karkea taso, esimerkiksi eläimiin ja kasveihin, eläinkunta, kasvikunta

kunto /kˈunto/ (n)
kondycja
  terveydentila

kuohuviini /kˈuohuvˌiːnɪ/ (n)
wino musujące
  yleensä viinirypäleistä kaksinkertaisella käymisellä valmistettu hiilihappopitoinen alkoholijuoma

kuokka /kˈuokːa/ (n)
motyka
  maan kaivamiseen ja möyhentämiseen käytettävä työkalu, jossa terä on suorassa kulmassa varteen nähden

kuolain /kˈuolain/ (n)
wędzidło
  (hevosala) suitsiin yhdistettävä suukappale, jolla ohjataan hevosta ajettaessa tai ratsastettaessa

kuolema /kˈuolema/ (n)
śmierć, zgon
  ihmisen, eläimen tai muun eliön elämän päättyminen

kuolemanjälkeinen /kˈuolemˌanjælkˌeinen/ (adj)
pośmiertny
  se mitä tapahtuu kuoleman jälkeen

kuolemanpartio /kˈuolemˌampartˌio/ (n)
szwadron śmierci
  puolisotilaallinen joukko, joka pyrkii lain ulkopuolella tappamaan hallituksen poliittisia vastustajia

kuolemanrangaistus /kˈuolemˌanraŋŋˌaistus/ (n)
kara śmierci
  joidenkin maiden lainsäädännössä määrätyistä teoista langetettava sanktio, joka toteutetaan teloittamalla siihen tuomittu

kuolemansyyntutkija /kˈuolemˌansyːntˌutkɪja/ (n)
koroner
  virkamies, jonka tarkoituksena on tutkia kuoleman syy, kun kuoleman uskotaan olevan epäluonnollisista syistä johtuva; tutkimuskohteina erityisesti väkivaltaiset ja äkilliset kuolemantapaukset, tapot ja murhat (ruumiinavauksen tekee kuitenkin oikeuslääkäri ko. virkamiehen pyynnöstä)

kuolematon /kˈuolematon/ (adj)
nieśmiertelny
  sellainen, joka elää ikuisesti, kuolematta koskaan

kuolemattomuus /kˈuolemˌatːomuːs/ (n)
nieśmiertelność
  se että joku tai jokin ei luonnollisesti kuole

kuolinilmoitus /kˈuolɪnˌilmoitus/ (n)
nekrolog
  esim. sanomalehdessä julkaistava ilmoitus jonkun ihmisen kuolemasta

kuolla /kˈuolla/ (v)
umrzeć, umierać
  lakata elämästä

kuollut /kˈuollut/ (adj)
martwy, zmarły, zepsuty
  (ihmisestä tai muusta eliöstä) sellainen, jonka elämä on päättynyt, joka on vainaja

kuonokoppa /kˈuonokˌopːa/ (n)
kaganiec
  eläimen, tavallisesti koiran kuonon ympärille laitettava yleensä nahkasta valmistettu korimainen laite, joka estää eläintä puremasta

kuoppa /kˈuopːa/ (n)
wybój
  tien kantavaan kerrokseen syntynyt reikä

kuori /kˈuorɪ/ (n)
kora
  ympäröivä yhtenäinen kerros
prezbiterium
  (arkkitehtuuri) kirkkorakennuksen sisäpäädyn osa, jossa sijaitsee alttari ja josta jumalanpalvelus johdetaan; alun perin kuoron paikka kirkossa

kuoria /kˈuorɪa/ (v)
obierać
  poistaa kuori tai pintakerros

kuorma-auto /kˈuormaˈauto/ (n)
ciężarówka, samochód ciężarowy
  tavaran kuljetukseen tarkoitettu auto, joka on tyypillisesti pakettiautoa ja lava-autoa raskaampi; Suomessa tavaran kuljetukseen tarkoitettu ajoneuvo, jonka kokonaismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia

kuoro /kˈuoro/ (n)
chór
  laulajista koostuva lauluyhtye tai yhdessä esiintyvien lausujainryhmä

kuorsaus /kˈuorsaus/ (n)
chrapanie
  unitilassa tapahtuvasta äänihuulten värähtelystä syntyvä ääni

kupari /kˈuparɪ/ (n)
miedź
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen tunnus on Cu.

kupera /kˈupera/ (adj)
wypukły
  ulospäin kaareva, keskikohtaa kohden paksuneva

kuperkeikka /kˈuperkˌeikːa/ (n)
koziołek
  maassa tehtävä liike, jossa jalat kiepautetaan pään yli

kupla /kˈupla/ (n)
bańka
  kaasun täyttämä, usein pyöreähkö, ontelo, jota ympäröi neste tai kiinteä aine
  hintakupla; ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

kuplamuovi /kˈuplamˌuovɪ/ (n)
folia bąbelkowa
  muovista valmistettu pakkausmateriaali, jossa on ilmatäytteisiä kuplia; käytetään pehmusteena

kupoli /kˈupolɪ/ (n)
kopuła
  pyöreiden, monikulmaisten tai neliömäisten tilojen kupumainen katto

kuppa /kˈupːa/ (n)
kiła
  Treponema pallidum -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti; iholle haavaumia aiheuttava sukupuolitauti, joka edetessään aiheuttaa myös pahkuroita (gumma) ja mielenterveyden ongelmia (neurosyfilis)

kuppi /kˈupːɪ/ (n)
filiżanka
  usein korvallinen juoma-astia, josta juodaan kuumia juomia, kuten kahvia tai teetä

kupu /kˈupu/ (n)
wole
  (anatomia) linnun ruokatorven laajentuma, johon lintu tilapäisesti varastoi ravintoa

kurdi /kˈurdɪ/ (n)
język kurdyjski
  kurdien puhuma iranilainen kieli, kielikoodi ku

kuri /kˈurɪ/ (n)
dyscyplina
  esivallan tai auktoriteetin asettama käyttäytymistä rajoittava järjestys

kurinalainen /kˈurɪnalˌainen/ (adj)
zdyscyplinowany
  sellainen, joka noudattaa toimintasuunnitelmaa ehdottomasti, ankarasti

kuriositeetti /kˈurɪˌosɪtˌeːtːɪ/ (n)
ciekawostka
  erikoisuus, kummallisuus

kurja /kˈurja/ (adj)
nędzny
  huono, paha
  ankea, surkea, lohduton

kurjenmiekka /kˈurjenmˌiekːa/ (n)
irys, kosaciec
  kurjenmiekkojen () suvun kasvi

kurki /kˈurkɪ/ (n)
żuraw
  kookas lintulaji (), jolla on harmaa vartalo, mustavalkoinen pää ja pitkä kaula sekä punainen päälaki, ja joka muuttaa auran muotoisissa parvissa

kurkku /kˈurkːu/ (n)
gardło
  (anatomia) kaulan etupuolinen osa, jossa sijaitsevat kurkunpää ja nielu

kurkuma /kˈurkuma/ (n)
#Puola, ostryż
  (yleisesti) mikä tahansa kurkumien sukuun () kuuluva inkiväärikasvien laji tai sellaisen yksilö
kurkuma długa, ostryż długa
  (erityisesti) maustekurkuma () tai sen yksilö
#Puola
  edellisestä valmistettava mauste, josta myös uutetaan väriaineena käytettävää kurkumiinia

kurkunkansi /kˈurkuŋkˌansɪ/ (n)
nagłośnia
  (anatomia) rustosta limakalvosta koostuva rakenne kurkunpäässä

kurkunpää /kˈurkumpæː/ (n)
krtań
  (anatomia) keuhkoilla hengittävien selkärankaisten rustoinen elin, jossa olevan aukon kautta hengitysilma pääsee suuontelosta keuhkoihin; myös tärkeä merkitys ääni- ja ääntöeliminä (larynx)

kurnusimppu /kˈurnusˌimpːu/ (n)
kurek
  mikä tahansa kurnusimppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista tai sellaisen yksilö

kurnuttaa /kˈurnutːaː/ (v)
kumkać
  sammakon ääntelystä

kurpitsa /kˈurpɪtsa/ (n)
dynia
  sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja
  (yleisesti) mikä tahansa kurpitsoiden () suvun kasvi

kurssi /kˈurssɪ/ (n)
kurs
  oppitunneista muodostuva opintokokonaisuus
  suunta navigoinnissa

kurtisaani /kˈurtɪsˌaːnɪ/ (n)
kurtyzana
  hovinainen

kusi /kˈusɪ/ (n)
siki
  virtsa

kusipää /kˈusɪpæː/ (n)
pojeb
  epämiellyttävä ja/tai itsekeskeinen henkilö

kuskus /kˈuskus/ (n)
kuskus
  Pohjois-Afrikasta kotoisin oleva ruoka, durumvehnästä pyöritettyjä ryynejä

kustannus /kˈustannus/ (n)
koszt
  (usein monikossa) hyödykkeen tekemisestä aiheutunut rahameno taikka vaiva

kustantaa /kˈustantaː/ (v)
opublikować
  julkaista kirjallinen teos

kutea /kˈutea/ (v)
ikrzyć się
  laskea mätiä; laskea maitia mädin päälle

kuten /kˈuten/ (adv)
jak
  samalla tavalla kuin

kutistua /kˈutɪstˌua/ (v)
kurczyć się
  muuttua pienemmäksi

kutittaa /kˈutɪtːaː/ (v)
łaskotać
  aiheuttaa kutinaa

kutoa /kˈutoa/ (v)
tkać
  valmistaa kudosta esimerkiksi puikkojen ja langan avulla

kutoja /kˈutoja/ (n)
tkacz
  kutojien heimon () varpuslintu

kutsu /kˈutsu/ (n)
wywołanie
  käsky- tai kutsuhuuto
zaproszenie
  pyyntö saapua johonkin tilaisuuteen

kutsua /kˈutsua/ (v)
zaprosić
  pyytää, kehottaa tai velvoittaa saapumaan johonkin tilaisuuteen, esimerkiksi juhliin, tai tulemaan kylään
zapraszać, zaprosić
  pyytää luokseen, käskeä käymään

kuu /kˈuː/ (n)
księżyc, miesiąc
  planeettaa kiertävä taivaankappale

kuubalainen /kˈuːbalˌainen/ (adj)
kubański
  Kuubasta peräisin oleva tai Kuubaan liittyvä

kuubanaratti /kˈuːbanarˌatːɪ/ (n)
konura kubańska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kuudes aisti /kˈuːdes ˈaistɪ/ (n)
szósty zmysł
  ennakkoaavistus

kuudestoistaosanuotti /kˈuːdestˌoistaˌosanˌuotːɪ/ (n)
szesnastka
  ¹/16-nuotti, puolen kahdeksasosanuotin ja kahden kolmaskymmeneskahdesosanuotin pituinen nuotti

kuukausi /kˈuːkausɪ/ (n)
miesiąc
  kuu, vuoden osa, joka kestää noin yhden kuunkierron (lyh. )

kuukkeli /kˈuːkːelɪ/ (n)
sójka złowroga, sójka syberyjska
  eräs varislintu ()

kuula /kˈuːla/ (n)
kula
  pienehkö kova pallo

kuulakärkikynä /kˈuːlakˌærkɪkˌynæ/ (n)
długopis
  mustekynä, jossa kirjoituskärjessä on pyörivä kuula siirtämässä mustetta paperille

kuulalaakeri /kˈuːlalˌaːkerɪ/ (n)
łożysko kulkowe
  vierintälaakeri, jossa on kahden kehän välissä teräskuulat

kuulantyöntö /kˈuːlantˌyøntø/ (n)
pchnięcie kulą
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan kuulan työntämisestä mahdollisimman kauas

kuulla /kˈuːlla/ (v)
słyszeć, słuchać
  aistia ääntä korvillaan

kuulolaite /kˈuːlolˌaite/ (n)
aparat słuchowy
  korvassa pidettävä laite, joka voimistaa ääniä, jotta henkilö kuulisi paremmin

kuuloluu /kˈuːloluː/ (n)
kosteczka
  (anatomia) yksi kolmesta ihmisen välikorvan ontelossa sijaitsevasta kuulemiseen liittyvästä luusta. Kuuloluut ovat saaneet nimensä ulkonäkönsä perusteella niitä muistuttavien esineiden mukaan.

kuulopuhe /kˈuːlopˌuhe/ (n)
pogłoska
  huhu; tieto, josta ei ole varmuutta

kuulua /kˈuːlua/ (v)
należeć
  olla jkn omistuksessa
  liittyä jhk, olla ominaista jllek; olla osa jtak

kuuluisa /kˈuːlwɪsa/ (adj)
sławny
  tunnettu, maineikas; henkilö, josta monet ovat kuulleet ja tietoisia

kuulustella /kˈuːlustella/ (v)
przesłuchać
  kysyä toistuvasti kysymyksiä tarkoituksena selvittää jokin asia; selvittää tapahtumien kulkua rikostutkinnan osana

kuulustelu /kˈuːlustˌelu/ (n)
interrogacja
  tilaisuus, jossa henkilöä kuulustellaan jostakin asiasta; erityisesti poliisin suorittama

kuuma /kˈuːma/ (adj)
gorący
  lämpötilaltaan korkea

kuume /kˈuːme/ (n)
gorączka
  tila, jossa elimistön lämpötila on normaalia korkeampi sairauden vuoksi

kuunari /kˈuːnarɪ/ (n)
szkuner
  purjealus, jossa etummainen masto on saman mittainen tai lyhempi kuin taempi tai taemmat, ja jossa on pääasiassa pitkittäistakila, vaikka etummaisessa mastossa voi olla myös raakapurje

kuunnella /kˈuːnnella/ (v)
słuchać
  keskittyä siihen mitä kuulee
  ottaa huomioon; totella

kuunnelma /kˈuːnnelma/ (n)
słuchowisko
  näytelmästä kehittynyt pelkästä äänestä koostuva taidemuoto, jossa näyttelijöiden esittämällä vuoropuhelulla kerrotaan jokin tarina radiossa

kuunsäde /kˈuːnsæde/ (n)
promień księżyca
  Kuusta lankeavasta valosta pilvien tai heijastusten vuoksi erkaantunut valonsäde

kuuntelija /kˈuːntelˌija/ (n)
słuchacz
  henkilö, joka kuuntelee jotakuta tai jotakin

kuura /kˈuːra/ (n)
szron
  erityisesti syksyisin ulkona esiintyvä härmistyneestä vesihöyrystä syntyneiden pienten jääkiteiden muodostama valkea peite rakenteiden pinnassa

kuuro /kˈuːro/ (adj)
głuchy
  sellainen, joka ei kuule; täysin kuulematon

kuurous /kˈuːrous/ (n)
głuchota
  se, että on kuuro

kuusi /kˈuːsɪ/ (n)
świerk
  kuusipuu, kuusten suvun () puu

kuusikulmio /kˈuːsɪkˌulmɪo/ (n)
sześciokąt
  heksagoni, monikulmio, jossa on kuusi kulmaa, heksagoninen monikulmio.

kuusipeura /kˈuːsɪpˌeura/ (n)
daniel
  pienikokoinen, alun perin Lähi-idästä kotoisin oleva jalohirvilaji ()

kuusitiainen /kˈuːsɪtɪˌainen/ (n)
sosnówka
  Suomessa pesivistä pienikokoisin tiaislaji ()

kuutamo /kˈuːtamo/ (n)
światło księżyca
  kirkas kuunpaiste, kuunloiste

kuutio /kˈuːtɪo/ (n)
sześcian, kostka
  heksaedri, kuuden yhteneväisen neliön rajaama monitahokas

kuutiojuuri /kˈuːtɪojˌuːrɪ/ (n)
pierwiastek sześcienny
  (matematiikka) kolmas juuri, eli juuri jonka indeksi on 3.

kuutiollinen /kˈuːtɪˌollɪnen/ (adj)
kubiczny
  (kidejärjestelmästä) sellainen, jossa on kolme samanpituista ja toisiaan vastaan kohtisuoraa akselia

kuutiometri /kˈuːtɪomˌetrɪ/ (n)
metr sześcienny
  tilavuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m³, tuhat litraa

kuutonen /kˈuːtonen/ (n)
szóstka
  kuuden numero, numero 6; numerolla kuusi merkitty tai järjestetty

kuva /kˈuva/ (n)
obraz
  jäljennös siitä mitä näemme, yleensä kaksiulotteiselle pinnalle

kuvailla /kˈuvailla/ (v)
opisać, opisywać
  kertoa jonkin asian yksityiskohdista

kuvake /kˈuvake/ (n)
ikona
  pieni ja pelkistetty kuva, joka symboloi tiedostoa tai toimintoa

kuvakirja /kˈuvakˌirja/ (n)
książka obrazkowa
  kirjan muotoinen kuvateos; kirja, jonka sisällön pääosa muodostuu kuvista; runsaasti kuvitettu kirja

kuvalehti /kˈuvalˌehtɪ/ (n)
ilustrowany magazyn
  ajankohtaisiin tapahtumiin liittyvillä kuvilla runsaasti kuvitettu lehti

kuvanveisto /kˈuvanvˌeisto/ (n)
rzeźbiarstwo
  kolmiulotteisten taideteosten tekeminen taiteen alana muotoilemalla kappaletta tai yhdistämällä kappaleita

kuvanveistäjä /kˈuvanvˌeistæjæ/ (n)
rzeźbiarz, rzeźbiarka
  veistoksia tekevä taiteilija

kuvaus /kˈuvaus/ (n)
opis
  tarkka kirjallinen, suullinen tai kuvallinen selvitys jostakin aiheesta tai tapahtumasta, deskriptiivinen teksti
odwzorowanie
  sääntö, joka yhdistää jokaisen joukon alkion täsmälleen yhteen toisen joukon alkioon

kuvernööri /kˈuvernˌøːrɪ/ (n)
gubernator
  korkeamman tahon virkaansa nimittämä hallintomies

kuvitella /kˈuvɪtella/ (v)
wyobrażać sobie
  muodostaa mielikuva mielessään, luulla

kvalitatiivinen /kvˈalɪtatˌiːvɪnen/ (adj)
jakościowy
  laadullinen, laatua koskeva, laatu-

kvantti /kvˈantːɪ/ (n)
kwant
  kvantittuneen suureen kentän alkio

kvanttimekaniikka /kvˈantːɪmˌekanˌiːkːa/ (n)
mechanika kwantowa
  fysiikan haara, jossa tarkastellaan fysikaalisia ilmiöitä mikroskooppisella tasolla Planckin vakion mittakaavassa; kvanttiteoriaan perustuva fysiikan osa-alue, jonka avulla voidaan laskea massapisteiden ja niiden muodostamien järjestelmien liikkeitä, esim. atomien ja elektronien liikkeitä ja törmäyksiä

kvarkki /kvˈarkːɪ/ (n)
kwark
  ydinfysiikassa jakamaton alkeishiukkanen, josta erotetaan spininsä perusteella eri muotoja

kvartetti /kvˈartetːɪ/ (n)
kwartet
  neljän muusikon muodostama yhtye

kvartsi /kvˈartsɪ/ (n)
kwarc
  kiteinen piidioksidi mineraalina

kvasaari /kvˈasaːrɪ/ (n)
kwazar
  epätavallisen kirkas, tähteä muistuttava galaksin ydin

kvassi /kvˈassɪ/ (n)
kwas chlebowy
  janojuomana käytettävä perinteinen venäläinen, läheisesti kotikaljaa muistuttava juoma, jota tehdään käymismenetelmällä viljasta, yleensä rukiista, tai ruisleivästä

kveekari /kvˈeːkarɪ/ (n)
kwakier
  erään 1600-luvulla Englannissa perustetun, sittemmin varsinkin Keniaan ja Yhdysvaltoihin levinneen, kristinuskon suuntauksen jäsen

kvestori /kvˈestorɪ/ (n)
kwestor
  Rooman valtakunnan virkamies, joka hoiti valtionarkistoa ja rahastoa sekä toimivat provinssien käskynhaltijoiden tai armeijoiden komentajien apulaisina

kvintetti /kvˈintetːɪ/ (n)
kwintet
  viiden muusikon muodostama yhtye

kvintti /kvˈintːɪ/ (n)
kwinta
  länsimaisessa säveljärjestelmässä viiden sävelaskelen väli, intervalli

kvitteni /kvˈitːenɪ/ (n)
pigwa
  (kasvitiede) lounaisessa Aasiassa ja Kaukasiassa kasvava hedelmiä tuottava puu (Cydonia oblonga)
  sen hedelmä

kybernetiikka /kˈybernetˌiːkːa/ (n)
cybernetyka
  tutkimusala, jossa käsitellään koneiden ja elävien olentojen säätö- ja viestintäjärjestelmiä ja ihmisen biologisten säätöjärjestelmien korvaamista mekaanisilla tai elektronisilla järjestelmillä

kyborgi /kˈyborɡɪ/ (n)
cyborg
  olento joka sisältää sekä orgaanisia että mekaanisia osia

kyhmyhaahka /kˈyhmyhˌaːhka/ (n)
edredon okazały
  eräs suurikokoinen merellä elävä sorsalintu

kykenevä /kˈykenˌevæ/ (adj)
zdolny
  sellainen, joka kykenee tekemään jtk

kyklooppi /kˈykloːpːɪ/ (n)
cyklop
  kreikkalaisessa muinaistarustossa yksisilmäinen jättiläinen

kyky /kˈyky/ (n)
zdolność
  luontaisen taipumuksen, oppimisen tai muun kehityksen tuloksena syntynyt ominaisuus, joka auttaa suoriutumisessa, jonkin taidon hallitseminen; aineessa oleva jotakin mahdollistava ominaisuus

kykyjenmetsästäjä /kˈykyjˌenmetsˌæstæjæ/ (n)
łowca głów
  henkilö, joka etsii lahjakkaita henkilöitä johonkin tehtävään

kylkiluu /kˈylkɪluː/ (n)
żebro
  jokin rintakehän muodostavista kaarevista luista

kyllä /kˈyllæ/ (adv)
tak#Puola, tak
  varsinkin repliikeissä ilmaisemassa myönteisyyttä, toisen ajatukseen yhtymistä t. toisaalta tehostamassa väitettä

kylmyys /kˈylmyːs/ (n)
zimno
  lämmön puute, esimerkiksi kylmän ilman, nesteen tai esineen ominaisuus

kylmä /kˈylmæ/ (adj)
zimny, chłodny
  lämpötilaltaan alhainen
zimny
  välinpitämätön ihminen

kylmä sota /kˈylmæ sˈota/ (n)
zimna wojna
  toisen maailmansodan lopussa alkanut Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen vastakkainasettelun aika, jonka katsotaan päättyneen 1990-luvun alussa Neuvostoliiton purkautuessa

kylpeä /kˈylpeæ/ (v)
kąpać
  mennä puhdistautuakseen nesteellä täytettyyn astiaan; yleensä vettä ja saippuaa

kylpy /kˈylpy/ (n)
kąpiel
  itsensä liottaminen tai liottautuminen kylpyammeessa. Monet saunattomat kutsuvat toimenpidettä kylpemiseksi.

kylpyamme /kˈylpyˌamme/ (n)
wanna
  kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas

kylpyhuone /kˈylpyhˌuone/ (n)
łazienka
  huone, joka on tarkoitettu peseytymiseen

kylpytakki /kˈylpytˌakːɪ/ (n)
podomka
  monesti froteekankainen pitkä kylvyn jälkeen yllä pidettävä rento takki

kylvää /kˈylvæː/ (v)
siać
  levittää siemeniä viljelytarkoituksessa

kylvö /kˈylvø/ (n)
siew
  kylvämisen eli touonteon toteutus

kylvökone /kˈylvøkˌone/ (n)
siewnik
  maatalouden työkone, jolla voidaan kylvää esimerkiksi viljan siemeniä peltoon

kylä /kˈylæ/ (n)
wieś, wioska
  pienehkö taajama kaavoitetulla tai haja-asutusalueella

kyläläinen /kˈylælˌæinen/ (n)
wieśniaczka
  henkilö, joka asuu tietyssä kylässä

kyläpöllönen /kˈylæpˌøllønen/ (n)
syczek, syczek zwyczajny
  Pöllösten suvun pöllölintu, . Aikaisempi nimitys kääpiösarvipöllö

kymmenjalkainen /kˈymmenjˌalkainen/ (adj)
dziesięcionóg
  jolla on kymmenen jalkaa
  kymmenjalkaisten lahkoon () kuuluva

kymmenkulmio /kˈymmeŋkˌulmɪo/ (n)
dziesięciokąt
  monikulmio, jossa on kymmenen kulmaa ja sivua

kymmenottelu /kˈymmenˌotːelu/ (n)
dziesięciobój
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan kymmenessä eri lajissa, joiden kokonaistulos ratkaisee paremmuusjärjestyksen

kymppi /kˈympːɪ/ (n)
dycha
  kymmenen numero, numero 10; numerolla kymmenen merkitty tai järjestetty

kymri /kˈymrɪ/ (n)
walijski
  Walesissa puhuttava kelttiläinen kieli. (kielitunnus: cy, cym)

kyniä /kˈynɪæ/ (v)
oskubać
  poistaa nyppimällä linnulta sulkia

kynnys /kˈynnys/ (n)
przedsionek, próg
  eri huoneiden lattioiden välissä oleva korkeampi kohta, jota vasten ovi tyypillisesti sulkeutuu
  edellytyksistä muodostuva raja, jonka ylittyminen johtaisi johonkin toimenpiteeseen

kynnysmatto /kˈynnysmˌatːo/ (n)
wycieraczka
  kynnyksen edessä oleva matto, ovenedusmatto

kynnäs /kˈynnæs/ (n)
mierzeja
  matala hiekasta kasaantunut niemi

kynologia /kˈynolˌoɡɪa/ (n)
kynologia
  (eläintiede) koiria sekä niiden jalostusta ja kasvatusta tutkiva oppi

kynsi /kˈynsɪ/ (n)
paznokieć
  kädellisillä sormen ja varpaan, muilla nisäkkäillä ja linnuilla varpaan päässä jatkeena sijaitseva kova osa

kynsilakanpoistoaine /kˈynsɪlakˌampoistoˌaine/ (n)
zmywacz do paznokci
  aine jolla puhdistetaan lakka kynsistä

kynsilakka /kˈynsɪlˌakːa/ (n)
lakier, lakier do paznokci
  kynsien kaunistamiseen ja vahvistamiseen käytettävä lakka

kynsileikkuri /kˈynsɪlˌeikːurɪ/ (n)
cążki do paznokci
  pihtimäinen väline kynsien leikkaamista varten

kynsisakset /kˈynsɪsˌakset/ (n)
nożyczki do paznokci
  pienet mahdollisesti käyrät sakset, jotka on suunniteltu ensisijaisesti kynsien leikkaamista varten

kynttilä /kˈyntːɪlæ/ (n)
świeca, znicz
  valonlähde, jonka rungon muodostaa kiinteä, us. lieriömäinen, liekin lämmöstä vähitellen sulava polttoainekappale ja sen sisälle sijoitettu lankasydän, jossa polttoaine pitää yllä valaisevaa liekkiä

kynttilänjalka /kˈyntːɪlˌænjalka/ (n)
świecznik
  kynttilöille tarkoitettu pidike

kyntää /kˈyntæː/ (v)
orać
  muokata maata auralla

kynä /kˈynæ/ (n)
pióro
  väline, jolla voi piirtää tai kirjoittaa erilaisille pinnoille

kynäjalava /kˈynæjˌalava/ (n)
wiąz szypułkowy
  Suomen luonnossa harvinaisena elävä jalavakasveihin kuuluva lehtipuu; kynneppää ()

kypsyys /kˈypsyːs/ (n)
dojrzałość
  se, että on täysin kehittynyt, kypsä

kypsä /kˈypsæ/ (adj)
dojrzały
  täysin kehittynyt

kypärä /kˈypæræ/ (n)
hełm, kask
  päässä pidettävä yleensä lujarakenteinen suojapäähine

kyrillinen /kˈyrɪllɪnen/ (adj)
cyrylica
  kyrilliseen kirjaimistoon liittyvä

kyrpä /kˈyrpæ/ (n)
chuj, fiut, kutas, pała, kutafon
  siitin

kyseenalainen /kˈyseːnalˌainen/ (adj)
kontrowersyjny
  epävarma

kyseenalaistaa /kˈyseːnalˌaistaː/ (v)
kwestionować
  pitää jotakin kyseenalaisena, pitää jotakin todeksi väitettyä epävarmana

kysely /kˈysely/ (n)
kwerenda
  tietokantakysely; tietokantaan tehty haku; verkkopalvelimelle tehty haku

kyssäkaali /kˈyssækˌaːlɪ/ (n)
kalarepa
  kaalin muunnos (), jonka syötävä osa on sen tyvestä kasvanut mukula

kysta /kˈysta/ (n)
cysta
  nesteen täyttämä rakkula tai ontelo kehossa

kysymys /kˈysymys/ (n)
pytanie
  lause, jolla tiedustellaan jotakin ja johon odotetaan vastausta

kysymysmerkki /kˈysymˌysmerkːɪ/ (n)
pytajnik, znak zapytania
  iso välimerkki, joka merkitsee kysymyslausetta. Vastaava symboli [?]

kysyntä /kˈysyntæ/ (n)
popyt
  hyödykkeen määrä, jonka toimijat ovat valmiita ostamaan annetulla hinnalla

kysyä /kˈysyæ/ (v)
pytać, zapytać, poprosić, prosić
  esittää kysymys, tiedustella

kytkin /kˈytkɪn/ (n)
sprzęgło
  moottoriajoneuvon osa, jolla moottori irrotetaan voimansiirrosta ja vaihteistosta vaihteen vaihtamista tai ajoneuvon pysäyttämistä varten

kyvetti /kˈyvetːɪ/ (n)
kuweta
  neliönmuotoinen astia, jota käytetään spektroskooppisissa mittauksissa

kyy /kˈyː/ (n)
żmija
  kyykäärme (), matelija, jota tavataan lähes koko Suomessa. Kyy on ainoa Suomen luonnossa elävä myrkkykäärme. Kyyn tunnistaa ruskehtavasta tai harmaasta väristä ja koko eläimen mittaisesta sahanteräjuovasta. Myös tummia yksivärisiä yksilöitä esiintyy, jolloin lajin määrittämiseksi kannattaa kiinnittää huomio silmäterän pystysuoruuteen.

kyyhky /kˈyːhky/ (n)
gołąb
  jokin laji noin kolmesataalajisesta kyyhkylintujen heimosta, joille on tyypillistä, että naaraat munivat kerralla kaksi munaa ja ruokkivat poikasia pesään aluksi kupunsa maitomaisella eritteellä ja myöhemmin siemenillä. Suomessa varsinaisia kyyhkyjä pesii luonnossa kaksi lajia, sepelkyyhky ja uuttukyyhky; lisäksi ihmisen luomissa olosuhteissa lisääntyy kesykyyhky.

kyykky /kˈyːkːy/ (n)
kucki
  asento, jossa jalat ovat koukussa siten, että pakarat ovat lähellä kantapäitä

kyynel /kˈyːnel/ (n)
łza
  (fysiologia) silmäkulmaan kihoava nestepisara

kyynelkaasu /kˈyːnelkˌaːsu/ (n)
gaz łzawiący
  silmiä ja/tai hengitysteitä ärsyttävä kemikaali, jota käytetään esimerkiksi mellakoiden hillitsemisessä ja itsepuolustuksessa

kyyninen /kˈyːnɪnen/ (adj)
cyniczny
  pilkallinen, asioiden arvosta välinpitämätön

kyynärluu /kˈyːnærluː/ (n)
kość łokciowa
  pikkusormen puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

kyynärpää /kˈyːnærpæː/ (n)
łokieć
  ihmisen kyynärvarren ja olkavarren taitteen terävä ulkoreuna

kyynärvarsi /kˈyːnærvˌarsɪ/ (n)
przedramię
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, kyynärpään ja ranteen välissä

kädellinen /kˈædellɪnen/ (n)
naczelny
  kädellisten lahkon nisäkäs (Primates)

kädenvääntö /kˈædenvˌæːntø/ (n)
siłowanie na rękę
  kahden henkilön voimakamppailu, jossa pyritään käsiotteessa saattamaan vastustajan nyrkki alustalle

käki /kˈækɪ/ (n)
kukułka
  Käkilintuihin kuuluva lintulaji (), jonka urokset kukkuvat.

käly /kˈæly/ (n)
szwagierka
  oman aviopuolison sisko

kämmekkä /kˈæmmekːæ/ (n)
orchidea
  jokin kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluva kasvi(laji)

kämmen /kˈæmmen/ (n)
dłoń
  käden sisäpuoli; se puoli jonne sormet taipuvat

kännykkä /kˈænnykːæ/ (n)
komórka
  pienikokoinen matkapuhelinlaite

käpy /kˈæpy/ (n)
szyszka
  havupuun tai muun paljassiemenisen kasvin kukinto

käpytikka /kˈæpytˌikːa/ (n)
dzięcioł duży
  tikkalintuihin kuuluva lintu (Dendrocopos major)

kärhi /kˈærhɪ/ (n)
wąs
  (kasvitiede) kasvin lankamainen kiipeämis- ja tarttumaelin

kärki /kˈærkɪ/ (n)
szpica
  esineen tai muodostuman uloin, tavallisesti teräväksi suippeneva osa
  joukon etumainen osa
wierzchołek
  tietynlainen piste, jollainen on monikulmion sivun tai avaruuskappaleen särmän molemmissa päissä tai monikulmaisen tahkon jokaisessa kulmassa
czubek
  sanallisen tai fyysisen hyökkäyksen ensimmäinen, näkyvin tai tärkein osa

kärppä /kˈærpːæ/ (n)
gronostaj
  näätäeläimiin kuuluva pieni petoeläin (Mustela erminea)

kärpänen /kˈærpænen/ (n)
mucha
  mikä tahansa kaksisiipisten -alalahkoon kuuluva hyönteislaji tai sellaisen yksilö

kärpäslätkä /kˈærpæslˌætkæ/ (n)
packa
  kärpästen tappamiseen käytetty apuväline

kärpässieni /kˈærpæssˌienɪ/ (n)
muchomor
  jonkin helttasienten sukuun Amanita kuuluvista myrkkysienistä

kärry /kˈærry/ (n)
wóz
  Ajoneuvon perässä hinattava tai ihmisvoimin työnnettävä, pyörillä liikkuva tavaran tai ihmisten kuljettamiseen tarkoitettu laite. Yksikköä tavallisemmin sanasta käytetään monikollista muotoa kärryt.

kärsivällinen /kˈærsɪvˌællɪnen/ (adj)
cierpliwy
  joka odottaa rauhassa, huolestumatta tai hermostumatta

kärsivällisesti /kˈærsɪvˌællɪsˌestɪ/ (adv)
cierpliwie
  kärsivällisellä tavalla

kärsiä /kˈærsɪæ/ (v)
cierpieć
  tuntea fyysistä tai henkistä tuskaa

kärsä /kˈærsæ/ (n)
trąba
  norsun elin, joka vastaa nenää ja ylähuulta

käsi /kˈæsɪ/ (n)
ręka, dłoń
  ihmisen tai apinan yläraajan kärkiosa ranteesta sormenpäihin, käsi suppeassa merkityksessä

käsikirjoitus /kˈæsɪkˌirjoitus/ (n)
rękopis
  kirjan vielä painamaton versio; tieteellinen artikkeli, jota ei ole vielä saatu julkaistua

käsilaukku /kˈæsɪlˌaukːu/ (n)
torebka
  olalla tai kädessä kannettava laukku

käsin /kˈæsɪn/ (adv)
ręcznie
  kättä t. käsiä käyttäen, käsillä, käsin tehtynä

käsinukke /kˈæsɪnˌukːe/ (n)
pacynka
  nukke, jonka sisälle työnnetään käsi ja jota liikutetaan kämmentä ja sormia taivuttelemalla

käsipaino /kˈæsɪpˌaino/ (n)
ciężarek
  yhdessä kädessä pidettävä paino, joka koostuu usein kädensijana toimivasta lyhyestä tangosta ja sen päissä olevista painoista

käsipallo /kˈæsɪpˌallo/ (n)
piłka ręczna, szczypiorniak
  kilpaurheilulajina pelattava pallopeli, jossa kaksi seitsemänhenkistä (maalivahti + 6 kenttäpelaajaa) joukkuetta yrittää saada pallon heittämällä vastustajan maaliin
piłka ręczna
  käsipallopelin pelivälineenä käytettävä pallo

käsiraudat /kˈæsɪrˌaudat/ (n)
kajdanki
  henkilöä rajoittavat, tyypillisesti molempiin ranteisiin asennettavat kettingillinen kahleet; tyypillinen varuste poliisivoimilla

käsisaha /kˈæsɪsˌaha/ (n)
piła
  käsikäyttöinen käsivoimainen saha, jolla lastuamalla leikataan puuta, metallia tai muita materiaaleja

käsite /kˈæsɪte/ (n)
pojęcie
  ihmisen mielessä jäsentynyt, selkeästi määriteltävissä oleva idea todellisuudessa esiintyvästä konkreettisesta tai abstraktista asiasta

käsitellä /kˈæsɪtellæ/ (v)
traktować
  koetella käsin

käsittää /kˈæsɪtːæː/ (v)
pojmować
  tiedostaa ja ymmärtää jokin asia
obejmować
  muodostua jostakin, sisältää

käsivarsi /kˈæsɪvˌarsɪ/ (n)
ramię, ręka
  kädellisten yläraajan osa ranteesta olkapäähän, eli kyynärvarsi ja olkavarsi yhdessä

käsky /kˈæsky/ (n)
rozkaz
  jonkun puheella tai kirjallisesti tai muuten ilmaisema lausuma, jonka mukaan jokin asia tulee viestin vastaanottajan toteuttaa hänen tahdostaan riippumatta

käteinen /kˈæteinen/ (n)
gotówka
  raha paperirahana ja kolikoina; vastakohtana maksukorteille tai sähköiselle rahalle

kätilö /kˈætɪlø/ (n)
akuszerka, położna
  terveydenhuollon ammattinimike henkilölle, joka avustaa synnyttävää naista synnytyksessä

kätkeä /kˈætkeæ/ (v)
ukryć
  laittaa kätköön, laittaa salaiseen paikkaan
  pitää omana tietonaan

kätkytkuolema /kˈætkytkˌuolema/ (n)
śmierć łóżeczkowa
  täysin terveenä pidetyn vauvan selittämätön äkkikuolema

kätyri /kˈætyrɪ/ (n)
sługa
  tuomittavaan tekoon jonkun apurina osallistuva henkilö

käveleminen /kˈævelˌemɪnen/ (n)
chodzenie
  kävellä-verbistä muodostettu teonnimi

kävellä /kˈævellæ/ (v)
chodzić, iść
  liikkua laittamalla jalkaa toisen eteen

kävelykeppi /kˈævelykˌepːɪ/ (n)
kij
  kävelemisessä apuna käytettävä keppi, jonka avulla saadaan siirrettyä painoa jaloilta kepin varaan

käydä /kˈæydæ/ (v)
odwiedzać
  mennä ja tulla takaisin; pistäytyä, kyläillä (+ inessiivi, + adessiivi)
  opiskella jossakin (+ partitiivi)

käyntikortti /kˈæyntɪkˌortːɪ/ (n)
wizytówka
  pieni kortti, jossa on henkilön yhteystiedot ja monesti myös yrityksen tietoja

käyrä /kˈæyræ/ (n)
krzywa
  viiva, joka ei ole kauttaaltaan suora

käyrätorvi /kˈæyrætˌorvɪ/ (n)
waltornia
  varhaisista metsästystorvista kehittynyt vaskipuhaltimiin kuuluva torvi, jonka pituus on 3–4 metriä

käytetty /kˈæytetːy/ (adj)
używany
  sellainen, joka on ollut jonkun muun käytössä ennen nykyistä käyttäjää; ei uusi

käyttäjä /kˈæytːæjæ/ (n)
użytkownik
  henkilö, joka käyttää jotakin konetta, laitetta tai muuta työvälinettä

käyttäytyä /kˈæytːæytˌyæ/ (v)
zachowywać się
  toimia jollakin tietyllä tavalla jossakin tilanteessa

käyttää /kˈæytːæː/ (v)
używać, stosować
  tehdä tai toteuttaa jokin asia jollakin nimenomaisella esineellä, tietokoneohjelmalla tms., pitää jossakin käytössä

käyttö /kˈæytːø/ (n)
stosowanie
  jonkin välineen hyödyntäminen jonkin asian tekemisessä

käyttöjärjestelmä /kˈæytːøjˌærjestˌelmæ/ (n)
system operacyjny
  tietokoneen keskeinen matalan tason tietokoneohjelmisto, joka tarjoaa perustoiminnot tietokoneen käyttämiseen ja toimii rajapintana fyysisen laitteiston ja tietokoneessa toimivien ohjelmistojen välillä

käyttöohje /kˈæytːøˌohje/ (n)
instrukcja obsługi
  jonkin koneen, laitteen, tuotteen tms. käyttämiseen opastava ohje

käytäntö /kˈæytæntø/ (n)
praktyka
  toimivaksi todettu järjestelmällisyyteen pyrkivä toimintatapa

käytävä /kˈæytævæ/ (n)
korytarz
  pääsyn mahdollistava kapeahko, pitkänomainen kulkutie tai kulkuväylä

käytös /kˈæytøs/ (n)
zachowanie
  yksilön tai olion ominainen tai poikkeava menettely tai tapa toimia eri tilanteissa ja olosuhteissa

käännynnäinen /kˈæːnnynnˌæinen/ (n)
konwertyta
  uskonnosta toiseen uskontoon kääntynyt henkilö

käännös /kˈæːnnøs/ (n)
tłumaczenie, przekład
  (kielitiede) teksti, joka on käännetty kieleltä toiselle

käännöslaina /kˈæːnnøslˌaina/ (n)
kalka
  lainasana, joka on muodostettu kääntämällä vieraan kielen sanan osat suoraan

käänteisluku /kˈæːnteislˌuku/ (n)
odwrotność
  luku, jonka lukuarvo on ko. luvun käänteisarvo

kääntyä /kˈæːntyæ/ (v)
skręcać
  vaihtaa suuntaa; tehdä käännös

kääntäjä /kˈæːntæjæ/ (n)
tłumaczka, tłumacz
  kielenkääntäjä, henkilö, joka kääntää tekstiä kieleltä toiselle, vrt. tulkki
kompilator
  tietokoneohjelma, joka luo tietokoneohjelman ohjelmointikielisen lähdekoodin perusteella konekielisen ajettavan binääritiedoston

kääntäminen /kˈæːntæmɪnen/ (n)
przekład
  (käännöstiede) tekstin muuntaminen kielestä toiseen ymmärrettävästi

kääntää /kˈæːntæː/ (v)
tłumaczyć
  tulkita teksti kieleltä toiselle

kääntöpiiri /kˈæːntøpˌiːrɪ/ (n)
zwrotnik
  leveyspiiri, joka on pohjoisimmalla tai eteläisimmällä kohdalla, johon aurinko johonkin aikaan vuodesta paistaa kohtisuoraan ylhäältä eli zeniitistä; maapallon kääntöpiirien sijainti on noin 23 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä päiväntasaajan molemmin puolin; sijainti on sama kuin maapallon akselikaltevuus

kääpiö /kˈæːpɪø/ (n)
karzeł
  kääpiökasvuinen henkilö; muita suhteellisesti huomattavasti lyhyempi henkilö

kääpiölurikki /kˈæːpɪˌølurˌikːɪ/ (n)
lorika malutka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

käärme /kˈæːrme/ (n)
wąż
  alalahkoon Serpentes kuuluva jalaton ja vaihtolämpöinen matelija, jonka sanotaan kehittyneen liskoista

köli /kˈølɪ/ (n)
kil, miecz
  laivan tai veneen pohjassa sijaitseva uloke, evä tai palkki, joka vakauttaa pituussuuntaista kulkua erityisesti purjeveneissä ja tuulisissa olosuhteissa

kömpelö /kˈømpelø/ (adj)
niezdarny, niezgrabny
  liikkeissään jäykkä, kankea, hidas, joustamaton; taitamaton, avuton

köyhdyttää /kˈøyhdytːæː/ (v)
zubożyć
  tehdä köyhemmäksi; saada köyhtymään

köyhyys /kˈøyhyːs/ (n)
bieda, ubóstwo
  köyhänä oleminen, puutteenalaisuus

köyhä /kˈøyhæ/ (adj)
biedny, ubogi
  osattomaksi jäänyt, varaton

köysi /kˈøysɪ/ (n)
lina, sznur
  muun muassa kiinnittämiseen käytettävä useista kuiduista tai säikeistä palmikoitu tai kierretty paksu naru

kööpenhaminalainen /kˈøːpenhˌamɪnalˌainen/ (adj)
kopenhaski
  Kööpenhaminasta peräisin oleva tai Kööpenhaminaan liittyvä.

laadullinen /lˈaːdullɪnen/ (adj)
jakościowy
  laatuun liittyvä

laahus /lˈaːhus/ (n)
ogon
  vaatteen helman maata pitkin ulottuva osa

laaja /lˈaːja/ (adj)
rozległy, szeroki
  suuri alueeltaan tai vaikutukseltaan

laajalti /lˈaːjaltɪ/ (adv)
szeroko
  laajalla alueella

laakamato /lˈaːkamˌato/ (n)
płaziniec
  mikä tahansa -pääjaksoon kuuluva matolaji tai sellaisen yksilö

laakeri /lˈaːkerɪ/ (n)
łożysko
  kone-elin, jonka on tarkoitus vähentää kitkaa ja kulumista pyörivien osien välillä

laakerinlehti /lˈaːkerˌinlehtɪ/ (n)
liść laurowy
  laakeripuun mausteena käytetty lehti

laakeriseppele /lˈaːkerɪsˌepːele/ (n)
wieniec laurowy
  Laakeripuun oksista ja lehdistä tehty seppele.

laakso /lˈaːkso/ (n)
dolina
  alue vuorten tai mäkien välissä

laama /lˈaːma/ (n)
lama
  Etelä-Amerikassa kuljetusjuhdaksi jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (), jonka polkuanturat ovat heikosti kehittyneet

laastari /lˈaːstarɪ/ (n)
plaster
  ihoon tarraliimalla kiinnittyvä, yleensä kankaasta, muovista tai kuituaineesta tehty lappu, jonka tehtävä on suojata haavaa; kiinnelaastaria käytetään muiden sidosten kiinnittämiseen

laatikko /lˈaːtɪkːo/ (n)
pudełko, pudło
  esine, jossa säilytetään muita esineitä

laatta /lˈaːtːa/ (n)
płyta
  levy, joka kantaa kuormaa pääasiassa kohtisuorassa tasoaan vastaan

laatu /lˈaːtu/ (n)
jakość
  kvaliteetti, laadukkuus, tekninen tai taiteellinen korkeatasoisuus, hyvyys

laava /lˈaːva/ (n)
lawa
  tulivuorista osittain tai kokonaan sulana purkautuva kiviaines, magma

labiaalinen /lˈabɪˌaːlɪnen/ (adj)
wargowy
  sellainen, jossa ylähuuli toimii ääntymävyöhykkeenä muodostaen kapeikon sitä vasten asetettavan kielen kärjen tai alahuulen kanssa

labialisaatio /lˈabɪˌalɪsˌaːtɪo/ (n)
labializacja
  konsonantin ääntäminen pyöreällä huuliaukolla, esimerkiksi latinan sanassa (vrt. )

labiili /lˈabɪːlɪ/ (adj)
labilny
  epävakaa, epästabiili

laboratorio /lˈaborˌatorˌio/ (n)
laboratorium
  kokeellisiin (tieteellisiin tai teknisiin) tutkimuksiin käytetty tila, sellaisia tutkimuksia tekevä laitos tai osasto taikka eräiden korkeakoulujen toimintayksikkö

labyrintti /lˈabyrˌintːɪ/ (n)
labirynt
  sokkelo, käytäväverkosto, jossa on lähtöpaikasta määränpäähän johtavan reitin lisäksi monia umpikujia ja harhauttavia lenkkejä

ladata /lˈadata/ (v)
ładować
  täyttää akku sähkövirralla, varata

laguuni /lˈaɡuːnɪ/ (n)
laguna
  matalasta merenlahdesta kuroutunut vesiallas

lahja /lˈahja/ (n)
prezent, podarunek
  vapaaehtoisesti jollekulle annettu asia tai esine, jonka tarkoituksena on yleensä ilahduttaa; annetaan merkkipäivänä tai kiitokseksi
prezent, dar
  luontainen kyky tai taipumus, kyky tehdä jotakin hyvin luonnostaan

lahjakas /lˈahjakas/ (adj)
utalentowany
  sellainen, jolla on lahjoja, luontaisia taipumuksia; etevä ja kyvykäs, luonnostaan taitava, erityisen hyvä jossakin asiassa

lahjoa /lˈahjoa/ (v)
dawać łapówkę
  tarjota tai antaa lahjus

lahjoittaa /lˈahjoitːaː/ (v)
podarować, sprezentować
  antaa lahjaksi; antaa veloituksetta jotakin jonkun toisen käyttöön ja/tai omistukseen

lahjoittaja /lˈahjoitːˌaja/ (n)
darczyńca
  se, joka lahjoittaa

lahjonta /lˈahjonta/ (n)
przekupienie
  lahjusten antaminen ja vastaanottaminen ilmiönä
  lahjuksen antaminen

lahjus /lˈahjus/ (n)
łapówka
  raha tai jokin muu hyötyä tuottava asia, jota käytetään lahjonnassa, kun yritetään vaikuttaa erityisesti poliittisiin päättäjiin omien etujen ajamiseksi

lahko /lˈahko/ (n)
sekta
  mistä hyvänsä kirkko- tai uskontokunnasta irtaantunut ryhmittymä tai suuntaus, jolla on edeltäjästään poikkeavia opillisia korostuksia (tässä yhteydessä käytettynä sanalla on usein torjuva tai halventava sävy)
rząd
  taksonomian hierarkiataso, eliökunnan luokitteluyksikkö, joka on heimon ja luokan välissä

lahna /lˈahna/ (n)
leszcz
  särkikalojen heimon sivuilta litistynyt korkearakenteinen makean veden ja murtoveden kala (). Lahnan selkäevässä on 12 ruotoa ja pitkässä peräevässä 28–31 ruotoa.

lahti /lˈahtɪ/ (n)
zatoka
  meren tai järven muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

lahtivalas /lˈahtɪvalas/ (n)
płetwal karłowaty
  hetulavalaisiin kuuluva pienehkö laji, joka elää sekä pohjoisen että eteläisen pallonpuoliskon merialueilla ()

laidun /lˈaidun/ (n)
pastwisko
  alue, jolla kasveja ravinnokseen käyttävät kotieläimet laiduntavat

laillinen /lˈaillɪnen/ (adj)
legalny
  sellainen, joka perustuu voimassa olevaan lakiin, lainmukainen

laillinen maksuväline /lˈaillɪnen mˈaksuvˌælɪne/ (n)
środek płatniczy
  lainsäädännön mukaan valuutta, jossa verot maksetaan; maksuvälineitä, joita jokainen on velvollinen ottamaan vastaan maksuksi valtion alueella

laillisesti /lˈaillɪsˌestɪ/ (adv)
legalnie
  laillisella tavalla

laillistaa /lˈaillɪstaː/ (v)
legalizować
  tehdä lailliseksi

laillistaminen /lˈaillɪstˌamɪnen/ (n)
legalizacja
  ammatin laillistaminen on viranomaisen tekemä hallintotoimi, jolla henkilö saa oikeudellisen kelpoisuuden toimia säädöksillä luvanvaraiseksi säännellyssä ammatissa

laillisuus /lˈaillɪsuːs/ (n)
legalność
  se, että on laillinen

laiminlyödä /lˈaimɪnlˌyødæ/ (v)
zaniedbywać
  jättää huolehtimatta asianmukaisesti

laina /lˈaina/ (n)
pożyczka
  tilapäisesti haltuun otettu esine tai raha, joka aiotaan palauttaa tai maksaa takaisin

lainasana /lˈainasˌana/ (n)
zapożyczenie
  toisesta kielestä omaksuttu sana

lainata /lˈainata/ (v)
pożyczyć, pożyczać
  antaa jotakin olettaen, että se palautetaan takaisin
pożyczyć
  ottaa jokin olettaen, että se palautetaan takaisin

laipio /lˈaipɪo/ (n)
gródź
  aluksen rungon poikki- tai pituussuunnassa kulkeva osastoiva seinä

laiska /lˈaiska/ (adj)
leniwy
  sellainen, joka on haluton tekemään töitä, jolle ei työnteko maistu

laiskiainen /lˈaiskɪˌainen/ (n)
leniwiec
  kolmivarvaslaiskiaisten () tai kaksivarvaslaiskiaisten () heimon eläin

laiskotella /lˈaiskotella/ (v)
lenić
  lepäillä tekemättä mitään

laiskuus /lˈaiskuːs/ (n)
lenistwo
  se, että on laiska

laite /lˈaite/ (n)
urządzenie
  mekaaninen, tiettyä rajattua tarkoitusta varten valmistettu kone

laiton /lˈaiton/ (adj)
nielegalny
  lainvastainen

laittomasti /lˈaitːomˌastɪ/ (adv)
nielegalnie
  vastoin lakia

laituri /lˈaiturɪ/ (n)
keja
  rannassa veden äärellä oleva rakennelma, jota käytetään alusten kiinnitys- tai lastauspaikkana tai vapaa-ajan viettoon

laiva /lˈaiva/ (n)
statek, okręt
  suurikokoinen vedessä kulkeva alus, yleensä selvästi suurempi kuin vene

laivanupotus /lˈaivanˌupotus/ (n)
okręty
  kahden pelaajan peli, jossa pyritään arvaamaan vastustajan ruudukkoon piirrettyjen "laivojen" sijainnit

laivasto /lˈaivasto/ (n)
flota
  merivoimien, valtion, varustamon tms. kaikki tai tiettyyn tarkoitukseen käytettävät alukset
  lentoyhtiön lentokonekalusto; käytettävissä olevat ilma-alukset

laivastonsininen /lˈaivastˌonsɪnɪnen/ (adj)
granat
  väriltään laivastossa käytetyn tummansinisen kaltainen

laivastonsininen /lˈaivastˌonsɪnɪnen/ (n)
granat
  monien laivastojen käyttämä tummansininen väri

laivue /lˈaivue/ (n)
eskadra
  merivoimissa johdettu laivastoyksikkö
  ilmavoimissa kolmen tai neljän lentueen muodostama joukkoyksikkö

laji /lˈajɪ/ (n)
gatunek
  keskenään lisääntymiskelpoisia jälkeläisiä tuottavien yksilöiden joukko, eliölaji: eläinlaji, kasvilaji

lajike /lˈajɪke/ (n)
kultywar
  (biologia) myyntiin laskettu, nimen saanut kasvin jalostustyön lopputulos

lakana /lˈakana/ (n)
prześcieradło
  vuodevaate, joka suojaa patjaa tai peitettä

lakeija /lˈakeija/ (n)
lokaj
  miespuolinen sisäpalvelija

laki /lˈakɪ/ (n)
prawo, kodeks
  valtion lainsäädäntöelimen säätämä kaikkia velvoittava säädös; lain säätämiselle määrättyjä muotoja noudattaen syntynyt valtion tahdon ilmaus, jota on noudatettava

lakimies /lˈakɪmies/ (n)
prawnik
  lakien asiantuntija, lakien parissa työskentelevä lainoppinut

lakka /lˈakːa/ (n)
lakier
  kovapintaisten esineiden suojaamiseen ja kaunistukseen, pintakäsittelyyn käytettävä aine, joka levitetään sivelemällä tai ruiskuttamalla

lakki /lˈakːɪ/ (n)
czapka
  pehmeitä kangasosia sisältävä, yleensä lipallinen päähine

lakko /lˈakːo/ (n)
strajk
  työnteon keskeytys, jonka tarkoituksena on saada työnantaja suostumaan työntekijän vaatimuksiin tai osoittaa mieltä työhön liittyviä asioita vastaan

lakkoilla /lˈakːoilla/ (v)
strajkować
  jäädä pois töistä

laktoosi /lˈaktoːsɪ/ (n)
laktoza
  maidossa esiintyvä galaktoosista ja glukoosista muodostunut disakkaridi, maitosokeri

laktoosi-intoleranssi /lˈaktoːsɪˈintolerˌanssɪ/ (n)
nietolerancja laktozy
  ihmisen normaalitila, jossa laktoosia eli maitosokeria sisältävät ruoka-aineet aiheuttavat ruoansulatuskanavan oireita, koska ohutsuoleen ei erity tarpeeksi laktaasientsyymiä

lammas /lˈammas/ (n)
owca
  Ovis aries, sorkkaeläinten lahkon märehtijäin alalahkoon kuuluva nisäkäs, jota pidetään kotieläimenä tuottamaan villaa, lihaa ja turkiksia, joskus maitoa

lammaskoira /lˈammaskˌoira/ (n)
owczarek
  lampaiden ja vuohien paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

lammaspaimen /lˈammaspˌaimen/ (n)
pasterz
  työkseen lampaita kaitseva henkilö

lampaanliha /lˈampaːnlˌiha/ (n)
baranina
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava osa lampaasta

lampi /lˈampɪ/ (n)
staw
  järveä pienempi vesitäytteinen luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä, usein lähteestä, ja josta ei ole näkyvää laskuväylää vesistöön

lamppu /lˈampːu/ (n)
lampa
  joko nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta, tai sähköenergiaa käyttävä itsenäinen valaistuslaite; valaisin tai erityisesti sen valoa tuottava osa kuten polttimo

langaton /lˈaŋŋaton/ (adj)
bezprzewodowy
  sellainen, jossa ei käytetä fyysisiä johtimia tai valokuituja yhteyksien muodostamiseen

langusti /lˈaŋŋustɪ/ (n)
langusta
  Palinuridae-heimoon kuuluva syötävä suurena herkkuna pidettävä äyriäinen

lanka /lˈaŋka/ (n)
nić
  kuituja yhteen kehräämällä valmistettu kiinnitysväline, kutoma- ja ompelutarvike. Kerrattu lanka on valmistettu useista, toisiinsa kierteellä sidotuista säikeistä.

lankalauantai /lˈaŋkalˌauantai/ (n)
Wielka Sobota
  pääsiäislauantai, ensimmäistä pääsiäispäivää edeltävä lauantai; hiljaisen viikon lauantai

lankku /lˈaŋkːu/ (n)
belka
  poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara, jonka paksuus on yli 38 mm ja leveys on yli 75 mm

lanko /lˈaŋko/ (n)
szwagier
  oman aviopuolison veli

lankous /lˈaŋkous/ (n)
powinowactwo
  jonkun henkilön ja hänen puolisonsa sukulaisen välinen suhde, avioliittoon perustuva sukulaisuus

lannoite /lˈannoite/ (n)
nawóz
  aine, joka viljelysmaahan levitettynä lisää kasvien käytettävänä olevaa ravinteiden määrää ja tekee viljelysmaan siten hedelmällisemmäksi; lannoitusaine

lanta /lˈanta/ (n)
gnój
  kasvisravintoa syövän kotieläimen uloste

lantaani /lˈantaːnɪ/ (n)
lantan
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on La ja järjestysluku 57

lantio /lˈantɪo/ (n)
miednica
  (lat. pelvis) ihmisen lantio muodostuu lonkkaluista, häpyluiden välisestä häpyliitoksesta ja suoliluiden väliin sijoittuvasta ristiluusta. Lantion tehtävänä on liittää alaraajat vartaloa tukevaan selkärankaan ja samalla suojata suolistoa ja sukupuolielimiä.

lantti /lˈantːɪ/ (n)
moneta
  metalliraha; pieni metallista valmistettu ympyrän muotoinen maksuväline, kolikko

lanttu /lˈantːu/ (n)
brukiew
  kaaleihin kuuluva ristikukkainen juureskasvi Brassica napus napobrassica, joka on syntynyt kaalin ja nauriin risteytymästä

lao /lˈao/ (n)
laotański
  (kielitiede) laon kieli (kielitunnus: lo)
  lao-kansaan kuuluva, etnisesti laolainen

lapa /lˈapa/ (n)
łopata
  airossa, mailassa tai muussa välineessä leveä, litteä kohta

lapaluu /lˈapaluː/ (n)
łopatka
  selässä kylkiluiden takana sijaitseva hartian luihin kuuluva, parillinen solisluuhun ja olkaluuhun niveltyvä litteä kolmiomainen luu, scapula

lapintiainen /lˈapɪntɪˌainen/ (n)
sikora północna
  taigalla elelevä hömötiaista muistuttava lintulaji ()

lapio /lˈapɪo/ (n)
łopata
  kaivamiseen tai luomiseen käytetty puu-, metalli- tai muovivartinen kaivu- tai luontityökalu, jossa on metallinen, joskus puinen tai muovinen, käyttöä varten muotoiltu lapa

lapsellinen /lˈapsellɪnen/ (adj)
dziecinny
  lapsen kaltainen, lapsen tavalla käyttäytyvä tai sellaiselta vaikuttava

lapsenlapsi /lˈapsenlˌapsɪ/ (n)
wnuczka
  ihmisen jälkeläinen toisessa sukupolvessa

lapsenmurha /lˈapsenmˌurha/ (n)
dzieciobójstwo
  itse synnyttämänsä imeväisikäisen lapsen murhaaminen

lapseton /lˈapseton/ (adj)
bezdzietny
  jolla ei ole omia lapsia (harkitusti tai tahattomasti); johon ei kuulu lapsia

lapsi /lˈapsɪ/ (n)
dziecko, dziecię
  nuori ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut
  ihmisen jälkeläinen

lapsuus /lˈapsuːs/ (n)
dzieciństwo
  aika, jolloin ihminen on lapsi; syntymästä murrosikään t. nuoruuteen asti

lasagne /lˈasaɡne/ (n)
lasagne
  italialainen pastaruoka, jossa lasagnelevyjen välissä on tyypillisesti kerroksittain jauhelihakastiketta ja juustokastiketta

laser /lˈaser/ (n)
laser
  tekniikka, jolla vahvistetaan valoa stimuloidulla emissiolla

lasi /lˈasɪ/ (n)
szkło, szklanka
  kivennäisaineseosten sulatteen jähmettyessä syntyvä kova, amorfinen aine

lasiainen /lˈasɪˌainen/ (n)
ciało szkliste
  linssin ja verkkokalvon välin täyttävä kirkas hyytelömäinen aine silmässä

lasinen /lˈasɪnen/ (adj)
szklany
  lasista valmistettu

laskea /lˈaskea/ (v)
liczyć
  tehdä laskutoimituksia; arvioida matemaattisesti; selvittää lukumäärä, ottaa luku

laskeutua /lˈaskeutˌua/ (v)
lądować
  (erityisesti) siirtyä lennosta maan varaan

laskiaispulla /lˈaskɪˌaispulla/ (n)
bułka
  laskiaisena syötävä pulla, jossa on yleensä kermavaahtoa sekä mansikkahilloa tai mantelimassaa

laskimo /lˈaskɪmo/ (n)
żyła
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämeen päin

laskin /lˈaskɪn/ (n)
kalkulator
  mekaaninen tai elektroninen laite, joka suorittaa laskutoimituksia annettujen ohjeiden mukaan

lasku /lˈasku/ (n)
faktura, rachunek
  laskutehtävä esim. kotiläksynä

laskutikku /lˈaskutˌikːu/ (n)
suwak logarytmiczny
  viivaimen mallinen väline mittaamiseen ja mittayksikkömuunnosten suorittamiseen

laskuvarjo /lˈaskuvˌarjo/ (n)
spadochron
  aiemmin silkistä, nykyisin yleensä nailonista valmistettu valjaskiinnitteinen, rakenteeltaan alta avoin pallomainen (ilmanvastukseen perustuva) tai patjamainen (liito-ominaisuuteen ja siiven nostovoimaan perutuva) laite, jota käytetään ensisijaisesti hidastamaan vapaata pudotusta ilmassa

lasta /lˈasta/ (n)
szpachelka
  litteä ja leveä työkalu, jolla levitetään tai siirretään aineita

lastenhoitaja /lˈastenhˌoitaja/ (n)
niania
  henkilö, joka valvoo lapsia työkseen päiväkodissa tai lapsen kotona

lastenkoti /lˈasteŋkˌotɪ/ (n)
dom dziecka
  yhteiskunnallinen tai yksityinen laitos, jossa asuu huostaan otettuja ja orpoja lapsia

lastenlääkäri /lˈastenlˌæːkærɪ/ (n)
pediatra
  lapsiin ja lastentauteihin erikoistunut lääkäri, pediatri

lastenvaunut /lˈastenvˌaunut/ (n)
wózek
  työnnettävät vaunut, joissa on päällä kuomu, jotka on tarkoitettu pienen lapsen kuljetukseen

lastulevy /lˈastulˌevy/ (n)
płyta wiórowa
  puisista tai puumaisista lastuista valmistettu rakennus- ja huonekaluteollisuuden levy, jossa lastut on liitetty toisiinsa liiman, paineen ja lämmön avulla

lateksi /lˈateksɪ/ (n)
lateks
  mikroskooppisen polymeerihiukkasten ja veden muodostama seos, eli emulsio

lateriitti /lˈaterˌiːtːɪ/ (n)
lateryt
  trooppisissa maissa yleistä, rautaoksidin punaiseksi värjäämää maa-ainesta

latina /lˈatɪna/ (n)
łacina, język łaciński
  latinan kieli (kielitunnus: la), alkuaan Italiassa Latiniumin maakunnassa latinien puhuma indoeurooppalaisten kielten italialaisen kieliryhmän kieli, joka oli myös antiikin roomalaisten kieli

latinalainen /lˈatɪnalˌainen/ (adj)
język łaciński
  latinaan liittyvä
  katolisuuden läntiseen riitukseen, latinalaiseen riitukseen, liittyvä
  Latina-nimisestä kaupungista tai maakunnasta peräisin oleva

lato /lˈato/ (n)
stodoła
  rakennus, jossa säilytetään eläinten rehuksi tarkoitettuja heiniä

lattia /lˈatːɪa/ (n)
podłoga
  huoneen pohjana oleva rakenne, jonka päällä yleensä kävellään

lattialämmitys /lˈatːɪalˌæmmɪtys/ (n)
ogrzewanie podłogowe
  rakennusten lämmönjakotapa, jossa rakennuksen lattiassa kiertävä lämmitysaine tai sähkövastus luovuttaa lämpöään lattiaan ja lattiasta lämpö edelleen siirtyy huoneilmaan

laturi /lˈaturɪ/ (n)
ładowarka
  laite, jota käytetään akun lataamiseen

latvia /lˈatvɪa/ (n)
język łotewski, łotewski
  latvian kieli (kielilyhenne: lv), Latviassa puhuttava indoerooppalaisten kielten balttilaiseen ryhmään kuuluva kieli.

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (n)
Łotysz, Łotyszka
  pysyvästi Latviassa asuva henkilö
  Latvian kansalainen
  syntyperältään latvialainen

lauantai /lˈauantai/ (n)
sobota
  viikon kuudes päivä, päivä perjantain ja sunnuntain välissä

laukata /lˈaukata/ (v)
galopować
  liikkua laukka-askelin

laukaus /lˈaukaus/ (n)
strzał
  kiekon lyönti mailalla tai pallon potku maalia kohti

laukka /lˈaukːa/ (n)
galop
  joidenkin maanisäkkäiden, erityisesti hevoseläinten, tapa juosta

laukku /lˈaukːu/ (n)
torba
  kankaasta tai nahasta valmistettu kantoväline, jossa voi säilyttää ja kuljettaa tavaroita

laulaa /lˈaulaː/ (v)
śpiewać
  tuottaa ääntä yhtenäisen uloshengitysvirtauksen kulkiessa äänihuulten välistä siten että noudatetaan säveltaajuuksia ja säilytetään sävelten kesto sekä tyypillisesti lausutaan laulunsanat suu avoinna edellä mainitulla tavalla vokaaleja pidentäen

laulaja /lˈaulaja/ (n)
piosenkarz, piosenkarka, śpiewak
  henkilö, joka laulaa eli tuottaa äänielimillään musiikkia

laulajatar /lˈaulajatar/ (n)
śpiewaczka
  naispuolinen laulaja; naislaulaja

laulu /lˈaulu/ (n)
piosenka, pieśń
  ihmisäänellä aikaan saatua musiikkia
  laulettavaksi tarkoitettu teksti ja siihen liittyvä sävellys

laulujoutsen /lˈaulujˌoutsen/ (n)
łabędź krzykliwy
  kansan kielessä joutsen, kookas valkea sorsalintu, jonka kanta on elpynyt muutama vuosikymmen sitten uhanneesta sukupuutosta niin, että nykyisin laulujoutsenia pesii lähes koko Suomessa

laulukaskas /lˈaulukˌaskas/ (n)
cykada
  laulukaskaiden yläheimoon () kuuluvia kaskaita

laulukirja /lˈaulukˌirja/ (n)
śpiewnik
  kirja, jossa on laulujen sanoja

laulumesikko /lˈaulumesˌikːo/ (n)
miodojad żółtoskrzydły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lauma /lˈauma/ (n)
stado
  eläinten, erityisesti maanisäkkäiden joukko

lause /lˈause/ (n)
zdanie
  ihmiskielten kielenkäytön yksikkö, jossa sanotaan ainakin yksi asia, ilmaistaan ajatus. Lauseessa on predikaatti ja usein myös subjekti.

lauseke /lˈauseke/ (n)
wyrażenie
  hyvin muodostettu ja laillinen yhdistelmä matemaattisia symboleja
  ohjelmoinnissa arvojen ja funktioiden yhdistelmä, joka evaluoituu tietyksi luku- tai totuusarvoksi tai määrittää jonkin joukon

lauseoppi /lˈauseˌopːɪ/ (n)
składnia
  (kielitiede) kieliopin osa, jossa käsitellään lauseen osia ja rakennetta

lauta /lˈauta/ (n)
deska
  lankkua ohkaisempi ja rimaa leveämpi poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara (paksuus on alle 38 mm ja leveys yli 75 mm)

lautanen /lˈautanen/ (n)
talerz
  kattaukseen kuuluva matala syömä-, tarjoilu- tai koristeastia

lautapeli /lˈautapˌelɪ/ (n)
gra planszowa
  peli, jossa yl. kahdesta neljään pelaajaa saa siirrellä vuorokerroin pelinappuloita erityisellä pelilaudalla tiettyjen sääntöjen mukaan

lautasliina /lˈautaslˌiːna/ (n)
serwetka
  paperinen tai kankainen liina, johon pyyhitään suuta ruokailun jälkeen

lautta /lˈautːa/ (n)
tratwa
  pölleistä tai tukeista koottu tilapäinen kelluva liikkumisväline, puulautta
prom
  sisävesien alus, liikenneväline, joka kuljettaa joen tai vastaavan ylitse, lossi

lavantauti /lˈavantˌautɪ/ (n)
dur brzuszny
  vakava suolistoinfektio, jonka aiheuttaa Salmonella typhi -bakteeri, tyyfus

lavastaa /lˈavastaː/ (v)
wrabiać
  lavastaa syylliseksi saada johonkin tekoon syytön näyttämään syylliseltä

lavastus /lˈavastus/ (n)
dekoracje
  teatterin, elokuvan, television tms. arkkitehtonisista aineksista esinesijoitteluin täydentäen muodostettu keinotekoinen estysmiljöö

lavea /lˈavea/ (adj)
szeroki
  laaja, leveä

lawrencium /lˈavrensium/ (n)
lorens
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Lr ja järjestysluku 103

legenda /lˈeɡenda/ (n)
legenda
  mytologinen sankaritaru
  sankaritarun päähenkilö

legendaarinen /lˈeɡendˌaːrɪnen/ (adj)
legendarny
  unohtumaton, mahtava

legioona /lˈeɡɪˌoːna/ (n)
legion
  roomalainen sotajoukko, joka koostui noin 6000 miehestä

lehdistö /lˈehdɪstø/ (n)
prasa
  aikakaus- ja sanomalehdet

lehdistötilaisuus /lˈehdɪstˌøtɪlˌaisuːs/ (n)
konferencja prasowa
  tiedotustilaisuus joukkotiedotusvälineiden edustajille

lehdykkä /lˈehdykːæ/ (n)
listek
  kerrannaislehden lavan erillinen osa

lehmus /lˈehmus/ (n)
lipa
  metsälehmus (), lehtipuu, jolla on suuret sydämenmuotoiset lehdet

lehmä /lˈehmæ/ (n)
krowa
  naaraspuolinen, vähintään kerran synnyttänyt nauta; monien muidenkin märehtijöiden naarassukupuolta kutsutaan lehmäksi

lehmänkello /lˈehmæŋkˌello/ (n)
krowi dzwonek
  lehmän kaulaan laitettava soittokello
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva lyömäsoitin

lehmänmaito /lˈehmænmˌaito/ (n)
mleko
  lehmän tuottama maito

lehti /lˈehtɪ/ (n)
liść, kartka
  kasvinosa, johon kuuluvat lehtiruoti, lehtilapa ja lehtikanta
liść
  sanomalehti, aikakauslehti tai muu säännöllisesti ilmestyvä yleensä painettu julkaisu
  vihon tai lehtiön yksi arkki tai kirjan yksi yleensä molemmin puolin painettu kahdesta sivusta muodostuva kokonaisuus

lehtikaali /lˈehtɪkˌaːlɪ/ (n)
jarmuż
  tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes (Brassica oleracea var. sabellica)

lehtikuusi /lˈehtɪkˌuːsɪ/ (n)
modrzew
  mikä tahansa Larix-sukuinen havupuu

lehtipuu /lˈehtɪpuː/ (n)
drzewo liściaste
  puu, jolla on leveät lehdet.

lehto /lˈehto/ (n)
gaj
  lehtipuista koostuva metsätyyppi

lehtopöllö /lˈehtopˌøllø/ (n)
puszczyk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

leija /lˈeija/ (n)
latawiec
  muovinen, paperinen tai kankainen lennokki, jota lennätetään tuulisella säällä pitkän narun päässä

leijona /lˈeijona/ (n)
lew
  kissaeläimiin kuuluva petoeläin (Panthera leo), joka elää villinä Afrikan savanneilla ja Intiassa

leijonanosa /lˈeijonˌanosa/ (n)
lwia część
  suurin osa, valtaosa

leikata /lˈeikata/ (v)
ciąć
  osittaa saksilla, veitsellä tai muulla teräaseella

leikkaus /lˈeikːaus/ (n)
iloczyn zbiorów
  kahden joukon yhteiset alkiot

leikkaussali /lˈeikːaussˌalɪ/ (n)
sala operacyjna
  tila, jossa kirurginen toimenpide tehdään

leikkausveitsi /lˈeikːausvˌeitsɪ/ (n)
skalpel
  kirurgisissa operaatioissa kudosten leikkaamiseen käytettävä veitsi

leikki /lˈeikːɪ/ (n)
gra
  toiminta, jota tehdään huvin vuoksi, erityisesti lasten kesken

leikkikalu /lˈeikːɪkˌalu/ (n)
zabawka
  lelu, leikkimistä varten valmistettu esine, joskus myös toiminnallinen laite

leikkiä /lˈeikːɪæ/ (v)
bawić się
  puuhailla askareissa, joita kutsutaan leikiksi; usein huvin vuoksi, yksin tai toisten lasten kanssa, spontaanisti tai ohjattuna

leikkuupuimuri /lˈeikːuːpwˌimurɪ/ (n)
kombajn
  kone, jolla korjataan vilja ja erotellaan jyvät oljista ja ruumenista

leima /lˈeima/ (n)
pieczątka
  musteeseen kastetulla muotilla painettu jälki; voidaan käyttää mm. varmentamaan asiakirjan alkuperäisyyttä tai koristeena

leimasin /lˈeimasɪn/ (n)
pieczątka
  laite, jonka kohokuvion ja musteen avulla painetaan leima

leimata /lˈeimata/ (v)
oznakować
  painaa leima leimasimella

leinikki /lˈeinɪkːɪ/ (n)
jaskier
  jokin leinikkien () sukuun kuuluva kasvi

leipomo /lˈeipomo/ (n)
piekarnia
  paikka, jossa leivotaan leipomotuotteita

leipomotuote /lˈeipomotˌuote/ (n)
pieczywo
  leipomossa valmistettu tuote, kuten leipä tai kakku

leipuri /lˈeipurɪ/ (n)
piekarz
  Henkilö, joka leipoo, useimmiten ammatikseen.

leipä /lˈeipæ/ (n)
chleb, pieczywo
  viljasta jauhetuista jauhoista ja nesteestä leipomalla ruoaksi valmistettava leipomotuote

leipälapio /lˈeipælˌapɪo/ (n)
lofer
  litteä, pyöreälapainen ja pitkävartinen, yleensä puinen apuväline, jolla leivät on laitettu leivinuuniin ja otettu paistuneet leivät uunista; leipälapion muoto vaihtelee jonkin verran

leipäpuut /lˈeipæpuːt/ (n)
chlebowiec
  yksi mulperikasvien heimoon kuuluvista kaksisirkkaisten kasvien suvuista ()

leipäveitsi /lˈeipævˌeitsɪ/ (n)
nóż do chleba
  leivän leikkaamiseen tarkoitettu veitsi

leiri /lˈeirɪ/ (n)
obóz
  paikka jossa majoitutaan tiettyä tarkoitusta varten tilapäismajoituksessa kuten teltoissa tai parakeissa

leivinjauhe /lˈeivɪnjˌauhe/ (n)
proszek do pieczenia
  leivonnassa käytetty kohottaja-ainesosa

leivinuuni /lˈeivɪnˌuːnɪ/ (n)
piekarnik
  suurikokoinen tulisija, jossa voi polttaa pitkiä halkoja, ja jota voi hiilloksen poistamisen jälkeen käyttää ruoan kypsentämiseen

leivänpaahdin /lˈeivæmpˌaːhdɪn/ (n)
toster
  kodinkone jolla voi paahtaa leipäviipaleita lämpimiksi ja rapeiksi.

leka /lˈeka/ (n)
młot kowalski
  raskas, rautainen ja pitkävartinen työkalu, jolla voi mm. hakata paaluja maahan ja lyödä halkaisukiiloja puiden halkaisemiseksi, moukari

lekseemi /lˈekseːmɪ/ (n)
leksem
  sanan kaikki taivutusmuodot käsittävä abstraktio, leksikkoon kuuluva leksikaalinen vapaa morfeemi

leksikologia /lˈeksɪkˌoloɡˌia/ (n)
leksykologia
  sanasto-oppi, sanastontutkimus

lemmikki /lˈemmɪkːɪ/ (n)
niezapominajka, niezabudka
  jokin suvun kasveista, jotka tekevät pieniä viisiterälehtisiä vaaleansinisiä kukkia

lempinimi /lˈempɪnˌimɪ/ (n)
ksywa
  kutsumanimi, lisänimi, liikanimi

lemu /lˈemu/ (n)
fetor
  paha haju, löyhkä

leninismi /lˈenɪnˌismɪ/ (n)
leninizm
  Leninin poliittinen ideologia

lenkki /lˈeŋkːɪ/ (n)
ogniwo
  silmukka, rengas

lennonjohtotorni /lˈennonjˌohtotˌornɪ/ (n)
wieża kontroli lotów
  lentokentän torni, josta liikenteenjohto voi tarkkailla kentän tapahtumia

lento /lˈento/ (n)
lot
  lentämisen tapahtuma

lentoasema /lˈentoˌasema/ (n)
lotnisko
  yleensä henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu ilmailuliikennepaikka; lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty

lentoemäntä /lˈentoemˌæntæ/ (n)
stewardesa
  naispuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa

lentokenttä /lˈentokˌentːæ/ (n)
aerodrom, lotnisko
  tasainen maasta toimivien lentokoneiden nousu- ja laskeutumisalue, jossa on kiitoradat ja lentotoimintaan tarvittava varustus

lentokone /lˈentokˌone/ (n)
samolot, aeroplan
  siivin varustettu ilma-alus, jolla kuljetetaan matkustajia ja rahtia

lentokyvytön /lˈentokˌyvytøn/ (adj)
nielotny
  sellainen, joka ei kykene lentämään tai ei osaa lentää; lentämään kykenemätön.

lentopallo /lˈentopˌallo/ (n)
siatkówka, piłka siatkowa
  pallopeli, jossa palloa lyödään käsin korkean verkon yli kentän puolelta toiselle
siatkówka
  tietynlainen ilmatäytteinen pallo, jolla ko. peliä pelataan

lentopalloilija /lˈentopˌalloilˌija/ (n)
siatkarka
  henkilö, joka pelaa lentopalloa

lentoposti /lˈentopˌostɪ/ (n)
poczta lotnicza
  lentoteitse kuljetettava posti

lentotukialus /lˈentotˌukɪalus/ (n)
lotniskowiec
  suuri hävittäjäkoneita kantamaan kykenevä kiitoradallinen sota-alus

lentoyhtiö /lˈentoˌyhtɪø/ (n)
linie lotnicze
  yhtiö, joka kuljettaa matkustajia tai rahtia ilmateitse lentokoneita tai helikoptereita käyttäen

lentäjä /lˈentæjæ/ (n)
lotnik
  henkilö, jolla on koulutus, viranomaisen myöntämä lupa (lentolupakirja) ja lääketieteellinen kelpoisuus ohjata eli lentää ilmassa liikkuvaa kulkuneuvoa, esim. lentokonetta

lentävä lautanen /lˈentævæ lˈautanen/ (n)
latający spodek
  ufo

lentää /lˈentæː/ (v)
latać
  liikkua ilmassa

leopardi /lˈeopˌardɪ/ (n)
lampart
  pantteri, eräs Afrikassa ja Aasiassa elävä, jonkin verran leijonaa pienempi kissaeläinlaji () tai sen yksilö

lepakko /lˈepakːo/ (n)
nietoperz
  siipijalkainen, Chiroptera-lahkon nisäkäs, joka kykenee lentämään lenninräpylöidensä avulla
lesba
  lesbo

lepattaa /lˈepatːaː/ (v)
trzepotać
  liehua tuulen tai ilmavirran vaikutuksesta

lepinkäinen /lˈepɪŋkˌæinen/ (n)
dzierzba
  lepinkäisten suvun () varpuslintu

lepo /lˈepo/ (n)
odpoczynek
  nukkuminen tai kiireetön paikoillaan oleminen, rauhoittuminen

leppoisa /lˈepːoisa/ (adj)
gawędziarski
  rauhallinen ja hyväntahtoinen

leppä /lˈepːæ/ (n)
olsza, olcha
  koivukasveihin kuuluvan Alnus-suvun puulaji

leppäkerttu /lˈepːækˌertːu/ (n)
biedronka
  jokin heimon () lajeista, pieni puolipallon muotoinen kovakuoriainen

lepra /lˈepra/ (n)
trąd
  (patologia) spitaali, -bakteerin aiheuttama sairaus

leptoni /lˈeptonɪ/ (n)
lepton
  eräitä alkeishiukkasia; fermioni, jonka spin on ½

lesbo /lˈesbo/ (n)
lesbijka, lesbijczyk
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva nainen

lese /lˈese/ (n)
otręby
  jyvän kuori, siementä ympäröivä kasvikuitu, yleensä jauhettuna lesejauhona; myllyssä viljaa kuorittaessa leseeseen jää jonkin verran siemenen valkuaista

lesitiini /lˈesɪtˌiːnɪ/ (n)
lecytyna
  eräs fosfolipidi

leskeys /lˈeskeys/ (n)
wdowieństwo
  leskenä oleminen

leski /lˈeskɪ/ (n)
wdowa, wdowiec
  ihminen, jonka puoliso on kuollut

leskimies /lˈeskɪmies/ (n)
wdowiec
  miespuolinen leski

lesti /lˈestɪ/ (n)
kopyto
  kengän valmistuksessa käytettävä muotti

leuka /lˈeuka/ (n)
broda
  ihmisen kasvojen alaosa, suuta ympäröivät luut, joiden ylä- ja alaosassa hampaat ovat kiinni, muodostaa leukaparin, jonka muodostavat yläleuka (maxilla) ja alaleuka (mandibula)

leukemia /lˈeukemˌia/ (n)
białaczka
  veren valkosolujen syöpä

leveys /lˈeveys/ (n)
szerokość
  vaakasuunnassa etäisyys sivulta toiselle
  maapallon koordinaatistossa vaakaviiva

leveyspiiri /lˈeveyspˌiːrɪ/ (n)
równoleżnik
  päiväntasaajan ja sen kanssa samansuuntaiset maapalloa leikkaavat pikkuympyrät; niihin perustuva pohjois–eteläsuuntaisen sijainnin ilmoittamiseen käytettävä asteikko

leveä /lˈeveæ/ (adj)
szeroki
  sellainen, jolla on paljon mittaa ja ulottuvuutta leveyssuunnassa, laaja sivusuunnassa

levittää /lˈevɪtːæː/ (v)
rozprzestrzeniać
  tehdä leveämmäksi
  aukaista jokin kokoon taitettu täyteen pituuteensa
  tehdä jostakin aineesta tasainen kerros pinnalle

levoton /lˈevoton/ (adj)
niespokojny
  sellainen, joka on mielentilaltaan huolestunut, hermostunut, rauhaton; luonteenlaadultaan tai olemukseltaan tasapainoton, ailahteleva, vakiintumaton; puheissaan ajattelematon, sopimattomaan kielenkäyttöön syyllistyvä

levy /lˈevy/ (n)
płyta
  litteä, tasapaksu kappale

levyjarru /lˈevyjˌarru/ (n)
hamulec tarczowy
  pyörimisliikettä hidastava laite, jossa pyörimisakselille kiinnitettyä kiekkoa painetaan erityisillä jarrupaloilla

levyke /lˈevyke/ (n)
dyskietka
  tietokoneen tallennusväline, jossa on pyörivä magneettinen kiekko sijoitettuna muovikuoren sisään; edustaa vanhentunutta, käytöstä poistunutta tekniikkaa

levytanko /lˈevytˌaŋko/ (n)
sztanga
  tanko, johon kiinnitetään levypainoja

levä /lˈevæ/ (n)
glon
  monenlaisia aitotumallisia yksi- tai monisoluisia eliöitä, joista osa luetaan protisteihin ja osa kasvikuntaan

liaani /lˈiaːnɪ/ (n)
liana
  tropiikissa puita tai muita suuria kasveja pitkin ylöspäin kasvava puuvartinen köynnöskasvi

liberaali /lˈiberˌaːlɪ/ (adj)
liberalny
  liberaalisen politiikan mukainen

liberalismi /lˈiberalˌismɪ/ (n)
liberalizm
  ideologia tai poliittinen suuntaus, joka pitää yksilönvapautta, vapautta jostakin ja vapautta johonkin, keskeisenä arvona, ja nykyisin yleensä taloudellista vapautta

libertarismi /lˈibertarˌismɪ/ (n)
libertarianizm
  aate, joka yksilön tasolla katsoo, että henkilöllä tulee olla täysi vapaus tehdä mitä itse haluaa edellyttäen, että suo tämän vapauden myös muille, ja valtion suhteen kannattaa muissa suhteissa minimivaltiota, mutta katsoo kuitenkin väkivaltakoneiston ylläpidon kuuluvan valtiovallalle

libyalainen /lˈibyalˌainen/ (adj)
Libijczyk
  Libyaan liittyvä, sieltä peräisin oleva

libyalainen /lˈibyalˌainen/ (n)
Libijczyk
  Libyana tunnetun alueen asukas tai Libyan valtion kansalainen

lieju /lˈieju/ (n)
błoto
  pehmeä, hienojakoinen ja vetinen maalaji, joka syntyy vesistöjen pohjalle kerääntyvästä orgaanisesta aineksesta

liekki /lˈiekːɪ/ (n)
płomień
  tulen näkyvä muoto, kaasun yhtyessä ilman happeen tapahtuvaan palamiseen liittyvä valoilmiö

liekkiparatiisikaija /lˈiekːɪpˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
świergotka ognistobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

liekkipyrstöamatsoni /lˈiekːɪpˌyrstøamˌatsonɪ/ (n)
amazonka płomiennosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

liettua /lˈietːua/ (n)
litewski
  Liettuassa puhuttava balttilainen kieli (sanalista)

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (adj)
litewski
  Liettuasta peräisin oleva tai Liettuan liittyvä

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (n)
Litwin, Litwinka
  pysyvästi Liettuassa asuva henkilö

lievittää /lˈievɪtːæː/ (v)
koić
  tehdä lievemmäksi

lievä /lˈievæ/ (adj)
łagodny
  vähäinen, pieni

liftata /lˈiftata/ (v)
jechać autostopem
  pyytää ohiajavilta ajoneuvoilta ilmaista kyytiä peukaloa näyttämällä tai muulla eleellä

liha /lˈiha/ (n)
mięso
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava syötävä eläinten juovikkaan lihaksiston osa, nisäkkäiden ja lintujen liha

lihakauppa /lˈihakˌaupːa/ (n)
masarnia
  kauppa, jossa myydään lihaa tai muita lihatuotteita

lihaksikas /lˈihaksɪkas/ (adj)
umięśniony, muskularny
  jolla on voimakkaat tai isot lihakset

lihamureke /lˈihamˌureke/ (n)
pieczeń rzymska
  eräs ruokalaji

lihansyöjä /lˈihansˌyøjæ/ (n)
mięsożerca
  eliö, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä muiden eläinten lihaa, toisenvarainen eliö

lihapulla /lˈihapˌulla/ (n)
klops
  jauhelihasta valmistettu lihapallero

lihas /lˈihas/ (n)
mieśnie
  lihaskudos, säikeinen kokonaisuus, joka supistumalla kykenee muuttamaan pituuttaan ja siten liikuttamaan kehon osia

lihava /lˈihava/ (adj)
tłusty
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, pulska, rehevä

lihottaa /lˈihotːaː/ (v)
tuczyć
  tehdä lihava(mma)ksi, tarkoituksellisesti esim. sikaa ruokkimalla tai jokin vaate voi tehdä lihavamman näköiseksi

liian /lˈiːan/ (adv)
za, zbyt
  enemmän tai vähemmän kuin tarpeeksi; ei sopivasti; ei sopiva

liikavarvas /lˈiːkavˌarvas/ (n)
nagniotek
  (lääketiede) tavallisimmin varpaisiin ahtaiden kenkien aiheuttaman ärsytyksen seurauksena muodostuva sarveisainetta sisältävä ihokyhmy

liike /lˈiːke/ (n)
ruch
  liikkuminen, paikasta toiseen siirtyminen tai kulkeminen tai jatkuva aseman muutos
  liikeyritys, kauppa, myymälä

liikekannallepano /lˈiːkekˌannallˌepano/ (n)
mobilizacja
  valtion asevoimien ja muun yhteiskunnan määrääminen taisteluvalmiuteen

liikemäärä /lˈiːkemˌæːræ/ (n)
pęd
  suure, joka määritellään massan ja nopeuden tulona

liikennemerkki /lˈiːkennemˌerkːɪ/ (n)
znak drogowy
  tiettyjen standardien mukaisesti suunniteltu merkki, joka antaa ohjeita tai määräyksiä liikenteessä käyttäytymiselle

liikenneruuhka /lˈiːkennerˌuːhka/ (n)
korek
  tilanne, jossa tiellä on sen kapasiteettiin nähden liikaa autoja, jolloin autojen ajonopeus hidastuu; yleensä ei liikennetukos

liikennevalot /lˈiːkennˌevalot/ (n)
sygnalizacja
  liikenteessä käytettävä opastejärjestelmä, joka liikennevalojen avulla kertoo, kenellä milloinkin ja mihin suuntaan on vallitseva ajo- tai kulkuoikeus

liikesalaisuus /lˈiːkesalˌaisuːs/ (n)
tajemnica przedsiębiorstwa
  tieto, jonka yritys haluaa pitää salassa kilpailijoilta

liikevaihto /lˈiːkevˌaihto/ (n)
obrót
  yrityksen tietyssä ajassa synnyttämä myyntitulo; yrityksen myyntituottojen yhteenlaskettu määrä kirjanpitolain mukaisesti laskettuna

liikunta /lˈiːkunta/ (n)
wychowanie fizyczne
  kouluaine, johon kuuluu erilaista urheilua

liima /lˈiːma/ (n)
klej
  tavallisesti nestemäinen kiinnitysaine, jolla liitetään yhteen eli liimataan toisistaan irrallaan olevia osia tai esineitä

liimata /lˈiːmata/ (v)
kleić
  liittää yhteen liimaa käyttäen

liioitella /lˈiːoitella/ (v)
przesadzać
  paisutella esim. kertomusta tai pyöristää mm. lukuja ylöspäin

liipaisin /lˈiːpaisɪn/ (n)
cyngiel
  kivääreitten ja pistooleitten laukaisuvipu

liite /lˈiːte/ (n)
załącznik
  liitetty asia: esimerkiksi teokseen, kirjeeseen tai artikkeliin oheistettu asiakirja tai tiedosto

liitepartikkeli /lˈiːtepˌartɪkːˌelɪ/ (n)
klityka
  suomen kielen partikkeleiden ryhmä, johon kuuluvia partikkeleita käytetään päätteiden tapaan, eivätkä ne ole itsenäisiä sanoja

liito-orava /lˈiːtoˈorava/ (n)
polatucha
  Pohjois-Euraasiassa elävä jyrsijä (Pteromys volans), jonka taka- ja eturaajojen välissä on ihopoimut, joiden avulla se voi liitää etäisyyksiä

liitonarkki /lˈiːtonˌarkːɪ/ (n)
Arka Przymierza
  juutalaisten pyhä arkku, jossa kerrottiin säilytettävän Mooseksen Jumalalta saamia laintauluja, mannaa erämaavaelluksen ajalta sekä Aaronin sauvaa

liitto /lˈiːtːo/ (n)
unia
  sopimus kahden tai useamman ihmisen tai muun toimijan välisestä yhteistyöstä tms; yhdistys; järjestö

liittokansleri /lˈiːtːokˌanslerɪ/ (n)
kanclerz federalny
  Sveitsin liittoneuvoston kansliapäällikkö

liittyä /lˈiːtːyæ/ (v)
dołączyć
  mennä johonkin ryhmään, mennä jäseneksi

liittää /lˈiːtːæː/ (v)
połączyć
  kiinnittää osaksi jotakin, kytkeä johonkin

liitu /lˈiːtu/ (n)
kreda
  valkoinen mureneva kalkkikivi

liitukausi /lˈiːtukˌausɪ/ (n)
kreda
  geologinen kausi jura- ja tertiäärikauden välissä 145–65 mvs., jolloin syntyivät mm. paljas- ja koppisiemeniset kukkakasvit sekä ensimmäiset kädelliset; liitukausi päättyi joukkotuhoon, joka tuhosi muiden muassa hirmuliskot

liitutaulu /lˈiːtutˌaulu/ (n)
tablica
  jatkuvaan käyttöön tehty kirjoitusalusta, johon kirjoitetaan tai piirretään liidulla, opetukseen käytettävä koulutaulu

liitännäinen /lˈiːtænnˌæinen/ (n)
wtyczka
  tietokoneohjelmaan asennettava lisäosa, joka tuo uusia ominaisuuksia

liivi /lˈiːvɪ/ (n)
kamizelka
  miesten edestä suljettava hihaton vaate, jota yleensä käytetään pukutakin kanssa väliasusteena
  hihaton neule, slipoveri
bezrękawnik
  hihaton, usein topattu, päällysvaatteena käytettävä pukine

liiviläinen /lˈiːvɪlˌæinen/ (n)
Liw, Liwijka
  Liivinmaan asukas

liivimesikko /lˈiːvɪmesˌikːo/ (n)
miodaczek złotoskrzydły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

likainen /lˈikainen/ (adj)
brudny
  sellainen, jossa on likaa, likaantunut, epäsiisti

likakaivo /lˈikakˌaivo/ (n)
szambo
  kaivo, joka on likavesien keräämistä varten

likvidointi /lˈikvɪdˌointɪ/ (n)
spieniężenie
  yrityksen varojen rahaksi muuttaminen

likööri /lˈikøːrɪ/ (n)
likier
  tavallisesti runsassokerinen ja vahva maustettu alkoholijuoma

lila-amatsoni /lˈilaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka liliowogłowa
  eräs uhanalainen papukaija

lilja /lˈilja/ (n)
lilia
  jokin liljojen (Lilium) kasvisukuun kuuluva kasvi

lillukka /lˈillukːa/ (n)
malina kamionka
  usein yksittäisenä luumarjana tai vähän kerrottuna esiintyvä vatukkakasvi ()

lima /lˈima/ (n)
śluz, wydzielina
  limakalvojen ja hengitysteiden nestemäinen, monesti sitkeähkö liukas erite

limakalvo /lˈimakˌalvo/ (n)
błona śluzowa
  ruuansulatuskanavaa, hengitysteitä, virtsateitä ja sukuelimiä peittävä ohut solukerros, jonka päällä on sitkeää limaa

limonadi /lˈimonˌadɪ/ (n)
lemoniada
  perinteinen virvoitusjuoma, jossa kivennäisveteen on sekoitettu makeaa hedelmämehua; sitruunasooda; nykyisin mikä tahansa makea tai makeutettu ja hiilihapotettu virvoitusjuoma

lineaarialgebra /lˈineˌaːrɪˌalɡebra/ (n)
algebra liniowa
  matematiikan osa-alue, joka tutkii vektoreita, vektoriavaruuksia, lineaarikuvauksia ja lineaarisia yhtälöryhmiä

linja /lˈinja/ (n)
linia
  raja, rajalinja
  säännöllisesti liikennöity reitti kahden paikkan välillä, yhteys, liikenneyhteys
  yhteys, viestintäyhteys
kolumna
  kirjaimilla A–H nimetty šakkilaudan pystysarake. Šakki- tai uhkauslinjana voi olla myös rivi tai diagonaali.

linja-auto /lˈinjaˈauto/ (n)
autobus
  moottoriajoneuvo, joka on tarkoitettu usean ihmisen yhtäaikaiseen kuljettamiseen ja jota käytetään yleisesti joukkoliikenteessä

linja-autoasema /lˈinjaˈautoˌasema/ (n)
dworzec autobusowy
  linja-autoliikenteen, erityisesti kauko- ja pikavuoroliikenteen keskus rakennuksineen, jonne linja-autot saapuvat ja josta ne lähtevät

linjalaiva /lˈinjalˌaiva/ (n)
okręt liniowy
  (historia) purjelaiva-aikakaudelta alkaen käytetty nimitys suuresta aseistuksella varustetusta sota-aluksesta, taistelulaivan edeltäjä

linkki /lˈiŋkːɪ/ (n)
link, odnośnik
  avainsana hypertekstissä, josta siirrytään aiheesta toiseen; hyperlinkki

linko /lˈiŋko/ (n)
proca
  primitiivinen heittoase, jolla singotaan pieniä kiviä, kuulia tai tikkamaisia nuolia

linna /lˈinna/ (n)
zamek
  asuntona tai sotilaallisena suojarakennuksena toimiva rakennus, jonka tärkeimmät osat ovat muurit ja torni

linnoitus /lˈinnoitus/ (n)
forteca
  sotilaallinen tukikohta tai suojavarustus, jota suojaavat muurit, vallit tai vastaavat rakennelmat

linnunlaulu /lˈinnunlˌaulu/ (n)
trel
  linnun henkitorvensa kautta synnyttämä ääntely

linnunpoika /lˈinnumpˌoika/ (n)
pisklę
  linnun poikanen sukupuolesta riippumatta

linssi /lˈinssɪ/ (n)
soczewka, soczewica
  rokkalinssi, mikä hyvänsä hernekasvien heimon linssien (Lens) sukuun kuuluva laji ja sen ruokana käytettävä siemen, erityisesti kylvövirvilä (Lens culinaris)
  (optiikka) läpinäkyvä optinen osa, jonka pinnat ovat kuperat tai koverat ja tehtävänä koota tai hajottaa valonsäteitä

lintsata /lˈintsata/ (v)
wagarować
  jäädä luvatta pois (esim. koulusta)

lintu /lˈintu/ (n)
ptak
  lintujen luokkaan (Aves) kuuluva tasalämpöinen muniva selkärankainen eläin, jonka eturaajat ovat kehittyneet siiviksi

lintulauta /lˈintulˌauta/ (n)
karmnik
  lintujen ruokintaan käytettävä teline tai yksinkertainen rakennelma

lintuperspektiivi /lˈintupˌerspektˌiːvɪ/ (n)
ptasia perspektywa
  näkymä ylhäältä

lintutiede /lˈintutˌiede/ (n)
ornitologia
  lintuja tutkiva eläintieteen haara

liota /lˈiota/ (v)
przesiąknąć
  seisoa vedessä

lipasto /lˈipasto/ (n)
komoda
  huonekalu, jossa säilytetään tavaroita vetolaatikoissa

liperi /lˈiperɪ/ (n)
lubczyk
  (yleisesti) -suvun kasvi (Suvun ainoa laji on Levisticum officinale.)

lipeä /lˈipeæ/ (n)
ług
  natriumhydroksidi (NaOH)

lipidi /lˈipɪdɪ/ (n)
lipid
  luonnossa esiintyvä rasva tai rasvamainen aine

lippu /lˈipːu/ (n)
flaga
  kankainen tunnusmerkki, joka kiinnitetään reunastaan salkoon, ja jota käytetään valtion tai jonkin organisaation symbolina tai signaalinantoon

lippulaiva /lˈipːulˌaiva/ (n)
okręt flagowy
  laivueen komentajan laiva

lisenssi /lˈisenssɪ/ (n)
licencja
  käyttölupa; oikeudenhaltijan lupa hyödyntää tuotetta tai valmistaa siitä kopioita

lisko /lˈisko/ (n)
jaszczurka
  suomukas, yleensä nelijalkainen matelijoihin kuuluva selkärankainen. Suomessa eläviä liskoja ovat mm. sisilisko ja vaskitsa

liskohaukka /lˈiskohˌaukːa/ (n)
jastrząb sawannowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lista /lˈista/ (n)
lista
  luettelo
listwa
  kapea puukaistale, rima

lisäkilpirauhanen /lˈisækˌilpɪrˌauhanen/ (n)
gruczoł przytarczyczny
  kilpirauhasen takapinnalla sijaitsevia rauhasia, jotka erittävät lisäkilpirauhashormonia

lisäksi /lˈisæksɪ/ (adv)
ponadto
  lisänä johonkin (lukuun tai määrään)

lisämunuainen /lˈisæmˌunuˌainen/ (n)
nadnercze
  munuaisen yläpuolella sijaitseva umpieritysrauhanen, joka tuottaa mm. adrenaliinia

lisätä /lˈisætæ/ (v)
dodawać
  tehdä lisäys

lisäys /lˈisæys/ (n)
dodawanie
  lisäämisen tai lisääntymisen tulos; kasvu

lisääntyä /lˈisæːntˌyæ/ (v)
mnożyć się
  tuottaa jälkeläisiä

litania /lˈitanˌia/ (n)
litania
  papin johtama rukous

litium /lˈitium/ (n)
lit
  kevyin alkalimetalleihin kuuluva metallimainen alkuaine

litografinen /lˈitoɡrˌafɪnen/ (adj)
litograficzny
  litografiaan liittyvä, litografiatekniikalla valmistettu

litra /lˈitra/ (n)
litr
  SI-järjestelmän lisäyksikkö, tilavuusmitta, joka vastaa yhtä kuutiodesimetriä. Tunnus l tai L.

litsi /lˈitsɪ/ (n)
liczi
  eteläkiinalainen puu ; sen hedelmä, joka on luumarja

litteäpääkissa /lˈitːeæpˌæːkɪssa/ (n)
kot kusy
  pieni kaakkoisaasialainen kissaeläin

liturgia /lˈiturɡˌia/ (n)
liturgia
  jumalanpalveluskaava, jonka mukaan jumalanpalvelus eräissä kirkkokunnissa toimitetaan

liueta /lˈiueta/ (v)
rozpuszczać
  kiinteän aineen sekoittumista liuottimeen

liukas /lˈiukas/ (adj)
śliski
  sellainen, jossa kitka on pieni

liukua /lˈiukua/ (v)
ślizgać się
  liikkua pinnalla niin, että pysyy koko ajan (ainakin näennäisesti) kiinni pinnassa

liukumäki /lˈiukumˌækɪ/ (n)
zjeżdżalnia
  rakennelma, jota pitkin liu’utaan alas esimerkiksi leikkikentällä

liukuportaat /lˈiukupˌortaːt/ (n)
ruchome schody
  automaattisesti ylös- tai alaspäin liikkuvat portaat, joissa ei tarvitse itse kävellä

liuos /lˈiuos/ (n)
roztwór
  seos jossa kaksi tai useampi aine ovat sekoittuneet muodostaen yhtenäisen faasin

liuotin /lˈiuotɪn/ (n)
rozpuszczalnik
  aine, johon toisia aineita liukenee, muodostaen liuoksen

liuottaa /lˈiuotːaː/ (v)
rozpuszczać, rozwiązywać
  saattaa aine liukenemaan toiseen

liuskekaasu /lˈiuskekˌaːsu/ (n)
gaz łupkowy
  saviliuskekerrostumista saatava maakaasu

liuskelintuhaukka /lˈiuskelˌintuhˌaukːa/ (n)
krogulec białogardły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

livermorium /lˈivermorium/ (n)
liwermor
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Lv

lobata /lˈobata/ (v)
lobbować
  vaikuttaa päättäjiin jonkin asian puolesta tai sitä vastaan tuomalla asiaa esille joukossa, joka tuntuu asialle vastaanottavaiselta

lobbari /lˈobːarɪ/ (n)
lobbysta
  henkilö joka harjoittaa lobbausta ammatikseen

logaritmi /lˈoɡarˌitmɪ/ (n)
logarytm
  matemaattinen funktio, joka kertoo mihin potenssiin kantaluku on korotettava, jotta saataisiin haluttu luku, eksponenttifunktion käänteisfunktio

logaritminen /lˈoɡarˌitmɪnen/ (adj)
logarytmiczny
  logaritmifunktion mukaisesti, hidastuvasti, kasvava tai vähenevä

logiikka /lˈoɡɪːkːa/ (n)
logika
  formaalinen tiede, jonka kohteena ovat käsitteiden yleiset ja muodolliset ominaisuudet ja suhteet, joita kuvaamaan käytetään erityisistä merkeistä koostuvia filosofian ja matematiikan lainalaisuuksia noudattavia formaaleja kieliä

logistiikka /lˈoɡɪstˌiːkːa/ (n)
logistyka
  prosessi, joka kattaa kuljetusten ja varastoinnin suunnittelun, toteutuksen ja valvonnan, jotta tavara, palvelut ja niihin liittyvä tieto saadaan toimitettua kuluttajille
  välineiden, tarvikkeiden ja henkilöstön hankinta, järjestäminen, ylläpito ja kuljetus

logopedi /lˈoɡopˌedɪ/ (n)
logopeda
  logopedian harjoittaja

logopedia /lˈoɡopˌedɪa/ (n)
logopedia
  puhe-, ääni-, kieli- ja kommunikaatiohäiriöiden hoitoa tutkiva ala

lohduttaa /lˈohdutːaː/ (v)
pocieszać
  yrittää parantaa toisen pahaa mieltä esim. halaamalla tai sanomalla jotain mukavaa

lohenpunainen /lˈohempunˌainen/ (adj)
łososiowy
  väriltään vaaleanpunaisen-oranssi

lohikala /lˈohɪkˌala/ (n)
łosoś
  mikä tahansa Salmoniformes-lahkoon kuuluva viuhkaeväisten kalojen laji tai sellaisen yksilö

lohikäärme /lˈohɪkˌæːrme/ (n)
smok
  tarujen siivekäs lisko, joka kykenee syöksemään tulta

lohkoketju /lˈohkokˌetju/ (n)
łańcuch bloków
  hajautettu tietokanta, jossa transaktiot on tallennettu kryptografisesti allekirjoitettuina lohkoina ja jaettu verkkoon osallistujien kesken

lohtu /lˈohtu/ (n)
pociecha
  lohduttava asia

loinen /lˈoinen/ (n)
pasożyt
  Suomessa maaseudun tilattoman köyhälistön edustaja, joka eli toisen tuvassa, saunassa tai muissa tiloissa ja sai pääsääntöisesti elantonsa luontaistuotteina siten kuin isäntä parhaaksi katsoi antaa

loistaa /lˈoistaː/ (v)
błyszczeć
  heijastaa tai tuottaa valoa
  olla todella hyvä

loistava /lˈoistava/ (adj)
znakomity
  todella hyvä, suurenmoinen
  kirkkaasti valaiseva, hohtava

loistokaija /lˈoistokˌaija/ (n)
księżniczka tarczowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lojban /lˈojban/ (n)
Lożban
  1980-luvulla kehitetty logiikkaan perustuva keinotekoinen kieli (kielitunnus: jbo)

lokakuu /lˈokakuː/ (n)
październik
  vuoden kymmenes kuukausi, kuukausi syyskuun ja marraskuun välissä

lokasuoja /lˈokasˌuoja/ (n)
błotnik
  ajoneuvon rengasta ympäröivä roiskeilta suojaava osa

lokatiivi /lˈokatˌiːvɪ/ (n)
miejscownik
  joissakin kielissä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee paikkaa tai sijaintia

lokki /lˈokːɪ/ (n)
mewa
  (yleisesti) mikä tahansa lokkien heimoon () kuuluva rantalintujen laji tai sellaisen yksilö

lokum /lˈokum/ (n)
rachatłukum
  turkkilaisperäinen tomusokerilla päällystetty hillomainen makeinen

loma /lˈoma/ (n)
wakacje, ferie
  pitkähkö yhtenäinen lepokausi uurastuksen vastapainona

lomake /lˈomake/ (n)
formularz
  painettu liuska tiettyyn tarkoitukseen kerättävien tietojen ilmoittamiseksi

lomakohde /lˈomakˌohde/ (n)
kurort
  suosittu lomaviettopaikka

lompakko /lˈompakːo/ (n)
portfel
  rahalompakko, nahkasta tai kankaasta valmistettu, mukana kannettava, litteä, yleensä monilokeroinen säilytystila seteleille, pienelle määrälle kolikoita ja luottokorteille sekä joillekin henkilökohtaisille papereille

lonkero /lˈoŋkero/ (n)
macka
  selkärangattomilla eläimillä pitkänomainen, joustava elin

lonkerojalkainen /lˈoŋkerojˌalkainen/ (n)
ramienionóg
  -pääjakson selkärangattomia merieläimiä

lonkka /lˈoŋkːa/ (n)
biodro
  nivel reiden ja lantion välissä

lontoolainen /lˈontoːlˌainen/ (adj)
londyński
  Lontoosta peräisin oleva tai Lontooseen liittyvä

lontoolainen /lˈontoːlˌainen/ (n)
londyńczyk
  pysyvästi Lontoossa asuva henkilö

looginen /lˈoːɡɪnen/ (adj)
logiczny
  logiikan mukainen, johdonmukainen

loogisesti /lˈoːɡɪsˌestɪ/ (adv)
logicznie
  johdonmukaisesti, logiikkaa noudattaen

loppiainen /lˈopːɪˌainen/ (n)
Epifania
  joulunajan juhlista viimeisenä, 6. tammikuuta vietettävä kirkollinen juhlapäivä

loppu /lˈopːu/ (n)
koniec
  viimeiset vaiheet

loppua /lˈopːua/ (v)
kończyć
  päättyä, tulla tai päästä loppuunsa

louhos /lˈouhos/ (n)
kamieniołom
  paikka, jossa kiveä louhitaan

loukata /lˈoukata/ (v)
obrażać
  satuttaa jotakuta toista (henkisesti)

lounas /lˈounas/ (n)
południowy zachód
  väli-ilmansuunta etelän ja lännen välissä
obiad
  aamupäivällä tai keskipäivällä nautittu ruoka

lounastaa /lˈounastaː/ (v)
jeść obiad
  syödä lounasta

luento /lˈuento/ (n)
wykład
  opetustarkoituksessa pidettävä esitelmä, yliopiston oppitunti

luetella /lˈuetella/ (v)
policzyć
  lukea ääneen tai kirjallisesti mainita luettelosta

luettavuus /lˈuetːavuːs/ (n)
czytelność
  se, kuinka luettavaa jokin teksti on

luhta /lˈuhta/ (n)
bagno
  tulvavaikutteinen suo, joka sijaitsee vesistön läheisyydessä

luhtavahanokka /lˈuhtavˌahanˌokːa/ (n)
astryld bagienny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luistelija /lwˈistelˌija/ (n)
łyżwiarz
  henkilö, joka luistelee

luistelu /lwˈistelu/ (n)
łyżwiarstwo
  liikunta- tai urheilumuoto, jossa luistellaan jään päällä luistimilla

luistin /lwˈistɪn/ (n)
łyżwa
  luistelua varten suunniteltu jalkine, jonka pohjassa on tätä tarkoitusta varten terä

luistinrata /lwˈistɪnrˌata/ (n)
lodowisko
  alue, joka on varattu luistelemiseen

lukea /lˈukea/ (v)
czytać, przeczytać
  esittää ääneen tekstistä tai ulkomuistista

lukeminen /lˈukemɪnen/ (n)
czytanie
  kirjoituksen tulkitseminen mielleyhtyminä

lukihäiriö /lˈukɪhˌæirɪø/ (n)
dysleksja
  lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus.

lukija /lˈukɪja/ (n)
czytelniczka, czytelnik
  ihminen, joka lukee

lukio /lˈukɪo/ (n)
liceum
  Suomen koulutusjärjestelmän vapaaehtoinen oppilaitos, joka antaa yleissivistystä ja valmiudet aloittaa opinnot korkea-asteella

lukita /lˈukɪta/ (v)
zamykać na klucz
  laittaa lukolla kiinni, sulkea pääsy jhk, salvata

lukki /lˈukːɪ/ (n)
kosarz
  jokin lukkien lahkoon () kuuluva laji tai yksilö

lukko /lˈukːo/ (n)
zamek
  ovessa oleva laite tai mekanismi, joka estää pääsyn johonkin ilman avainta tai muuta keinoa avata ovi

lukkoseppä /lˈukːosˌepːæ/ (n)
ślusarz
  ammatinharjoittaja, joka rakentaa, huoltaa, asentaa ja avaa lukkoja

luksi /lˈuksɪ/ (n)
luks
  valaistuksen voimakkuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lx)

luku /lˈuku/ (n)
liczba
  numeroista koostuva määrän kertova esitys
rozdział
  lukumäärä, sen määrittäminen

lukukausi /lˈukukˌausɪ/ (n)
semestr
  oppilaitoksen lähes puolen vuoden mittainen, kesä- ja talviloman katkaisema vuotuinen opiskeluaika

lukumäärä /lˈukumˌæːræ/ (n)
liczba
  luettu eli laskettu määrä, lukuun perustuva tai lukuna ilmaistu paljous

lukusali /lˈukusˌalɪ/ (n)
czytelnia
  sali, joka on suunniteltu sitä varten, että siellä voi lukea rauhassa; esimerkiksi kirjastoissa

lukutaidoton /lˈukutˌaidoton/ (adj)
analfabeta
  sellainen, jolla ei ole lukutaitoa

lukuteoria /lˈukutˌeorˌia/ (n)
teoria liczb
  lukuja tutkiva matematiikan osa-alue, joka on perinteisesti keskittynyt erityisesti luonnollisiin lukuihin ja niiden jaollisuuteen

lukuun ottamatta /lˈukuːn ˈotːamˌatːa/ (adv)
oprócz
  laskematta mukaan

lukuvuosi /lˈukuvˌuosɪ/ (n)
rok szkolny
  oppilaitoksen toimintaan liittyvä yhtenäinen ajanjakso, joka alkaa vuosittain samoihin aikoihin; monissa oppilaitoksissa ja kouluissa lukuvuosi alkaa loppukesällä ja loppuu kesän alussa; ei vastaa kalenterivuotta eikä ole vuoden mittainen, vain noin 10-kuukautinen

lumeton /lˈumeton/ (adj)
bezśnieżny
  sellainen, missä ei ole lunta

lumi /lˈumɪ/ (n)
śnieg
  veden härmistynyt olomuoto, jäätyneestä vedestä muodostunutta kiinteää kiteistä valkoista ainetta

lumihiutale /lˈumɪhˌiutale/ (n)
śnieżynka
  jäätyneen veden muodostama kuusikulmainen kide, jotka satavat ja kerääntyvät maassa lumeksi

lumikenkä /lˈumɪkˌeŋkæ/ (n)
rakieta śnieżna
  lumessa liikkumiseen tarkoitettu, jalkineen pohjaan kiinnitettävä alunen, joka kannattelee kävelijää lumen pinnalla

lumikko /lˈumɪkːo/ (n)
łasica
  () elintavoiltaan kärppää muistuttava näätäeläin. Euroopassa elää kaksi kokonsa ja ulkonäkönsä puolesta toisistaan eroavaa alalajia.

lumilautailu /lˈumɪlˌautailu/ (n)
snowboard
  urheilumuoto, jossa lasketaan lumilaudalla alas lumista rinnettä

lumimies /lˈumɪmies/ (n)
człowiek śniegu
  tuntematon ihmisenmuotoinen olento, joita väitetään elävän etenkin Himalajan vuoristossa

lumipallo /lˈumɪpˌallo/ (n)
kulka śniegowa, śnieżka
  lumesta tehty pallo

lumisade /lˈumɪsˌade/ (n)
opad śniegu
  sade, joka laskeutuu lumena

lumisota /lˈumɪsˌota/ (n)
śnieżki
  yl. leikkimielinen taistelu, jossa toisia heitetään lumipalloilla

lumiukko /lˈumiukːo/ (n)
bałwan
  päällekkäin kasatuista lumipalloista tehty ihmisenmuotoinen hahmo

lumivyöry /lˈumɪvˌyøry/ (n)
lawina
  luonnonilmiö, jossa lumimassa vyöryy alas rinnettä

lumme /lˈumme/ (n)
grzybienie
  joukko lumpeitten () sukuun kuuluva vedessä eläviä kasveja

lunnaat /lˈunnaːt/ (n)
okup
  jonkun vapauttamisesta vaadittava hinta

lunni /lˈunnɪ/ (n)
maskonur
  värikäsnokkainen kalaa syövä ruokkilintu ()

luoda /lˈuoda/ (v)
tworzyć
  tuottaa jotakin uutta ja omaperäistä

luode /lˈuode/ (n)
odpływ
  tilanne, jossa meriveden pinta on alhaisimmillaan vuorovesi-ilmiön korkeusvaihtelusyklissä, laskuvesi

luodinkestävä /lˈuodɪŋkˌestævæ/ (adj)
kuloodporny
  sellainen, joka kestää luodin osuman

luoja /lˈuoja/ (n)
twórca
  henkilö, joka saa aikaan ja tuottaa uutta ja omaperäistä

luokittelu /lˈuokɪtːˌelu/ (n)
klasyfikacja
  (tiede) jonkin aineiston jaottelu järkeviin kokonaisuuksiin, tavallisesti luokiteltavassa aineistossa esiintyvien yhtäläisyyksien ja erojen perusteella tai matemaattisesti jonkin suureen mukaan

luokka /lˈuokːa/ (n)
klasa
  ryhmä, johon luokiteltava asia tai esine asetetaan samankaltaisten joukkoon
  laatuaste, laatu
  tieteellisen luokittelun taso lahkon ja kaaren (kasvitieteessä) tai pääjakson (eläintieteessä) välissä (classis)
  koulussa samassa vaiheessa olevien oppilaiden opetusryhmä

luola /lˈuola/ (n)
jaskinia, pieczara, grota
  maan alla tai kallion sisällä oleva syvä onkalo

luomiväri /lˈuomɪvˌærɪ/ (n)
cień do powiek
  silmäluomien ehostuksessa käytettävä väri

luomus /lˈuomus/ (n)
wytwór
  luomistyön tulos

luonne /lˈuonne/ (n)
charakter
  jonkun henkiset ominaispiirteet

luonnollinen henkilö /lˈuonnollɪnen hˈeŋkɪlø/ (n)
osoba fizyczna
  yksittäinen ihminen, henkilö, jolla on subjektiivisia oikeuksia ja velvollisuuksia

luonnollinen kieli /lˈuonnollɪneŋ kˈielɪ/ (n)
język naturalny
  kieli, jolla ihmiset yleisesti kommunikoivat keskenään ja joka on kehittynyt ja siirtynyt sukupolvelta toiselle normaalin sosiaalisen kanssakäymisen osana

luonnollisesti /lˈuonnollɪsˌestɪ/ (adv)
naturalnie
  luonnollisella tavalla
  tietysti, tietenkin

luonnonkatastrofi /lˈuonnoŋkatˌastrofɪ/ (n)
stan klęski żywiołowej
  luonnossa tapahtuva äkillinen, raju ja tuhoisa muutos

luonnonmullistus /lˈuonnonmˌullɪstus/ (n)
katastrofa naturalna
  luonnossa tapahtuva äkillinen, raju ja tuhoisa muutos

luonnonsuojelualue /lˈuonnonsˌuojelˌualˌue/ (n)
rezerwat przyrody
  alue, jonka käyttöä on rajoitettu, koska tarkoitus on turvata luonnon monimuotoisuutta

luonnontiede /lˈuonnontˌiede/ (n)
nauka przyrodnicza
  luontoa, sen ilmiöitä tutkiva, ja niitä selittämään pyrkivä tiede

luonnonvalinta /lˈuonnonvalˌinta/ (n)
dobór naturalny
  evoluutioprosessi, jossa perinnölliset hyödylliset ominaisuudet runsastuvat ja haitalliset harvinaistuvat populaatiossa sukupolvien kuluessa ympäristön vaikutuksesta; elinkelpoisuutta valvova evoluutioprosessi; koskee erityisesti suvutonta lisääntymistä

luonnonvara /lˈuonnonvˌara/ (n)
zasoby naturalne
  Jokin luonnon tarjomista liki rajattomista resursseista mitä ihminen kykenee hyödyntämään energiana tai materiaalina

luonnos /lˈuonnos/ (n)
szkic
  taideteoksen, kirjoituksen tms. (nopeasti tehty) suunnitelma, hahmotelma

luonto /lˈuonto/ (n)
przyroda, natura
  maapallolla kaikki, mikä ei ole ihmisen rakentamaa tai järjestelemää

luopua /lˈuopua/ (v)
wyrzec się
  antaa pois jotakin, jonka omistaa; jättää jotakin, jonka haluaisi omistaa; jättää virka tai asema; lopettaa jonkin tekeminen, tavoittelu

luostari /lˈuostarɪ/ (n)
klasztor
  ulkopuolisilta lähes suljettu rakennus tai rakennusryhmä, missä miespuoliset munkit tai naispuoliset nunnat elävät luostarisäännön alaisina

luostarikirkko /lˈuostarɪkˌirkːo/ (n)
opactwo
  luostarin yhteydessä oleva kirkko

luotettava /lˈuotetːˌava/ (adj)
spolegliwy
  sellainen, johon voi luottaa
  varmatoiminen

luoti /lˈuotɪ/ (n)
pocisk
  käsiaseen tai konetuliaseen patruunaan sijoitettu heite, joka ammutaan kohteeseen

luotsata /lˈuotsata/ (v)
pilotować
  ohjata alukset turvallisesti avomereltä satamiin ja niistä ulos

luottokelpoisuus /lˈuotːokˌelpoisuːs/ (n)
wiarygodność kredytowa
  se, että on luottokelpoinen

luottokortti /lˈuotːokˌortːɪ/ (n)
karta kredytowa
  jonkin rahoituslaitoksen myöntämä maksukortti, jolla voi ostaa luotolla tiliehtojen mukaisesti

luova /lˈuova/ (adj)
kreatywny
  sellainen, jolla on luovuutta; joka kykenee luomaan tai keksimään uutta

luovuttaa /lˈuovutːaː/ (v)
oddać
  antaa periksi

luovuus /lˈuovuːs/ (n)
kreatywność
  se, että on luova

lupa /lˈupa/ (n)
pozwolenie
  suostumus

lupaus /lˈupaus/ (n)
obietnica
  sitoumuksen tai vakuutuksen ilmaus

lupiini /lˈupɪːnɪ/ (n)
łubin
  hernekasvien heimoon kuuluvan lupiinien () suvun kasvi

lusikka /lˈusɪkːa/ (n)
łyżka
  löysän tai nestemäisen ruoan nauttimiseen tai sekoittamiseen tarkoitettu ruokailuväline

lustraatio /lˈustraːtˌio/ (n)
lustracja
  eräissä itä-Euroopan maissa kommunistihallintojen vallasta poistumisen jälkeinen puhdistus, jossa rajoitetaan entisten kommunistien ja etenkin salaisen poliisin ilmiantajien pääsyä poliittisiin johtotehtäviin tai virkamiesasemiin

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (adj)
luteranin
  luterilaiseen kristinuskon haaraan liittyvä, sen mukainen

lutetium /lˈutetium/ (n)
lutet
  eräs alkuaine

lutka /lˈutka/ (n)
dziwka
  horo; seksuaalisesti hyvin aktiivinen nainen, joka harrastaa irtosuhteita

luu /lˈuː/ (n)
kość
  (anatomia) kalkkinen selkärankaisen eläimen sisäisen tukirangan eli luurangon osa

luulla /lˈuːlla/ (v)
wierzyć
  kuvitella jotakin, joka ei välttämättä pidä paikkaansa, uskoa tietävänsä

luulosairas /lˈuːlosˌairas/ (n)
hipochondryczka
  henkilö, joka luulee hänellä olevan sairaus

luultavasti /lˈuːltavˌastɪ/ (adv)
prawdopodobnie
  oletettavasti, arvatenkin, uskottavasti

luumarja /lˈuːmarja/ (n)
pestkowiec
  mehevä hedelmä, jonka siemen on mallon ympäröimän kiven sisällä

luumen /lˈuːmen/ (n)
lumen
  valovirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lm)

luumu /lˈuːmu/ (n)
śliwka
  mikä tahansa luumujen alasukuun () kuuluva -suvun puulaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä
śliwa
  mikä tahansa -hedelmäpuun alalaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä

luumupääaratti /lˈuːmupˌæːarˌatːɪ/ (n)
piona śliwogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luumupääkaija /lˈuːmupˌæːkaija/ (n)
aleksandretta śliwogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luuppi /lˈuːpːɪ/ (n)
lupa
  pieni kello- ja kultaseppien ym. käyttämä suurennuslasi

luuranko /lˈuːraŋko/ (n)
szkielet
  selkärankaisen luinen tukiranka

luuri /lˈuːrɪ/ (n)
słuchawka
  puhelimen kädessä pidettävä osa, joka sisältää mikrofonin ja kuulokkeen

luuta /lˈuːta/ (n)
miotła, szczotka
  yl. varrellinen varvuista kimpuksi koottu lakaisuväline

luutnantti /lˈuːtnantːɪ/ (n)
podporucznik, porucznik
  vänrikin ja yliluutnantin arvojen väliin sijoittuva sotilasarvo; sellaisen arvon haltija

luuttu /lˈuːtːu/ (n)
lutnia
  keskiajalta lähtien Euroopassa käytetty kielisoitin

luuydin /lˈuːydɪn/ (n)
szpik
  suurimpien luiden sisällä ontelossa oleva pehmeä kudos, joka ei ole kovaa luuta

luvata /lˈuvata/ (v)
obiecać, obiecywać
  vakuuttaa, että jokin tulee tapahtumaan, antaa vakuutus, lupaus jostakin, joka tulee tapahtumaan

lyhde /lˈyhde/ (n)
snop
  ennen leikkuupuimureiden aikaa elonkorjuussa leikatusta viljasta valmistettu sylin täysi kimppu, jotka kasataan kuhilaiksi pellolle viljan kuivatusta ja alkusäilytystä varten ennen puintia

lyhenne /lˈyhenne/ (n)
skrót
  lyhennetty versio jostakin sanasta

lyhentää /lˈyhentæː/ (v)
skracać
  tehdä lyhyemmäksi

lyhty /lˈyhty/ (n)
latarnia
  laite, joka tuottaa valoa yleensä polttamalla polttoainetta

lyhyt /lˈyhyt/ (adj)
krótki, niski
  sellainen, joka on pituudeltaan vähäinen, pituussuunnassa pieni

lyhytelokuva /lˈyhytˌelokˌuva/ (n)
film krótkometrażowy
  täysimittaista elokuvaa lyhyempi, yleensä alle tunnin, toisinaan vain minuutteja kestävä elokuva

lyhytnokkakakadu /lˈyhytnˌokːakˌakadu/ (n)
żałobnica eukaliptusowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lyijy /lˈyijy/ (n)
ołów
  metallinen aine, kemiallinen merkki Pb

lyijykynä /lˈyijykˌynæ/ (n)
ołówek
  kirjoitus- tai piirustusväline, jossa on kiinteä puiseen kuoreen tai täytekynään sijoitettu grafiitti- ja savitäyte

lyijyvahanokka /lˈyijyvˌahanˌokːa/ (n)
astryld czarnosterny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lymfooma /lˈymfoːma/ (n)
chłoniak
  imukudoksesta, tavallisimmin imusolmukkeista lähtöisin oleva syöpä

lymykaija /lˈymykˌaija/ (n)
papużka ziemna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lymyluura /lˈymylˌuːra/ (n)
kusaczka kreskowana
  eräs luurien sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lynkata /lˈyŋkata/ (v)
linczować
  teloittaa joku, yleensä ilman oikeudenkäyntiä, väkijoukon toimesta

lynkkysuoli /lˈyŋkːysˌuolɪ/ (n)
okrężnica
  paksusuolen keskimmäinen osa

lypsykone /lˈypsykˌone/ (n)
dojarka
  karjanhoidossa käytettävä laite, joka alipaineen avulla imee maidon karjan utareista

lypsää /lˈypsæː/ (v)
doić
  ottaa maitoa lehmän tai muun lypsykarjan utareista

lyydia /lˈyːdɪa/ (n)
lidyjski
  eräs kadonnut, lyydialaisten puhuma indoeurooppalainen kieli

lyydialainen /lˈyːdɪalˌainen/ (n)
Lidyjczyk
  Lyydian asukas

lyyra /lˈyːra/ (n)
lira
  antiikin Kreikassa runonlausunnan säestämiseen käytetty kielisoitin

lyyraturska /lˈyːratˌurska/ (n)
rdzawiec
  seitin sukuinen kala, jonka tunnistaa pitkästä eteentyöntyvästä alaleuasta ()

lyödä /lˈyødæ/ (v)
bić
  iskeä kerran
  voittaa kilpailussa tai taistelussa
  valmistaa metallirahaa
  (sydämestä) pumpata verta säännöllisellä supistumisliikkeellä, sykkiä

lyömäsoitin /lˈyømæsˌoitɪn/ (n)
instrument perkusyjny
  soitin, jonka lyöminen erityisellä kapulalla tai käsin saa aikaan soittimelle ominaisen värähtelyn ja sitä kautta äänen

lyönti /lˈyøntɪ/ (n)
uderzenie
  yksittäinen isku, sivallus

lähde /lˈæhde/ (n)
źródło
  paikka, jossa valuu pohjavettä maasta, maan pintaan avautuvasta vesisuonesta, vesilähde
  paikka tai kappale, josta jokin aine, säteily, energia jne. on peräisin
  tiedon tms. alkuperä

lähdekieli /lˈæhdekˌielɪ/ (n)
język źródłowy
  kieli josta käännetään; käännettävän tekstin kieli

lähdekoodi /lˈæhdekˌoːdɪ/ (n)
kod źródłowy
  (ohjelmointi) tekstitiedosto, joka on tarkoitettu käännettäväksi ohjelmointikielen kääntäjällä

lähdeluettelo /lˈæhdeluˌetːelo/ (n)
bibliografia
  yleensä kirjallisen teoksen lopussa oleva määrä- tai vapaamuotoinen luettelo, josta ilmenevät teoksen pohjana ja tukena käytetyt lähteet

lähdevesi /lˈæhdevˌesɪ/ (n)
woda źródlana
  lähteestä pulppuava vesi; lähteestä otettu vesi

läheinen /lˈæheinen/ (adj)
bliski
  lähellä sijaitseva

lähellä /lˈæhellæ/ (adv)
blisko
  lyhyen matkan tai ajan päässä

lähes /lˈæhes/ (adv)
prawie
  melkein, miltei, likipitäen

lähestyminen /lˈæhestˌymɪnen/ (n)
dostęp
  lähestyä-verbistä muodostettu teonnimi

lähestymistapa /lˈæhestymˌistapa/ (n)
podejście
  tapa jolla ongelman ratkaisuun lähdetään tai asiaa tarkastellaan

lähestyä /lˈæhestˌyæ/ (v)
nadchodzić
  tulla lähemmäksi jjkta/jtak

lähete /lˈæhete/ (n)
skierowanie
  (asiakirja) saate, lähetykseen liitettävä yleensä lyhyt seloste lähetyksen sisällöstä tai tarkoituksesta; lappunen jossa on tieto lähettäjästä, tms.

lähetin /lˈæhetɪn/ (n)
przekaźnik
  elektroninen laite, joka lähettää kantoaaltoon koodattua signaalia antennin kautta eetteriin

lähetti /lˈæhetːɪ/ (n)
goniec, laufer
  shakkinappula (♝ tai ♗), joka liikkuu shakkilaudalla joko mustia tai valkoisia diagonaaleja pitkin

lähettiläs /lˈæhetːɪlæs/ (n)
emisariusz
  toisen arvoluokan diplomaatti, tavallisesti lähetystön päällikkö

lähettäjä /lˈæhetːˌæjæ/ (n)
nadawca
  se joka lähettää

lähettää /lˈæhetːæː/ (v)
nadawać, wysyłać
  panna joku matkaan (johonkin muualle)
nadawać
  välittää televisio- tai radio-ohjelmaa

lähetys /lˈæhetys/ (n)
audycja
  jonkin asian lähettämisen toteutus
przesyłka
  lähetetty esine tai materia
emisja
  ohjelmien julkaisu julkisessa (suoratoisto-) verkossa siten, että ne ovat vastaanotettavissa; lähetetty ohjelma

lähijuna /lˈæhɪjˌuna/ (n)
pociąg podmiejski
  tiheästi sijoitetuilla asemilla pysähtyvä juna, joka palvelee paikallista julkista liikennettä tietyllä alueella

lähiö /lˈæhɪø/ (n)
przedmieście
  kaupungin laidalle rakennettu asuinalue

lähteä /lˈæhteæ/ (v)
odchodzić
  alkaa mennä; mennä pois, poistua

lähtölaskenta /lˈæhtølˌaskenta/ (n)
odliczanie
  avaruusraketin laukaisussa tehtävät toimenpiteet, jotka suoritetaan aikataulun mukaan siten että saavutetaan nolla raketin sytytyshetkellä

lämmin /lˈæmmɪn/ (adj)
ciepły
  sellainen, jonka lämpötila on tavanomaista korkeampi tai pysyvästi korkeahko ja tuntuu monista aistittuna sopivalta tai miellyttävältä

lämmin rintama /lˈæmmɪn rˈintama/ (n)
front ciepły
  kahden ominaisuuksiltaa erilaisen troposfäärin ilmamassan välinen epäjatkuvuuskerros; lämpimän ilman virtaus matalapaineen mukana

lämpö /lˈæmpø/ (n)
ciepło
  lämpötilaa nostava energia, jonka syntyy tai kuluu jossakin reaktiossa tai olomuodon muutoksessa

lämpömittari /lˈæmpømˌitːarɪ/ (n)
termometr
  laite, jolla mitataan lämpötiloja

lämpötila /lˈæmpøtˌila/ (n)
temperatura
  (fysiikka) termodynaaminen suure, lämpöliikkeen voimakkuutta vastaava kappaleen tai aineen ominaisuus, joka kertoo kuinka kuuma tai kylmä jokin on

lännenhelttamesikko /lˈænnenhˌeltːamesˌikːo/ (n)
koralicowiec mały
  eräs helttamesikoiden sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lännenkoukkukakadu /lˈænneŋkˌoukːukˌakadu/ (n)
kakadu długodzioba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

länsi /lˈænsɪ/ (n)
zachód
  pääilmansuunta etelän ja pohjoisen välissä , etelästä 90 astetta myötäpäivään pohjoisella pallonpuoliskolla

länsituuli /lˈænsɪtˌuːlɪ/ (n)
wiatr zachodni
  lännestä puhaltava tuuli, lännen puoleinen tuuli, erityisesti pohjoisen pallonpuoliskon keskileveyksillä vallitseva tuulensuunta

läntinen /lˈæntɪnen/ (adj)
zachodni
  sellainen, joka sijaitsee lännessä, lännessä oleva tai lännestä tuleva; läntiseen maailmaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

läpikuultava /lˈæpɪkˌuːltava/ (adj)
przeświecający
  sellainen jonka läpi valo kuultaa ja ei läpinäkyvä

läpimurto /lˈæpɪmˌurto/ (n)
przełom
  huomattava ja nopea edistys; uusi löytö tai esteen poistuminen

läpinäkyvyys /lˈæpɪnˌækyvyːs/ (n)
przejrzystość
  se että jokin on läpinäkyvä
  avoimuus, oleminen avoinna tarkastelulle

läpinäkyvä /lˈæpɪnˌækyvæ/ (adj)
przezroczysty
  (optiikka) sellainen materiaali, jonka läpi ihminen näkee, koska valo läpäisee sen erinomaisesti

läppä /lˈæpːæ/ (n)
zastawka
  sydämen osa, jonka tarkoituksena on ohjata veren virtausta

läsnäolo /lˈæsnæˌolo/ (n)
obecność
  oleminen paikalla jossain

lätäkkö /lˈætækːø/ (n)
kałuża
  sadeveden täyttämä pieni kuoppa maassa

lävistys /lˈævɪstys/ (n)
kolczyk, piercing
  kehoon tehty reikä, jotta koru voidaan kiinnittää

lävistäjämatriisi /lˈævɪstˌæjæmˌatrɪːsɪ/ (n)
nacierz diagonalna
  neliömatriisi, jossa kaikki lävistäjälle (vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan) kuulumattomat alkiot ovat nollia

lääke /lˈæːke/ (n)
lek, lekarstwo
  ihmisen tai eläinten elimistössä sairautta tai sen oireita parantava tai elintoimintoja muuttava, Suomessa lääkelain säädösten mukainen, aine tai valmiste

lääkekaappi /lˈæːkekˌaːpːɪ/ (n)
apteczka
  kaappi, jossa säilytetään lääkkeitä ja ensiaputarvikkeita

lääketiede /lˈæːketˌiede/ (n)
medycyna
  terveyden ylläpitämisen ja palauttamisen hoitomenetelmien ja lääkkeiden vaikutusten tieteellinen tutkimus; jakautuu lukuisiin osa-alueisiin

lääketieteellinen /lˈæːketˌieteːllɪnen/ (adj)
medyczny
  lääketieteeseen kuuluva tai liittyvä

lääkäri /lˈæːkærɪ/ (n)
lekarz
  ihmisten sairauksia tunnistava ja hoitava, siihen koulutuksen saanut ja lääketieteen lisensiaatin tutkinnon suorittanut terveysammattilainen

lössi /lˈøssɪ/ (n)
less
  hienojakoinen, pölymäinen maalaji, joka on syntynyt jäätikön jauhaessa alla olevaa kalliota

löyhkä /lˈøyhkæ/ (n)
fetor, smród
  voimakas paha haju

löytää /lˈøytæː/ (v)
znajdować, znaleźć
  nähdä jokin esine tai asia, joka on ollut kadoksissa tai jota on muuten kaivannut

löytö /lˈøytø/ (n)
odkrycie
  löydetty asia

löytötavaratoimisto /lˈøytøtˌavaratˌoimɪsto/ (n)
biuro rzeczy znalezionych
  paikka jossa säilytetään löydettyjä tavaroita ja josta niitä voi hakea

maa /mˈaː/ (n)
ziemia, kraj
  maapallon kiinteä pinta; kuiva maa veden tai ilman vastakohtana
ziemia
  aine, josta maa koostuu; maa-aines; multa
kraj, ziemia
  alue, joka on jonkun omistuksen kohteena tai jota käytetään viljelykseen tai hyödynnetään muuten
kraj, państwo
  valtio
kolor
  jokin tavallisen korttipakan neljästä ryhmästä (pata, hertta, risti, ruutu)

maahanmuuttaja /mˈaːhanmˌuːtːaja/ (n)
imigrant
  maahan ulkomailta muuttava henkilö

maailma /mˈaːɪlma/ (n)
świat
  planeetta Maa

maailmanloppu /mˈaːɪlmˌanlopːu/ (n)
koniec świata
  (ihmisen) elämän päättyminen maapallolla

maailmanmatkaaja /mˈaːɪlmˌanmatkˌaːja/ (n)
obieżyświat
  laajasti matkusteleva henkilö

maailmansota /mˈaːɪlmˌansota/ (n)
wojna światowa
  useaan maanosaan ja valtioon vaikuttava, laajamittainen sota

maakaasu /mˈaːkaːsu/ (n)
gaz ziemny
  tavallisesti lähes kokonaan metaanista koostuva fossiilinen polttoaine, joka on syntynyt ajan saatossa anaerobisen toiminnan myötä maaperässä

maakrapu /mˈaːkrapu/ (n)
szczur lądowy
  henkilö joka ei pidä elämästä laivalla tai ei ole tottunut elämään merellä (laivalla)

maalari /mˈaːlarɪ/ (n)
malarz
  ammattihenkilö, joka maalaa

maalata /mˈaːlata/ (v)
malować
  levittää jnk pinnan päälle maalia
  tehdä maalaus

maalaus /mˈaːlaus/ (n)
obraz, malowidło
  taidemaalarin maalaamalla tekemä taideteos
obraz
  maalaamalla tehty pinnoite; maalaajan työpanos, maalaustyö, missä tehdään yleensä värillinen päällyste halutun ulkonäön ja suojauksen aikaansaamiseksi

maalaustaide /mˈaːlaustˌaide/ (n)
malowanie
  (kuvataide) taidemuoto, missä taideteokset syntyvät taiteilijan tekeminä maalaamalla

maalausteline /mˈaːlaustˌelɪne/ (n)
sztaluga
  taidemaalarin apuväline, joka pitää kankaan tukevasti paikallaan maalaamisen aikana

maali /mˈaːlɪ/ (n)
farba
  pinnoitukseen käytettävä aine, joka suojaa pintaa ja muuttaa sen väriä
bramka, gol
  joissakin urheilulajeissa kohde, johon yritetään osua; maalitaulu

maaliskuu /mˈaːlɪskuː/ (n)
marzec
  vuoden kolmas kuukausi, kuukausi helmikuun ja huhtikuun välissä

maalivahti /mˈaːlɪvˌahtɪ/ (n)
bramkarz
  joidenkin joukkuelajien pelaaja, jonka tehtävänä on puolustaa omalla maalilla pyrkien estämään pelivälineen pääsy omaan maaliin

maallikko /mˈaːllɪkːo/ (n)
laik
  henkilö, jolla ei ole ammatillista asiantuntemusta tietystä alasta

maamyyräsirkka /mˈaːmyːræsˌirkːa/ (n)
turkuć podjadek
  mikä tahansa maamyyräsirkkojen heimoon () kuuluva hyönteinen

maanalainen /mˈaːnalˌainen/ (adj)
podziemny
  maanpinnan alainen, sellainen, joka on maan alla, maan alla sijaitseva tai elävä

maanantai /mˈaːnantai/ (n)
poniedziałek
  viikon ensimmäinen päivä Euroopassa ja ISO 8601 -standardia noudattavissa järjestelmissä, viikonpäivä sunnuntain ja tiistain välissä

maanjäristys /mˈaːnjærˌistys/ (n)
trzęsienie ziemi
  maan kallioperän tärähtely, joka on voimakkaana haitallista ihmisille ja rakennuksille

maanmies /mˈaːnmies/ (n)
rodak, krajan
  saman maan kansalainen, samasta valtiosta lähtöisin oleva henkilö

maanmittari /mˈaːnmɪtːˌarɪ/ (n)
geodeta
  henkilö, joka suorittaa maamittauksia tai jolla on alan koulutus

maanmittaus /mˈaːnmɪtːaus/ (n)
miernictwo
  toiminta, jossa määritetään mittausten avulla Maan pinnalla olevien kohteiden sijaintia, kokoa ja muotoa

maannos /mˈaːnnos/ (n)
gleba
  maankuoren uloin, parin metrin vahvuinen pintakerros, jossa tapahtuu elollisia ja elottomia muutoksia

maanosa /mˈaːnosa/ (n)
kontynent
  mikä tahansa maapallon suurista maa-alueista, joiden paikoin epäselvät rajat on määritelty osin maantieteellisesti, osin poliittisesti; yhteensä maanosia hahmotetaan, ajatellaan olevan, seitsemän kappaletta

maanpetos /mˈaːmpetos/ (n)
kolaboracja
  valtion turvallisuuteen tai muihin etuihin kohdistuva rikos; sotiminen kotimaataan vastaan tai vakoilu vieraan valtion hyväksi

maantiede /mˈaːntiede/ (n)
geografia
  Maan pintaa ja sen ilmiöitä tutkiva tiede; geografia

maantieteellinen /mˈaːntietˌeːllɪnen/ (adj)
geograficzny
  sellainen, joka liittyy maantieteeseen, maantieteen alaan kuuluva

maantieteilijä /mˈaːntietˌeilɪjæ/ (n)
geograf
  henkilö, joka harjoittaa maantiedettä ammatikseen; maantieteen tutkija ja asiantuntija

maanviljelijä /mˈaːnvɪljˌelɪjæ/ (n)
rolnik, farmer
  henkilö, joka saa toimeentulonsa maata viljelemällä

maanviljely /mˈaːnvɪljˌely/ (n)
rolnictwo
  valikoima tekniikoita ja käytäntöjä, joilla ruokaa ja muita hyödykkeitä tuotetaan kasvattamalla hyötykasveja järjestelmällisesti

maaorja /mˈaːorja/ (n)
chłop pańszczyźniany
  henkilö, joka on sidottu ilman muutto-oikeutta omaan asuinpaikkaansa jonka omistaa joku toinen, voidaan myös määrätä korvaamaan työllä herralleen hänen omistamansa omaisuuden käytöstä

maaorjuus /mˈaːorjuːs/ (n)
pańszczyzna
  se, että ihminen on pakotettu olemaan maaorja

maapallo /mˈaːpallo/ (n)
kula ziemska
  Maa-planeetta; kolmas planeetta Auringosta lukien

maaperä /mˈaːperæ/ (n)
ziemia
  kallioperää peittävä maata, vettä ja ilmaa sisältävä irtomaakerros

maapähkinä /mˈaːpæhkˌinæ/ (n)
orzech arachidowy, orzech ziemny
  eräs hernekasveihin kuuluva kasvi ()

maaseutu /mˈaːseutu/ (n)
prowincja
  harvaan asuttu, us. haja-asutettu alue kaupunkien ulkopuolella

maasika /mˈaːsɪka/ (n)
mrównik
  Saharan eteläpuolisilla alueilla Afrikassa elävä termiittejä syövä eläinlaji (Orycteropus afer)

maasto /mˈaːsto/ (n)
teren
  luonnonvarainen, usein pinnanmuodoiltaan vaihteleva, luonnollinen ympäristö retkeilytarkoituksessa, metsästyksessä tai sotatoimien yhteydessä

maasälpä /mˈaːsælpæ/ (n)
skaleń
  eräitä mineraaleja

maata /mˈaːta/ (v)
leżeć
  olla makuuasennossa

maatalous /mˈaːtalous/ (n)
rolnictwo
  elinkeino, jossa tuotetaan ruokaa ja rehua sekä muita tuotteita raaka-aineeksi kasvattamalla tiettyjä viljelykasveja ja tuotantoeläimiä

maataloustiede /mˈaːtalˌoustiede/ (n)
agronomia
  maatalouden menetelmiä ja prosesseja tutkiva tieteenala, joka keskittyy ruoan ja rehun tuottamiseen kasveja ja kesyjä eläimiä hyödyntämällä

maatila /mˈaːtɪla/ (n)
gospodarstwo
  tila, jolla harjoitetaan maataloutta ja jolla on tätä varten tarvittavat rakennukset ja muut tuotantovälineet

maatuska /mˈaːtuska/ (n)
matrioszka
  puusta valmistettu naishahmoinen nukke, joka on ontto niin, että sen sisälle voidaan asettaa sarja samanlaisia, mutta aina hieman toistaan pienempiä nukkeja

maavarsi /mˈaːvarsɪ/ (n)
kłącze
  kasvien maanpinnan alapuolella kasvava varsi

maaöljy /mˈaːøljy/ (n)
ropa naftowa
  kuolleista muinaisista eliöistä kerrostunutta ja maankuoren paineessa ja kuumuudessa muodostunutta, maankuoren onkaloissa esiintyvää eripituisista hiilivedyistä koostuvaa hiekansekaista nestettä

madagaskarinkaijanen /mˈadaɡˌaskarˌiŋkaijanen/ (n)
nierozłączka siwogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

madagaskarinkanahaukka /mˈadaɡˌaskarˌiŋkanahˌaukːa/ (n)
jastrząb brunatny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

madagaskarintöyhtöhaukka /mˈadaɡˌaskarˌintøyhtøhˌaukːa/ (n)
czubak madagaskarski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

made /mˈade/ (n)
miętus
  (kalat) makeassa vedessä elävä turskakaloihin kuuluva petokala ()

madrigaali /mˈadrɪɡˌaːlɪ/ (n)
madrygał
  yleensä lyhyt ja rakkausaiheinen runo
  eräs kaksi- tai useampiääninen laulumuoto

mafia /mˈafɪa/ (n)
mafia
  alun perin sisilialainen rikollis- ja terrorijärjestö

mafioso /mˈafɪˌoso/ (n)
mafioso
  mafian jäsen

magma /mˈaɡma/ (n)
magma
  maan sisällä olevaa sulaa kivimassaa, joka tulivuorenpurkauksen yhteydessä valuu ulos tai räjähtää. Kun magma valuu ulos vuoren sisältä, sanotaan sitä laavaksi

magneetti /mˈaɡneːtːɪ/ (n)
magnes
  voimakkaasti magneettinen kappale, joka luo ympärilleen magneettikentän

magneettikenttä /mˈaɡneːtːɪkˌentːæ/ (n)
pole magnetyczne
  kenttä, jonka aiheuttaa sähkövarausten liike (sähkövirta) tai muuttuva sähkökenttä

magneettinauha /mˈaɡneːtːɪnˌauha/ (n)
taśma magnetyczna
  magneettisella materiaalilla, usein rautaoksidilla päällystetty muovinauha, johon tallennetaan ääntä, kuvaa tai dataa avokelanauhurilla tai kasetin sisälle kelattuna

magneettinen /mˈaɡneːtːɪnen/ (adj)
magnetyczny
  sellainen, jolla on magnetismin mukainen ominaisuus vars. kyky vetää puoleensa rautaa

magnesium /mˈaɡnesium/ (n)
magnez
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

mahalaukku /mˈahalˌaukːu/ (n)
żołądek, brzuch
  ruoansulatuselimistön osa, ruokatorven jatkeena oleva ruoansulatuskanavan laajentuma, jossa varsinainen ruoansulatus alkaa

maharadža /mˈaharˌadʒa/ (n)
maharadża
  Intian kuningaskuntia hallinneen hindulaisen hallitsijan arvonimi

mahdollinen /mˈahdollɪnen/ (adj)
możliwy
  ehkä tapahtuva; toteutettavissa oleva; sellainen johon suodaan mahdollisuus

mahdollistaa /mˈahdollˌistaː/ (v)
umożliwiać
  tehdä mahdolliseksi

mahdollisuus /mˈahdollɪsuːs/ (n)
szansa, możliwość
  yksi vaihtoehdoista
możliwość
  todennäköisyys, että jotain tapahtuu

mahdoton /mˈahdoton/ (adj)
niemożliwy
  ei mahdollinen

mahla /mˈahla/ (n)
sok
  lehtipuiden johtosolukoissa kasvikauden alussa virtaava makeahko ja siirappimainen maitiaisneste, jota on kerätty keväisin juotavaksi

mahonki /mˈahoŋkɪ/ (n)
mahoń
  yleisnimitys useiden trooppisten puiden, usein aitomahonkeihin kuuluville, punasävyisille koville puille

mahtava /mˈahtava/ (adj)
super
  upea, poikkeuksellisen suuri, kunnioitusta herättävä

maila /mˈaila/ (n)
kij
  eräisiin urheilulajeihin kuuluva yhdellä kädellä tai molemmin käsin pideltävä peliväline, millä lyödään tai isketään palloa, kiekkoa tai muuta vastaavaa liikuteltavaa pelivälinettä

maili /mˈailɪ/ (n)
mila
  anglosaksinen pituusmitta, 5 280 jalkaa eli noin 1 609 metriä

maine /mˈaine/ (n)
renoma
  se, minkälainen käsitys muilla ihmisillä on jostakusta

maininki /mˈainɪŋkɪ/ (n)
falowanie
  tuulen nostama usein yksinäinen aalto, joka etenee vielä tuulen laannuttua

mainita /mˈainɪta/ (v)
wspominać
  antaa lyhyt ilmoitus; jstk, sanoa t. kertoa lyhyesti ohimennen

mainos /mˈainos/ (n)
reklama
  kaupallinen tiedote, jonka tarkoituksena on kasvattaa mainostettavan hyödykkeen kysyntää

maisema /mˈaisema/ (n)
krajobraz, pejzaż
  näkymä luontoon tai rakennettuun alueeseen

maissi /mˈaissɪ/ (n)
kukurydza, kukurydza zwyczajna
  viljelyskasvi Zea mays, joka on peräisin Väli-Amerikasta ja jonka syötävät siemenet ovat kukinnon määräämissä tasaisissa riveissä

maissintähkä /mˈaissɪntˌæhkæ/ (n)
kolba kukurydzy
  maissin pitkänomainen hedelmystö, jossa siemenet ovat kiinni

maiti /mˈaitɪ/ (n)
mlecz
  koiraskaloilla mätimunat hedelmöittävä aine, kalan sperma

maitiainen /mˈaitɪˌainen/ (n)
brodawnik
  -suvun kasvi

maitikka /mˈaitɪkːa/ (n)
pszeniec
  Melampyrum-suvun kasvi

maito /mˈaito/ (n)
mleko
  neste, jota nisäkkäät erittävät pienten jälkeläistensä imettäväksi
  maito myytynä ja tarjoiltuna ihmisravinnoksi

maitohammas /mˈaitohˌammas/ (n)
ząb mleczny
  lapsille ensimmäisinä kasvavat hampaat, jotka korvautuvat myöhemmin pysyvillä hampailla

maitohappo /mˈaitohˌapːo/ (n)
kwas mlekowy
  orgaaninen happo, jota muodostuu maitohappokäymisessä, jossa maitohappobakteerit muuttavat hiilihydraatteja, esimerkiksi laktoosia maitohapoksi

maja /mˈaja/ (n)
chata
  pieni, yksinkertainen vakinaiseen t. tilapäiseen käyttöön tehty asumus t. suojapaikka

majakka /mˈajakːa/ (n)
latarnia morska
  merenkulun turvaksi tarkoitettu, paikannuskohteena toimiva tornimainen rakennus

majava /mˈajava/ (n)
bóbr
  vesistöissä elävä jyrsijä, jompikumpi heimon Castoridae lajeista

majoneesi /mˈajonˌeːsɪ/ (n)
majonez
  kypsentämätön kastike, joka valmistetaan ruokaöljystä, kananmunasta ja mausteista

majuri /mˈajurɪ/ (n)
major
  kapteenin ja everstiluutnantin väliin sijoittuva sotilasarvo

makaki /mˈakakɪ/ (n)
makak
  laajalle levinnyt vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva suku Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa eläviä apinoita ()

makaroni /mˈakarˌonɪ/ (n)
makaron
  koneellisesti valmistettu pastalaji, joka muodostuu lyhyistä pätkistä joiden sisällä on reikä

makea /mˈakea/ (adj)
słodki
  yhden perusmaun mukainen, sokerin makuinen

makea vesi /mˈakea vˈesɪ/ (n)
słodka woda
  luonnonvesi, joka ei sisällä suolaa, esimerkiksi järvien ja jokien vedet sekä pohjavedet

makedonia /mˈakedˌonɪa/ (n)
macedoński
  makedonian kieli (kielitunnus: mk), Makedoniassa puhuttava eteläslaavilainen kieli.

makeus /mˈakeus/ (n)
słodycz
  se, että on makea

makeuttaa /mˈakeutːaː/ (v)
słodzić
  lisätä ruoan tai juoman makeutta jotain makeaa ainetta lisäämällä

makeutusaine /mˈakeutusˌaine/ (n)
słodzik
  makealta maistuva aine, yleensä sokerin korvikkeena; aine jolla voi makeuttaa ruokia ja juomia

makkabilainen /mˈakːabɪlˌainen/ (n)
Machabeusz
  Judeassa toiminut kapinallisarmeija seleukidi-imperiumin aikana. Makkabilaisten perustama dynastia hallitsi Juudeaa 164–63 eaa. roomalaisvalloitukseen asti

makkara /mˈakːara/ (n)
kiełbasa
  suoleen tai muuhun päällykseen tai muottiin tehty lihasta ja sidosaineista ruoaksi valmistettu einestuote

makomako /mˈakomˌako/ (n)
miodożer szmaragdowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

makrilli /mˈakrɪllɪ/ (n)
makrela
  kala, joka elää lähellä vedenpintaa ja syö eläinplanktonia ()

makrotaloustiede /mˈakrotalˌoustiede/ (n)
makroekonomia
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii talouden aggregoituja suureita eli aggregaatteja

maksa /mˈaksa/ (n)
wątroba
  nisäkkäiden ruoansulatukseen liittyvä suuri rauhanen, jonka erittämät entsyymit hajottavat hiilihydraatit, rasvat ja valkuaisaineet sekä tuhoavat verenkierron mukana tulevia bakteereja ja myrkkyjä ja joka toimii vararavinnon säilytyspaikkana

maksaa /mˈaksaː/ (v)
płacić, zapłacić
  antaa rahallinen korvaus jostakin tavarasta tai palvelusta
kosztować
  olla jonkin hintainen

maksimaalinen /mˈaksɪmˌaːlɪnen/ (adj)
maksymalny
  mahdollisimman suuri, erittäin suuri

maksu /mˈaksu/ (n)
zapłata
  se mitä pitää suorittaman jonkin hyödykkeen tai palvelun saamiseksi

maksuväline /mˈaksuvˌælɪne/ (n)
środek płatniczy
  väline, jolla maksetaan jotakin, esim. raha

maku /mˈaku/ (n)
smak
  esteettinen mieltymys vaatteiden, ruoan tai muun vastaavan suhteen

makuaisti /mˈakuˌaistɪ/ (n)
smak
  ihmisen aisti, joka havaitsee maun

makuuhuone /mˈakuːhˌuone/ (n)
sypialnia
  huone, jossa nukutaan; huone, joka on tarkoitettu nukkumista varten

makuupussi /mˈakuːpˌussɪ/ (n)
śpiwór
  vetoketjun avulla pussiksi muotoutuva peite, jota esim. retkeilijät käyttävät

makuuvaunu /mˈakuːvˌaunu/ (n)
wagon sypialny
  junanvaunu, jossa on makuupaikkoja

malaiji /mˈalaijɪ/ (n)
malajski
  (kielitiede) malaijin kieli, austronesialainen kieli, Malesian ja Brunein virallinen kieli. Sanalista

malajalam /mˈalajalam/ (n)
malajalam
  Intiassa puhuttava, tamiliin perustuva dravidalainen kieli (kielitunnus: mal)

malakanriippukaija /mˈalakˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka koroniasta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

malaria /mˈalarˌia/ (n)
malaria
  hyttysten välityksellä leviävien ja ihmisen maksaan ja edelleen punasoluihin siirtyvien -suvun alkueläinten aiheuttama eräissä muodoissaan hengenvaarallinen kuumetauti

malilainen /mˈalɪlˌainen/ (adj)
Malijczyk
  Malista peräisin oleva tai Maliin liittyvä

malilainen /mˈalɪlˌainen/ (n)
Malijczyk
  pysyvästi Malissa asuva henkilö

malja /mˈalja/ (n)
misa
  yleensä pyöreä, matala ja leveä jalallinen juoma-, tarjoilu- tai koristeastia

maljakko /mˈaljakːo/ (n)
wazon
  koristeellinen, korkea vedenpitävä astia leikkokukkia ja vastaavia varten

mallas /mˈallas/ (n)
słód
  viljasta, tyypillisesti ohrasta, idättämällä ja kuivattamalla valmistettu tuote, jota käytetään panimoissa oluen raaka-aineena ja polttimoissa sellaisenaan tai viljan ohessa tislattujen alkoholijuomien valmistukseen

mallastamo /mˈallastˌamo/ (n)
słodownia
  laitos, jossa mallastetaan, tehdään mallastus

malli /mˈallɪ/ (n)
model
  valmiiksi näytetty tapa tai esimerkki, jonka mukaan pitää toimia

malline /mˈallɪne/ (n)
szablon
  mallipohja, esimerkkipohja, valmispohja

malmi /mˈalmɪ/ (n)
ruda
  (geologia) sellainen luonnon mineraaliesiintymä, josta voidaan taloudellisesti tuottaa metalleja

malta /mˈalta/ (n)
(język) maltański
  Maltalla puhuttava arabialle sukua oleva seemiläinen kieli (kielitunnus: mt)

maltalainen /mˈaltalˌainen/ (adj)
maltański
  Maltalta peräisin oleva tai Maltaan liittyvä

maltalainen /mˈaltalˌainen/ (n)
maltański
  pysyvästi Maltalla asuva henkilö

malto /mˈalto/ (n)
miąższ
  hedelmän, vihanneksen tai sienen mehevä ja pehmeä osa

mamba /mˈamba/ (n)
mamba
  afrikkalaisia puissa eläviä myrkkykäärmeitä (Dendroaspis)

mammanpoika /mˈammampˌoika/ (n)
maminsynek
  hemmoteltu poikalapsi, lellilapsi

mammutti /mˈammutːɪ/ (n)
mamut
  sukupuuttoon kuolleen norsujen suvun (Mammuthus) edustaja

manageri /mˈanaɡˌerɪ/ (n)
manager
  taiteilijan, ammattiurheilijan yms. liikeasioiden, sopimusten ym. hoitaja

mandaatti /mˈandaːtːɪ/ (n)
mandat
  toimeksianto, toimeksisaanti, valtuutus, etenkin demokraattisessa järjestelmässä kansalta saatu oikeutus johtaa maata

mandariini /mˈandarˌiːnɪ/ (n)
mandarynka
  mandariinipuun hedelmä, joka muistuttaa appelsiinia, mutta on sitä pienempi

mandariinisorsa /mˈandarˌiːnɪsˌorsa/ (n)
mandarynka
  (erityisesti) -laji tai sen yksilö

mandoliini /mˈandolˌiːnɪ/ (n)
mandolina
  banjoa muistuttava kielisoitin, jossa on neljä kieliparia. Soitetaan plektralla.

mangaani /mˈaŋŋaːnɪ/ (n)
mangan
  eräs alkuaine, siirtymämetalleihin kuuluva ulkonäöltään rautaa muistuttava harmaanvalkoinen metalli, joka on hyvin haurasta ja hapettuu helposti

mango /mˈaŋŋo/ (n)
mango
  mangopuu, eräs mangojen eli mangopuiden sukuun () kuuluva sumakkikasvien () laji () tai sen yksilö
  edellisten helposti pilaantuva hedelmä

mangrovelaulumesikko /mˈaŋrovelˌaulumesˌikːo/ (n)
miodojad zmienny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mangrovemesikko /mˈaŋrovˌemesˌikːo/ (n)
miodalek brązowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

manikyyri /mˈanɪkˌyːrɪ/ (n)
manikiur
  käsien, etenkin kynsien, (varsinkin esteettinen) hoito

manilahamppu /mˈanɪlahˌampːu/ (n)
abaka
  banaanisukuisesta kasvista Musa textilis saatava, Filippiineilla kasvatettavan kasvin kuitu, jota käytetään tekstiilien ja paperin valmistukseen

manipuli /mˈanɪpˌulɪ/ (n)
manipuł
  roomalaisen legioonan 120–160 miehen osasto, joka jakautuu kahteen kenturiaan

mankeli /mˈaŋkelɪ/ (n)
maglownica
  laite, jonka pyörivien telojen välissä suoristetaan hieman kosteita tai kuivia liinavaatteita ym.

manner /mˈanner/ (n)
kontynent
  mannermaa t. suuri yhtenäinen maa-alue meren keskellä, vrt. saari ja maanosa

mannerjalusta /mˈannerjalˌusta/ (n)
półka kontynentalna
  mannerta ympäröivä jyrkkenevään rinteeseen päättyvä merenalainen vyöhyke

mansi /mˈansɪ/ (n)
Mans
  mansit Venäjällä Hanti-Mansiassa elävä etninen ryhmä
  sen puhuma suomalais-ugrilainen kieli, kielitunnus: mns

mansikka /mˈansɪkːa/ (n)
truskawka, poziomka
  jokin runsaasti viljeltyjä ja villejä lajikkeita sisältävän ruusukasvisuvun jäsen

mansikkahillo /mˈansɪkːahˌillo/ (n)
dżem
  mansikoista valmistettu hillo

manteli /mˈantelɪ/ (n)
migdał
  mantelipuu, pienikokoinen puu (Prunus dulcis)

mantšu /mˈantʃu/ (n)
Mandżur
  mantšut Mantšuriassa elävä kansa
  sen kieli, kielitunnus: mnc

maolaisuus /mˈaolˌaisuːs/ (n)
maoizm
  Mao Zedongin sosialistinen oppi

marabu /mˈarabu/ (n)
marabut
  erityisesti afrikanmarabu ()

marakatti /mˈarakˌatːɪ/ (n)
koczkodan
  häntäapinoihin lukeutuva apina, josta on useita lajeja

marathi /mˈarathɪ/ (n)
marathi
  Intiassa puhuttava indoarjalainen kieli (kielitunnus: mar)

maraton /mˈaraton/ (n)
maraton
  juoksukilpailu, jossa juostaan 42,195 km matka
  pitkä työrupeama tms.

marenki /mˈareŋkɪ/ (n)
beza
  munanvalkuaisesta ja sokerista vatkattu kuorrute tai leivos

margariini /mˈarɡarˌiːnɪ/ (n)
margaryna
  kasvi- ja eläinrasvoista valmistettava voin korvike

marginaali /mˈarɡɪnˌaːlɪ/ (n)
margines
  paperin reunaan jätettävä tila

marhet /mˈarhet/ (n)
ziemnokraski
  yhteisnimitys heimoon (Brachypteraciidae) kuuluville linnuille eli taksoni

marihuana /mˈarɪhˌuana/ (n)
marihuana
  kannabis- eli hamppukasvin kukinnot ja lehdet huumeena käytettyinä

marinoida /mˈarɪnˌoida/ (v)
marynować
  panna marinadiin ja antaa olla siinä (tyypillisesti useita tunteja), jotta marinadi ja sen maut imeytyisivät

marionetti /mˈarɪonˌetːɪ/ (n)
marionetka
  nukketeatterin nivelnukke, sätkynukke

marja /mˈarja/ (n)
jagoda
  mehevä, usein pensas- tai varpukasvin hedelmä, jonka seinämä on kokonaan hedelmämaltoa

marjakuusi /mˈarjakˌuːsɪ/ (n)
cis
  (yleisesti) mikä tahansa marjakuusien () havupuusuku, johon kuuluu muutamia lajeja, suvun kasvi

markiisi /mˈarkɪːsɪ/ (n)
markiza
  kannattimien varaan asennettu peite, joka toimii auringonsuojana
markiz
  eräs aatelisarvo

markkinat /mˈarkːɪnat/ (n)
rynek
  rajallisten myytävien hyödykkeiden kysynnän ja tarjonnan vuorovaikutussuhde

markkinointi /mˈarkːɪnˌointɪ/ (n)
marketing
  markkinatutkimuksen, markkinointiviestinnän ja tuotteen jakelun tai asiakaspalvelun muodostama liiketoiminnan kokonaisuus, jolla pyritään kehittämään asiakkaan tarpeita tyydyttävä tuote tai palvelu ja myytyä se asiakkaalle kasvattamalla kysyntää

marmori /mˈarmorɪ/ (n)
marmur
  karbonaattipitoinen kivilaji, jolla on sellainen kovuus ja kiillotettavuus, että sitä voidaan käyttää rakentamiseen ja veistoksiin

marmorimesikko /mˈarmorˌimesˌikːo/ (n)
filemonek marmurkowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

marmoripöllökehrääjä /mˈarmorɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
paszczak marmurkowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

marokkolainen /mˈarokːolˌainen/ (adj)
marokański
  Marokosta peräisin oleva tai Marokkoon liittyvä

marraskuu /mˈarraskuː/ (n)
listopad
  vuoden yhdestoista kuukausi, kuukausi lokakuun ja joulukuun välissä

marsalkka /mˈarsalkːa/ (n)
marszałek
  eräissä maissa korkein mahdollinen sotilasarvo, kenraalia korkeampi; osassa maista (kuten Suomessa) voidaan myöntää vain sodanaikaisista ansioista (sotamarsalkka)
organizator
  eräissä juhlatilaisuuksissa airuena toimiva henkilö

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (adj)
Marsjanin
  Marsista peräisin oleva

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (n)
Marsjanin
  hypoteettinen Marsista kotoisin oleva olento, Marsin asukas

marsipaani /mˈarsɪpˌaːnɪ/ (n)
marcepan
  jauhetuista manteleista ja tomusokerista tehty elintarvikemassa

marsu /mˈarsu/ (n)
świnka morska
  Etelä-Amerikasta kotoisin oleva jyrsijä ()

maruna /mˈaruna/ (n)
bylica
  -suvun kasvi

marxismi /mˈarksɪsmɪ/ (n)
marksizm
  Karl Marxin ajatuksiin perustuva sosialismin suuntaus

marxismi-leninismi /mˈarksɪsmɪlˈenɪnˌismɪ/ (n)
marksizm-leninizm
  Neuvostoliitossa 1920-luvulla kehitetty Karl Marxin ja Vladimir Leninin ajatuksiin perustuva maan virallinen poliittinen ideologia

masennus /mˈasennus/ (n)
depresja
  sairaus, jossa ihmisen mieliala on jatkuvasti alhainen

maskuliini /mˈaskulˌiːnɪ/ (n)
rodzaj męski
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa miehiin; maskuliinisukuun kuuluva sana

masokismi /mˈasokˌismɪ/ (n)
masochizm
  nautinto henkisen tai fyysisen kärsimyksen kohteena olemisesta; nautintoa kivusta, nöyryytyksestä, alistettuna olemisesta yms.

masokisti /mˈasokˌistɪ/ (n)
masochista
  henkilö, joka saa mielihyvää itsensä satuttamisesta tai nöyryyttämisestä

massa /mˈassa/ (n)
masa
  pehmeä, amorfinen aine
  suuri väkijoukko, kansa, ihmispaljous
  (fysiikka) aineen ominaisuus; kappaleen hitaus muuttaa liiketilaansa, kun siihen vaikuttaa voima
  ainepaljous, kasoittain tavaroita

masto /mˈasto/ (n)
maszt
  (merenkulku) purjelaivan takilan eli rikin päävaruste, johon purjeet kiinnitetään

masturboida /mˈasturbˌoida/ (v)
masturbować
  tuottaa itselleen seksuaalista mielihyvää hyväilemällä sukupuolielimiään, tyydyttää itseään

masurkka /mˈasurkːa/ (n)
mazurek
  kolmijakoinen puolalainen tanssi, jossa pääpaino on kolmannella iskulla

masuuni /mˈasuːnɪ/ (n)
wielki piec
  kemiallinen reaktori, jossa rautamalmi pelkistetään metalliseksi raudaksi hiilen avulla

matala /mˈatala/ (adj)
płytki
  sellainen, jolla on alhainen syvyys; sellainen, joka soveltuu kahluupaikaksi; sellainen, jossa aluksen syväys on liian suuri; sellainen, jossa voi polskia käsipohjaa

matalapaine /mˈatalapˌaine/ (n)
depresja
  depressio, ilmakehän alue, jossa on ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna alhaisempi ilmanpaine

matelija /mˈatelˌija/ (n)
gad
  (eläintiede) selkärankaisten eläinten luokka, johon kuuluvat mm. liskot, käärmeet, kilpikonnat ja krokotiilieläimet. Matelijat ovat vaihtolämpöisiä.

matemaatikko /mˈatemˌaːtɪkːo/ (n)
matematyczka, matematyk
  matematiikan tutkija

matemaattinen /mˈatemˌaːtːɪnen/ (adj)
matematyczny
  sellainen, joka liittyy matematiikkaan, matematiikalle ominainen, matemaattisten lainalaisuuksien alainen

matematiikka /mˈatematˌiːkːa/ (n)
matematyka
  deduktiivisen logiikan avulla abstrakteja järjestelmiä tutkiva tieteenala

materiaali /mˈaterɪˌaːlɪ/ (n)
materiał
  aine, aines, josta valmistetaan jotain

materialismi /mˈaterˌialˌismɪ/ (n)
materializm
  käsitys jonka mukaan todellisuus on aineellinen ja kaikki olemassa oleva koostuu tai on palautettavissa aineeseen, aineellisiin voimiin tai fysikaalisiin tapahtumiin
  tavaran ja maallisen mammonan halu; liittyy kulutuskäyttäytymiseen

matikka /mˈatɪkːa/ (n)
matematyka
  matematiikka

matka /mˈatka/ (n)
podróż
  siirtyminen paikasta toiseen

matkailu /mˈatkailu/ (n)
turystyka
  matkustaminen huvitarkoituksessa; matkusteleminen, turismi

matkalaukku /mˈatkalˌaukːu/ (n)
walizka
  perinteisesti nahasta tai pahvista, nykyisin lujitemuovista tms. valmistettu suljettava, yleensä lukollinen laukku, joka on tarkoitettu matkatavaroiden kuljetukseen ja säilytykseen

matkamittari /mˈatkamˌitːarɪ/ (n)
drogomierz
  kuljettua matkaa mittaava laite, hodometri

matkapuhelin /mˈatkapˌuhelɪn/ (n)
komórka, telefon komórkowy
  mukana kannettava, langaton, akkutoiminen puhelin

matkatoimisto /mˈatkatˌoimɪsto/ (n)
biuro podróży
  yritys, joka tarjoaa erilaisia valmismatkoja asiakkailleen

matkia /mˈatkɪa/ (v)
imitować
  jäljitellä, apinoida

matkijalintuhaukka /mˈatkɪjalˌintuhˌaukːa/ (n)
krogulec żałobny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

matkustaa /mˈatkustaː/ (v)
podróżować
  tehdä matka, mennä matkalle jonnekin

matkustaja /mˈatkustˌaja/ (n)
pasażer, pasażerka
  jollakin kulkuneuvolla matkustava henkilö

mato /mˈato/ (n)
robak, czerw
  johonkin eläinkunnan matomaiseen pääluokkaan kuuluva matelemalla liikkuva raajaton eläin

matriisi /mˈatrɪːsɪ/ (n)
macierz
  suorakulmainen riveihin ja sarakkeisiin jaettu taulukko, jonka alkiot ovat lukuja, usein reaali- tai kompleksilukuja, tai lausekkeita

matta /mˈatːa/ (adj)
matowy
  himmeä, valoa heijastamaton

matti /mˈatːɪ/ (n)
mat
  pelin tilanne ja päämäärä eli kuninkaaseen kohdistuva lyöntiuhka, jota ei voi enää millään keinolla torjua.

matto /mˈatːo/ (n)
dywan, kobierzec
  muovista ym. materiaalista valmistettu lattiapinnoite

mattopiiska /mˈatːopˌiːska/ (n)
trzepaczka
  väline mattojen tamppaamiseen

maukas /mˈaukas/ (adj)
smaczny
  hyvältä maistuva

mauri /mˈaurɪ/ (n)
Maur
  muinaisen Mauritanian alueella eläneen islaminuskoisen kansan jäsen

maurilainen /mˈaurɪlˌainen/ (adj)
mauretański
  maureille ominainen tai maureihin liittyvät liittyvä

mauritiuksenkaija /mˈaurɪtˌiukseŋkˌaija/ (n)
aleksandretta krótkosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mauste /mˈauste/ (n)
przyprawa
  Ruokiin ja juomiin toivotun maun saamiseksi ja ruoansulatuksen edistämiseksi lisättävä aine. Usein mausteena toimii maustevihannes tai muu pieninä annoksina käytettävä maultaan voimakas tai aromaattinen kasvin osa.

maustebasilika /mˈaustebˌasɪlˌika/ (n)
bazylia
  basilika (Ocimum basilicum), ruoan maustamiseen käytetty yksivuotinen pensasmainen ruoho

maustekakku /mˈaustekˌakːu/ (n)
piernik
  ohuesta maustetusta taikinasta, joka sisältää yleensä neilikkaa, kanelia ja inkivääriä, tehty ja vuoassa paistettu kakku

maustepippuri /mˈaustepˌipːurɪ/ (n)
ziele angielskie
  (kasvitiede) myrtille sukua oleva ikivihreä, tuoksuva pensas Pimenta dioica
  (keittiö) Pimenta dioica -pensaan marjoista saatu mauste. Marjat kerätään puolikypsinä ja kuivataan. Ne käytetään mausteena kokonaisina tai jauhettuina.

maustesahrami /mˈaustesˌahramɪ/ (n)
krokus
  sahramien suvun kasvi, jonka luotteja käytetään mausteen ja väriaineena ()

mediaani /mˈedɪˌaːnɪ/ (n)
mediana
  jakauman kahteen yhtä monta havaintoa sisältävään osaan jakava kohta, joka sijaitsee 50:n persentiilin kohdalla; myös yhtenevä järjestyksessä toisen kvartiilin kanssa

meduusa /mˈeduːsa/ (n)
meduza
  vedessä elävä pelaginen polttiaiseläinyksilö

meedialainen /mˈeːdɪalˌainen/ (n)
Med
  meedialaiset, eräs iranilainen muinainen kansa

meemi /mˈeːmɪ/ (n)
mem
  kulttuurissa tai viestinnässä leviävä, kopioituva ja muuntuva idea
  Internetin käyttäjien keskuudessa suuren suosion saavuttava ja leviävä ilmiö, hokema tai kuva

mehiläinen /mˈehɪlˌæinen/ (n)
pszczoła
  mesipistiäisiin (Apoidea) kuuluvia yhteiskuntahyönteisiä, joka elävät parvissa

mehiläishoitaja /mˈehɪlˌæishoitˌaja/ (n)
pszczelarka
  mehiläisten hoitamista harjoittava henkilö

mehiläiskuningatar /mˈehɪlˌæiskunˌiŋŋatar/ (n)
królowa
  mehiläisparven ainoa lisääntymiskykyinen naaras, joka huolehtii muninnasta

mehiläispesä /mˈehɪlˌæispesæ/ (n)
ul
  mehiläisten pesä

mehiläissyöjä /mˈehɪlˌæissyøjæ/ (n)
żołna
  värikäs säihkylintuihin lukeutuva erilaisten pistiäisten syöntiin erikoistuneut lintulaji,

mehiläisvaha /mˈehɪlˌæisvaha/ (n)
wosk pszczeli
  mehiläisten pesäkennojensa rakennusmateriaaliksi tuottama vaha

mehu /mˈehu/ (n)
sok
  hedelmistä, marjoista tai kasviksista tehty tai niiden makuinen hiilihapoton juoma

mehukas /mˈehukas/ (adj)
soczysty
  mehevä; jossa on hedelmämehua tai nestettä

mehustin /mˈehustɪn/ (n)
sokowirówka
  kone tai laite, jolla hedelmiä, marjoja tms. mehustetaan

meijeri /mˈeijerɪ/ (n)
mleczarnia
  maitoa jalostava teollisuuslaitos

meioosi /mˈeioːsɪ/ (n)
mejoza
  suvullisessa lisääntymisessä sukusolujen syntyessä tapahtuva tumanjakautuminen, josta aiheutuu kromosomiluvun puolittuminen

meirami /mˈeiramɪ/ (n)
majeranek
  maustemeirami, (Origanum majorana) yleisesti käytetty maustekasvi

mekaniikka /mˈekanˌiːkːa/ (n)
mechanika
  vuorovaikutuksia ja liikeilmiöitä tutkiva tieteen ala, fysiikan osa-alue

mekanismi /mˈekanˌismɪ/ (n)
mechanizm
  laitteisto, koneisto, sen toiminnallinen rakenne

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (adj)
meksykański
  Meksikosta peräisin oleva tai Meksikoon liittyvä

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (n)
Meksykanin
  pysyvästi Meksikossa asuva henkilö

meksikonamatsoni /mˈeksɪkˌonamˌatsonɪ/ (n)
amazonka krasnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

meksikonaranen /mˈeksɪkˌonaranen/ (n)
wróbliczka turkusowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

meksikonaratti /mˈeksɪkˌonarˌatːɪ/ (n)
piona białoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mela /mˈela/ (n)
wiosło
  kädessä pidettävä yksi- tai kaksilapainen varsi, jolla melotaan ja ohjataan venettä sitä veneen laitoihin tukematta

melanooma /mˈelanˌoːma/ (n)
czerniak
  melanosyytistä lähtöisin oleva syöpä; eräs ihosyövän laji

melassi /mˈelassɪ/ (n)
melasa
  sokeriruo'osta tai -juurikkaasta sokeria valmistettaessa, perusliuoksesta kiteytyneen sokerin erottamisen jälkeen jäljelle jäänyt makea ja siirappimainen ruskea neste

melatoniini /mˈelatonˌiːnɪ/ (n)
melatonina
  eräs elimistössä esiintyvä hormoni, jota erittyy pääasiassa käpyrauhasesta

melkein /mˈelkein/ (adv)
prawie
  hyvin lähelle, ei aivan

mellakka /mˈellakːa/ (n)
zamieszki
  väkivaltainen mielenosoitus

melodraama /mˈelodrˌaːma/ (n)
melodramat
  liioittelevan tunteellinen, mahtipontinen taideteos

meloni /mˈelonɪ/ (n)
melon
  yleisnimitys kurkkukasvien eri sukujen mehevähedelmäisille kasveille, kuten vesimelonille ja tavalliselle melonille

meluisa /mˈelwɪsa/ (adj)
hałaśliwy
  häiritsevän äänekäs, melua tuottava

mendelevium /mˈendelevium/ (n)
mendelew
  aktinoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 101 ja kemiallinen merkki Md

menehtyä /mˈenehtˌyæ/ (v)
zginąć
  kuolla; nääntyä, riutua, kuihtua

menestys /mˈenestys/ (n)
sukces
  onnistumisen ja menestymisen toteutuma

menestyä /mˈenestˌyæ/ (v)
mieć powodzenie
  onnistua jossakin

menetelmä /mˈenetˌelmæ/ (n)
metoda
  järjestelmällinen menettelytapa t. -keino määrätarkoituksen saavuttamiseksi

menettää /mˈenetːæː/ (v)
gubić
  joutua eroon jostakin omistamastaan

menetys /mˈenetys/ (n)
strata
  menettäminen
  kuolema

menneisyys /mˈenneisyːs/ (n)
przeszłość
  jo mennyt takana oleva aika tapahtumineen

mennä /mˈennæ/ (v)
iść
  liikkua muuhun paikkaan (eteenpäin, kauemmaksi, etäämmälle) siitä missä puhuja on

menstruaalimigreeni /mˈenstruˌaːlɪmˌiɡreːnɪ/ (n)
migrena miesiączkowa
  toistuvasti kuukautisten yhteydessä esiintyvä migreeni

menstruaalinen /mˈenstruˌaːlɪnen/ (adj)
miesiączkowy
  kuukautisiin liittyvä, kuukautis-

mensuraalinotaatio /mˈensurˌaːlɪnotˌaːtɪo/ (n)
notacja menzuralna
  1200-luvulla käyttöön otettu nuottikirjoitus, jolla kyettiin täsmällisesti ilmaisemaan sävellyksen eri osien ajalliset kestot

menuetti /mˈenuˌetːɪ/ (n)
menuet
  ed. tanssin rytmiin tehty sävellys

merenkäynti /mˈereŋkˌæyntɪ/ (n)
falowanie
  aallokko

merenneito /mˈerennˌeito/ (n)
syrena
  taruolento, jolla on naisen ylävartalo ja kalan pyrstö

merenpohja /mˈerempˌohja/ (n)
dno morza
  meren pohja, mikä muodostaa valtaosan maapallon pinta-alasta

meri /mˈerɪ/ (n)
morze
  laaja maapalloa peittävä vesimuodostuma, jossa on suolaista vettä

meriharakka /mˈerɪharˌakːa/ (n)
ostrygojad
  (yleisesti) mikä tahansa meriharakoiden heimoon () kuuluva kahlaajalintujen laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) laji

merihevonen /mˈerɪhˌevonen/ (n)
konik morski, pławikonik
  mikä tahansa merihevosten sukuun () sukuun kuuluva luukala

merikarhu /mˈerɪkˌarhu/ (n)
wilk morski
  kokenut merenkävijä, kokenut merimies

merikotka /mˈerɪkˌotka/ (n)
bielik
  kotkaa eli maakotkaa kookkaampi, vanhana ruskeanharmaa lintu (Haliaeëtus albicilla), jonka siipien kärkiväli on jopa 2,5 m. Tämä merikotkien suvun edustaja on suurin Suomessa pesivä päiväpetolintu.

merikrotti /mˈerɪkrˌotːɪ/ (n)
żabnica
  eräs krottikalojen () lahkoon kuuluva merikalalaji () tai tämän yksilö

merilohi /mˈerɪlˌohɪ/ (n)
łosoś
  syyskutuinen vaelluskala (), joka aloittaa kutujokeen nousun jo keväällä. Kuoriutuneet poikaset viihtyvät kotijoessaan 2–5 vuotta, jonka jälkeen ne lähtevät merivaellukselle. Meressä oleskelua kestää 2–4 vuotta, jonka jälkeen ne aloittavat noin 4–15 kg:n painoisena nousun kudulle.

merimakkara /mˈerɪmˌakːara/ (n)
strzykwa
  makkaran muotoinen, meressä elävä piikkinahkaisiin luettava selkärangaton eläin

merimies /mˈerɪmies/ (n)
marynarz
  laivan miehistön jäsen

meripihka /mˈerɪpˌihka/ (n)
bursztyn, jantar
  20—100 miljoonaa vuotta sitten kasvaneiden havupuiden kivettynyt pihka, joka on kerrostunut meren pohjaan

merirosvo /mˈerɪrˌosvo/ (n)
pirat
  rosvo, joka ryöstää kauppalaivoja merellä

merirosvolippu /mˈerɪrˌosvolˌipːu/ (n)
bandera piratów
  Euroopan ja Amerikan merirosvojen käyttämä musta lippu, jossa usein kuvataan olevan pääkallo ja ristikkäiset luut

merirosvous /mˈerɪrˌosvous/ (n)
piractwo
  ryöstäminen merellä

merisairaus /mˈerɪsˌairaus/ (n)
choroba morska
  aluksen keinumisen aiheuttama matkapahoinvointi

merisiili /mˈerɪsˌiːlɪ/ (n)
jeżowiec
  piikkisen pallon muotoinen, piikkinahkaisiin kuuluva meren selkärangaton eläin

meritokratia /mˈerɪtˌokratˌia/ (n)
merytokracja
  valtion hallintomuoto, jossa hierarkia muodostuu meriittien (ansioiden tai suoritusten) perusteella

meritähti /mˈerɪtˌæhtɪ/ (n)
rozgwiazda
  joukko merissä eläviä ruumiinmuodoltaan tähteä muistuttavia piikkinahkaisiin kuuluvia selkärangattomia (Asteroidea), joita tavataan noin 1800 lajia

merivesi /mˈerɪvˌesɪ/ (n)
woda morska
  meressä oleva vesi, merestä saatu vesi, jonka suolapitoisuus on keskimäärin 3,5 painoprosenttia

merivuokko /mˈerɪvˌuokːo/ (n)
ukwiał
  koralleihin kuuluvan lahkon (Actiniaria) meressä eläviä kukan muotoisia selkärangattomia

merkeli /mˈerkelɪ/ (n)
margiel
  karbonaatista ja savesta muodostunut sedimentti/-kivi

merkityksetön /mˈerkɪtˌyksetøn/ (adj)
bez znaczenia
  sellainen, jolla ei ole merkitystä, vailla merkitystä oleva

merkitys /mˈerkɪtys/ (n)
znaczenie
  se mitä jokin symboloi, sanan kyky viitata joukkoon todellisia olioita

merkki /mˈerkːɪ/ (n)
znak
  ennusmerkki

merta /mˈerta/ (n)
wereżka
  yksinieluinen ansatyyppinen pienehkö seisova kalanpyydys

mesi /mˈesɪ/ (n)
nektar
  eräiden siemenkasvien mesiäisten erite

mesiangervo /mˈesɪˌaŋŋervo/ (n)
wiązówka
  Kukinta-aikana voimakkaasti tuoksuva kostean paikan kasvi (Filipendula ulmaria), jonka lehdet ovat päältä vihreät ja alta vanukekarvaiset ja väriltään harmaat. Haarainen pystysuora varsi on puutunut. Kellanvalkoiset kukat sijoittuvat varren latvaan haaraisiksi runsaskukkaisiksi kukinnoiksi.

mesikaste /mˈesɪkˌaste/ (n)
rosa miodowa
  ylimääräinen vesi ja sokerit, jota eräät hyönteiset (mm. kirvat) ulostavat

mesimäyrä /mˈesɪmˌæyræ/ (n)
miodożer
  eräs näätäeläin (), jota tavataan Afrikassa sekä Länsi- ja Etelä-Aasiassa

mesisieni /mˈesɪsˌienɪ/ (n)
opieńka
  rykelminä esiintyvä helttasieni, joka lahottaa havupuita (Armillaria mellea)

mesoni /mˈesonɪ/ (n)
mezon
  kvarkista ja antikvarkista koostuva hiukkanen

mesosfääri /mˈesosfˌæːrɪ/ (n)
mezosfera
  ilmakehän kerros stratosfäärin ja termosfäärin välissä

mesotsooinen /mˈesotsˌoːɪnen/ (adj)
mezozoiczny
  mesotsooiseen maailmankauteen liittyvä

mesotsooinen maailmankausi /mˈesotsˌoːɪnen mˈaːɪlmˌaŋkausɪ/ (n)
era mezozoiczna
  niin sanottu elämän keskiaika, aikaväli n. 200 — 80 miljoonaa vuotta sitten

messinki /mˈessɪŋkɪ/ (n)
mosiądz
  seosmetalli, joka on kuparin ja sinkin seos eli lejeerinki

messu /mˈessu/ (n)
msza
  jumalanpalvelus, joka sisältää ehtoollisen
  jumalanpalveluksen osa, joka sisältää ehtoollisen

mestari /mˈestarɪ/ (n)
mistrz
  maestro, taituri, virtuoosi

mestariteos /mˈestarˌiteos/ (n)
arcydzieło
  poikkeuksellisen hyvänä pidetty teos tai sellainen, jota voidaan pitää taiteilijan uran parhaana

mestaruus /mˈestaruːs/ (n)
mistrzostwo
  kilpailun tai kilpailusarjan voittaminen

mestaus /mˈestaus/ (n)
dekapitacja
  tappaminen katkaisemalla kaula, erityisesti tällä menetelmällä toteutettu kuolemantuomion täytäntöönpano; se, että mestataan

metaani /mˈetaːnɪ/ (n)
metan
  yksinkertaisin alkaani, hiilivety, jossa on yksi hiiliatomi, CH₄. Esiintyy suokaasussa ja kaivoskaasussa.

metafora /mˈetafˌora/ (n)
metafora
  kahden toisiinsa liittymättömän sanan samaistus, kielikuva

metafysiikka /mˈetafysˌiːkːa/ (n)
metafizyka
  olevaisen yleisimpien piirteiden ja perusteiden systemaattista tutkimusta ja selittämistä toteuttava filosofian osa

metafyysinen /mˈetafˌyːsɪnen/ (adj)
metafizyczny
  sellainen, joka liittyy metafysiikkaan, metafysiikkaan kuuluva tai perustuva, maailman kokonaisuuteen liittyvä

metalli /mˈetallɪ/ (n)
metal
  alkuaine tai materiaali, jonka fysikaalisiin ominaisuuksiin yleensä kuuluu taottavuus, hyvä sähkönjohtokyky ja suuri ominaispaino
  metalliseos materiaalina

metallinen /mˈetallɪnen/ (adj)
metalowy
  sellainen, mikä on metallia tai metallista

metalliseos /mˈetallˌiseos/ (n)
stop
  kahden tai useamman metallin kiinteän tilan liuos

metallurgi /mˈetallˌurɡɪ/ (n)
metalurg
  metallurgian erityisosaaja

metallurgia /mˈetallˌurɡɪa/ (n)
metalurgia
  tekniikan ja sen tutkimuksen osa, johon kuuluu metallien erottaminen malmeista, puhdistaminen, seostaminen ja saattaminen metallurgisin menetelmin haluttuun käyttötarkoitukseen sopivaksi

metallurginen /mˈetallˌurɡɪnen/ (adj)
metalurgiczny
  metallurgiaan liittyvä, sitä soveltava

metamorfinen /mˈetamˌorfɪnen/ (adj)
metamorficzny
  metamorfoosin läpikäynyt

meteoriitti /mˈeteorˌiːtːɪ/ (n)
meteoryt
  Maahan avaruudesta pudonnut taivaankappale

meteoroidi /mˈeteorˌoidɪ/ (n)
meteoroid
  planeettojenvälisessä avaruudessa liikkuva irtonainen, halkasijaltaan alle 50 metrin kokoinen kiinteä kappale; asteroidia pienempi kiinteä kappale

meteorologi /mˈeteˌorolˌoɡɪ/ (n)
meteorolog
  ilmatieteilijä; myös ilmatieteilijän ammattinimike

metodologia /mˈetodˌoloɡˌia/ (n)
metodologia
  metodiikka

metonymia /mˈetonˌymɪa/ (n)
metonimia
  merkityksen korvaaminen sen osan merkityksellä. Esimerkiksi katunäkymä elokuvassa ei kuvaa itse katua vaan kaupunkielämää yleensä

metri /mˈetrɪ/ (n)
metr
  pituuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m

metro /mˈetro/ (n)
metro
  Kiskoja käyttävä joukkoliikennejärjestelmä, joka usein on rakennettu maan alle (ainakin osittain). Metrojärjestelmä muistuttaa paikallisjunaliikennettä, mutta erotetaan siitä yleensä sillä perusteella, että virransyöttö tapahtuu metrovaunujen alta eikä päältä kuten junassa. Rajanveto paikallisjuna-, metro-, pikaraitiotie- ja raitiovaunujärjestelmien välillä on usein häilyvää.

metroasema /mˈetroˌasema/ (n)
stacja metra
  paikka, jossa maanalaiset junat pysähtyvät

metropoli /mˈetropˌolɪ/ (n)
metropolia
  suurkaupunki, kansainvälinen keskus, maailmankaupunki

metropoliitta /mˈetropolˌiːtːa/ (n)
metropolita
  kirkkoprovinssin pääkaupungin piispa, usein arkkipiispan arvonimi

metsikkö /mˈetsɪkːø/ (n)
gaj
  pienehkö metsä tai metsän osa, jonka jokin sen ominaisuus, kuten ikä, tiheys, puulaji, erottaa sen ympäröivästä metsästä tai tiluslajeista

metsittää /mˈetsɪtːæː/ (v)
zalesiać
  tehdä metsää kasvavaksi

metso /mˈetso/ (n)
głuszec
  suurikokoinen metsäkanalintu ()

metsuri /mˈetsurɪ/ (n)
drwal
  metsänhoidon ammattilainen, joka kaataa, karsii ja katkoo puita

metsä /mˈetsæ/ (n)
las
  alue, jossa kasvaa ennen kaikkea puita, mutta myös aluskasvillisuutta

metsäjänis /mˈetsæjænɪs/ (n)
zając
  koko Suomessa yleinen, noin 60 cm mittainen eläin, jolla on 12 cm pitkät mustakärkiset korvat ()

metsäkauris /mˈetsækˌaurɪs/ (n)
sarna
  siro euraasialainen lehti- ja sekametsien hirvieläin, . Suomessa nykyisin riistaeläin.

metsäkuusi /mˈetsækˌuːsɪ/ (n)
swierk pospolity
  eräs mäntykasvien heimon (Pinaceae) kuusien sukuun kuuluva havupuulaji () tai tämän yksilö

metsänhoitaja /mˈetsænhˌoitaja/ (n)
leśnik
  metsätieteellisestä koulutusohjelmasta valmistuneen maatalous- ja metsätieteiden maisterin arvonimi

metsäomenapuu /mˈetsæˌomenapuː/ (n)
jabłoń dzika
  luonnonvaraisena kasvava omenapuu , joka kuuluu myös Suomen alkuperäislajistoon

metsäpalo /mˈetsæpˌalo/ (n)
pożar lasu
  hallitsematon maastopalo metsäalueella

metsästys /mˈetsæstys/ (n)
polowanie, myślistwo
  luonnossa elävien eläinten pyydystäminen ja surmaaminen hyödyn saamiseksi. Aikaisemmin yleisesti erällä käynti.

metsästäjä /mˈetsæstˌæjæ/ (n)
myśliwy, łowca
  henkilö, joka työkseen tai harrastuksekseen metsästää

metsästää /mˈetsæstæː/ (v)
polować
  saalistaa, pyydystää luonnonvaraisia eläimiä

metsätiede /mˈetsætˌiede/ (n)
leśnictwo
  metsiin ja niiden toimintaan ja käyttöön liittyvä soveltava tieteen ala, jonka tutkimukset suuntautuvat metsätalouteen ja metsäsektorin perus- ja soveltavaan tutkimukseen

metsävahanokka /mˈetsævˌahanˌokːa/ (n)
astryld czarnogłowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

metsäviklo /mˈetsævˌiklo/ (n)
samotnik
  pienikokoinen kahlaajalintu ()

miehistö /mˈiehɪstø/ (n)
załoga
  alukselle (laivalle, lentokoneeseen jne.) palkattu tai määrätty ihmisjoukko, joka työskentelee aluksella huolehtien aluksen kuljettamisesta ja muista toimista

miehittäjä /mˈiehɪtːˌæjæ/ (n)
okupant
  miehitysjoukkojen sotilas

miehitys /mˈiehɪtys/ (n)
okupacja
  miehitysjoukkojen lähettäminen johonkin tai pitäminen jossakin

miehuus /mˈiehuːs/ (n)
męskość
  miehenä oleminen

miekka /mˈiekːa/ (n)
miecz
  pitkäteräinen ase, jossa on kahva ja joka on suunniteltu isku- tai pistolyöntejä varten

miekkailla /mˈiekːailla/ (v)
walczyć na szable
  taistella miekoilla

miekkailu /mˈiekːailu/ (n)
szermierka
  miekkaileminen

miekkakala /mˈiekːakˌala/ (n)
miecznik
  kookkaaksi kasvava ja nopeasti uiva kala Xiphias gladius, jonka yläleuka muistuttaa suurta miekkaa

miekkalisäke /mˈiekːalˌisæke/ (n)
wyrostek mieczykowaty
  rintalastan alaosan uloke ()

miekkavalas /mˈiekːavalas/ (n)
miecznik
  delfiineihin kuuluva valas (Orcinus orca)

mielellään /mˈielellæːn/ (adv)
chętnie
  halukkaasti, ei vastahakoisesti

mielenkiintoinen /mˈieleŋkˌiːntoinen/ (adj)
ciekawy
  joka herättää mielenkiintoa tai on kiinnostava

mielenosoittaja /mˈielenosˌoitːaja/ (n)
demonstrant, demonstrantka
  henkilö, joka osoittaa mieltään osana mielenosoitusta

mielenosoitus /mˈielenosˌoitus/ (n)
demonstracja
  tilaisuus, jossa tavallisella kansalla on mahdollisuus näyttää yhdessä mielipiteensä jostain asiasta

mielenrauha /mˈielenrˌauha/ (n)
spokój umysłu
  sisäinen rauha; sisäinen harmonia

mieletön /mˈieletøn/ (adj)
absurd
  absurdi, järjetön, järjenvastainen; mieltä vailla; sellainen, jolla ei ole mieltä

mielikuvituksellinen /mˈielɪkˌuvɪtˌuksellɪnen/ (adj)
fantastyczny
  upea, fantastinen

mielikuvitus /mˈielɪkˌuvɪtus/ (n)
wyobrażenie, wyobraźnia
  kyky tuottaa mielessään ajatuksia tapahtumista ja selityksiä niille

mielipide /mˈielɪpˌide/ (n)
opinia
  näkemys asiasta tai henkilöstä

mielisairaala /mˈielɪsˌairaːla/ (n)
szpital psychiatryczny
  hoitolaitos mielenterveyden häiriöistä ja sairauksista kärsiville henkilöille; psykiatrinen sairaala

mielistellä /mˈielɪstellæ/ (v)
gładzik kowalski
  pyrkiä hankkimaan hyötyä olemalla jollekulle ylenpalttisen kohtelias tai miellyttävä esimerkiksi kehumalla tätä

mielivaltainen /mˈielɪvˌaltainen/ (adj)
arbitralny
  sellainen joka on päätöksentekijän vapaan arvion tulosta täysin omien mielipiteidensä tai mieltymystensä mukaan

miellyttävä /mˈiellytːˌævæ/ (adj)
przyjemny
  mieltä hyväilevä, myönteisiä tuntemuksia tuottava, mielihyvää aiheuttava, mieltymysten mukainen

miellyttää /mˈiellytːæː/ (v)
podobać się
  olla jkn mieleen, pitää jstk

mies /mˈies/ (n)
mężczyzna, człowiek
  aikuinen miespuolinen ihminen
mężczyzna
  toinen sukupuolista; miessukupuolen edustaja

miessukupuoli /mˈiessukupˌuolɪ/ (n)
płeć męska
  ihmisen se sukupuoli, joka luovuttaa sukusolunsa naaraan kehoon hedelmöittymisen tapahtumiseksi; urossukupuoli

migreeni /mˈiɡreːnɪ/ (n)
migrena
  eräs neurologinen sairaus, joka aiheuttaa kohtauksittain esiintyvää voimakasta toispuolista päänsärkyä

mihin /mˈihɪn/ (adv)
dokąd
  minne

miina /mˈiːna/ (n)
mina
  maastoon tai vesistöön asetettava taisteluväline, joka räjähtää herätteestä

miinus /mˈiːnus/ (n)
minus
  miinusmerkki, erotusta tai negatiivisuutta merkitsevä merkki, vastaava symboli −
  haittapuoli, negatiivinen asia

miinusmerkki /mˈiːnusmˌerkːɪ/ (n)
minus
  negatiivista arvoa tai vähennyslaskua ilmaiseva symboli "−", miinus; Unicode-merkki U+2212

mikroaalto /mˈikroˌaːlto/ (n)
mikrofala
  korkeataajuinen radioaalto, jonka aallonpituus on pidempi kuin infrapunasäteilyllä, mutta lyhyempi kuin radiolähetyksissä käytettävillä radioaalloilla

mikroaaltouuni /mˈikroˌaːltoˌuːnɪ/ (n)
kuchenka mikrofalowa, mikrofalówka
  uuni, jossa kuumennetaan ruokaa mikroaaltosäteilyn avulla

mikrobi /mˈikrobɪ/ (n)
mikroorganizm
  mikroskooppisen pieni eliö, mikro-organismi

mikrobiologia /mˈikrobˌiolˌoɡɪa/ (n)
mikrobiologia
  mikrobeja tutkiva tiede, mikrobien biologia

mikrometri /mˈikromˌetrɪ/ (n)
mikrometr
  metrin miljoonasosa eli millimetrin tuhannesosa, tunnus μm

mikroprosessori /mˈikroprosˌessorɪ/ (n)
mikroprocesor
  yhdelle mikropiirille integroitu suoritin eli prosessori

mikrosekunti /mˈikrosekˌuntɪ/ (n)
mikrosekunda
  sekunnin miljoonasosa eli 10−6 s, tunnus µs

mikroskooppi /mˈikroskˌoːpːɪ/ (n)
mikroskop
  optinen laite, jolla pienistä esineistä tai eliöistä saadaan katseltavaksi suurennettuja kuvia

mikroskooppinen /mˈikroskˌoːpːɪnen/ (adj)
mikroskopijny
  pienen pieni, sellainen, minkä ihmissilmä voi nähdä vain mikroskoopilla voimakkaasti suurennettuna; mikroskooppia käyttäen tehtävä

mikrotaloustiede /mˈikrotalˌoustiede/ (n)
mikroekonomia
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii miten yksilöt, kotitaloudet ja yritykset tekevät päätöksiä ja allokoivat niukkoja resursseja

miksi /mˈiksɪ/ (adv)
dlaczego, czemu
  minkä takia, minkä tähden, minkä vuoksi ?

miliisi /mˈilɪːsɪ/ (n)
milicja
  joissakin maissa virallinen tai epävirallinen, poliisin tavoin toimiva tai puolisotilaallinen organisaatio

miljardööri /mˈiljardˌøːrɪ/ (n)
miliarder
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljardin arvosta

miljonääri /mˈiljonˌæːrɪ/ (n)
milioner
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljoonan arvosta

miljoonas /mˈiljoːnas/ (n)
milionowy
  lukua miljoona vastaava järjestysluku

millimetri /mˈillɪmˌetrɪ/ (n)
milimetr
  metrin tuhannesosa, tunnus mm

millisekunti /mˈillɪsekˌuntɪ/ (n)
milisekunda
  sekunnin tuhannesosa, tunnus ms

milloin /mˈilloin/ (adv)
kiedy
  , koska

mimoosa /mˈimoːsa/ (n)
mimoza
  trooppinen hernekasvisukuun () kuuluva tuntokasvi

minareetti /mˈinarˌeːtːɪ/ (n)
minaret
  pyöreäpoikkipintainen suippokattoinen torni moskeijan yhteydessä, josta julistetaan rukouskutsu

minarkismi /mˈinarkˌismɪ/ (n)
minarchizm
  klassisesta liberalismista johdettu liberaali poliittinen ideologia, jonka lähtökohtana on valtion minimaalisuus

mindanaonluri /mˈindanaˌonlurɪ/ (n)
lorysa łuskowana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mineraali /mˈinerˌaːlɪ/ (n)
minerał
  kivennäinen, yhtenäinen maankuoren tai taivaankappaleen aines, joka ei ole ihmisen tai elollisen luonnon tuottama; tavallisesti epäorgaaninen yhdiste

mineralogia /mˈinerˌaloɡˌia/ (n)
mineralogia
  kivennäistiede, mineraalien ominaisuuksia, koostumusta sekä esiintymistä ja syntymistä käsittelevä tiede

minervanpöllö /mˈinervˌampøllø/ (n)
pójdźka
  pienikokoinen euraasialainen pöllölaji,

minihame /mˈinɪhˌame/ (n)
minispódniczka
  todella lyhyt hame, jonka helma ylettyy yleensä parikymmentä senttiä polvien yläpuolelle

minimaalinen /mˈinɪmˌaːlɪnen/ (adj)
minimalny
  mahdollisimman pieni, erittäin pieni

ministeri /mˈinɪstˌerɪ/ (n)
minister
  virkaa toimittava poliitikko, joka on valtioneuvoston jäsen ja siten myös hallituksen jäsen

ministeriö /mˈinɪstˌerɪø/ (n)
ministerstwo
  valtion hallituksen tietyn hallinnonhaaran osasto. Suomessa ministeriö on valtioneuvoston toimivaltainen osasto, jota johtaa se ministeri, jonka toimialaan ao. ministeriö kuuluu. Pääministeri on valtioneuvoston kanslian päällikkö.

miniä /mˈinɪæ/ (n)
synowa
  oman lapsen vaimo

minkki /mˈiŋkːɪ/ (n)
norka amerykańska
  pohjoisamerikkalainen näätäeläin

minttu /mˈintːu/ (n)
mięta
  jokin Mentha-suvun kasvi, yleensä viherminttu tai piparminttu

minuutti /mˈinuːtːɪ/ (n)
minuta
  SI-järjestelmän mukainen ajan yksikkö, tunnus: min, 60 sekuntia, 1/60-osa tuntia

minä /mˈinæ/ (n)
ja
  minuus, ihmisen olemuksen subjektiivinen osa, ego

minäkuva /mˈinækˌuva/ (n)
obraz samego siebie
  persoonan käsitys tai näkemys omasta minuudestaan (varsinkin suhteessa ympäröivään todellisuuteen)

missä /mˈissæ/ (adv)
gdzie
  interrogatiivinen, olemista paikassa tai sijaintia kysyvä adverbi

mistelimesikko /mˈistelˌimesˌikːo/ (n)
miodojad okularowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mistelisieppomesikko /mˈistelɪsˌiepːomesˌikːo/ (n)
pyłkojad złotoskrzydły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mitali /mˈitalɪ/ (n)
medal
  esimerkiksi muistoksi, palkinnoksi tai kunniamerkiksi tehty taiteellinen, usein pyöreä ja metallinen laatta

mitata /mˈitata/ (v)
mierzyć
  arvioida tai määrittää jonkin asian pituuden, massan tai muun suureen määrää esim. mitan avulla

miten /mˈiten/ (adv)
jak
  millä tavoin; kuinka. Yleensä kysymyshakuinen.

mitokondrio /mˈitokˌondrɪo/ (n)
mitochondrium
  kahdesta kalvosta muodostunut soluelin, jossa soluhengitys tapahtuu

mitoosi /mˈitoːsɪ/ (n)
mitoza
  tuman jakautuminen solunjakautumisessa siten että genomi jakautuu kahdeksi identtiseksi kopioksi

mitta /mˈitːa/ (n)
miara
  jokin suureen arvo tai mittauksen tulos

mittanauha /mˈitːanˌauha/ (n)
taśma miernicza
  mittauksessa käytettävä pieni kankainen tai metallinen työkalu

mittaus /mˈitːaus/ (n)
pomiar
  mittaamisen toteutus

mittayksikkö /mˈitːaˌyksɪkːø/ (n)
jednostka miary
  yleisesti sovittu yksikkö, jolla vertaillaan mitattujen suureiden arvoja

mitä /mˈitæ/ (adv)
co
  miksi, mistä syystä; mitä sitten, saati sitten; jostakin puhumattakaan

mitäänsanomaton /mˈitæːnsˌanomaton/ (adj)
uspakajający
  sellainen, jossa ei ole sisältöä tai joka ei herätä tunteita; sisällyksetön, mielenkiinnoton

modaalinen /mˈodaːlɪnen/ (adj)
modalny
  tapaa ilmaiseva

modaaliverbi /mˈodaːlɪvˌerbɪ/ (n)
czasownik modalny
  apuverbi, joka ilmaisee puheena olevan teon modaliteettia kuten todennäköisyyttä, mahdollisuutta, luvallisuutta tai pakollisuutta; esim.: saattaa, voida, täytyä.

modeemi /mˈodeːmɪ/ (n)
modem
  laite, joka muuntaa tietokoneen signaalit yhteyskaapeliin, tavallisesti puhelinverkkoon sopiviksi ja päinvastoin

moderaattori /mˈoderˌaːtːorɪ/ (n)
moderator
  käytävän keskustelun asiallisuutta valvova henkilö (erityisesti internetissä)

modernisti /mˈodernˌistɪ/ (n)
modernista
  modernismin kannattaja

modernistinen /mˈodernˌistɪnen/ (adj)
modernistyczny
  modernismin mukainen

moduuli /mˈoduːlɪ/ (n)
moduł
  itsenäinen osa, jollaisista voidaan koota erilaisia kokonaisuuksia

moldovalainen /mˈoldovalˌainen/ (adj)
mołdawski
  Moldovasta peräisin oleva

moldovalainen /mˈoldovalˌainen/ (n)
mołdawski
  Moldovan asukas tai kansalainen

molekulaarinen /mˈolekulˌaːrɪnen/ (adj)
cząsteczkowy
  molekulaari-, molekyylinen, molekyyleinä esiintyvä

molekyyli /mˈolekˌyːlɪ/ (n)
cząsteczka, molekuła
  hiukkanen, joka koostuu toisiinsa kovalentti- tai ionisidoksilla liittyneistä atomeista

molukkienkakadu /mˈolukːˌieŋkakˌadu/ (n)
kakadu molucka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienkanahaukka /mˈolukːˌieŋkanahˌaukːa/ (n)
jastrząb papuaski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienkuningaskaija /mˈolukːˌieŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
szkarłatka niebieskogrzbieta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienriippukaija /mˈolukːˌienrɪːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka molucka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienvarpushaukka /mˈolukːˌienvarpˌushaukːa/ (n)
krogulec molucki
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molybdeeni /mˈolybdˌeːnɪ/ (n)
molibden
  alkuaine, kemiallinen merkki Mo

momentti /mˈomentːɪ/ (n)
moment siły
  voiman momentti, mekaaninen suure, joka kuvaa voiman ja momenttivarren (vaikuttava matka) tulona syntyvää vääntövaikutusta

monacolainen /mˈonakolˌainen/ (adj)
monakijski
  Monacosta peräisin oleva tai Monacoon liittyvä

monacolainen /mˈonakolˌainen/ (n)
Monakijczyk
  pysyvästi Monacossa asuva henkilö
  Monacon kansalainen
  syntyperältään monacolainen

monadi /mˈonadɪ/ (n)
monada
  (filosofia, matematiikka) ykseys; idiomi; yksinkertainen substanssi

monarkia /mˈonarkˌia/ (n)
monarchia
  hallitusmuoto, jossa valtion johdossa on asemansa perinyt tai vaalilla valittu monarkki. Monarkia voi olla absoluuttinen eli rajaton yksinvalta, perustuslaillinen tai parlamentaarinen. Monarkioista käytetään nimityksiä keisarikunta, kuningaskunta tai ruhtinaskunta.

monarkismi /mˈonarkˌismɪ/ (n)
monarchizm
  aate kuningasvallan kannattamisesta

monarkki /mˈonarkːɪ/ (n)
monarcha
  Hallitsija tai valtionpäämies monarkiassa. Monarkki perii valtansa ja hallitsee yleensä koko elinikänsä. Tyypillisiä monarkin arvonimiä ovat keisari, kuningas, kuningatar, ruhtinas, sulttaani tai emiiri.

mongerrus /mˈoŋŋerrus/ (n)
żargon
  käsitteellisesti epäselvä puhuminen, siansaksa

mongoli /mˈoŋŋolɪ/ (n)
mongolski
  mongolin kieli (kielitunnus: mn), lähinnä Mongoliassa puhuttava mongolilainen kieli

mongolialainen /mˈoŋŋolˌialˌainen/ (n)
Mongoł, Mongołka
  pysyvästi Mongoliassa asuva henkilö
  Mongolian kansalainen
  syntyperältään mongolialainen

moniavioisuus /mˈonɪˌavɪˌoisuːs/ (n)
poligamia
  polygamia, olotila jossa yleensä uros pitää useaa puolisoa samaan aikaan

monikerta /mˈonɪkˌerta/ (n)
wielokrotność
  luku, joka saadaan kertomalla kokonaisluku kokonaisluvulla

monikielinen /mˈonɪkˌielɪnen/ (adj)
wielojęzyczny
  sellainen, joka on usealla kielellä

monikielisyys /mˈonɪkˌielɪsyːs/ (n)
wielojęzyczność
  se, että on monikielinen

monikko /mˈonɪkːo/ (n)
liczba mnoga
  sanan lukua ilmentävä muoto, joka viittaa moneen (samanlaiseen) nominiin, tai verbin tapauksessa siihen, että tekijöitä on monta

monikulttuurinen /mˈonɪkˌultːuːrɪnen/ (adj)
wielokulturowy
  sellainen, jossa sekoittuu useita kulttuureja; sellainen, jossa ei ole vain yhtä kulttuuria

monikulttuurisuus /mˈonɪkˌultːuːrɪsuːs/ (n)
wielokulturowość
  se, että on monikulttuurinen; kulttuurinen monimuotoisuus yhteiskunnan tilana

monimuotoisuus /mˈonɪmˌuotoisuːs/ (n)
różnorodność
  se, että on monimuotoinen

monisoluinen /mˈonɪsˌolwɪnen/ (adj)
wielokomórkowy
  monesta solusta koostuva

monitavuinen /mˈonɪtˌavwɪnen/ (adj)
wielosylabowy
  (sanasta) sellainen, joka koostuu useammasta kuin yhdestä tavusta

monitoimikone /mˈonɪtˌoimɪkˌone/ (n)
malakser
  erilaisista liitettävistä osista koostuva keittiöväline, jolla voidaan muun muassa raastaa ja vatkata

monivuotinen /mˈonɪvˌuotɪnen/ (adj)
wieloletni
  yli kaksi vuotta elävä

monivärinen /mˈonɪvˌærɪnen/ (adj)
różnobarwny
  sellainen, jossa on monta väriä

monni /mˈonnɪ/ (n)
sum
  säkiä, monnikaloihin kuuluva makeassa vedessä elävä kookas viiksekäs petokala ()

monokkeli /mˈonokːˌelɪ/ (n)
monokl
  yhden silmän päällä pidettävä linssi, joka korjaa näköä silmälasien tapaan

monoksidi /mˈonoksˌidɪ/ (n)
monotlenek
  sellainen yhdiste, joka sisältää yhden happiatomin (O), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, jossa on muu määrä

monoliittinen /mˈonolˌiːtːɪnen/ (n)
monolityczny
  yhdestä kappaleesta tai materiaalista valmistettu; yhdestä koostuva, jakamaton

monomeeri /mˈonomˌeːrɪ/ (n)
monomer
  pieni molekyyli, joka voi sitoutua kemiallisesti toisiin monomeereihin muodostaen polymeerin

monomi /mˈonomɪ/ (n)
jednomian
  yksiterminen polynomi

monopoli /mˈonopˌolɪ/ (n)
monopol
  tilanne, jossa toimialalla on vain yksi yritys

monoteisti /mˈonotˌeistɪ/ (n)
monoteista
  yksijumalaisuuden, monoteismin, kannattaja

monotoninen /mˈonotˌonɪnen/ (adj)
monotonny
  yksitoikkoinen

monstranssi /mˈonstranssɪ/ (n)
monstrancja
  astia, jota käytetään siunatun ehtoollisleivän kantamiseen

monsuuni /mˈonsuːnɪ/ (n)
monsun
  Kaakkois-Aasiassa ilmenevä tuuli, joka puhaltaa kesällä kaakosta ja tuo mereltä sateita, ja luoteesta talvella

montenegrolainen /mˈontenˌeɡrolˌainen/ (adj)
czarnogórski
  Montenegrosta peräisin oleva tai Montenegroon liittyvä

montenegrolainen /mˈontenˌeɡrolˌainen/ (n)
czarnogórski
  pysyvästi Montenegrossa asuva henkilö

monumentti /mˈonumˌentːɪ/ (n)
pomnik
  suurikokoinen ja vaikuttava patsas tai muistomerkki

mooli /mˈoːlɪ/ (n)
mol
  ainemäärän SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus mol)

moottori /mˈoːtːorɪ/ (n)
silnik, motor
  kone, joka muuttaa energiaa toisen muotoiseksi mekaaniseksi energiaksi

moottoriajoneuvo /mˈoːtːorˌiajonˌeuvo/ (n)
pojazd mechaniczny
  ajoneuvo, jossa on moottori voimanlähteenä

moottoriliikennetie /mˈoːtːorɪlˌiːkennetie/ (n)
autostrada
  yksinomaan moottoriliikenteelle tarkoitettu tie, joka ei kuitenkaan täytä moottoritien vaatimuksia

moottoripyörä /mˈoːtːorɪpˌyøræ/ (n)
motocykl
  kaksipyöräinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin iskutilavuus on yli 50 kuutiosenttimetriä (vrt. mopo, mopedi)

moottorisaha /mˈoːtːorˌisaha/ (n)
piła łańcuchowa
  erityisesti metsurin bensiinikäyttöinen työkalu, jossa moottori kierrättää teräketjua laipan ympärillä

moottoritie /mˈoːtːorɪtie/ (n)
autostrada
  vain auto- ja moottoripyöräliikenteelle tarkoitettu kaksiajoratainen tie, jolla on eri ajosuunnat erottava keskialue ja jolla nopeusrajoitus on Suomessa normaalioloissa vähintään 100 km/h

moottoriurheilu /mˈoːtːorˌiurheilu/ (n)
sport motorowy
  urheilun muoto, jossa ajetaan kilpaa moottoroidulla ajoneuvolla, esimerkiksi autolla tai moottoripyörällä

moraali /mˈoraːlɪ/ (n)
moralność
  paljolti tapoja ja toimintaa ohjaava, aikakaudelle ominaisen yhteisön tai yksilöiden eettiset käyttäytymissäännöt; käsitysten, arvostusten ja normien sisäistetty kokonaisuus

moraalinen /mˈoraːlɪnen/ (adj)
moralny
  sellainen moraaliin liittyvä, joka edellyttää sopusoinnussa oloa vallitsevan moraalin kanssa; moraalin mukainen

mordvalainen /mˈordvalˌainen/ (adj)
Mordwin
  mordvalaisiin tai mordvan kieleen liittyvä

mordvalainen /mˈordvalˌainen/ (n)
Mordwin
  Venäjällä, Mordvassa elävä etninen ryhmä

moreeni /mˈoreːnɪ/ (n)
morena
  jääkauden aikaansaama maa-ainesten lajittumaton kerrostuma, joka usein muodostaa maalajipeitteen. Erilaisia moreeneja nimetään niissä vallitsevan raekoon perusteella.

morfeemi /mˈorfeːmɪ/ (n)
morfem
  kielen pienin merkityksen sisältävä rakenneosa

morfiini /mˈorfɪːnɪ/ (n)
morfina
  eräs opioideihin kuuluva kipulääke ja päihde

morfologia /mˈorfolˌoɡɪa/ (n)
morfologia
  (biologia) muoto-oppi, biologian osa, jossa käsitellään eliöiden rakennetta ja kehitystä solujen, elimien ja kokonaisuuden osalta

morsian /mˈorsɪan/ (n)
panna młoda, narzeczona
  kihlattu nainen, avioliittoon menossa oleva nainen

mosaiikki /mˈosaˌiːkːɪ/ (n)
mozaika
  pienistä vierekkäin astelluista värillisistä lasi-, kivi- tai keramiikkapalasista tehty sommitelma

mosambikilainen /mˈosambˌikɪlˌainen/ (adj)
Mozambijczyk
  Mosambikista peräisin oleva tai Mosambikiin liittyvä

mosambikilainen /mˈosambˌikɪlˌainen/ (n)
Mozambijczyk
  pysyvästi Mosambikissa asuva henkilö

mosambikinkaija /mˈosambɪkˌiŋkaija/ (n)
afrykanka brunatnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

moskeija /mˈoskeija/ (n)
meczet
  islaminuskoisten temppeli

moskovalainen /mˈoskovalˌainen/ (adj)
moskwianin
  Moskovasta peräisin oleva tai Moskovaan liittyvä

moskovalainen /mˈoskovalˌainen/ (n)
moskwianin
  Moskovan asukas

motelli /mˈotellɪ/ (n)
motel
  maantien varrella sijaitseva majoituspalvelu, joka on hotellia alempitasoinen varustukseltaan ja on tarkoitettu erityisesti autolla matkustavien yöpymistä varten

motetti /mˈotetːɪ/ (n)
motet
  erilaisista kuoroteoksista käytetty nimitys

motiivi /mˈotɪːvɪ/ (n)
motyw
  (erityisesti) syy rikoksen tekemiseen
  muotoaihe, taideteoksen hallitseva idea tai teema, toistuva teema, toistuva aihe

motivaatio /mˈotɪvˌaːtɪo/ (n)
motywacja
  yksilöä ajava sisäinen voima; se, että halu muuttuu tahdoksi

motivoida /mˈotɪvˌoida/ (v)
motywować
  saada aikaan motivaatiota jonkin tekemiseen

moukari /mˈoukarɪ/ (n)
młot
  moukarinheitossa kahvallinen vaijeri ja sen päässä oleva painava rautapallo, jota pyritään heittämään mahdollisimman pitkälle

moukarinheitto /mˈoukarˌinheitːo/ (n)
rzut młotem
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää moukaria mahdollisimman pitkälle

moukkamainen /mˈoukːamˌainen/ (adj)
chamski
  sellainen, joka käyttäytyy kuin moukka

muffini /mˈuffɪnɪ/ (n)
muffin
  yleensä paperisessa vuoassa uunissa paistettu kuohkea leivonnainen

mufloni /mˈuflonɪ/ (n)
muflon
  Euroopassa elävä luonnonvarainen lammas ()

muhamettilainen /mˈuhamˌetːɪlˌainen/ (adj)
mahometański
  islamilainen

muhamettilainen /mˈuhamˌetːɪlˌainen/ (n)
mahometanin
  muslimi

muikku /mwˈikːu/ (n)
sielawa
  siikojen sukuun kuuluva lohensukuinen sisä- ja murtovesien kalalaji, . Muikku on eläinplanktonia syövä parvikala. Murtovesissä kasvavaa muikkua nimitetään maivaksi.

muinaisaika /mwˈinaisˌaika/ (n)
antyk
  esihistoriallinen aikakausi

muinaisruotsi /mwˈinaisrˌuotsɪ/ (n)
staroszwedzki
  ruotsi, jota puhuttiin noin vuosina 1225–1526

muistaa /mwˈistaː/ (v)
pamiętać
  pitää, säilyttää mielessään

muistella /mwˈistella/ (v)
uczcić pamięć
  yrittää palauttaa mieleensä; suoda ajatuksia jollekin henkilölle tai asialle; kertoa muistikuvia

muisti /mwˈistɪ/ (n)
pamięć
  kyky pitää mielessä aiemmin tapahtuneita asioita

muistikortti /mwˈistɪkˌortːɪ/ (n)
karta pamięci
  muodoltaan litteä kortti, jonka flash-muistiin tallennetaan elektronisesti tietoa

muistio /mwˈistɪo/ (n)
memorandum
  jonkin asian käsittelyn pohjaksi laadittu, yleensä luonnosmainen kirjallinen selostus, johon on kirjattu asioita muistiin

muisto /mwˈisto/ (n)
pamięć
  muistissa oleva tieto jostakin aiemmin tapahtuneesta, muistikuva

muistomerkki /mwˈistomˌerkːɪ/ (n)
pomnik
  julkisesti esille laitettu esine, usein veistos, joskus rakennus, joka kertoo menneestä tapahtumasta tai henkilöstä

muistuttaa /mwˈistutːaː/ (v)
przypominać
  saada joku toinen muistamaan, palauttamalla mieleen; mainita, huomauttaa
  tuoda joku tai jokin mieleen vaikutelmansa perusteella, vaikuttaa jonkun kaltaiselta

mukaan /mˈukaːn/ (adv)
według
  joukkoon, myötä; esim. jonkun kanssa, tapaa ilmaiseva adverbi

mukava /mˈukava/ (adj)
wygodna
  hyvältä tuntuva, käytössä mukava, mukava käyttää
  turvallinen, runsas, jossa ei ole uhkaa muista

mukavuus /mˈukavuːs/ (n)
komfort
  se, että on mukava

muki /mˈukɪ/ (n)
kubek
  kuppimainen astia, jonka koko vastaa noin 1,5 kuppia

mukula /mˈukula/ (n)
bulwa
  versokasvien turpeiden ja maltoisten, vararavintoa sisältävien osien yleisnimi

mukulakivi /mˈukulˌakɪvɪ/ (n)
bruk
  pyöreähkö luonnonkivi käytettynä katujen ja torien päällystämiseen

mulatti /mˈulatːɪ/ (n)
mulat
  (poliittisesti epäkorrekti, mutta käyttökelpoinen termi) vaaleaihoisen ja tummaihoisen jälkeläinen

mulgaparatiisikaija /mˈulɡapˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
świergotka wielobarwna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mulkku /mˈulkːu/ (n)
chuj, fiut, kutas, pała, kutafon
  siitin

multa /mˈulta/ (n)
ziemia
  lehtometsien runsaasta lehtikarikkeesta syntyvä eloperäinen maalaji, johon on sekoittunut myös kivennäismaalajeja

mumina /mˈumɪna/ (n)
mamrotanie
  hiljainen ja epäselvä puheääni

mummo /mˈummo/ (n)
babcia
  vanhemman äiti

muna /mˈuna/ (n)
jajko, jajo
  munivan eläimen (linnun tai matelijan) tuottama alkio, joka kehittyy munittuna sitä ympäröivän kuoren sisällä itsenäiseksi yksilöksi
jajo, jajko
  kananmuna elintarvikkeena

munakas /mˈunakas/ (n)
omlet
  Astiaan rikotuista kananmunista ja tilkkasesta vettä valmistetusta seoksesta, joka maustetaan miedosti suolalla ja valkopippurilla, pannulla hyydytetty ruoka. Kypsä munakas käännetään kaksinkerroin ja usein sisälle laitetaan kypsennetty täyte, josta munakas saa lisän nimeensä.

munakoiso /mˈunakˌoiso/ (n)
bakłażan, oberżyna
  koisokasveihin kuuluva vihanneshedelmä (Solanum melongena)

munanjohdin /mˈunanjˌohdɪn/ (n)
jajowód
  munasarjasta kohtuun tai ulos johtava putki

munankuori /mˈunaŋkˌuorɪ/ (n)
skorupka jajka
  kalkista muodostuva kerros, joka muodostaa munan kuoren

munanvalkuainen /mˈunanvˌalkuˌainen/ (n)
białko
  munan sisäpuolen valkea osa

munasarja /mˈunasˌarja/ (n)
jajnik
  (anatomia) aivolisäkkeen säätelemä, naisen sukupuolielimistöön kuuluva parillinen elin munasolujen tuottamista varten

munasolu /mˈunasˌolu/ (n)
komórka jajowa, jajo
  naaraseläinten sukusolu, joka on ihmisen suurimpia soluja

munatoti /mˈunatˌotɪ/ (n)
kogel-mogel
  vatkatusta kananmunasta tai sen keltuaisesta ja alkoholista, yl. rommista tai konjakista, valmistettu alkoholijuoma

munkki /mˈuŋkːɪ/ (n)
mnich, zakonnik
  miesluostarin asukas, luostariveli; uskonnollisista syistä askeesissa elävä mies
pączek
  upporasvassa paistettu ja usein sokeroitu tai kuorrutettu, toisinaan hillolla täytetty yl. hiivalla nostatettu leivonnainen

munkkiaratti /mˈuŋkːɪarˌatːɪ/ (n)
mnicha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

munniharppu /mˈunnɪhˌarpːu/ (n)
drumla
  idiofoninen soitin, jota soitetaan hampaita vasten pitämällä ja soittimen kieltä näppäilemällä siten, että suuontelo toimii kaikukoppana

munuainen /mˈunuˌainen/ (n)
nerka
  (anatomia) pavunmuotoinen virtsaa erittävä elin maksan ja pernan alapuolella

muodonmuutos /mˈuodonmˌuːtos/ (n)
metamorfoza
  ulkoisen muodon muuttuminen tai muuttaminen toiseksi

muodostaa /mˈuodostaː/ (v)
stanowić
  saattaa johonkin muotoon; aiheuttaa jokin; synnyttää, saada-aikaan jokin tai jotakin

muodostelmaluistelu /mˈuodostˌelmalwˌistelu/ (n)
łyżwiarstwo synchroniczne
  taitoluistelun alalaji, jossa luistelijat luistelevat joukkueessa niin, että heidän liikkeensä ovat samanaikaisia

muokkaaja /mˈuokːaːja/ (n)
redaktor
  henkilö, joka muokkaa

muoti /mˈuotɪ/ (n)
moda, styl
  usein houkutteilla tai muilla keinoin aikaan saatu ja ylläpidetty aikakaudelle tai ajanjaksolle ominainen, vallalla oleva suuntaus, jäljitelty tapa. Muoti kohdistuu erityisesti asusteisiin.

muovailuvaha /mˈuovailˌuvaha/ (n)
plastelina
  pehmeää värikästä massaa, jota voi muotoilla käsin

muovi /mˈuovɪ/ (n)
plastik
  hiilipohjaisista polymeereistä ja niihin sekoitetuista lisäaineista, täyteaineista ja lujitteista koostuva materiaali

muovinen /mˈuovɪnen/ (adj)
plastikowy
  muovista valmistettu

muratti /mˈuratːɪ/ (n)
bluszcz
  murattien () -suvun köynnöskasvi

murea /mˈurea/ (adj)
delikatny
  sellainen, joka on helposti leikattava ja pureskeltava; sellainen, joka ei ole sitkeä

murha /mˈurha/ (n)
morderstwo, zabójstwo
  tahallinen, suunniteltu hengen riisto toiselta ihmiseltä

murhaaja /mˈurhaːja/ (n)
morderca, zabójca
  ihminen, joka on tehnyt murhan, tappanut suunnitelmallisesti tai julmasti toisen ihmisen

murhata /mˈurhata/ (v)
mordować
  tappaa toinen tahallisesti ja suunnitellusti, tehdä murha

murhenäytelmä /mˈurhenˌæytelmæ/ (n)
tragedia
  näytelmäkirjallisuuden muoto, jossa henkilöt kohtaavat murheellisen kohtalon, tragedia

murista /mˈurɪsta/ (v)
warczeć
  tuottaa uhkaavaa kurkkuääntä, joka on tyypillistä vihaiselle eläimelle

murmeli /mˈurmelɪ/ (n)
świstak
  oravien heimon sukuun (Marmota) kuuluva laji

murre /mˈurre/ (n)
dialekt, narzecze
  alueellisesti esiintyvä kielen muunnelma, kielimuoto, jota ei voida pitää toisena kielenä

mursu /mˈursu/ (n)
mors
  suurikokoinen hyljettä muistuttava nisäkäs, jolla on kulmahampaista kehittyneet syöksyhampaat: mursujen heimon ja suvun ainoa elossa oleva laji () tai sen yksilö

murtoluku /mˈurtolˌuku/ (n)
ułamek
  luku, joka on esitetty kokonaislukujen osamääränä

murtovaras /mˈurtovaras/ (n)
włamywacz
  henkilö joka murtautuu esim. asuntoon ja varastaa sieltä jotakin

murtua /mˈurtua/ (v)
złamać się
  mennä rikki, särkyä - usein tietystä kohdasta

murtuma /mˈurtuma/ (n)
złamanie
  murtumisen tapahtuma tai ajankohta

murunen /mˈurunen/ (n)
okruszek
  vähäinen irronnut kappale, muru

museo /mˈuseo/ (n)
muzeum
  laitos, johon on järjestelmällisesti kerätty taidetta, kulttuurihistoriaa tai luonnontiedettä koskevaa aineistoa

musiikki /mˈusɪːkːɪ/ (n)
muzyka
  säveltaide, yleensä sävelten ja sävelryhmien välistä säännönmukaisuutta noudattavaan ääneen ja sen tuottamiseen perustuva taiteen muoto

musiikki-instrumentti /mˈusɪːkːɪˈinstrumˌentːɪ/ (n)
instrument muzyczny
  sävelen aikaansaamiseen tai soinnin ja rytmin korostamiseen käytettävä laite tai väline

musiikkivideo /mˈusɪːkːˌivɪdˌeo/ (n)
teledysk
  musiikkikappaleeseen tehty, siihen liittyvä video

musliini /mˈuslɪːnɪ/ (n)
muślin
  eräitä ohuita puuvillakankaita

muslimi /mˈuslɪmɪ/ (n)
muzułmanin, muzułmanka
  islaminuskoinen henkilö

musta /mˈusta/ (adj)
czarny
  väriltään sellainen, joka ei heijasta lainkaan valoa; sysimusta aine on vailla väriä kaikissa valaistuksissa; sinimusta ja mustanharmaa ovat erittäin tummia värejä

musta /mˈusta/ (n)
czarny
  musta väri

musta aukko /mˈusta ˈaukːo/ (n)
czarna dziura
  suurimassainen pistemäinen avaruuden kohde, jossa aine on tihentynyt loputtoman tiheään tilaan ja joka imee siihen osuvan valon

musta hevonen /mˈusta hˈevonen/ (n)
cicha woda
  mahdollinen yllättäjä (voittaja), jokeri

musta huumori /mˈusta hˈuːmorɪ/ (n)
czarny humor
  huumorin laji, jossa käsitellään vakavina ja traagisina pidettyjä asioita

musta jää /mˈusta jˈæː/ (n)
czarny lód
  tien pintaan kosteuden ja pakkasen vaikutuksesta syntynyt ohut läpinäkyvä ja liukas jääkerros, jonka näkymättömyys ja liukkaus tekevät hyvin vaaralliseksi

musta laatikko /mˈusta lˈaːtɪkːo/ (n)
czarna skrzynka
  laite, joka tallentaa tietoa muun muassa lentokoneen eri tapahtumista; se on väriltään kirkkaan oransseja ja sijoitettu koneen peräosaan onnettomuuden jälkeisen löytämisen helpottamiseksi

musta lista /mˈusta lˈista/ (n)
czarna lista
  lista vältettävistä tai kielletyistä asioista tai ihmisistä

musta silmä /mˈusta sˈilmæ/ (n)
limo
  silmän ympärillä sijaitseva mustelma
  silmä, jonka värikalvolla on niin paljon pigmenttiä, että se näyttää mustalta

mustaherukka /mˈustaherˌukːa/ (n)
czarna porzeczka
  herukka, jonka marja on lähes musta ()

mustajoutsen /mˈustajˌoutsen/ (n)
łabędź czarny
  australialainen vesilintu

mustajuuri /mˈustajˌuːrɪ/ (n)
czarne korzonki
  eräs asterikasvien heimoon kuuluva kasvilaji () tai sen yksilö

mustakakadu /mˈustakˌakadu/ (n)
żałobnica żółtosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakanahaukka /mˈustakˌanahˌaukːa/ (n)
jastrząb czarno-biały
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakurkkumaluri /mˈustakˌurkːumˌalurɪ/ (n)
chwostka rudoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakurkkumesikko /mˈustakˌurkːumesˌikːo/ (n)
miodojad oliwkowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustalakkiaratti /mˈustalˌakːɪarˌatːɪ/ (n)
białobrzuszka czarnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustaluri /mˈustalˌurɪ/ (n)
lora czarna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustamaluri /mˈustamˌalurɪ/ (n)
chwostka żałobna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustanokka-amatsoni /mˈustanˌokːaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka mała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustapyrstömesikko /mˈustapˌyrstømesˌikːo/ (n)
kolcoliczek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustapääkerttu /mˈustapˌæːkertːu/ (n)
kapturka
  kerttujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustapääsirkku /mˈustapˌæːsɪrkːu/ (n)
trznadel czarnogłowy
  eräs sirkkujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustapäästäinen /mˈustapˌæːstæinen/ (n)
ryjówka równozębna
  eräs varsinaisten päästäisten alaheimoon kuuluva päästäisten laji () tai sen yksilö

mustarastas /mˈustarˌastas/ (n)
kos, kos zwyczajny
  varpuslintuihin kuuluva rastas ()

mustaselkäaranen /mˈustasˌelkæˌaranen/ (n)
barwinka liliowosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasiipiaratti /mˈustasˌiːpɪarˌatːɪ/ (n)
amazoneczka czarnoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasiipiluri /mˈustasˌiːpɪlˌurɪ/ (n)
lora czarnoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasukkainen /mˈustasˌukːainen/ (adj)
zazdrosny
  sellainen, joka (aiheesta tai ilman) epäilee toisen uskollisuutta (erityisesti seksisuhteessa)

mustasukkaisuus /mˈustasˌukːaisuːs/ (n)
zazdrość
  inhimillinen ominaisuus tai luonteenpiirre, johon liittyy ylikorostunut omistamisenhalu yhdistyneenä kateellisuuteen ja epäluuloisuuteen, joskus aito menettämisenpelko

mustata /mˈustata/ (v)
czernić
  tehdä mustaksi

mustatorvisieni /mˈustatˌorvɪsˌienɪ/ (n)
lejkowiec dęty
  torvisieniin kuuluva ruokasieni, Craterellus cornucopioides; kauppasieni

mustavaris /mˈustavarɪs/ (n)
gawron
  tumma violetin metallin hohtoinen variksen sukuinen lintu ()

muste /mˈuste/ (n)
atrament
  paperille painettavaksi tai kirjoituksen tarkoitettu väriaine

mustekala /mˈustekˌala/ (n)
ośmiornica
  joukko vedessä eläviä pääjalkaisiin kuuluvia nilviäisiä (Cephalopoda), joilla on kahdeksan tai kymmenen lonkeroa ja jotkut lajit pystyvät piiloutumaan ruiskuttamalla eteensä vihollista harhauttavan väripilven

mustikka /mˈustɪkːa/ (n)
borówka, borówka czarna
  kangasmustikka, puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

muta /mˈuta/ (n)
błoto
  rapa, märkä savi

mutaatio /mˈutaːtˌio/ (n)
mutacja
  muutos solun geneettisessä materiaalissa (DNA:ssa tai RNA:ssa); kolmea eri tyyppiä: geenimutaatioita, kromosomimutaatioita ja kromosomistomutaatioita

mutantti /mˈutantːɪ/ (n)
mutant
  mutaation tuloksena syntynyt eliö

mutismi /mˈutɪsmɪ/ (n)
mutyzm
  mykkyys, varsinkin kuuroudesta tai psyykkisistä tekijöistä johtuva

mutteri /mˈutːerɪ/ (n)
nakrętka
  pultin vastakappaleena käytettävä kiinnitysväline

mutu /mˈutu/ (n)
płotka
  särkikalojen heimoon kuuluva pieni kala, joka viihtyy puhtaissa vesissä (), ; Suomessa mutua tavataan lähinnä Pohjois-Suomen hiekka- ja sorapohjaisissa virroissa

muukalainen /mˈuːkalˌainen/ (n)
cudzoziemiec
  yhteisön ulkopuolelta tuleva henkilö
obcy
  maapallon ulkopuolelta tuleva olento, avaruusolento

muuli /mˈuːlɪ/ (n)
muł
  hevostamman ja aasioriin risteymä; tällainen risteymä on yleensä lisääntymiskyvytön

muumi /mˈuːmɪ/ (n)
Muminek
  suomenruotsalaisen Tove Janssonin luoma satuhahmo

muumio /mˈuːmɪo/ (n)
mumia
  kuivumalla säilynyt tai kuivattamalla säilötty ruumis

muun muassa /mˈuːn mˈuassa/ (adv)
między innymi
  muiden vaihtoehtojen ohessa; käytetään, kun ei haluta sanoa kaikkia esimerkkejä.

muuntaja /mˈuːntaja/ (n)
transformator
  sähkömagneettinen laite, joka muuttaa vaihtosähkön jännitteen tai virran toiseksi samantaajuiseksi jännitteeksi tai virraksi

muuntohuume /mˈuːntohˌuːme/ (n)
dopalacz
  kemikaali, joka muistuttaa molekyylirakenteeltaan jotain huumausainetta, tai on valmistettu aiempaa ainetta muokkaamalla. Näiden vaikutuksista ei usein ole tietoa, eivätkä viranomaiset ole ehtineet niitä kieltää.

muurahainen /mˈuːrahˌainen/ (n)
mrówka
  jokin yleisen ja monilajisen -heimon yhdyskunnissa elävistä pistiäisiin kuuluvista hyönteisistä

muurahaiskarhu /mˈuːrahˌaiskarhu/ (n)
mrówkojad
  mikä tahansa muurahaiskarhujen heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

muurahaiskeko /mˈuːrahˌaiskeko/ (n)
mrowisko
  kekomuurahaisten pesän maanpäällinen osa, joka koostuu pääasiassa kerätyistä aineksista

muurain /mˈuːrain/ (n)
malina moroszka, moroszka
  edellisen hedelmä, joka on kerrattu luumarja

muurari /mˈuːrarɪ/ (n)
murarz
  muurausta ammatikseen tekevä henkilö

muurata /mˈuːrata/ (v)
murować
  liittää rakennuskiviä yhteen laastilla

muuri /mˈuːrɪ/ (n)
mur
  puolustustarkoitukseen rakennettu umpinainen pystysuora rakennelma, joka on tehty latomalla kivistä tai valettu muottiin rakennusmassasta. Ladottujen muurien kivet on tavallisesti sidottu laastilla.

muusikko /mˈuːsɪkːo/ (n)
muzyk
  esiintyvä taiteilija, ammattitaitoinen soittaja, säveltäjä; henkilö, joka tekee tai esittää musiikkia

muuten /mˈuːten/ (adv)
poza tym
  (diskurssipartikkeli) ohimennen, kesken kaiken, sivumennen sanottuna

muutos /mˈuːtos/ (n)
zmiana
  muuttuminen, toisenlaiseksi tuleminen; muuttaminen, toisenlaiseksi tekeminen

muuttaa /mˈuːtːaː/ (v)
zmieniać
  tehdä toisenlaiseksi, vaihtaa tilanne

muutto /mˈuːtːo/ (n)
przeprowadzka
  paikan vaihto

muuttohaukka /mˈuːtːohˌaukːa/ (n)
sokół wędrowny, sokół
  jalohaukkoihin kuuluva keskikokoinen päiväpetolintu ()

muuttua /mˈuːtːua/ (v)
zmieniać się
  tulla erilaiseksi

mykiö /mˈykɪø/ (n)
soczewka
  silmän sisällä värikalvon ja lasiaisen välissä oleva linssi, joka taittaa valoa niin, että katse tarkentuu halutulle etäisyydelle ja terävä kuva piirtyy verkkokalvolle

mykkä /mˈykːæ/ (adj)
niemy
  syntymästään tai sairauden tai tapaturman vuoksi puhekyvytön

mykkäelokuva /mˈykːæˌelokˌuva/ (n)
film niemy
  mykkäfilmi, elokuvan alkuaikoina ja myöhemminkin tuotettu elokuva, jossa ei ole tallennettua (synkronista) ääntä

myksomatoosi /mˈyksomatˌoːsɪ/ (n)
miksomatoza
  eräs kanien sairaus

mylly /mˈylly/ (n)
młyn
  luonnon energian avulla tai käsivoimin jauhinkivin viljan jauhamiseen käytetty laite t. laitos; jauhamiseen käytetty tuotantolaitos; myös rakennus, johon tämä on sijoitettu t. ylipäänsä rakennus, jossa jauhetaan viljaa

myllynkivi /mˈyllyŋkˌivɪ/ (n)
kamień młyński
  toinen kivi myllyssä viljaa jauhavien pyöreiden kiekkomaisten uurrepintaisten kivien parista

mylläri /mˈyllærɪ/ (n)
młynarz
  myllyn hoitaja, joka jauhaa viljaa jauhoksi

myrkky /mˈyrkːy/ (n)
trucizna, jad, toksyna
  elävälle eliölle jo pienenäkin annoksena vakavaa haittaa aiheuttava vieras aine; erityisesti myrkyttämistarkoitukseen tuotettu aine

myrkyllinen /mˈyrkyllɪnen/ (adj)
trujący
  sellainen kemiallisesti vaikuttava minkä pienetkin määrät aiheuttavat eliölle vakavia haittoja; myrkkyä sisältävä

myrkyttää /mˈyrkytːæː/ (v)
otruć
  antaa jollekin myrkkyä

myrkytys /mˈyrkytys/ (n)
zatrucie
  elimistölle haitallisen aineen suuren annoksen aiheuttama häiriö elintoiminnoissa

myrsky /mˈyrsky/ (n)
burza, sztorm
  (ilmatiede) voimakas matalapaine, johon liittyy keskinopeudeltaan 21–32 metriä sekunnissa (raja meteorologiassa) oleva tuuli

myrtti /mˈyrtːɪ/ (n)
mirt
  meillä huonekasvina viljeltävä ikivihreä eurooppalainen koristepensas

myski /mˈyskɪ/ (n)
piżmo
  eläinkunnasta, kuten myskihirven ihopussin rauhasten eritteenä saatava hajuaine, jota käytetään hajuvesiteollisuudessa. Myskiä tuotetaan myös synteettisesti

myskilurikki /mˈyskɪlurˌikːɪ/ (n)
nektarynka piżmowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

myssy /mˈyssy/ (n)
czapka
  pehmeä päähine, jossa ei ole lieriä eikä tavallisesti myöskään lippaa

mysteeri /mˈysteːrɪ/ (n)
tajemnica
  selittämätön arvoitus
  sakramentti
  keskiaikainen kristillinen näytelmä, mysteerinäytelmä

myydä /mˈyːdæ/ (v)
sprzedawać, sprzedać
  antaa jotakin maksua vastaan; tehdä kauppaa, pitää kaupan
  par. 'mennä kaupaksi', 'käydä kaupaksi'

myyjä /mˈyːjæ/ (n)
sprzedawca
  henkilö, joka myy jotain

myynti /mˈyːntɪ/ (n)
sprzedaż
  myymisen toteutus, tapahtuma, jossa kaupan akti tapahtuu, tuote tai palvelus vaihdetaan rahaa vastaan

myyrä /mˈyːræ/ (n)
kret
  organisaatioon soluttautunut vakooja

myytti /mˈyːtːɪ/ (n)
mit
  tarina tai uskomus, joka selittää asioita, joista ei ole ensikäden tietoa tai joiden paikkansapitävyyttä ei voida todistaa

myöhemmin /mˈyøhemmɪn/ (adv)
potem
  myöhempänä aikana

myöhäinen /mˈyøhæinen/ (adj)
późny
  sellainen, joka on ajallisesti pitkälle ehtinyt, pitkälle kulunut; viivästynyt; myöhä, myöhään ilmenevä

myöntää /mˈyøntæː/ (v)
przyznawać
  tunnustaa jokin asia, hyväksyä samanmielisenä tosiasia, olla samaa mieltä

myös /mˈyøs/ (adv)
także, również
  jonkin lisäksi, jonkin ohella, ei ainoastaan; -kin

myötäjäiset /mˈyøtæjˌæiset/ (n)
posag, wiano
  rahamäärä tai muu omaisuus, jonka puoliso tai hänen perheensä maksaa toisen puolison perheelle naimisiinmenon yhteydessä

myötäpäivään /mˈyøtæpˌæivæːn/ (adv)
zgodnie z ruchem wskazówek zegara
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kierron suuntaisesti; mm. yläkautta oikealle

myötätuuli /mˈyøtætˌuːlɪ/ (n)
wiatr z tyłu
  menosuuntaan puhaltava, myötäsuuntainen tuuli

mäkihyppy /mˈækɪhˌypːy/ (n)
skoki narciarskie
  talviurheilulaji, jossa vuorollaan kukin mäkihyppääjä laskee suksilla lumen peittämää mäkeä alas hyppyrinnokalle, josta hän hyppää eli ponnistaa ilmalentoon tarkoituksenaan ensin lentää tyylikkäästi pitkälle ja sitten laskeutua suksilleen liukuun alastulorinteeseen

mäkihyppääjä /mˈækɪhˌypːæːjæ/ (n)
skoczek narciarski
  mäkihyppyä harjoittava urheilija

mänty /mˈænty/ (n)
sosna
  metsämänty , Pinus-sukuun kuuluva havupuulaji

mäntyaratti /mˈæntyarˌatːɪ/ (n)
meksykana czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mäntä /mˈæntæ/ (n)
tłok
  sylinterissä edestakaisin liikkuva lieriömäinen, joskus laattamainen sylinteriin tiiviisti sovitettu kappale, koneenosa, jonka välityksellä sylinterissä oleva kaasu tai neste saa aikaan mekaanista työtä tai jolla siirretään sylinterin kaasua tai nestettä

märehtijä /mˈærehtˌijæ/ (n)
przeżuwacz
  kasvissyöjä, jolla on erikoislaatuinen ruoansulatuskanava monine mahoineen. Erityistuntomerkkeinä hampaaton yläleuka ja nimitystä vastaava syömiskäyttäytyminen, märehtiminen.

märehtiä /mˈærehtˌiæ/ (v)
przeżuwać
  (märehtijöistä) pureksia ruokansa toiseen kertaan
  miettiä, pohtia

märkä /mˈærkæ/ (adj)
mokry
  sellainen, jossa on paljon nestettä; kosteaa nestepitoisempi

märkäpuku /mˈærkæpˌuku/ (n)
pianka
  sukeltajien ym. käyttämä puku, jonka sisään pääsee vettä

mäski /mˈæskɪ/ (n)
zacier
  maltaiden ja veden seos oluen tai viinan valmistuksessa

mäti /mˈætɪ/ (n)
ikra
  kudussa naaraskalan laskemat mätimunat, jotka koiraskala hedelmöittää maidilla

mätäkuu /mˈætækuː/ (n)
kanikuła
  23.7. ja 23.8. välinen tai epämääräisempi ajanjakso keski–loppukesällä

mäyrä /mˈæyræ/ (n)
borsuk
  näätäeläimiin kuuluva yleensä metsässä asuva yöeläin (Meles meles), joka syö hyönteisiä, marjoja ja juuria

mäyräkoira /mˈæyrækˌoira/ (n)
jamnik
  alkuaan mäyräjahtiin jalostettu lyhytjalkainen ja pitkäselkäinen koirarotu, jota käytetään ajo- ja seurakoirana

määkiä /mˈæːkɪæ/ (v)
beczeć
  pitää lampaalle tai vuohelle ominaista ääntä

määritelmä /mˈæːrɪtˌelmæ/ (n)
definicja
  käsitteen ominaisuuksien lyhyt kielellinen kuvaus, definitio

määrä /mˈæːræ/ (n)
ilość
  paljous, se, missä määrin, kuinka runsaasti jotakin on

määräinen artikkeli /mˈæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
rodzajnik określony
  pääsanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo pääsanan kieliopillisesti määräisestä muodosta eli siitä että pääsanan ajatellaan olevan tuttu tai tietty

määräys /mˈæːræys/ (n)
warunek
  säädöstä alemmanasteisessa oikeuslähteessä oleva yksittäinen käsky tai kielto

mökki /mˈøkːɪ/ (n)
chata
  maja, pieni, kevyt rakennus oleskelua varten

möljä /mˈøljæ/ (n)
falochron
  satama-aallonmurtajaan liitetty satamalaituri, johon usein johdetaan myös junanraiteet. Möljällä saattaa olla myös tavarasuojia ja pienten alusten kunnostuspaikka

mönjä /mˈønjæ/ (n)
minia
  kirkkaanpunaisena väriaineena käytetty lyijyoksidi, lyijyorthoplumbaatti Pb₃O₄

mörkö /mˈørkø/ (n)
czarny lud
  saduissa esiintyvä pelottava olento

mörssäri /mˈørssærɪ/ (n)
moździerz
  käytöstä pois jäänyt tykkityyppi, jota käytettiin pääasiassa kenttätykistössä

naakka /nˈaːkːa/ (n)
kawka
  pieni tumma varislintu

naali /nˈaːlɪ/ (n)
piesiec
  napakettu (), koiraeläimiin kuuluva, pohjoisella puurajan yläpuolisilla tunturialueilla elävä petoeläin, jonka turkki on talvisin kokonaan valkoinen ja kesäisin ruskeanharmaa

naamiohohtokaija /nˈaːmɪohˌohtokˌaija/ (n)
fidżyjka ognistobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiokaijanen /nˈaːmɪokˌaijanen/ (n)
nierozłączka czarnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiokanahaukka /nˈaːmɪˌokanahˌaukːa/ (n)
krogulec australijski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiovahanokka /nˈaːmɪˌovahanˌokːa/ (n)
astryld czarnolicy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naapuri /nˈaːpurɪ/ (n)
sąsiad, sąsiadka
  Olinpaikan tai asunnon lähistön asukas. Rivi- ja kerrostaloissa on myös seinänaapureita.

naaras /nˈaːras/ (n)
samica
  sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, jonka munasolut koiras hedelmöittää

naava /nˈaːva/ (n)
brodaczka
  mikä tahansa naavojen sukuun () kuuluva jäkälien laji tai sellaisen muodostama organismi

nadiiri /nˈadɪːrɪ/ (n)
nadir
  näennäisen taivaanpallon se piste, joka on zeniitin vastakkaisella puolella

nahka /nˈahka/ (n)
skóra
  materiaali, jota saadaan parkitsemalla eläinten vuodista

nahkiainen /nˈahkɪˌainen/ (n)
minóg
  (eläintiede) ympyräsuinen, vedessä elävä kiduksilla hengittävä selkärankainen nahkiaiskalojen lahkon (Petromyzontiformes) vesieläin, jolla on muodonvaihdos. Kalan tapaan se nousee jokeen syksyllä ja kutee keväällä. Munasta kuoriutuu toukka-aste, likomato.

nahuatl /nˈahuatl/ (n)
aztecki
  (kielitiede) nahuatlin kieli, alkuperäiskieli, jota puhutaan Meksikossa. Sanalista

naiivi /nˈaɪːvɪ/ (adj)
naiwny
  lapsellinen lapsenomaisen herkkäuskoinen, yksinkertainen

nainen /nˈainen/ (n)
kobieta
  aikuinen naispuolinen ihminen, ihmisnaaras

naispuolinen /nˈaispuolɪnen/ (adj)
żeński
  sukupuoleltaan nainen

naistentautioppi /nˈaistentˌautɪˌopːɪ/ (n)
ginekologia
  gynekologia; lääketieteen ala, joka tutkii ja hoitaa naisen sukupuolielimiä ja niiden sairauksia

nanosekunti /nˈanosekˌuntɪ/ (n)
nanosekunda
  sekunnin miljardisosa eli 10−9 s, tunnus ns

napa /nˈapa/ (n)
pępek
  poistetun napanuoran jättämä arpi ihmisen tai muun eläimen mahassa
biegun
  Maan pohjoisin tai eteläisin kohta; pohjois- tai etelänapa
  jännitelähteen ääripotentiaalin kontaktit; plus ja miinus

napanuora /nˈapanˌuora/ (n)
pępowina
  sikiön ja istukan yhdistävä yhdysside, jossa kulkee kolme verisuonta

napapiiri /nˈapapˌiːrɪ/ (n)
koło podbiegunowe
  leveyspiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon pohjois- tai etelänavasta on sama kuin maapallon akselin kaltevuus, sijainti noin 66 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä; napapiirejä on maapallolla kaksi kappaletta

napoli /nˈapolɪ/ (n)
neapolitański
  Italiassa Napolin alueella puhuttava italoromaaninen kieli (kielitunnus: nap)

napolilainen /nˈapolɪlˌainen/ (adj)
neapolitański
  Napolista peräisin oleva tai Napoliin liittyvä

nappi /nˈapːɪ/ (n)
guzik
  vaatteissa ja muissa tekstiileissä käytettävä kiinnike tai koriste

narkolepsia /nˈarkolˌepsɪa/ (n)
narkolepsja
  pakonomainen torkahtelu

narkomaani /nˈarkomˌaːnɪ/ (n)
narkoman
  henkilö joka on riippuvainen huumausaineista

narsismi /nˈarsɪsmɪ/ (n)
narcyzm
  rakentava itsensä rakastaminen
  narsistinen persoonallisuushäiriö

narsissi /nˈarsɪssɪ/ (n)
narcyz
  mikä tahansa narsissien sukuun () kuuluva narsissikasvien laji tai sellaisen yksilö

narsistinen /nˈarsɪstɪnen/ (adj)
narcystyczny
  sellainen, jossa täyttyy narsismin piirteet

narttu /nˈartːu/ (n)
suka
  naaraspuolinen koira

naru /nˈaru/ (n)
lina
  sitomistarkoituksiin valmistettu yksinkertainen tai kerrattu, tavallisesti kierretty lankamainen tuote

nasaretilainen /nˈasarˌetɪlˌainen/ (adj)
nazarejczyk
  Nasaretista peräisin oleva

nasaretilainen /nˈasarˌetɪlˌainen/ (n)
nazarejczyk
  nasaretilainen henkilö

naskali /nˈaskalɪ/ (n)
szydło
  suutarin työkaluna käyttämä kädensijallinen ohut yleensä hieman käyrä ja litteä piikki, jolla tehdään mm. pohjanahkaan reikiä kenkien ompelua varten; vastaava työkalu kirjansidonnassa

naskalivyömesikko /nˈaskalɪvˌyømesˌikːo/ (n)
miodopijek długodzioby
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nata /nˈata/ (n)
kostrzewa
  heinäkasveja suvussa

natrium /nˈatrium/ (n)
sód
  pehmeä, kevyt ja reaktiivinen alkalimetalli

natriumkloridi /nˈatriumklˌorɪdɪ/ (n)
chlorek sodu
  natriumin suola (NaCl), joka meillä tunnetaan käyttönimillä ruokasuola, keittosuola tai merisuola

natsi /nˈatsɪ/ (n)
nazista
  kansallissosialisti, kansallissosialismin kannattaja; Saksan kansallissosialistisen puolueen jäsen 1919–1945

naudanliha /nˈaudanlˌiha/ (n)
wołowina
  ruoanlaittoon tarkoitettu teurastetun nautaeläimen liha

nauha /nˈauha/ (n)
wstążka
  kapea, litteä punomalla tai kutomalla valmistettu tuote tai muulla tavoin tehty saman muotoinen materiaali

naukua /nˈaukua/ (v)
miauczeć
  kissasta, joistakin muista kissaeläimistä ja eräistä linnuista: pitää niille ominaista ääntä

naula /nˈaula/ (n)
gwóźdź
  metallinen tai harvoin puinen terävä kiinnitystarvike, jolla kiinnitetään puuosia toisiinsa; nauloja voidaan käyttää myös taulujen ripustukseen tms.

nauraa /nˈauraː/ (v)
śmiać się
  päästää katkonaista ääntä, naurua, esimerkiksi ilon, hermostuneisuuden tai pilkan osoituksena

naurettava /nˈauretːˌava/ (adj)
śmieszny
  pelkän naurun arvoinen; sellainen, jota ei ole syytä ottaa vakavasti

nauris /nˈaurɪs/ (n)
rzepa
  var. rapa, jo kaskiviljelykaudella kasvatettu viljelykasvi, makeahko juures, joka oli ennen perunaa tärkeä ravintokasvi, nykyisin lähinnä rehukasvi

nauru /nˈauru/ (n)
śmiech
  ihmisen tunteenilmaus iloon tai muuhun tunteenpurkaukseen

naurulokki /nˈaurulˌokːɪ/ (n)
mewa śmieszka
  pieni lokki, jonka tunnistaa tummanruskeasta pään etuosasta ()

nauta /nˈauta/ (n)
bydlę
  onttosarvinen märehtijä, jonka lajeja ovat: biisoni, puhveli, kyttyränauta, kesy nauta. Kesyt naudat, kuten lehmä, sonni, hieho, vasikka ovat varsinaisia nautoja

nautintaoikeus /nˈautɪntaˌoikeus/ (n)
użytkowanie
  laajahko käyttöoikeus toisen omistamaan irtaimeen tai kiinteään esineeseen

nauttia /nˈautːɪa/ (v)
delektować się czymś
  tuntea mielihyvää, kokea nautinto

navajo /nˈavajo/ (n)
Nawaho
  navajot Pohjois-Amerikan suurin alkuperäiskansa. Se elää pääasiassa Yhdysvaltojen lounaisosissa, Arizonassa, Coloradossa, New Mexicossa ja Utahissa
  tämän kansan puhuma athabascalainen kieli

navetta /nˈavetːa/ (n)
obora
  eläinsuoja lehmille ja muulle nautakarjalle

neekeri /nˈeːkerɪ/ (n)
Murzyn
  afrikkalaisperäinen tummaihoinen henkilö

negatiivi /nˈeɡatˌiːvɪ/ (n)
negatyw
  kuvan, esimerkiksi valokuvan tai elokuvan valmistuksessa tehtävä raakakappale, jossa valoisuus ja usein myös värit ovat päinvastaiset kuin valmiissa kuvassa eli positiivissa

negatiivinen /nˈeɡatˌiːvɪnen/ (adj)
negatywny
  sellainen, joka on kielteinen; ei ole positiivinen

negrosinaratti /nˈeɡrosˌinarˌatːɪ/ (n)
rudosterka łuskowana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

neidonhiuspuu /nˈeidonhˌiuspuː/ (n)
miłorząb
  , vain Kiinassa luonnonvaraisena elävä puu, jolla on pienet viuhkanmuotoiset lehdet, ja joka on ns. elävä fossiili

neidonvaippa /nˈeidonvˌaipːa/ (n)
kruszczyk
  eräs kämmekkäkasvien suku ()

neilikka /nˈeilɪkːa/ (n)
goździk
  Dianthus-suvun kasvi

neiti /nˈeitɪ/ (n)
panna
  naimaton nuori nainen

neitsyt /nˈeitsyt/ (n)
dziewica
  henkilö, yleensä nainen, joka ei ole koskaan ollut sukupuoliyhteydessä

neitsyys /nˈeitsyːs/ (n)
dziewictwo
  neitsyenä olo, koskemattomuus

nekropoli /nˈekropˌolɪ/ (n)
nekropola
  yleensä muinaisten kaupunkien läheisyydessä sijaitseva iso hautausmaa

nektari /nˈektarɪ/ (n)
nektar
  soseuttamalla valmistettu sakea hedelmä- tai marjajuoma, joka sisältää hedelmälihaa

neli /nˈelɪ/ (n)
galop
  kiitolaukka, hevosen nopein askellaji

neliapila /nˈelɪˌapɪla/ (n)
czterolistna koniczyna
  apilan epätavallinen nelilehdykkäinen muunnos t. sitä muistuttava kuvio

nelikopteri /nˈelɪkˌopterɪ/ (n)
quadcopter
  kauko-ohjattava pienoiskopteri, jossa on neljä roottoria

nelikulmio /nˈelɪkˌulmɪo/ (n)
czworokąt
  monikulmio, jossa on neljä sivua ja neljä kulmaa.

neliö /nˈelɪø/ (n)
kwadrat
  säännöllinen nelikulmio; suorakulmio, jonka sivut ovat yhtä pitkät keskenään
  toinen potenssi

neliöjuuri /nˈelɪøjˌuːrɪ/ (n)
pierwiastek kwadratowy
  (matematiikka) laskutoimitus, jossa juurretaan neliö juurrettavasta

neliömetri /nˈelɪømˌetrɪ/ (n)
metr kwadratowy
  pinta-alan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m²

neljäkäs /nˈeljækæs/ (n)
romb
  (geometria) suunnikas, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä

neljännesvuosi /nˈeljænnˌesvuosɪ/ (n)
kwartał
  vuoden neljäsosa; kolme kuukautta; 13 viikkoa

neljäsosanuotti /nˈeljæsˌosanˌuotːɪ/ (n)
ćwierćnuta
  ¹/₄-nuotti, kahden kahdeksasosanuotin ja puolen puolinuotin pituinen nuotti. Jos tahtiosoituksen alempi numero on 4, ylempi kertoo yhden tahdin neljäsosanuottien määrän. Esim. ³/₄-tahtilajissa kolme.

nelonen /nˈelonen/ (n)
czwórka
  numeroa neljä vastaava substantiivi, luku 4; numerolla neljä merkitty tai järjestetty

neloset /nˈeloset/ (n)
kareta
  pokerissa pelikäsi, jossa on neljä samanarvoista korttia: K♣ K♠ K♦ K♥ 3♠

nenä /nˈenæ/ (n)
nos
  keskellä ihmisen kasvoja sijaitseva ruumiinosa, joka aistii hajuärsykkeitä, kosteuttaa ja puhdistaa hengityselimistöön tulevaa sisäänhengitysilmaa

nenäliina /nˈenælˌiːna/ (n)
chusteczka
  nenän niistämiseen käytettävä paperi- tai kangasliina

nenäontelo /nˈenæˌontelo/ (n)
jama nosowa
  (anatomia) parillinen sokkeloinen käytävä, joka ulottuu ulkonenästä nenänieluun

nenätön /nˈenætøn/ (adj)
beznosy
  sellainen, jolla ei ole nenää

neodyymi /nˈeodˌyːmɪ/ (n)
neodym
  eräs lantanoideihin kuuluva alkuaine

neoklassismi /nˈeoklˌassɪsmɪ/ (n)
neoklasycyzm
  taiteessa erityisesti 1900-luvulla vaikuttanut genre

neoliittinen /nˈeolˌiːtːɪnen/ (adj)
neolityczny
  neoliittisen kauden eli nuoremman kivikauden aikainen. Neoliittisen kauden katsotaan alkavan viljely- ja karjatalouden alkaessa

neon /nˈeon/ (n)
neon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine

nepali /nˈepalɪ/ (n)
nepalski
  Nepalissa puhuttu indoarjalainen kieli (kielitunnus: ne; nep)

nepalilainen /nˈepalɪlˌainen/ (n)
Nepalczyk
  pysyvästi Nepalissa asuva henkilö

nepotismi /nˈepotˌismɪ/ (n)
nepotyzm
  sukulaisen suosiminen työtehtävään tai vastaavaan otettaessa

neptunium /nˈeptunium/ (n)
neptun
  eräs radioaktiivinen alkuaine

nero /nˈero/ (n)
geniusz
  poikkeuksellisen älykäs henkilö

nerokas /nˈerokas/ (adj)
pomysłowy
  erityisen älykäs henkilö, teos, ratkaisu tms.

neste /nˈeste/ (n)
ciecz, płyn
  juoksevassa olomuodossa oleva aine

neula /nˈeula/ (n)
igła
  metallinen, ohut ja teräväpäinen työkalu, jota käytetään ompeluun tai kiinnittämään kankaita

neulanen /nˈeulanen/ (n)
igła
  havupuun kapea lehti

neulansilmä /nˈeulansˌilmæ/ (n)
ucho, ucho igielne
  neulan tylpässä päässä oleva aukko, johon lanka pujotetaan

neulatyyny /nˈeulatˌyːny/ (n)
poduszeczka
  pieni tyyny, johon voi tökkiä neuloja säilytystä varten

neurologia /nˈeurolˌoɡɪa/ (n)
neurologia
  aivojen ja hermoston orgaanisia sairauksia tutkiva lääketieteen osa-alue

neuroosi /nˈeuroːsɪ/ (n)
nerwica
  kattokäsite lieville psykiatrisille sairauksille, joissa todellisuudentaju on vääristynyt, mutta ei esiinny harha-ajatuksia eikä -aistimuksia

neuroottinen /nˈeuroːtːɪnen/ (adj)
neurotyczny
  neuroosiin liittyvä tai kuuluva

neutri /nˈeutrɪ/ (n)
rodzaj nijaki
  sanojen kieliopillinen sukupuolineutraali luokka kielissä, joissa käytetään suvun ilmaisevia artikkeleita

neutriino /nˈeutrɪːno/ (n)
neutrino
  (fysiikka) fermioneihin kuuluvia varauksettomia alkeishiukkasia, joita esiintyy kolmessa muodossa: elektronin, myonin ja taun neutriino

neutroni /nˈeutronɪ/ (n)
neutron
  sähkövaraukseton nukleoni, joka lähes poikkeuksetta yhdessä protoneiden kanssa muodostaa atomiytimen; yksi baryoneista ja koostuu kolmesta kvarkista

neutronitähti /nˈeutronɪtˌæhtɪ/ (n)
gwiazda neutronowa
  gravitaation vaikutuksesta kokoon luhistunut pienikokoinen tähti, jonka aine koostuu pääasiassa neutroneista

neuvo /nˈeuvo/ (n)
rada, porada
  saatu tai annettu hyödyllinen ohje

neuvosto /nˈeuvosto/ (n)
rada
  yhtiön, työpaikan, valtion tms. päättävä tai neuvoa-antava elin

neuvotella /nˈeuvotella/ (v)
porozmawiać, rozmawiać
  käydä neuvotteluja

neuvottelu /nˈeuvotːˌelu/ (n)
negocjacja
  keskustelu asiasta sopimiseksi

nielu /nˈielu/ (n)
gardło
  suuontelon ruokatorveen yhdistävä ruoansulatuskanavan osa

nielurisatulehdus /nˈielurˌisatulˌehdus/ (n)
angina
  nielurisojen tulehtuminen, tonsilliitti

niemi /nˈiemɪ/ (n)
przylądek
  vesialueeseen työntyvä maakaistale t. maakieleke

niemimaa /nˈiemɪmaː/ (n)
półwysep
  mantereesta mereen pistävä laaja maa-alue

nigerialainen /nˈiɡerˌialˌainen/ (adj)
Nigeryjczyk
  Nigeriasta peräisin oleva tai Nigeriaan liittyvä

nigerialainen /nˈiɡerˌialˌainen/ (n)
Nigeryjczyk
  pysyvästi Nigeriassa asuva henkilö

nigerialaiskirje /nˈiɡerˌialˌaiskɪrje/ (n)
nigeryjski przekręt
  yhteydenotto, jolla pyritään huijaamaan vastaanottajaa lähettämään rahaa rikollisille

nigerianvahanokka /nˈiɡerɪˌanvahanˌokːa/ (n)
astryld nigeryjski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nihilismi /nˈihɪlˌismɪ/ (n)
nihilizm
  ajatussuunta, joka kieltää vallitsevat arvot ja käsitykset

niiaus /nˈiːaus/ (n)
dygnięcie
  naisten kunnioittava tervehdys polviaan notkistaen

niin /nˈiːn/ (adv)
tak
  sillä tavalla
  (myöntösana) kyllä, "niin se oli"; sana, jolla vahvistetaan tai myönnellään (joko omaa tai toisen puhujan) aiempaa lausetta tai olettamaa

niisi /nˈiːsɪ/ (n)
nicielnica
  kangaspuiden osa; silmukallinen lanka, joka nostaa ja laskee lävitseen kulkevaa loimilankaa

niitty /nˈiːtːy/ (n)
łąka
  luonnontilainen aukea, jossa kasvaa niittykukkia ja heiniä

niittää /nˈiːtːæː/ (v)
kosić
  katkoa ja kaataa heinää, pääasiassa viikatteella

nikama /nˈikama/ (n)
kręg
  epäsäännöllisen muotoinen moniulokkeinen luu, joista selkäranka muodostuu ()

nikkeli /nˈikːelɪ/ (n)
nikiel
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine. Nikkelin kemiallinen merkki on Ni.

nikobaarienkaija /nˈikobˌaːrieŋkˌaija/ (n)
aleksandretta siwogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nikotella /nˈikotella/ (v)
czkać
  hikata, hikotella

nikotiini /nˈikotˌiːnɪ/ (n)
nikotyna
  tupakoista (Nicotiana) saatava myrkyllinen alkaloidi

nila /nˈila/ (n)
łyko
  kasvien kuorikerroksen alapuolella oleva kasvityypeittäin vaihtelevista soluista muodostuva kerros, missä kasvien ravintokierto pääosin tapahtuu

nilkka /nˈilkːa/ (n)
kostka
  nivel säären ja jalkaterän välissä

nilviäinen /nˈilvɪˌæinen/ (n)
mięczak
  tavallisesti pehmeäruumiisten yksineuvoisten suvullisesti lisääntyvien kaikissa maailman merissä, jonkin verran sisävesissä ja osa maalla olevien, vaihtelevan kokoisten selkärangattomien suuren kokonaisuuden, eläinkunnan pääjakson Mollusca edustaja

nimellisarvo /nˈimellɪsˌarvo/ (n)
wartość nominalna
  hyödykkeen nimellinen arvo

nimetä /nˈimetæ/ (v)
określać
  antaa nimeksi
  mainita nimeltä tai muuten tunnistaa tietty henkilö

nimetön /nˈimetøn/ (adj)
bezimienny
  ilman nimeä oleva, sellainen jolla tai millä ei ole nimeä

nimi /nˈimɪ/ (n)
imię, nazwa
  käsitteen pelkistetty verbaalinen kuvaus, sovittu nimitys. Nimet luokitellaan nimisanoihin eli substantiiveihin ja luonteensa mukaisesti siellä alaryhmiin.

nimiavaruus /nˈimɪˌavaruːs/ (n)
przestrzeń nazw
  formaalin kielen symboleja ryhmäksi sitova määritelmä, jonka sisältö voidaan ottaa käyttöön kokonaan tai nimi kerrallaan

nimikirjoitus /nˈimɪkˌirjoitus/ (n)
autograf
  henkilön itsensä omalla persoonallisella tavallaan käsin kirjoittama oma nimi

nimipäivä /nˈimɪpˌæivæ/ (n)
imieniny
  eri kalentereissa tietylle etunimelle omistettu päivä. Eri maissa ja kulttuureissa nimipäivän merkitys vaihtelee.

nimittäin /nˈimɪtːæin/ (adv)
mianowicie
  sana, jota seuraa tarkennus edellä sanottuun

nimittäjä /nˈimɪtːˌæjæ/ (n)
mianownik
  murtoluvussa jakoviivan alapuolella oleva luku tai lauseke

nimittää /nˈimɪtːæː/ (v)
mianować
  kutsua jollakin nimellä.

niobium /nˈiobium/ (n)
niob
  eräs alkuaine

niska /nˈiska/ (n)
kark
  kaulan takaosa; ruumiinosa selkäpuolella pään ja vartalon välillä

nisäkäs /nˈisækæs/ (n)
ssak
  imettäväinen; selkäjänteisten nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläin, joka imettää poikasiaan

nitoa /nˈitoa/ (v)
zszyć
  liittää (esim. paperipinon paperit tai nidottavan kirjat sivut) tiukasti kiinni niitillä tai langalla

nitoja /nˈitoja/ (n)
zszywacz
  (arkikieltä) nitomalaite

nitridi /nˈitrɪdɪ/ (n)
azotek
  typen yhdiste

nivel /nˈivel/ (n)
staw
  (anatomia) kahden toisiinsa liittyvän tukirangan osan liikkuva tai kiinteä liitos

niveljalkainen /nˈiveljˌalkainen/ (n)
stawonóg
  -pääjakson eläin

nivelmato /nˈivelmˌato/ (n)
pierścienica
  -pääjakson jaokkeisia matoja

nivelside /nˈivelsˌide/ (n)
wiązadło, więzadło
  säikeinen, runsaasti kollageenia sisältävä sidekudos, joka yhdistää kaksi nivelen liittämää luuta toisiinsa ja pitää niveltä koossa

nivhi /nˈivhɪ/ (n)
niwchijski
  heidän kielensä; isolaattikieli, jota puhuu alle tuhat ihmistä

nobelium /nˈobelium/ (n)
nobel
  eräs alkuaine

nogai /nˈoɡai/ (n)
Nogaj
  (kielitiede) nogain kieli (kielitunnus: nog), nogaiden puhuma turkkilainen kieli, jolla on virallisen kielen asema Dagestanissa ja Karatšai-Tšerkessiassa

noidannuoli /nˈoidannˌuolɪ/ (n)
lumbago
  äkillinen selkäkipu, tunnetaan myös latinankielisellä nimellä lumbago

noin /nˈoin/ (adv)
około
  likimain, suunnilleen; lyhenne on n.

noita /nˈoita/ (n)
czarownica, wiedźma
  entisajan epäkristillisiä ja siksi pahoiksi leimattuja tietäjiä ja magian, noituuden tai kansanlääkinnän harjoittajia

noitavaino /nˈoitavˌaino/ (n)
polowanie na czarownice
  noituudesta epäiltyjen vastainen liikehdintä, jota ilmeni varsinkin 1500–1600-luvun Euroopassa

noituus /nˈoituːs/ (n)
czary
  se, että on noita; noidan taikakeinot

nojatuoli /nˈojatˌuolɪ/ (n)
fotel
  suuri yl. pehmustettu tuoli, jossa on takana selkänoja ja istuinosan molemmin puolin käsinojat

noki /nˈokɪ/ (n)
sadza
  epätäydellisestä palamisesta syntyvä hienojakoinen hiili

nokiselkäaranen /nˈokɪsˌelkæˌaranen/ (n)
barwinka brunatnogrzbieta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nokka /nˈokːa/ (n)
dziób
  linnun tai nokkaeläimen ulkoneva sarveisaineesta muodostunut leukaosa

nokka-akseli /nˈokːaˈakselɪ/ (n)
wałek rozrządu
  polttomoottorin sylinterinkannessa sijaitseva osa, joka käyttää venttiilikoneistoa

nokkaeläin /nˈokːaelæin/ (n)
stekowce
  mikä tahansa nokkaeläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

nokkahuilu /nˈokːahwˌilu/ (n)
flet prosty
  soittimen päässä olevaan suukappaleeseen puhallettava huilu, päästä puhallettava huilu

nokkakala /nˈokːakˌala/ (n)
belona pospolita, belona
  eräs nokkakaloihin kuuluva pitkä ja laiha kalalaji () tai sen yksilö

nokkasiili /nˈokːasˌiːlɪ/ (n)
kolczatka
  nokkaeläimiin kuuluva Australiassa ja Tasmaniassa elävä siiliä muistuttava eläin ()

nokkavarpunen /nˈokːavˌarpunen/ (n)
grubodziób
  Euroopassa ja Aasiassa pesivä muodoltaan punatulkun kaltainen peippolaji ()

nokkia /nˈokːɪa/ (v)
dziobać
  lyödä toistuvasti nokallaan

nokkonen /nˈokːonen/ (n)
pokrzywa
  isonokkonen, eräs runsastyppistä maata rakastava kasvi, joka tunnetaan siitä että sen lehdissä on poltetta aihettavia piikkejä (Urtica dioica)

nominatiivi /nˈomɪnatˌiːvɪ/ (n)
mianownik
  nominin perusmuoto

nomini /nˈomɪnɪ/ (n)
imię
  sana, joka taipuu sijamuodoissa sekä yksikössä ja monikossa

nootti /nˈoːtːɪ/ (n)
nota
  valtion kirjallinen tiedonanto tai kysymys toiselle valtiolle

nopea /nˈopea/ (adj)
szybki
  sellainen, jolla on suuri nopeus

nopeasti /nˈopeˌastɪ/ (adv)
szybko
  suurella nopeudella

nopeus /nˈopeus/ (n)
prędkość
  vektorisuure, joka ilmaisee liikkeen määrän ja suunnan; paikan muutos tietyssä ajassa, aikayksikössä kuljettu matka; yksikkö metriä sekunnissa (m/s)

noppa /nˈopːa/ (n)
kość, kostka
  arpakuutio eli peleissä ja leikeissä käytetty satunnaistuloksia antava viskeltävä tahokas esine

noradrenaliini /nˈoradrˌenalˌiːnɪ/ (n)
noradrenalina
  eräs keskushermoston välittäjäaine

norfolkinsaarenviherkaija /nˈorfolkˌinsaːrˌenvɪhˌerkaija/ (n)
modrolotka kozia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

norja /nˈorja/ (n)
norweski
  norjan kieli, Norjassa puhuttava taustaltaa germaanis-skandinaavinen kieli (kielitunnus: no)

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (adj)
norweski
  Norjasta peräisin oleva tai Norjaan liittyvä

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (n)
Norweg, Norweżka
  pysyvästi Norjassa asuva henkilö

norkko /nˈorkːo/ (n)
bazia, kotka#Puola
  velttolapakkoinen tähkää muistuttava puun riippuva kukinto

normaali /nˈormaːlɪ/ (adj)
normalny
  säännönmukainen, odotuksia vastaava, hyväksyttävä, tavanomainen

normaalijakauma /nˈormaːlˌijakˌauma/ (n)
rozkład normalny
  eräs jakauma, jossa sen vasemmalla ja oikealla puolella on saman verran alkioita ja alkiot keskittyvät keskiarvon ympärille symmetrisesti

normatiivinen /nˈormatˌiːvɪnen/ (adj)
normatywny
  ohjeellinen, suosituksen tai toimintaohjeen antava, sitä määrittelevä miten jokin asia tulisi tehdä (ottaa kantaa siihen miten pitäisi tai tulisi tehdä jotain) eli mikä olisi jossain asiassa noudatettava toimintaohje

normi /nˈormɪ/ (n)
norma
  sääntö, määräys, ohje, periaate, malli

norsu /nˈorsu/ (n)
słoń, słonica
  elefantti, suurin maalla elävä nisäkäs ()

norsunluu /nˈorsunluː/ (n)
kość słoniowa
  norsun syöksyhampaiden kova luu

norsunluutorni /nˈorsunlˌuːtornɪ/ (n)
wieża z kości słoniowej
  todellisesta elämästä irrallaan oleva toimielin tai instituutio, joka usein pyrkii ohjaamaan, kritisoimaan tai muuten vaikuttamaan yhteiskunnan tai yhteisön toimintaan; organisaatiossa ylempänä olevista toimielimistä tai teoreetikoista käytetty halventava ilmaus

nostaa /nˈostaː/ (v)
podnieść
  siirtää tai laittaa ylemmäs; saada nousemaan ylös, ilmaan

nostalgia /nˈostalɡˌia/ (n)
nostalgia
  menneen ikävöinti, kaiho ja haikeus

nostalginen /nˈostalɡɪnen/ (adj)
nostalgiczny
  nostalgian mukainen

nostin /nˈostɪn/ (n)
żuraw
  nostamiseen käytettävä laite tai muu väline

nostokurki /nˈostokˌurkɪ/ (n)
dźwig
  kappaleiden nostamiseen ja siirtämiseen tarkoitettu kone

notaari /nˈotaːrɪ/ (n)
notariusz
  eräiden, nykyisin yleensä lainoppineisuutta vaativien tehtävien nimike

noteerata /nˈoteːrˌata/ (v)
zauważyć
  määrittää hinta pörssissä; olla kaupan pörssissä

nousta /nˈousta/ (v)
wschodzić
  liikkua ylöspäin tai ylemmäs, kohota
  (lukuarvoista tai mittavista suureista) lisääntyä, kasvaa, suureta
  tulla horisontin yläpuolelle katsojasta nähden

novelli /nˈovellɪ/ (n)
nowela
  lyhyehkö kaunokirjallinen kertomus

nudismi /nˈudɪsmɪ/ (n)
nudyzm
  alastomuuden harrastaminen

nuha /nˈuha/ (n)
katar
  nenän limakalvojen tulehdus, joka aiheuttaa liman vuotamista nenästä

nuija /nwˈija/ (n)
maczuga
  muinoin sodassa käytetty puinen lyömäase

nuijapää /nwˈijapæː/ (n)
kijanka
  sammakkoeläinten vedessä elävä raajaton poikasvaihe

nukahtaa /nˈukahtaː/ (v)
zasnąć, zasypiać
  vaipua uneen

nukke /nˈukːe/ (n)
lalka
  usein ihmishahmoa esittävä leikkikalu

nukkekoti /nˈukːekˌotɪ/ (n)
domek dom pokój izba
  pieni leikkitalo, jossa on pienoiskokoisia huonekaluja ja muita tavaroita, nukketalo

nukkua /nˈukːua/ (v)
spać
  olla unessa

nukkua pois /nˈukːua pˈois/ (v)
odejść
  kuolla

nukkuja /nˈukːuja/ (n)
śpiący
  henkilö, joka nukkuu

nukleiinihappo /nˈukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
kwas nukleinowy
  DNA tai RNA

numeerinen /nˈumeːrɪnen/ (adj)
cyfrowy
  sellainen, joka voidaan laskea, ilmaista numeroina, käsitellä numeroina; lukumääräinen; digitaalinen

numeraali /nˈumerˌaːlɪ/ (n)
liczebnik
  nomineihin kuuluva lukusana, joka voidaan ilmaista myös numeromerkein; jaetaan kahteen ryhmään, kardinaalilukuihin ja ordinaalilukuihin

numero /nˈumero/ (n)
cyfra
  kirjoitusjärjestelmässä oleva tietyn lukusanan eli numeraalin esittämiseksi sovittu merkki, numeromerkki
numer
  numeroin (1) tehty merkintä, joka kuvaa erilaisissa järjestelmissä asemaa, kokoa, osaa, sijaintia tai muuta yksilöintiä, usein kirjainten yhteydessä käytetty symboli
  ohjelmanumero, esitys

numismaatikko /nˈumɪsmˌaːtɪkːo/ (n)
numizmatyk
  henkilö joka harjoittaa tai harrastaa numismatiikkaa

nummimesikko /nˈummɪmesˌikːo/ (n)
miodaczek brązowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nuntius /nˈuntius/ (n)
nuncjusz
  Pyhän istuimen suurlähettilään arvonimi

nuohooja /nˈuohoːja/ (n)
kominiarz
  savupiippuja ja tulisijoja työkseen puhdistava henkilö

nuoli /nˈuolɪ/ (n)
strzała, strzałka
  teräväkärkinen, jousessa käytettävä ammus

nuolla /nˈuolla/ (v)
lizać
  kosketella kielellään

nuori /nˈuorɪ/ (adj)
młody
  sellainen, jolla on alhainen ikä tai, jolla on vähäinen määrä elettyjä vuosia. Hyvin nuoria saatetaan kutsua pieniksi, eikä aina koon mukaan.

nuoriso /nˈuorɪso/ (n)
młodzież
  nuoret ihmiset

nuoruus /nˈuoruːs/ (n)
młodość
  ihmisen ikäkausi lapsuuden ja aikuisuuden välillä, aika jolloin ihminen on nuori

nuotti /nˈuotːɪ/ (n)
nuta
  musiikin kirjallisessa muistiin merkitsemisessä käytettävä symboli, joka osoittaa sävelen korkeuden ja sävelen keston annetussa tempossa

nuottiavain /nˈuotːɪavain/ (n)
klucz
  nuottiviivaston merkki, joka ilmoittaa viivaston perussävelkorkeuden

nuppi /nˈupːɪ/ (n)
gałka
  yl. pieni pallon t. puolipallon muotoinen paksunnos, ponsi, kohouma tms. tav. esineen päässä koristeena, kädensijana, luiskahtamisen esteenä tms.

nurkka /nˈurkːa/ (n)
kąt
  paikka, jossa kaksi seinää kohtaavat

nutria /nˈutrɪa/ (n)
nutria
  rämemajava (), eräs jyrsijöihin kuuluva nisäkäslaji tai sen yksilö

nuttura /nˈutːura/ (n)
kok
  niskaan tai päälaelle yhteenkootut hiukset

nuudeli /nˈuːdelɪ/ (n)
kluski
  eräs nauhamainen pastatyyppi

nuuska /nˈuːska/ (n)
tabaka
  suussa ylä- tai alahuulen alla käytettävä tupakkatuote, jonka nikotiini imeytyy verenkiertoon suun limakalvojen kautta

nykyinen /nˈykyinen/ (adj)
obecny
  sellainen, joka on olemassa tai vallitsee parhaillaan; tällä hetkellä oleva, tämänhetkinen

nymfi /nˈymfɪ/ (n)
nimfa
  kreikkalaisen mytologian luonnonhengetär, johonkin paikkaan tai maanmuotoon liittyvä jumalolento

nymfomaani /nˈymfomˌaːnɪ/ (n)
nimfomanka
  nainen jolla on sairaalloisen voimakas sukupuolivietti

nyrkkeilijä /nˈyrkːeilˌijæ/ (n)
bokser
  henkilö, joka harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeily /nˈyrkːeily/ (n)
boks
  kamppailu-urheilulaji, jossa kaksi ottelijaa yrittävät lyödä toisiaan pehmustetuilla hanskoilla suojatuilla nyrkeillään

nyrkkeilykehä /nˈyrkːeilˌykehæ/ (n)
ring
  köysien rajaama 6×6 metrin neliön muotoinen kenttä, jossa nyrkkeilyottelu käydään

nyrkki /nˈyrkːɪ/ (n)
pięść
  käsi, jonka sormet on puristettu suppuun vasten kämmentä

nyrkkirauta /nˈyrkːɪrˌauta/ (n)
kastet
  käteen laitettava ase, joka vahvistaa lyönnin tehoa

nyrkkisääntö /nˈyrkːɪsˌæːntø/ (n)
ogólna zasada
  sääntö, joka yleensä toimii tai pitää paikkansa

nyrkkitervehdys /nˈyrkːɪtˌervehdys/ (n)
żółwik
  tervehdys, jossa tervehtijät painavat tai lyövät nyrkkinsä vastakkain

nyt /nˈyt/ (adv)
teraz, obecnie
  parhaillaan, parasta aikaa, juuri puhehetkellä

nyy /nˈyː/ (n)
ni
  Kreikkalaisten aakkosten 13. kirjain. Vastaava symboli Ν tai ν.

näennäinen /nˈæennˌæinen/ (adj)
pozorny
  sellainen, mikä vaikuttaa joltakin olematta sitä todellisuudessa

nähdä /nˈæhdæ/ (v)
widzieć
  aistia näköaistin avulla, kyetä erottamaan silmillään
  ymmärtää, tajuta
spotkać
  tehdä näköhavainto, havaita

nähtävyys /nˈæhtævyːs/ (n)
osobliwość, zabytek
  näkemisen tai vierailun arvoisena pidetty paikka, rakennus, muistomerkki tmv.

näkymätön /nˈækymætøn/ (adj)
niewidoczny
  sellainen, jota ei voi nähdä; silmälle havaitsematon

näkyvyys /nˈækyvyːs/ (n)
widoczność
  näkyvän valon sironnan seuraus, ilman läpinäkyvyyden mitta, johon ei vaikuta pimeys eivätkä maaston esteet, mutta sitä pienentää ilman kuiva sameus tai kosteussuhteista riippuva kostea sameus

näkyvä /nˈækyvæ/ (adj)
widoczny
  joka on ilmiselvästi havaittavissa

nälkä /nˈælkæ/ (n)
głód
  ruumiillinen tuntemus, että tarvitsee ruokaa; näläntunne

nälkäinen /nˈælkæinen/ (adj)
głodny
  sellainen, jolla on nälkä

nälkälakko /nˈælkælˌakːo/ (n)
głodówka
  protesti, jossa protestoija kieltäytyy syömästä ja näännyttää itseään

nälänhätä /nˈælænhˌætæ/ (n)
głód
  vallitseva ruoan äärimmäinen niukkuus, mikä johtaa aliravitsemukseen ja siihen, että kaikille ei ole saatavissa tarpeeksi ravintoa hengissä pysymiseksi

nänni /nˈænnɪ/ (n)
brodawka sutkowa, sutek
  nisäkkään pyöreä ja ulkoneva nysty, jonka kärkeen maitotiehyt avautuu

näppäimistö /nˈæpːæimˌistø/ (n)
klawiatura
  tiedon syöttämiseen tarkoitettu laite, joka koostuu sormilla painettavista näppäimistä

näppäin /nˈæpːæin/ (n)
klawisz
  kirjoituskoneen, puhelimen, tietokoneen, soittimen tai vastaavan laitteen sormella painettava nappula, jota painamalla välittyy haluttu toiminne mekaanisesti tai sähköisesti

närhi /nˈærhɪ/ (n)
sójka
  värikäs varislintu ()

närästys /nˈæræstys/ (n)
pieczenie
  polttava tunne rintalastan takana; se, että närästää

näytellä /nˈæytellæ/ (v)
grać
  esittää osaa näytelmässä tai elokuvassa; työskennellä näyttelijänä

näytelmä /nˈæytelmæ/ (n)
sztuka
  vuoropuheluihin perustuva, tavallisesti näyttämöllä esitettäväksi tarkoitettu kirjallisen tekstin muoto; draamaan perustuva teatteriesitys

näyttelijä /nˈæytːelˌijæ/ (n)
aktor, aktorka
  henkilö joka näyttelee jotain roolia työkseen

näyttelijätär /nˈæytːelˌijætær/ (n)
aktorka
  naispuolinen näyttelijä

näyttely /nˈæytːely/ (n)
wystawa
  esineiden tai asioiden esittelemiseen tarkoitettu tapahtuma

näyttää /nˈæytːæː/ (v)
zdawać się
  olla jonkin näköinen
  vaikuttaa joltakin
pokazywać
  antaa jonkun nähtäväksi, esitellä

näytös /nˈæytøs/ (n)
akt
  kohtauksista koostuva näytelmän osa

näätä /nˈæːtæ/ (n)
kuna
  mäntynäätä, näätäeläimiin kuuluva petonisäkäs (Martes martes), jota metsästetään turkiksiksi

nörtti /nˈørtːɪ/ (n)
nerd
  innokas tietokoneiden harrastaja

obeliski /ˈobelˌiskɪ/ (n)
obelisk
  yhdestä kivestä veistetty, pohjaltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva pylväs, jonka huippu on pyramidin muotoinen

objekti /ˈobjektɪ/ (n)
obiekt, dopełnienie
  esine, olio

objektiivi /ˈobjektˌiːvɪ/ (n)
obiektyw
  (optiikka) linssi tai linssiyhdistelmä, joka toimii kuvanmuodostajana erilaisissa optisissa kojeissa
  joidenkin kielten kieliopillinen lauseenjäsen

obligaatio /ˈoblɪɡˌaːtɪo/ (n)
obligacja
  valtion ottaman obligaatiolainan osavelkakirja, tietynlainen joukkovelkakirja

oboe /ˈoboe/ (n)
obój
  kaksoisruokolehdykkäsoitinten perheeseen kuuluva puupuhallin

oboli /ˈobolɪ/ (n)
obol
  hopea- tai pronssiraha, kuudesosa muinaisesta drakmasta

observatorio /ˈobservˌatorˌio/ (n)
obserwatorium
  havaintoasema, jossa seurataan tähtiä ja muita taivaankappaleita, yleensä teleskoopin avulla

odelma /ˈodelma/ (n)
otawa
  (maatalous) jälkisato. Nurmissa sadonkorjaamisen tai laiduntamisen jälkeen tapahtuva kasvu, josta saadaan satoa. Odelma on usein tapana korjata säilörehuksi.

odottaa /ˈodotːaː/ (v)
czekać, poczekać, zaczekać
  pysyä jossakin paikassa ja pidättäytyä tekemästä muuta, kunnes jokin tulossa oleva asia tapahtuu

odottamaton /ˈodotːˌamaton/ (adj)
nieoczekiwany
  täysin äkillinen, tai äkillisesti tapahtuva; sellainen, jota ei oltu osattu odottaa

odotushuone /ˈodotˌushuone/ (n)
poczekalnia
  yleisölle tarkoitetun vastaanoton eteistilan ja vastaanoton välille sijoitettu huonetila

oheislaite /ˈoheislˌaite/ (n)
urządzenia peryferyjne
  tietokoneeseen kytkettävä ulkoinen laite, joka kommunikoi tietokoneen kanssa, usein syöttö- tai tulostuslaite, tietoliikennelaite tai massamuisti

ohestalyönti /ˈohestalˌyøntɪ/ (n)
w przelocie
  Ohestalyönti (en passant) on erikoissiirto, jossa sotilas lyö vastustajan edeltävällä siirrollaan kaksoisaskeleella rinnalleen tulleen sotilaan sen ohittamaan uhkaamaansa ruutuun samalla tavoin kuin se olisi siirtynyt vain yhden ruudun.

ohimo /ˈohɪmo/ (n)
skroń
  silmäkulman takainen alue pään sivulla, anatomiassa tempus

ohjaaja /ˈohjaːja/ (n)
reżyser
  henkilö, joka vastaa tuotannossa teoksen taiteellisesta ilmaisusta; elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja

ohjaamo /ˈohjaːmo/ (n)
kabina pilotów
  huone tai tila, josta ohjataan kulkuvälinettä tai jotain muuta konetta

ohjata /ˈohjata/ (v)
pilotować
  kuljettaa jotakin kulkuneuvoa maalla, merellä tai ilmassa ohjauspyörää, ohjaussauvaa, ohjaustankoa tai ruoripyörää jne. käyttäen

ohjausryhmä /ˈohjausrˌyhmæ/ (n)
grupa koordynująca
  ryhmä jonka tarkoituksena on antaa asiantuntemusta projektin johtamisen tueksi

ohjaustanko /ˈohjaustˌaŋko/ (n)
kierownica
  osa, jolla polkupyörää, moottoripyörää, moottorikelkkaa tai eräitä lentokonetyyppejä ohjataan: yksinkertaisimmillaan pelkkä manuaalisesti käännettävä putki, kehittyneimmillään kulkuvälineen muuhun tekniikkaan pitkälti integroitu elektromekaaninen laite

ohjelma /ˈohjelma/ (n)
program
  se mitä tilaisuudessa tapahtuu, tapahtumien ajoitus, aikataulu
  esityslista; suunnitelma

ohjelmoida /ˈohjelmˌoida/ (v)
programować
  kirjoittaa tietokoneohjelma ohjelmointikielellä

ohjelmoija /ˈohjelmˌoija/ (n)
programista, programistka
  henkilö, joka ohjelmoi tietokoneita ammatikseen jollakin ohjelmointikielellä; tietokoneohjelmoija

ohjelmointi /ˈohjelmˌointɪ/ (n)
programowanie
  tietokoneohjelman kirjoittaminen ohjelmointikielellä

ohjelmointikieli /ˈohjelmˌointɪkˌielɪ/ (n)
język programowania
  keinotekoinen kieli, jota käytetään mm. tietokoneohjelmien tekemiseen eli ohjelmoimiseen

ohjus /ˈohjus/ (n)
rakieta
  aktiivisesti ohjattu tai maaliin hakeutuva raketti- tai suihkumoottorilla varustettu ase

ohmi /ˈohmɪ/ (n)
ohm
  resistanssin (sähköisen vastuksen) SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Ω)

ohra /ˈohra/ (n)
jęczmień
  pelto-ohra, ohrien suvun monimuotoinen viljalaji (Hordeum vulgare), jonka kukinto on tähkä, johon jyvät muodostuvat

ohut /ˈohut/ (adj)
cienki
  paksuudeltaan tai vahvuudeltaan vähäinen

ohutsuoli /ˈohutsˌuolɪ/ (n)
jelito cienkie
  mahalaukun mahaportista paksusuoleen ulottuva suolen ensimmäinen osa

oidipuskompleksi /ˈoidɪpˌuskomplˌeksɪ/ (n)
kompleks Edypa
  psykoanalyyttisen teorian mukaan 3–6-vuotiaalle lapselle tyypillinen ilmiö, jossa tämä tuntee vetoa toista sukupuolta olevaan vanhempaansa ja kokee toisen vanhempansa kilpailijakseen

oikea /ˈoikea/ (adj)
poprawny, prawidłowy
  aito, todellinen, ei väärä
prawy
  oikeanpuoleinen, oikealla puolella oleva; ei vasen

oikeakätinen /ˈoikeˌakætɪnen/ (n)
praworęczny
  sellainen, joka käyttää ensisijaisesti oikeaa kättään

oikeasti /ˈoikeˌastɪ/ (adv)
doprawdy
  todella, todellisuudessa

oikein /ˈoikein/ (adv)
bardzo
  todella, erittäin, tosi

oikeinkirjoitus /ˈoikeiŋkˌirjoitus/ (n)
ortografia
  kielen sääntöjen mukainen kirjoitusasu ja siihen liittyvät säännöt; ortografia

oikeudenkäynti /ˈoikeudˌeŋkæyntɪ/ (n)
rozprawa
  laissa säännelty menettely, jossa tuomioistuin ratkaisee, mikä yksittäisessä asiassa on lainmukaista

oikeudenmukaisuus /ˈoikeudˌenmukˌaisuːs/ (n)
sprawiedliwość
  yleistä oikeuskäsitystä vastaava teko tai toimi

oikeus /ˈoikeus/ (n)
prawo
  vapaus tehdä jotakin tai olla tekemättä jotakin
sprawiedliwość
  oikeudenmukaisuus

oikeuslaitos /ˈoikeuslˌaitos/ (n)
sądownictwo
  tuomiovaltaa käyttävät toimielimet; valtiovaltaa käyttävät toimielimet, joilla on oikeus päättää siitä, miten lakeja tulee soveltaa

oikeustiede /ˈoikeustˌiede/ (n)
jurysprudencja
  tiede, jonka tehtävänä on oikeusjärjestyksen sisällön tutkiminen ja sen systematisointi eli oikeudellisen informaation jäsentäminen hallittavaan muotoon

oikeutus /ˈoikeutus/ (n)
usprawiedliwienie
  oikeuttaminen; saatu oikeus johonkin

oikku /ˈoikːu/ (n)
kaprys
  äkillinen halu tai mielenmuutos; mielijohde, päähänpisto

oikokulma /ˈoikokˌulma/ (n)
kąt półpełny
  kulma, jonka asteluku on 180°

oikosulku /ˈoikosˌulku/ (n)
spięcie
  jännitteisen suljetun virtapiirin tila, jossa kuormana oleva virtapiiri on lähes vastukseton eli piirin resistiivinen impedanssi on hyvin pieni

oinas /ˈoinas/ (n)
skop
  kuohittu pässi

oire /ˈoire/ (n)
objaw
  enteellinen merkki sairaudesta tai taudista, taudin tunnistamiseen käytettävä merkki, tunnusmerkki

oireyhtymä /ˈoireyhtˌymæ/ (n)
syndrom, zespół
  samanaikaisesti esiintyvien oireiden kokonaisuus; syndrooma

oja /ˈoja/ (n)
rów
  maahan kaivettu ura pintavesien pois johtamista tai maanalaisen johdon sijoittamista varten

ojibwa /ˈojɪbva/ (n)
odżibwe
  ojibwat eräs algonkinlainen intiaanikansa, joka on Kanadan toiseksi suurin
  heidän kielensä (kielitunnus: oji)

okapi /ˈokapɪ/ (n)
okapi
  Afrikassa elävä nisäkäs

okariina /ˈokarˌiːna/ (n)
okaryna
  umpinainen puhallinsoitin, tyypiltään astiahuilu

oksa /ˈoksa/ (n)
gałąź
  puuvartisen kasvin, puun tai pensaan, rungosta eroava haara tai haarauma, jossa lehdet ja kukat kasvavat

oksaalihappo /ˈoksaːlɪhˌapːo/ (n)
kwas szczawiowy
  yksinkertaisin dikarboksyylihappo, kemiallinen kaava on C₂H₂O₄

oksennus /ˈoksennus/ (n)
wymiociny
  oksentaminen, vatsan sisällön voimallinen poistuminen suun kautta

oksennuspallo /ˈoksennˌuspallo/ (n)
wypluwka
  eräiden lintujen pallona oksentama ruoan sulamaton aines

oksentaa /ˈoksentaː/ (v)
rzygać, wymiotować
  kokea fysiologinen reaktio, joka poistaa vatsan sisältöä voimallisesti suun kautta (tekijän tahdosta riippumattomana refleksina tai siten, että tekijä itse edesauttaa sitä)

oksidi /ˈoksɪdɪ/ (n)
tlenek
  oksidi-ioni, hapen anioni O2-

oksitaani /ˈoksɪtˌaːnɪ/ (n)
okcytański, prowansalski
  romaaninen kieli, jota puhutaan pääasiassa Etelä-Ranskassa ja jonkin verran Italiassa ja Espanjassa (Kielitunnus: oc )

oksymoron /ˈoksymoron/ (n)
oksymoron
  kielellinen ilmaus, jonka sisältämien sanojen merkityksien välillä on ainakin näennäinen ristiriita

oktaani /ˈoktaːnɪ/ (n)
oktan
  alkaani-tyypin hiilivety, jossa on kahdeksan hiiliatomia

oktaavi /ˈoktaːvɪ/ (n)
oktawa
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kahdeksan sävelaskelen väli, intervalli. Puhdas oktaavi on 12 puolisävelaskelta

oktaedri /ˈoktaˌedrɪ/ (n)
oktaedr
  (geometria) kahdeksan tason rajoittama monitahokas

okulaari /ˈokulˌaːrɪ/ (n)
okular
  (optiikka) optisten kojeiden käyttäjän silmää lähinnä oleva linssi tai linssijärjestelmä, jonka kautta tavallisesti katsellaan objektiivin muodostamaa kuvaa

olemassaolo /ˈolemˌassaˌolo/ (n)
egzystencja, istnienie
  se että on olemassa, oleminen

olematon /ˈolematon/ (adj)
nieistniejący
  joka on erittäin vähäinen tai jota ei ole oikeasti olemassa

olemus /ˈolemus/ (n)
esencja
  metafysiikassa se ominaisuus tai ominaisuusjoukko, joka tekee jostakin oliosta tai substanssista sen, mitä se pohjimmiltaan on, ja joka sillä on välttämättä oltava ollakseen olemassa

olento /ˈolento/ (n)
istota
  erillinen elävä olio t. kuvitteellinen hahmo

oletettavasti /ˈoletˌetːavˌastɪ/ (adj)
przypuszczalnie
  henkilö arvelee väitteen olevan tosi todisteiden perusteella (olematta kuitenkaan täysin varma)

olettaa /ˈoletːaː/ (v)
przypuszczać
  pitää todennäköisenä päättelyn perusteella

oliivi /ˈolɪːvɪ/ (n)
oliwka
  öljyoliivi, oliivipuu eli öljypuu (Olea europaea), aina vihanta puu
  oliivipuun hedelmä, luumarja

oliivinvihreä /ˈolɪːvˌinvɪhrˌeæ/ (adj)
oliwkowy
  vihreän oliivin värinen, harmaan vihreä

oliivivahanokka /ˈolɪːvˌivahanˌokːa/ (n)
astryld siwogłowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

oliiviöljy /ˈolɪːvɪˌøljy/ (n)
oliwa
  öljypuun luumarjoista saatu öljy, jota käytetään ruoanvalmistuksessa

olio /ˈolɪo/ (n)
istota
  elollinen olento, otus
obiekt
  olio-ohjelmoinnissa tietorakenne, johon kuuluvat sitä käsittelevät toiminnot

olio-ohjelmointi /ˈolɪoˈohjelmˌointɪ/ (n)
programowanie obiektowe
  ohjelmointiparadigma, jossa ohjelmointiongelmien ratkaisut jäsennetään olioiden yhteistoimintana

olka /ˈolka/ (n)
bark
  olkapään ja kaulan välinen vartalon osa

olkainaranen /ˈolkainˌaranen/ (n)
barwinka żółtosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

olkapää /ˈolkapæː/ (n)
ramię
  kädellisten ruumiinosa, joka sijaitsee olkavarren yläosassa kaulan vieressä

olkavarsi /ˈolkavˌarsɪ/ (n)
ramię
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, olkanivelen ja kyynärnivelen välinen osa

olki /ˈolkɪ/ (n)
słoma
  heinäkasvien, tyypillisesti viljan, kuivunut suora korsi puinnin jälkeen

olla /ˈolla/ (v)
być
  (kopula, joka rinnastaa kaksi asiaa) sisältää sama ominaisuus kuin jk, vastata identtisesti jtk (väliaikaisesti tai pysyvästi)
  muodostaa osa todellisuudesta , pitää hallussaan jtk paikkaa (väliaikaisesti tai pysyvästi)
  muodostaa eksistentiaalilauseen ("jossakin on jotakin" -tyyppisen lauseen)

olohuone /ˈolohˌuone/ (n)
salon
  asunnon vapaa-ajan oleskeluun tarkoitettu ja kalustettu huone

olosuhteet /ˈolosˌuhteːt/ (n)
okoliczność
  olot

oluenpanija /ˈoluˌempanˌija/ (n)
piwowar
  panimotoiminnan harjoittaja

olut /ˈolut/ (n)
piwo
  viljasta, tavallisesti ohrasta, käyttämällä valmistettu alkoholijuoma

olutpullo /ˈolutpˌullo/ (n)
butelka piwa
  pullo, jossa on olutta tai on ollut olutta; oluen vähittäismyynnissä käytetty lasipullo, perinteisesti 1/3 litran vetoinen ruskea

oluttuoppi /ˈolutːˌuopːɪ/ (n)
kufel
  suurehko korvallinen tasapohjainen astia oluen nauttimiseen

oma /ˈoma/ (adj)
własny
  jonkun omistama

omaelämäkerta /ˈomaˌelæmækˌerta/ (n)
autobiografia
  omasta elämästä kirjoitettu elämäkerta

omaisuus /ˈomaisuːs/ (n)
własność
  asiat joihin henkilöllä on omistusoikeus: jonkun omistamat varat, tavarat ja kiinteä omaisuus

omaksua /ˈomaksˌua/ (v)
chłonąć
  sisäistää jokin asia

omatunto /ˈomatˌunto/ (n)
sumienie
  ihmisen sisäinen käsitys oikeasta ja väärästä

omena /ˈomena/ (n)
jabłko
  omenapuussa kasvava pyöreä hedelmä, kasvitieteellisesti epähedelmä, jonka ulkonäkö vaihtelee lajikkeittain

omenapuu /ˈomenapuː/ (n)
jabłoń
  tarhaomenapuu , omenoiden tuottamiseen jalostettu hedelmäpuu, josta on useita lajikkeita

omenasiideri /ˈomenasˌiːderɪ/ (n)
jabłecznik
  käymismenetelmällä omenoista valmistettu alkoholijuoma

ominaisuus /ˈomɪnˌaisuːs/ (n)
cecha, właściwość
  seikka, joka kuvaa millainen jokin asia, henkilö, esine tms. on

omistaa /ˈomɪstaː/ (v)
posiadać
  pitää hallussaan ja määräämisvallassaan, hallita omistusoikeutta

omistaja /ˈomɪstˌaja/ (n)
właściciel, posiadacz
  henkilö tai muu taho, joka omistaa jotakin, omistusoikeuden haltija

ommella /ˈommella/ (v)
szyć
  liittää kaksi reunaa yhteen langalla pujottaen sitä reunojen läpi neulalla

ompelijatar /ˈompelˌijatar/ (n)
szwaczka
  naispuolinen ompelija

ompelukone /ˈompelˌukone/ (n)
maszyna do szycia
  yl. laakeiden esineiden yhteen liittämiseen ompelemalla käytettävä mekaaninen tai sähkömekaaninen laite

onageri /ˈonaɡˌerɪ/ (n)
onager
  Aasiassa elävä villiaasi tai aasianvilliaasin alalaji ( tai )

ongelma /ˈoŋŋelma/ (n)
kłopot, problem
  ratkaisua vaativa pulmallinen tilanne tai asia

onkologia /ˈoŋkolˌoɡɪa/ (n)
onkologia
  syöpäsairauksia käsittelevä lääketieteen osa-alue

onneksi /ˈonneksɪ/ (adv)
Bogu dzięki
  on onni, että

onnellinen /ˈonnellɪnen/ (adj)
szczęśliwy
  syvästi ja perinpohjaisesti tyytyväinen, onnea tunteva

onnellisuus /ˈonnellɪsuːs/ (n)
radość
  (filosofia), (psykologia) mittapuu, jolla ihminen arvioi myönteisesti elämänsä laadun tarkastellessaan elämäänsä kokonaisuudessaan

onnettomuus /ˈonnetːomuːs/ (n)
wypadek
  yksilöön, yritykseen, yhteiskuntaan tai luontoon kohdistuva ennalta-arvaamaton, usein seuraamuksiltaan vakava, vahinkoa aiheuttava tapahtuma

onni /ˈonnɪ/ (n)
szczęście
  (psykologia) onnellisuus, ilon ja riemun tunne, autuus
  onnekkuus; sattumanvarainen menestys, kohtalon suopeus, menestys, hyvä tuuri, onnekas sattuma; tilanne, jossa asiat sujuvat omalta kannalta hyvin,

onnistaa /ˈonnɪstaː/ (v)
udawać się
  olla onnekas

onnistua /ˈonnɪstˌua/ (v)
udawać się
  (tekijästä) suoriutua jostakin halutulla tavalla

onnitella /ˈonnɪtella/ (v)
gratulować
  toivottaa onnea, kehua jkta hänen kohtaamansa onnellisen tapahtuman johdosta, yl. sanomalla tälle "onnea!", "onnittelut!" tms.

onomatopoeesi /ˈonomˌatopoˌeːsɪ/ (n)
onomatopeja
  sana, joka kuvaa jonkin (luonnollista) ääntä, esim ’määkii’, ’ammuu’ tai ’kukkuu’

ontelo /ˈontelo/ (n)
zatoka
  jonkin sisässä oleva ontto tila

ontelokranaatti /ˈontelˌokranˌaːtːɪ/ (n)
ładunek kumulacyjny
  panssarin läpäisemiseen tarkoitettu ammus, joka perustuu räjähdysvaikutuksen suuntaamiseen

ontologia /ˈontolˌoɡɪa/ (n)
ontologia
  olevaisen perimmäistä laatua tutkiva filosofian osa

onttosarviset /ˈontːosˌarvɪset/ (n)
krętorogie
  yksi sorkkaeläinten lahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista ()

onyksi /ˈonyksɪ/ (n)
onyks
  musta ja valkojuovainen kalsedoni

oodi /ˈoːdɪ/ (n)
oda
  lyhyt runollinen laulettavaksi tai soitettavaksi tarkoitettu sävelteos; lyyrinen runo

oopiumi /ˈoːpiumɪ/ (n)
opium
  oopiumiunikosta valutettavasta maitiaisnesteestä kuivatettu massa, joka sisältää opioideja, kuten morfiinia ja kodeiinia, jotka imeytyvät käyttäjänsä verenkiertoon polttamalla ja päihdyttävät

ooppera /ˈoːpːera/ (n)
opera
  länsimainen taidemuoto, jossa yhdistyvät ns. taidemusiikki ja näytelmä ja jossa usein on täysimittainen sinfoniaorkesteri

opaali /ˈopaːlɪ/ (n)
opal
  amorfinen piimineraali, joka sisältää paljon kidevettä

opas /ˈopas/ (n)
przewodnik
  tietä näyttävä tai tietoja jostakin kohteesta kertova, opastava henkilö

opaskoira /ˈopaskˌoira/ (n)
pies przewodnik
  ihmisen avuksi koulutettu koira, joka auttaa esimerkiksi näkövammaisia jokapäiväisissä askareissa

opastaa /ˈopastaː/ (v)
pomagać, kierować, doprowadzać, prowadzić, przeprowadzać, pokazywać
  auttaa jhk tiettyyn paikkaan, neuvoa tietä

operaatio /ˈoperˌaːtɪo/ (n)
operacja
  laskutoimitus
  sotatoimi, jolla on jokin taisteluita yhdistävä tai niitä suurempi tavoite
  kirurginen toimenpide, leikkaus
  kampanja, kampanjatempaus, tempaus

operaattori /ˈoperˌaːtːorɪ/ (n)
operator
  henkilö, joka huolehtii tietokoneajojen käynnistämisestä

operetti /ˈoperˌetːɪ/ (n)
operetka
  oopperaa kevyempi laulunäytelmä, jossa on puhuttuja vuorosanoja

opettaa /ˈopetːaː/ (v)
uczyć
  antaa uusi tieto tai taito

opettaja /ˈopetːˌaja/ (n)
nauczyciel, nauczycielka
  henkilö, joka antaa opetusta oppilaalle

opettajatar /ˈopetːˌajatar/ (n)
nauczycielka
  naispuolinen opettaja

opiskelija /ˈopɪskˌelɪja/ (n)
student, studentka
  opiskeleva, oppilaitosta käyvä tai tutkintoa suorittava henkilö

opiskella /ˈopɪskella/ (v)
studiować
  harjoittaa opintoja, hankkia ja analysoida tietoja

opossumi /ˈopossˌumɪ/ (n)
dydelf
  joukko pieniä tai keskikokoisia amerikkalaisia pussieläimiä (Didelphidae)

oppia /ˈopːɪa/ (v)
uczyć się
  omaksua uutta tietoa tai uusia taitoja

oppikirja /ˈopːɪkˌirja/ (n)
podręcznik
  opetuksen ja opiskelun apuvälineenä käytettävä kirja, joka käsittelee tiettyä aihekokonaisuutta

oppilas /ˈopːɪlas/ (n)
uczeń, uczennica
  henkilö, joka saa opetusta opettajalta; koululainen tai opiskelija

oppitunti /ˈopːɪtˌuntɪ/ (n)
lekcja
  kouluopetuksen jaksotuksen ja ajankäytön perusyksikkö

opportunismi /ˈopːortunˌismɪ/ (n)
oportunizm
  vallitsevien olojen (moraaliton) hyödyksi käyttäminen

opportunisti /ˈopːortunˌistɪ/ (n)
oportunista
  opportunismin kannattaja, vallitsevien olojen (moraaliton) hyödyksi käyttäjä; myötäilijä

oppositio /ˈopːosˌitɪo/ (n)
opozycja
  (politiikka) yleensä hallitukseen kuulumattomat puolueet

optiikka /ˈoptɪːkːa/ (n)
optyka
  valo-oppi, tieteenhaara, joka tutkii valon ja muiden sähkömagneettisten ilmiöiden ominaisuuksia

optikko /ˈoptɪkːo/ (n)
optyk
  henkilö, joka myy silmälaseja

optimistinen /ˈoptɪmˌistɪnen/ (adj)
optymistyczny
  sellainen joka odottaa parasta, suhtautuu tulevaisuuteen positiivisesti ja toiveikkaasti

optimoida /ˈoptɪmˌoida/ (v)
optymalizować
  etsiä optimiarvoa tai -määrää tai parasta vaihtoehtoa

optimointi /ˈoptɪmˌointɪ/ (n)
optymalizacja
  optimoiminen

orangeria /ˈoraŋŋˌerɪa/ (n)
oranżeria
  talvipuutarha sitrushedelmille, tyypillisesti rakennuksen eteläsivulle rakennettu lisärakennus jossa on aurinkoa keräävä lasiseinä ja lämmitys uunilla

oranssi /ˈoranssɪ/ (adj)
pomarańczowy, pomarańcz
  väriltään oranssi, oranssin värinen

oranssi /ˈoranssɪ/ (n)
pomarańczowy
  punakeltainen väri

oranssiviikunakaija /ˈoranssɪvˌiːkunakˌaija/ (n)
figówka czarnolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

orava /ˈorava/ (n)
wiewiórka
  mikä tahansa oravien heimoon () kuuluva jyrsijöiden laji tai sellaisen yksilö
  erityisesti -laji tai sen yksilö

oregano /ˈoreɡˌano/ (n)
oregano
  maustekasvi

orgaaninen /ˈorɡaːnɪnen/ (adj)
organiczny
  hiiltä tai hiilen yhdisteitä sisältävä tai käsittelevä

orgaaninen kemia /ˈorɡaːnɪneŋ kˈemɪa/ (n)
chemia organiczna
  kemian haara, joka on erikoistunut hiiltä ja vetyä sisältäviin kemiallisiin yhdisteisiin

organisaatio /ˈorɡanɪsˌaːtɪo/ (n)
organizacja
  ihmisten muodostama toimintajärjestelmä yhteisten päämäärien toteuttamiseksi, us. useiden elinten muodostama tarkoituksen mukaisesti toimiva kokonaisuus

orgasmi /ˈorɡasmɪ/ (n)
orgazm
  refleksi, joka johtuu seksuaalisen kiihottumisen fyysisestä laukeamisesta

ori /ˈorɪ/ (n)
ogier
  urospuolinen kuohitsematon hevonen, uroshevonen

origami /ˈorɪɡˌamɪ/ (n)
origami
  perinteinen japanilainen taidemuoto, jossa paperista tehdään taittelemalla erilaisia figuureja, esimerkiksi eläinhahmoja

orja /ˈorja/ (n)
niewolnik, niewolnica
  historiallisesti henkilö, joka pakotettiin tekemään toiselle työtä saamatta siitä itselle jäävää rahallista korvausta erityisesti maataloudessa ja rakennushankkeissa: esim. Euroopassa maaorja tai Amerikoissa plantaasilla työskennellyt neekeriorja, mutta orjia on ollut useissa kulttuureissa eri aikakausina

orjuus /ˈorjuːs/ (n)
niewola
  se, että on orja; orjana oleminen

orjuuttaa /ˈorjuːtːaː/ (v)
zniewolić
  tehdä joku orjakseen tai pitää jotakuta orjanaan

orkesteri /ˈorkestˌerɪ/ (n)
orkiestra
  mikä tahansa klassista musiikkia soittava yhtye; kapellimestarin johtama soitinyhtye

orpo /ˈorpo/ (n)
sierota, sieroctwo
  henkilö, jonka vanhemmista toinen tai kumpikin on kuollut

orpokoti /ˈorpokˌotɪ/ (n)
dom dziecka
  valtion, kunnan tai yksityisen tahon ylläpitämä laitos, jossa asuu orpoja lapsia

orpous /ˈorpous/ (n)
sieroctwo
  se, että on orpo; orpona oleminen

ortodoksinen /ˈortodˌoksɪnen/ (adj)
prawosławny
  oikein ylistävä, oikeaoppinen, puhdasoppinen

ortoepia /ˈortoˌepɪa/ (n)
ortoepia
  normatiivinen fonetiikka, preskriptiivinen oppi kielen oikeasta ääntämisestä

ortoreksia /ˈortorˌeksɪa/ (n)
ortoreksja
  syömishäiriö, jonka taustalla on liian pitkälle menevä halu syödä mahdollisimman terveellisesti.

orvaskesi /ˈorvaskˌesɪ/ (n)
naskórek
  epidermi, selkärankaisten ihon uloin kerros

orvokki /ˈorvokːɪ/ (n)
fiołek
  jokin Viola-sukuun kuuluva kasvi, joiden kukat ovat usein väriltään violetteja

orvokkipeippo /ˈorvokːɪpˌeipːo/ (n)
motylik fioletowouchy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

osa /ˈosa/ (n)
część
  pala jotakin suurempaa rakennetta tai kokonaisuutta

osake /ˈosake/ (n)
akcja
  osakeyhtiön liikkeelle laskema rahoitusinstrumentti, joka ostetaan ja vastineeksi osakkeenomistaja saa äänioikeuden yhtiökokouksissa ja mahdollisesti osingon

osakemarkkinat /ˈosakemˌarkːɪnat/ (n)
giełda
  pääomamarkkinoiden osa, joka sisältää osakkeiden emissiomarkkinat ja jälkimarkkinat

osakeyhtiö /ˈosakˌeyhtɪø/ (n)
spółka akcyjna
  yhtiömuoto, jossa omistus jakautuu siirtokelpoisiin määräosiin eli osakkeisiin ja osakkailla on yhtiön toiminnasta osakkeiden arvoon rajoittuva taloudellinen vastuu; eräs yhteisö

osakkeenomistaja /ˈosakːˌeːnomˌistaja/ (n)
akcjonariusz
  osakeyhtiömuotoisen yrityksen osakas, luonnollinen tai juridinen henkilö

osallistua /ˈosallˌistua/ (v)
brać udział
  ottaa osaa, olla mukana (esimerkiksi kilpailussa tai tapahtumassa)

osamäärä /ˈosamˌæːræ/ (n)
iloraz
  jakolaskun tulos

osata /ˈosata/ (v)
umieć
  taitaa, olla kykenevä tekemään jotakin

osavaltio /ˈosavˌaltɪo/ (n)
stan
  liittovaltion osa, jolla on oma lainsäädäntö ja hallinto

oselotti /ˈoselˌotːɪ/ (n)
ocelot
  , Etelä- ja Väli-Amerikassa tavattava kissaeläin

osinko /ˈosɪŋko/ (n)
dywidenda
  yrityksen osakkeenomistajilleen maksama osuus kertyneistä voitoista

osittain /ˈosɪtːain/ (adv)
częściowo
  jossakin määrin, mutta ei täysin, osana jostakin

oskilloskooppi /ˈoskɪllˌoskoːpːɪ/ (n)
oscyloskop
  (tekniikka) elektroniikan ja sähkötekniikan mittalaite, joka piirtää mitattavasta signaalista kuvaajan näyttölaitteelle

osmankäämi /ˈosmaŋkˌæːmɪ/ (n)
pałka
  osmankäämien suvun () kasvi

osmium /ˈosmium/ (n)
osm
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine, tunnus Os.

osmoosi /ˈosmoːsɪ/ (n)
osmoza
  veden siirtyminen laimeammasta liuoksesta väkevämpään puoliläpäisevän kalvon läpi

osoite /ˈosoite/ (n)
adres
  tiedot sijainnista tai toimintapaikasta tai henkilön asuinpaikasta

osoitin /ˈosoitɪn/ (n)
wskaźnik
  kellotaulun alalla kulkeva varsi, joka osoittaa kehällä sijaitsevia numeroita; viisari
  ohjelmoinnissa muuttuja, joka osoittaa toiseen muuttujaan; pointteri

osoittaa /ˈosoitːaː/ (v)
wskazywać
  näyttää konkreettisesti jotakin suuntaa
pokazywać
  ilmentää, antaa viitteitä
  todistaa, näyttää toteen

osoittaja /ˈosoitːˌaja/ (n)
licznik
  (matematiikka) murtoluvun jakoviivan yläpuolella oleva luku tai lauseke.

osseetti /ˈosseːtːɪ/ (n)
Osetyjczyk
  Ossetiassa elävän iranilaisen kansan, osseettien jäsen

ostaa /ˈostaː/ (v)
kupować, kupić
  hankkia hyödykkeitä rahaa vastaan

ostaja /ˈostaja/ (n)
kupcowa
  henkilö joka ostaa jotakin

osteri /ˈosterɪ/ (n)
ostryga
  meressä elävä simpukkaheimo, johon kuuluu toistakymmentä sukua, joiden eräitä lajeja käytetään luonnosta kerättynäyinä tai viljeltyinä ruoaksi ja niistä erityisesti erooppalainen osteri (Ostrea edulis)

osto /ˈosto/ (n)
kupno
  hyödykkeen hankkiminen rahalla

ostoskeskus /ˈostoskˌeskus/ (n)
centrum handlowe
  keskus, rakennus tai rakennusrykelmä, jossa sijaitsee useita myymälöitä ja muita palveluita, joiden sisäänkäynti on yleensä ulkoa

ostoskärry /ˈostoskˌærry/ (n)
wózek sklepowy
  ostosten kassalle kuljettamiseen tarkoitettu kärry, jossa on yleensä neljä kääntyvää pyörää

osuvasti /ˈosuvˌastɪ/ (adv)
odpowiednio
  osuvalla tavalla; nasevasti

otaksua /ˈotaksˌua/ (v)
przypuszczać
  olettaa

ote /ˈote/ (n)
chwyt
  tarttuminen, kiinni pitäminen

otelauta /ˈotelˌauta/ (n)
podstrunnica
  kieli- tai jousisoittimien kaulan alue, jota vasten kieliä painetaan

otenauha /ˈotenˌauha/ (n)
próg
  kitarassa ja sitä muistuttavissa kielisoittimissa otelautaan upotettu metallinen kapea poikkipuu, jonka takaa painamalla nauhavälistä saadaan soitettua haluttu sävel kielen soivan osan lyhentyessä otenauhaan asti

otos /ˈotos/ (n)
próba
  perusjoukosta poimittu näytejoukko

otsa /ˈotsa/ (n)
czoło
  silmien ja hiusrajan välissä oleva pään etuosa

otsatukka /ˈotsatˌukːa/ (n)
grzywka
  kampaus, jossa hiukset peittävät otsan

otsoni /ˈotsonɪ/ (n)
ozon
  kolmesta happiatomista koostuva molekyyli O₃; hapen allotrooppinen muoto

otsonikerros /ˈotsonɪkˌerros/ (n)
ozonosfera
  ilmakehän stratosfääriin eli yläilmakehään kuuluva kerros 15–50 kilometrin korkeudella, jonne valtaosa ilmakehän otsonista on kertynyt

ottaa /ˈotːaː/ (v)
brać
  tarttua kädellä, siirtää jotakin itselle, haltuunsa, ulottuvilleen

ottelu /ˈotːelu/ (n)
mecz
  vastustajaa vastaan käyty kamppailu, erityisesti urheilussa

ottelupallo /ˈotːelupˌallo/ (n)
meczbol
  verkkopallopeleissä pallo, joka saattaa antaa ottelun ratkaisevan pisteen

outo /ˈouto/ (adj)
dziwaczny
  tavallisesta poikkeava; epätavallinen, erikoinen; tuntematon

ovaatio /ˈovaːtˌio/ (n)
owacja
  (historia) antiikin Roomassa triumfia pienempi voitonkulkue

ovela /ˈovela/ (adj)
chytry
  sellainen, joka pystyy johtamaan muita harhaan haluamallaan tavalla tulematta itse huomatuksi ja joutumatta vastuuseen

ovelasti /ˈovelˌastɪ/ (adv)
chytrze
  ovelalla tavalla

ovi /ˈovɪ/ (n)
drzwi
  rakennuksen, huoneen tai muun sisätilan seinässä olevaan oviaukkoon sijoitettu avattava ja suljettava, monesti myös lukittava, saranoitu luukkumainen levymäinen elementti

ovikello /ˈovɪkˌello/ (n)
dzwonek do drzwi
  (instrumentti) ulko-ovessa tai sen läheisyydessä oleva soittokello, jolla sisään pyrkijä voi ilmoittautua; myös oven avaamisen ilmaiseva hälytyskello kauppaliikkeessä tms. henkilökunnan huomion kiinnittämiseksi

ovisilmä /ˈovɪsˌilmæ/ (n)
judasz
  huoneiston tai rakennuksen ulko-oveen asennettu linssi, josta voi nähdä ovea avaamatta sisälle pyrkivän henkilön

ovovivipaarinen /ˈovovˌivɪpˌaːrɪnen/ (adj)
jajożyworodny
  lisääntyminen siten, että muna on emon ruumissa sen kuoriutumiseen asti

ovulaatio /ˈovulˌaːtɪo/ (n)
owulacja
  munasolun irtautuminen munasarjoista ja siirtyminen munajohdinten haaraisiin päihin

paahtopaisti /pˈaːhtopˌaistɪ/ (n)
rostbef
  naudan sisäpaisti palana miedossa uunin lämmössä kypsennettynä

paali /pˈaːlɪ/ (n)
pali
  paalin kieli, indoeurooppalaisen kielikunnan indoarjalaiseen kieliryhmään kuuluva kieli

paapuuri /pˈaːpuːrɪ/ (n)
bakburta, lewa burta
  aluksen perästä eteenpäin katsoen vasen puoli eli ohjauspuolen vastainen puoli

paarit /pˈaːrɪt/ (n)
nosze
  potilaan makuuasennossa kantamiseen tarkoitettu apuväline, joka muodostuu kahdesta yhdensuuntaisesta tangosta ja niiden välille pingoitetusta kankaasta

paarma /pˈaːrma/ (n)
bąk
  (eläintiede) kärpäsiin kuuluva lukuisalajinen hyönteisheimo. Paarman toukat elävät vedessä tai kosteassa maassa.

paasto /pˈaːsto/ (n)
post
  kieltäytyminen joistakin tai kaikista ruokalajeista ja juomista terveydellisistä tai uskonnollisista syistä

paastota /pˈaːstota/ (v)
pościć
  pitää taukoa (yleensä kiinteän) ruoan (ja joissakin tapauksissa myös juoman) nauttimisesta

paatsama /pˈaːtsama/ (n)
szakłak
  paatsamoiden () suvun kasvi

paavi /pˈaːvɪ/ (n)
papież
  Rooman piispa, katolisen kirkon korkein johtaja

paaši /pˈaːʃɪ/ (n)
paź
  keskiajalla hovipoika, kuninkaalliseen yhteisöön kuulunut nuori miespalvelija, myöhemmin myös kamaripoika tai nuorempi aseenkantaja

pagodi /pˈaɡodɪ/ (n)
pagoda
  buddhalaisten temppelien tornimainen erillisrakennus

paha /pˈaha/ (adj)
zły
  ei hyvä; pahaa tarkoittava; ilkeä; viittaa pahuuteen

paha silmä /pˈaha sˈilmæ/ (n)
złe oko
  taikauskoisissa käsityksissä vihamielinen, vahingoittava katse
  amuletti, jota käytetään suojaamaan vahingoittavalta katseelta

pahamaineinen /pˈahamˌaineinen/ (adj)
notoryczny
  sellainen, jolla on paha maine

pahanlaatuinen /pˈahanlˌaːtwɪnen/ (adj)
złośliwy
  sellainen, joka muodostaa etäpesäkkeitä eli metastasoi (kasvaimesta)

pahe /pˈahe/ (n)
nałóg
  paha, huono ja sopimaton tapa; moraalisesti ja konventionaalisesti paheksuttu asia

pahka /pˈahka/ (n)
obrzęk
  puussa kasvava möykky

pahkasika /pˈahkasˌika/ (n)
guziec
  Afrikassa elävä villi sikojen sukuinen nisäkäs

pahoillaan /pˈahoillaːn/ (adv)
przepraszam
  (3. persoonan muoto) olla pahoillaan tuntea katumusta

pahoinpidellä /pˈahoimpɪdellæ/ (v)
maltretować
  kohdella väkivaltaisesti

pahoinpitely /pˈahoimpˌitely/ (n)
znęcanie się
  ihmiseen kohdistuva fyysinen vahingoittaminen

pahoinvointi /pˈahoinvˌointɪ/ (n)
mdłości
  se, että voi pahoin

paholaisrausku /pˈaholˌaisrausku/ (n)
manta
  kookkain rauskulaji Manta birostris, jonka suun molemmilla puolilla on rintaevistä kehittyneet sarveismuodostumat, joista nimi johtuu

pahta-aratti /pˈahtaˈaratːɪ/ (n)
konura maskowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paikallinen /pˈaikallɪnen/ (adj)
lokalny
  tiettyyn paikkaan kuuluva

paikallisesti /pˈaikallɪsˌestɪ/ (adv)
lokalnie
  pienelle alalle tai lähialueelle sijoittuen

paikannimi /pˈaikannˌimɪ/ (n)
toponim
  jonkin maantieteellisen kohteen erityinen yksilöivä nimi

paikka /pˈaikːa/ (n)
miejsce, punkt
  konkreettinen kohta, sijaintikohta
miejsce
  tila, jossa voidaan käydä tai oleskella, oleskelupaikka

paikkavektori /pˈaikːavˌektorɪ/ (n)
wektor wodzący
  matematiikassa ja fysiikassa vektori, joka alkaa origosta ja päättyy johonkin pisteeseen

paimen /pˈaimen/ (n)
pasterz
  henkilö, joka paimentaa laitumella olevaa karjaa

paimenkoira /pˈaimeŋkˌoira/ (n)
pies pasterski
  karjan paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

paimenruohokaija /pˈaimenrˌuohokˌaija/ (n)
łąkówka liliowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

painaa /pˈainaː/ (v)
ważyć
  olla painoltaan tai massaltaan

painajainen /pˈainajˌainen/ (n)
koszmar
  epämiellyttävä tai pelottava uni
  epämiellyttävä tai pelottava tilanne

painava /pˈainava/ (adj)
ciężki
  joka painaa paljon, raskas

paine /pˈaine/ (n)
ciśnienie
  voiman vaikutus pinta-alayksikköä kohti

paineilma /pˈaineilma/ (n)
sprężone powietrze
  kaasusäiliöön ylipaineeseen pakattu ilma

paini /pˈainɪ/ (n)
wrestling
  urheilumuoto, jossa ottelijat koettavat sääntöjen sallimia otteita käyttäen painaa vastustajan hartiat mattoon

painija /pˈainɪja/ (n)
zapaśniczka
  kreikkalaisroomalaisessa tai vapaapainissa otteleva henkilö

painike /pˈainɪke/ (n)
przycisk
  painonappi; nappi, jota painamalla tapahtuu jotain

paino /pˈaino/ (n)
ciężar
  kappaleen massasta ja painovoiman kiihtyvyydestä riippuva gravitaation voimavaikutus kappaleeseen

painokone /pˈainokˌone/ (n)
maszyna drukarska
  painotuotteita tuottava laite, kone joka painaa paperille tekstiä tai kuvia

painonnosto /pˈainonnˌosto/ (n)
podnoszenie ciężarów
  olympiavoimailulaji, joka koostuu kahdesta nostolajista, tempauksesta ja työnnöstä, joiden tulokset lasketaan yhteen

painos /pˈainos/ (n)
nakład
  tiettynä ajankohtana painettu kirjaerä, samasta sisällöstä voidaan tehdä useita painoksia

painotalo /pˈainotˌalo/ (n)
drukarnia
  kirjapainon sisältävä yritys, joka tuottaa painotuotteita

painottaa /pˈainotːaː/ (v)
akcentować
  asettaa tavuille paino

painottomuus /pˈainotːomuːs/ (n)
nieważkość
  olotila painovoiman vaikutusalueen ulkopuolella

painovoimavuorovaikutus /pˈainovˌoimavˌuorovˌaikutus/ (n)
oddziaływanie grawitacyjne
  hiukkasfysiikan standardimallin ulkopuolinen, neljäs perusvuorovaikutus: mekanismi, jonka mukaisesti painovoima eli gravitaatio toimii

paise /pˈaise/ (n)
czyrak
  elimistössä, varsinkin iholla, oleva märkäpesäke, abskessi

paistaa /pˈaistaː/ (v)
smażyć
  kypsentää ruokaa kuumentamalla tulella tai pannulla ilman keitinvettä

paiste /pˈaiste/ (n)
światło
  valaiseva, us. lämmittävä säteily

paisti /pˈaistɪ/ (n)
pieczeń
  (keittiö) padassa, uunipannussa, joskus vartaassa kypsennetty suurehko lihakimpale

paistinpannu /pˈaistɪmpˌannu/ (n)
patelnia
  paistamiseen tarkoitettu varrellinen ja tasapohjainen ruoanlaittoastia

paita /pˈaita/ (n)
koszula
  ylävartalon päälle puettava vaate, usein alusvaate

paitsi /pˈaitsɪ/ (adv)
oprócz
  jotain lukuun ottamatta

paitsio /pˈaitsɪo/ (n)
spalony
  joukkuepelien sääntöjenvastainen hyökkäysmuodostelma

pajari /pˈajarɪ/ (n)
bojar
  Venäjän muinaiseen ylhäisaateliin kuulunut henkilö ennen Pietari Suuren uudistuksia 1700-luvun alussa

paju /pˈaju/ (n)
wierzba
  pajukasveihin kuuluva pensas tai lehtipuu ()

pakana /pˈakana/ (n)
poganin, poganka
  vallalla olevaan uskonnolliseen enemmistöön kuulumaton; erityisesti polyteistisen tai panteistisen varhaiskantaisen uskonnon kannattaja

pakanuus /pˈakanuːs/ (n)
pogaństwo
  (uskonto) valtauskontoon kuuluvien pakanuskonnoksi määrittelemän uskonnon harjoittaminen; valtauskonnon kannattajiin kuulumattomuus

pakara /pˈakara/ (n)
pośladek, okolica pośladkowa
  lantion ja reiden yläosan takana oleva, pakara- ja muiden lihasten muodostama kokonaisuus

pakastin /pˈakastɪn/ (n)
zamrażarka
  kylmälaite, jonka sisällä lämpötila pysyy alle nollassa celsiusasteessa pitäen ruoat tms. sisällön jäässä, tyypillisesti lämpötilaltaan noin −18 celsiusastetta

paketti /pˈaketːɪ/ (n)
paczka
  tavarakäärö

pakistanilainen /pˈakɪstˌanɪlˌainen/ (adj)
pakistański
  Pakistanista peräisin oleva tai Pakistaniin liittyvä

pakka /pˈakːa/ (n)
talia
  pinkka saman suuruisia arkkeja paperia, kääröksi kierretty kangas
  yksi sarja pelikortteja, korttipakka

pakkanen /pˈakːanen/ (n)
mróz
  säätila, jossa lämpötila on veden jäätymispisteen alapuolella

pakko /pˈakːo/ (n)
przymus
  ehdoton, henkilön omaa tahtoa huomioonottamaton velvollisuus tai ehdoton vaatimus

pako /pˈako/ (n)
ucieczka
  pakeneminen, karkaaminen jostain

pakokauhu /pˈakokˌauhu/ (n)
panika
  tunnetila, jossa ihminen ei kykene ajattelemaan järkevästi ja pyrkii pakenemaan; paniikki

pakolainen /pˈakolˌainen/ (n)
uchodźca, uchodźczyni
  henkilö, joka on paennut kotimaastaan, koska pelkää joutuvansa siellä vainotuksi rodun, uskonnon, kansalaisuuden, sosiaalisen aseman tai poliittisen mielipiteen vuoksi ja on saanut pakolaisen aseman eli pakolaisstatuksen

pakollinen /pˈakollɪnen/ (adj)
obowiązkowy
  sellainen, jonka tekeminen tai valinta on pakko

pakottaa /pˈakotːaː/ (v)
zmuszać
  saattaa joku vastoin tahtoaan tekemään tai estää häntä tekemästä

paksu /pˈaksu/ (adj)
gruby
  sellainen, joka on muutoin kaltaisiinsa verrattuna pituuteensa tai korkeuteensa nähden leveä; paksuudeltaan suuri

paksusuoli /pˈaksusˌuolɪ/ (n)
jelito grube
  ohutsuolesta peräaukkoon ulottuva osa suolta. Ihmisen paksusuolessa erotetaan kolme osuutta: umpisuoli, lynkkysuoli ja peräsuoli.

paksuus /pˈaksuːs/ (n)
grubość
  mekaanista vahvuutta ja läpimittaa ilmentävä suure

pala /pˈala/ (n)
kawałek
  osa kokonaisuutta

palaa /pˈalaː/ (v)
płonąć, palić się
  yhtyä happeen nopeasti, olla liekeissä, olla tulessa

palapeli /pˈalapˌelɪ/ (n)
puzzle
  peli, joka kootaan sijoittamalla sen palat oikeisiin paikkoihin, jolloin paljastuu kuva

palata /pˈalata/ (v)
powrócić, powracać
  tulla takaisin, mennä takaisin

palatsi /pˈalatsɪ/ (n)
pałac
  hallitsijoiden tai muiden korkearvoisten henkilöiden suuri, usein ylellinen asuinrakennus

palaute /pˈalaute/ (n)
informacje zwrotne
  suorituksesta saatava arvio tai kommentti

palauttaa /pˈalautːaː/ (v)
wrócić
  antaa tai viedä takaisin

palawaninviirikaija /pˈalavanˌinvɪːrɪkˌaija/ (n)
listkogonka modrogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paleontologia /pˈaleˌontolˌoɡɪa/ (n)
paleontologia
  maakerrostumissa tai muulla tavoin säilyneitä kasvi- ja eläinfossiileja tutkiva tiede

paleoseeni /pˈaleosˌeːnɪ/ (n)
paleocen
  65–56 miljoonaa vuotta sitten vallinnut geologinen epookki, tertiäärikauden vanhin osa

paleotsooinen /pˈaleˌotsoːɪnen/ (adj)
paleozoiczny
  paleotsoiiseen maailmankauteen (n. 542–250 mvs.) kuuluva

palestiinalainen /pˈalestˌiːnalˌainen/ (adj)
palestyński
  Palestiinasta peräisin oleva, Palestiinassa sijaitseva

palimpsesti /pˈalɪmpsˌestɪ/ (n)
palimpsest
  antiikista tai keskiajalta peräisin oleva käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty tai raaputettu pois ja korvattu uudella

paljastaa /pˈaljastaː/ (v)
odkrywać
  näyttää julkisesti jtk. sellaista, mikä oli aiemmin yleisöltä piilossa
  kertoa tai tuoda muuten julki, harkitusti tai tahattomasti, salaisuus tai muu sellainen seikka, jonka ei suotaisi tulevan ilmi tai julki

paljetti /pˈaljetːɪ/ (n)
cekin
  pieni, kiiltävä metalli- tai muovilevy, joita käytetään pukujen tms. koristeena

paljettipöllökehrääjä /pˈaljetːɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
gębal długosterny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paljon /pˈaljon/ (adv)
dużo, wiele
  koko joukon, runsaasti

palkinto /pˈalkɪnto/ (n)
nagroda
  kilpailusta saatu, voittajalle tai voittajille myönnettävä tunnustus

palkita /pˈalkɪta/ (v)
nagradzać
  antaa palkinto, antaa kunnianosoitus

palkka /pˈalkːa/ (n)
płaca, pensja
  korvaus sovitusti tehdystä työstä

palkkapäivä /pˈalkːapˌæivæ/ (n)
dzień wypłaty
  se päivä jona työntekijälle maksetaan palkka; palkanmaksupäivä

palkki /pˈalkːɪ/ (n)
belka
  (sahatavara) neljältä sivulta sahattua järeää sahatavaraa, jonka leveyden ja paksuuden ero on yli 25 mm; yleisemmin mikä tahansa jykevä puutavara
  vaakasuora tai kalteva rakennusosa, jonka tehtävä on kannatella ylempiä rakenteita
  nuotteja yhdistävä vaakasuora tai kalteva viiva, jonka tarkoitus on selventää nuottikuvaa
skos
  kilven vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan kulkeva leveähkö nauha

palladium /pˈalladium/ (n)
pallad
  eräs alkuaine

pallea /pˈallea/ (n)
przepona
  rintaontelon ja vatsaontelon välisen kuperan seinämän muodostava hyvin ohut sisäänhengityslihas, joka koostuu suurimmaksi osaksi jänteistä

palleroporonjäkälä /pˈallerˌoporˌonjækˌælæ/ (n)
chrobotek alpejski
  eräs torvijäkäliin kuuluva kotelosienten laji

pallo /pˈallo/ (n)
piłka, kula
  eräiden pelien ja leikkien pallon muotoinen peliväline

pallonpuolisko /pˈallompˌuolɪsko/ (n)
półkula
  päiväntasaajan pohjois- tai eteläpuoleinen osa

pallosalama /pˈallosˌalama/ (n)
piorun kulisty
  jonkinlainen ilmassa tapahtuva sähköinen ilmiö, jossa havaitaan ilmassa leijuva valaiseva, loistava pallo

palmu /pˈalmu/ (n)
palma
  mikä tahansa trooppinen tai subtrooppinen Arecaceae-heimon lehtipuulaji

palmuaratti /pˈalmuarˌatːɪ/ (n)
konura ognistobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

palmusunnuntai /pˈalmusˌunnuntai/ (n)
Niedziela Palmowa
  kirkollinen juhla, sunnuntai viikkoa ennen pääsiäistä

palmuöljy /pˈalmuˌøljy/ (n)
olej palmowy
  öljypalmun hedelmämallosta saatava rasva

paloasema /pˈaloˌasema/ (n)
budynek straży pożarnej
  laitos, jossa paloautoja säilytetään ja palomiehet päivystävät hälytyksiä varten

paloauto /pˈaloˌauto/ (n)
samochód pożarniczy
  palokunnan sammutus- ja pelastustehtävissä käytettävä ajoneuvo

palokunta /pˈalokˌunta/ (n)
straż pożarna
  kaupungin tai kunnan viranomainen, joka huolehtii tulipalojen sammuttamisesta ja ehkäisystä

palokärki /pˈalokˌærkɪ/ (n)
dzięcioł czarny
  Dryocopus martius, isokokoinen tikka, väriltään punaista päälakea lukuun ottamatta musta

palomies /pˈalomies/ (n)
strażak
  ammatikseen tulipaloja sammuttava ja muita palokunnan tehtäviä hoitava henkilö

palomuuri /pˈalomˌuːrɪ/ (n)
zapora sieciowa
  yleensä kiviaineinen seinä, jonka tarkoitus on estää mahdollisen tulipalon leviäminen rakennuksen toiseen osaan
  järjestelmä, joka eristää tietoverkossa suojattavan verkon ulkoverkosta

palopommi /pˈalopˌommɪ/ (n)
bomba zapalająca
  lentopommi, jonka on tarkoitus sytyttää rakennuksia tuleen

paloposti /pˈalopˌostɪ/ (n)
hydrant
  vesijohtoverkon piste, josta palokunta voi ottaa sammutusvettä

palovamma /pˈalovˌamma/ (n)
oparzenie
  palamisen, korkean lämpötilan tai säteilyn elimistössä, usein ihossa, aiheuttama vaurio

palsternakka /pˈalsternˌakːa/ (n)
pasternak
  sarjakukkaiskasvi Pastinaca sativa, jolla on vaaleaa porkkanaa muistuttava juureksena käytettävä voimakasmakuinen juuri

palttoo /pˈaltːoː/ (n)
palto
  miesten pitkä, vuorillinen, muuten pelkistetty päällystakki; ei sadetakki

paluu /pˈaluː/ (n)
powrót
  tulo takaisin lähtöpaikkaan, palautuminen rutiineihin

palvelija /pˈalvelˌija/ (n)
sługa, służący
  henkilö, joka palvelee, jonka työ on palvella

palvelin /pˈalvelɪn/ (n)
serwer
  tietokoneohjelma, joka palvelee muita ohjelmia suorittamalla pyydettäessä tietyn toiminnon

palvella /pˈalvella/ (v)
służyć
  auttaa toisia, tehdä toisille palveluksia alemmassa asemassa

palvelu /pˈalvelu/ (n)
służba
  se, että joku tekee jonkin asian jonkun puolesta, rahallista korvausta vastaan tai ilman sitä

palvoa /pˈalvoa/ (v)
czcić
  ihailla, kunnioittaa, erityisesti Jumalaa

panamalainen /pˈanamalˌainen/ (adj)
panamski
  Panamasta peräisin oleva, panamaan liittyvä

panamanara /pˈanamˌanara/ (n)
ara oliwkowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

panamapalmut /pˈanamapˌalmut/ (n)
łyczkowiec
  yksi panamapalmukasvien heimoon kuuluvista suvuista ()

pandeismi /pˈandeismɪ/ (n)
pandeizm
  (filosofia) oppi, yhdistelmä panteismi ja deismi

pandemia /pˈandemˌia/ (n)
pandemia
  maailmanlaajuinen epidemia

paneeli /pˈaneːlɪ/ (n)
panel
  ohuista laudoista rakennettu sisäseinän tai sisäkaton pinnoite
  asiantuntijoiden joukko, joka julkisesti keskustelee annetusta kysymyksestä

panimo /pˈanɪmo/ (n)
browar
  tehdas tai laitos, jossa valmistetaan olutta

pankki /pˈaŋkːɪ/ (n)
bank
  rahaliikennettä, luottoja ja talletuksia hoitava yritys tai muu laitos; yksi pääasiallisista rahalaitoksen tyypeistä

pankkiautomaatti /pˈaŋkːɪˌautomˌaːtːɪ/ (n)
bankomat
  automaatti, josta pankkitilin omistavat voivat nostaa rahaa itsenäisesti pankkiautomaattikortin avulla; käteisautomaatti

pankkiiri /pˈaŋkːɪːrɪ/ (n)
bankier
  pankin omistaja tai osakas

pankkitili /pˈaŋkːɪtˌilɪ/ (n)
konto
  liikepankissa sijaitseva henkilön m. yrityksen, käyttötili, jolle voidaan tallettaa rahaa ja josta voidaan nostaa rahaa; myös voidaan viitata muun tyyppisiin pankin tarjoamiin tileihin, kuten esimerkiksi säästötiliin, mutta useimmiten tarkoitetaan käyttötiliä

pankkivirkailija /pˈaŋkːɪvˌirkailˌija/ (n)
kasjer
  työntekijä, joka työskentelee pankkikonttorin tiskillä asiakasrajapinnassa

panna /pˈanna/ (v)
kłaść
  asettaa johonkin olotilaan; asettaa jollekin ehto tai hinta
warzyć
  määrätä tekemään jotain, lähettää tehtävään, pakottaa

panssarijuna /pˈanssarˌijuna/ (n)
pociąg pancerny
  sotilaskäyttöön tarkoitettu juna, jonka veturi ja vaunut on suojattu käsiaseiden tulitukselta

panssarivaunu /pˈanssarɪvˌaunu/ (n)
czołg
  telaketjuilla kulkeva ja suurikaliiperisella tykillä aseistettu panssaroitu moottoriajoneuvo

panteismi /pˈanteismɪ/ (n)
panteizm
  oppi, jonka mukaan kaikki olevainen ja jumala ovat sama. Panteismin jumala on persoonaton ja ääretön, joten jumalan lisäksi ei voi olla muuta todellisuutta.

panteisti /pˈanteistɪ/ (n)
panteista
  panteismin kannattaja.

panteistinen /pˈanteistɪnen/ (adj)
panteistyczny
  sellainen, joka liittyy panteismiin, panteismin mukainen tai siihen kuuluva.

pantomiimi /pˈantomˌiːmɪ/ (n)
pantomima
  elenäytelmä jossa ei käytetä lainkaan puhetta

panttivanki /pˈantːɪvˌaŋkɪ/ (n)
zakładnik, zakładniczka
  vanki, joka vapautetaan lunnaita vastaan

papaija /pˈapaija/ (n)
papaja
  papaijakasvien heimoon kuuluva trooppinen puu (Carica papaya)
  sen suuri melonintapainen hedelmä

paparazzi /pˈaparˌatsɪ/ (n)
paparazzo
  valokuvaaja, joka ottaa kuvia kuuluisista henkilöistä

paperi /pˈaperɪ/ (n)
papier
  tavallisesti kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 5–150 g/m³. Tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja pahveja
papier, dokument
  asiakirja, todistus, asiapaperi

paperiliitin /pˈaperɪlˌiːtɪn/ (n)
spinacz
  väline, jolla voidaan liittää kaksi tai useampia paperiarkkeja pinoksi juurikaan vahingoittamatta arkkeja

papisto /pˈapɪsto/ (n)
duchowieństwo
  yhteiskunnan hengellisestä puolesta huolehtinut yhteiskuntaluokka

pappeus /pˈapːeus/ (n)
kapłaństwo
  se, että on pappi; pappina oleminen

pappi /pˈapːɪ/ (n)
kapłan, ksiądz, czarny
  henkilö, joka suorittaa ammatikseen erilaisia uskonnollisia menoja ja toimituksia

papu /pˈapu/ (n)
fasola
  jokin hernekasvisuvun köynnöstävä ruohokasvi, jonka isokukkaiseen terttukukintoon muodostuu palkoja joita sellaisenaan tai niissä olevia siemeniä käytetään ravinnoksi.
  papukasvien tai joidenkin muiden kasvien, kuten kahvin tai kaakaon kova siemen

papuankanahaukka /pˈapuˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
jastrząb kasztanowaty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuankuningaskaija /pˈapuˌaŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
szkarłatka żółtoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanlurikki /pˈapuˌanlurˌikːɪ/ (n)
lorika długosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanpöllökehrääjä /pˈapuˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
paszczak papuaski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanriippukaija /pˈapuˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka złotoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papukaija /pˈapukˌaija/ (n)
papuga
  varsinaisiin papukaijoihin (Psittacinae) lukeutuva luonnonvaraisena Euroopan ulkopuolisilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla elävä värikäs lintu

papyrus /pˈapyrus/ (n)
papirus
  papyruskaislasta (Cyperus papyrus) valmistettava paperin kaltainen materiaali, jota käytettiin erityisesti muinaisessa Egyptissä

paraabeli /pˈaraːbˌelɪ/ (n)
parabola
  matemaattinen tasokäyrä, jonka jokaisen pisteen etäisyys polttopisteestä on yhtä suuri kuin sen etäisyys kiinteästä suorasta; ympyräkartion tasoleikkaus

paradoksaalinen /pˈaradˌoksaːlɪnen/ (adj)
paradoksalny
  paradoksimainen, (näennäisen) ristiriitainen

paradoksi /pˈaradˌoksɪ/ (n)
paradoks
  näennäisesti järjenvastainen, luonnoton tai ristiriitainen seikka tai väite

parakki /pˈarakːɪ/ (n)
barak
  tilapäiseen käyttöön tehty kevytrakenteinen asuinrakennus

parananaratti /pˈaranˌanarˌatːɪ/ (n)
piona łuskowana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

parantaa /pˈarantaː/ (v)
poprawiać, ulepszać
  tehdä paremmaksi
leczyć
  tehdä terveeksi, poistaa sairaus

parantaja /pˈarantˌaja/ (n)
uzdrowiciel
  luonnonlääkinnällä, taikavoimilla tms. sairauksia tms. parantava henkilö; nykyisin tavallisemmin: kansanparantaja

parantua /pˈarantˌua/ (v)
poprawiać się
  tulla paremmaksi

parapetti /pˈarapˌetːɪ/ (n)
murek
  linnoituksen matala suojavalli; rintavarustus

parapähkinäpuu /pˈarapˌæhkɪnæpuː/ (n)
bertolecja
  parapähkinäpuiden suvun () ainoa laji tai sen yksilö

paratiisi /pˈaratˌiːsɪ/ (n)
raj
  kristinuskon mytologiassa esiintyvä puutarha, myös eeden

paremiologia /pˈaremˌiolˌoɡɪa/ (n)
paremiologia
  sananlaskujen tutkimus

parfymeria /pˈarfymˌerɪa/ (n)
perfumeria
  hajuvesimyymälä tai hajuvesien yms. tuotteiden myyntiosasto

pari /pˈarɪ/ (n)
para
  kahden muodostama ryhmä tai yksikkö

pariisilainen /pˈarɪːsɪlˌainen/ (adj)
paryski
  Pariisista peräisin oleva tai Pariisiin liittyvä

paritalo /pˈarɪtˌalo/ (n)
bliźniak
  rakennus, jossa kaksi asuinhuoneistoa jakavat seinän

paritella /pˈarɪtella/ (v)
kopulować
  (erit. eläimistä) olla sukupuoliyhteydessä

pariton /pˈarɪton/ (adj)
nieparzysty
  kokonaisluku, joka ei ole jaollinen kahdella

parittaja /pˈarɪtːˌaja/ (n)
sutener, alfons
  sutenööri; henkilö, joka myy toisten ihmisten toteuttamia seksuaalisia palveluja

parkitsija /pˈarkɪtsˌija/ (n)
garbarz
  parkitsemista (ammatikseen) tekevä henkilö

parkour /pˈarkour/ (n)
parkour
  sotilaallisista harjoitteista kehitetty liikuntalaji, jossa pyritään kehon kokonaisvaltaiseen käyttöön, jotta saataisiin aikaan mahdollisimman tehokas liike siirryttäessä paikasta A paikkaan B

parlamentaarinen /pˈarlamˌentaːrɪnen/ (adj)
parlamentarny
  menettely, jossa päätökset tehdään äänestämällä vaihtoehtojen välillä

parlamentti /pˈarlamˌentːɪ/ (n)
parlament
  valtion hallintoelin, johon vaaleilla valitut edustajat kokoontuvat säätämään lakeja

parmesaani /pˈarmesˌaːnɪ/ (n)
parmezan
  eräs kova juusto

parodia /pˈarodˌia/ (n)
parodia
  ivamukaelma jostakin kirjallisesta tai kuvallisesta taideteoksesta (tai elokuvasta)

parraton /pˈarraton/ (adj)
bez brody
  sellainen, jolla ei ole partaa

parsa /pˈarsa/ (n)
szparag
  ruokaparsa, vihannesparsa (Asparagus officinalis), jonka nuoria versoja käytetään ravinnoksi

parsakaali /pˈarsakˌaːlɪ/ (n)
brokuł
  ristikukkaiskasveihin kuuluva viljelykasvi (), joka on kaalin muunnos; kukinto ja varret ovat vihreät

parta /pˈarta/ (n)
broda
  ihmisen kasvojen, erityisesti leuan alueen karvoitus

partasuti /pˈartasˌutɪ/ (n)
pędzel do golenia
  suti, jolla vaahdotetaan partasaippuaa ja levitetään partavaahtoa ajettaville alueille ennen parranajoa

partaterä /pˈartatˌeræ/ (n)
żyletka
  ruostumattomasta teräksestä valmistettu terä, jota käytetään partahöylässä

partaveitsi /pˈartavˌeitsɪ/ (n)
brzytwa
  parran ajamiseen tarkoitettu veitsi, jossa on hyvin teräväksi yhdeltä sivulta teroitettu linkkuveitsen tavoin taittuva terä

partaviikunakaija /pˈartavˌiːkunakˌaija/ (n)
figówka czerwonobroda
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

partikkeli /pˈartɪkːˌelɪ/ (n)
partykuła, cząstka
  taipumaton apusana, joka ei saa määritteitä eikä itse toimi määritteenä; aiemmin partikkeleihin luettiin myös adpositiot ja adverbit, interjektiot ja konjunktiot

partio /pˈartɪo/ (n)
patrol
  pieni valvontaa ja vartiointia tekevä joukko
skauting
  kansainväliseen partioliikkeeseen kuuluva lasten ja nuorten harrastusjärjestö

partiolainen /pˈartɪolˌainen/ (n)
harcerka
  maailmanlaajuisen partiojärjestön jäsen

partisaani /pˈartɪsˌaːnɪ/ (n)
partyzant, partyzantka
  sissisotaa käyvän vastarintaliikkeen jäsen, sissi

partisiipin futuuri /pˈartɪsˌiːpɪn fˈutuːrɪ/ (n)
imiesłów przyszły
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tulevaisuuden tapahtumaa

partisiipin perfekti /pˈartɪsˌiːpɪm pˈerfektɪ/ (n)
imiesłów czasu przeszłego
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tapahtunutta toimintaa tai tapahtumaa ja vastaa suomen NUT-partisiippia (’tehnyt’, ’mennyt’)

partisiipin preesens /pˈartɪsˌiːpɪm prˈeːsens/ (n)
imiesłów teraźniejszy
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa parhaillaan meneillään olevaa toimintaa tai tapahtumaa ja ja vastaa suomen VA-partisiippia

partisiippi /pˈartɪsˌiːpːɪ/ (n)
imiesłów
  verbin nominaalimuoto, jota käytetään adjektiivin tavoin

parturi /pˈarturɪ/ (n)
fryzjer, golibroda
  hiusten leikkaamisen ja parranajon ammattilainen

parveke /pˈarveke/ (n)
balkon
  rakennuksen seinästä ulkoneva kaiteellinen tasanne, jonne avautuu ovi rakennuksen sisältä

parviaranen /pˈarvɪˌaranen/ (n)
wróbliczka zielonorzytna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pasha /pˈasha/ (n)
pascha
  maitorahkasta valmistettava ortodoksisen perinteen mukainen pääsiäisen ajan jälkiruoka

pasianssi /pˈasɪˌanssɪ/ (n)
pasjans
  yksin pelattavien korttipelien yleisnimi; erilaisia pelejä, jotka voivat poiketa toisistaan hyvinkin suuresti

paska /pˈaska/ (n)
gówno, szajs
  uloste
gówno
  kielteinen tai valheellinen asia

paskahuussi /pˈaskahˌuːssɪ/ (n)
sracz
  wc, vessa

paskamyrsky /pˈaskamˌyrsky/ (n)
burdel
  erityisesti sosiaalisessa mediassa noussut vastalauseiden myrsky, johon liittyy myös loukkaavia huomautuksia

paskapaperi /pˈaskapˌaperɪ/ (n)
srajtaśma
  WC-paperi

paskiainen /pˈaskɪˌainen/ (n)
dupek
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

passi /pˈassɪ/ (n)
paszport
  henkilön tunnistamiseen kansainvälisesti käytetty virallinen asiakirja, matkustusasiakirja

passiivi /pˈassɪːvɪ/ (n)
strona bierna
  passiivimuoto, verbin pääluokka, jossa lauseen muodollinen tekijä (subjekti) on tekemisen kohteena

passiivinen /pˈassɪːvɪnen/ (adj)
bierny
  sellainen, joka ei ota osaa toimintaan, epäaktiivinen; ponneton, välinpitämätön

passiohedelmä /pˈassɪˌohedˌelmæ/ (n)
marakuja
  (hedelmä) punapassion trooppinen köynnöshedelmä

pastori /pˈastorɪ/ (n)
proboszcz
  Kristinuskossa hengellisen työn virka, jonka tarkempi sisältö vaihtelee huomattavasti eri kirkkokunnissa; käytössä lähinnä protestanttisissa kirkoissa ja kirkkokunnissa; Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa rovastia tai kirkkoherraa alempi nimike; katolisessa kirkossa alueittain seurakuntapappi

pastörointi /pˈastørˌointɪ/ (n)
pasteryzacja
  ruoka-aineiden lämpökäsittely, joka tuhoaa pieneliöstön

pasuri /pˈasurɪ/ (n)
krąp
  , ulkonäöltään nuorta lahnaa muistuttava särkikala

pasuuna /pˈasuːna/ (n)
puzon
  messingistä valmistettava vaskipuhallinsoitin, tavallisesti sama kuin vetopasuuna

pata /pˈata/ (n)
garnek
  metallinen, keraaminen tai emaloitu keittoastia
pik
  tavallisen (ranskalaisen) korttipakan maa, symboli ♠

patagonianaratti /pˈataɡˌonɪˌanarˌatːɪ/ (n)
patagonka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

patee /pˈateː/ (n)
pasztet
  yleensä viipaloituna tarjottava melko rasvainen mureke tai tahna, joka on kypsennetty uunivuoassa vesihauteessa; sen pääainesosana voi olla kala, kasvikset, liha tai maksa

pateeni /pˈateːnɪ/ (n)
patena
  kristillisellä ehtoollisella käytettävä lautanen, jolta ehtoollisleipä jaetaan

patentoida /pˈatentˌoida/ (v)
opatentować
  hakea patenttia

patentti /pˈatentːɪ/ (n)
patent
  Valtion viranomaisen tai kansainvälisen patenttiviraston keksijälle tai keksijän oikeudenhaltijalle myöntämä määräaikainen yksinoikeus hyödyntää teollisesti käyttökelpoista ja aiemmista ratkaisuista riittävästi poikkeavaa uutta keksintöä ammatillisesti tietyn valtion alueella. Patenttioikeus on vastine siitä, että hakija kuvaa keksinnön patenttihakemuksessa niin yksityiskohtaisesti, että alan ammattimies pystyy sitä käyttämään. Patentoitua keksintöä saa siis käyttää vapaasti yksityiseen tarkoitukseen, patenttiajan päätyttyä ja/tai patentin myöntäneen valtion ulkopuolella.

patina /pˈatɪna/ (n)
patyna
  yleisesti ajan kuluessa tapahtuva pintojen sävyttyminen tai vanhuuden leima

patja /pˈatja/ (n)
materac
  pehmusteilla täytetty kangaspäällysteinen makuualusta; erityisesti sängyssä

pato /pˈato/ (n)
tama
  vedenpinnan korkeutta ja veden virtausta ohjaava vesirakennuksen piiriin kuuluva rakennelma, jolla on yleensä seinämäinen tai vallimainen rakenne. Patoja tehdään vesivoimatekniikan ja muihin tarpeisiin.

patologia /pˈatolˌoɡɪa/ (n)
patologia
  tautioppi; oppi, jossa selvitetään tautien syitä, luonnetta ja kulkua

patologinen /pˈatolˌoɡɪnen/ (adj)
patologiczny
  sellainen, joka koskee patologiaa tai liittyy siihen

patonki /pˈatoŋkɪ/ (n)
bagietka
  muodoltaan pitkä ja kapea vaalea leipä

patriarkka /pˈatrɪˌarkːa/ (n)
patriarcha
  (sosiologia) perheen tai suvun päämies, todellista valtaa käyttävä isä

patruuna /pˈatruːna/ (n)
nabój
  ampuma-aseen metalliseen hylsyyn pakattu luodin, nallin ja ruudin muodostama kokonaisuus
  tehtaan tai ruukin omistaja, kartanonherra

patsas /pˈatsas/ (n)
posąg
  muotoon veistetty tai valettu taideteos, jonka materiaalina käytetään tavallisesti kiveä, kipsiä, metallia tai muuta muotoiltavaa materiaalia

patteri /pˈatːerɪ/ (n)
bateria
  tykistössä mikä tahansa jalkaväen komppaniaa vastaava perustason sotilasyksikkö, erityisesti tulipatteri

patti /pˈatːɪ/ (n)
pat
  tasapelitilanne, jossa siirtovuorossa olevan pelaajan kuningas ei ole uhattu, mutta hän ei voi tehdä mitään sääntöjen mukaista siirtoa ilman, että kuningas tulisi uhatuksi

paviaani /pˈavɪˌaːnɪ/ (n)
pawian
  jokin suvun Papio apinalajeista

paviljonki /pˈavɪljˌoŋkɪ/ (n)
pawilon
  pieni, ilmava ja kevytrakenteinen rakennus kuten huvimaja, puistomaja tai tilapäiskäyttöön tarkoitettu näyttelyrakennus, jolle on tyypillistä, että se pysyy tukematta pystyssä

paštu /pˈaʃtu/ (n)
paszto
  paštun kieli (kielitunnus: ps), Afganistanissa ja Pakistanissa puhuttava iranilainen kieli

pašša /pˈaʃʃa/ (n)
basza
  korkea arvonimi osmanivaltakunnassa

pedagogiikka /pˈedaɡoɡˌiːkːa/ (n)
pedagogika
  tapa, jolla opetus järjestetään sekä sen näkemyksellisiä kasvatuksellisia periaatteita

pederastia /pˈederˌastɪa/ (n)
efebofilia
  poikarakkaus; aikuisen miehen ja nuorukaisen välinen homoseksuaalinen suhde

pedofiili /pˈedofˌiːlɪ/ (n)
pedofil
  henkilö, jonka seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu vain ja ainoastaan seksuaalisesti kypsymättömiin lapsiin; mielenkiinto kohdistuu yleensä 8–10-vuotiaisiin tyttöihin tai 10–13-vuotiaisiin poikiin ja henkilö voi olla mies tai nainen

pedofilia /pˈedofˌilɪa/ (n)
pedofilia
  sukupuolivietin kohdistuminen alle murrosikäisiin lapsiin

pehmeä /pˈehmeæ/ (adj)
miękki
  sellainen, joka tai mikä joustaa tai antaa muutoin myöten; löysä, hervoton

pehmitin /pˈehmɪtɪn/ (n)
plastifikator
  muovin valmistuksessa käytettävä aine, joka pehmentää ja notkeuttaa yhdistettä, jota muuten olisi hankala muotoilla, levittää tai työstää

pehmolelu /pˈehmolˌelu/ (n)
pluszowa zabawka
  nukkapintaisesta kankaasta valmistettu ja pehmusteella täytetty nukke tai eläinhahmoinen lelu

peili /pˈeilɪ/ (n)
lustro, zwierciadło
  heijastava pinta, joka on riittävän ohut muodostaakseen kuvajaisen

peilikuva /pˈeilɪkˌuva/ (n)
odbicie lustrzane
  peilistä näkyvä kuvajainen

peippo /pˈeipːo/ (n)
zięba
  peipponen (), koko Euroopassa yleinen siemeniä ravinnokseen käyttävä varpuslintu, meillä muuttolintuna jokakesäinen vieras

peitto /pˈeitːo/ (n)
kołdra
  ihmisen päällä tämän maatessa sängyssä oleva peite
  kuorman tai varastoitavan tavaran päälle laitettava suojaava kangas tai vastaava

pekoni /pˈekonɪ/ (n)
boczek
  pitkäselkäisestä ja laihasta aikuisen sian ruhosta leikattu siansivu suolattuna

pelaaja /pˈelaːja/ (n)
gracz, zawodnik
  henkilö, joka pelaa jotakin peliä

pelargoni /pˈelarɡˌonɪ/ (n)
pelargonia
  pelargonien sukuun () kuuluva kurjenpolvikasvi. Pelargonit ovat suosittuja huonekasveja ja kesäkukkia

pelastaa /pˈelastaː/ (v)
ratować
  tuoda, viedä t. saada pois vaarallisesta paikasta t. tilanteesta

pelastusrengas /pˈelastˌusreŋŋas/ (n)
koło ratunkowe
  kelluva rengas, jonka avulla veteen pudonnut pysyy pinnalla

pelastusvene /pˈelastˌusvene/ (n)
łódź ratunkowa
  aluksen varustukseen kuuluva vene, jolla pelastaudutaan merihätään jouduttuessa ja pelastetaan veden varaan joutuneita

pelata /pˈelata/ (v)
grać
  osallistua jhk, missä us. tarkoituksena voittaa toinen, osallistua peliin tai otteluun

peli /pˈelɪ/ (n)
gra
  ajanvietteeksi harjoitettava määrämuotoinen ja sääntöjen mukainen kilpailu tai leikki

pelikaani /pˈelɪkˌaːnɪ/ (n)
pelikan
  mikä tahansa pelikaanien heimoon () kuuluva pelikaanilintujen laji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa pelikaanien sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

pelikonsoli /pˈelɪkˌonsolɪ/ (n)
konsola
  videopelien pelaamiseen tarkoitettu kodin viihdelaite

pelikortti /pˈelɪkˌortːɪ/ (n)
karta
  kämmenelle sopiva pystysuuntaisesti suorakaiteen muotoinen lakkapintainen kartonkinen kortti, johon on etusivulle painettu yksilöivät korttisymbolit siten, että kortti on aina käteen otettuna oikein päin. Kaikkien korttien taustapuolelle on painettu yhtenäinen kuviointi niin, ettei kortteja voi tunnistaa kääntöpuolelta.

pelinappula /pˈelɪnˌapːula/ (n)
pionek
  lautapelin peliväline
  hyväksi käytetty, us. helposti johdateltava henkilö

peliteoria /pˈelɪtˌeorˌia/ (n)
teoria gier
  sovelletun matematiikan osa-alue, jossa tarkastellaan agenttien välistä strategista kanssakäymistä

pelkistää /pˈelkɪstæː/ (v)
wytapiać
  (kemia) käsitellä hapetus-pelkistysreaktiossa

pelkkä /pˈelkːæ/ (adj)
zaledwie
  (vähättelevä) ainoastaan

pelko /pˈelko/ (n)
lęk, strach
  tajuttavan uhkan tai vaaran aiheuttama hädän tai tuskan tunne, huoli uhkan toteutumisesta

pelkuri /pˈelkurɪ/ (n)
tchórz
  sellainen, jolla ei ole uskallusta siihen mihin pitäisi

pellava /pˈellava/ (n)
len
  yksivuotinen kuitu- ja öljykasvi (Linum usitatissimum)
  pellavakuituinen kangas

pelle /pˈelle/ (n)
pajac
  sirkuksessa hölmöilemällä yleisöä hauskuttava henkilö, joka on tavallisesti maalannut kasvonsa värikkäästi ja pukeutunut värikkäisiin vaatteisiin

pelmeni /pˈelmenɪ/ (n)
pielmeni
  raviolia muistuttava venäläisperäinen keitettävä täytetty taikinanyytti

peloissaan /pˈeloissaːn/ (adv)
obawiać się
  ollessaan pelon vallassa, peläten jotakin

peloton /pˈeloton/ (adj)
nieustraszony
  sellainen, joka ei pelkää, vailla pelkoa oleva; rohkea

pelottava /pˈelotːˌava/ (adj)
przerażający
  sellainen, joka synnyttää pelkoa

pelottomuus /pˈelotːomuːs/ (n)
nieustraszoność
  se, että on peloton

peltikolari /pˈeltɪkˌolarɪ/ (n)
stłuczka
  lievä autokolari, jossa vauriot kohdistuvat lähinnä auton koriin

pelto /pˈelto/ (n)
pole
  maa-alue, jossa kasvatetaan viljaa ja muita viljelyskasveja

peltopyy /pˈeltopyː/ (n)
kuropatwa
  erityisesti

pelätä /pˈelætæ/ (v)
bać się, bać
  tuntea tai kokea pelkoa jkta tai jtk kohtaan

penaali /pˈenaːlɪ/ (n)
piórnik
  kynäkotelo, jossa säilytetään mm. kyniä, pyyhekumeja, viivoitinta, kynänteroitinta yms.

penis /pˈenɪs/ (n)
penis, prącie
  siitin, uroksen sukupuolielin

penisilliini /pˈenɪsˌillɪːnɪ/ (n)
penicylina
  vahingossa löydetty beetalaktaamiryhmään kuuluva antibiootti

peniskateus /pˈenɪskateus/ (n)
zazdrość o członek
  psykoanalyyttisen teorian kuvaama ilmiö, jossa nuori tyttö kokee fallisen vaiheen aikana kriisin tajutessaan ettei hänellä ole penistä

penkki /pˈeŋkːɪ/ (n)
ławka
  pehmustamaton ja usein selkänojaton monipaikkainen istuin

pensas /pˈensas/ (n)
krzak, krzew
  puuvartinen, tyvestä haarova, vähintään puoli metriä korkea kasvi

pensasaita /pˈensasˌaita/ (n)
żywopłot
  riviin istutettujen, usein muotoon leikattujen pensaiden muodostama aita

pensaskerttu /pˈensaskˌertːu/ (n)
cierniówka, pokrzewka cierniówka
  varpuslintuihin kuuluva kerttulaji () tai sen yksilö

pensassirkku /pˈensassˌirkːu/ (n)
cierlik
  Länsi- ja Etelä-Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu (), jota ei tavata Suomessa

pentaani /pˈentaːnɪ/ (n)
pentan
  eräs alkaani, C₅H12

pentagoni /pˈentaɡˌonɪ/ (n)
pięciokąt
  viisikulmio

pentu /pˈentu/ (n)
młode
  eläimen, erityisesti nisäkkään poikanen

peptidi /pˈeptɪdɪ/ (n)
peptyd
  proteiineja pienempiä aminohappoketjuja, jotka koostuvat tavallisesti alle viidestäkymmenestä aminohaposta

perfektionisti /pˈerfektˌionˌistɪ/ (n)
perfekcjonista
  henkilö, joka pyrkii täydellisyyteen; täydellisyyden tavoittelija

pergamentti /pˈerɡamˌentːɪ/ (n)
pergamin
  parkitsematta viimeistelty valkoinen nahka, jolle on kirjoitettu kuin paperille; jokin asiakirja tai teksti joka on kirjoitettu ko. materiaalille

pergola /pˈerɡola/ (n)
#Puola
  pihaa tai muuta oleskelualuetta, joskus myös kulkuväylää, arkkitehtonisena elementtinä kattava kehikko, jonka päälle tyypillisesti on istutettu köynnöksiä tai muuta kasvillisuutta antamaan alla olijoille suojaa auringonpaisteelta

perhe /pˈerhe/ (n)
rodzina
  kahden tai useamman henkilön muodostama sukulaisuuden tai parisuhteen yhdistämä yhteisö

perhesuunnittelu /pˈerhesˌuːnnɪtːˌelu/ (n)
planowanie
  sellainen pariskunnan toiminta, jolla nämä pyrkivät vaikuttamaan lapsimääräänsä etukäteen

perhonen /pˈerhonen/ (n)
motyl
  perhosten lahkoon (Lepidoptera) kuuluva hyönteinen

perhostoukka /pˈerhostˌoukːa/ (n)
gąsienica
  perhosen kehitysvaihe ennen koteloitumista

periaate /pˈerɪˌaːte/ (n)
zasada
  toimintaa tai ajattelua ohjaava perusajatus, perusohje, perussääntö

periheli /pˈerɪhˌelɪ/ (n)
peryhelium
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on lähimpänä keskustähteä

perinne /pˈerɪnne/ (n)
tradycja
  pitkään käytössä ollut tapa

perinnöllinen /pˈerɪnnˌøllɪnen/ (adj)
dziedziczny
  sellainen, joka periytyy geeneissä

perinnöllisyys /pˈerɪnnˌøllɪsyːs/ (n)
dziedziczność
  ominaisuuksien periytymistä suvullisessa lisääntymisessä eliöltä sen jälkeläisille

perinteinen /pˈerɪntˌeinen/ (adj)
tradycyjny
  perinteen tai perinteiden mukainen, sellainen johon liittyy perinne

perintä /pˈerɪntæ/ (n)
inkaso
  saatavien maksusuoritusten kerääminen velallisilta

perintö /pˈerɪntø/ (n)
dziedzictwo
  vanhemmilta lapsille siirtyvä omaisuus vanhempien kuoltua

perintökalleus /pˈerɪntøkˌalleus/ (n)
dziedzictwo
  suvussa perintönä kulkeva arvoesine

periskooppi /pˈerɪskˌoːpːɪ/ (n)
peryskop
  peileihin perustuva laite, jonka avulla voi tehdä havaintoja piilosta tai jonkin näköesteen takaa tai veden alta

peristaltiikka /pˈerɪstˌaltɪːkːa/ (n)
perystaltyka
  aaltomainen liike suolen tai suonen seinämässä, joka kuljettaa siinä kulkevaa ainesta eteenpäin

perisynti /pˈerɪsˌyntɪ/ (n)
grzech pierworodny
  kristillisen teologian käsite ihmisen syntisestä olotilasta lankeemuksen jälkeen ilman Jumalan antamaa armoa

periä /pˈerɪæ/ (v)
dziedziczyć
  saada omaisuutta kuolleelta sukulaisuuden tai testamentin perusteella

perjantai /pˈerjantai/ (n)
piątek
  viikon viides päivä, päivä torstain ja lauantain välissä

perkele /pˈerkele/ (n)
diabeł, czart, bies
  paholainen

perna /pˈerna/ (n)
śledziona
  muun muassa valkoisia verisoluja muodostava tummanpunainen, pavunmuotoinen elin vatsaontelon yläosassa

pernarutto /pˈernarˌutːo/ (n)
wąglik
  Bacillus anthracis -bakteerin aihettama nisäkkäiden vaarallinen tartuntatauti, johon liittyy pernan turpoamista. Tarttuu myös ihmiseen.

peroksidi /pˈeroksˌidɪ/ (n)
nadtlenek
  oksidi, jossa on kaksi toisiinsa kovalenttisella sidoksella liittynyttä happiatomia

perse /pˈerse/ (n)
dupa, tyłek
  takapuoli

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (adj)
perski
  Persiasta peräisin oleva tai Persiaan liittyvä

persikka /pˈersɪkːa/ (n)
brzoskwinia
  persikkapuun hedelmä, joka on kasvitieteellisesti luumarja

persikka-aratti /pˈersɪkːaˈaratːɪ/ (n)
konura brazylijska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

persilja /pˈersɪlja/ (n)
pietruszka
  kaksivuotinen ruohovartinen yrtti (Petroselinum crispum), jota käytetään mausteena

personifikaatio /pˈersonˌifɪkˌaːtɪo/ (n)
personifikacja, uosobienie
  henkilöinti: kielikuva, jossa eloton esitetään elollisena tai muu kuin inhimillinen inhimillisenä ikään kuin se olisi henkilö, kuten ”Aurinko hymyilee.”
  henkilöitymä

persoona /pˈersoːna/ (n)
osoba
  (psykologia) tietoinen ja tarkoitusellisesti toimiva olento

persoonallisuus /pˈersoːnˌallɪsuːs/ (n)
osobowość
  ihmisen tapa ajatella, tuntea ja käyttäytyä; kokoelma pysyviä ennustettavissa olevia, tunteiden ja käyttäytymisen piirteitä

persoonapronomini /pˈersoːnˌapronˌomɪnɪ/ (n)
zaimek osobowy
  pronominien alaryhmä, persoonapronomini viittaa henkilöön; suomen kielen persoonapronomineja ovat minä, sinä, hän, me, te ja he

perulainen /pˈerulˌainen/ (adj)
peruwiański
  Perusta peräisin oleva tai Peruun liittyvä

perulainen /pˈerulˌainen/ (n)
Peruwiańczyk
  pysyvästi Perussa asuva henkilö

peruna /pˈeruna/ (n)
ziemniak, kartofel
  eräs koisojen sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji () tai sen yksilö

perunaranen /pˈerunˌaranen/ (n)
wróbliczka żółtolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

peruskoulu /pˈeruskˌoulu/ (n)
szkoła podstawowa
  perusopetusta antava koulu, joka käsittää vuosiluokat 1–9

perusluku /pˈeruslˌuku/ (n)
liczebnik główny
  luku, joka ilmaisee lukumäärän; kardinaaliluku

perusosa /pˈerusˌosa/ (n)
pierwiastek
  elementti, kokonaisuuden yhtenä lähtökohtana oleva rakenteellinen osa

perusteellinen /pˈerustˌeːllɪnen/ (adj)
dokładny
  perinpohjainen, seikkaperäinen

perustella /pˈerustella/ (v)
argumentować
  kertoa syy esimerkiksi mielipiteeseen

perustuslaillinen /pˈerustˌuslaillɪnen/ (adj)
konstytucyjny
  perustuslakiin kuuluva tai pohjautuva

perustuslaki /pˈerustˌuslakɪ/ (n)
konstytucja
  valtiovallan ja ihmisten ja yhteisöjen oikeudellisten suhteiden perusperiaatteet sisältävä laki, valtion valtiosäännön keskeisimmät normit sisältävä laki

peruukki /pˈeruːkːɪ/ (n)
peruka
  luonnon hiuksista tai keinokuidusta valmistettu hiuksia korvaava tai täydentävä pukine tai hiuksia jäljittelevä päähine, jota voidaan käyttää naamiointivälineenä tai eräissä kulttuureissa arvoaseman symbolina

perä /pˈeræ/ (n)
kolba
  kiväärin osa, joka tuetaan olkapäätä vasten

peräaukko /pˈeræˌaukːo/ (n)
odbyt
  anus, ruoansulatuselimistön päätepiste, jonka kautta uloste poistuu kehosta

peräsuoli /pˈeræsˌuolɪ/ (n)
odbytnica
  suoliston loppupäässä oleva osa paksusuolen ja peräaukon välissä

perävaunu /pˈerævˌaunu/ (n)
przyczepa
  yhdistelmäajoneuvon veturin jälkeen liitetty vaunu

peseytyä /pˈeseytˌyæ/ (v)
myć się
  pestä itsensä

pessimismi /pˈessɪmˌismɪ/ (n)
pesymizm
  ajatussuunta, jossa asennoidutaan elämään ja maailmaan kielteisesti, onnistumisen todennäköisyys nähdään pienenä

pessimisti /pˈessɪmˌistɪ/ (n)
pesymista, pesymistka
  henkilö, joka suhtautuu asioihin pessimistisesti; pessimistinen henkilö

pessimistinen /pˈessɪmˌistɪnen/ (adj)
pesymistyczny
  sellainen, joka perustuu pessimismiin, pessimismille ominainen

pestä /pˈestæ/ (v)
myć
  puhdistaa vedellä ja jollakin puhdistavalla, usein kemiallisella yhdisteellä

pesu /pˈesu/ (n)
pranie
  puhdistamiseksi tai puhdistautumiseksi, yleensä vettä käyttäen, tehtävä toimenpide, peseminen

pesuallas /pˈesuˌallas/ (n)
umywalka
  WC:n tai kylpyhuoneen keraaminen tai metallinen vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana ja pohjassa tulpallinen reikä veden poistamista varten

pesukarhu /pˈesukˌarhu/ (n)
szop
  pohjoisamerikkalainen mustista silmänympäryksistään tunnistettava nisäkäs (Procyon lotor)

pesukone /pˈesukˌone/ (n)
pralka
  kone, jolla pestään pyykkiä; pyykinpesukone

pesusieni /pˈesusˌienɪ/ (n)
gąbka
  pesuvälineenä tai kiillotukseen käytettävä pesusienestä saatava tai sellaista jäljittelevä kimmoisa ja huokoinen vaahtomuovin tai vaahtokumin pala

pesä /pˈesæ/ (n)
gniazdo
  linnun rakentama paikka, jossa se kasvattaa poikasiaan ja saattaa myös yöpyä; myös hyönteisten rakentama asuinpaikka

pesäpallo /pˈesæpˌallo/ (n)
baseball
  pesäpallopelissä käytettävä pallo

peto /pˈeto/ (n)
bestia
  toisia eläimiä saalistava eläin, nisäkäs tai lintu
  väkivaltainen ja julma henkilö

petolintu /pˈetolˌintu/ (n)
ptak drapieżny
  petomaisesti käyttäytyvä lintu. Eläintieteellisesti petolinnut jaetaan kahteen lahkoon, päivisin saalistaviin päiväpetolintuihin ja lähinnä öiseen aikaan saalistaviin pöllöihin

petos /pˈetos/ (n)
oszustwo
  luottamuksen pettäminen; toiselle vahingollinen teko

petrokemia /pˈetrokˌemɪa/ (n)
petrochemia
  kemian haara, joka tutkii ja tuottaa maaöljy- ja maakaasupohjaisia kemikaaleja ja kehittää niiden valmistusta

petrologia /pˈetrolˌoɡɪa/ (n)
petrologia
  geologian osa-alue, joka tutkii kiviä ja niiden muodostumisolosuhteita

pettäjä /pˈetːæjæ/ (n)
zdrajca
  henkilö joka pettää; petturi

pettää /pˈetːæː/ (v)
zdradzać
  rikkoa luottamus, toimia petollisesti, petkuttaa, johtaa harhaan, harhauttaa; olla uskoton

peukalo /pˈeukalo/ (n)
kciuk
  lyhyt ja paksu sormi ihmisen kädessä, sormi etusormen vieressä

peukaloinen /pˈeukalˌoinen/ (n)
strzyżyk
  peukaloisten heimon () lintu
  erityisesti

peura /pˈeura/ (n)
renifer, karibu
  jokin peurojen alaheimon () hirvieläin, pois lukien Alces-suvun eläimet, joita nimitetään hirviksi. Pienempiä lajeja nimitetään myös kauriiksi.

photoshopata /phˈotoshˌopata/ (v)
fotoszopować, photoshopować
  käsitellä tai muuntaa kuvaa kuvankäsittelyohjelmalla

pian /pˈian/ (adv)
krótko
  (ajasta) hetken kuluttua, kohta, äkkiä; nopeasti

pianisti /pˈianˌistɪ/ (n)
pianista, pianistka
  pianon soittaja

piano /pˈiano/ (n)
fortepian, pianino
  yleinen mekaaninen kosketinsoitin, mutta äänen synnyn perusteella myös kielisoitin

pianokonsertto /pˈianokˌonsertːo/ (n)
koncert fortepian
  konsertto pianolle ja orkesterille

pidentää /pˈidentæː/ (v)
przedłużać
  tehdä pitkäksi tai pidemmäksi

pidättää /pˈidætːæː/ (v)
zatrzymać
  ottaa rikoksesta epäilty henkilö poliisin haltuun
  jarruttaa, hidastaa jonkin etenemistä

pieni /pˈienɪ/ (adj)
mały
  sellainen, joka tai mikä on kooltaan vähäinen
  niistä fryygisen intervalleista, jotka eivät ole puhtaita

pieraista /pˈieraista/ (v)
pierdzieć
  päästää suolistokaasua kerran ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

pieru /pˈieru/ (n)
pierdnięcie, gazy jelitowe
  peräsuolesta tuleva suolistokaasun purkauma

piha /pˈiha/ (n)
podwórze, podwórko
  yleensä välittömästi rakennuksen ympärillä oleva rajattu alue

pihdit /pˈihdɪt/ (n)
szczypce
  tarttumiseen, vääntämiseen tai katkaisuun tarkoitettu työkalu

pihka /pˈihka/ (n)
żywica
  öljyjä ja hartseja sisältävä seos, jota havupuut erittävät haavojensa suojaksi

pihlaja /pˈihlaja/ (n)
jarzębina
  kotipihlaja (), yleinen lehtipuu, jolla on parilehdykkäiset lehdet ja punaiset luumarjat. Kotipihlajan lisäksi Suomen luonnossa kasvaa suomenpihlaja ja ruotsinpihlaja sekä muutama harvinaisempi lajike.

pihta /pˈihta/ (n)
jodła
  mikä tahansa -sukuinen havupuulaji; jalokuusi

pihtihäntäinen /pˈihtɪhˌæntæinen/ (n)
skorek
  pihtihäntäisten lahkon () hyönteinen, joilla on peräpäässä pihdit

pihvi /pˈihvɪ/ (n)
befsztyk, stek
  pannulla tai grillissä paistettu liharuoka, joka valmistetaan kokolihasta, yleensä sisä- tai ulkofileestä, myös vastaavanlaisista kasvisruoista

pii /pˈiː/ (n)
krzem
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine. Piin kemiallinen tunnus on Si

piika /pˈiːka/ (n)
służąca
  naispuolinen palvelija, erityisesti maatalon naispuolinen työntekijä

piikivi /pˈiːkɪvɪ/ (n)
krzemień
  kova harmaasävyinen kvartsi. Sitä esiintyy kalkkikiven yhteydessä, ei löydetä Suomesta

piikkikampela /pˈiːkːɪkˌampela/ (n)
turbot
  litteä, lähes pyöreä pohjakala (Psetta maxima), jonka silmät ovat vasemmalla kyljellä

piikkilanka /pˈiːkːɪlˌaŋka/ (n)
drut kolczasty
  aitaamiseen tai esteisiin käytettävä teräslankapunos, johon on lisätty piikkejä tai leikkaavia kulmia

piikkipaatsama /pˈiːkːɪpˌaːtsama/ (n)
ostrokrzew
  ainavihanta lehtipuu ()

piikkisika /pˈiːkːɪsˌika/ (n)
jeżozwierz
  jokin jyrsijä heimosta Hystricidae, tunnetaan parhaiten suojaavista piikeistään

piilevä /pˈiːlevæ/ (n)
okrzemka
  ruskeisiin leviin kuuluvia leviä (), joilla on piidioksidista koostuva soluseinä

piilolinssi /pˈiːlolˌinssɪ/ (n)
kontakt
  silmän taittovirhettä korjaava linssi, joka asetetaan silmän pinnalle

piilottaa /pˈiːlotːaː/ (v)
schować, ukryć
  panna jokin pois näkyvistä siten että sitä on vaikea löytää, panna piiloon

piippu /pˈiːpːu/ (n)
fajka
  väline, jolla voi käyttää tupakkaa, huumeita tai muita päihteitä polttamalla, jotta kemikaalit imeytyisivät hengityskanavasta

piirakka /pˈiːrakːa/ (n)
pierogi
  makea tai suolainen täytetty pienehkö leivonnainen, jossa on taikinasta valmistettu kuori

piiri /pˈiːrɪ/ (n)
krąg
  suljettu ihmisten ryhmä

piiritys /pˈiːrɪtys/ (n)
oblężenie
  piirittämisen toteutus

piirtää /pˈiːrtæː/ (v)
rysować
  tehdä viiva, viivoja tai niiden muodostama kuva kynällä tai muulla jälkeä jättävällä esineellä tai hyödyntäen piitämiseen tehtyä tietokoneohjelmaa

piirustus /pˈiːrustus/ (n)
rysunek
  kynällä tai tusseilla piirtämällä tuotettu kuva

piiska /pˈiːska/ (n)
bicz
  väline eläinten ohjaamiseen

piisku /pˈiːsku/ (n)
nawłoć
  piiskujen () suvun ruoho

piispa /pˈiːspa/ (n)
biskup
  kristillisessä kirkossa hiippakunnan hengellinen johtaja, Suomessa mies tai nainen

pikaluistelu /pˈikalwˌistelu/ (n)
łyżwiarstwo szybkie
  urheilulaji, jossa kilpailijat pyrkivät soikion muotoisella jäisellä radalla etenemään luistimilla ennalta määrätyn matkan mahdollisimman nopeasti

pikapano /pˈikapˌano/ (n)
numerek
  pikainen yhdyntä, lyhyen ajan kestävä yhdyntä

pikaruoka /pˈikarˌuoka/ (n)
fast food
  kioskeista tai pikaruokapaikoista saatava, nopeasti valmistettu, usein valmiiksi annoksiksi tai aterioiksi tuotteistettu ravinto; suosittuja sellaisia ruokia ovat muiden muassa pizzat, hampurilaiset ja ranskalaiset perunat

piki /pˈikɪ/ (n)
smoła
  puu-, kivihiili-, ruskohiili-, turve-, luutervaa, hartseja tai vastaavia orgaanisia aineita tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

pikku-uikku /pˈikːuˈuikːu/ (n)
perkozek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuaivot /pˈikːuˌaivot/ (n)
móżdżek
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivopuoliskojen alapuolella takaraivossa kallon takaosassa

pikkuara /pˈikːuˌara/ (n)
epoletówka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuaratti /pˈikːuarˌatːɪ/ (n)
stadniczka złotoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuhelttamesikko /pˈikːuhˌeltːamesˌikːo/ (n)
koralicowiec kosmaty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkukaupunki /pˈikːukˌaupuŋkɪ/ (n)
miasteczko
  vähäväkinen kaupunki

pikkulauluhaukka /pˈikːulˌauluhˌaukːa/ (n)
jastrzębiak mały
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkulokki /pˈikːulˌokːɪ/ (n)
mewa mała
  naurulokkia muistuttava, mutta pienempi lokkilaji ()

pikkulurikki /pˈikːulurˌikːɪ/ (n)
nektarynka mała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkumusta /pˈikːumˌusta/ (n)
mała czarna
  Coco Chanelin 1920-luvulla luoma naisten lyhyt musta juhla-asu, tietynlainen mekko

pikkumustakaija /pˈikːumˌustakˌaija/ (n)
papuzica mała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuruokki /pˈikːurˌuokːɪ/ (n)
alczyk
  (eläintiede) laajoissa yhdyskunnissa rannikon vuorenrinteillä Jäämeren saarilla elävä lunnia pienempi lintu

pikkusikari /pˈikːusˌikarɪ/ (n)
cygaretka
  savuketta muistuttava tupakkatuote, joka on kääritty paperin sijaan sikarimaisesti tupakanlehdillä ja niistä puuttuu tavallisesti filtteri

pikkusisko /pˈikːusˌisko/ (n)
młodsza siostra
  nuorempi sisko

pikkusormi /pˈikːusˌormɪ/ (n)
mały palec
  pienin sormi ihmisen kädessä, reunimmainen sormi nimettömän vieressä

pikkuvarpunen /pˈikːuvˌarpunen/ (n)
wróbel mazurek
  pikkuvarpunen eli metsävarpunen on varpusta pienempi. Sen päälaki on ruskea, poskissa on tumma täplä. Sukupuolten väritys on samanlainen. Parvilintu, jota tavataan meillä vain eteläisessä Suomessa.

pikkuveli /pˈikːuvˌelɪ/ (n)
młodszy brat
  veljeään tai sisartaan nuorempi veli

pikkuviherkaija /pˈikːuvɪhˌerkaija/ (n)
modrolotka mała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

piknik /pˈiknɪk/ (n)
piknik
  retki, jonka päätarkoitus on eväiden syöminen ulkoilmassa

pikriinihappo /pˈikrɪːnɪhˌapːo/ (n)
kwas pikrynowy
  TNP, fenolia, bentseeniä tai salisyylihappoa nitraamalla valmistettu aine jota on käytetty aseptisena aineena ja nykyisin räjähdysaineena

pikti /pˈiktɪ/ (n)
Pikt
  nykyisen Skotlannin alueella varhaiskeskiajalla elänyt kansa

piktogrammi /pˈiktoɡrˌammɪ/ (n)
piktogram
  kuvamerkki

pilahvi /pˈilahvɪ/ (n)
pilaw
  itämainen mausteinen, riisistä ja vihanneksista tehty ruokalaji

pilari /pˈilarɪ/ (n)
filar
  rakennuksen vapaasti seisova pystytuki, joka on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen tai monisärmäinen

pilata /pˈilata/ (v)
psuć
  tärvellä, vahingoittaa

pilkallinen /pˈilkallɪnen/ (adj)
drwiący
  jotakuta pilkkaava, ivallinen

pilkkasiipi /pˈilkːasˌiːpɪ/ (n)
uhla zwyczajna
  eräs sorsalintu, jonka uroksen mustassa höyhenpeitteessä on siivissä ja päässä valkoiset laikut

pilkku /pˈilkːu/ (n)
przecinek
  yksi välimerkeistä [,]

pilkkukuume /pˈilkːukˌuːme/ (n)
tyfus
  minkä tahansa riketsioihin () kuuluvan bakteerin aiheuttama loistauti

pilleri /pˈillerɪ/ (n)
pigułka
  pallomaiseksi puristettu lääkevalmiste tai tabletin muodossa oleva lääke

pilli /pˈillɪ/ (n)
gwizdek
  väline, jolla tuotetaan äänimerkki puhaltamalla siihen

pillu /pˈillu/ (n)
cipa, cipsko, pizda
  naisen häpy ja/tai emätin

pilvenpiirtäjä /pˈilvempˌiːrtæjæ/ (n)
wieżowiec, drapacz chmur
  erittäin korkea kerrostalo tai muu rakennus

pilvetön /pˈilvetøn/ (adj)
bezchmurny
  jossa ei ole pilviä (taivaasta)

pilvi /pˈilvɪ/ (n)
chmura, obłok
  taivaalla leijaileva koostuma vesihöyryä, jääkiteitä ja muita aineksia

pilvinen /pˈilvɪnen/ (adj)
pochmurny
  pilviä sisältävä

pimeys /pˈimeys/ (n)
ciemność, mrok
  valon puute

pimeä /pˈimeæ/ (adj)
ciemny
  jossa on vähän tai ei yhtään valoa
  paha, synkkä

pimeä /pˈimeæ/ (n)
ciemny
  auringonvaloton olotila kahden hämärän välillä

pimeä aine /pˈimeæ ˈaine/ (n)
ciemna materia
  hypoteettinen galaksien havaitun massan selittävä aine, joka ei vuorovaikuta sähkömagneettisen säteilyn kanssa

pimiö /pˈimɪø/ (n)
ciemnia
  pimennettävä tila valokuvien kehittämistä varten

pimppi /pˈimpːɪ/ (n)
cipka
  ulkosynnyttimien nimitys

pinaatti /pˈinaːtːɪ/ (n)
szpinak
  , ruohokasveihin kuuluva vihannes

pingviini /pˈiŋvɪːnɪ/ (n)
pingwin
  yleisnimitys Spheniscidae-heimoon kuuluville lentokyvyttömille linnuille, joita esiintyy eteläisellä pallonpuoliskolla Etelämantereelta tropiikkiin

pinnallinen /pˈinnallɪnen/ (adj)
miałki
  pinnalla tai pinnassa oleva

pino /pˈino/ (n)
stos
  useita tavaroita päällekkäin
  tietorakenne johon voidaan lisätä alkioita ja poistaa niistä päällimmäinen sekä tarkastella pinon tai päällimmäisen alkion tilaa

pinota /pˈinota/ (v)
stertować
  asettaa pinoon

pinsetit /pˈinsetɪt/ (n)
pęseta
  pieniin kappaleisiin tarttumiseen tarkoitettu työkalu, joka koostuu yksinkertaisimmillaan taitetusta joustavasta materiaalista jota puristetaan sormilla

pinta /pˈinta/ (n)
powierzchnia
  esineen tai asian näkyvä, päällimmäinen osa

pioneeri /pˈionˌeːrɪ/ (n)
pionier
  edelläkävijä, uudisraivaaja
saper
  asevoimien pioneerijoukkojen sotilas

pioni /pˈionɪ/ (n)
pion
  vahvan vuorovaikutuksen välittäjähiukkanen, π-mesoni

piparjuuri /pˈiparjˌuːrɪ/ (n)
chrzan
  ristikukkaiskasvien heimon monivuotinen, kookas kasvi jonka juurta käytetään mausteena ()

piparkakku /pˈiparkˌakːu/ (n)
piernik
  erityisesti joulun aikaan nautittava, kaulitusta taikinasta muotilla leikattu ja pellillä uunissa paistettu, ruskea, mausteinen pikkuleipä

piparminttu /pˈiparmˌintːu/ (n)
mięta pieprzowa
  eräs minttu (), jota käytetään mausteena ja josta saadaan mentolia

pipetti /pˈipetːɪ/ (n)
pipeta
  laboratorioväline, jonka tarkoituksena on mitata hyvin tarkkoja nestemäisiä ainemääriä

pippeli /pˈipːelɪ/ (n)
siusiak
  (lapsekas ilmaisu) siitin

pippuri /pˈipːurɪ/ (n)
pieprz
  ryytipippuri, tärkeä pippureihin kuuluva maustekasvi Piper nigrum, jonka hedelmä on luumarja. Tästä saadaan mustapippuri, valkopippuri ja viherpippuri.

pippurimylly /pˈipːurɪmˌylly/ (n)
młynek do pieprzu
  pippurin jauhamiseen ruoanlaitossa käytettävä laite

piraatti /pˈiraːtːɪ/ (n)
piracki
  tekijänoikeuksia loukkaava kuluttaja

piraija /pˈiraija/ (n)
pirania
  eräs lihaa syövä eteläamerikkalainen makeanvedenkala

piratismi /pˈiratˌismɪ/ (n)
piractwo
  äänitteiden, elokuvien, tietokoneohjelmien lisenssitön kopiointi ja levitys; tuoteväärennösten valmistamiseen ja myyntiin perustuva liiketoiminta

pirtelö /pˈirtelø/ (n)
koktail mleczny
  tehosekoittimessa valmistettu maidon ja jäätelön maustettu seos

pisara /pˈisara/ (n)
kropla, kapka
  pienen nestemäärän vapaasti muodostama pallomainen muoto ilmassa tai pinnalla

piskotella /pˈiskotella/ (v)
dżdżeć
  sataa pisaroita harvakseltaan

pissa /pˈissa/ (n)
siusiu
  virtsa

piste /pˈiste/ (n)
kropka, punkt
  välimerkki, kirjoitetussa kielessä virkkeen päättävä merkki [.]
  nollaulotteinen objekti, jolla merkitään sijainti avaruudessa
  peleissä ja kokeissa tai arvioinneissa saavutetun tuloksen yksikkö

pistesilmä /pˈistesˌilmæ/ (n)
oczko
  eräänlainen yksinkertainen silmä eräillä hyönteisillä, jotka joskus aistivat vain valon voimakkuutta; sana on yleisnimitys erityyppisille rakenteeltaan alkeellisille valoaistimille

pistin /pˈistɪn/ (n)
bagnet
  kiväärin piipun jatkoksi kiinnitettävä terä, jota voidaan käyttää välittömässä läheisyydessä olevaa vihollista vastaan
żądło
  eräiden hyönteisten peräpäässä oleva piikki, jolla se voi pistää myrkkyä vastustajaan. Pistin on kehittynyt munanasettimesta

pistiäinen /pˈistɪˌæinen/ (n)
błonkoskrzydłe
  mikä tahansa pistiäisten lahkoon () kuuluva hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

pistooli /pˈistoːlɪ/ (n)
pistolet
  lyhyt, yhdellä tai kahdella kädellä pidettävä käsiase, jossa patruunat ovat irrotettavassa lippaassa, yleensä itselataava

pistää /pˈistæː/ (v)
kłuć
  lyödä tai painaa kapealla terävällä kappaleella aiheuttaen reikämäisen jäljen

pitkä /pˈitkæ/ (adj)
długi
  suuri siinä suunnassa, jossa mitta on suurin
  kestoltaan suuri, pitkäkestoinen
wysoki, długi
  (ihmisestä) kookas, suuri kantapäästä päälakeen mitattuna

pitkänokkakakadu /pˈitkænˌokːakˌakadu/ (n)
żałobnica białosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkänokkamesikko /pˈitkænˌokːamesˌikːo/ (n)
miodoń długodzioby
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkäperjantai /pˈitkæpˌerjantai/ (n)
Wielki Piątek
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

pitkäpyrstökaija /pˈitkæpˌyrstøkˌaija/ (n)
aleksandretta długosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitsi /pˈitsɪ/ (n)
koronka
  langasta tehtyä verkkomaista koristetta, jossa eri kokoiset silmukat muodostavat kuvioita

pituus /pˈituːs/ (n)
długość
  kuinka pitkä jokin esine tai matka on
  kuinka kauan jokin kestää
wzrost
  kuinka pitkä joku henkilö on

pituushyppy /pˈituːshˌypːy/ (n)
skok w dal
  yleisurheilulaji, jossa yritetään hypätä mahdollisimman pitkälle

pituusmerkki /pˈituːsmˌerkːɪ/ (n)
makron
  kirjaimen yläpuolinen vaakaviiva ¯, kun sillä merkitään pitkää äännettä, makron ; Unicode-merkki U+00AF, kirjaimeen yhdistyvä pituusmerkki U+0304

pitää /pˈitæː/ (v)
trzymać
  pitää otteessa, pidellä

pitää paikkansa /pˈitæː pˈaikːansa/ (v)
uzgadniać
  (tiedosta, väittämästä) olla oikea, olla totuuden mukainen

pizza /pˈitsa/ (n)
pizza
  italialaislähtöinen ruokalaji, joka on yksinkertaisimmassa muodossaan uunissa paistettu, litteä, yleensä pyöreä leipä, joka on päällystetty tomaattikastikkeella, mahdollisesti juustolla sekä valinnaisilla täytteillä

planeetta /plˈaneːtːa/ (n)
planeta
  kiertotähti, tähteä kiertävä iso taivaankappale, joka on painovoimansa vaikutuksen ansiosta lähes pallomainen

planetaarinen sumu /plˈanetˌaːrɪnen sˈumu/ (n)
mgławica planetarna
  pientä tai keskikokoista tähteä ympäröivä kaasupilvi, joka on syntynyt tähden puhallettua ulkokerroksensa avaruuteen

plasma /plˈasma/ (n)
plazma
  aineen olomuoto, jossa atomit ovat menettäneet elektroneja eli ionisoituneet suuren lämpötilan vuoksi

plataanipuu /plˈataːnɪpuː/ (n)
platan
  Kaakkois-Euroopan, Pohjois- ja Väli-Amerikan sekä Aasian luonnossa kasvava -suvun pitkäikäiseksi kasvava lehtipuu

platina /plˈatɪna/ (n)
platyna
  jalometalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pt

pleonasmi /plˈeonˌasmɪ/ (n)
pleonazm
  liikasanainen, samaa asiaa toistava ilmaus

pluskvamperfekti /plˈuskvampˌerfektɪ/ (n)
zaprzeszły
  entispäättymä, aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka oli päättynyt jo menneisyydessä.

plusmerkki /plˈusmerkːɪ/ (n)
plus
  positiivista numeroarvoa tai yhteenlaskua ilmaiseva symboli +, plus; Unicode-merkki U+002B

plutonium /plˈutonium/ (n)
pluton
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jota käytetään mm. ydinaseissa, sen kemiallinen merkki Pu

pneumaattinen /pnˈeumaːtːɪnen/ (adj)
pneumatyczny
  pneumatiikkaan liittyvä, kaasun paineella toimiva

pohja /pˈohja/ (n)
dno, spód
  esineen tai muodostuman alapinta, alin osa tai myös perimmäinen kohta vaakasuunnassa katsottaessa; joidenkin kappaleiden alapinta sisältä katsottuna, toisten ulkoa katsottuna
dno
  umpinaisen rakennelman perimmäinen nurkka
  vesistön veden alapuolella oleva maa- tai kivikerros

pohjakerros /pˈohjakˌerros/ (n)
parter
  talon alin maanpäällinen kerros

pohjavesi /pˈohjavˌesɪ/ (n)
woda gruntowa
  maanpinnan alla maankamaran onteloissa ja raoissa oleva vesi

pohje /pˈohje/ (n)
łydka
  jalan osa, säären takapinta polven ja nilkan välillä

pohjeluu /pˈohjeluː/ (n)
kość strzałkowa
  sääriluun rinnalla sijaitseva pienempi luu (lat. os fibula)

pohjoinen /pˈohjoinen/ (adj)
północ
  sellainen, joka sijaitsee pohjoisessa, pohjoisessa oleva tai pohjoisesta tuleva

pohjoinen /pˈohjoinen/ (n)
północ
  pääilmansuunta lännen ja idän välissä, lännestä 90 astetta myötäpäivään

pohjoisamerikkalainen /pˈohjoisˌamerˌikːalˌainen/ (adj)
północnoamerykański
  Pohjois-Amerikasta peräisin oleva tai Pohjois-Amerikkaan liittyvä

pohjoiskorealainen /pˈohjoiskˌorealˌainen/ (adj)
północnokoreański
  Korean demokraattinen kansantasavallasta eli Pohjois-Koreasta peräisin oleva

pohjukaissuoli /pˈohjukˌaissuolɪ/ (n)
dwunastnica
  mahalaukun mahaportista lähtevä ohutsuolen alkuosa (lat. duodenum)

pohnpeinluri /pˈohmpeinlˌurɪ/ (n)
lorysa wiśniowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

poika /pˈoika/ (n)
chłopak, chłopiec
  miespuolinen lapsi tai nuori
syn
  jonkun oma miespuolinen lapsi tai jälkeläinen

poikamainen /pˈoikamˌainen/ (adj)
chłopięcy
  poikaa muistuttava; pojalle ominainen

poikamies /pˈoikamies/ (n)
kawaler
  nuorehko mieshenkilö, joka ei ole koskaan ollut naimisissa

poikatyttö /pˈoikatˌytːø/ (n)
chłopczyca
  poikamainen tyttö, maskuliininen tyttö

poikaystävä /pˈoikaˌystævæ/ (n)
chłopak
  miespuolinen kumppani romanttisessa suhteessa
  miespuolinen ystävä

poikittainen /pˈoikɪtːˌainen/ (adj)
poprzeczny
  (sähkötekniikka) differentiaalinen, eromuotoinen

poikkeus /pˈoikːeus/ (n)
wyjątek
  säännöstä tai määräyksestä tehty erivapaus tai poikkeava menettely; tavanomaisesta poikkeava seikka

poikkihuilu /pˈoikːɪhwˌilu/ (n)
flet poprzeczny
  useimmiten metallista valmistettava puupuhallin, sinfoniaorkesterissa käytettävä huilu

poimia /pˈoimɪa/ (v)
zbierać
  kerätä (varsinkin marjoja, hedelmiä yms.)

poissaolo /pˈoissaˌolo/ (n)
nieobecność
  se, että on tai on ollut poissa jostakin

poistaa /pˈoistaː/ (v)
usuwać
  ottaa pois

pokeri /pˈokerɪ/ (n)
poker
  nimitys eräille korttipeleille, joita pelataan rahasta ja joissa pyritään keräämään määrättyjä viiden kortin yhdistelmiä

polakki /pˈolakːɪ/ (n)
polaczek
  puolalainen

poliisi /pˈolɪːsɪ/ (n)
policjant, policja
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä virkamies
policja
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä organisaatio, poliisivoimat

poliisiasema /pˈolɪːsˌiasˌema/ (n)
komisariat
  poliisin toimipaikka

poliisikoira /pˈolɪːsɪkˌoira/ (n)
pies policyjny
  poliisin käyttöön koulutettu koira

poliisivaltio /pˈolɪːsɪvˌaltɪo/ (n)
państwo policyjne
  valtio, jossa turvallisuusviranomaisilla on laajat valtuudet

poliitikko /pˈolɪːtˌikːo/ (n)
polityk
  usein puoluepoliittisesti sitoutunut, kunnalliseen politiikkaan ja erityisesti valtiolliseen poliittiseen toimintaan osallistuva henkilö

poliittinen /pˈolɪːtːɪnen/ (adj)
polityczny
  joka liittyy politiikkaan, politiikkaa koskeva

poliittinen korrektius /pˈolɪːtːɪneŋ kˈorrektius/ (n)
poprawność polityczna
  toiminta tai kielenkäyttö, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään, varsinkaan sorretussa tai puolustuskyvyttömässä asemassa olevaksi katsottuja

poliittisesti korrekti /pˈolɪːtːɪsˌestɪ kːˈorrektɪ/ (adj)
poprawny politycznie
  (toiminnasta tai kielenkäytöstä) yhteiskunnallisesti hyväksyttävänä pidettävä: sellainen, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään

politiikka /pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
polityka
  julkisyhteisön päätöksenteko ja muu siihen liittyvä toiminta; valtion, kunnan, liikelaitoksen tms. jollakin julkisen elämän alueella harjoittama toiminta

polkea /pˈolkea/ (v)
pedałować
  liikuttaa jaloin polkupyörän tai vastaavan polkimia

polku /pˈolku/ (n)
ścieżka
  pieni tallaantumalla syntynyt kulkuväylä tai kulku-ura esim. metsässä

polkupyörä /pˈolkupˌyøræ/ (n)
rower
  tavallisesti kaksipyöräinen kevyt ajoneuvo, joka saadaan liikkeelle polkemalla

polonium /pˈolonium/ (n)
polon
  eräs alkuaine

poltin /pˈoltɪn/ (n)
palnik
  kaasumaista tai nestemäistä polttoainetta käyttävissä lämmitys- tai valaistuslaitteissa lähinnä tulta oleva tois. aktiivinen osa

polttaa /pˈoltːaː/ (v)
nagrywać
  saattaa palamaan, hävittää tai tuhota jotakin tulessa tai palossa
  saada palovamma jostain kuumasta
palić
  kärventää, korventaa, paahtaa

polttarit /pˈoltːarɪt/ (n)
wieczór kawalerski, wieczór panieński
  avioliittoon astumiseen liittyvä initiaatiomeno tai siirtymäriitti

polttoaine /pˈoltːoˌaine/ (n)
paliwo
  aine, joka vapauttaa kemiallista energiaa palamisreaktion avulla

polttoitsemurha /pˈoltːoitsemˌurha/ (n)
samospalenie
  itsensä tuleen sytyttämällä tehty itsemurha

polttolaiva /pˈoltːolˌaiva/ (n)
brander
  puualusten aikakaudella vähäarvoinen laiva, joka sytytettiin tarkoituksellisesti palamaan ja ohjattiin päin vihollisen alusta, joka tällöin tuhoutui tulen levittyä siihen

polttomoottori /pˈoltːomˌoːtːorɪ/ (n)
silnik o spalaniu wewnętrznym
  kone, joka muuntaa polttoaineesta palamisessa vapautuvan kemiallisen energian liike-energiaksi

polttopullo /pˈoltːopˌullo/ (n)
koktajl Mołotowa, butelka zapalająca
  ase, joka on tavallisesti lasinen nestemäistä polttoainetta sisältävä pullo, jossa on mukana erikseen sytytettävä tulenlähde, yksinkertaisimmillaan pullon suussa oleva palavalla nesteellä kasteltu riepu

polttopuu /pˈoltːopuː/ (n)
drewno na opał
  yleensä tulisijassa, kuten liedessä tai uunissa, myös nuotiossa, käytettävä puupolttoaine

polttouhri /pˈoltːouhrɪ/ (n)
całopalenie
  juutalaisuudessa uhri, joka poltettiin tulessa; tyypillisesti lammas, joka poltettiin temppelissä alttarin tulessa kokonaan (veri ja vuota tosin oli poistettu ennen polttamista)

polttoväli /pˈoltːovˌælɪ/ (n)
ogniskowa
  objektiivin taaemman pääpisteen ja polttotason välinen etäisyys kun objektiivi on tarkennettu äärettömään

polvi /pˈolvɪ/ (n)
kolano
  nivel reiden ja säären välissä

polvilumpio /pˈolvɪlˌumpɪo/ (n)
rzepka
  nelipäisen reisilihaksen jänteessä sijaitseva kolmionmuotoinen luu, joka liikkuu pitkin reisiluun alaosan etupintaa polven ojentuessa ja koukistuessa

polviorsi /pˈolvɪˌorsɪ/ (n)
krokiew
  käänteisen V:n muotoinen airutkuvio

polvistua /pˈolvɪstˌua/ (v)
klęczeć
  mennä polvilleen

polyesteri /pˈolyˌesterɪ/ (n)
poliester
  kondensaatiopolymeeri, jossa esteriryhmät ovat keskeisinä rakenteellisina osina makromolekyylien pääketjuissa

polyeteeni /pˈolyetˌeːnɪ/ (n)
polietylen
  eräitä muoveja

polymeeri /pˈolymˌeːrɪ/ (n)
polimer
  suuri molekyyli, jossa monomeerit ovat sitoutuneet toisiinsa muodostaen ketjuja

polynesialainen /pˈolynˌesɪalˌainen/ (adj)
Polinezyjczyk
  Polynesian saaristoon tai sen asukkaisiin liittyvä

polynesialainen /pˈolynˌesɪalˌainen/ (n)
Polinezyjczyk
  Polynesian asukas

polynesianmesikko /pˈolynˌesɪˌanmesˌikːo/ (n)
atolowiec koralowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

polynomi /pˈolynˌomɪ/ (n)
wielomian
  lauseke, jossa vakioita kerrotaan muuttujalla/muuttujilla, jotka korotetaan positiivisiin kokonaislukupotensseihin ja nämä lasketaan yhteen. Mukana saa olla myös vakiotermi eli vakio ilman muuttujalla kertomista.

polypropeeni /pˈolypropˌeːnɪ/ (n)
polipropylen
  eräs muovi

polyteisti /pˈolytˌeistɪ/ (n)
politeista
  monijumalaisuuden, polyteismin, kannattaja

pommi /pˈommɪ/ (n)
bomba
  räjähdysaineella ladattu laite, jonka räjähdyksen on tarkoitus aiheuttaa vahinkoa

pommittaa /pˈommɪtːaː/ (v)
bombardować
  pudottaa pommeja jollekin alueelle lentokoneesta

poni /pˈonɪ/ (n)
kuc
  pienikokoinen hevonen, pienhevonen, säkäkorkeudeltaan enintään 148 cm; vanh. ponihevonen

poninhäntä /pˈonɪnhˌæntæ/ (n)
kucyk, koński ogon
  pitkät hiukset sidottuna takaa yhteen

ponnahduslauta /pˈonnahdˌuslauta/ (n)
trampolina
  joustava lauta, jolta voidaan hypätä veteen

ponsi /pˈonsɪ/ (n)
pylnik
  se heteen osa, jossa pölytykseen tarvittava siitepöly muodostuu

pontikka /pˈontɪkːa/ (n)
bimber
  kotipolttoinen, tavallisesti viljasta tai sokerista luvattomasti valmistettu viina

poppeli /pˈopːelɪ/ (n)
topola
  (kasvitiede) mikä tahansa Populus-sukuun kuuluva puu

populismi /pˈopulˌismɪ/ (n)
populizm
  poliittinen toiminta, jonka tarkoituksena on edustaa tavallisen kansalaisen tarpeita ja toiveita

porakone /pˈorakˌone/ (n)
wiertarka
  reikien poraamiseen tarkoitettu laite

porkkana /pˈorkːana/ (n)
marchew, marchewka
  maan sisällä kasvava juures (), jota voidaan syödä raakana tai kypsennettynä
marchewka, marchew
  houkutin, kiihoke; vapaaehtoisuutta edistävä palkinto; kannuste jolla vältetään pakko

pormestari /pˈormestˌarɪ/ (n)
burmistrz
  korkein kunnallinen viranhaltija, joka aiemmin johti kaupunkia raadin kanssa maistraattina

pornahtava /pˈornahtˌava/ (adj)
seksowny
  pornoon viittaava, rajun seksikäs

pornografia /pˈornoɡrˌafɪa/ (n)
pornografia
  seksuaaliseen kiihottumiseen tarkoitettu, yleensä kuvallinen materiaali

pornografinen /pˈornoɡrˌafɪnen/ (adj)
pornograficzny
  sellainen, joka on pornografiaa tai sisältää pornografiaa

poro /pˈoro/ (n)
renifer
  tunturipeuran () poronhoitoalueilla Pohjoismaissa ja Siperiassa kasvatettava puolikesy alalaji, jonka kummallakin sukupuolella on vuosittain vaihtuvat sarvet ja vuosittain uusiutuva turkki
pójść z dymem
  tuhka, karsi

poronjäkälä /pˈoronjˌækælæ/ (n)
chrobotek reniferowy
  eräs torvijäkäliin kuuluva kotelosienten laji,

porsaanreikä /pˈorsaːnrˌeikæ/ (n)
furtka
  laissa, lainsäädännössä tai sopimuksessa oleva aukko tai puute, jota käyttämällä voidaan ajaa omaa etua tai saada itselle hyötyä

porsas /pˈorsas/ (n)
prosię, prosiak
  nuori sika, sian poikanen

portaali /pˈortaːlɪ/ (n)
portal
  julkisen rakennuksen arkkitehtonisesti koristeltu pääovi
  sivusto, jolla on linkkejä tiettyä aihetta käsitteleviin muihin sivustoihin tai eri aiheiden mukaan järjestettynä

portiikki /pˈortɪːkːɪ/ (n)
portyk
  pylväiden tai arkadien rajoittama etuhalli, pylväshalli tai pylväskäytävä

portti /pˈortːɪ/ (n)
port
  väylän päätepiste, johon lisälaite kytketään
  looginen portti, digitaalipiirin rakenneosa
wnęka
  kohta josta verisuonet tai hermot menevät elimen sisään

portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (n)
portugalski
  portugalin kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan muun muassa Portugalissa ja Brasiliassa (kielitunnus: pt)

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (adj)
portugalski
  Portugalista peräisin oleva tai Portugaliin liittyvä

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (n)
Portugalczyk
  pysyvästi Portugalissa asuva henkilö

portugalinsotalaiva /pˈortuɡalˌinsotalˌaiva/ (n)
aretuza
  polttavilla rihmoillaan saalistava Physalia physalis -polttiaiseläin, joka on erikoistuneiden polyypien muodostama yhdyskunta

portviini /pˈortvɪːnɪ/ (n)
porto
  Portugalissa valmistettu, varsinkin jälkiruokaviininä käytetty makea väkevä viini

porvaristo /pˈorvarˌisto/ (n)
burżuazja
  kapitalistisen yhteiskunnan omistava, vauras yläluokka

posetiivi /pˈosetˌiːvɪ/ (n)
katarynka
  mekaaninen urkumainen soittolaite, jota soitetaan kampea pyörittämällä

positiivi /pˈosɪtˌiːvɪ/ (n)
pozytyw
  perusaste, adjektiivin komparaation perusmuoto eli vertailuasteiden perusaste
  (valokuvaus) positiivikuva, varsinainen valokuva, jonka kuvapisteiden valoisuusarvot sellaisinaan vastaavat kuvan kohteiden valoisuusarvoja

positiivinen /pˈosɪtˌiːvɪnen/ (adj)
pozytywny
  myönteinen
dodatni
  joka vahvistaa kokeen hakeman tuloksen

positroni /pˈosɪtrˌonɪ/ (n)
pozyton
  elektronin antihiukkanen, jolla on sama massa kuin elektronilla, mutta vastakkainen varaus

poski /pˈoskɪ/ (n)
policzek
  ihmisen kasvojen osa, jollainen sijaitsee nenän kummankin puolen

poskihammas /pˈoskɪhˌammas/ (n)
trzonowiec
  takimmaiset, välihampaiden takana sijaitsevat hampaat

poskikaari /pˈoskɪkˌaːrɪ/ (n)
łuk jarzmowy
  poskiluuhun ja ohimoluuhun liittyvä kaarimainen luu (lat. arcus zygomaticus)

posliini /pˈoslɪːnɪ/ (n)
porcelana
  kaoliinista, maasälvästä ja kvartsista polttamalla valmistettu, murtopinnaltaan valkoinen, kova ja läpikuultava keraaminen tuote, joka syntyy siten, että maasälpä ja kvartsi sulavat ja näin syntyneet silikaatit muodostavat sulamattomien kaoliinihiukkasten kanssa tiiviin seoksen

postaalinen /pˈostaːlɪnen/ (adj)
pocztowy
  postia koskeva

postalveolaari /pˈostalvˌeolˌaːrɪ/ (n)
spółgłoska postalweolarna
  postalveolaarinen äänne

postalveolaarinen /pˈostalvˌeolˌaːrɪnen/ (adj)
postalweolarny
  sellainen, jossa yläetuhampaiden hammasvallin takaosa toimii ääntymävyöhykkeenä (ja kielen lapa artikulaattorina)

posti /pˈostɪ/ (n)
poczta
  organisaatio, laitos tai yritys, joka toimittaa kirjeitä ja paketteja ihmisille lähettäjän antamien ohjeiden, yleensä nimen ja osoitteen perusteella
  kirjeistä, paketeista ja muista lähetyksistä, jotka on toimitettu tai tulee toimittaa perille

postikortti /pˈostɪkˌortːɪ/ (n)
pocztówka, kartka
  pieni kartonkinen kortti, jossa on yleensä kuva-aihe ja jolla voi lähettää lyhyen tervehdyksen

postilaatikko /pˈostɪlˌaːtɪkːo/ (n)
skrzynka pocztowa
  laatikko johon voi pudottaa lähetettävät kirjeet ja kortit

postilokero /pˈostɪlˌokero/ (n)
skrytka pocztowa
  postitoimistossa sijaitseva lokero, johon sellaisen vuokranneen postit jaetaan

postimerkki /pˈostɪmˌerkːɪ/ (n)
znaczek, znaczek pocztowy
  postilähetykseen kiinnitettävä todistus siitä, että postimaksu on maksettu

postivaunut /pˈostɪvˌaunut/ (n)
dyliżans
  hevosvetoiset vaunut, joilla kuljetettiin matkustajia ja tavaroita

postuumi /pˈostuːmɪ/ (adj)
pośmiertny
  isän kuoleman jälkeen syntynyt
  tekijän kuoleman jälkeen julkaistu

postuumisti /pˈostuːmˌistɪ/ (adv)
pośmiertnie
  postuumilla tavalla

potaska /pˈotaska/ (n)
potaż
  kaliumkarbonaatti, K₂CO₃, hiilihapon kaliumin kanssa muodostama suola

potenssi /pˈotenssɪ/ (n)
potęga
  luku korotettuna potenssiin n on tulo, jossa luku on tulontekijänä n kertaa

potentiaali /pˈotentɪˌaːlɪ/ (n)
potencjał
  mahtotapa, tapaluokka, joka kuvaa mahdollisuutta. Indikatiivin potentiaalin tunnus suomen kielessä on -ne-johdin.
  suure, joka kuvaa kappaleen korkeusasemaan (painovoimakenttään) tai sähkökenttään perustuvaa kykyä tehdä työtä
  toistaiseksi käyttämätön mahdollisuus tai voimavara

potilas /pˈotɪlas/ (n)
pacjent, pacjentka
  sairas henkilö, sairautta poteva henkilö

potkaista /pˈotkaista/ (v)
kopać
  tönäistä kovaa jalalla yhden kerran

potkaista tyhjää /pˈotkaista tˈyhjæː/ (v)
kopnąć w kalendarz
  kuolla

potkulauta /pˈotkulˌauta/ (n)
hulajnoga
  jaloilla potkimalla liikutettava kulkuväline

potta /pˈotːa/ (n)
nocnik
  erityisesti lasten ulostamiseen ja virtsaamiseen käyttämä astia. Ennen sisävessoja asuinhuoneessa yöastiana käytetty lasinen tai posliininen astia

poukama /pˈoukama/ (n)
zatoczka
  pieni lahti

povi /pˈovɪ/ (n)
biust
  naisen rinnat

pragmaattinen /prˈaɡmaːtːɪnen/ (adj)
pragmatyczny
  käytännönläheisesti asioihin suhtautuva; esimerkiksi toimii poikkeuksellisissa tilanteissa taktisesti oikein - mahdollisesti poiketen suurista linjoista, strategiasta tai ideologiasta

praseodyymi /prˈaseodˌyːmɪ/ (n)
prazeodym
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pr

predikaatti /prˈedɪkˌaːtːɪ/ (n)
orzeczenie, predykat
  lauseen pääjäsen, lauseen persoonamuotoinen verbi
predykat
  avoin lause, lause, jonka totuusarvo riippuu yhdestä tai useammasta muuttujasta

predikatiivi /prˈedɪkatˌiːvɪ/ (n)
orzecznik
  predikaatintäyte, subjektina tai objektina toimivan substantiivin määre, mikä täydentää predikaattina olevaa verbiä

preesens /prˈeːsens/ (n)
czas teraźniejszy
  verbin aikamuoto , joka kuvaa menemätöntä eli nykyistä tekemistä tai tapahtumista. Suomen kielen preesens on myös tulevaa kuvaava aikamuoto, joka vastaa monien muiden kielten futuuria.

prefiksi /prˈefɪksɪ/ (n)
przedrostek
  (kielitiede) etuliite; sanavartalon alkuun liitettävä affiksi, jonka lisäys luo uuden sanan

prekessio /prˈekessˌio/ (n)
precesja
  Maan pyörimisakselin kiertyminen siten, että sen päät kiertävät ympyrää. Tämän johdosta kevättasauspiste siirtyy ekliptikaa pitkin noin 50° vuodessa. Täyden kierroksen se tekee 25 800 vuodessa.

prelaatti /prˈelaːtːɪ/ (n)
prałat
  katolisen kirkon erityisiä tehtäviä varten perustetun prelatuurin johtaja

prepositio /prˈeposˌitɪo/ (n)
przyimek
  ennen nominaalista päälausekettaan tuleva suhdesana, esim. ennen (vrt. postpositio)

presbyteeri /prˈesbytˌeːrɪ/ (n)
prezbiterianin
  alkukirkossa seurakunnan johtajasta piispan ohella käytetty nimitys

presidentinvaali /prˈesɪdˌentɪnvˌaːlɪ/ (n)
prezydenckie
  vaali, jolla valitaan valtiolle tai vastaavalle presidentti

presidentti /prˈesɪdˌentːɪ/ (n)
prezydent
  tasavallan valtionpäämies; tämän aseman haltija tai entisen haltijan arvonimi

pressu /prˈessu/ (n)
brezent
  suojapeite

preteriti /prˈeterˌitɪ/ (n)
czas przeszły
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä yleisesti. Mm. suomen ja venäjän verbien menneen ajan muodot vastaavat preteritiä.

preussilainen /prˈeussɪlˌainen/ (n)
pruski
  Preussin asukas tai Preussista lähtöisin oleva ihminen

priki /prˈikɪ/ (n)
bryg
  pieni kaksimastoinen purjealus, jossa molemmissa mastoissa on raakapurjeet sekä haruspurjeet, ja vähintään takimmaisessa mastossa kahvelipurje

prinsessa /prˈinsessa/ (n)
księżniczka
  hallitsijan tytär; myös hallitsijan sisar; myös kruununperillisen tytär

prinssi /prˈinssɪ/ (n)
książę
  kuninkaan, kuningattaren, keisarin tai keisarinnan poika, miespuolinen kruununperijä; myös kruununperillisen poika

priori /prˈiorɪ/ (n)
przeor
  apotin apulainen tai prioraattiluostarin johtaja

prisma /prˈisma/ (n)
pryzmat
  valon spektriksi hajoittava tai valon kulkua taittava optinen laite

privilegio /prˈivɪlˌeɡɪo/ (n)
przywilej
  jollekin yhteiskuntaluokille tai yhdyskunnille myönnetty lakiin perustuva erityisoikeus

profeetta /prˈofeːtːa/ (n)
prorok
  henkilö joka saa viestejä eli profetian jumalalta; ennustaja, julistaja

professori /prˈofessˌorɪ/ (n)
profesor
  yliopiston korkein opetus- ja tutkimustyötehtävä, aikaisemmin virka

profetia /prˈofetˌia/ (n)
proroctwo
  jumalallinen ilmoitus, ennustus

projekti /prˈojektɪ/ (n)
projekt
  liittoutuma, jonka tarkoituksena on työstää jotain asiaa; hanke

projektio /prˈojektˌio/ (n)
prognoza
  omien mielensisältöjen heijastaminen toiseen ihmiseen tai muuhun ulkoiseen kohteeseen (enimmäkseen tiedostamattaan)

prologi /prˈoloɡɪ/ (n)
prolog
  esipuhe (tavallisesti kirjallisen teoksen)

prometium /prˈometium/ (n)
promet
  eräs radioaktiivinen alkuaine

pronomini /prˈonomˌinɪ/ (n)
zaimek
  nomineihin kuuluva tekijään tai kohteeseen viittaava sana (esim. se), jota käytetään varsinaisen sanan asemesta esimerkiksi toiston välttämiseksi

pronssi /prˈonssɪ/ (n)
brąz
  lejeerinki, jossa pääkomponenttina on kupari; tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta

pronssiaratti /prˈonssɪarˌatːɪ/ (n)
piona brązowoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pronssikausi /prˈonssɪkˌausɪ/ (n)
epoka brązu
  historiallinen ajanjakso, jolloin pronssi otettiin käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

pronssimitali /prˈonssɪmˌitalɪ/ (n)
brązowy medal
  urheilu- ym. kilpailuissa kolmanneksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

proosa /prˈoːsa/ (n)
proza
  kertomakirjallisuuden laji; suorasanainen, ei säkeisiin tai runomittaan perustuva kirjallisuus

propaani /prˈopaːnɪ/ (n)
propan
  eräs alkaani, C₃H₈, jota on nestekaasussa

prosentti /prˈosentːɪ/ (n)
procent
  sadasosan merkintätapa; tunnus on % eli prosenttimerkki

prosenttiyksikkö /prˈosentːˌiyksɪkːø/ (n)
punkt procentowy
  prosenttiosuuden ilmaisemiseen käytettävä yksikkö, jolla voi esittää prosenttilukujen absoluuttisen eron

prosessi /prˈosessɪ/ (n)
proces
  säännönmukaisesti etenevä sarja toimintoja tai tapahtumia, tapahtumasarja

prosodia /prˈosodˌia/ (n)
prozodia
  prosodiikka, oppi kielen puheilmaisuissa esiintyvien sanojen ja tavujen kestosta, painotuksesta, laajuudesta, sointiväristä yms.

prostituoitu /prˈostɪtˌuoɪtu/ (n)
prostytutka
  henkilö, joka tarjoaa maksullisia tilapäisiä sukupuoliyhteyksiä; prostituution harjoittaja

prostituutio /prˈostɪtˌuːtɪo/ (n)
prostytucja
  naisten tai miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen tilapäisessä suhteessa rahaa tai muuta vastiketta vastaan

protaktinium /prˈotaktɪnium/ (n)
protaktyn
  eräs alkuaine

proteesi /prˈoteːsɪ/ (n)
proteza
  keinotekoinen kehon osa; tekoraaja, tekojäsen, tekoelin

proteiini /prˈoteˌiːnɪ/ (n)
proteina
  pitkästä aminohappoketjusta koostuva orgaaninen yhdiste

protektionismi /prˈotektˌionˌismɪ/ (n)
protekcjonizm
  kotimaan markkinoiden suojaaminen ulkopuolisilta kilpailijoilta tuontia rajoittavilla toimilla, esim. tulleilla

protektionistinen /prˈotektˌionˌistɪnen/ (adj)
protekcjonistyczny
  protektionismin mukainen

protestantti /prˈotestˌantːɪ/ (n)
protestant
  kristitty, joka kuuluu johonkin protestanttiseen, ts. reformaation eli uskonpuhdistuksen aikaan roomalaiskatolisesta kirkosta eriytyneeseen kirkkokuntaan tai sellaiseen näistä edelleen erkaantuneeseen tunnustuskuntaan

protokolla /prˈotokˌolla/ (n)
protokół
  kokouksen pöytäkirja

protoni /prˈotonɪ/ (n)
proton
  subatominen hiukkanen, joka on positiivisesti varautunut nukleoni; yhdessä neutronien ja muiden protonien kanssa muodostaa atomiytimen; luetaan baryoneihin, sillä koostuu kolmesta kvarkista

prototyyppi /prˈototˌyːpːɪ/ (n)
prototyp
  teollisuuden tuotekehitystoiminnan yhteydessä alkuperäinen, ensimmäinen versio tuotteesta

provinssi /prˈovɪnssɪ/ (n)
prowincja
  hallintoalue, maakunta, lääni, aluehallinnon yksikkö joissain maissa

provokaatio /prˈovokˌaːtɪo/ (n)
prowokacja
  yllytys, kiihotus

pseudoefedriini /psˈeudoefˌedrɪːnɪ/ (n)
pseudoefedryna
  efedriinin diastereomeeri; piriste, jota käytetään yleisimmin allergisen nuhan hoitoon yhdessä antihistamiinien kanssa

psykiatri /psˈykɪˌatrɪ/ (n)
psychiatra
  mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon perehtynyt lääkäri

psykiatria /psˈykɪˌatrɪa/ (n)
psychiatria
  lääketieteen haara, joka keskittyy mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon

psykiatrinen /psˈykɪˌatrɪnen/ (adj)
psychiatryczny
  psykiatrian piiriin kuuluva

psykoanalyysi /psˈykoˌanalˌyːsɪ/ (n)
psychoanaliza
  Sigmund Freudin teorioihin pohjautuva ihmisen psyykkisten mekanismien teoria ja psykologisten ongelmien hoitomenetelmä

psykoanalyytikko /psˈykoˌanalˌyːtɪkːo/ (n)
psychoanalityczka
  psykoanalyyttiseen teoriaan pohjautuvaa terapiaa antava psykoterapeutti

psykologi /psˈykolˌoɡɪ/ (n)
psycholog
  psykologian maisterin koulutuksen saanut psykologian asiantuntija

psykologia /psˈykolˌoɡɪa/ (n)
psychologia
  elollisten olioiden, varsinkin ihmisen, käyttäytymistä laajoihin toiminnekokonaisuuksiin liittyen kuvaamaan ja selittämään pyrkivä tiede, johon liittyy useita erityisaloja

psykologinen /psˈykolˌoɡɪnen/ (adj)
psychologiczny
  psykologian piiriin kuuluva

psykoosi /psˈykoːsɪ/ (n)
psychoza
  yhteisnimitys mielen sairauksille, joille on ominaista todellisuudentajun vakava hämärtyminen, johon sisältyy harha-aistimuksia ja/tai -ajatuksia

psykopaatti /psˈykopˌaːtːɪ/ (n)
psychopata
  psykopatiaa sairastava henkilö

psykoterapeutti /psˈykotˌerapˌeutːɪ/ (n)
psychoterapeuta
  psykoterapiahoitoa antava psykologisen hoidon asiantuntija

psykoterapia /psˈykotˌerapˌia/ (n)
psychoterapia
  yleensä keskustelemiseen perustava psyykkisen hoidon muoto

psyyke /psˈyːke/ (n)
psychika
  sielu, mielenlaatu

psyykkinen /psˈyːkːɪnen/ (adj)
psychiczny
  ihmisen mieleen eli psyykeen liittyvä

pudokas /pˈudokas/ (n)
spad
  puusta pudonnut hedelmä

pudota /pˈudota/ (v)
spadać
  liikkua alaspäin

puertoriconamatsoni /pˈuertˌorɪkˌonamˌatsonɪ/ (n)
amazonka niebieskoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

puhallin /pˈuhallɪn/ (n)
dmuchawa
  laite, jolla puhalletaan jotakin

puhallinsoitin /pˈuhallˌinsoitɪn/ (n)
instrument dęty
  soitin, jonka ääni syntyy siihen puhallettaessa saattamalla rajallinen ilmatila, tavallisesti ilmapatsas, värähtelemään ja tämä värähtely etenee soittimesta ympäröivään ilmatilaan

puhallusputki /pˈuhallˌusputkɪ/ (n)
dmuchawka
  putki, jonka kautta ammutaan kevyitä kuulia tai nuolia puhaltamalla

puhaltaa /pˈuhaltaː/ (v)
dmuchać, dąć
  pusertaa ilmaa keuhkoista suun kautta siten, että syntyy ilmavirtaus

puhdas /pˈuhdas/ (adj)
czysty
  jossa ei ole likaa tai epäpuhtauksia

puhdistaa /pˈuhdɪstaː/ (v)
oczyścić
  tehdä puhtaaksi, poistaa likaa tai saastetta

puhdistus /pˈuhdɪstus/ (n)
czystka
  ei-toivottujen henkilöiden poistaminen järjestöstä tai alueelta

puhe /pˈuhe/ (n)
mowa
  yhden henkilön pitämä suullinen, ennalta laadittu tai improvisoitu, tiettyyn retoriseen päämäärään pyrkivä esitys
mowa, przemówienie
  suullinen ilmaisu, puhumisen teko tai tulos

puheenjohtaja /pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
przewodniczący
  henkilö, joka johtaa keskustelua kokouksessa

puhelin /pˈuhelɪn/ (n)
telefon
  puheen kaksisuuntaiseen välittämiseen ja keskustelujen käymiseen tarkoitettu yleensä sähkömekaaninen laite

puhelinluettelo /pˈuhelˌinluˌetːelo/ (n)
książka telefoniczna
  aakkosellinen luettelo tietyn alueen puhelinliittymien numeroista ja osoitteista haltijan mukaan

puhelinnumero /pˈuhelˌinnumˌero/ (n)
numer telefonu
  puhelinliittymän yksilöivä numero, jonka avulla puhelimeen voi ottaa yhteyttä

puhelinpalvelukeskus /pˈuhelˌimpalvˌelukˌeskus/ (n)
biuro obsługi klienta
  toimipiste, joka tuottaa puhelinpalveluita

puhelu /pˈuhelu/ (n)
połączenie telefoniczne
  kahden puhelimen välinen puheyhteys

puhua /pˈuhua/ (v)
mówić
  tuottaa puhetta, saada suullaan aikaan tunnistettavia sanoja ja lauseita
  jutella, keskustella
  osata jotakin kieltä

puhuja /pˈuhuja/ (n)
mówca
  henkilö, joka puhuu

puida /pwˈida/ (v)
młócić
  irrottaa jyvät viljakasveista

puinen /pwˈinen/ (adj)
drewniany
  puuaineinen, puu-
  puusta tehty

puisto /pwˈisto/ (n)
park
  usein esteettisiä arvoja korostava, hoidettu, puita kasvava, asutuksesta erillinen suurehko viheralue

puistokatu /pwˈistokˌatu/ (n)
aleja
  puiden tai puistoistutusten reunustama katu

pujo /pˈujo/ (n)
bylica pospolita
  , yleinen marunoihin kuuluva, siitepölyallergiaa aiheuttava kasvi

pukea /pˈukea/ (v)
ubierać
  laittaa vaatteet päälle

puksipuu /pˈuksɪpuː/ (n)
bukszpan
  mikä tahansa puksipuiden suvun () kasvi

puku /pˈuku/ (n)
strój
  miehen tai naisen yhtenäinen asukokonaisuus

puliukko /pˈuliukːo/ (n)
menel, żul
  miespuolinen korvikealkoholin käyttäjä, erityisesti henkilö, joka käyttää pulituuria korvikeaineenaan; rappioalkoholisti

pulla /pˈulla/ (n)
drożdżówka
  vehnäjauhoista tehty, hiivalla kohotettu kahvileipä

pullo /pˈullo/ (n)
butelka, manierka
  suusta suppea, usein suljettava nesteen ym. säilyttämiseen tarkoitettu soveliaasta materiaalista valmistettu astia

pullokurpitsa /pˈullokˌurpɪtsa/ (n)
tykwa
  (yleisesti) pullokurpitsojen -suvun kurkkukasvi

pullokurpitsat /pˈullokˌurpɪtsat/ (n)
tykwa
  yksi kurkkukasvien heimoon kuuluvista suvuista ()

pullonavaaja /pˈullonavˌaːja/ (n)
otwieracz do butelek
  kruunukorkin avaaja

pullottaa /pˈullotːaː/ (v)
butelkować
  panna, pakata pulloon

pulmunen /pˈulmunen/ (n)
śnieguła
  jokin pulmusten sukuun () kuuluva lintu

pulsari /pˈulsarɪ/ (n)
pulsar
  (tähtitiede) pyörivä tähden jäännös, neutronitähti, mikä lähettää säännöllisiä radiosäteilypulsseja, minkä perusteella tällaisen tähden olemassaolo on havaittavissa kuunneltaessa avaruudesta tulevia radiosignaaleja

pulssi /pˈulssɪ/ (n)
puls
  lyhytaikainen signaali, sykäys

pultti /pˈultːɪ/ (n)
śruba
  koneruuvi, kuusiokantainen kiinnitysväline, tylppäkärkinen ja lieriövartinen ruuvi, mutterin vastakappale

pumppu /pˈumpːu/ (n)
pompa
  mekaaninen nesteiden tai kaasujen siirtämiseen tarkoitettu laite

puna-ara /pˈunaˈara/ (n)
ara żółtoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punahelttamesikko /pˈunahˌeltːamesˌikːo/ (n)
koralicowiec czerwony
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punahohtokaija /pˈunahˌohtokˌaija/ (n)
fidżyjka czerwona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punainen /pˈunainen/ (adj)
czerwony, rudy
  sellainen, jonka väri on punainen
  poliittisesti äärivasemmistolainen, kommunistinen

punainen /pˈunainen/ (n)
czerwony
  punainen väri, näkyvän valon aallonpituudeltaan pisin väri, 625–760 nanometriä

punainen jättiläinen /pˈunainen jˈætːɪlˌæinen/ (n)
czerwony olbrzym
  pääsarjan tähti, joka on tiivistynyt keskiosastaan ja huomattavasti laajentunut ulko-osastaan sen jälkeen, kun tähden keskustasta on loppunut vety

punainen kääpiö /pˈunaineŋ kˈæːpɪø/ (n)
czerwony karzeł
  pääsarjan suhteellisen pieni ja viileä tähti, joka on massaltaan 0,075-0,5 Auringon massaa; Linnunradan ylivoimaisesti yleisin tähtityyppi

punajuuri /pˈunajˌuːrɪ/ (n)
czerwony burak
  yksi juurikkaan Suomessakin juureksena viljeltävistä muunnoksista, jolla on ominainen voimakas punainen väri ()

punakampela /pˈunakˌampela/ (n)
gładzica
  () ruokakalana kaupalliseti merkittävä, Koillis-Atlantilla, Pohjanmerellä ja läntisellä Itämerellä elävä kampelalaji

punakorva-aratti /pˈunakˌorvaˈaratːɪ/ (n)
barwinka okularowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakorvakilpikonna /pˈunakˌorvakˌilpɪkˌonna/ (n)
żółw czerwonolicy
  suokilpikonniin kuuluva vedessä elelevä lemmikkinäkin pidetty matelija (Trachemys scripta elegans)

punakurkkulurikki /pˈunakˌurkːulurˌikːɪ/ (n)
lorika czerwonogardła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakylkilurikki /pˈunakˌylkɪlurˌikːɪ/ (n)
lorika krasnolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakärpässieni /pˈunakˌærpæssˌienɪ/ (n)
muchomor czerwony
  punalakkinen kärpässieni ()

punalakkiaratti /pˈunalˌakːɪarˌatːɪ/ (n)
rudosterka czerwonogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaleukalurikki /pˈunalˌeukalurˌikːɪ/ (n)
lorika czerwonobroda
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaluri /pˈunalˌurɪ/ (n)
lora karmazynowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanaama-aratti /pˈunanˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
amazoneczka czerwonolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanaamiokaija /pˈunanˌaːmɪokˌaija/ (n)
śpiewaczka krasnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaniskaluri /pˈunanˌiskalˌurɪ/ (n)
lorysa obrożna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanokka-aratti /pˈunanˌokːaˈaratːɪ/ (n)
piona koralodzioba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsa-amatsoni /pˈunaˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka zmienna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsa-aranen /pˈunaˌotsaˈaranen/ (n)
barwinka czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsalurikki /pˈunaˌotsalurˌikːɪ/ (n)
lorika czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaposkiaratti /pˈunapˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
rudosterka kasztanowolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaposkipeippo /pˈunapˌoskɪpˌeipːo/ (n)
motylik krasnouchy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punapyrstökakadu /pˈunapˌyrstøkˌakadu/ (n)
żałobnica rudosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punapääaratti /pˈunapˌæːarˌatːɪ/ (n)
konura krasnolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarinta /pˈunarˌinta/ (n)
rudzik
  pienikokoinen varpuslintu ()

punarintakaija /pˈunarˌintakˌaija/ (n)
aleksandretta różana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarintaluri /pˈunarˌintalˌurɪ/ (n)
lorysa większa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarosella /pˈunarosella/ (n)
rozella królewska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaruohokaija /pˈunarˌuohokˌaija/ (n)
łąkówka wspaniała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaselkämaluri /pˈunasˌelkæmˌalurɪ/ (n)
chwostka czerwonogrzbieta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punasiipiaranen /pˈunasˌiːpɪˌaranen/ (n)
barwinka czarnoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punasiirtymä /pˈunasˌiːrtymæ/ (n)
przesunięcie ku czerwieni
  loittonevan valonlähteen valon siirtyminen kohti spektrin punaista päätä. Esim. kaukaisten tähtien valo näkyy maasta punaisempana kuin se oli lähtiessään

punatauti /pˈunatˌautɪ/ (n)
czerwonka, dyzenteria
  suoliston bakteeritauti, shigelloosi eli dysenteria

punatulkku /pˈunatˌulkːu/ (n)
gil
  peippojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

punaviiksimesikko /pˈunavˌiːksɪmesˌikːo/ (n)
miodojad maskowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaviini /pˈunavˌiːnɪ/ (n)
czerwone wino
  väriltään punainen viini, johon on liuennut valmistuksen aikana parkkiaineita rypäleiden kuorista ja siemenistä

punktio /pˈuŋktɪo/ (n)
paracenteza
  pisto ruumiin onteloon, esim. näytteen ottamiseksi tai nesteen, märän tai veren poistamiseksi ontelosta

punnita /pˈunnɪta/ (v)
ważyć
  mitata jnk paino

punta /pˈunta/ (n)
funt
  joissakin maissa käytetyn rahayksikön nimi; Iso-Britannian punnan symboli on £

puntti /pˈuntːɪ/ (n)
hantle
  urheilussa, voimaharjoittelussa ja kuntoutuksessa käytettävä paino
nogawka
  lahje

puola /pˈuola/ (n)
język polski, polszczyzna
  puolan kieli, Puolassa puhuttava länsi-slaavilainen kieli (kielitunnus: pl)

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (adj)
polski
  Puolasta peräisin oleva tai Puolaan liittyvä

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (n)
Polak, Polka
  pysyvästi Puolassa asuva henkilö

puolan alankopaimenkoira /pˈuolan ˈalaŋkopˌaimeŋkˌoira/ (n)
polski owczarek nizinny
  eräs puolalainen paimenkoirarotu

puolankielinen /pˈuolaŋkˌielɪnen/ (adj)
polskojęzyczny
  puolaksi esitetty tai tapahtuva, puolan kielellä oleva.

puoli /pˈuolɪ/ (adj)
pół
  ajanilmauksissa, yms.

puoliautomaattinen /pˈuolɪˌautomˌaːtːɪnen/ (adj)
półautomatyczny
  (tuliaseista) itselataava; sellainen joka ei ammu sarjatulta, vaan yksittäisiä laukauksia latautuen automaattisesti

puoliintumisaika /pˈuolɪːntˌumɪsˌaika/ (n)
czas połowicznego rozpadu
  alkuaineen tai sen isotoopin radioaktiiviseen hajoamiseen liittyvä kiinteä ajanjakso, jonka kuluttua radioaktiivisuus on laskenut puoleen

puolijohde /pˈuolɪjˌohde/ (n)
półprzewodnik
  kiinteä aine, joka sähkönjohtavuudeltaan sijoittuu eristeen ja johtimen välille; hyvin merkittäviä elektroniikan komponenttien raaka-aineita

puolijumala /pˈuolɪjˌumala/ (n)
bóstwo
  henkilö, jonka toinen vanhemmista on jumala ja toinen ihminen

puolikas /pˈuolɪkas/ (n)
połowa
  puoli, puolisko, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puolikuu /pˈuolɪkuː/ (n)
półksiężyc
  taivaalla auringon puoliksi valaisema Kuun kiekko

puolimetalli /pˈuolɪmetˌallɪ/ (n)
metaloid
  alkuaine, jolla on sekä metallin että epämetallin ominaisuuksia, ja sijaitsee jaksollisessa järjestelmässä metallien ja epämetallien välisellä rajalinjalla

puolinuotti /pˈuolɪnˌuotːɪ/ (n)
półnuta
  ¹/₂-nuotti, kaksi ¹/₄-nuottia, ⁴/₄-tahtilajissa puolen tahdin pituinen nuotti

puolipiste /pˈuolɪpˌiste/ (n)
średnik
  välimerkki, joka erottaa kahta lausetta. Luetteloissa sitä käytetään luokkien välillä. Vastaava symboli ;

puolisuunnikas /pˈuolɪsˌuːnnɪkas/ (n)
trapez
  nelikulmio, jossa on kaksi yhdensuuntaista sivua

puolue /pˈuolue/ (n)
partia
  yhteisten aatteiden kannattajien ja samoja poliittisia etuja tavoittelevien kansalaisten yhteenliittymä; poliittinen puolue

puolueellinen /pˈuoluˌeːllɪnen/ (adj)
stronniczy
  jonkun osapuolen puolella oleva, sitä suosiva

puolueettomuus /pˈuoluˌeːtːomuːs/ (n)
neutralność
  se, että on puolueeton

puolukka /pˈuolukːa/ (n)
borówka brusznica
  kanervakasveihin kuuluva korkea ikivihreä varpu ()

puolustaa /pˈuolustaː/ (v)
bronić
  koettaa vastustaa jnk tahon hyökkäystä

puolustaja /pˈuolustˌaja/ (n)
obrońca
  pallopeleissä kenttäpelaaja, jonka tehtävänä on torjua vastustajan hyökkäyksiä

puolustus /pˈuolustus/ (n)
obrona
  puolustaminen ja sen toteutus

puomi /pˈuomɪ/ (n)
bom
  (merenkulku) aluksen rikiin kuuluva keulanpuoleisesta päästään nivelellä mastoon tuettu pyöröpuu

puoskari /pˈuoskarɪ/ (n)
konował
  henkilö, joka harjoittaa lääketieteellistä tointa ilman voimassa olevaa lupakirjaa

puoti /pˈuotɪ/ (n)
sklep
  myymälä, kauppa, varsinkin pieni erikoisliike

puraista /pˈuraista/ (v)
gryźć
  purra nopeasti ja kerran

puristaa /pˈurɪstaː/ (v)
ściskać
  painaa tiiviiksi joka suunnasta

purje /pˈurje/ (n)
żagiel
  (merenkulku) purjealuksen mastoon kiinnitetty kangas, johon tuulen voima kohdistuu ja kuljettaa alusta

purjealus /pˈurjealus/ (n)
żaglowiec
  purjeita käyttäen tuulen voimalla liikkuva alus

purjehtiminen /pˈurjehtˌimɪnen/ (n)
żeglarstwo
  aluksen tai veneen kuljettaminen purjeeseen kohdistuvan tuulen avulla pitkin valittua reittiä halutulla tavalla

purjekangas /pˈurjekˌaŋŋas/ (n)
płótno
  purjeisiin käytettävä kangas

purjelentokone /pˈurjelˌentokˌone/ (n)
szybowiec
  kevytrakenteinen ilmaa raskaampi ilma-alus, joka hinataan taivaalle ja joka liitää pitkiäkin matkoja

purjevene /pˈurjevˌene/ (n)
żaglówka
  purjelaivaa pienempi alus, joka kulkee tuulen voiman vaikuttaessa sen purjeisiin

purkaus /pˈurkaus/ (n)
erupcja
  purkautuminen

puro /pˈuro/ (n)
potok, strumień
  jokea pienempi vesiväylä, joka on suunnilleen 10 cm:stä pariin metriin leveä

purppura /pˈurpːura/ (n)
purpurowy
  väri violetin ja punaisen välillä; näkvyän valon kirjoon kuulumaton, sen lyhyt- ja pitkäaaltoisen säteilyn yhteisvaikutuksesta aistittava väri

purppurakruunumaluri /pˈurpːurˌakruːnˌumalˌurɪ/ (n)
chwostka koroniasta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

purra /pˈurra/ (v)
gryźć
  puristaa hampailla

purukumi /pˈurukˌumɪ/ (n)
guma do żucia
  pureskeltavaksi tarkoitettu makeinen, jota ei ole tarkoitus niellä

puskuri /pˈuskurɪ/ (n)
zderzak
  auton tai muun ajoneuvon osa, jonka on tarkoitus ottaa ensimmäisenä vastaan törmäyksessä ja vaimentaa sitä
bufor
  muistialue, jossa varastoidaan dataa sen käsittelyä tai eteenpäin lähettämistä varten

pussi /pˈussɪ/ (n)
torba
  joustavaseinämäinen säiliö, joka on tehty esimerkiksi muovista, voimapaperista tai kankaasta

pussieläin /pˈussielæin/ (n)
torbacz
  jokin osaluokan nisäkkäistä, jotka elättävät vastasyntyneitä poikasiaan vatsassa olevassa ihopoimussa, jonka sisällä nisät ovat

pussimäyrä /pˈussɪmˌæyræ/ (n)
jamraj
  eräitä Australiassa ja Uudessa-Guineassa eläviä pussieläimiä (-heimo)

putiikki /pˈutɪːkːɪ/ (n)
butik
  pieni myymälä

putki /pˈutkɪ/ (n)
rura
  tavallisesti poikkileikkaukseltaan pyöreä, tasapaksu ja molemmista päistä avoin kappale

putkimies /pˈutkɪmies/ (n)
hydraulik
  ammattilainen, joka korjaa ja huoltaa rakennusten lämpö-, vesi- ja ilmastointijärjestelmiä ja -laitteita

puu /pˈuː/ (n)
drzewo
  puuvartinen, pensasta suurempi kasvi
  kytketty, syklitön tietorakenne

puuhiili /pˈuːhɪːlɪ/ (n)
węgiel drzewny
  puun hiiltyessä, vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine

puujalka /pˈuːjalka/ (n)
szczudło
  (alkujaan puinen) pareittain käytettävä väline, jolla voi kulkea tavallista korkeammalla; puujalat

puulajipuisto /pˈuːlajˌipwɪsto/ (n)
arboretum
  puistoalue, jolle on istutettu pääosin erilaisia puulajeja

puuleopardi /pˈuːleopˌardɪ/ (n)
pantera mglista
  puutiikeri, (), isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji

puupuhallin /pˈuːpuhˌallɪn/ (n)
instrument dęty drewniany
  puhallussoitinten ryhmän soitin, joka eroaa vaskipuhaltimista materiaaliltaan (joka voi olla puuta tai metallia) sekä äänenmuodostukseltaan.

puuro /pˈuːro/ (n)
kasza, owsianka
  jostakin viljasta maidon tai veden kanssa keittämällä valmistettu velliä kiinteämpi ruoka

puuseppä /pˈuːsepːæ/ (n)
cieśla
  ainespuun käsittelyn ammattilainen, joka tekee puusta erilaisia esineitä sekä korjaa ja entisöi

puuska /pˈuːska/ (n)
poryw
  äkillinen, lyhytkestoinen tuulenvirtaus
  äkillinen tunteenilmaus

puuta /pˈuːta/ (n)
pud
  vanha venäläinen painomitta, 40 leiviskää, 16,38 kg

puutarha /pˈuːtarha/ (n)
sad, ogród
  puilla, pensailla ja kukkaistutuksilla koristeltu rauhallinen ulkoalue, jossa usein tuotetaan koristekasvien lisäksi juureksia ja vihanneksia. Suomessa kasvukauden pidentämiseksi on käytetty kasvilavaa taimien kasvatukseen. Kaupallisesti toimivaa puutarhaa nimitetään kauppapuutarhaksi.

puutarhanhoito /pˈuːtarhˌanhoito/ (n)
ogrodnictwo
  koriste- ja hyötykasvien kasvattamista pienessä määrin

puutarhuri /pˈuːtarhˌurɪ/ (n)
ogrodnik
  puutarhatalouden perustutkinto

puute /pˈuːte/ (n)
brak
  kova tarve; se, että jotakin ei ole

puutiainen /pˈuːtɪˌainen/ (n)
kleszcz
  punkkeihin kuuluva kahdeksanjalkainen verta imevä eläin, joka saattaa purressaan levittää tauteja

puuttua /pˈuːtːua/ (v)
brakować
  olla poissa jostakin ja aiheuttaa siten sen vajavaisuus
  olla olematta jollakin/jollakulla ja aiheuttaa siten sille puute tai tarve

puutua /pˈuːtua/ (v)
cierpnąć
  tulla tunnottomaksi

puuvilla /pˈuːvɪlla/ (n)
bawełna
  malvakasveihin (Gossypium) lukeutuva yksi- tai monivuotinen ruoho. Hyötykasveina käytettyjä lajeja on useita.

puuvillainen /pˈuːvɪllˌainen/ (adj)
bawełniany
  puuvillasta valmistettu

pyhiinvaeltaja /pˈyhɪːnvaˌeltaja/ (n)
pielgrzym
  pyhiinvaelluksen tekijä

pyhimys /pˈyhɪmys/ (n)
święty
  pyhänä pidetty henkilö

pyhä /pˈyhæ/ (adj)
święty
  uskonnoissa Jumalalle tai jumalille erotettu

pyhäinpäivä /pˈyhæimpˌæivæ/ (n)
Wszystkich Świętych
  kirkollinen juhlapyhä jolloin muistetaan vainajia ja kirkon pyhiä. Suomessa ja Ruotsissa lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän välinen lauantai, katolisissa maissa marraskuun 1. päivä, ja ortodokseilla ensimmäinen helluntain jälkeinen sunnuntai

pyjama /pˈyjama/ (n)
piżama
  väljä yöasu, johon kuuluu housut ja paita

pyramidi /pˈyramˌidɪ/ (n)
piramida
  pohjaltaan neliömäinen, sivuiltaan kolmiomainen, sileä- tai porrastettu huippua kohti kapeneva kivirakennelma, jossa yleensä on sisätiloja

pyromaani /pˈyromˌaːnɪ/ (n)
piroman
  tuhopolttaja, henkilö, joka on häiriytyneesti viehtynyt tulipaloihin ja niiden sytyttelyyn

pyrstö /pˈyrstø/ (n)
płetwa
  erityisesti selkäjänteisten, kuten kalojen, lintujen ja useiden sammakkoeläinten ruumiin takapäässä olevan pidentymän nimitys, joka häntää vastaavana ruumiinosana mm. helpottaa liikkumista

pyrstötiainen /pˈyrstøtɪˌainen/ (n)
raniuszek
  huomiota herättävän pitkäpyrstöinen pikkulintu ()

pystykorva /pˈystykˌorva/ (n)
szpic
  mikä tahansa koirarotu, jolle ovat ominaisia pystyssä olevat, kolmionmuotoiset korvat

pystypiano /pˈystypˌiano/ (n)
pianino
  piano, jossa kielet ovat pystysuorassa

pysyvyys /pˈysyvyːs/ (n)
permanencja
  se, että on pysyvä

pysäkki /pˈysækːɪ/ (n)
przystanek
  joukkoliikenteen kulkuneuvojen pysähtymispaikka matkustajien ottamista ja jättämistä varten

pysäköintimittari /pˈysækˌøintɪmˌitːarɪ/ (n)
parkometr
  pysäköintialueella tai -ruudun läheisyydessä oleva laite, josta voi ostaa pysäköintiaikaa ja joka näyttää jäljellä olevan pysäköintiajan

pyton /pˈyton/ (n)
pyton
  Afrikassa ja Aasiassa elävien jättikäärmeiden alaheimoon kuuluva muniva käärmelaji

pyy /pˈyː/ (n)
jarząbek
  eräs Suomessakin pesivä metsäkanojen alaheimoon kuuluva aitokanalaji () tai sen yksilö

pyyhekumi /pˈyːhekˌumɪ/ (n)
gumka
  väline, jolla voi pyyhkiä pois lyijykynän jäljen

pyyheliina /pˈyːhelˌiːna/ (n)
ręcznik
  kuivaamiseen käytettävä yl. kankainen pyyhe

pyyhkiä /pˈyːhkɪæ/ (v)
wycierać
  poistaa likaa pinnalta hankaamalla tai kevyesti painamalla yleensä tekstiilistä esinettä sen päällä

pyykkipoika /pˈyːkːɪpˌoika/ (n)
klamerka
  nipistin, jonka avulla ripustetaan pesty pyykki kuivumaan narulle

pyyntö /pˈyːntø/ (n)
prośba
  toivomus, joka esitetään jollekulle

pyytää /pˈyːtæː/ (v)
prosić
  esittää pyyntö, anoa, kehottaa tekemään jotakin tai pyytää palvelusta tai esinettä

pyökki /pˈyøkːɪ/ (n)
buk
  euroopanpyökki, kasvuvyöhykkeellään hyvin kookkaaksi kasvava jalo lehtipuu ()

pyöreä /pˈyøreæ/ (adj)
okrągły
  ympyrän muotoinen, pallomainen

pyöriäinen /pˈyørɪˌæinen/ (n)
morświn
  pyöriäisten heimon () valas

pyörtyä /pˈyørtyæ/ (v)
mdleć
  menettää tajuntansa hetkeksi ja kaatua

pyörä /pˈyøræ/ (n)
koło
  keskelle kiinnitetyn akselin ympäri pyörivä mekaaninen laite

pyöräillä /pˈyøræillæ/ (v)
pedałować
  ajaa polkupyörällä

pyöräily /pˈyøræily/ (n)
kolarstwo
  polkupyörällä liikkuminen, polkupyöräily
  polkupyörällä ajettavat kilpailut

pyörätuoli /pˈyørætˌuolɪ/ (n)
wózek inwalidzki
  liikuntavammaisen liikkumavälineenä käytettävä tuoli, jossa on pyörät

pyöröovi /pˈyørøˌovɪ/ (n)
drzwi obrotowe
  yleensä pariovi, jonka yhteen kytketyt puoliskot kiertävät oviaukon puoliväliin sijoitetun pystyakselin ympäri muodostaen sisäänmeno- ja poistumisoven

pyöveli /pˈyøvelɪ/ (n)
kat
  kuolemanrangaistuksen toimeenpanija; teloittaja, mestaaja

pyöveliaratti /pˈyøvelˌiarˌatːɪ/ (n)
barwinka kapturowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pähkinä /pˈæhkɪnæ/ (n)
orzech
  kuiva, aukeamaton hedelmä, joka sisältää vain yhden siemenen. Kaupallisesti ja arkikielessä nimitetään muunkin laisia kovia syötäviä paljon rasvaa ja valkuaista sisältäviä hedelmiä tai sellaisen osia pähkinöiksi.

pähkinäpensas /pˈæhkɪnæpˌensas/ (n)
leszczyna pospolita
  euroopanpähkinäpensas, korkeakasvuinen pensas (); hedelmä on pähkinä, joka kypsyy kasvukauden päättyessä

pähkinäpuu /pˈæhkɪnæpuː/ (n)
orzech włoski
  jalopähkinöihin (Juglans) kuuluvia kasveja, joissa kasvaa pähkinöitä

pähkylä /pˈæhkylæ/ (n)
niełupka
  pienikokoinen, kovakuorinen, kuiva ja aukeamaton hedelmä, jossa on sisällä yksi siemen

päivittäin /pˈæivɪtːæin/ (adv)
dziennie
  jokaisena päivänä, joka päivä

päivittäinen /pˈæivɪtːˌæinen/ (adj)
codzienny
  sellainen, joka esiintyy, tapahtuu, toistuu tms. jokaisena päivänä; jokaiseen päivään kuuluva, jokapäiväinen

päivittää /pˈæivɪtːæː/ (v)
aktualizować
  ottaa käyttöön uudempi ja kehittyneempi malli
  korvata vanhentunut tietokoneohjelma ajantasaisella versiolla

päivitys /pˈæivɪtys/ (n)
aktualizacja
  ajan tasalle saattaminen

päivä /pˈæivæ/ (n)
dzień, doba
  valoisa aika vuorokaudesta, aamun ja illan välissä
dzień
  (arkikieltä) vuorokausi

päiväkirja /pˈæivækˌirja/ (n)
pamiętnik
  henkilökohtainen muistikirja merkittävien tapahtumien muistiin merkitsemiseksi

päiväkoti /pˈæivækˌotɪ/ (n)
przedszkole
  lastentarha; paikka, jossa lastenhoitajat hoitavat ryhmää lapsia vanhempien ollessa töissä

päivämäärä /pˈæivæmˌæːræ/ (n)
data
  kalenterin mukainen ajankohta, päivän aikamäärä ()

päivänkorento /pˈæivæŋkorˌento/ (n)
jętka
  päivänkorentojen lahkon () hyönteisiä

päivänseisaus /pˈæivænsˌeisaus/ (n)
przesilenie
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Kravun tai Kauriin kääntöpiirillä

päiväntasaaja /pˈæivæntasˌaːja/ (n)
równik
  Maan ekvaattori

päiväntasaus /pˈæivæntasaus/ (n)
równonoc
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Maan päiväntasaajalla

pässi /pˈæssɪ/ (n)
baran
  urospuolinen lammas

pää /pˈæː/ (n)
głowa, główka
  kehon osa, jossa yleensä sijaitsevat aivot, silmät, korvat, suu ja nenä

päähine /pˈæːhɪne/ (n)
nakrycie głowy
  päässä pidettävä vaatekappale, suoja tai koriste, esimerkiksi hattu tai kruunu

pääjakso /pˈæːjakso/ (n)
typ
  eliöiden tieteellisen luokittelun toiseksi ylin taso

pääjalkainen /pˈæːjalkˌainen/ (n)
głowonóg
  (eläintiede) pelkästään meressä elävien pääjalkaisten (Cephalopoda), toisen nilviäisten pääjakson kahdeksasta (8) luokasta, edustaja. Lähes kaikki nykyiset pääjalkaiset (n. 99 %) kuuluvat mustekalojen alaluokkaan (Coleoidea) ja loput luetaan helmiveneiden alaluokkaan (Nautiloidea)

pääkaupunki /pˈæːkaupˌuŋkɪ/ (n)
stolica
  itsenäisen valtion hallinnollinen keskus

päälaki /pˈæːlakɪ/ (n)
ciemię
  ihmisen tai eläimen pään ylin, kaareva osa; pään lakipiste

päälause /pˈæːlause/ (n)
zdanie główne
  lause, joka ilmaisee yhden kokonaisen ajatuksen ja sisältää yleensä predikaatin ja subjektin; voi esiintyä itsenäisenä ja näin muodostaa kirjoituksessa yksinäänkin virkkeen

päällikkö /pˈæːllɪkːø/ (n)
szef
  työpaikalla yksikön johtaja

päällystakki /pˈæːllystˌakːɪ/ (n)
płaszcz
  pikkutakin ja muiden ylävartaloa peittävien vaatteiden päällä käytettävä takki

päällystää /pˈæːllystæː/ (v)
pokrywać
  laittaa pysyvästi jonkin päälle jotakin

pääluokka /pˈæːluokːa/ (n)
strona
  prdoduktiivinen rakenne, jolla muutetaan verbin tai lauseen argumenttirakennetta ja valenssia, suomessa verbien taivutusluokka, joka kertoo siitä tunnetaanko tekijä

pääministeri /pˈæːmɪnˌisterɪ/ (n)
premier
  valtion hallituksen johtaja

päänsärky /pˈæːnsærky/ (n)
ból głowy
  pääkipu, päässä tuntuva särky ja kipu

pääoma /pˈæːoma/ (n)
kapitał
  (liiketaloustiede) finanssipääoma; raha ja vastaavat välineet

päärautatieasema /pˈæːrautatˌieasˌema/ (n)
dworzec główny
  kaupungin tai muun alueen useasta rautatieasemasta sijainniltaan, merkitykseltään tai toiminnallisesti keskeisin

pääri /pˈæːrɪ/ (n)
par
  ylhäisaatelin jäsen Britanniassa

pääruoka /pˈæːruoka/ (n)
danie główne
  usean ruokalajin ateriassa tyypillisesti aterian keskellä syöty raskain ruokalaji

päärynä /pˈæːrynæ/ (n)
gruszka
  tarhapäärynä, hedelmäpuuna viljelty ruusukasvien heimon puu (Pyrus communis), joka on läheistä sukua omenapuulle
  päärynäpuun hedelmä

pääsihteeri /pˈæːsɪhtˌeːrɪ/ (n)
sekretarz generalny
  eräiden järjestöjen tai puolueiden korkein toimeenpaneva asema; siinä oleva henkilö

pääsiäinen /pˈæːsɪˌæinen/ (n)
Wielkanoc, Pascha
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ylösnousemuksen muistoksi

pääsiäismuna /pˈæːsɪˌæismuna/ (n)
pisanka
  koristeltu muna, joita annetaan lahjaksi pääsiäisenä; munan sisällä on usein yllätys

pääsiäispupu /pˈæːsɪˌæispupu/ (n)
zając wielkanocny
  kuvitteellinen jänis, joka tuo lapsille suklaamunia pääsiäisenä.

pääsky /pˈæːsky/ (n)
jaskółka
  laajalle levinneen, noin 75 lajin varpuslintuheimon, pääskyjen (Hirundinidae), jäsen. Heimoon kuuluu kolme Suomessa pesivää lajia: haarapääsky, räystäspääsky ja törmäpääsky

päästäinen /pˈæːstæinen/ (n)
ryjówka
  mikä tahansa päästäisten heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai semmoisen yksilö

pääte /pˈæːte/ (n)
terminal
  tietokoneen käyttölaite, yksinkertainen syöttö- ja tulostuslaite, joka on kytketty keskustietokoneeseen kaapelin tai verkon välityksellä, nykyisin usein näyttöpääte; myöhemmin pääte-emulaattori eli pääteohjelma

pääteviiva /pˈæːtevˌiːva/ (n)
szeryf
  eräissä kirjasinlajeissa kirjainmerkin osien päässä esiintyvä poikittainen viiva

päätoimittaja /pˈæːtoimˌitːaja/ (n)
redaktor naczelny
  julkaisun vastaava toimittaja, joka vastaa pääkirjoituksista ja kantaa oikeudellisen vastuun sisällöstä

päättyä /pˈæːtːyæ/ (v)
skonczyć
  tulla loppuunsa

päättää /pˈæːtːæː/ (v)
decydować
  tehdä päätös

päätön /pˈæːtøn/ (adj)
bezgłowy
  aivoton, typerä, tyhmä
  sellainen, jolla ei ole päätä

päätös /pˈæːtøs/ (n)
decyzja
  pohdinnan tuloksena syntyvä vakuuttuminen jonkin asian tekemisestä; hallinnollisesti tehty ratkaisu

pöllö /pˈøllø/ (n)
sowa
  Strigidae-heimoon kuuluvia öisin liikkuvia petolintuja, jotka tunnistaa suuresta päästä, lyhyestä kaulasta ja koukkumaisesta nokasta

pöly /pˈøly/ (n)
kurz
  hyvin hienojakoinen aine, jolle ilmassa leijuminen on ominaista

pölyinen /pˈølyinen/ (adj)
zakurzony
  pölyn peittämä

pölynimuri /pˈølynˌimurɪ/ (n)
odkurzacz
  siivoukseen käytettävä sähkölaite, joka imee sisäänsä pölyä ja roskia

pölypyörre /pˈølypˌyørre/ (n)
trąba pyłowa
  nouseva ilmapyörre, johon on sekoittunut pölyä

pörssi /pˈørssɪ/ (n)
giełda
  julkinen kauppapaikka kaupankäynnin kohteen, erityisesti arvopapereiden, ostamista ja myymistä varten; rakennus jossa se toimii

pötsi /pˈøtsɪ/ (n)
żwacz
  märehtijän ensimmäinen maha

pöytä /pˈøytæ/ (n)
stół
  huonekalu, jossa on jalkojen varassa seisova taso työntekoa, lukemista, syömistä yms. varten

pöytäkirja /pˈøytækˌirja/ (n)
protokół
  tilaisuuden (kokouksen, toimituksen, tms.) kulusta ja päätöksistä kirjattavat viralliset muistiinpanot, joiden laadintaan ja käsittelyyn liittyy yleensä säädöksiä

pöytäliina /pˈøytælˌiːna/ (n)
obrus
  pöydän päälle asetettava liina, joka suojaa pöydänkantta

pöytätennis /pˈøytætˌennɪs/ (n)
tenis stołowy
  peli, jossa lyödään palloa pöydällä olevan verkon yli vastustajalle

raaka /rˈaːka/ (adj)
surowy
  sellainen, joka ei ole vielä kypsynyt, kypsymätön

raaka /rˈaːka/ (n)
reja
  purjealuksen mastoon poikittain kiinnitetty pyöröpuu, raakapuu, johon raakapurje kiinnitetään

raaka-aine /rˈaːkaˈaine/ (n)
surowiec
  luonnonvara tai puolivalmiste, mistä jalostetaan erilaisia tuotteita

raakaöljy /rˈaːkaˌøljy/ (n)
ropa naftowa
  jalostamaton, maasta sellaisenaan saatava maaöljy

raakeli /rˈaːkelɪ/ (n)
rakiel
  lastamainen työväline, jota käytetään silkkipainannassa ja käsin tapahtuvassa kankaanpainannassa, erityisesti kaaviopainannassa. Raakelin avulla painoväri levitetään työstettävälle kankaalle ja painetaan painokaavion seulakankaan läpi.

raakkua /rˈaːkːua/ (v)
krakać
  variksen ääntelyä kuvaava verbi

raamattu /rˈaːmatːu/ (n)
Biblia
  iso kirja, etenkin kattavista, ohjekirjoista käytetty sanonta

raamatullinen /rˈaːmatˌullɪnen/ (adj)
biblijny
  sellainen, joka liittyy Raamattuun, on Raamatussa tai Raamatusta peräisin

raatihuone /rˈaːtɪhˌuone/ (n)
ratusz
  julkinen rakennus, jossa kaupunginraati eli -hallitus kokoontui

raato /rˈaːto/ (n)
padlina
  kuollut, hajoava eläimen ruumis

rabbi /rˈabːɪ/ (n)
rabin
  juutalainen lainoppinut, alun perin juutalaisen uskon ja lain opettaja ja tulkitsija ja tuomari, joka voi nykyisin myös toimia jumalanpalveluksissa ja edustaa juutalaista seurakuntaa

radiaani /rˈadɪˌaːnɪ/ (n)
radian
  SI-järjestelmän mukainen absoluuttinen tasokulman mittayksikkö. Radiaanin tunnus on rad.

radikaali /rˈadɪkˌaːlɪ/ (n)
radykał
  laittomuudet tai väkivallan hyväksyvä aktivisti; äärimmäisyysmies, äärimmäisyysihminen

radioaktiivinen /rˈadɪoˌaktɪːvɪnen/ (adj)
radioaktywny, promieniotwórczy
  sellainen, jossa esiintyy radioaktiivisuutta

radioaktiivisuus /rˈadɪoˌaktɪːvɪsuːs/ (n)
radioaktywność, promieniotwórczość
  luonnonilmiö, jossa tiettyjen alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti säteilyä vapauttaen

radioamatööri /rˈadɪˌoamatˌøːrɪ/ (n)
radioamator
  radioamatööritutkinnon suorittanut henkilö, jonka tarkoituksena on pitää radioyhteyksiä toisten radioamatöörien kanssa

radioisotooppi /rˈadɪˌoisotˌoːpːɪ/ (n)
radioizotop
  radioaktiivinen isotooppi

radiologia /rˈadɪˌoloɡˌia/ (n)
radiologia
  lääketieteen haara, missä tutkitaan ja sovelletaan ionisoivaa säteilyä ja sen vaikutuksia kuvauksiin ja sädehoitoon

radiomajakka /rˈadɪˌomajˌakːa/ (n)
radiolatarnia
  suunnistuksessa käytettävä radiolähetin, joka lähettää vakioitua radiosignaalia tunnetulla radiotaajuudella

radioteleskooppi /rˈadɪˌotelˌeskoːpːɪ/ (n)
radioteleskop
  radiotähtitieteen teleskooppi, jolla havainnoidaan avaruuden radiolähteitä radiosäteilyn aallonpituuksilla

radium /rˈadium/ (n)
rad
  maa-alkalimetalleihin kuuluva radioaktiivinen alkuaine, tunnus Ra

radon /rˈadon/ (n)
radon
  jalokaasu, alkuaine Rn

radžastani /rˈadʒastˌanɪ/ (n)
radżastański
  Intiassa ja Pakistanissa puhuttavia indoarjalaisia kieliä (kielitunnus: raj)

rae /rˈae/ (n)
kulka gradu
  taivaalta raesateessa satava pala jäätä

raha /rˈaha/ (n)
pieniądz, pieniądze
  vaihdon väline, jota voi vaihtaa hyödykkeisiin eli palveluihin ja tavaroihin ja jota käytetään arvon ja hinnan mittana

rahanpesu /rˈahampˌesu/ (n)
pranie pieniędzy
  rikoksilla hankitun rahan naamiointi laillisista lähteistä saaduksi

rahapaja /rˈahapˌaja/ (n)
mennica
  laitos joka lyö kolikoita; nykyään toimenkuvaan kuuluu myös seteleiden painaminen

rahavaranto /rˈahavarˌanto/ (n)
podaż pieniądza
  liikkeellä olevan rahan määrä, joka on sidoksissa pankkijärjestelmään; määritellään useita liikkeellä olevista varoista (M0), yön yli nostettavissa oleviin (M1) ja aina kahden vuoden sisään erääntyviin (M3) asti

rahka /rˈahka/ (n)
twaróg
  maitorahka – hapatetusta maidosta valmistettu massa, josta hera on lähes kokonaan poistettu

rahoittaa /rˈahoitːaː/ (v)
finansować
  antaa rahoitusta jonkun käytettäväksi tai jonkin käyttöön, tavallisesti korvausta vastaan

raide /rˈaide/ (n)
tor
  yhden tai kahden kiskon muodostama kokonaisuus, junanrata; monorail t. rautatien kiskopari

raiheinä /rˈaiheinæ/ (n)
życica
  heinäkasveihin () kuuluvan kasvisuvun () edustaja

raiskaaja /rˈaiskaːja/ (n)
gwałciciel, gwałcicielka
  henkilö, joka käyttää seksuaalisesti hyväkseen, raiskaa

raiskata /rˈaiskata/ (v)
gwałcić
  pakottaa sukupuoliyhdyntään fyysistä väkivaltaa, sen uhkaa tai sillä pelottelua käyttäen

raiskaus /rˈaiskaus/ (n)
gwałt
  väkisinmakaaminen, sukupuoliyhteys ilman toisen osapuolen tahtoa

raita /rˈaita/ (n)
wierzba iwa
  pajujen sukuun kuuluva leveälehtinen puu tai pensas Salix caprea

raitamesikko /rˈaitamesˌikːo/ (n)
miodaczek prążkowany
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

raitasuomuaratti /rˈaitasˌuomuarˌatːɪ/ (n)
rudosterka rdzawolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

raitiovaunu /rˈaitɪovˌaunu/ (n)
tramwaj
  raitiotietä pitkin kulkeva kaupungin sisäisen tai lähiliikenteen joukkoliikenneväline

raitis /rˈaitɪs/ (adj)
trzeźwy
  alkoholijuomia nauttimaton

raja /rˈaja/ (n)
granica
  se, mihin jokin muu konkreettinen tai kuviteltu asia loppuu, ja mistä toinen alkaa

rajakreivi /rˈajakrˌeivɪ/ (n)
margrabia
  eräiden ruhtinaiden arvonimi frankkivaltakunnassa ja Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa

rajapinta /rˈajapˌinta/ (n)
granica międzyfazowa
  jonkin järjestelmän sisäisen toteutuksen ulospäin näkyvä liitäntä, jonka kautta se on yhteydessä ulkomaailmaan

rakas /rˈakas/ (adj)
kochany
  sellainen, joka on rakkauden kohteena, erityisen pidetty, monesti myös palvottu

rakas /rˈakas/ (n)
kochany
  henkilö, joka on toisen rakkauden kohde (käytetään tavallisesti puhutteluissa)

rakastaa /rˈakastaː/ (v)
kochać
  pitää paljon; olla syvästi kiintynyt pitkänkin ajan jälkeen

rakastaja /rˈakastˌaja/ (n)
kochanek
  henkilö, joka rakastaa

rakastajatar /rˈakastˌajatar/ (n)
kochanka
  naispuolinen henkilö, jonka kanssa jklla avioliiton ulkopuolinen suhde

rakastella /rˈakastella/ (v)
kochać się
  harrastaa eroottista yhdessäoloa; olla seksuaalisessa kanssakäymisessä, olla yhdynnässä

rakastettu /rˈakastˌetːu/ (adj)
kochany
  rakkauden kohteena oleva tai ollut, rakas

rakastua /rˈakastˌua/ (v)
zakochiwać się
  alkaa rakastaa jkta/jtak

rakenneosa /rˈakennˌeosa/ (n)
składnik
  jonkin rakenteen kokonaisuudesta erotettavissa oleva osa

rakennus /rˈakennus/ (n)
budynek, budowla, gmach, dom
  ihmisen tekemä rakennelma, jossa on katto, seinät ja lattia

rakennusmies /rˈakennˌusmies/ (n)
budowlaniec
  rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakennustyömaa /rˈakennˌustyømaː/ (n)
budowa
  rakentamista varten perustettu työmaa

rakentaa /rˈakentaː/ (v)
budować, stawiać
  tehdä rakennus tai rakennelma

rakettimoottori /rˈaketːɪmˌoːtːorɪ/ (n)
silnik rakietowy
  moottorista purkautuvan materiavuon avulla työntövoimaa tuottava moottori, joka ei käytä ilmakehän happea hapettimena

rakettitiede /rˈaketːɪtˌiede/ (n)
czarna magia
  vaikeaselkoinen, vain ammattilaisten ymmärrettävissä oleva asia

rakkaus /rˈakːaus/ (n)
miłość
  syvän kiintymyksen tunne toista ihmistä tai jotakin asiaa kohtaan
  henkilö johon on rakastuttu, rakkauden kohde

rakkauskirje /rˈakːauskˌirje/ (n)
list miłosny
  romanttinen kirje

rakko /rˈakːo/ (n)
pęcherz
  nesteen täyttämä pussimainen sisäelin

rakuuna /rˈakuːna/ (n)
dragon
  jalan taisteleva, mutta hevosella liikkuva sotilas

ramadan /rˈamadan/ (n)
ramadan
  islamilaisten paastokuukausi, islamilaisen kuukalenterin yhdeksäs kuukausi

rampa /rˈampa/ (n)
kaleki
  raajavammainen (kyse jaloista)

rampa ankka /rˈampa ˈaŋkːa/ (n)
kulawa kaczka
  Politiikassa käytetty nimitys, joka kuvaa poliitikkoa, joka ei voi enää päästä tai ei ole päässyt uudelle kaudelle ja jolla on vielä loppukausi hallintoaikaa jäljellä.

rangaista /rˈaŋŋaista/ (v)
karać
  aiheuttaa toiselle kielteinen kokemus opetuksenomaisena seurauksena tämän väärästä teosta

rangaistus /rˈaŋŋaistus/ (n)
kara
  seuraamus rikoksesta tai muusta konkreettista kohdetta tai elävää olentoa kohtaan tehdystä rikkomuksesta

rangaistusalue /rˈaŋŋaistˌusalˌue/ (n)
pole karne
  (urheilu) pelikentän molempien maalien edustalle rajattu alue, jolla sääntöjä tulkitaan tiukennetusti

ranne /rˈanne/ (n)
nadgarstek
  ihmisen kädessä kyynärvarren ja kämmenen välillä sijaitseva kahden nivelen yhdistelmä, joka mahdollistaa kämmenen taivuttamisen

rannekanava /rˈannekˌanava/ (n)
Kanał nadgarstka
  ranteen sisällä oleva kanava, jossa sijaitsevat sormien jänteet ja keskihermo (nervus medianus)

rannekello /rˈannekˌello/ (n)
zegarek
  ranteen ympärille rannekkeella kiinnitettävä kello

rannekoru /rˈannekˌoru/ (n)
bransoletka
  ranteeseen tarkoitettu koru, saattaa olla rannerengas

rannikko /rˈannɪkːo/ (n)
wybrzeże
  meren rantaa lähellä olevat alueet

ranska /rˈanska/ (n)
język francuski
  romaaninen kieli, jota puhutaan etenkin Ranskassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Kanadassa ja useissa Afrikan maissa (kielitunnus: fr)

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (adj)
francuski
  Ranskasta peräisin oleva tai Ranskaan liittyvä

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (n)
Francuz
  pysyvästi Ranskassa asuva henkilö

ranskankielinen /rˈanskaŋkˌielɪnen/ (adj)
francuskojęzyczny
  ranskan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

ranta /rˈanta/ (n)
brzeg, plaża
  vesistön ja maan raja-alue

rantakaija /rˈantakˌaija/ (n)
łąkówka skalna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rantakäärme /rˈantakˌæːrme/ (n)
zaskroniec, zaskroniec zwyczajny
  Suomessa maan etelä- ja keskiosissa elävä myrkytön käärmelaji

rantalentopallo /rˈantalˌentopˌallo/ (n)
siatkówka plażowa
  lentopallon muunnos jota pelataan kaksihenkisin joukkuein hiekka-alustalla

rantasipi /rˈantasˌipɪ/ (n)
brodziec piskliwy
  kurppien heimoon kuuluva rantalintujen laji () tai sen yksilö

raparperi /rˈaparpˌerɪ/ (n)
rabarbar, rzewień
  pitkävartisia lehtiä kasvattava vihannes, jonka kirpeän happamia varsia käytetään tuoreina tai säilöttyinä ruoanvalmistukseen

rappaaja /rˈapːaːja/ (n)
tynkarz
  rakennusalan ammattilainen, jonka toimenkuvaan kuuluu erityisesti rappaaminen

rapu /rˈapu/ (n)
rak
  jonkin rapuihin kuuluva, vedessä elävä äyriäisten heimon kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäinen. Ravuilla on kookkaat sakset ja kitiinikuori.

rasia /rˈasɪa/ (n)
pudełko
  pieni laatikko

rasismi /rˈasɪsmɪ/ (n)
rasizm
  ihmisten erottelu tai poissulkeminen rodun, ihonvärin, syntyperän tai kansallisen tai etnisen alkuperän perusteella; ihmisrotujen tasa-arvon kiistäjä; oman rodun suosiminen tai sen kannattaminen ja edistäminen että jotkut rodut ovat arvokkaampia kuin toiset

rasisti /rˈasɪstɪ/ (n)
rasista, rasistka
  henkilö, joka syrjii rodun perusteella; rasismin harjoittaja

rasistinen /rˈasɪstɪnen/ (adj)
rasistowski
  rasismiin liittyvä, rasismin mukaisia mielipiteitä esittävä tai niiden mukaan toimiva

rasite /rˈasɪte/ (n)
obciążenie
  (oikeustiede) kiinteistöön kohdistuva muun kuin omistajan oikeus, joka rajoittaa hänen valtaansa käyttää kiinteistöä

raskaana /rˈaskaːna/ (adv)
ciężarna, w ciąży
  (naisesta) tilassa, jossa kohdussa kehittyy parhaillaan sikiöstä jälkeläinen

raskaana oleva /rˈaskaːna ˈoleva/ (adj)
ciężarny
  gravidi, henkilöstä, jonka kohdussa on kehittymässä lapsi

raskas /rˈaskas/ (adj)
ciężki
  painava, suuri massaltaan, normaalia painavampi

raskasvesi /rˈaskasvˌesɪ/ (n)
ciężka woda
  raskaan vedyn eli deuteriumin ja hapen yhdiste eli dideuteriumoksidi (D₂O), jota käytetään mm. hidastimena luonnonuraanilla toimivissa ydinreaktoreissa

raskaus /rˈaskaus/ (n)
ciąża
  raskaana oleminen, vauvan odottaminen, raskaustila

raspi /rˈaspɪ/ (n)
tarnik
  karkea viila

rastas /rˈastas/ (n)
drozd
  jokin heimon Turdidae varpuslinnuista

rastaskerttunen /rˈastaskˌertːunen/ (n)
trzciniak
  ruokokerttusten sukuun kuuluva lintu (Acrocephalus arundinaceus)

rasva /rˈasva/ (n)
tłuszcz
  eläimen ihonalainen rasvakudos
  paistorasva tai muu ruoanlaitossa käytettävä rasva, kuten voi, margariini, ruokaöljy tms.

rasvanippa /rˈasvanˌipːa/ (n)
kalamitka, smarowniczka
  laitteessa oleva venttiili, jonka läpi puristetaan sisään rasvaa voitelua varten

rasvapuristin /rˈasvapurˌistɪn/ (n)
smarownica
  työkalu, jolla puristetaan paineella rasvaa tyypillisesti rasvanippojen läpi laitteeseen

rasvaton /rˈasvaton/ (adj)
beztłuszczowy
  sellainen, jossa ei ole rasvaa

rationaaliluku /rˈatɪonˌaːlɪlˌuku/ (n)
liczba wymierna
  luku, joka voidaan kirjoittaa kahden kokonaisluvun osamääränä eli murtolukuna

rationaalinen /rˈatɪonˌaːlɪnen/ (adj)
racjonalny
  järkevä, suunnitelmallinen
  luku, joka on ilmaistavissa kahden kokonaisluvun osamääränä

rationalismi /rˈatɪˌonalˌismɪ/ (n)
racjonalizm
  järkiperäinen ajatustapa tai oppisuunta, järkeisoppi

ratkaista /rˈatkaista/ (v)
rozwiązywać
  löytää ratkaisu pulmaan

ratkaisu /rˈatkaisu/ (n)
rozwiązanie
  oikea vastaus tai vastaus ongelmaan
decyzja
  riidan saaminen selvitetyksi tai tuomioistuimen päätös

ratsastaa /rˈatsastaː/ (v)
jeździć
  kulkea eläimen, usein hevosen selässä, ohjastaa ratsua sen selässä istuen

ratsastaja /rˈatsastˌaja/ (n)
jeździec
  hevosen selässä ratsain liikkuva henkilö

ratsu /rˈatsu/ (n)
skoczek, konik
  hevosenpään muotoinen nappula ♞, ♘

ratsumies /rˈatsumies/ (n)
jeździec
  ratsuväen sotilas

ratsuväki /rˈatsuvˌækɪ/ (n)
kawaleria
  sotajoukko joka liikkuu ratsain hevosella

ratti /rˈatːɪ/ (n)
kierownica
  auton tai muun ajoneuvon ohjauspyörä

rauha /rˈauha/ (n)
spokój pokój :Шаблон:yhteys, pokój
  häiriötön olotila
pokój
  riidaton olotila
  sodaton tila

rauhallinen /rˈauhallɪnen/ (adj)
spokojny
  tyyni, hermoilematon

rauhanen /rˈauhanen/ (n)
gruczoł
  solu tai soluryhmästä koostunut elin, joka erittää ulkopuolelleen jatkuvasti tai toistuvasti usein fysiologisesti vaikuttavia aineita

rausku /rˈausku/ (n)
płaszczka
  lähellä pohjaa elävä ja pohjaliejussa maaten saalista vaaniva rustokala, jolla on litteä ruumis ja silmät "selkäpuolella"

rauta /rˈauta/ (n)
żelazo
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine; kemiallinen merkki Fe

rautaesirippu /rˈautaˌesɪrˌipːu/ (n)
żelazna kurtyna
  kylmän sodan aikainen sosialistisen Itä-Euroopan ja kapitalistisen Länsi-Euroopan välinen raja

rautainen /rˈautainen/ (adj)
żelazny
  raudasta valmistettu, rauta-

rautakausi /rˈautakˌausɪ/ (n)
epoka żelaza
  esihistoriallinen kausi, jolloin rauta otettiin yleiseen käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

rautamalmi /rˈautamˌalmɪ/ (n)
ruda żelaza
  rautaa sisältävä malmi; kaupallisesti hyödynnettävissä määrin rautaa sisältävä mineraali

rautatie /rˈautatie/ (n)
kolej
  rautatieliikenteen ja muun kiskoliikenteen käyttöön kiskoista rakennettu raidetie; raideliikenneväylä kaikkine siihen kuuluvine raiteineen, laitteineen ja järjestelmineen

rautatieasema /rˈautatˌieasˌema/ (n)
stacja kolejowa
  henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jossa junat pysähtyvät

ravi /rˈavɪ/ (n)
kłus
  hevosen askellaji, jossa ristiin vastakkaiset jalat liikkuvat pareittain samaan tahtiin.

ravinto /rˈavɪnto/ (n)
pożywienie
  ravintoaine energian lähteenä

ravintoketju /rˈavɪntokˌetju/ (n)
łańcuch pokarmowy
  aineen ja energian kulku trofiatasolta toiselle eliöyhteisössä

ravintola /rˈavɪntˌola/ (n)
restauracja
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten, usein myös alkoholin, tarjoamiseen erikoistunut ravitsemusliike

ravintolavaunu /rˈavɪntˌolavˌaunu/ (n)
wagon restauracyjny
  junanvaunu, jossa on ravintola

ravitsemus /rˈavɪtsemus/ (n)
pożywienie
  eliön ravinnonkäytön ja elintoimintoihin hyödyntämisen yhteisvaikutus

reaaliluku /rˈeaːlˌiluku/ (n)
liczba rzeczywista
  lukusuoran pistettä vastaava luku; sisältävät kokonaisluvut, rationaaliluvut ja irrationaaliluvut

reagenssi /rˈeaɡˌenssɪ/ (n)
reagent
  kemiallisessa reaktiossa reagoiva aine tai seos, jota käytetään aineiden määrittämiseen tai eristämiseen

reaktanssi /rˈeaktˌanssɪ/ (n)
reaktancja
  kyky vastustaa vaihtovirtaa; impedanssin imaginaariosa (tunnus X, yksikkö ohmi (Ω))

reaktori /rˈeaktˌorɪ/ (n)
reagent
  laite tai astia, jossa ajetaan hallitusti kemiallisia reaktioita
  laite, jossa ylläpidetään hallitusti ydinreaktioita; ydinreaktori

realisoida /rˈealɪsˌoida/ (v)
realizować
  muuttaa omaisuus rahaksi esim. myymällä se

refleksiivipronomini /rˈefleksˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
zaimek zwrotny
  pronomini, joka ilmaisee itseen kohdistuvaa toimintaa, indoeurooppalaisissa kielissä myös vastavuoroisesti toisiinsa kohdistettua toimintaa sekä spontaanisti tapahtuvia asioita

refleksiiviverbi /rˈefleksˌiːvɪvˌerbɪ/ (n)
czasownik zwrotny
  verbi joka kuvaa tekemisen kohdistuvan subjektiin itseensä

reformi /rˈeformɪ/ (n)
reforma
  suunnitelmallinen ja laillisin keinoin toimeenpantu uudistus

rehellinen /rˈehellɪnen/ (adj)
uczciwy
  totuudessa pysyvä, vilpitön

rehellisesti /rˈehellɪsˌestɪ/ (adv)
uczciwie
  rehellisellä tavalla

rehellisyys /rˈehellɪsyːs/ (n)
szczerość
  valheita välttävä luonteenomaisuus

rehu /rˈehu/ (n)
karma, pasza
  eläinten, erityisesti karjan ravinto

rei'itin /rˈeiɪtɪn/ (n)
dziurkacz
  väline, jolla tehdään reikiä paperiarkkeihin

reikä /rˈeikæ/ (n)
otwór
  kappaleen läpi menevä lyhyehkö aukko
  hammasmädän eli karieksen aiheuttama vaurio hampaassa

reisi /rˈeisɪ/ (n)
udo
  lonkan ja polven välinen jalan yläosa

reisiluu /rˈeisɪluː/ (n)
kość udowa
  lonkkanivelen ja polvinivelen välissä sijaitseva, ihmiskehon pisin luu (lat. os femoris)

reititin /rˈeitɪtɪn/ (n)
router
  laite, joka tietoverkoissa ohjaa viestipaketteja verkon osasta toiseen pakettien sisältämän osoitetiedon ja mahdollisesti (toteutustavasta riippuen) oman reititystaulunsa avulla

reitti /rˈeitːɪ/ (n)
szlak
  se, mitä pitkin jokin kulkee tai on kulkenut

reivata /rˈeivata/ (v)
refować
  vähentää purjeveneen purjeita huonon sään tullen, ettei vene kaatuisi tuulen voimasta tai purjeet repeäisi

rekisterikilpi /rˈekɪstˌerɪkˌilpɪ/ (n)
tablica rejestracyjna
  tunnistamista varten tarkoitettu autoon tai muuhun rekisteröitävään ajoneuvoon kiinnitetty pieni metallinen tai muovinen kilpi, johon on kirjoitettu ajoneuvon rekisteritunnus

rekonstruktio /rˈekonstrˌuktɪo/ (n)
rekonstrukcja
  jälleenrakentaminen

rekursio /rˈekursˌio/ (n)
rekurencja
  (matematiikka) määritellä jokin itsensä kautta

rekyyli /rˈekyːlɪ/ (n)
odrzut
  ampuma-aseen laukaistaessa ampujaa kohti suuntama voima

relaatio /rˈelaːtˌio/ (n)
relacja
  (asioiden välinen) suhde

relatiivinen /rˈelatˌiːvɪnen/ (adj)
relatywny
  suhteellinen

relativismi /rˈelatɪvˌismɪ/ (n)
relatywizm
  käsitys, jonka mukaan totuus tai arvot ovat relatiivisia ja mitään ehdottoman varmoja totuuksia tai ehdottomia arvoja ei ole, kaikki on suhteellista

remburssi /rˈemburssɪ/ (n)
akredytywa
  kansainvälisessä kaupassa pankin antama ostajaa tukeva maksusitoumus, jonka ehtojen täytyttyä ulkomainen pankki maksaa ulkomaiselle myyjälle tämän lähettämästä tavarasta kauppahinnan

renessanssi /rˈenessˌanssɪ/ (n)
renesans
  kulttuuri-ilmiö, jonka usein katsotaan alkaneen 1300-luvulla Italian kaupunkivaltioissa ja levinneen muualle Eurooppaan 1500-luvun tietämillä

rengas /rˈeŋŋas/ (n)
pierścień
  ympyrän muotoinen, keskeltä avoin esine
  planeetan ympärille irtomateriasta muodostunut ohut kiekko
opona
  ajoneuvon pyörän kumiosa

renium /rˈenium/ (n)
ren
  eräs alkuaine

renki /rˈeŋkɪ/ (n)
parobek
  maatalon vakituinen miespuolinen työntekijä agraarikaudella

rento /rˈento/ (adj)
luźny
  huoleton, leppoisa, ei hermostu helposti

repiä /rˈepɪæ/ (v)
drzeć, rwać
  rikkoa useaan osaan (yl. jotain osittain pehmeää)

reppu /rˈepːu/ (n)
plecak
  selässä kannettava pussi, jossa on olkapäiden yli kulkevat hihnat

reservi /rˈeservɪ/ (n)
rezerwa
  jotain käyttöä varten varattu resurssi

resiina /rˈesɪːna/ (n)
drezyna
  (rautatiet) kiskoilla ihmisvoimin tai pienellä moottorilla kulkeva kulkuväline

resonanssi /rˈesonˌanssɪ/ (n)
pogłos
  myötävärähtely; eräs aaltoliikkeeseen liittyvä fysiikan ilmiö

reti /rˈetɪ/ (n)
reda
  (merenkulku) redi, suojainen ankkuroitumisalue sataman edustalla, satamaselkä. Retillä laivat odottavat laituriin pääsyä tai purkavat ja lastaavat.

retiisi /rˈetɪːsɪ/ (n)
rzodkiewka
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Raphanus sativus var. sativus), joka on eräs maailman vanhimmista viljelykasveista. Sen kirpeä alkeisvarsi on yleensä päältä punainen ja sisältä valkoinen

retikka /rˈetɪkːa/ (n)
rzodkiew
  retiisin eräiden muotojen nimitys (Raphanus sativus var. longipinnatus), joiden ulkonäkö vaihtelee pyöreästä porkkanaa muistuttavaan

retoriikka /rˈetorˌiːkːa/ (n)
retoryka
  puhetaito; puhetaito-oppi

retorinen /rˈetorɪnen/ (adj)
retoryczny
  puhetaidollinen, retoriikkaan kuuluva

retortti /rˈetortːɪ/ (n)
retorta
  (laboratorio) käyräkaulainen, lasinen tai metallinen tislausastia.

retrofleksi /rˈetroflˌeksɪ/ (n)
spółgłoska retrofleksyjna
  retrofleksinen äänne

retrofleksinen /rˈetroflˌeksɪnen/ (adj)
retrofleksyjny
  äänteestä, jossa kieli on taaksepäin taipuneena

reumatologia /rˈeumatˌoloɡˌia/ (n)
reumatologia
  lääketieteen haara joka on erikoistunut niveltulehdukseen ja muihin nivelten ongelmiin

reuna /rˈeuna/ (n)
kraniec
  kohta, jossa jokin päättyy ja toinen alkaa

reunakiveys /rˈeunakɪveys/ (n)
krawężnik
  kadun tai jalkakäytävän reunan kiveys, yleensä betonisista tai graniittisista reunakivistä tehty

revisionisti /rˈevɪsˌionˌistɪ/ (n)
rewizjonista
  joka kannattaa revisionismia

revontulet /rˈevontulet/ (n)
zorza polarna
  ilmakehän ilmiö, jossa Auringosta lähteneet varatut hiukkaset aiheuttavat napapiirien läheisyydessä aaltoilevan valoilmiön

revyy /rˈevyː/ (n)
rewia
  viihteellinen esitys, joka sisältää musiikkia ja tanssia

ribonukleiinihappo /rˈibonˌukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
kwas rybonukleinowy
  nukleiinihappo, jonka päätehtävänä elävässä solussa on valkuaissynteesin ohjaaminen. Ribonukleiinihappon lyhenne on RNA.

ribosomi /rˈibosˌomɪ/ (n)
rybosom
  soluelin, jossa proteiinisynteesi tapahtuu

riekko /rˈiekːo/ (n)
pardwa
  yleisesti Lapin lintuna pidetty metsäkanalintu, jota esiintyy koko Suomessa (Lagopus lagopus)

riikinkukko /rˈiːkɪŋkˌukːo/ (n)
paw
  luonnonvaraisena Etelä-Aasiassa tavattava suurikokoinen kanalintu (), joka tunnetaan uroksen koristeellisista pyrstösulista

riimi /rˈiːmɪ/ (n)
rym
  runon loppusointu

riimu /rˈiːmu/ (n)
runa
  riimukirjain
uzda
  juova, naarmu, viilto, raaputus (josta "riimun" merkitys "riimukirjain" eli "raaputettu kirjain")

riippua /rˈiːpːua/ (v)
zależeć
  määräytyä jonkin tekijän mukaan

riippuliidin /rˈiːpːulˌiːdɪn/ (n)
lotnia
  purjesiipinen jäykkärunkoinen painopisteohjattu lentolaite

riippulukko /rˈiːpːulˌukːo/ (n)
kłódka
  lukko, joka kiinnitetään ja lukitaan paikalleen U:n muotoisella sangalla

riippumatto /rˈiːpːumˌatːo/ (n)
hamak
  tekstiiverkosta tai kankaasta tehty kahden pidikkeen väliin ripustettu makuualusta

riippusilta /rˈiːpːusˌilta/ (n)
most wiszący
  silta, jonka kansi on ripustettu kannatinpilarien eli pylonien välille jännitettyjen kannatusvaijerien varaan

riippuvainen /rˈiːpːuvˌainen/ (adj)
uzależniony
  joka on suuresti jonkun tai jonkin muun varassa
  jolla on addiktio johonkin

riisi /rˈiːsɪ/ (n)
ryż
  riisien heinäkasvisuvun (Oryza) luonnonvaraisten tai syötäväksi viljeltyjen lajien yleisnimi; riisi on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla viljelty maapallon tärkein viljalaji

riista /rˈiːsta/ (n)
dziczyzna
  luonnonvaraisina elävät nisäkkäät tai linnut, joita käytetään saaliseläiminä ja metsästetään ruoaksi tai turkisten vuoksi

riisto /rˈiːsto/ (n)
spożytkowanie
  riistäminen

riitti /rˈiːtːɪ/ (n)
obrządek
  liturginen toimitus tai seremonia; palvontameno

riittävä /rˈiːtːævæ/ (adj)
wystarczający
  sellainen, joka riittää; tarpeeksi mittava, tarpeet täyttävä

riittää /rˈiːtːæː/ (v)
wystarczać
  tyydyttää tarpeet, olla tarpeeksi

riiviö /rˈiːvɪø/ (n)
szubrawiec, łajdak, łotr
  pahankurisesta kakarasta käytetty nimitys

rikas /rˈikas/ (adj)
bogaty
  sellainen, jolla on hallussaan runsaasti omaisuutta

rikki /rˈikːɪ/ (n)
siarka
  epämetalleihin kuuluva yleinen, mauton ja hajuton, väriltään keltainen alkuaine. Rikin kemiallinen merkki on S.

rikkihappo /rˈikːɪhˌapːo/ (n)
kwas siarkowy
  H₂SO₄, vahva happo, joka liuottaa epäjaloja metalleja

rikkivety /rˈikːɪvˌety/ (n)
siarkowodór
  myrkyllinen, mädälle kananmunalle haiseva vedyn ja rikin yhdiste H₂S

rikko /rˈikːo/ (n)
skalnica
  jokin rikkojen () kasvisuvun laji

rikkuri /rˈikːurɪ/ (n)
łamistrajk
  henkilö, joka ei osallistu lakkoon muiden osallistuessa; lakonrikkoja

rikollinen /rˈikollɪnen/ (adj)
kryminalny
  lainvastainen

rikollinen /rˈikollɪnen/ (n)
kryminalny
  henkilö, joka ei noudata lakia, lainrikkoja, rikokseen syyllistynyt

rikos /rˈikos/ (n)
przestępstwo, zbrodnia
  laissa rangaistavaksi säädetty teko tai laiminlyönti

rikos ihmisyyttä vastaan /rˈikos ˈihmɪsˌyːtːæ vˈastaːn/ (n)
zbrodnia przeciwko ludzkości
  laajamittaisesti ja järjestelmällisesti siviiliväestöön kohdistuva hyökkäys, jonka motiivina on poliittinen mielipide, rotu, kansallisuus, etninen alkuperä, kulttuuri, uskonto, sukupuoli tai näihin rinnastettava seikka

rikosoikeus /rˈikosˌoikeus/ (n)
prawo karne
  tekojen rankaisemista koskeva oikeustieteen haara

rima /rˈima/ (n)
poprzeczka
  lautaa kapeampi ohut puulista

rinne /rˈinne/ (n)
stok
  kalteva tai viettävä maa; maa-alue kukkulan ja laakson välillä.

rinta /rˈinta/ (n)
klatka piersiowa, pierś
  ihmisen yläruumiin etuosa
pierś, biust
  ihmisen yläruumiin etuosassa oleva ruumiinosa, joka sisältää maitorauhasen, rasvakudosta ja nännin (usein monikossa rinnat tarkoittaen molempia rintoja)

rintakehä /rˈintakˌehæ/ (n)
klatka piersiowa
  kylkiluiden, rintanikamien ja rintalastan tukema alue selkärankaisen ruumiissa

rintalasta /rˈintalˌasta/ (n)
mostek
  keskellä rintakehää sijaitseva pitkä ja litteä luu, johon kylkiluut kiinnittyvät kylkirustojen välityksellä

rintaliivit /rˈintalˌiːvɪt/ (n)
biustonosz, stanik
  naisten alusvaate, joissa on kaksi kuppia, jotka peittävät ja samalla tukevat rintoja

rintaneula /rˈintanˌeula/ (n)
brosza
  naisten vaatteen rintamukseen kiinnitettävä koru

rintasyöpä /rˈintasˌyøpæ/ (n)
rak piersi
  syöpä maitorauhaskudoksessa

riograndenaratti /rˈioɡrˌandenarˌatːɪ/ (n)
rudosterka kasztanowobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ripsieläin /rˈipsielæin/ (n)
orzęsek
  mikä tahansa ripsieläinten alajaksoon () kuuluva alveolaattien laji tai sellaisen yksilö

ripsiäinen /rˈipsɪˌæinen/ (n)
przylżeniec
  ripsiäisten lahkon () hyönteinen

ripuli /rˈipulɪ/ (n)
biegunka
  oire, jossa potilaan uloste on vetistä ja ulostustarve lisääntyy

ripustaa /rˈipustaː/ (v)
powiesić
  laittaa roikkumaan

risaldanaratti /rˈisaldˌanarˌatːɪ/ (n)
amazoneczka żółtolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

riski /rˈiskɪ/ (n)
ryzyko
  negatiivisen tapahtuman ja tämän toteutumisen uhka ja sen toteutumisen todennäköisyys (esim. onnettomuuden tai sairauden)

risotto /rˈisotːo/ (n)
risotto
  perinteinen pohjoisitalialainen ruoka, joka valmistetaan kuullottamalla riisiä ja sitten keittämällä sopivassa liemessä

risteilijä /rˈisteilˌijæ/ (n)
krążownik
  nopea, pitkään toimintamatkaan kykenevä, taistelulaivaa pienempi tykein tai ohjuksin aseistettu sotalaiva, jotka yleensä käsitetään 10000-25000 tonnin massaisiksi

risteys /rˈisteys/ (n)
skrzyżowanie
  kohta, jossa kaksi reittiä tai useampi risteävät

risteyttää /rˈisteytːæː/ (v)
przechodzić
  saattaa lisääntymään keskenään kaksi perimältään erilaista yksilöä

risti /rˈistɪ/ (n)
krzyż
  muodostelma, jossa kaksi osaa kulkevat toistensa poikki
  ristikkäisistä osista muodostuva kristinuskon symboli
  antiikin aikana käytetty teloitusväline
trefl
  tavallisen korttipakan maa, symboli ♣

ristiinnaulita /rˈistɪːnnˌaulɪta/ (v)
ukrzyżować
  teloittaa kiinnittämällä ristiin nauloin

ristiluu /rˈistɪluː/ (n)
krzyż
  ihmisen lantion osa, joka on muodostunut viiden ristinikaman yhteenluutumana ()

ristiretki /rˈistɪrˌetkɪ/ (n)
krucjata, wyprawa krzyżowa
  sotaretki kristinuskon levittämiseksi ja vääräuskoisia vastaan

ristiriita /rˈistɪrˌiːta/ (n)
sprzeczność
  kahden asian välillä oleva ero, jota ei saisi olla ja poliisit puuttuvat asiaan
konflikt
  osapuolten välillä vallitseva, aistimusten, kokemusten, näkemysten, vakaumusten tms. erilaisuudesta tai merkittävästä poikkeamisesta tila

ristituli /rˈistɪtˌulɪ/ (n)
ogień krzyżowy
  eri suunnista samanaikaisesti ammuttava tulitus

ritari /rˈitarɪ/ (n)
rycerz, kawaler
  aateliin kuuluva keskiaikainen raskas ratsumies
rycerz
  jonkin ritarikunnan ritarin arvon saanut henkilö

ritarinkannus /rˈitarˌiŋkannus/ (n)
ostróżka
  mikä tahansa ritarinkannusten suvun () kasvi

ritsa /rˈitsa/ (n)
proca
  ase tai lelu, jolla laukaistaan pikkukiviä kuminauhaa venyttämällä

rituaali /rˈituˌaːlɪ/ (n)
rytuał
  tietty tapa, jolla uskonnollinen meno suoritetaan
obrządek
  muu samanlaisena tehtävä sarja toimintoja

riukuaita /rˈiukuˌaita/ (n)
ogrodzenie
  puinen aita, jossa pystytolppien välille on kiinnitetty tarviitava määrä vaakasuuntaisia riukuja

rivi /rˈivɪ/ (n)
rząd
  muoto, jossa on edestä katsottuna monta asiaa vierekkäin

robotisaatio /rˈobotɪsˌaːtɪo/ (n)
robotyzacja
  robottien yleistyminen tai roboteilla korvaaminen

robotti /rˈobotːɪ/ (n)
robot
  itsetoiminen sähkömekaaninen kone

rodium /rˈodium/ (n)
rod
  eräs alkuaine

rohkaista /rˈohkaista/ (v)
zachęcać
  puhua tai muuten viestiä pelokkaalle niin, että tämä uskaltaa/uskaltautuu tekemään jotakin

rohkea /rˈohkea/ (adj)
odważny
  henkilö tai eläin, joka tekee jonkun asian pelostaan huolimatta

rohkeasti /rˈohkeˌastɪ/ (adv)
odważnie
  rohkealla tavalla

rohkeus /rˈohkeus/ (n)
odwaga
  uskallus, pelottomuus tehdä asioita

roisisti /rˈoisɪstɪ/ (adv)
wulgarnie
  roisilla tavalla

rokote /rˈokote/ (n)
szczepionka
  aine, joka tuottaa elimistössä puolustusreaktion synnyttäen immuniteetin tai lieventää mahdollisen tartunnan haittoja

rokottaa /rˈokotːaː/ (v)
szczepić
  antaa rokotus

rokotus /rˈokotus/ (n)
szczepienie
  toimenpide, jossa annetaan rokote

romaani /rˈomaːnɪ/ (n)
powieść
  laaja proosamuotoinen, usein fiktiivinen kirjallinen teos

romani /rˈomanɪ/ (n)
Cygan, Rom
  Suomen romanikieli (kielitunnus: rmf), puhujia Suomessa ja Ruotsissa

romania /rˈomanˌia/ (n)
rumuński
  Romaniassa ja Moldovassa puhuttava itäromaaninen kieli (kielitunnus: ro)

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (adj)
rumuński
  Romaniasta peräisin oleva tai Romaniaan liittyvä

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (n)
Rumun, Rumunka
  pysyvästi Romaniassa asuva henkilö

romantikko /rˈomantˌikːo/ (n)
romantyczka
  romanttinen henkilö

romanttinen /rˈomantːɪnen/ (adj)
romantyczny
  romantiikkaan taipuvainen; tunteellinen, haaveilevainen

rommi /rˈommɪ/ (n)
rum
  sokeriruo'osta käyttämällä ja tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

romu /rˈomu/ (n)
złom
  erityisesti metallista koostuva jäte

rooli /rˈoːlɪ/ (n)
rola
  jonkun henkilön esittämä osa esityksessä, näytelmässä tai elokuvassa

roomalainen /rˈoːmalˌainen/ (adj)
rzymski
  Roomasta peräisin oleva tai Roomaan liittyvä

roska /rˈoska/ (n)
śmieci
  kiinteää yksityiselämän jätettä, lähinnä kotitalousjätettä, lukuun ottamatta biojätettä ja ongelmajätettä

roskaruoka /rˈoskarˌuoka/ (n)
junk food
  käytetään vähättelevästi ravintoarvoiltaan huonosta ruoasta, joka on yleensä ns. pikaruokaa

rotta /rˈotːa/ (n)
szczur
  mikä tahansa rottien sukuun () kuuluva rottaeläinten laji tai sellaisen yksilö

rotu /rˈotu/ (n)
rasa
  maantieteellisesti rajoittunut ihmisjoukko, joka jakaa keskenään toisista erottavia ominaisuuksia (ei ole olemassa yksiselitteistä luonnontieteellistä määritelmää)
  ihmisen tarkoituksella jalostama nisäkäslaji, tietynlainen koira, kissa, hevonen, nauta jne.

rouva /rˈouva/ (n)
pani
  naimisissa oleva tai ollut nainen, kuten eronnut tai leski. Lyhenne rva.

rovasti /rˈovastɪ/ (n)
proboszcz
  seurakunnan johtava pappi lähinnä Saksassa ja Pohjoismaissa; Suomen evankelis-luterilaisessa ansioituneelle papille myönnettävä arvonimi

rubidium /rˈubɪdium/ (n)
rubid
  alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, kemiallinen merkki Rb

rubiini /rˈubɪːnɪ/ (n)
rubin
  syvänpunainen jalokivi, joka kuuluu korundiryhmään; timantin jälkeen kovin jalokivi

rubiiniamatsoni /rˈubɪːnˌiamˌatsonɪ/ (n)
amazonka żółtouda
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rugby /rˈuɡby/ (n)
rugby
  urheilulaji, josta on useita muunnelmia, joille on yhteistä että soikeaa palloa kuljetetaan käsin kantamalla ja syöttö eteenpäin on kielletty

ruhtinas /rˈuhtɪnas/ (n)
książę
  ruhtinaskunnan hallitsija tai perinnöllisen ruhtinaan arvon perinyt henkilö

ruhtinaskunta /rˈuhtɪnˌaskunta/ (n)
księstwo
  valtio tai valtakunta, jonka päämies on ruhtinas

ruis /rwˈis/ (n)
żyto
  leipäruis, viljakasvi ()

ruiskaunokki /rwˈiskaunˌokːɪ/ (n)
bławatek, chaber bławatek
  (ruis)pellossa kasvava sinikukkainen ruohokasvi, Centaurea cyanus

ruisleipä /rwˈisleipæ/ (n)
chleb żytni
  rukiista valmistettu ruokaleipä, joka tehdään taikinanjuuren tai leipomohiivan avulla hapattamalla

ruisrääkkä /rwˈisræːkːæ/ (n)
derkacz
  rantakanojen heimon lintu ()

rukki /rˈukːɪ/ (n)
kołowrotek
  laite, jolla karstatusta lampaanvillasta on kehrätty villalankaa

rukoilla /rˈukoilla/ (v)
modlić się
  lukea rukous, kiittää Jumalaa tai pyytää apua häneltä

rukous /rˈukous/ (n)
modlitwa, modły
  rukoileminen
modlitwa
  rukoilemisen toteuttamiseksi luettava määrämuotoinen teksti tai suoritettava muu toimenpide

rukouskirja /rˈukouskˌirja/ (n)
modlitewnik
  rukoustekstejä sisältävä kirja

rukousmylly /rˈukousmˌylly/ (n)
młynek modlitewny
  tiibetinbuddhalaisuuden kuuluva laite, varteen kiinnitetty pyörivä sylinteri, jonka ympärille on kirjoitettu mantroja, joka tulevat luetuksi yhdellä sylinterin pyörityksellä

rulettaa /rˈuletːaː/ (v)
wymiatać
  olla erinomainen, erityisen hyvä tai paras

ruletti /rˈuletːɪ/ (n)
ruletka
  Uhkapeli, jossa yritetään etukäteen arvata rulettikiekolla ja metallikuulalla arvottuja numeroita.

rulla-ampumahiihto /rˈullaˈampumahˌiːhto/ (n)
biathlon letni
  urheilumuoto, jossa kilpailijoiden paremmuus ratkaistaan rullahiihdon ja ammunnan yhteistuloksella

rullaluistelu /rˈullalwˌistelu/ (n)
wrotkarstwo
  kesäaikaan luistelun mahdollistava harrastus, jossa liikutaan rullaluistimilla

rullaluistin /rˈullalwˌistɪn/ (n)
łyżworolka
  perinteisiä luistinta muistuttava liikuntaväline, jonka metalliterän paikalla on yleensä neljä tai viisi rullaa eli rengasta

rullaustie /rˈullaustie/ (n)
droga kołowania
  tie, jota pitkin lentokoneet rullaavat kiitotieltä terminaalille tai päinvastoin

ruma /rˈuma/ (adj)
brzydki
  sellainen, joka kuulostaa tai näyttää vastenmieliseltä; koetaan ilkeäksi tai vastenmieliseksi; pahan kuuloinen, pahan näköinen

rumpu /rˈumpu/ (n)
bęben
  rummuttamalla soitettava lyömäsoitin

rumuus /rˈumuːs/ (n)
brzydota
  se, että on ruma

runkata /rˈuŋkata/ (v)
walić konia, masturbować, trzepać gruchę
  masturboida

runkkari /rˈuŋkːarɪ/ (n)
idiota
  itsetyydyttäjä, runkkaaja

runko /rˈuŋko/ (n)
pień
  puun varsiosa

runo /rˈuno/ (n)
wiersz
  suullinen tai kirjallinen teos, jossa kieltä käytetään esteettisesti ja usein runomittaa noudattaen

runoilija /rˈunoilˌija/ (n)
poeta
  henkilö, joka kirjoittaa runoja

runollinen /rˈunollɪnen/ (adj)
poetycki
  runoudelle ominainen; runoa muistuttava; tunteelliseksi tekevä
  runoa tai runoutta koskeva, runouden alaan kuuluva

runous /rˈunous/ (n)
poezja
  kirjallisuuden ja sanataiteen muoto, jossa kieltä käytetään esteettisesti sen merkityksen ja kieliopillisen oikeellisuuden sijaan tai lisäksi

runsas /rˈunsas/ (adj)
obfity
  määrältään reilu, yltäkylläinen, runsaslukuinen

runsas luku /rˈunsas lˈuku/ (n)
liczba bogata
  positiivinen kokonaisluku, jonka itseään pienempien tekijöiden summa on suurempi kuin luku itse

runsaslukuinen /rˈunsaslˌukwɪnen/ (adj)
liczny
  suurissa määrin esiintyvä

runsaudensarvi /rˈunsaudˌensarvɪ/ (n)
róg obfitości
  muinaisten kreikkalaisten ja roomalaisten käyttämä yltäkylläisyyden ja vaurauden symboli

ruoansulatus /rˈuoansˌulatus/ (n)
trawienie
  digestio, ruoka-aineiden muuttuminen sellaiseen muotoon, että eläin voi käyttää ne hyväkseen

ruoho /rˈuoho/ (n)
trawa
  kasvi, jonka maanpäällinen varsi on puutumaton ja joka kasvaa pituutta vain kärjestään toisin kuin heinä

ruohonleikkuri /rˈuohonlˌeikːurɪ/ (n)
kosiarka
  työnnettävä tai ajettava kone, jolla leikataan nurmikkoa

ruohosipuli /rˈuohosˌipulɪ/ (n)
szczypiorek
  mausteena käytetty sipuli Allium schoenoprasum, jolla on ruohomaiset lehtivarret ja sinipunaiset kukat

ruoka /rˈuoka/ (n)
jedzenie
  eliöiden energianlähde, elävien organismien syömä usein kiinteä aine, jonka näiden elimistö muuttaa energiaksi

ruokahalu /rˈuokahˌalu/ (n)
apetyt
  halu syödä ruokaa

ruokailuvälineet /rˈuokailˌuvælɪneːt/ (n)
sztućce
  ruokailuvälineen monikkomuoto

ruokakomero /rˈuokakˌomero/ (n)
spiżarnia
  rakennuksessa ruoan säilytykseen tarkoitettu erillinen tila/ kylmiö

ruokala /rˈuokala/ (n)
stołówka
  lounasruoan tarjoiluun erikoistunut ruokapaikka, usein työpaikoilla

ruokalaji /rˈuokalˌajɪ/ (n)
danie
  nimitys tietystä ruoasta, aterialla voi olla tarjolla useita eri ruokalajeja

ruokalappu /rˈuokalˌapːu/ (n)
śliniaczek, śliniak
  varsinkin pienille lapsille leuan alle ruokailun ajaksi kiinnitettävä, vaatteiden tahriintumista estävä, tavallisesti kankainen suojavaate

ruokalista /rˈuokalˌista/ (n)
menu
  luettelo ravintolan ruokavalikoimasta tai ruokalassa tarjolla olevista ruoista

ruokalusikka /rˈuokalusˌikːa/ (n)
łyżka
  suurehko lusikka, jota käytetään keiton, puuron tai liemen syömiseen

ruokamyrkytys /rˈuokamˌyrkytys/ (n)
zatrucie pokarmowe
  pilaantuneiden elintarvikkeiden tai niissä olevien bakteeri- tai homemyrkkyjen aiheuttama sairastuminen

ruokasali /rˈuokasˌalɪ/ (n)
jadalnia
  suurelle henkilömäärälle ruokailuun varattu huone

ruokasooda /rˈuokasˌoːda/ (n)
soda oczyszczona
  natriumvetykarbonaatin kauppanimi (E-koodi: E 500)

ruokatorvi /rˈuokatˌorvɪ/ (n)
przełyk
  nielusta mahalaukkuun johtava ruoansulatuskanavan osa

ruokavalio /rˈuokavˌalɪo/ (n)
dieta
  mitä joku yleensä syö tai käyttää ravintonaan; tietylle alueelle ominainen syöminen

ruokki /rˈuokːɪ/ (n)
alka
  edellisistä erityisesti -suvun ainoa laji () tai tämän yksilö

ruokkia /rˈuokːɪa/ (v)
karmić
  antaa ruokaa, syöttää

ruokokerttunen /rˈuokokˌertːunen/ (n)
rokitniczka
  kerttusiin kuuluva varpuslintu () tai sen yksilö, joka viihtyy kosteikoissa ja rannoilla, erityisesti laajoissa järviruovikoissa.

ruokosokeri /rˈuokosˌokerɪ/ (n)
cukier trzcinowy
  sokeriruo'osta saatava sokeri

ruori /rˈuorɪ/ (n)
ster
  aluksen peräsimen tai potkurin asentoa halutun kulkusuunnan muuttamiseksi säätävä ohjauspyörä, jonka kehällä on usein kapuloita

ruoste /rˈuoste/ (n)
rdza
  hapettunut eli oksidoitunut rauta

ruostenaama-aratti /rˈuostenˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
amazoneczka ognistogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruostevahanokka /rˈuostevˌahanˌokːa/ (n)
astryld czerwonoskrzydły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruostua /rˈuostua/ (v)
rdzewieć
  Raudan tai teräksen hidasta muuttumista hauraaksi ruosteeksi hapen ja kosteuden vaikutuksesta.

ruostumaton teräs /rˈuostumaton tˈeræs/ (n)
stal nierdzewna
  kromia ja toisinaan nikkeliä tai molybdeeniä sisältävä teräs, jota suojaa ruostumiselta kromioksidikerros

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (adj)
szwedzki, Szwed
  Ruotsista peräisin oleva tai Ruotsiin liittyvä

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (n)
Szwed, Szwedka
  pysyvästi Ruotsissa asuva henkilö

ruotsalaisuus /rˈuotsalˌaisuːs/ (n)
szwedzkość
  se, että on ruotsalainen

ruotsi /rˈuotsɪ/ (n)
szwedzki
  ruotsin kieli, pääosin Ruotsissa ja Suomessa puhuttava kieli; kielitunnus

ruotsinkielinen /rˈuotsɪŋkˌielɪnen/ (adj)
szwedzki
  ruotsin kieltä äidinkielenään puhuva.

ruovikko /rˈuovɪkːo/ (n)
sitowie
  tiheästi ruokoja kasvava alue

rupi /rˈupɪ/ (n)
strup
  haavasta vuotavasta tai ihottuman erittämästä nesteestä ihon pintaan muodostunut karstottuma.

rupikonna /rˈupɪkˌonna/ (n)
ropucha
  Bufo bufo, ainoa Suomessa elävä konnalaji

rupla /rˈupla/ (n)
rubel
  Venäjän, Valko-Venäjän ja Transnistrian rahayksikkö, joka jakaantuu sataan kopeekkaan

rusetti /rˈusetːɪ/ (n)
kokarda
  solmu, jossa on kaksi mutkaa päiden jäädessä vapaiksi
muszka
  miehen vaatekappale, joka muodostaa rusetin kaulan etupuolelle

rusina /rˈusɪna/ (n)
rodzynek
  auringossa tai kuivurissa kuivattu viinirypäle

ruskea /rˈuskea/ (adj)
brązowy, brąz
  väriltään ruskea

ruskea /rˈuskea/ (n)
brązowy, brąz
  ruskea väri

ruskettua /rˈusketːˌua/ (v)
opalać się
  (ihosta) muuttua tummemmaksi ultraviolettivalon (auringonvalon) vaikutuksesta; saada rusketus

rusketus /rˈusketus/ (n)
opalenizna
  ihon tummuus, joka on seurausta (auringon) ultraviolettisäteilylle altistumisesta

ruskoaratti /rˈuskoarˌatːɪ/ (n)
piona brunatna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskocelebesinmesikko /rˈuskosˌelebesˌinmesˌikːo/ (n)
miodownik mały
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskomesikko /rˈuskomesˌikːo/ (n)
filemonek jednobarwny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskoraitakaija /rˈuskorˌaitakˌaija/ (n)
brązogłówka oliwkowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskosuomuaratti /rˈuskosˌuomuarˌatːɪ/ (n)
rudosterka brązowogardła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusokurkkumesikko /rˈusokˌurkːumesˌikːo/ (n)
pyłkojad rudogardły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusopääluri /rˈusopˌæːlurɪ/ (n)
lorysa czarnodzioba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusorintamesikko /rˈusorˌintamesˌikːo/ (n)
pyłkojad białogardły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rutenium /rˈutenium/ (n)
ruten
  eräs alkuaine

rutherfordium /rˈutherfˌordium/ (n)
rutherford
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Rf ja järjestysluku 104

rutto /rˈutːo/ (n)
dżuma
  Yersinia pestis-bakteerin aiheuttama tarttuva tauti, joka leviää helposti epidemian lailla ja johtaa hoitamattomana usein kuolemaan

ruttojuuri /rˈutːojˌuːrɪ/ (n)
lepiężnik
  mikä tahansa ruttojuurten sukuun () kuuluva asterikasvilaji tai sellaisen yksilö

ruudullinen /rˈuːdullɪnen/ (adj)
kraciasty
  sellainen, jossa on ruutuja

ruumiinavaus /rˈuːmɪːnavaus/ (n)
sekcja zwłok
  kuolleelle mahdollisten kuolinsyiden selvittämiseksi tehtävä ruumiin tutkimus, jonka suorittaa patologi, tai oikeuslääkäri kuolemansyyntutkijan pyynnöstä; joko lääketieteellinen ruumiinavaus tai oikeustieteellinen ruumiinavaus

ruumiinosa /rˈuːmɪːnˌosa/ (n)
część ciała
  ihmisen tai eläimen ruumiin rakenteellisesti erottuva osa

ruumis /rˈuːmɪs/ (n)
ciało
  (anatomia) eläimen tai ihmisen fyysinen olemus, keho
zwłoki
  eläimen tai ihmisen kuollut keho, kalmo

ruumisarkku /rˈuːmɪsˌarkːu/ (n)
trumna
  arkku, johon kuollut ruumis pannaan hautaamista varten

ruumisauto /rˈuːmɪsˌauto/ (n)
karawan
  kuolleiden kuljettamiseen tarkoitettu auto

ruumishuone /rˈuːmɪshˌuone/ (n)
kostnica
  kylmä tila, joka on tarkoitettu vainajien säilyttämiseen ennen hautausta

ruuna /rˈuːna/ (n)
wałach
  valakka, kuohittu ori

ruunikko /rˈuːnɪkːo/ (adj)
gniady
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet mustat

ruusu /rˈuːsu/ (n)
róża
  ruusukasvien heimon kukkiva piikkivartinen pensas, ruusupensas

ruusukaijanen /rˈuːsukˌaijanen/ (n)
nierozłączka czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusukakadu /rˈuːsukˌakadu/ (n)
kakadu różowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusuke /rˈuːsuke/ (n)
rozeta
  kukkaa muistuttava koriste

ruusukvartsi /rˈuːsukvˌartsɪ/ (n)
kwarc różowy
  väriltään punertava kvartsilaatu, joka ei nimestään huolimatta ole ruusunpunainen, vaan tavallisesti hiukan oranssiin vivahtavan vaaleanpunainen

ruusunmarja /rˈuːsunmˌarja/ (n)
dzika róża
  ruusupensaan tuottama epähedelmä, mehevä kukkapohjus

ruusuposkiaratti /rˈuːsupˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
barwinka różowolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruuta /rˈuːta/ (n)
ruta
  mikä tahansa ruutien suvun () kasvi

ruuti /rˈuːtɪ/ (n)
proch
  mm. ammuksissa ja ilotulitteissa käytettävä räjähdyksenomaisesti palava aineseos

ruutu /rˈuːtu/ (n)
karo
  tavallisen korttipakan maa, jonka symboli on punainen salmiakkiruutu ♦

ruutuhyppely /rˈuːtuhˌypːely/ (n)
klasy
  leikki, jossa on tarkoitus hyppiä maahan piirrettyjen ruutujen mukaisesti

ruuvi /rˈuːvɪ/ (n)
śruba
  kierteinen kiinnitysväline, kone-elin, joka on usein valmistettu metallista

ryhmä /rˈyhmæ/ (n)
grupa
  joukko

ryhmäseksi /rˈyhmæsˌeksɪ/ (n)
seks grupowy
  seksiakti, jossa on mukana vähintään kolme henkilöä

ryhävalas /rˈyhævalas/ (n)
długopłetwiec
  (Megaptera novaeangliae), uurteisvalaiden heimoon kuuluva, oman sukunsa ainoa laji

rykmentti /rˈykmentːɪ/ (n)
pułk
  klassisen kolmijaon mukainen joukkoyksikkö, joka sisältää vain yhden aselajin joukkoja, jalkaväessä kolme pataljoonaa

rynnäkkökivääri /rˈynnækːˌøkɪvˌæːrɪ/ (n)
karabin automatyczny
  toisen maailmansodan jälkeen kehitetty jalkaväen perusaseeksi muodostunut itselataavaa kertatulta ja sarjatulta ampumaan kykenevä kivääri

ryssä /rˈyssæ/ (n)
kacap, ruski, rusek
  venäläinen henkilö

rysä /rˈysæ/ (n)
żak
  kalanpyydys, lankaverkosta valmistettu usein suurikokoinen yksi- tai useampinieluinen, johdeaidallinen sulkupyydys, jonka havas on pingotettu kookkailla kaarirenkailla

rytmi /rˈytmɪ/ (n)
rytm
  ilmiöiden säännönmukainen toistuvuus tai muu jaksollisuus; tajuttavissa oleva osien ja kokonaisuuksien suhde

rytmihäiriö /rˈytmɪhˌæirɪø/ (n)
arytmia
  sydämen normaalin, säännöllisen rytmin häiriytyminen

ryömiä /rˈyømɪæ/ (v)
pełzać
  liikkua eteenpäin käsivoimin vartalo matalana maata vasten

ryöstää /rˈyøstæː/ (v)
rabować
  ottaa toiselta ilman laillista oikeutta uhkaamalla tai väkivalloin jotakin toiselle kuuluvaa tai toisen vastuulla olevaa

ryöstö /rˈyøstø/ (n)
rozbój, rabunek, napad, grabież
  toisen omaisuuden varkaus väkivallan tai uhkauksen avulla

räjähdys /rˈæjæhdys/ (n)
wybuch, eksplozja
  pienessä tilassa tapahtuva nopea palaminen, josta vapautuu energiaa ja paineen nousu, joka aiheuttaa mahdollisesti paineaallon ja tuhoa

räjähtää /rˈæjæhtæː/ (v)
wybuchnąć
  purkautua jostain sijainnista hyvin nopeasti sen välittömään ympäristöön
implodować
  painua kasaan räjähdysmäisesti

räkä /rˈækæ/ (n)
smark
  nenän limakalvojen muodostama lima

räkättirastas /rˈækætːɪrˌastas/ (n)
kwiczoł
  räksättävästä äänestään tunnistettava yleinen kookas varpuslintuihin kuuluva rastas ()

rämeikköaratti /rˈæmeikːˌøarˌatːɪ/ (n)
rudosterka czerwonobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rämeikkömesikko /rˈæmeikːˌømesˌikːo/ (n)
miodalek prążkowany
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

räppäri /rˈæpːærɪ/ (n)
raper
  rap-muusikko

räystäs /rˈæystæs/ (n)
okap
  rakennuksen seinästä ulkoneva katon osa

räätäli /rˈæːtælɪ/ (n)
krawiec
  vaatteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö, vaatturi

röhkiä /rˈøhkɪæ/ (v)
kwiczeć
  siasta, porosta tai virtahevosta: pitää sille ominaista ääntäKäytetään myös muista samantapaisista äänistä.

röntgenium /rˈøntɡenium/ (n)
roentgen
  eräs alkuaine, kemiallinen merkki Rg

röyhtäistä /rˈøyhtæistæ/ (v)
bekać, beknąć
  päästää suolistokaasuja äänekkäästi ulos ruokatorvesta suun tai nenän kautta kerran

röyhtäys /rˈøyhtæys/ (n)
beknięcie
  kaasun pääseminen tai päästäminen ruokatorven kautta ulos ruoansulatuselimistöstä

saada /sˈaːda/ (v)
otrzymać
  olla annettavan tavaran tai idean kohde, ottaa vastaan, vastaanottaa; saada jotakin
móc
  olla lupa, voida
sprawiać
  aiheuttaa, tehdä joku tekemään jotain
dostawać
  tulla jonkun osaksi tai kohdalle ilman tarkoitusta tai tavoittelua

saaga /sˈaːɡa/ (n)
saga
  viikinkien sankariteoista ja henkilöistä kertova eeppinen kertomus

saamelainen /sˈaːmelˌainen/ (n)
Laponka
  etniseltä syntyperältään Lapista oleva, saamelaisten jälkeläinen.

saapas /sˈaːpas/ (n)
but
  umpinainen, pitkävartinen jalkine

saapua /sˈaːpua/ (v)
przybywać
  tulla perille

saapuminen /sˈaːpumɪnen/ (n)
przyjazd
  tuleminen johonkin

saarelainen /sˈaːrelˌainen/ (n)
wyspiarka
  saaren asukas

saari /sˈaːrɪ/ (n)
wyspa
  veden ympäröimä suurehko, kuitenkin mannerta pienempi maa-alue

saaristo /sˈaːrɪsto/ (n)
archipelag
  laaja saarista koostuva alue merellä; yleensä laajemman alueen nimitys kuin saariryhmä

saarivaltio /sˈaːrɪvˌaltɪo/ (n)
państwo wyspiarskie
  saaresta tai useista saarista muodostuva valtio

saarna /sˈaːrna/ (n)
kazanie
  papin jumalanpalveluksessa pitämä puhe

saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
kaznodzieja
  henkilö, joka saarnaa

saarnastuoli /sˈaːrnastˌuolɪ/ (n)
ambona
  kirkon etuosassa oleva katettu puhujakoroke, josta pidetään saarnoja

saarnata /sˈaːrnata/ (v)
głosić
  pitää saarna

saarni /sˈaːrnɪ/ (n)
jesion
  lehtosaarni, öljypuukasvien (Oleaceae) heimoon kuuluva lehtipuu (Fraxinus excelsior), jolla on suuret parillisesti kasvavat lehdet

saarto /sˈaːrto/ (n)
blokada
  kaupan, kulun, pääsyn tai toiminnan estäminen, taloussaarto

saastuttaa /sˈaːstutːaː/ (v)
skazić
  päästää ympäristöön saasteita, esimerkiksi vesistöihin, meriin tai ilmaan

saatanallinen /sˈaːtanˌallɪnen/ (adj)
satanistyczny
  (kirjaimellinen) Saatanaan liittyvä, Saatanasta lähtöisin oleva

saavuttaa /sˈaːvutːaː/ (v)
osiągać
  toteuttaa jokin pyrkimys tai päämäärä

saavutus /sˈaːvutus/ (n)
dokonanie
  aikaansaannos, tulos, johon on ylletty

sabotaasi /sˈabotˌaːsɪ/ (n)
sabotaż
  vahingonteko, jolla pyritään poliittiseen tai sotilaalliseen tavoitteeseen vaikeuttamalla vastustajan toimintaa

sabotoida /sˈabotˌoida/ (v)
sabotować
  tuhota, tärvellä, vandalisoida

saddukeus /sˈadːukeus/ (n)
Saduceusz
  (Raamattu) erään Jeesuksen aikaisen juutalaisen puolueen jäsen

sade /sˈade/ (n)
deszcz
  ilmakehässä olevan vesihöyryn tiivistymisestä seuraava luonnonilmiö, jossa tiivistymisen tulokset putoavat maahan; sade tulee vetenä, lumena tai rakeina ja välillä näiden yhdistelmänä

sademetsä /sˈademˌetsæ/ (n)
las deszczowy
  trooppinen tai subtrooppinen, ympäri vuoden vihreä, tiheä ja runsaslajistoinen metsä

sademetsämaluri /sˈademˌetsæmˌalurɪ/ (n)
chwostka modrogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sadetakki /sˈadetˌakːɪ/ (n)
płaszcz przeciwdeszczowy
  vettä läpäisemättömästä materiaalista valmistettu takki

sadevesi /sˈadevˌesɪ/ (n)
deszczówka
  sateen mukana maahan tuleva vesi

sadismi /sˈadɪsmɪ/ (n)
sadyzm
  nautinnon saaminen henkisen tai fyysisen kärsimyksen tuottamisesta toiselle osapuolelle

sadisti /sˈadɪstɪ/ (n)
sadysta
  henkilö, joka saa itselleen mielihyvää kivun tunteen aiheuttamisesta toiselle ihmiselle tai eläimelle

sadistinen /sˈadɪstɪnen/ (adj)
sadystyczny
  sellainen, joka harjoittaa sadismia

sadomasokismi /sˈadomˌasokˌismɪ/ (n)
sadomasochizm
  seksuaalista toimintaa, johon liittyy leikittelyä valtasuhteilla, sitomista tai nauttimista kivusta tai muista voimakkaista tuntemuksista

sadonkorjuu /sˈadoŋkˌorjuː/ (n)
żniwa
  sadon, esim. viljasadon tai viinisadon talteenotto eli korjuun otto

safiiri /sˈafɪːrɪ/ (n)
szafir
  arvokas, yleensä sininen jalokivi

saha /sˈaha/ (n)
piła, piłka
  pitkittäisen litteän seläkkeen laitaan, yleensä edestakaista sahausliikettä varten, pyöreän litteän laikan reunaan, pyörivää sahausliikettä varten, tai ketjuun, kiertävää sahausliikettä varten, kiinnitettyjen peräkkäisten hammasmaisten terien leikkuuvoimaan perustuva kappaleen halkaisuun tai katkaisuun käytettävä työkalu
tartak
  sahalaitos, jossa puuta jalostetaan harjoittamalla sahaustoimintaa muun muassa sahaamalla lautoja, ja lankkuja

sahata /sˈahata/ (v)
piłować
  leikata puuta tai muuta materiaalia sahaa käyttäen

sahelinvahanokka /sˈahelˌinvahanˌokːa/ (n)
astryld czarnorzytny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sahrami /sˈahramɪ/ (n)
szafran
  maustesahramin kuivatuista emin luoteista jauhettu mauste ja väriaine

sailiot /sˈailɪot/ (n)
kalandrynia
  aikaisemmin portulakkakasveihin laskettu kaksisirkkaisten kasvien suku (), joka nykyään katsotaan kuuluvaksi hetekaalikasvien heimoon

saintlucianamatsoni /sˈaintlusˌianamˌatsonɪ/ (n)
amazonka modrogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saintvincentinamatsoni /sˈaintvɪnsˌentɪnamˌatsonɪ/ (n)
amazonka królewska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saippua /sˈaipːua/ (n)
mydło
  rasvahapon suoloja sisältävä pesuaine

saippuavaahto /sˈaipːuavˌaːhto/ (n)
piana mydlana
  saippuasta veteen sekoitettaessa syntyvä vaahto

sairaala /sˈairaːla/ (n)
szpital
  laitos, jossa lääkärit, sairaanhoitajat ja muu hoitohenkilökunta auttavat potilaita pyrkimyksenään terveyden ylläpitäminen ja palauttaminen sekä sairauksien ehkäiseminen ja hoito

sairaalloinen /sˈairaːllˌoinen/ (adj)
chorowity
  sairasteleva, raihnas

sairaanhoitaja /sˈairaːnhˌoitaja/ (n)
pielęgniarka
  hoitotyön ammattilainen, jonka tehtävänä on huolehtia potilaiden terveydestä

sairaanhoito /sˈairaːnhˌoito/ (n)
opieka zdrowotna
  sairaan henkilön hoitaminen

sairas /sˈairas/ (adj)
chory
  sellainen, joka ei ole terve, jolla on jokin fyysinen tai psyykkinen tauti tai sairaus; myös kasveista ja eläimistä

sairas /sˈairas/ (n)
chory, pacjent
  potilas, sairautta tai tautia poteva henkilö, joskus kotieläin

sairaus /sˈairaus/ (n)
choroba
  tila, jossa ihmisen jokin osa ei toimi kuten pitäisi

saita /sˈaita/ (adj)
skąpy
  erittäin tai liian säästäväinen

sakaali /sˈakaːlɪ/ (n)
szakal
  jokin neljästä Canis-sukuun kuuluvasta koiraeläimestä

sakariini /sˈakarˌiːnɪ/ (n)
sacharyna
  rikkiä ja typpeä sisältävä aromaattinen kaksoisrengas, vanhin tunnettu keinotekoinen makeutusaine

sakka /sˈakːa/ (n)
fusy
  nesteen pohjalle kasautunut epäpuhtaus

sakkaroosi /sˈakːarˌoːsɪ/ (n)
sacharoza
  glukoosista ja fruktoosista muodostuva disakkaridi, jota esiintyy mm. taloussokerissa

sakki /sˈakːɪ/ (n)
asysta
  ryhmä, joukko ihmisiä

sakko /sˈakːo/ (n)
grzywna
  rahallinen summa, jonka syylliseksi todetun tulee maksaa rangaistuksena rikoksesta tai sopimusrikkomuksesta

sakramentti /sˈakramˌentːɪ/ (n)
sakrament
  kristinuskon pyhä toimitus

saksa /sˈaksa/ (n)
język niemiecki, niemiecki
  Keski-Euroopassa pääasiassa Saksassa ja Itävallassa sekä monessa muussa valtiossa puhuttava länsigermaaninen kieli (kielitunnus: de)

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (adj)
niemiecki
  Saksasta peräisin oleva tai Saksaan liittyvä

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (n)
Niemiec, niemiecki
  pysyvästi Saksassa asuva henkilö

saksanhirvi /sˈaksanhˌirvɪ/ (n)
jeleń
  Keski-Euroopassa yleinen hirveä pienempi laji (Cervus elaphus)

saksankirveli /sˈaksaŋkˌirvelɪ/ (n)
marchewnik
  maustekirveliä muistuttava sarjakukkaiskasvi (Myrrhis odorata), jonka juuria, siemeniä ja lehtiä kaytetään mausteena ja lehtivihanneksena

saksanpaimenkoira /sˈaksampˌaimeŋkˌoira/ (n)
owczarek niemiecki
  käyttö- ja palveluskoirarotu

saksanpähkinä /sˈaksampˌæhkɪnæ/ (n)
orzech włoski
  saksanjalopähkinä, eräs jalopähkinöihin kuuluvaa puu (Juglans regia)
  sen syötävä pähkinä

saksanturilas /sˈaksantˌurɪlas/ (n)
chrabąszcz
  eräs kovakuoriainen

sakset /sˈakset/ (n)
nożyczki
  kaksiteräinen saranallinen työkalu, jolla leikataan ohutta materiaalia hiertämällä teriä toisiaan vasten

saksofoni /sˈaksofˌonɪ/ (n)
saksofon
  puhallinsoitin, puu- ja vaskipuhaltimen välimuoto, jossa ääni synnytetään ruokolehden värähtelystä

saksofonisti /sˈaksofonˌistɪ/ (n)
saksofonista
  saksofonia soittava muusikko

salaatti /sˈalaːtːɪ/ (n)
sałata
  lehtisalaatti, lehtevä, syötävä kasvis, asterikasveihin kuuluva yksi- tai kaksivuotinen kasvi, jota kasvatetaan lehtivihannekseksi
sałatka
  kasviksista valmistettu kuumentamaton ruoka

salainen /sˈalainen/ (adj)
tajny
  sellainen, jonka olemassaolo, sijainti, sisältö, laatu tms. ei ole tiedossa

salaisuus /sˈalaisuːs/ (n)
tajemnica, sekret
  asia, jota ei kerrota tai saisi kertoa muille

salakirjoitus /sˈalakˌirjoitus/ (n)
szeryf
  salakielellä kirjoitettu teksti

salakka /sˈalakːa/ (n)
ukleja
  makeassa vedessä ja murtovedessä elävä hopeankirkas särkikaloihin kuuluva parvikala ()

salakuljettaa /sˈalakˌuljetːaː/ (v)
przemycać
  harjoittaa salakuljetusta

salakuljettaja /sˈalakˌuljetːˌaja/ (n)
kontrabandzista
  henkilö, joka salakuljettaa tuotteita luvatta rajan yli

salakuljetus /sˈalakˌuljetus/ (n)
kontrabanda
  hyödykkeiden tuominen luvatta rajan yli

salaliitto /sˈalalˌiːtːo/ (n)
spisek
  useamman kuin yhden henkilön muodostama muilta piilossa pidettävä juoni, jolla pyritään saavuttamaan jokin päämäärä tarkoituksellisesti muiden siitä tietämättä; mukana voi olla useita keskenään yhteyttä pitäviä henkilöitä, sisältää tyypillisesti salaisia suunnitelmia ja tavoitteena jonkinlainen laiton tai haitallinen teko, jonka juonessa osalliset voivat yhdessä saavuttaa ilman, että muut saavat siitä koskaan tietää

salaliittoteoreetikko /sˈalalˌiːtːotˌeorˌeːtɪkːo/ (n)
teoretyczka spiskowa
  henkilö, joka kehittää ja puolustaa salaliittoteoriaa ja hankkii sille julkisuutta

salaliittoteoria /sˈalalˌiːtːotˌeorˌia/ (n)
teoria spiskowa
  perusteltu ehdotus jonkin merkittävän tapahtuman, tapahtumasarjan tai kehityskulun taustalla olevasta salaliitosta; tyypillisesti viranomaisten antamasta niin sanotusta virallisesta selityksestä poikkeava jonkinasteisesta näytöstä ja virhetulkinnoista muodostuva selitys

salama /sˈalama/ (n)
błyskawica, piorun
  luonnonilmiö, ukkosella tapahtuva sähkövarauksen purkaus ilmakehässä, joka tyypillisesti näkyy taivaalla välähtävänä valojuovana

salamatkustaja /sˈalamˌatkustˌaja/ (n)
pasażer na gapę
  luvatta matkalla mukana oleva matkustaja, jota myös jänikseksi kutsutaan

salametsästys /sˈalamˌetsæstys/ (n)
kłusownictwo
  metsästyslain vastainen luvaton metsästys, salaa kaataminen

salami /sˈalamɪ/ (n)
salami
  ilmakuivaamalla kypsytetty italialaistyyppinen kestomakkara

salamoida /sˈalamˌoida/ (v)
błyskać się
  (ilmatiede) ukkospurkauksen yhteydessä esiintyvästä valoilmiöstä; myös ihmisen aiheuttamana salamavalosta, ym.; välähdellä, leimahdella, räiskähdellä

salamurha /sˈalamˌurha/ (n)
zamach
  poliittisista syistä tehty murha, joka suoritetaan väijyksistä ja jonka tekijä pyrkii pysymään salassa

salamurhaaja /sˈalamˌurhaːja/ (n)
skrytobójca
  salamurhan tekijä tai sitä yrittänyt

salasana /sˈalasˌana/ (n)
hasło
  vain käyttäjän tuntema merkkijono, jolla varmennetaan käyttäjätunnuksen kanssa sisäänkirjauduttaessa esimerkiksi tietokoneen, verkkosivuston tai tietoverkon käyttöoikeus

sali /sˈalɪ/ (n)
sala
  suuri huonetila oleskelua, luennointia tai juhlatilaisuuksia varten

salibandy /sˈalɪbˌandy/ (n)
unihokej
  eräs sisätiloissa mailoilla pelattava pallopeli

salkku /sˈalkːu/ (n)
teczka
  kahvallinen suorakulmion muotoinen kädessä kannettava laukku, joka soveltuu hyvin papereiden kuljettamiseen

salkkumorfi /sˈalkːumˌorfɪ/ (n)
kontaminacja, skrzyżowanie wyrazów, zbitka słowna
  semanttisesti kompleksinen morfi, joka edustaa kahta tai useampaa morfeemia

sallia /sˈallɪa/ (v)
przyznać
  antaa lupa; antaa tehdä jotakin; suoda mahdollisuus

salmi /sˈalmɪ/ (n)
cieśnina
  kahden yhtä korkean tai lähes yhtä korkean vesialueen välinen kapeahko vesiyhteys

salmiakki /sˈalmɪˌakːɪ/ (n)
słona lukrecja
  salmiakinmakuinen musta, perinteisesti vinoneliön muotoinen makeinen

salo /sˈalo/ (n)
słonína
  perinteinen keski- ja itäeurooppalainen ruokalaji, joka koostuu suolatusta ja mahdollisesti maustetusta ja savustetusta sianihrasta

salomoninhaukka /sˈalomonˌinhaukːa/ (n)
krogulec białobrzuchy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salomoninkakadu /sˈalomonˌiŋkakˌadu/ (n)
kakadu mała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salomoninlurikki /sˈalomonˌinlurˌikːɪ/ (n)
lorika żółtowstęga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salottisipuli /sˈalotːˌisɪpˌulɪ/ (n)
szalotka
  pitkulaisen soikea tai epäsäännöllisen muotoinen miedonmakuinen sipuli ()

salsa /sˈalsa/ (n)
salsa
  eräs musiikkityyli ja siihen liittyvä tanssi

samankaltaisuus /sˈamaŋkˌaltaisuːs/ (n)
podobieństwo
  se, että on samankaltainen

samarialainen /sˈamarˌialˌainen/ (adj)
Samarytanin
  Samariasta kotoisin oleva

samarialainen /sˈamarˌialˌainen/ (n)
Samarytanin
  muinaisessa Palestiinassa sijainneen Samarian asukas

samarium /sˈamarium/ (n)
samar
  eräs alkuaine

sambesinkaijanen /sˈambesˌiŋkaijanen/ (n)
nierozłączka krasnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sambialainen /sˈambɪalˌainen/ (adj)
zambijski
  Sambiasta peräisin oleva tai Sambiaan liittyvä

sambialainen /sˈambɪalˌainen/ (n)
Zambijczyk
  pysyvästi Sambiassa asuva henkilö

sametti /sˈametːɪ/ (n)
aksamit, welwet
  kangaslaatu, jossa on lyhyt ja tiheä nukkapinta

sammakko /sˈammakːo/ (n)
żaba
  jokin aitosammakoihin (Ranidae) kuuluvasta noin 600 sammakkolajista
  tavallinen sammakko (Rana temporaria), Suomen ja myös Euroopan yleisin sammakkolaji

sammal /sˈammal/ (n)
mech
  jokin rakenteeltaan yksinkertaisista ja pienikokoisista itiökasveista, joilla on hyvin pienet lehdet tai ei varsinaisia lehtiä lainkaan

sammalkaijanen /sˈammalkˌaijanen/ (n)
karłówka skromna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sammuttaa /sˈammutːaː/ (v)
zgasić, stłumić
  saada sammumaan (tulesta)

sammutus /sˈammutus/ (n)
gaszenie
  palon sammuttamiseen tähtäävä toimenpide

samoanlurikki /sˈamoˌanlurˌikːɪ/ (n)
loreczka modroczapkowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

samogiitti /sˈamoɡˌiːtːɪ/ (n)
język żmudzki
  liettuan kielen murre.

samovaari /sˈamovˌaːrɪ/ (n)
samowar
  venäläinen teenkeitin

sampaani /sˈampaːnɪ/ (n)
sampan
  itäaasialainen pienehkö jokivene, jota voidaan käyttää myös asuntona

sampi /sˈampɪ/ (n)
jesiotr
  mikä tahansa sampien heimoon () kuuluva sampikalojen laji tai sen yksilö

sampoo /sˈampoː/ (n)
szampon
  erityisesti hiusten pesemiseen tarkoitettu nestemäinen pesuaine, myös muu nestemäinen pesuaine

samppanja /sˈampːanja/ (n)
szampan
  Champagnen maakunnassa, Ranskassa tuotettu kuohuviini

samum /sˈamum/ (n)
samum
  Pohjois-Afrikassa ja Etu-Aasiassa autiomaasta kesäaikaan puhaltava kuiva, hyvin kuuma tuuli

sana /sˈana/ (n)
słowo, wyraz
  kielen pienin mahdollinen verbaalinen tai joskus miiminen ilmausyksikkö, jolla on itsenäinen merkitys. Sana koostuu äänteistä tai ilmeistä ja viittomista. Muistiin merkitty sana muodostuu kirjoitusmerkeistä.
słowo
  lupaus

sanajuuri /sˈanajˌuːrɪ/ (n)
rdzeń
  juuri, juurimorfi: morfi, joka on vartalon minimaalinen perusosa ja edustaa lekseemiä.

sanakirja /sˈanakˌirja/ (n)
słownik
  tietosanakirjan kaltainen hakuteos, jossa hakusanat ja artikkelit käsittelevät sanojen kuvaamien asioiden sijasta sanoja itseään kielen osasina

sanaluokka /sˈanalˌuokːa/ (n)
część mowy
  sanojen luokittelukeino eri kielten kieliopeissa

sananlasku /sˈananlˌasku/ (n)
przysłowie
  usein kansan suusta kuultu vertauskuvalliseen muotoon puettu lyhyt mietelmä

sananmuunnos /sˈananmˌuːnnos/ (n)
gra półsłówek
  sanojen alkujen keskinäiseen vaihtamiseen perustuva sanaleikki

sanaristikko /sˈanarˌistɪkːo/ (n)
krzyżówka
  sana-arvoitus, peli, jossa ruudukko täytetään kirjaimilla annettujen vihjeiden mukaisesti

sanasto /sˈanasto/ (n)
słownictwo
  kieleen kuuluvat sanat

sanaton /sˈanaton/ (adj)
milczący
  sellainen, joka ei tiedä mitä sanoa

sanavarasto /sˈanavarˌasto/ (n)
leksyka
  henkilön tietämyspiiriin kuuluvien ja hallitsemien yksittäisten sanojen muodostama semanttinen kokonaisuus

sancristobalinmesikko /sˈankrɪstˌobalˌinmesˌikːo/ (n)
miodzik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sandaali /sˈandaːlɪ/ (n)
sandał
  erityisesti jalkapohjaa suojaava päältä avoin jalkine, jota jalkaterän päältä kulkevat hihnat pitävät paikoillaan

sanella /sˈanella/ (v)
dyktować
  päättää itsevaltaisesti jstak

sanelu /sˈanelu/ (n)
dyktando
  saneleminen

sangihenriippukaija /sˈaŋŋɪhˌenrɪːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka czerwonorzytna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sango /sˈaŋŋo/ (n)
sango
  Keski-Afrikan tasavallan suurin kieli ja toinen virallisista kielistä (kielitunnus: sag)

saniainen /sˈanɪˌainen/ (n)
paproć
  mikä tahansa saniaisten alakaareen () kuuluva sanikkaisten laji tai sellaisen yksilö

sankari /sˈaŋkarɪ/ (n)
bohater
  urheita tekoja tekevä henkilö, jota ihaillaan

sanktio /sˈaŋktɪo/ (n)
sankcja
  rangaistus

sanoa /sˈanoa/ (v)
mówić, powiedzieć
  puhua, lausua ääneen, kommunikoida lähinnä suullisessa muodossa

sanoitus /sˈanoitus/ (n)
tekst piosenki, słowa
  laulun tai muun musiikkiesityksen lyriikka

sanomalehti /sˈanomalˌehtɪ/ (n)
gazeta
  säännöllisesti, yleensä päivittäin vähintään arkipäivinä ilmestyvä uutisjulkaisu

sanonta /sˈanonta/ (n)
powiedzenie
  vakiintunut ilmaus, fraasi

sanskriitti /sˈanskrɪːtːɪ/ (n)
sanskryt
  (kielitiede) indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: sa), kirjakielenä käytetty Intian klassinen sivistyskieli, suositeltu kirjoitusasu: sanskrit

santamartanaratti /sˈantamˌartanarˌatːɪ/ (n)
rudosterka zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sapatti /sˈapatːɪ/ (n)
szabat
  juutalaisten lepopäivä, jota vietetään lauantaina, juutalaisen kalenterin mukaan viikon viimeisenä päivänä

sapeli /sˈapelɪ/ (n)
szabla
  yksiteräinen käyrä miekka

sappi /sˈapːɪ/ (n)
żółć
  sappineste, tummanvihreästä kellertävään, tahmea ja kitkeränmakuinen maksan erittämä ruoansulatukseen liittyvä neste

sappikivi /sˈapːɪkˌivɪ/ (n)
kamień żółciowy
  sappirakkoon muodostunut ylimääräinen mineraaleista koostuva kappale

sappirakko /sˈapːɪrˌakːo/ (n)
pęcherzyk żółciowy
  (anatomia) maksaan kiinnittynyt sappea väkevöivä elin, pussimainen säiliö

sappitatti /sˈapːɪtˌatːɪ/ (n)
goryczak żółciowy
  myrkytön, mutta poikkeuksellisen pahan makuinen sieni (Tylopilus felleus)

sara /sˈara/ (n)
turzyca
  sarojen () suvun kasvi; jäykkälehtinen, karkeaa heinää muistuttava kosteikkokasvi, jonka varsi on kolmikulmainen ja kukinnot tähkiä tai erilaisia kerrannaiskukintoja

sarake /sˈarake/ (n)
kolumna
  kapeahko pystyviivoin rajattu tilikirjan sivun, taulukon, lomakkeen tms. osa, tarpeellisen palstajaon yksikkö

sarana /sˈarana/ (n)
zawias
  kiertymisen mahdollistava kiinnike

sardiini /sˈardɪːnɪ/ (n)
sardynka
  öljyyn säilöttyjen kalasäilykkeiden kauppanimi

sariini /sˈarɪːnɪ/ (n)
sarin
  eräs äärimmäisen myrkyllinen hermokaasu

sarja /sˈarja/ (n)
cykl
  toisiinsa liittyvistä osista muodostuva kokonaisuus, toistojono

sarjakuva /sˈarjakˌuva/ (n)
komiks
  joukko perättäin esitettyjä piirrettyjä kuvia, jotka muodostavat yhtenäisen tarinan

sarjamurhaaja /sˈarjamˌurhaːja/ (n)
seryjny morderca
  useisiin samatapaisiin surmatöihin syyllistynyt henkirikoksen tekijä

sarkasmi /sˈarkasmɪ/ (n)
sarkazm
  pureva iva; kyynisen ivallinen ilmaisukeino, joka on satiiria vahvempi

sarkastinen /sˈarkastɪnen/ (adj)
sarkastyczny
  (purevan) ivallinen

sarkofagi /sˈarkofˌaɡɪ/ (n)
sarkofag
  yleensä kivestä tehty säiliö ruumiille tai ruumisarkulle

sarveiskalvo /sˈarveiskˌalvo/ (n)
rogówka
  silmämunan etumainen, läpinäkyvä ja verisuoneton osa.

sarvekas /sˈarvekas/ (adj)
rogaty
  sellainen jolla on sarvi tai sarvet; sarvellinen

sarvennoinen /sˈarvennˌoinen/ (n)
krętarz
  reisiluun yläpäässä olevia kyhmyjä

sarvi /sˈarvɪ/ (n)
róg
  sorkkaeläimillä päästä kasvava luurakenne, jota ne käyttävät tavallisesti taisteluvälineenä. Onttosarvisten sarvissa on pysyvä luuydin, tohlo, jota sarveituppi ympäröi. Varsinaisia sarvia on vain sorkkaeläimillä. Monien muiden eläinlajien vastaavasta pään rakenteesta käytetään samaa nimeä.

sarvikuono /sˈarvɪkˌuono/ (n)
nosorożec
  Kavioeläimien (Rhinocerotidae)-heimoon kuuluvia eläimiä, joita elää kaksi lajia Afrikassa ja kolme Aasiassa

sarvipöllökehrääjä /sˈarvɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
gębal sundajski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sarvivalas /sˈarvɪvalas/ (n)
narwal
  pohjoisilla merialueilla, pääasiassa pohjoisen napapiirin pohjoispuolella, elävä valaslaji (Monodon monoceros)

sataa /sˈataː/ (v)
padać
  luonnonilmiö, jossa vettä tippuu pilvistä maahan

sataa lunta /sˈataː lˈunta/ (v)
padać
  pudota pilvistä lunta maahan

satakerta /sˈatakˌerta/ (n)
księgi
  yksi märehtijöiden etumahoista

satakieli /sˈatakˌielɪ/ (n)
słowik, słowik szary
  mikä hyvänsä satakielten sukuun () kuuluva lintu

satama /sˈatama/ (n)
port
  paikka, jossa laivoja tai veneitä on ankkurissa tai laituriin kiinnitettynä purkamista ja lastausta varten

satanisti /sˈatanˌistɪ/ (n)
satanista, satanistka
  satanismin kannattaja

satavuotias /sˈatavˌuotɪas/ (adj)
stulatek
  sadan vuoden ikäinen

sateenkaari /sˈateːŋkˌaːrɪ/ (n)
tęcza
  ilmakehän optinen ilmiö, jossa sadepisarat hajoittavat auringon valon spektriksi

sateenkaarikaija /sˈateːŋkˌaːrɪkˌaija/ (n)
pąsogłówka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaariluri /sˈateːŋkˌaːrɪlˌurɪ/ (n)
lorysa górska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaarirautu /sˈateːŋkˌaːrɪrˌautu/ (n)
pstrąg tęczowy
  kala, joka tunnetaan kauppanimellä kirjolohi,

sateenvarjo /sˈateːnvˌarjo/ (n)
parasol
  kädessä pidettävä, taitettava, kankainen suoja sadetta vastaan

sateinen /sˈateinen/ (adj)
deszczowy, dżdżysty
  märkä, sataa paljon

satelliitti /sˈatellˌiːtːɪ/ (n)
satelita
  kappale, joka kiertää toista taivaankappaletta; kiertolainen

satiainen /sˈatɪˌainen/ (n)
menda, mendoweszka
  pääasiassa häpykarvoituksessa elävä ihmistäiden heimoon kuuluva täiden laji () tai sen yksilö

satiiri /sˈatɪːrɪ/ (n)
satyra
  ilmaisukeino, jota käytetään huvittamaan lukijaa ja samalla kritisoimaan ajan ilmapiiriä ja ihmistä; ironiaa vahvempi ilmaisukeino

sato /sˈato/ (n)
plon
  pellolla, puutarhassa tai muualla viljeltyjen kasvien tuotto yhden kauden ajalta

satraappi /sˈatraːpːɪ/ (n)
satrapa
  muinaisen Persian maakunnan kuvernöörin arvonimi

satu /sˈatu/ (n)
bajka
  sepitetty tarina tai kertomus

satula /sˈatula/ (n)
siodło, siodełko
  hevosen (tai aasin tai kamelin) selkään laitettava, yleensä nahkainen, istuinalusta
  polkupyörän tai moottoripyörän istuin
siodło
  teuraseläimen selän takaosa

satulaseppä /sˈatulasˌepːæ/ (n)
siodlarz
  satuloita ja muita hevosvarusteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö

satunnainen /sˈatunnˌainen/ (adj)
doraźny
  sellainen, joka esiintyy tai tapahtuu sattumalta, silloin tällöin tapahtuva, ajoittainen, sporadinen; tilapäisesti tarvittava, väliaikainen

saukko /sˈaukːo/ (n)
wydra
  saukkojen heimon näätäeläin ()

sauma /sˈauma/ (n)
szew
  (tekstiili) hyötyommel, jolla ommeltavat kappaleet liitetään

sauna /sˈauna/ (n)
sauna
  pieni huone tai rakennus, jossa otetaan löylyä ja peseydytään

saunoa /sˈaunoa/ (v)
zażywać kąpieli w saunie
  kylpeä saunassa

sauvasolu /sˈauvasˌolu/ (n)
pręcik
  verkkokalvon solu, joka on hyödyllisempi himmeässä valossa

savanni /sˈavannɪ/ (n)
sawanna
  ruohikkoinen ekosysteemi trooppisella alueella

savanniara /sˈavannˌiara/ (n)
ara żółtolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savanniaratti /sˈavannˌiarˌatːɪ/ (n)
konura brązowogardła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savannikaijanen /sˈavannɪkˌaijanen/ (n)
nierozłączka czerwonogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savanniparatiisikaija /sˈavannˌiparatˌiːsɪkˌaija/ (n)
świergotka seledynowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savannivahanokka /sˈavannˌivahanˌokːa/ (n)
astryld złotolicy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savenvalaja /sˈavenvˌalaja/ (n)
garncarka
  muinaisista ajoista periytyvä käsityöläisammatti, jonka harjoittaja tavallisesti käsillään muokkaa savesta erilaisia käyttö- ja taide-esineitä, jotka valmistuksen loppuvaiheessa poltetaan uunissa käyttöä ja aikaa kestäviksi

savi /sˈavɪ/ (n)
glina
  hienorakeinen epäorgaaninen maalaji

savu /sˈavu/ (n)
dym
  aineen palaessa muodostuneiden kaasujen, palokaasujen seos, yleensä sen näkyvä osa

savuke /sˈavuke/ (n)
papieros
  hienonnettua tupakkaa sisältävä, ohuella paperilla kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

savupiippu /sˈavupˌiːpːu/ (n)
komin
  talon tulisijan hormin se osa, joka ulottuu ulkokaton yläpuolelle
  teollisuuslaitoksen tai voimalaitoksen tornimainen rakenne, jonka tarkoituksena on levittää palokaasut kauemmas ja laajemmalle alueelle

savustaa /sˈavustaː/ (v)
wędzić
  säilöä ruokaa savun avulla

savuverho /sˈavuvˌerho/ (n)
zasłona dymna
  hämäys

seaborgium /sˈeabˌorɡium/ (n)
seaborg
  synteettinen radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa

seepia /sˈeːpɪa/ (n)
sepia
  Atlantilla ja Välimeressä esiintyvä mustekalalaji ()

seepra /sˈeːpra/ (n)
zebra
  yleisnimi Afrikassa elävälle hevosen sukuiselle mustavalkoraidalliselle kavioeläimelle, jota on kolme lajia: aroseepra, vuoriseepra ja grevynseepra.

seeprapeippo /sˈeːprapˌeipːo/ (n)
amadyna zebrowata
  (eläintiede) häkkilintuna suosittu pieni kirkasvärinen loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu

seerumi /sˈeːrumɪ/ (n)
serum
  veriseerumi, kirkas kellertävä neste
  vasta-aineita sisältävä kudoksesta eristetty ainesosa, antiseerumi
  ihonhoidossa kosteutukseen puhdistuksen jälkeen, ennen varsinaista kosteutinta käytettävä tuote

seesami /sˈeːsamɪ/ (n)
sezam
  Afrikasta kotoisin oleva yksivuotinen yrtti (Sesamum indicum)

seikkailu /sˈeikːailu/ (n)
przygoda
  mielenkiintoinen tai jännittävä matka tai tapahtuma

seimi /sˈeimɪ/ (n)
żłób
  eläinten syöttökaukalo
  jouluseimi

seinä /sˈeinæ/ (n)
ściana
  rakennusten tiloja jakava pystysuora rakenneosa

seipi /sˈeipɪ/ (n)
jelec
  (Leuciscus leuciscus) makeassa vedessä ja murtovedessä elävä särkikala

seireeni /sˈeireːnɪ/ (n)
syrena
  kreikkalaisessa mytologiassa saarilla elävä naispuolinen olento, jonka ulkomuoto on ihmisen ja lintujen sekoitus ja joka laulullaan houkuttelee ohikulkevia merenkävijöitä tuhoon

seiska /sˈeiska/ (n)
siódemka
  numero seitsemän, numero 7; numerolla seitsemän merkitty tai järjestetty

seismologia /sˈeismolˌoɡɪa/ (n)
sejsmologia
  tieteen ala, joka tutkii maanjäristyksiä ja maan läpi kulkevia aaltoliikkeitä

seisoa /sˈeisoa/ (v)
stać
  seistä, olla pystyssä
  olla erektiossa
  olla pysähdyksissä, liikkumaton
  olla kirjoitettuna

seistä /sˈeistæ/ (v)
stać
  seisoa, olla jaloillaan pystyssä

seitsenottelu /sˈeitsenˌotːelu/ (n)
siedmiobój
  yleisurheilulaji, jossa samat kilpailijat kilpailevat seitsemässä eri lajissa ja jonka voittaja selvitetään kokonaispistemäärän perusteella

seiväs /sˈeivæs/ (n)
pręt
  seiväshypyssä käytetty urheiluväline, joskus hyppyseiväs

seiväshyppy /sˈeivæshˌypːy/ (n)
skok o tyczce
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli seivästä apuna käyttäen

sekalainen /sˈekalˌainen/ (adj)
rozmaity
  ei mihinkään yksittäiseen ryhmään tai luokkaan kuuluva

sekantti /sˈekantːɪ/ (n)
sekans
  käyrää vähintään kahdessa pisteessä leikkaava suora
  suorakulmaisen kolmion kulman kosinin käänteisluku; vastaava funktio (lyhenne: sec)

sekasorto /sˈekasˌorto/ (n)
chaos
  kaaos; olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys

sekeli /sˈekelɪ/ (n)
szekel
  Israelin rahayksikkö

sekoittaa /sˈekoitːaː/ (v)
mieszać
  panna sekaisin niin, että osasia ei voi erottaa toisistaan; yhdistää keskenään; laittaa osaset satunnaiseen järjestykseen; tehdä liikettä, joka muistuttaa sekaisin panevaa liikettä

seksi /sˈeksɪ/ (n)
seks
  sukupuolinen toiminta, seksuaalinen kanssakäyminen, sukupuoliyhdyntä

seksismi /sˈeksɪsmɪ/ (n)
seksizm
  katsantokanta, joka korostaa sukupuolten välisiä eroja ja niihin perustuvaa sukupuolten eriarvoisuutta; sukupuolten tasa-arvon kiistäminen; huomion kiinnittäminen miesten ja naisten eroavaisuuksiin tai se ettei pidä toista sukupuolta yhtä hyvänä jossain tai edistää ajatusta jonka mukaan sukupuolten vahvuudet ovat eri asioissa

seksisti /sˈeksɪstɪ/ (n)
seksista
  henkilö, joka ajattelee seksismin mukaisesti; seksismin kannattaja; henkilö, joka syrjii sukupuolen perusteella

seksti /sˈekstɪ/ (n)
seksta
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kuuden sävelaskelen väli, intervalli. Pieni seksti on kahdeksan, suuri seksti yhdeksän puolisävelaskelta

seksuaalinen /sˈeksuˌaːlɪnen/ (adj)
seksualny
  seksuaalisuuteen liittyvä, sukupuolinen

seksuaalinen häirintä /sˈeksuˌaːlɪnen hˈæirɪntæ/ (n)
molestowanie seksualne
  rikos, johon syyllistyy se, joka kohdistaa toiseen seksuaalisväritteistä käyttäytymistä, johon tämä ei ole antanut hyväksyntäänsä ja jonka tämä kokee vastenmielisenä; tuomittavuus edellyttää tahallisuutta

seksuaalinen suuntautuminen /sˈeksuˌaːlɪnen sˈuːntautˌumɪnen/ (n)
orientacja seksualna
  muuttumattomaksi ajateltu seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen joko miehiin tai naisiin tai molempiin

seksuaalisuus /sˈeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
seksualność
  seksualiteetti, sukupuolivietti ja siihen liittyvä käyttäytyminen ja tunteet

sekunti /sˈekuntɪ/ (n)
sekunda
  minuutin 60. osa; ajan SI-järjestelmän mukainen perusyksikkö (tunnus s), jonka määritelmä fysiikassa on: 9 192 631 770 kertaa sellaisen säteilyn jaksonaika, joka vastaa Cs-133-atomin siirtymää perustilan ylihienorakenteen kahden energiatason välillä
  hetki
  länsimaisessa säveljärjestelmässä yhden sävelaskeleen väli, intervalli

selain /sˈelain/ (n)
przeglądarka WWW
  tietokoneohjelma, jolla käyttäjä voi ladata ja katsella HTML-muotoisia tiedostoja

selata /sˈelata/ (v)
kartkować
  käydä nide summittaisesti läpi, esimerkiksi etsien jotain tiettyä tai katsoen vain kuvat

seleeni /sˈeleːnɪ/ (n)
selen
  alkuaine, jolla on kaksi allotrooppista muotoa, myrkyllinen epämetalli tai metallinen "harmaa seleeni"

selibaatti /sˈelɪbˌaːtːɪ/ (n)
celibat#Puola, celibat
  pidättäytyminen avioliitosta

selittäminen /sˈelɪtːˌæmɪnen/ (n)
objaśnienie
  selityksen antaminen

selitys /sˈelɪtys/ (n)
wyjaśnienie
  yksinkertainen, ymmärrettävä selvitys jostain tapahtumasta tai tekstistä

selkeys /sˈelkeys/ (n)
jasność
  se, että on selkeä

selkeyttää /sˈelkeytːæː/ (v)
oczyszczać
  tehdä selkeäksi tai selkeämmäksi
  erottaa sameasta nesteestä kiinteät ainehiukkaset

selkä /sˈelkæ/ (n)
plecy, grzbiet
  ruumiin takaosa pakaroiden ja niskan välissä

selkäevä /sˈelkæˌevæ/ (n)
płetwa grzbietowa
  (anatomia) kalan tai valaan selän suurin evä

selkäjänne /sˈelkæjˌænne/ (n)
struna grzbietowa
  selkäjänteisillä suolen ja selkäytimen välissä sijaitseva rustomainen, jaokkeeton ja kimmoisa tukielin

selkärangaton /sˈelkærˌaŋŋaton/ (adj)
bezkręgowiec
  sellainen, jolla ei ole selkärankaa

selkäranka /sˈelkærˌaŋka/ (n)
kręgosłup
  selkärankaisen eliön kehon luusta rakentunut ylävartalon tuki

selkärankainen /sˈelkærˌaŋkainen/ (n)
kręgowiec
  selkärankainen eläin

selkäydin /sˈelkæydɪn/ (n)
rdzeń kręgowy
  selkärangan sisällä suojaisassa putkessa sijaitseva hermoston osa

sellakka /sˈellakːa/ (n)
szelak
  Kerria lacca -hyönteislajin naarasyksilöiden erittämä hartsi, jota voidaan käyttää monin tavoin varsinkin pintakäsittelyaineena eri materiaaleille ja jopa elintarvikkeille

selleri /sˈellerɪ/ (n)
seler
  ruokaselleri, , eurooppalainen monimuotoinen viljelyskasvi, josta meillä kasvatetaan juureksena käytettävää mukulaselleriä ja salaatteihin soveltuvaa lehtiselleriä

sello /sˈello/ (n)
wiolonczela
  toiseksi matalaäänisin perinteiseen sinfoniaorkesteriin kuuluva jousisoitin

sellofaani /sˈellofˌaːnɪ/ (n)
celofan
  yleensä kirkas, läpinäkyvä, usein paketointiin käytettävä, vähän joustava selluloosasta valmistettava materiaali

selluloosa /sˈellulˌoːsa/ (n)
celuloza
  pitkäketjuinen glukoosimolekyyleistä koostuva hiilihydraatti, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä

selootti /sˈeloːtːɪ/ (n)
zelota
  Raamatussa mainitun, roomalaisia vastustaneen juutalaisen ryhmittymän jäsen

selvä /sˈelvæ/ (adj)
wyraźny
  helposti erottuva, helposti havaittava, helposti tunnistettava
  ilmeinen, kiistaton

sementti /sˈementːɪ/ (n)
cement
  kalkkikivestä valmistettu rakennusmassa joka veteen sekoitettuna kovettuu ilmassa, käytetään laastina ja betonin valmistukseen

seminaari /sˈemɪnˌaːrɪ/ (n)
seminarium
  esitelmistä ja keskustelusta koostuva tilaisuus; esitelmien sarja
  yliopiston kurssi, jossa laaditaan ja esitellään tieteellinen tutkimusharjoitus
  pappien koulutuslaitos

semiotiikka /sˈemɪotˌiːkːa/ (n)
semiotyka
  merkkioppi; filosofinen suuntaus, joka tutkii kaikenlaisten merkkien merkitystä, syntaksia eli yhdistelysääntöjä ja pragmatiikkaa eli tilannekohtaista merkitystä ja käyttöä

senaatti /sˈenaːtːɪ/ (n)
senat
  valtion hallintoelin; parlamentin ylähuone

seniili /sˈenɪːlɪ/ (adj)
starczy
  olemukseltaan vanha, vanhuudenhöperö, vanhuudenheikko

sensuuri /sˈensuːrɪ/ (n)
cenzura
  valtion ennakkotarkastus painotuotteille ja muulle medialle

sentrifugi /sˈentrɪfˌuɡɪ/ (n)
wirówka
  laite joka erottaa liuoksesta eritiheyksiset aineosat keskipakoisvoiman avulla pyörimisliikkeellä

sentti /sˈentːɪ/ (n)
cent
  joidenkin rahayksikköjen sadasosa
  puolisävelaskelen sadasosa

senttimetri /sˈentːɪmˌetrɪ/ (n)
centymetr
  metrin sadasosa, tunnus cm

seostaa /sˈeostaː/ (v)
stapiać
  yhdistää metalleja lejeeringiksi

sepalus /sˈepalus/ (n)
rozporek
  housujen suljettava etuhalkio

sepelara /sˈepelˌara/ (n)
ara żółtoszyja
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sepelhanhi /sˈepelhˌanhɪ/ (n)
bernikla obrożna
  höyhenpeitteeltään mustanruskean ja valkean kirjava pieni ja lyhytnokkainen hanhi, jonka kaulassa on valkea seppele

sepelkaijanen /sˈepelkˌaijanen/ (n)
nierozłączka obrożna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

seppele /sˈepːele/ (n)
wianek
  oksista, kukista tai vastaavista punottu koristeellinen vanne, joka voi olla esimerkiksi päässä pidettävä tai oveen ripustettava

seppä /sˈepːæ/ (n)
kowal
  metallista esineitä takoen tai valaen valmistava käsityöläinen

septimi /sˈeptɪmɪ/ (n)
septyma
  länsimaisessa säveljärjestelmässä seitsemän sävelaskelen väli, intervalli. Pieni septimi on kymmenen, suuri septimi yksitoista puolisävelaskelta

serafi /sˈerafɪ/ (n)
serafin
  Vanhassa testamentissa mainittuja kuusisiipisiä enkeleitä

seraminluri /sˈeramˌinlurɪ/ (n)
lora mała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

serbia /sˈerbɪa/ (n)
serbski
  serbian kieli (kielitunnus: sr), indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli

serbiankielinen /sˈerbɪˌaŋkielɪnen/ (adj)
serbski
  (kielitiede) serbian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  serbiaksi esitetty tai tapahtuva, serbian kielellä oleva.

serbokroaatti /sˈerbokroˌaːtːɪ/ (n)
serbsko-chorwacki
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli, jota puhutaan Serbiassa, Kroatiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Montenegrossa. (Kielitunnus= sh)

serenadi /sˈerenˌadɪ/ (n)
serenada
  laulaen tai soittaen esitetty lemmentervehdys (usein illalla rakastetun ikkunan alla)

serif /sˈerɪf/ (n)
szeryf
  mikä tahansa fontti, jossa edellinen esiintyy

serkku /sˈerkːu/ (n)
kuzyn, kuzynka
  isän tai äidin sisaren tai veljen lapsi

serotoniini /sˈerotonˌiːnɪ/ (n)
serotonina
  eräs keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. mielialaan

seteli /sˈetelɪ/ (n)
banknot
  yksittäinen paperinen tai joskus muovinen maksuväline tiettyä valuuttaa, seteliraha; myös alennus- tai muusta lipukkeesta

setri /sˈetrɪ/ (n)
cedr
  mäntykasveihin kuuluvia havupuita ()

setä /sˈetæ/ (n)
wujek
  isän veli (eräissä murteissa myös äidin)
  joku vieras mies (useimmiten vanhahko)

seuraaja /sˈeuraːja/ (n)
następnik
  se, joka seuraa (tehtävässä, asioiden sarjassa tms.)

seuraava /sˈeuraːva/ (adj)
następny, przyszły
  järjestyksessä välittömästi jälkeen tuleva

seurakunta /sˈeurakˌunta/ (n)
parafia, parafianin
  paikallinen uskonnollinen yhteisö, jolla on yleensä yksi kokoontumispaikka

seurata /sˈeurata/ (v)
wynikać
  kulkea jäljessä tai mukana
następować
  olla seuraaja tai seuraava

seuraus /sˈeuraus/ (n)
konsekwencja
  jostain aiheutuva tilanne tai tapahtuma, tulos

shakki /ʃˈakːɪ/ (n)
szachy
  lautapeli, jossa kaksi pelaajaa siirtävät vuorotellen omia nappuloitaan 8×8 ruudun kokoisella tavallisesti mustavalkoisella shakkilaudalla; shakkipeli

shakkilauta /ʃˈakːɪlˌauta/ (n)
szachownica
  shakkipelin pelialustana käytettävä neliömäinen 64:stä vuorotellen valkeasta ja mustasta ruudusta muodostuva pelilauta, jonka ruudut merkitään pystysuoria linjoja osoittavilla kirjaimilla ja vaakasuoria linjoja osoittavilla numeroilla

shakkinappula /ʃˈakːɪnˌapːula/ (n)
figura szachowa
  shakki-pelin nappula, joko sotilas, torni, ratsu eli hevonen, lähetti, kuningas tai kuningatar

siamilainen /sˈiamɪlˌainen/ (adj)
syjamski
  Siamista peräisin oleva
  (kaksosesta) yhteen kasvanut toisen kanssa

siamilainen /sˈiamɪlˌainen/ (n)
syjamski
  eräs lyhytkarvainen kissarotu, siamilaiskissa

sianliha /sˈianlˌiha/ (n)
wieprzowina
  sian liha

siansaksa /sˈiansˌaksa/ (n)
bełkot
  tuntematon tai oudolta kuulostava vieras kieli, mongerrus, josta on vaikea saada selvää

sibylla /sˈibylla/ (n)
sybilla
  muinaisessa Kreikassa ja Roomassa jumalallisen hurmoksen vallassa toimivia naisennustajia, jotka toimivat oraakkeleina

side /sˈide/ (n)
bandaż
  haavaa sitomaan ja peittämään asetettava kangaspala

sidosryhmä /sˈidosrˌyhmæ/ (n)
interesant
  henkilöiden ja organisaatioiden muodostama ryhmä, jolla on sidos johonkin

siellä /sˈiellæ/ (adv)
tam
  etäällä olevassa, suhteellisen laajassa tai epätarkasti määritellyssä paikassa, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt. siinä

sielu /sˈielu/ (n)
dusza
  tekijä, jota pidetään ihmisen, joskus myös muiden elollisten olentojen, tajunnan, psyyken ja elämän ylläpitäjänä, ja jonka usein uskotaan jatkavan olemassaoloaan kuoleman jälkeen

siemen /sˈiemen/ (n)
nasienie
  suvullisesti lisääntyvän kasvin alkio

siemenjohdin /sˈiemenjˌohdɪn/ (n)
nasieniowód
  lisäkiveksestä virtsaputkeen johtava putki

siemensyöksy /sˈiemensˌyøksy/ (n)
ejakulacja
  seksuaalisen kiihottumisen huipentuma, jossa miehen tai sukukypsyyden saavuttaneen pojan siittimen päästä purkautuu siemennestettä

sieni /sˈienɪ/ (n)
grzyb
  sienen ulkoilmaan, usein maanpinnalle, kasvattama itiöemä
  (sienitiede) jokin pääluokan Fungi itiöitä tuottava lehtivihreätön aitotumallinen eliö

sienipilvi /sˈienɪpˌilvɪ/ (n)
grzyb
  voimakkaan räjähdyksen, erityisesti ydinräjähdyksen, aiheuttama sienenmuotoinen pilvi

sierain /sˈierain/ (n)
nozdrze
  nenän alta ulkopuolelta nenäonteloon johtava kanava

sietämätön /sˈietæmætøn/ (adj)
nieznośny
  sellainen, jota tai mitä ei voi sietää

sieventää /sˈieventæː/ (v)
skracać
  muuntaa jk yksinkertaisemmaksi laskemalla siitä laskettavissa olevat elementit

sievert /sˈievert/ (n)
siwert
  säteilyn ekvivalenttiannoksen eli säteilyannoksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Sv)

sievistelijä /sˈievɪstˌelɪjæ/ (n)
świętoszek
  henkilö, joka sievistelee

sievästi /sˈievæstɪ/ (adv)
ładnie
  sievällä tavalla

sihteeri /sˈihteːrɪ/ (n)
sekretarz, sekretarka
  toimistotyön ammattilainen, jonka työhön kuuluu erilaisten asioiden hoitaminen

siideri /sˈiːderɪ/ (n)
jabłecznik, cydr
  alkoholijuoma, joka valmistetaan käymismenetelmällä omenamehusta

siili /sˈiːlɪ/ (n)
jeż
  piikikäs talviunta nukkuva hyönteissyöjä (). Suomessa esiintyy ainoastaan eurooppalainen siili ()

siipi /sˈiːpɪ/ (n)
skrzydło, dywizjon
  lintujen ja hyönteisten lentämiseen käyttämä elin
skrzydło
  lentokoneen nostovoimaa tuova osa
  rakennuksen laajennusosa, lamelli

siipikarja /sˈiːpɪkˌarja/ (n)
drób
  lihan, munan tai muun hyödykkeen tuotantoon käytettävät linnut

siirappi /sˈiːrapːɪ/ (n)
syrop
  paksu, ruskea, nestemäinen sokeriliuos

siirtolapuutarha /sˈiːrtolapˌuːtarha/ (n)
ogród działkowy
  yksityishenkilöille vuokrattavista puutarhatonteista koostuva kylämäinen alue

siirtomaa /sˈiːrtomaː/ (n)
kolonia
  varsinaisen valtion ulkopuolinen maa-alue, joka on isäntämaan hallinnassa

siirtää /sˈiːrtæː/ (v)
przemieszczać
  vaihtaa jnk paikkaa

siis /sˈiːs/ (adv)
więc
  näin ollen, tämän johdosta

siisti /sˈiːstɪ/ (adj)
czysty
  jossa ei ole likaa, puhdas

siitepöly /sˈiːtepˌøly/ (n)
pyłek
  kukkakasvien heteissä muodostuva kasvien sukusoluista koostuva erittäin hienojakoinen jauhe

siitin /sˈiːtɪn/ (n)
penis, prącie
  (elimistö) urospuolen sukupuolielin; penis

siitos /sˈiːtos/ (n)
hodowla
  siittämisen tai siittymisen tapahtuma

siittiö /sˈiːtːɪø/ (n)
plemnik
  varsinkin eläinkunnan, jossain määrin kasvikunnan, suvullisessa lisääntymisessä aktiivinen liikkuva sukusolu

siivilä /sˈiːvɪlæ/ (n)
cedzak
  varrellinen astia, jossa on pienen pieniä reikiä, joiden läpi osa astiaan laitettavasta aineesta siivilöityy muun osan jäädessä astiaan

siivota /sˈiːvota/ (v)
sprzątać
  tehdä siistiksi, poistaa lika tai roskat

sijainti /sˈijaintɪ/ (n)
położenie
  paikka, missä jokin on fyysisesti

sijaita /sˈijaita/ (v)
leżeć
  olla sijoittuneensa, olla jossakin paikassa (yleensä enemmän tai vähemmän pysyvästi)

sijamuoto /sˈijamˌuoto/ (n)
przypadek
  sija, yksi nominien taivutuskategorioista (muita ovat luku ja suku); käytetään myös muiden sanaluokkien, kuten adverbien ja verbien, nominaalimuodoille

sijata /sˈijata/ (v)
pościelić
  laittaa vuode nukkumakuntoon t. vuodevaatteet ojennukseen nukkumisen jäljiltä

sijoittaa /sˈijoitːaː/ (v)
umiejscawiać
  panna, asettaa esine, tms. paikalleen

sijoittaja /sˈijoitːˌaja/ (n)
inwestor
  henkilö, joka sijoittaa pääomaa, tekee sijoituksia

sijoitus /sˈijoitus/ (n)
inwestycja
  sijoittamisen tapahtuma tai sen tulos
  se mitä sijoitetaan; sijoitettu pääoma
  se mihin on sijoitettu; sijoituskohde

sika /sˈika/ (n)
świnia
  kotieläimenä kasvatettava sorkkaeläin, jota käytetään lihan tuotantoon ja jota pidetään yleensä sikalan karsinassa eli läävässä

sikari /sˈikarɪ/ (n)
cygaro
  kokonaisilla tupakanlehdillä kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

sikhiläisyys /sˈikhɪlˌæisyːs/ (n)
sikhizm
  intialainen uskonto, jossa on piirteitä islamista ja hindulaisuudesta

sikiö /sˈikɪø/ (n)
płód
  monisoluisten eläinten kehitysaste ennen syntymistä

sikolätti /sˈikolˌætːɪ/ (n)
chlew
  pieni, korkeintaan parin eläimen sikala
  likainen ja sekainen tila

sikotauti /sˈikotˌautɪ/ (n)
świnka
  virustauti jolle on tyypillistä sylkirauhasten turpoaminen

siksakki /sˈiksakːɪ/ (n)
zygzak
  ommel, joka etenee terävin käännöksin vuoroin oikealle, vuoroin vasemmalle etuviistoon muodostaen sahanteräkuvion

silakka /sˈilakːa/ (n)
sałaka, śledź bałtycki
  Itämeressä elävä sillin alalaji , tärkeä talouskala

silava /sˈilava/ (n)
słonina
  sian nahanalainen rasvakudos, johon lihaa leikattaessa jää myös lihaa

sileä /sˈileæ/ (adj)
gładki
  täysin tasainen

silinteri /sˈilɪntˌerɪ/ (n)
cylinder
  korkea, lieriönmuotoinen ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri

silittää /sˈilɪtːæː/ (v)
prasować
  tasoittaa vaatteesta tai muuta tekstiilistä rypyt silitysraudalla

silityslauta /sˈilɪtˌyslauta/ (n)
deska do prasowania
  vaatteiden silittämiseen tarkoitettu tyypillisesti siirrettävä yl. pehmustettu työtaso

silitysrauta /sˈilɪtˌysrauta/ (n)
żelazko
  sähköllä tai aiemmin hellalla tai hiilten avulla kuumennettava väline, jonka metallinen pohja kuumennetaan ja jolla sitten tasoitetaan vaatteiden ryppyjä

silkki /sˈilkːɪ/ (n)
jedwab
  silkkiäistoukan erittämä kuitu, silkkikuitu
  silkkikuidusta valmistettu kangas, silkkikangas

silkkiuikku /sˈilkːiuˌikːu/ (n)
perkoz dwuczuby
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

silli /sˈillɪ/ (n)
śledź
  pohjoisissa merissä elävä parvikala , joka on samaa kalalajia kuin Itämeressä elävä silakka; käytetään paljon maustekalana.

sillihapero /sˈillɪhˌapero/ (n)
gołąbek śledziowy
  , haperoiden () sukuun kuuluva sienilaji tai sen yksilö

silloin /sˈilloin/ (adv)
wtedy
  (ajan adverbi) varhemmin tapahtuneeseen liittyvänä tai aikaisemmin puheena olleena ajankohtana; sillä kertaa, sen ajan, sinä aikana

sillä /sˈillæ/ (adv)
dlatego że
  sen vuoksi, siitä syystä, sen tähden, siksi

silmiinpistävä /sˈilmɪːmpˌistævæ/ (adj)
uderzający
  huomiota herättävä

silminnäkijä /sˈilmɪnnˌækɪjæ/ (n)
naoczny świadek
  tapahtuman omakohtaisesti nähnyt henkilö

silmukka /sˈilmukːa/ (n)
pętla
  langasta tai köydestä tehty lenkki

silmä /sˈilmæ/ (n)
oko
  ihmisen tai eläimen kuvan aistimiseen pystyvä elin, joka mahdollistaa näköaistin

silmälasiluri /sˈilmælˌasɪlˌurɪ/ (n)
lorysa białooka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

silmälasit /sˈilmælasɪt/ (n)
okulary
  silmien liki- tai kaukonäköisyyden tai hajataiton korjaamiseksi silmien edessä pidettävät lasiset tai muoviset optiset linssit yhtenäisessä kehyksessä

silmäluomi /sˈilmælˌuomɪ/ (n)
powieka
  silmän päällä liikkuva suojaava ihopoimu

silmälääkäri /sˈilmælˌæːkærɪ/ (n)
okulista, okulistka
  lääkäri, joka tutkii silmiä ja niiden sairauksia

silmämuna /sˈilmæmˌuna/ (n)
gałka oczna
  ihmisen silmän kolmesta kalvosta muodostuva pallomainen silmäkuopassa liikkuva rakennekokonaisuus

silmänvalkuainen /sˈilmænvˌalkuˌainen/ (n)
twardówka
  silmän valkoinen osa

silmäripsi /sˈilmærˌipsɪ/ (n)
rzęsa
  silmäluomen reunassa kasvava jäykkä ihokarva

siloviholainen /sˈilovˌiholˌainen/ (n)
wścieklica zwyczajna
  eräs viholaisten sukuun kuuluva muurahaisten laji () tai sen yksilö

silta /sˈilta/ (n)
most
  rakennelma, joka mahdollistaa kulun jonkin esteen, tavallisesti veden yli

siltarumpu /sˈiltarˌumpu/ (n)
przepust
  tien, kevyen liikenteen väylän, liittymän tai rautatien alitse penkereen läpi rakennettu holvi, jonka kautta vesi pääsee virtaamaan penkereen toiselle puolelle

sima /sˈima/ (n)
miód pitny
  sitrushedelmästä, tavallisesti keitettyyn veteen laitetuista sitruunaviipaleista, ja sokerista hiivakäymisellä valmistettu juoma

simonia /sˈimonˌia/ (n)
symonia
  kirkollisten virkojen myyminen

simpanssi /sˈimpanssɪ/ (n)
szympans
  Keski-Afrikassa esiintyvä ihmisapinoihin kuuluva laji, ihmisen lähisukulainen ()

simpukka /sˈimpukːa/ (n)
małż
  joukko makeassa tai suolaisessa vedessä eläviä nilviäisiä, joilla on kaksiosainen saranoitu kova kuori ja liikkumiseen tarvittava jalka ()

simuloida /sˈimulˌoida/ (v)
symulować
  mallintaa, jäljitellä

sinappi /sˈinapːɪ/ (n)
musztarda
  (kasvitiede) sinappikasvi

sinappikaasu /sˈinapːɪkˌaːsu/ (n)
gaz musztardowy
  rikkisinappikaasu, kemiallisen sodankäynnin taistelukaasu 1. maailmansodan ajalta

sinertävä /sˈinertˌævæ/ (adj)
niebieskawy
  siniseen väriin vivahtava

sinfonia /sˈinfonˌia/ (n)
symfonia
  laaja, useimmiten kolmesta tai neljästä osasta koostuva orkesteriteos

sinfoniaorkesteri /sˈinfonˌiaˌorkestˌerɪ/ (n)
orkiestra symfoniczna
  orkesteri, jossa on enemmän soittajia kuin kamariorkesterissa; täysi orkesteri

singota /sˈiŋŋota/ (v)
katapultować
  lähettää nopeasti liikkelle halki ilman; heittää

singulariteetti /sˈiŋŋulˌarɪtˌeːtːɪ/ (n)
osobliwość
  aika-avaruuden vääristymä
  yli-inhimillinen tekoäly kiihdyttää ihmiskunnan teknologisen kehityksen ja sosiaalisen muutoksen niin nopeaksi, että ihmiset eivät pysty ymmärtämään tai mielekkäästi ennustamaan tulevaisuutta

sini /sˈinɪ/ (n)
sinus
  sini-funktio, eräs trigonometrisista funktioista

siniara /sˈinɪˌara/ (n)
ara modra
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniaratti /sˈinɪarˌatːɪ/ (n)
piona niebieskogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikelta-ara /sˈinɪkˌeltaˈara/ (n)
ara ararauna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikorvaluri /sˈinɪkˌorvalˌurɪ/ (n)
lorysa krasnogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikurkkuara /sˈinɪkˌurkːuˌara/ (n)
ara szafirowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikurkkumaluri /sˈinɪkˌurkːumˌalurɪ/ (n)
chwostka szafirowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkiaranen /sˈinɪlˌakːɪˌaranen/ (n)
stokóweczka szmaragdowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkikaijanen /sˈinɪlˌakːɪkˌaijanen/ (n)
karłówka brązowolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkimaluri /sˈinɪlˌakːɪmˌalurɪ/ (n)
chwostka łuskogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniliuskemaluri /sˈinɪlˌiuskemˌalurɪ/ (n)
chwostka świetna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilurikki /sˈinɪlurˌikːɪ/ (n)
loreczka błękitna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininaamamesikko /sˈinɪnˌaːmamesˌikːo/ (n)
słodnik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininen /sˈinɪnen/ (adj)
niebieski
  väriltään sininen

sininen /sˈinɪnen/ (n)
błękit, niebieski
  eräs väri

sininiskaluri /sˈinɪnˌiskalˌurɪ/ (n)
dama czerwonobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniotsa-amatsoni /sˈinɪˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka niebieskoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniotsa-aranen /sˈinɪˌotsaˈaranen/ (n)
barwinka niebieskoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipeippo /sˈinɪpˌeipːo/ (n)
motylik sawannowy
  (yleisesti) mikä tahansa sinipeippojen sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

siniposkiamatsoni /sˈinɪpˌoskɪamˌatsonɪ/ (n)
amazonka niebieskolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniposkiaratti /sˈinɪpˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
rudosterka zielonolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääara /sˈinɪpˌæːara/ (n)
ara niebieskogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääaratti /sˈinɪpˌæːarˌatːɪ/ (n)
konura niebieskoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääpeippo /sˈinɪpˌæːpeipːo/ (n)
motylik błękitnogłowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinirinta-aratti /sˈinɪrˌintaˈaratːɪ/ (n)
rudosterka błękitnoszyja
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniruohokaija /sˈinɪrˌuohokˌaija/ (n)
łąkówka modroskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisepelkaija /sˈinɪsepˌelkaija/ (n)
śpiewaczka zielonogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisilmäinen /sˈinɪsˌilmæinen/ (adj)
niebieskooki
  jolla on siniset silmät

sinisilmäkakadu /sˈinɪsˌilmækˌakadu/ (n)
kakadu niebieskooka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisorsa /sˈinɪsˌorsa/ (n)
kaczka krzyżówka
  eli heinäsorsa, sorsalintu ()

sinisuohaukka /sˈinɪsˌuohaukːa/ (n)
błotniak zbożowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinitiainen /sˈinɪtɪˌainen/ (n)
sikora modra, modraszka
  , eräs tiaisiin () kuuluva lintu

sinivalas /sˈinɪvalas/ (n)
płetwal błękitny
  hetulavalaiden alalahkoon kuuluva valaslaji (Balaenoptera musculus), suurin eläinlaji, jonka tiedetään koskaan olleen olemassa

sinkki /sˈiŋkːɪ/ (n)
cynk
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zn

sinko /sˈiŋko/ (n)
wyrzutnia rakietowa
  rekyylitön pääsääntöisesti panssarintorjuntaan tarkoitettu ase, jonka taistelukärkenä on ontelokranaatti. Usein olkapäähän tuettava putki, josta ammus laukaistaan raketilla.

sinutella /sˈinutella/ (v)
mówić na ty
  puhutella henkilöä yksikön toista persoonaa käyttäen (epävirallisissa yhteyksissä, arkikielessä)

sionismi /sˈionˌismɪ/ (n)
syjonizm
  juutalaisnationalismi, poliittinen ideologia, jonka mukaan juutalaisilla on oltava oma kansallisvaltio

siperiantavi /sˈiperɪˌantavɪ/ (n)
cyranka syberyjska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sipuli /sˈipulɪ/ (n)
cebula
  -suvun syötäviä kasveja, joiden osia käytetään maustamiseen ja vihanneksina, erityisesti keltasipuli ()

sireeni /sˈireːnɪ/ (n)
syrena
  kovaääninen merkinantolaite

sirkka /sˈirkːa/ (n)
świerszcz
  mikä tahansa sirkkojen heimoon () kuuluva suorasiipisten hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

sirkkalehti /sˈirkːalˌehtɪ/ (n)
liścień
  siemenkasvin taimen, sirkkataimen ensimmäiseksi ilmestyvä lehti

sirkku /sˈirkːu/ (n)
trznadel
  sirkkujen heimon (Emberizidae) laji tai yksilö

sirkumfleksi /sˈirkumflˌeksɪ/ (n)
daszek
  kirjaimen ylle kirjoitettava tarke, joka näyttää alaspäin aukeavalta kulmalta: ˆ

sirkus /sˈirkus/ (n)
cyrk
  paikasta toiseen liikkuva esitys, johon yleensä kuuluu akrobaatteeja, jonglööreitä, eläimiä, klovneja ja muita taiteilijoita

sirppi /sˈirpːɪ/ (n)
sierp
  käyräteräinen lyhytvartinen leikkuutyökalu, jolla leikataan viljaa

sisar /sˈisar/ (n)
siostra
  naispuolinen sisarus

sisarenpoika /sˈisarˌempoika/ (n)
bratanek
  sisaren poika

sisarentytär /sˈisarˌentytær/ (n)
siostrzenica
  sisaren tytär

sisarukset /sˈisarˌukset/ (n)
rodzeństwo
  saman perheen lapset ovat keskenään sisaruksia sukupuolesta riippumatta

sisarus /sˈisarus/ (n)
rodzeństwo
  toisen saman perheen lapsen sisko tai veli. Nykykielessä sisarussuhteista puhuttaessa käytetään yleensä sanan monikkomuotoa sisarukset. Yksikkömuotoa käytetään vain yhdyssanojen osana tai joissakin kielellisissä rakenteissa.

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (adj)
sycylijski
  Sisiliasta peräisin oleva tai Sisiliaan liittyvä

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (n)
Sycylijczyk, Sycylijka
  pysyvästi Sisiliassa asuva henkilö

sisilisko /sˈisɪlˌisko/ (n)
jaszczurka
  toinen Suomessa esiintyvistä liskolajeista (Zootoca vivipara)

sisyfolainen /sˈisyfolˌainen/ (adj)
syzyfowy
  jatkuva tai toistuva ja työläs, mutta turhanpäiväinen

sisäinen /sˈisæinen/ (adj)
wewnętrzny
  jota ympäröi jokin toinen joka puolelta, jonkin sisällä tai sisässä oleva

sisäkorva /sˈisækˌorva/ (n)
ucho wewnętrzne
  ohimoluun sisällä oleva nesteen täyttämä korvan osa

sisällissota /sˈisællˌissota/ (n)
wojna domowa
  saman valtion kansalaisten keskenään valtion sisällä käymä sota

sisällysluettelo /sˈisællˌysluˌetːelo/ (n)
spis treści
  luettelo tekstin otsikoista esiintymisjärjestyksessä, mikä antaa lukijalle käsityksen tekstistä

sisällä /sˈisællæ/ (adv)
w środku, wewnątrz
  jossakin asiassa, esineessä tai tilassa niin, että se ympäröi väljästi

sisältyä /sˈisæltˌyæ/ (v)
zawierać
  kuulua johonkin

sisältää /sˈisæltæː/ (v)
zawierać
  pitää sisällään (svetisismi)

sisältö /sˈisæltø/ (n)
zawartość
  mitä jokin sisältää, sisällys

sisäänhengitys /sˈisæːnhˌeŋŋɪtys/ (n)
inhalacja
  se, että hengitetään sisään

sitaatti /sˈitaːtːɪ/ (n)
cytat
  sananmukainen lainaus; toisinne

siten /sˈiten/ (adv)
w ten sposób
  (proadverbi) sillä tavalla, niin

sitkeä /sˈitkeæ/ (adj)
odporny
  joka ei katkea/repeydy helposti

sitoa /sˈitoa/ (v)
oprawiać
  rajoittaa muuttujan arvoja toisen perusteella

sitoutumaton /sˈitoutˌumaton/ (adj)
niezrzeszony
  puolueista riippumaton, puolueeseen kuulumaton

sitra /sˈitra/ (n)
cytra
  kielisoitin, jota soitetaan näppäilemällä plektralla t. sormin kaikukopan ylitse pingotettuja kieliä

sitrushedelmä /sˈitrushedˌelmæ/ (n)
cytrus
  lähinnä ruutakasveihin kuuluvien sitruspuiden lohkoinen marja

sitruuna /sˈitruːna/ (n)
cytryna
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu, sitruunapuu
  sen tuottama sitrushedelmä

sitruunahappo /sˈitruːnahˌapːo/ (n)
kwas cytrynowy
  orgaaninen happo, jota esiintyy sitrushedelmissä ja jota käytetään happamuuden säätöaineena elintarvikkeissa

sitruunaluri /sˈitruːnˌalurɪ/ (n)
lorysa falista
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sitruunamelissa /sˈitruːnˌamelˌissa/ (n)
melisa
  sitruunalta tuoksuva yrtti (Melissa officinalis), jota käytetään etenkin jälkiruokien mausteena ja koristeena

sitten /sˈitːen/ (adv)
potem, następnie
  mennyttä aikaa ilmaiseva

sivellin /sˈivellɪn/ (n)
pędzel
  maalin tai lakan levittämiseen tarkoitettu työkalu, jossa on karvoista tehdyt harjakset

siveys /sˈiveys/ (n)
czystość
  sukupuolimoraalin noudattaminen ajatuksissa ja teoissa

siveysvyö /sˈiveysvyø/ (n)
pas cnoty
  raudasta tai nahasta valmistettu laite, jota on tarinan mukaan käytetty vaimon uskollisuuden tai nuoren naisen neitsyyden varmistamiseksi

siviili /sˈivɪːlɪ/ (n)
cywilny
  henkilö, joka ei kuulu sotavoimiin

siviilisääty /sˈivɪːlɪsˌæːty/ (n)
stan cywilny
  henkilön perheoikeudellinen asema, joka määrää hänen oikeutensa ja velvollisuutensa läheisiään ja jälkeläisiään kohtaan

sivilisaatio /sˈivɪlɪsˌaːtɪo/ (n)
cywilizacja
  pysyvän asutuksen järjestäytynyt yhteiskunta, joka perustuu maanviljelykselle ja jolla on ominainen kulttuuri ja jolle ovat tyypillisiä kaupunkien muodostaminen, yhteiset säännöt, valtahierarkiat ja sen olemassaolon edellytyksenä toimivien alueiden sotilaallinen puolustaminen

sivistynyt /sˈivɪstynyt/ (adj)
cywilizowany
  sivistykseltään kehittynyt; laajasti tai syvällisesti oppinut

sivu /sˈivu/ (n)
strona
  kirjan tai lehden aukeaman numeroitu toinen puoli, paperin yksi puoli; myös verkkosivu

sivujoki /sˈivujˌokɪ/ (n)
dopływ
  suurempaan jokeen yhtyvä joki

sivulause /sˈivulˌause/ (n)
zdanie podrzędne
  lause, joka on toisen (hallitsevan) lauseen osa

sivusto /sˈivusto/ (n)
strona
  internetissä saatavilla oleva yksittäinen kokonaisuus, joka identifioidaan uniikilla URL:lla

sivutuote /sˈivutˌuote/ (n)
produkt uboczny
  teollisuudessa päätuotteen ohella syntyvä jäte, jolle on löydetty käyttökohde ja kyetään myymään

sivuvaikutus /sˈivuvˌaikutus/ (n)
efekt uboczny
  odottamaton tai negatiivinen vaikutus, joka on muu kuin toivottu

skandaali /skˈandaːlɪ/ (n)
awantura, skandal
  asianosaisten maineelle haitallinen tapahtuma

skandium /skˈandium/ (n)
skand
  eräs alkuaine

skannata /skˈannata/ (v)
skanować
  käyttää skanneria

skanneri /skˈannerɪ/ (n)
skaner
  laite, joka digitalisoi kuvia ja tekstiä

sketsi /skˈetsɪ/ (n)
skecz
  lyhyt komediallinen esitys

skisma /skˈisma/ (n)
schizma#Puola
  jonkin organisaation – varsinkin kirkkokunnan – (tyypillisesti opillisesta tai hallinnollisesta erimielisyydestä syntyvä) hajaannus tai jakaantuminen

skitsofrenia /skˈitsofrˌenɪa/ (n)
schizofrenia
  maailman terveysjärjestön ICD-10-luokituksessa F20; henkilön todellisuudentajuun ja toimintakykyyn merkittävästi vaikuttava mielisairaus, jolle ovat ominaisia muiden muassa harhaluulot, harha-aistimukset, tunneilmaisujen latistuminen, vetäytyminen ihmissuhteista ja taantuminen aikaisemmalta toimintakyvyn tasolta

skootteri /skˈoːtːerɪ/ (n)
skuter
  pienipyöräinen ja -tehoinen moottoripyörä, jossa on itsekantava tai putkesta tehty runko ja tuolimainen istuin

skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (n)
skorpion
  hämähäkkieläinten lahkon Scorpionida eläimiä, joilla on tavallisesti suuret sakset ja myrkkypiikki. Jotkut lajeista ovat hyvin myrkyllisiä.

skotlantilainen /skˈotlantɪlˌainen/ (adj)
szkocki
  Skotlannista peräisin oleva tai Skotlantiin liittyvä

skyyttalainen /skˈyːtːalˌainen/ (adj)
scytyjski
  skyyttalaisten kansaan liittyvä

skyyttalainen /skˈyːtːalˌainen/ (n)
scytyjski
  skyyttalaiset eräs Keski-Aasiassa Mustanmeren pohjois- ja itäpuolella pronssikaudella (n. 800 eaa.–200 jaa.) elänyt kansa

slangi /slˈaŋŋɪ/ (n)
slang
  sanastoltaan ja puheenparreltaan yleiskielestä poikkeava, eri ikä-, ammatti-, harrastus- yms. ryhmien käyttämä kielimuoto

slivovits /slˈivovɪts/ (n)
śliwowica
  rakia, joka on tislattu luumuista

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (adj)
słowacki
  Slovakiasta peräisin oleva tai Slovakiaan liittyvä

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (n)
Słowak
  pysyvästi Slovakiassa asuva henkilö, slovakki

slovakki /slˈovakːɪ/ (n)
język słowacki
  (vain yksikössä) slovakin kieli (kielitunnus: sk), Slovakiassa puhuttava slaavilainen kieli. Sanalista

sloveeni /slˈoveːnɪ/ (n)
słoweński
  sloveenin kieli (kielitunnus: sl), sloveenien puhuma länsi-slaavilainen kieli

slovenialainen /slˈovenˌialˌainen/ (adj)
słoweński
  Sloveniasta peräisin oleva tai Sloveniaan liittyvä

slovio /slˈovɪo/ (n)
#Puola
  slovion kieli; keinotekoinen kieli, jonka sanasto perustuu slaavilaisiin kieliin ja jota voidaan kirjoittaa sekä latinalaisilla että kyrillisillä kirjaimilla

slummi /slˈummɪ/ (n)
slums
  kaupungin laitamilla sijaitseva erittäin köyhien ihmisten huonokuntoinen asuinalue

sluuppi /slˈuːpːɪ/ (n)
slup
  yksimastoinen, kahdella purjeella varustettu purjealus, jossa sota-aluksena voi olla korkeintaan yksi tykkikansi ja 18 tykkiä

smaragdi /smˈaraɡdɪ/ (n)
szmaragd
  vihreä platinaa arvokkaampi jalokivi

smaragdiara /smˈaraɡdˌiara/ (n)
ara zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

smaragdilurikki /smˈaraɡdˌilurˌikːɪ/ (n)
irianka mala
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

smurffi /smˈurffɪ/ (n)
smerf
  mikä tahansa belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämistä kuvitteellisista sinisistä olennoista smurffeista

smurffit /smˈurffɪt/ (n)
smerfy
  belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämä kuvitteellisten sinisten olentojen laji

snobi /snˈobɪ/ (n)
snob
  hienostelija, keikari

softball /sˈoftball/ (n)
softball
  baseballia muistuttava joukkuepeli, jossa käytetään baseballia suurempaa palloa ja syöttäminen tehdään alakautta

sohva /sˈohva/ (n)
kanapa
  pehmustettu monen istujan istuin

sohvaperuna /sˈohvapˌeruna/ (n)
kanapowy leń
  aikaansa enimmäkseen sohvalla löhöillen viettävä henkilö

soida /sˈoida/ (v)
dzwonić
  tuottaa ääntä värähtelemällä, kilistä

soihtu /sˈoihtu/ (n)
pochodnia
  kädessä kannettava varrellinen palavaa ainetta sisältävä valaisuväline

soija /sˈoija/ (n)
soja
  soijapapu, yksivuotinen hernekasvi, yksi maailman viljellyimmistä viljelykasveista (Glycine max, syn. Soja hispida)

soijamaito /sˈoijamˌaito/ (n)
mleko sojowe
  soijapavuista saatava neste, jota voidaan käyttää maidon korvikkeena

soinnillinen /sˈoinnɪllɪnen/ (adj)
dźwięczny
  sellainen, jota tuotettaessa äänihuulet värähtelevät

soinniton /sˈoinnɪton/ (adj)
bezdźwięczny
  sellainen, jota tuottaessa äänihuulet eivät värähtele

sointu /sˈointu/ (n)
akord
  sävelten samanaikaisen soinnin yhteisvaikutuksena syntyvä äänivaikutelma, yhteissointi

soitin /sˈoitɪn/ (n)
odtwarzacz
  laite, ohjelma tai sovellus, joka toistaa tallennettua ääntä tai kuvaa

soittaa /sˈoitːaː/ (v)
grać
  tuottaa musiikkia soittimella
dzwonić, zadzwonić
  tuottaa ääntä laitteella
  ottaa yhteyttä puhelimella

soittaja /sˈoitːaja/ (n)
muzyk
  henkilö, joka soittaa jotakin soitinta, muusikko, instrumentalisti

soittokello /sˈoitːokˌello/ (n)
dzwon
  merkinantolaite, jota soitetaan lyömällä tai nappia painamalla

soittolista /sˈoitːolˌista/ (n)
lista odtwarzania
  radiossa kulloinkin soittovuorossa olevat musiikkikappaleet

soittorasia /sˈoitːorˌasɪa/ (n)
pozytywka
  lelu tai koriste-esine, joka rasian kannen avattaessa soittaa pienen sävelmän

soittoääni /sˈoitːoˌæːnɪ/ (n)
dzwonek
  puhelimen ääni, joka ilmoittaa saapuvasta puhelusta

sokea /sˈokea/ (adj)
ślepy, niewidomy
  sellainen, joka ei kykene näkemään tai jonka näkökyky on merkittävästi heikentynyt

sokea /sˈokea/ (n)
ślepy
  henkilö, joka on syvästi heikkonäköinen: lähes tai täysin näkökyvytön

sokeri /sˈokerɪ/ (n)
cukier
  sakkaridirenkaista ja niihin liittyneistä ryhmistä muodostunut makea kasvisperäinen hiilihydraatti
  elintarvikkeena ruokosokeri eli sakkaroosi; rypälesokerin (glukoosi) ja hedelmäsokerin (fruktoosi) yhdiste, jota valmistetaan sokeriruo’osta ja sokerijuurikkaasta

sokeriaratti /sˈokerˌiarˌatːɪ/ (n)
stadniczka żółtoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sokerijuurikas /sˈokerɪjˌuːrɪkas/ (n)
burak cukrowy
  juurikkaan muunnos, jota viljellään sokerin tuottamiseksi lauhkealla vyöhykkeellä

sokeriruoko /sˈokerɪrˌuoko/ (n)
trzcina cukrowa
  jalosokeriruoko, heinäkasveihin kuuluva viljelykasvi (), jota kasvatetaan pääasiassa sokerin tuottamiseksi tropiikissa ja lähialueilla

sokeriton /sˈokerɪton/ (adj)
bezcukrowy
  sellainen, jossa ei ole sokeria (elintarvikkeesta)

sokeritoppa /sˈokerɪtˌopːa/ (n)
głowa cukru
  kiinteä topan muotoinen kimpale sokeria, joka on valmistettu puhtaasta ruokosokerista kaatamalla nestemäisenä tötterömäiseen muottiin

sokeus /sˈokeus/ (n)
ślepota
  näköaistin toimintakyvyttömyys

sokkotreffit /sˈokːotrˌeffɪt/ (n)
randka w ciemno
  treffit, joille saapuvat eivät tunne toisiaan ennestään

solenoidi /sˈolenˌoidɪ/ (n)
solenoid
  kierukan muotoinen johdin, joka toimii magneettina, kun sähkövirta kulkee sen läpi
  edelliseen perustuva mekaaninen kytkin, jossa sähkövirta ohjaa kääminä toimivan kierukan sisällä liikkuvaa metallista ydintä eli ankkuria

solfeesi /sˈolfeːsɪ/ (n)
solfeż
  solmisaatiojärjestelmä, jossa oktaavin nuoteille annetaan tavut do, re, mi, fa, sol, la ja ti. Tavut voivat olla suhteellisia tai sidottu absoluuttiseen säveleen

solidaarisuus /sˈolɪdˌaːrɪsuːs/ (n)
solidarność
  se, että on solidaarinen

solipsismi /sˈolɪpsˌismɪ/ (n)
solipsyzm
  käsitys, että on olemassa vain minä ja kaikki muu tapahtuu vain sen mielessä

solisluu /sˈolɪsluː/ (n)
obojczyk
  rintalastan ja lapaluun välissä sijaitseva poikittainen luu (lat. clavicula)

solki /sˈolkɪ/ (n)
sprzączka
  vyötä tai muuta nauhaa kiinni itsessään tai toisessa nauhassa pitävä kappale

solmio /sˈolmɪo/ (n)
krawat
  kaulan ympärille kauluspaidan alas taitetun kauluksen alle solmittava nauhamainen asuste

solmu /sˈolmu/ (n)
węzeł
  selvittämätön sekasotku

solu /sˈolu/ (n)
komórka
  eliön rakenteellinen ja toiminnallinen perusyksikkö, joka sisältää kokonaisuudessaan sen perimän; eliöiden pienin elollinen rakenneyksikkö

soluelin /sˈoluelɪn/ (n)
organella
  solun sisäinen rakenne, jolla on erikoistunut tehtävä

solulima /sˈolulˌima/ (n)
cytoplazma
  solun sisäinen nesteseos, jossa on veteen liuenneita ja suspensoituneita aineita

soluseinä /sˈolusˌeinæ/ (n)
ściana komórkowa
  kasvisolujen ja lähes kaikkien bakteerien solukalvon ulkopuolinen solun rakennetta suojaava ja tukeva, solulle muodon antava kerros

somali /sˈomalɪ/ (n)
somalijski
  pääosin Somaliassa puhuttava afroaasialaisten kielten kuušilaiseen alaryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: so)
Somalijczyk
  etnisesti somalialainen, somalikansaan kuuluva henkilö

somaliankaija /sˈomalɪˌaŋkaija/ (n)
afrykanka krasnopierśna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

somalianlauluhaukka /sˈomalɪˌanlauluhˌaukːa/ (n)
jastrzębiak popielaty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sonni /sˈonnɪ/ (n)
byk
  koiraspuolinen nauta

sonta /sˈonta/ (n)
gnój
  kiinteä tai puolikiinteä eläimen uloste
  kuivikkeisiin sekoitettu hitaasti palanut kiinteä tai puolikiinteä eläimen uloste

soolo /sˈoːlo/ (n)
solo
  solistin esittämä osa, joka usein tarkoittaa yksinlaulua joko säestyksen kanssa tai ilman

soopeli /sˈoːpelɪ/ (n)
soból
  näätäeläin (), jota esiintyy Pohjois-Aasiassa Ural-vuoristosta läpi Siperian Mongoliaan, Kiinaan, Pohjois-Koreaan ja Hokkaidōn saarelle Japaniin

sopeutuvuus /sˈopeutuvuːs/ (n)
adaptowalność
  se, että on sopeutuva

sopia /sˈopɪa/ (v)
odpowiadać
  olla pukeva, sellainen jonka väri tai tyyli pukevat kantajaansa
  olla mahdollista tai hyväksyttyä, olla sopivaa, käydä, käydä päinsä

sopimus /sˈopɪmus/ (n)
umowa, kontrakt
  suullinen tai kirjallinen osapuolten välinen yhteisymmärrys, jossa molemmat osapuolet sitoutuvat noudattamaan sopimuksessa määriteltyjä ehtoja

sopiva /sˈopɪva/ (adj)
odpowiedni
  johonkin tarkoitukseen hyvä, käypä

sopuli /sˈopulɪ/ (n)
leming
  pienikokoinen jyrsijä, erityisesti tunturisopuli (Lemmus lemmus)

sora /sˈora/ (n)
żwir
  kivinen maalaji, jonka raekoko on luokkaa 2...20 mm

sorbi /sˈorbɪ/ (n)
łużycki
  itäisessä Saksassa Lausitzissa puhuttava länsislaavilaisiin kieliin kuuluva kieli (kielitunnus: wen)

sorkka /sˈorkːa/ (n)
racica
  parivarpaisen kavioeläimen jalan alaosa

sorkkarauta /sˈorkːarˌauta/ (n)
łom
  teräksinen tai rautainen tanko, jota käytetään vipuna ja jonka mutkalle taivutetussa päässä on hahlo naulojen irrotukseen

sormenjälki /sˈormenjˌælkɪ/ (n)
odcisk palca
  ihmisen sormenpään yksilöllinen ja koko iän samanlaisena pysyvä ihon urien kuvio; sormen ihon kuviosta jäänyt jälki jollakin pinnalla

sormenpää /sˈormempæː/ (n)
opuszka
  sormen kärkiosa

sormi /sˈormɪ/ (n)
palec
  käden nivelikäs uloke; ihmisen kädessä näitä ovat peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi

sormus /sˈormus/ (n)
pierścień
  sormen ympäri tuleva rengas, sormessa pidettävä koru

sormustin /sˈormustɪn/ (n)
naparstek
  sormen päällä ommeltaessa käytettävä suojus

sorsa /sˈorsa/ (n)
kaczka
  sorsien heimon () lintu, joko varsinainen sorsa, eli puolisukeltajasorsa tai sukeltajasorsa

sortaja /sˈortaja/ (n)
ciemięzca
  henkilö, joka sortaa jotakuta

sorva /sˈorva/ (n)
wzdręga
  särkeä muistuttava kala (Scardinius erythrophthalmus), jolla on kuitenkin punaiset evät ja keltaiset silmät

sorvata /sˈorvata/ (n)
toczyć
  käsitellä esimerkiksi puu- tai metallikappaletta sorvilla

sorvi /sˈorvɪ/ (n)
tokarka
  pyörivän kappaleen työstöön käytettävä lastuavan työstön työkone, jossa paikallaan oleva terä irrottaa työstökohteesta materiaalia

sosiaalinen media /sˈosɪˌaːlɪnen mˈedɪa/ (n)
media społecznościowe
  verkkoviestintäympäristöt, joissa käyttäjällä on mahdollisuus olla aktiivinen viestijä ja sisällöntuottaja

sosiaalityöntekijä /sˈosɪˌaːlɪtˌyøntekˌijæ/ (n)
pracownik socjalny
  sosiaalityön erityisasiantuntija, joita toimii yleisimmin kuntien sosiaalitoimistoissa, kasvatus- ja perheneuvoloissa, koulukuraattoreina, järjestökentällä tai terveydenhuollossa

sosialismi /sˈosɪalˌismɪ/ (n)
socjalizm
  vastauksena teollistumisen aiheuttamiin yhteiskunnallisiin ongelmiin kehittynyt ryhmä erilaisia ideologioita, joissa omaisuus ja tulonjako halutaan pitää yhteiskunnallisen sääntelyn alaisena yksilöiden tai markkinavoimien sijaan

sosialisti /sˈosɪalˌistɪ/ (n)
socjalista
  sosialismia kannattava henkilö; usein henkilö joka kiinnittää huomiota tulonjakokysymyksiin

sosialistinen /sˈosɪalˌistɪnen/ (adj)
socjalistyczny
  sosialistisen politiikan mukainen, siihen liittyvä

sosiologi /sˈosɪˌoloɡɪ/ (n)
socjolog
  sosiologian tutkija

sosiologia /sˈosɪˌoloɡˌia/ (n)
socjologia
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva sosiaalisia järjestelmiä sekä yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntien välisiä sosiaalisia suhteita tutkiva käyttäytymistiede

sota /sˈota/ (n)
wojna
  väkivaltainen yhteenotto kahden tai useamman järjestäytyneen osapuolen, useimmiten valtioiden, aseistettujen joukkojen välillä sotatilan vallitessa

sotaherra /sˈotahˌerra/ (n)
watażka
  vallanpitäjä, jonka valta pohjautuu yksinomaan voimaan ilman legitimiteettiä, etenkin valtiossa jossa keskusvalta on heikko tai sitä ei ole

sotamies /sˈotamies/ (n)
szeregowy
  miehistöön lukeutuvan sotilaan sotilasarvo maavoimissa

sotarikollinen /sˈotarɪkˌollɪnen/ (n)
zbrodniarz wojenny
  henkilö, joka on tehnyt sotarikoksen

sotarikos /sˈotarɪkos/ (n)
zbrodnia wojenna
  rikokseksi määritelty teko, joka tehdään sodassa tai siihen verrattavassa konfliktissa

sotavanki /sˈotavˌaŋkɪ/ (n)
jeniec wojenny
  sodassa vihollisen vangiksi joutunut sotilas tai siviili

sotilaallinen /sˈotɪlˌaːllɪnen/ (adj)
wojskowy, militarny
  sotaa, sodankäyntiä, sotilastointa koskeva, niiden alaan t. piiriin kuuluva, niissä esiintyvä, niille ominainen, niiden tarkoitusperää palveleva

sotilas /sˈotɪlas/ (n)
żołnierz, wojskowy
  sotajoukkoihin kuuluva henkilö; armeijan tai muun järjestäytyneen joukon aseistettu ja univormua kantava jäsen
pionek
  (šakki) šakki-pelin nappula: ♙ tai ♟

sotilaskarkuri /sˈotɪlˌaskarkˌurɪ/ (n)
dezerter
  yksiköstään luvatta pitemmäksi ajaksi poistunut sotilas

sotilasmesikko /sˈotɪlˌasmesˌikːo/ (n)
miodożer maskowy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

soutaa /sˈoutaː/ (v)
wiosłować
  liikuttaa alusta haluttuun kulkusuuntaan käyttäen yhtä tai useampaa airoparia hankaimissaan, joskus vain yksittäistä airoa hankaimeen sijoitettuna

soutaja /sˈoutaja/ (n)
wioślarka
  henkilö, joka soutaa

soutuvene /sˈoutuvˌene/ (n)
łódź wiosłowa
  pieni airoilla liikuteltava eli soudettava vene

sovellus /sˈovellus/ (n)
aplikacja
  jonkin teorian tai mallin käyttäminen käytännössä

sovhoosi /sˈovhoːsɪ/ (n)
sowchoz
  Neuvostoliitossa valtion omistama maatila vastakohtana kolhoosille

sovituskoppi /sˈovɪtˌuskopːɪ/ (n)
przymierzalnia
  koppi vaatteen sovittamiseksi kaupassa

spagetti /spˈaɡetːɪ/ (n)
spaghetti
  pitkulainen, ohut pasta

spanieli /spˈanielɪ/ (n)
spaniel
  lintukoirien alatyyppi

spektri /spˈektrɪ/ (n)
widmo
  säteilyn taajuusjakauma

spektroskopia /spˈektroskˌopɪa/ (n)
spektroskopia
  sähkömagneettisen säteilyn ja aineen vuorovaikutuksen tutkimus

sperma /spˈerma/ (n)
sperma
  siemenneste

spermapankki /spˈermapˌaŋkːɪ/ (n)
bank spermy
  laboratorio tai laitos, jossa säilytetään siemennestettä myöhempää keinohedelmöitystä varten

spinetti /spˈinetːɪ/ (n)
szpinet
  pienikokoinen cembalon sukuinen kielisoitin

spondee /spˈondeː/ (n)
spondej, Spondeus
  kaksipitkä runojalka, joka koostuu kahdesta pitkästä tavusta ()

spontaani /spˈontaːnɪ/ (adj)
spontaniczny
  oma-aloitteinen, ohjailematon

spontaanisti /spˈontaːnˌistɪ/ (adv)
spontanicznie
  spontaanilla tavalla, vailla ulkoista syytä

spontaanisuus /spˈontaːnɪsuːs/ (n)
spontaniczność
  sen ominaisuus että jonkin on spontaani; oma-aloitteisuus, ohjailemattomuus; vailla ulkoista syytä tapahtuva

squash /skˈuash/ (n)
squash
  suljetulla kentällä seinää vasten palloa lyömällä pelattava vauhdikas pallopeli

srilankalainen /srˈilaŋkalˌainen/ (adj)
Lankijczyk
  Sri Lankaan kuuluva tai siihen liittyvä

srilankalainen /srˈilaŋkalˌainen/ (n)
Lankijczyk
  Sri Lankasta kotoisin oleva ihminen tai sen kansalainen

srilankankaija /srˈilaŋkˌaŋkaija/ (n)
aleksandretta zielonoszyja
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

srilankanpöllökehrääjä /srˈilaŋkˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
gębal cejloński
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

srilankanriippukaija /srˈilaŋkˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka złotawa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

stadion /stˈadɪon/ (n)
stadion
  urheilukenttä, jota ympäröi kokonaan tai osittain katsomorakennelma, myös stadioni

stagflaatio /stˈaɡflaːtˌio/ (n)
stagflacja
  taantuman (ei ehkä aivan määritelmällisen) ja korkean inflaation yhdistelmä

stalinismi /stˈalɪnˌismɪ/ (n)
stalinizm
  Josif Stalinin oppien mukainen jyrkkä kommunismin suuntaus ja poliittinen järjestelmä; sisälsi nopean teollistamisen, teorian sosialismista yhdessä maassa, keskitetyn hallinnon, maatalouden kollektivisoinnin, henkilökultin johtajuudessa ja muiden maiden kommunistipuolueiden alistamisen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen alaisuuteen

standaari /stˈandaːrɪ/ (n)
sztandar
  pienikokoinen, välittömästi tankoon kiinnitettävä lippu

standardi /stˈandardɪ/ (n)
standard
  malli, tyyppi, normi

steariini /stˈearˌiːnɪ/ (n)
stearyna
  nauta- ja lammaseläinten rasvasta saatu pääasiassa steariinihappoja ja palmitiinihappoja sisältävä seos, jota käytetään mm. kynttilöiden valmistukseen

steradiaani /stˈeradɪˌaːnɪ/ (n)
steradian
  avaruuskulman SI-järjestelmän mukainen yksikkö

steriili /stˈerɪːlɪ/ (adj)
bezpłodny
  lisääntymiskyvytön, hedelmätön

steroidi /stˈeroidɪ/ (n)
steroid
  nelirenkaiseen sykliseen hiiliketjuun perustuva kemiallinen yhdiste, joka liukoisuusominaisuuksiensa puolesta luetaan lipideihin

stevia /stˈevɪa/ (n)
skupnia
  Stevia rebaudiana -kasvista saatava makeutusaine, joka on jopa 300 kertaa makeampaa kuin sokeri

strategi /strˈateɡɪ/ (n)
strateg
  henkilö, joka suunnittelee strategioita

strategia /strˈateɡˌia/ (n)
strategia
  organisaation pitkän aikavälin kehityssuunta ja -ulottuvuus, jonka avulla muuttuvassa ympäristössä voimavaroja ja kykyjä järjestelemällä saavutetaan etuja kilpailussa

stratosfääri /strˈatosfˌæːrɪ/ (n)
stratosfera
  yläilmakehä; ilmakehän kerros troposfäärin ja mesosfäärin välissä, ulottuu 50-60 kilometrin korkeuteen, jossa koetaan stratopaussi

streptokokki /strˈeptokˌokːɪ/ (n)
paciorkowiec
  Streptococcus-sukuun kuuluva pallonmuotoinen bakteeri

strippari /strˈipːarɪ/ (n)
striptizer
  eroottinen tanssija, joka riisuuntuu esiintyessään

striptease /strˈipteˌase/ (n)
striptiz
  eroottinen, yleensä tanssiin liitetty, riisuuntumisesitys, jonka aikana tanssija strippaa eli riisuu vaatteensa yksi kerrallaan, usein sensuellisti

strontium /strˈontium/ (n)
stront
  eräs alkuainemetalli

strutsi /strˈutsɪ/ (n)
struś
  suurikokoinen afrikkalainen lentokyvytön lintu ()

struuma /strˈuːma/ (n)
wole
  kilpirauhasen suurentuma

subakuutti sklerosoiva panenkefaliitti /sˈubakˌuːtːɪ sklˈerosˌoiva pˈaneŋkˌefalˌiːtːɪ/ (n)
podostre stwardniające zapalenie mózgu
  tuhkarokon jälkitautina tunnettu aivojen yleistulehdus, jonka kuolleisuus on hoitamattomana 95 % ja hoidettunakin 50 %

subjekti /sˈubjektɪ/ (n)
podmiot
  kohde, se mistä jotakin lausutaan; olio, joka ajattelee, tajuaa ja toimii
  alus, lauseenjäsen, joka kertoo predikaatin ilmaiseman tekemisen tekijän tai kokijan. Suomen kielessä subjektin sijamuoto on nominatiivi, partitiivi tai genetiivi.
  hallitsijan alamainen

subjektiivisuus /sˈubjektˌiːvɪsuːs/ (n)
subiektywność
  subjektivismiin tukeutuva asenne; henkilön luontainen ominaispiirre

sublimoituminen /sˈublɪmˌoitumɪnen/ (n)
sublimacja
  aineen olomuodonmuutos suoraan kiinteästä kaasuksi ilman nestemäistä välitilaa

substantiivi /sˈubstantˌiːvɪ/ (n)
rzeczownik
  . nomineihin kuuluva sana, joka merkitsee asioiden, esineiden, aikajaksojen, henkilöiden, paikkojen jne. nimityksiä; jakaantuvat kahteen pääryhmään: yleisnimiin eli appellatiiveihin ja erisnimiin eli propreihin

suihku /swˈihku/ (n)
prysznic
  tavallisesti kylpyhuoneessa sijaitseva paikka, jossa ihminen käy peseytymässä

suihkugeeli /swˈihkuɡˌeːlɪ/ (n)
żel pod prysznic
  geelimäinen saippua, jota käytetään suihkussa peseytymisessä

suihkulähde /swˈihkulˌæhde/ (n)
fontanna
  keinotekoisesti vettä vesiputouksen tai vesisuihkun omaisesti lennättävä monumentti

suihkumoottori /swˈihkumˌoːtːorɪ/ (n)
silnik odrzutowy
  lentokoneissa usein käytettävä moottori, jossa kiihdytetty ilman ulosvirtaus sen perästä synnyttää työntövoimaa; useita erilaisia

suikka /swˈikːa/ (n)
furażerka
  veneen muotoinen lipaton lakki

suitsuke /swˈitsuke/ (n)
kadzidło
  suitsute, aromaattinen aine, joka palaessaan levittää ympäristöönsä tuoksua

sujuvasti /sˈujuvˌastɪ/ (adv)
biegle
  sujuvalla tavalla

sukaattisitruuna /sˈukaːtːɪsˌitruːna/ (n)
cedrat
  eräs ruutakasveihin kuuluva sitruspuu ()
  edellisen hedelmä

sukellus /sˈukellus/ (n)
nurkowanie
  meneminen veden alle

sukellusvene /sˈukellˌusvene/ (n)
okręt podwodny, łódź podwodna
  pinnalla liikkumisen lisäksi veden alla sukelluksissa omatoimiseen liikkumiseen pystyvä alus

sukeltaa /sˈukeltaː/ (v)
nurkować
  hypätä veteen

sukeltaja /sˈukeltˌaja/ (n)
nurek
  se, joka sukeltaa, veden alla liikkuja
  sukeltajien kovakuoriaisheimon jäsen

sukka /sˈukːa/ (n)
skarpeta, skarpetka
  jalkaterän ja nilkan sekä mahdollisesti muutakin jalkaa peittävä vaatekappale

sukkahousut /sˈukːahˌousut/ (n)
rajstopy
  jalkaterän sukkaosan sisältävä naisten ohut vaatekappale, jotka vedetään jalkaan ja ulottuvat vyötärölle asti

sukkulamato /sˈukːulˌamato/ (n)
glista
  -pääjakson sukkulamaisia matoja, joista useimmat ovat loisia

suklaa /sˈuklaː/ (n)
czekolada
  kaakaomassasta ja -voista sekä sokerista valmistettava makeinen

suklaalevy /sˈuklaːlˌevy/ (n)
tabliczka czekolady
  suklaa myytynä ohueksi levyksi valettuna

suksi /sˈuksɪ/ (n)
narta
  lumella liukuen liikkumiseen tarkoitettu, jalkineeseen kiinnitettävä väline

suku /sˈuku/ (n)
rodzaj
  joissakin kielissä lähinnä nominien suvullista jakoa tarkoittava termi, joka voi käydä ilmi esimerkiksi sanan artikkelista

sukulainen /sˈukulˌainen/ (n)
krewna, krewny
  samaan sukuun kuuluva henkilö

sukunimi /sˈukunˌimɪ/ (n)
nazwisko
  yleensä vanhemmilta, lapsille periytyvä erisnimi, joka ilmaisee lapsen kuuluvan tiettyyn sukuun ja erottaa lapsen toisista etunimeltään samannimisistä henkilöistä

sukupolvi /sˈukupˌolvɪ/ (n)
pokolenie
  ihmiset, jotka ovat vanhempiensa jälkeläisiä ja keskenään samassa polvessa, kuten lapsia tai lapsenlapsia

sukupuoli /sˈukupˌuolɪ/ (n)
płeć
  suvullisesti lisääntyvillä lajeilla ilmenevä ominaisuus, jonka perusteella yksilöt ovat jaettavissa munasoluja tuottaviin yksilöihin eli naaraisiin ja siittiösoluja tuottaviin yksilöihin eli koiraisiin

sukupuolielin /sˈukupˌuolielɪn/ (n)
narząd płciowy
  lisääntymiseen käytettävä elin, joka erottaa sukupuolet toisistaan; miehen penis tai naisen emätin

sukupuolirauhanen /sˈukupˌuolɪrˌauhanen/ (n)
gonada
  tavallisesti monikollisena esiintyvä sana, joka on eläinten munarauhasten ja siittiörauhasten yhteisnimitys

sukupuolitauti /sˈukupˌuolɪtˌautɪ/ (n)
choroba weneryczna
  sairaus, joka leviää lähinnä sukupuoliyhteydessä

sukupuu /sˈukupuː/ (n)
drzewo genealogiczne
  ylhäältä alaspäin kulkeva, alaspäin kapeneva sukuselvitys

sukupuutto /sˈukupˌuːtːo/ (n)
wygaszenie
  eliölajin kuoleminen, häviäminen viimeistä yksilöä myöten

sukututkija /sˈukutˌutkɪja/ (n)
genealog
  henkilö joka tekee sukututkimusta

sukututkimus /sˈukutˌutkɪmus/ (n)
genealogia
  historian aputiede, jonka tutkimuskohteena ovat ihmisten väliset sukulaisuussuhteet ja sukujen historia

sula /sˈula/ (adj)
stopiony
  nestemäisessä olomuodossa oleva, juokseva

sulaa /sˈulaː/ (v)
stopić się
  muuntua kiinteästä aineesta nesteeksi

sulanviirikaija /sˈulanvˌiːrɪkˌaija/ (n)
listkogonka czerwonoczapkowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sulattaa /sˈulatːaː/ (v)
roztapiać, stapiać
  saattaa nestemäiseen olotilaan lämpötilaa nostamalla

sulfaatti /sˈulfaːtːɪ/ (n)
siarczan
  sulfaatti-ioni, rikin ja hapen muodostama anioni, SO₄-2

sulfidi /sˈulfɪdɪ/ (n)
siarczek
  sulfidi-ioni, rikistä muodostunut anioni

sulfiitti /sˈulfɪːtːɪ/ (n)
siarczyn
  sulfiitti-ioni, rikin ja hapen muodostama anioni, SO₃2−

sulhanen /sˈulhanen/ (n)
pan młody
  naimisiin menevän henkilön tuleva aviomies

suljettu /sˈuljetːu/ (adj)
domknięty
  ei kaikille avoin, yksityinen
  kiinni laitettu tai kiinni oleva

sulka /sˈulka/ (n)
pióro
  kookas jäykkä höyhen

sulkakynä /sˈulkakˌynæ/ (n)
gęsie pióro
  linnun sulan ontto varsiosa
  linnun sulasta tehty kynä

sulkapallo /sˈulkapˌallo/ (n)
badminton
  mailapeli, jota pelaa vastakkain kaksi pelaajaa (kaksinpeli) tai kaksi paria (nelinpeli)
lotka
  kyseisessä pelissä mailoilla lyötävä peliväline

sulkava /sˈulkava/ (n)
rozpiór
  (eläintiede) Särkikalojen heimon planktonia ja pohjaeläimiä syövä makean veden parvikala (), jota tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa, myös paikoin eteläisellä rannikkoalueella. Sulkavan selkäevä on korkea, pitkässä peräevässä on 37 — 46 eväruotoa.

sulkea /sˈulkea/ (v)
zamykać
  tukkia reikä, reitti, tietovuoto; laittaa ovi, luukku tai vastaava kulkuaukon tukkeeksi; kiinnittää korkki tai tulppa

sulkeet /sˈulkeːt/ (n)
nawias
  merkit, joiden sisälle kirjoitetaan tekstiin liittyvä, ympäröivästä lauserakenteesta irrallinen sivuhuomio, (- ja )-merkit

sulkijalihas /sˈulkɪjˌalɪhas/ (n)
zwieracz
  ympyränmuotoinen lihas, joka sijaitsee jonkin elimen tai ontelon ympärillä kontrolloiden sen aukon suuruutta

sulttaani /sˈultːaːnɪ/ (n)
sułtan
  islamilaisessa maailmassa käytetty hallitsijan arvonimi

sumea logiikka /sˈumea lˈoɡɪːkːa/ (n)
logika rozmyta
  logiikan laajennus, jossa proposition totuusarvo ilmaistaan reaalilvulla välillä 0–1

sumerilainen /sˈumerɪlˌainen/ (adj)
sumerski
  Sumeriin tai sumereihin liittyvä

summa /sˈumma/ (n)
suma
  yhden tai useamman luvun yhteenlaskun tulos, aritmeettinen summa

summeri /sˈummerɪ/ (n)
brzęczyk
  merkkiäänen antava laite, monesti läpitunkeva- ja kovaääninen

sumu /sˈumu/ (n)
mgła
  lähellä maata olevassa ilmakerroksessa esiintyvä, maahan kosketuksissa oleva, näkyvyyttä huonontava leijailevien hienojakoisten vesipisaroiden muodostuma

sunni /sˈunnɪ/ (n)
sunnita
  islamin uskon sunnalaisuuden haaran uskova

sunnuntai /sˈunnuntai/ (n)
niedziela
  viikon viimeinen päivä Euroopassa ja muissa maissa, jotka käyttävät ISO 8601 -standardia, päivä lauantain ja maanantain välissä

suntio /sˈuntɪo/ (n)
zakrystian
  kirkon työntekijä, jonka tehtäviä ovat mm. talonmiehen työt seurakunnan kiinteistöissä ja avustaminen jumalanpalveluksissa

suo /sˈuo/ (n)
bagno
  soistumisen synnyttämä ainakin osan vuodesta kosteana oleva monimuotoinen kasviyhdyskunta, jossa muodostuu turvetta

suodatin /sˈuodatɪn/ (n)
filtr
  suodattamiseen tarkoitettu laite; laite, joka erottaa aineet lioksesta, suspensiosta tai seoksesta

suodattaa /sˈuodatːaː/ (v)
filtrować
  erottaminen kiinteitä aineita nesteestä tai kaasusta suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suojaikäraja /sˈuojaikˌæraja/ (n)
wiek przyzwolenia
  ikä, jonka alittavan henkilön kanssa ei ikärajan ylittävä henkilö saa harrastaa seksuaalista kanssakäymistä

suojasää /sˈuojasæː/ (n)
odwilż
  talvinen sää, jossa lämpötila on yli nolla astetta

suojatie /sˈuojatie/ (n)
pasy
  jalankulkijoiden turvalliseen kadun tai tien ylittämiseen tarkoitettu erityisesti merkitty kohta

suojella /sˈuojella/ (v)
chronić
  pitää turvassa

suojelusenkeli /sˈuojelusˌeŋkelɪ/ (n)
Anioł Stróż
  enkeli, joka joidenkin uskomusten mukaan suojaa ja ohjaa ihmistä

suojus /sˈuojus/ (n)
osłona
  ulkoisilta tai ulospäin suuntautuvilta vaikutuksilta suojaava tai vaikutuksia vähentävä materiaali, laite tai rakennelma

suokukko /sˈuokukːo/ (n)
batalion
  keskikokoinen kurppien heimon kahlaaja ()

suola /sˈuola/ (n)
sól
  ioniyhdiste, ionisidosten muodostama yhdiste. Ionisidoksinen kiinteä ja kiteinen aine, jossa kationina on usein jokin metalli-ioni, anionina taas epämetalli-ioni tai jokin moniatominen ioni

suolainen /sˈuolainen/ (adj)
słony
  suolan makuinen, suolaa sisältävä; liiaksi suolaa sisältävä

suolata /sˈuolata/ (v)
solić
  säilöä suolalla, käsitellä ruoka suolalla ennen kypsentämistä

suoli /sˈuolɪ/ (n)
jelito
  (elimistö) ruoansulatuskanavan osa

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (adj)
fiński
  Suomesta peräisin oleva tai Suomeen liittyvä

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (n)
Fin, Finka
  pysyvästi Suomessa asuva henkilö
  Suomen kansalainen
  syntyperältään suomalainen

suomeksi /sˈuomeksɪ/ (adv)
po fińsku
  suomen kielellä, suomen kielelle

suomenajokoira /sˈuomenˌajokˌoira/ (n)
gończy fiński
  pienriistaa ajava suomalainen koirarotu

suomenkielinen /sˈuomeŋkˌielɪnen/ (adj)
fiński
  suomen kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
  suomeksi esitetty tai tapahtuva, suomen kielellä oleva

suomettuminen /sˈuometːˌumɪnen/ (n)
finlandyzacja
  nimitys, jolla jonkin tahon harjoittama politiikka rinnastettiin Suomen myötämieliseen suhtautumiseen Neuvostoliittoon kylmän sodan aikana

suomi /sˈuomɪ/ (n)
fiński
  suomen kieli; suomalais-ugrilainen kieli, jota puhutaan pääosin Suomessa , kielitunnukset: (ISO 639-1)fi ja (ISO 639-2, ISO 639-3) fin

suomu /sˈuomu/ (n)
łuska
  useimpien kalojen ja eräiden muiden eläinten ihoa peittävät sarveisaineesta muodostuneet levyt

suomuluri /sˈuomulˌurɪ/ (n)
lorysa zielonogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomupääkaijanen /sˈuomupˌæːkaijanen/ (n)
karłówka żółtobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomurosella /sˈuomurosella/ (n)
rozella żółtawa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suoni /sˈuonɪ/ (n)
żyła
  elimistössä veren ja imunesteen kulkuteinä toimivia putkia ihmisen elimistössä

suonikohju /sˈuonɪkˌohju/ (n)
żylak
  sairaalloinen laskimon laajentuma tavallisesti sääressä

suopursu /sˈuopursu/ (n)
bagno zwyczajne
  kanervakasveihin kuuluva valkokukkainen varpukasvi , aiemmin Ledum palustre

suopöllö /sˈuopøllø/ (n)
błotnica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suora /sˈuora/ (adj)
prosty
  mutkaton, kaartumaton, suuntaansa muuttamaton
  kulma, joka on 90 astetta, kahden kohtisuoraan toisiaan vasten leikkaavan suoran muodostama, myös pysty- tai vaakasuora pintaa vasten

suora /sˈuora/ (n)
prosta
  suora kulkuväylä tai sen osa
  äärettömän pitkä suora viiva
  viiden peräkkäin numeroidun tai joskus viiden samaa maata edustavan pelikortin muodostama sarja
  nyrkkeilyssä isku, jossa käsivarsi ojentuu suoraksi

suora kulma /sˈuora kˈulma/ (n)
kąt prosty
  kulma, jonka asteluku on 90°

suorakulma /sˈuorakˌulma/ (n)
kątownik
  työkalu, jolla voi merkitä ja mitata suoran eli 90 asteen kulman

suorakulmainen kolmio /sˈuorakˌulmaineŋ kˈolmɪo/ (n)
trójkąt prostokątny
  (matematiikka) kolmio, jonka yksi kulma on suora.

suorakulmio /sˈuorakˌulmɪo/ (n)
prostokąt
  nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suoritin /sˈuorɪtɪn/ (n)
procesor
  elektroniikan komponentti, joka toteuttaa tietokoneohjelman konekielisiä käskyjä; prosessori

suosio /sˈuosɪo/ (n)
popularność
  se, että on suosittu

suositella /sˈuosɪtella/ (v)
polecać
  ehdottaa tutustumaan asiaan, henkilöön, kirjallisuuteen, ilmiöön

suosittu /sˈuosɪtːu/ (adj)
popularny
  suosiossa oleva

suositus /sˈuosɪtus/ (n)
polecenie
  ohje, jota suositetaan noudatettavaksi

suostumus /sˈuostumus/ (n)
pozwolenie
  myöntävä vastaus pyyntöön

suotuisa /sˈuotwɪsa/ (adj)
sprzyjający
  otollinen, edullinen (jonkin tekemiseksi)

superemäs /sˈuperemæs/ (n)
superzasada
  mikä tahansa erittäin voimakas emäs; täsmällistä tieteellistä määritelmää ei toistaiseksi ole esitetty

superhappo /sˈuperhˌapːo/ (n)
superkwas
  happo, jonka happamuus on suurempi kuin 100-prosenttisella rikkihapolla

superkuu /sˈuperkuː/ (n)
superksiężyc
  tilanne, jossa Kuu näkyy Maahan täysikuuna ollessaan samanaikaisesti kiertoradallaan perigeumissa

superlatiivi /sˈuperlatˌiːvɪ/ (n)
stopień najwyższy
  yliaste, vertailuaste, joka ilmaisee komparaation korkeimman asteen.

supermassiivinen musta aukko /sˈupermˌassɪːvɪnen mˈusta ˈaukːo/ (n)
supermasywna czarna dziura
  massaltaan erittäin suuri musta aukko, joka sijaitsee tyypillisesti galaksin keskustassa

supernova /sˈupernˌova/ (n)
supernowa
  tähden räjähdys, joka voi syntyä kahdella eri tavalla

supersankari /sˈupersˌaŋkarɪ/ (n)
superbohater
  nimitys alun perin sarjakuvissa esiintyneille yliluonnollisilla kyvyillä varustetuille sankareille

supikoira /sˈupɪkˌoira/ (n)
jenot
  Itä-Aasiasta lähtöisin oleva koiraeläin (), joka on levinnyt istutettuna myös Ural-vuoriston länsipuolelle ja kulkeutunut meille jäädäkseen

suppilo /sˈupːɪlo/ (n)
lejek
  torvimainen, toisesta päästään avarasuinen, toisesta päästä putkimaiseksi kapeneva pohjaton astia, jota käytetään esimerkiksi valutettaessa nestettä suppeasuiseen tilaan

suppilovahvero /sˈupːɪlovˌahvero/ (n)
pieprznik trąbkowy
  vahveroihin kuuluva erinomainen, muodoltaan torvimainen ruokasieni (Cantharellus tubaeformis), joka ei tarvitse ruoaksi laitettaessa esikäsittelyä

suprajohde /sˈuprajˌohde/ (n)
nadprzewodnik
  aine, jonka resistiivisyys katoaa riittävän alhaisessa lämpötilassa ja sähkövirta etenee häviöttömästi

surjektiivinen /sˈurjektˌiːvɪnen/ (adj)
na
  sellainen, jossa jokainen maalijoukon alkio on ainakin yhden lähtöjoukon alkion kuva

suru /sˈuru/ (n)
smutek
  murhe, alakuloisuuden tunne, jonkin traagisen tapahtuman, kuten läheisen ihmisen menetyksen, aikaansaama pitkäaikainen mielialan muutos

surullinen /sˈurullɪnen/ (adj)
smutny
  huonolla mielialalla oleva, alakuloinen

surullisuus /sˈurullɪsuːs/ (n)
smutek
  se, että on surullinen

surunvalittelu /sˈurunvalˌitːelu/ (n)
współczucie
  osanoton ilmaus kuolemantapauksen johdosta

suržyk /sˈurʒyk/ (n)
surżyk
  ukrainan ja venäjän sekakieli (ukr. "sekaleipä")

susi /sˈusɪ/ (n)
wilk
  Suomenkin luonnossa elävä petoeläin ()

susilauma /sˈusɪlˌauma/ (n)
stado wilków
  susien muodostama lauma, susien yhteisö

suu /sˈuː/ (n)
usta, gęba
  suuaukosta alkava suuontelo, joka päättyy kitasolaan, josta alkaa ruoansulatuskanava; tällä alueella olevat toiminnalliset elimet kuuluvat suuhun

suudella /sˈuːdella/ (v)
całować, pocałować
  antaa suudelma

suudelma /sˈuːdelma/ (n)
całus
  suuteleminen tekona; jonkin koskettaminen huulilla

suukappale /sˈuːkapːˌale/ (n)
ustnik
  (musiikki) vaskipuhaltimen tai puupuhaltimien se osa, joka on kosketuksissa soittajan huuliin tai aivan lähellä huulia

suukapula /sˈuːkapˌula/ (n)
knebel
  puhumisen estämiseksi suun eteen sidottu kangas tms.

suula /sˈuːla/ (n)
głuptak
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suullinen /sˈuːllɪnen/ (adj)
ustny
  sellainen, joka on ilmaistu tai toteutettu suullisesti, suusanallinen

suunnaton /sˈuːnnaton/ (adj)
nieskończony
  erittäin suuri, valtava

suunnikas /sˈuːnnɪkas/ (n)
równoległobok
  nelikulmio, jonka vastakkaiset sivut ovat yhdensuuntaiset

suunnistus /sˈuːnnɪstus/ (n)
orientacja
  suunnistaminen

suunnitella /sˈuːnnɪtella/ (v)
planować
  ajatella mielessään jotakin, jonka tulee tulevaisuudessa tekemään, aikoa

suunnitelma /sˈuːnnɪtˌelma/ (n)
plan
  etukäteen pohdittu asia, joka aiotaan toteuttaa tulevaisuudessa

suunnitelmatalous /sˈuːnnɪtˌelmatalous/ (n)
gospodarka nakazowo-rozdzielcza
  talousjärjestelmä, jossa tuotantopäätökset tehdään suunnitellusti ja hinnat ovat ennaltamäärättyjä

suunta /sˈuːnta/ (n)
kierunek
  tavoitteena tai kohteena oleva konkreettinen tai kuvaannollinen sijainti, asema tai tila suhteessa vallitsevaan

suuntaissärmiö /sˈuːntaissˌærmɪø/ (n)
równoległościan
  särmiö, jonka kaksi vastakkaista sivua ovat suunnikkaita

suuntavilkku /sˈuːntavˌilkːu/ (n)
kierunkowskaz
  moottoriajoneuvon tavallisesti kyljessä ja etu- ja takavalojen yhteydessä sijaitseva vilkkuva lamppu, joka ilmaisee sen mihin suuntaan ajoneuvo on kääntymässä sen avulla kummalla puolella ajoneuvoa lamppu vilkkuu

suuontelo /sˈuːontˌelo/ (n)
jama ustna
  selkärankaisten suuaukon ja nielun välinen ruoansulatuskanavan laajahko alkuosa

suupaltti /sˈuːpaltːɪ/ (n)
krzykacz
  henkilö, joka puhuu (tavallisesti liian) paljon

suura /sˈuːra/ (n)
sura
  Koraanin luku

suure /sˈuːre/ (n)
wielkość
  jokin yksiköin mitattava ominaisuus, esim. pituus

suurenmoinen /sˈuːrenmˌoinen/ (adj)
wspaniały
  oikein hyvä tai hieno

suurennuslasi /sˈuːrennˌuslasɪ/ (n)
lupa
  kupera linssi, jonka läpi katsottaessa esineet näyttävät suurennetuilta

suuri /sˈuːrɪ/ (adj)
wielki
  kookas, mittava, laaja tilavuudeltaan tai ulkomitoiltaan suuri

suurin piirtein /sˈuːrɪm pˈiːrtein/ (adv)
około
  kohtalaisen tarkasti

suurlähettiläs /sˈuːrlæhˌetːɪlæs/ (n)
ambasador
  korkein diplomaattinen edustaja toisessa maassa

suurlähetystö /sˈuːrlæhetˌystø/ (n)
ambasada
  suurlähettilään johtama valtion diplomaattinen edustusto toisessa valtiossa

suuruus /sˈuːruːs/ (n)
wielkość
  se, että jokin tai joku on suuri

suutari /sˈuːtarɪ/ (n)
szewc
  jalkineiden valmistaja tai korjaaja
lin
  särkikala (), jolla on leveä vihreä selkä ja korkea sivuilta litteä vaaleahko ruumis. Usein kookkaaksi kasvava kala, jota esiintyy eteläisen Suomen rehevissä sisävesissä ja rannikkojen murtovesissä

suvaitsematon /sˈuvaitsˌematon/ (adj)
nietolerancyjny
  sellainen, joka tuomitsee vääriä ja vahingollisia asioita sekä vääriä ja vahingollisia ihmisiä

suvaitsevaisuus /sˈuvaitsevˌaisuːs/ (n)
tolerancja
  se, että on suvaitsevainen

sveitsiläinen /svˈeitsɪlˌæinen/ (adj)
szwajcarski
  Sveitsistä peräisin oleva tai Sveitsiin liittyvä

sveitsiläinen /svˈeitsɪlˌæinen/ (n)
Szwajcar, Szwajcarka
  pysyvästi Sveitsissä asuva henkilö

swahili /svˈahɪlɪ/ (n)
suahili
  bantukieli, jota puhutaan laajalla alueella Itä-Afrikassa (kielitunnus: sw), suahili

syanidi /sˈyanˌidɪ/ (n)
cyjanek
  syaanihapon suola

sydämellisesti /sˈydæmmˌellɪsˌestɪ/ (adv)
serdecznie
  sydämellisellä tavalla

sydän /sˈydæn/ (n)
serce
  monilla eläimillä oleva verta pumppaava elin

sykkyräsuoli /sˈykːyræsˌuolɪ/ (n)
jelito kręte
  ohutsuolen loppuosa (ileum)

syklinen /sˈyklɪnen/ (adj)
pierścieniowy
  toistuva, kiertävä, jaksollinen, jaksottainen

syksy /sˈyksy/ (n)
jesień
  kesän ja talven välinen vuodenaika

syli /sˈylɪ/ (n)
sążeń
  vanha pituusmitta ja syvyysmitta, joka vastaa suunnilleen levitettyjen käsien välistä etäisyyttä, myöhemmin kolme kyynärää eli noin 1,8 metriä

sylinteri /sˈylɪntˌerɪ/ (n)
butla
  moottorin sylinterimäinen osa, jossa mäntä liikkuu

sylkeä /sˈylkeæ/ (v)
pluć
  lennättää sylkeä suusta

sylki /sˈylkɪ/ (n)
ślina
  sylkirauhasten erite, joka tekee mm. ruoan liukkaaksi nielemistä varten

sylkirauhanen /sˈylkɪrˌauhanen/ (n)
gruczoł ślinowy
  sylkeä erittävä rauhanen

sylkykuppi /sˈylkykˌupːɪ/ (n)
spluwaczka
  sylkemiseen tarkoitettu astia

sylvestreeni /sˈylvestrˌeːnɪ/ (n)
sylwestren
  muun muassa tärpätissä esiintyvä terpeeneihin kuuluva nestemäinen hiilivety C10H16, joka on karvestreenin optinen isomeeri

symbioosi /sˈymbɪˌoːsɪ/ (n)
symbioza
  kahden eri eliölajin kiinteä, molempia hyödyttävä yhteiselämä

symboli /sˈymboːlɪ/ (n)
symbol
  erilaisiin asioihin ja käsitteisiin yhdistyvä tunnuskuva tai tunnusmerkki

symbolinen /sˈymboːlɪnen/ (adj)
symboliczny
  symbolein esitetty

symbolisesti /sˈymboːlɪsˌestɪ/ (adv)
symbolicznie
  vertauskuvallisesti

sympatia /sˈympatˌia/ (n)
sympatia
  myötätunto, toisen hyväksyminen

synagoga /sˈynaɡˌoɡa/ (n)
synagoga, bożnica
  juutalaisten temppeli

synergia /sˈynerɡˌia/ (n)
synegizm
  se, että kokonaisuus on suurempi kuin osiensa summa

synkretismi /sˈyŋkretˌismɪ/ (n)
synkretyzm
  eri uskontojen sekoittuminen ja yhteensulautuminen toisiinsa

synninpäästö /sˈynnɪmpˌæːstø/ (n)
rozgrzeszenie, absolucja
  absoluutio, syntien anteeksiannon julistaminen synnintunnustuksen jälkeen jumalanpalveluksessa tai yksityisessä sielunhoidossa

synnitön /sˈynnɪtøn/ (adj)
bezgrzeszny
  sellainen, joka ei ole tehnyt syntiä

synnynnäinen /sˈynnynnˌæinen/ (adj)
wrodzony
  myötäsyntyinen, syntymästä lähtien ollut

synnyttää /sˈynnytːæː/ (v)
rodzić, urodzić
  (naaraseläimestä) saada syntymään, tuoda jälkeläinen ulos kohdustaan tai munastaan kannettuaan sitä siellä raskauden ajan

synonyymi /sˈynonˌyːmɪ/ (n)
synonim
  samaa merkitsevä eli samanmerkityksinen sana

syntaksi /sˈyntaksɪ/ (n)
składnia, syntaktyka
  luonnollisen tai formaalin kielen merkkien yhdistelyn säännöt ja niiden tutkimus

syntetisaattori /sˈyntetɪsˌaːtːorɪ/ (n)
syntezator
  1950-luvulla kehitetty elektroninen kosketinsoitin, elektronisesti ääniä ja efektejä tuottava laite

synti /sˈyntɪ/ (n)
grzech
  uskonnon sääntöjen vastainen paha tai väärä teko

syntipukki /sˈyntɪpˌukːɪ/ (n)
kozioł ofiarny
  (aiheettomasti) syyllisenä pidetty, syypää

syntymä /sˈyntymæ/ (n)
narodziny
  syntymistapahtuma, yksilön elämän alkaminen äidistä itsenäisenä

syntymäaika /sˈyntymæˌaika/ (n)
data urodzenia
  henkilön syntymän rekisteröity ajankohta

syntymämerkki /sˈyntymæmˌerkːɪ/ (n)
znak szczególny
  syntymän aikaan esiintyvä, pysyvä ihon hyvänlaatuinen epäsäännöllisyys: valtaosa syntymämerkeistä muodostuu ihon ylipigmentaatiosta ja nämä syntymämerkit luokitellaan luomiksi, mutta osa muodostuu ihon poikkeuksellisesta verisuonettumisesta

syntymäpäivä /sˈyntymæpˌæivæ/ (n)
urodziny
  päivä jona henkilö täyttää vuosia ja siihen liittyvä juhla
  syntymän vuosipäivä

syntyperä /sˈyntypˌeræ/ (n)
pochodzenie
  se, millaisille vanhemmille on syntynyt, esimerkiksi mihin yhteiskuntaluokkaan tai kansaan kuuluville

syntyperäinen /sˈyntyperˌæinen/ (adj)
ojczysty
  syntymästään asti jonkin paikkakunnan asukkaana oleva tai siellä syntynyt

syntyä /sˈyntyæ/ (v)
narodzić się
  alkaa elää itsenäisenä emostaan: tulla ulos emon kohdusta tai munasta, käytetään myös ihmisestä

syreeni /sˈyreːnɪ/ (n)
lilak
  mikä tahansa syreenien sukuun () kuuluva öljypuukasvien heimon laji tai sellaisen yksilö

syrjintä /sˈyrjɪntæ/ (n)
dyskryminacja
  ihmisryhmään tai yhteen ihmiseen kohdistuva (yleensä negatiivinen) eriarvoistava kohtelu

syrjäseutu /sˈyrjæsˌeutu/ (n)
kraniec
  syrjäinen seutu; syrjäinen alue, joka on kaukana kaupungeista ja kunnollisesta infrastruktuurista

syrjäytyminen /sˈyrjæytˌymɪnen/ (n)
społeczne włączenie
  yhteiskunnan ulkopuolelle jääminen tai jättäytyminen; syrjäytyneeksi tuleminen; se, että kansalainen on eristäytyneenä yhteiskunnasta siten ettei osallistu sen toimintaan

sytytin /sˈytytɪn/ (n)
zapalniczka
  kaasutoiminen tulentekoväline
zapalnik
  räjäytin, jolla räjäytetään räjähdyspanos

sytyttää /sˈytytːæː/ (v)
zapalić
  käynnistää palamisreaktio, laittaa tuli palamaan

sytytys /sˈytytys/ (n)
zapłon
  sytyttämisen toteutus

sytytyslanka /sˈytytˌyslaŋka/ (n)
lont
  tulilanka, osa räjähteiden, ammusten tai pyroteknisten laitteiden sytytysmekanismia

sytytystulppa /sˈytytˌystulpːa/ (n)
świeca zapłonowa
  ottomoottorin osa, jonka elektrodien välille syntyvä kipinä sytyttää pottoaine-kaasuseoksen

syvyys /sˈyvyːs/ (n)
głębokość
  pystysuuntainen etäisyys vertailutasona toimivasta vaakapinnasta, us. merenpinnasta tai maanpinnasta, alaspäin

syvä /sˈyvæ/ (adj)
głęboki
  pitkälle maan-, meren- tai muun pinnan alapuolelle ulottuva

syvällinen /sˈyvællɪnen/ (adj)
głęboki
  syvästi vaikuttava, syvälle käypä

syvästi /sˈyvæstɪ/ (adv)
głęboko
  läpikotaisesti, läpikotaisin, perusteellisesti

syväys /sˈyvæys/ (n)
zanurzenie
  laivan tai veneen rungon alimpien kiinteiden rakenteiden (yleensä kölin tai peräsimen) etäisyys tyynestä vesirajasta

syy /sˈyː/ (n)
powód
  tarkoitus, asia, jonka vuoksi jotakin tehdään, vaikutin, motiivi
wina
  kielteinen asia, jonka voidaan katsoa johtuneen jostakusta, vika

syyllinen /sˈyːllɪnen/ (adj)
winny
  sellainen, joka on syyllistynyt johonkin (todistetusti); ominainen sille, jonka syytä jokin on

syylä /sˈyːlæ/ (n)
brodawka, kurzajka
  viruksen aiheuttama pienehkö, hyvänlaatuinen kasvain iholla

syyria /sˈyːrɪa/ (n)
syryjski
  Irakissa aiemmin puhuttu aramean muoto, joka on yhä liturgiakielenä paikallisessa kristityssä kirkossa (kielitunnus: syr)

syyrialainen /sˈyːrɪalˌainen/ (adj)
Syryjczyk
  Syyriasta peräisin oleva tai Syyriaan liittyvä

syyrialainen /sˈyːrɪalˌainen/ (n)
Syryjczyk
  pysyvästi Syyriassa asuva henkilö

syyskuu /sˈyːskuː/ (n)
wrzesień
  vuoden yhdeksäs kuukausi, kuukausi elokuun ja lokakuun välissä

syyspäiväntasaus /sˈyːspæivˌæntasaus/ (n)
równonoc jesienna
  se päivä syksyllä, jolloin yö ja päivä ovat yhtä pitkiä; aurinko paistaa tällöin kohtisuoraan päiväntasaajalle samoin kuin kevätpäiväntasauksena

syytetty /sˈyːtetːy/ (n)
oskarżona
  (oikeustiede) rikosasiassa omissa nimissään oikeuteen vastaamaan haastettu syytteeseen asetettu henkilö, vastaaja

syytinki /sˈyːtɪŋkɪ/ (n)
wycug, wymowa, wyłamek
  tilan kaupan yhteydessä toteutettu sopimus asumisoikeudesta, jossa myyjä saa oikeuden jäädä asumaan tilalle ja elatuksen loppuelämäkseen

syyttäjä /sˈyːtːæjæ/ (n)
prokurator
  viranomainen, joka vie rikosasiaa eteenpäin oikeudessa

syyttää /sˈyːtːæː/ (v)
oskarżać
  väittää syylliseksi johonkin

syytön /sˈyːtøn/ (adj)
niewinny
  joku tai jokin joka ei ole tehnyt jotakin jota ei olisi saanut tehdä

syödä /sˈyødæ/ (v)
jeść, zjeść
  aterioida, laittaa ruokaa suuhunsa ja niellä sen jälkeen

syöjä /sˈyøjæ/ (n)
zjadacz
  se, joka syö

syöksyhammas /sˈyøksyhˌammas/ (n)
cios
  joidenkin nisäkkäiden suusta kasvava huomattavan pitkä hammas

syöksykierre /sˈyøksykˌierre/ (n)
korkociąg
  lentokoneen epätavallinen lentotila, jossa kone putoaa pyörien nokka maata kohden vain toisen siiven kantaessa ja toisen sakatessa

syömishäiriö /sˈyømɪshˌæirɪø/ (n)
zaburzenia odżywiania
  syömiseen liittyvä mielenterveyden häiriö

syöpä /sˈyøpæ/ (n)
rak
  sairaus, jossa jostain syystä muuttuneet elimistön solut alkavat jakautua liian nopeasti, eivätkä kehon säätelymekanismit kykene hillitsemään solujen lisääntymistä ja muodostuu pahanlaatuisia kasvaimia

syöte /sˈyøte/ (n)
wkład
  tietokoneohjelmalle annettava ulkopuolinen data; tarkoittaa paitsi tekstiä myös yksittäisiä näppäinpainalluksia, hiiren klikkauksia yms.

syötti /sˈyøtːɪ/ (n)
przynęta
  jokin pyydettävän eläimen houkuttelemiseksi käytettävä sen ravinnoksi kelpaava eläin tai jokin kasvin tuottama ruoka-aine; voidaan käyttää ansoissa ja muissa pyydyksissä

säde /sˈæde/ (n)
promień
  aalto- tai hiukkassäteilyn etenemistä kuvaava viiva; voimakkaasti yhdensuuntaistuneen säteilyn ilmentymä
  ympyrän kehän ja ympyrän keskipisteen välinen jana

säestää /sˈæestæː/ (v)
akompaniować
  esittää melodiaa tai pää-ääntä tavallisesti harmonisena taustana värittävää tai tukevaa osaa

sähke /sˈæhke/ (n)
depesza
  sähkösanoma, telegrammi; telelaitoksen ja postin sähköisesti välittämä viesti, joka toimitetaan vastaanottajalle kirjoitettuna tai puhelimitse saneltuna

sähkö /sˈæhkø/ (n)
elektryczność
  sähkövirta tai sähkövaraus

sähköasentaja /sˈæhkøasˌentaja/ (n)
elektryk
  ammattilainen, joka asentaa, korjaa ja huoltaa sähkölaitteita ja johdotuksia

sähköinen /sˈæhkøinen/ (adj)
elektryczny
  sähkön kautta ilmenevä
  staattisella sähköllä varautunut
  jännittynyt

sähkökenttä /sˈæhkøkˌentːæ/ (n)
pole elektryczne
  sähkövarauksen ympärille ajateltu kenttä, jonka voimakkuuden dimensio SI-järjestelmän yksiköin ilmaistuna on N C-1, tai vastaavasti V m-1

sähkökitara /sˈæhkøkˌitara/ (n)
gitara elektryczna
  kitara jonka ääni vahvistetaan sähköisesti

sähkömagneettinen spektri /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen spˈektrɪ/ (n)
widmo fal elektromagnetycznych
  spektri, joka kattaa kaikki sähkömagneettisen säteilyn aallonpituusalueet

sähkömagneettinen vuorovaikutus /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen vˈuorovˌaikutus/ (n)
oddziaływanie elektromagnetyczne
  yksi hiukkasfysiikan standardimallin kuvailemista kolmesta perusvuorovaikutuksesta: mekanismi, jonka mukaisesti sähkömagneettinen voima eli sähkövoima toimii

sähkömagnetismi /sˈæhkømˌaɡnetˌismɪ/ (n)
elektromagnetyzm
  kaikkien sähköisten ja magneettisten ilmiöiden yhteisnimitys; yksi maailmankaikkeuden perusvuorovaikutuksista; suppeassa mielessä erityisesti johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttama magnetismi

sähkömoottori /sˈæhkømˌoːtːorɪ/ (n)
silnik elektryczny
  sähkökäyttöinen kone, joka muuntaa kuluttamansa sähköenergian mekaaniseksi liike-energiaksi; osa energiasta muuntuu lämpöenergiaksi eli hukkalämmöksi

sähköposti /sˈæhkøpˌostɪ/ (n)
poczta elektroniczna, e-mail
  järjestelmä sähköisten viestien välittämiseen tietoverkon kautta
  tietoverkossa lähetettävä viesti toisen käyttäjän sähköiseen postilaatikkoon

sähkötuoli /sˈæhkøtˌuolɪ/ (n)
krzesło elektryczne
  teloitusväline, johon tuomittu sidotaan istumaan ja teloitetaan voimakkailla sähköiskuilla

sähkövaraus /sˈæhkøvaraus/ (n)
ładunek elektryczny
  nollasta eroava sähkömäärä; aineen tai hiukkasen ominaisuus, joka ilmenee siten, että se vaikuttaa voimalla toisiin lähellä oleviin sähkö­varauksellisiin kappaleisiin

sähkövirta /sˈæhkøvˌirta/ (n)
prąd
  sähkökentän aiheuttama sähkövarausten järjestynyt liike; mittasuureena sähkövirran tunnus on I ja SI-järjestelmän mukaisesti sen yksikkö on ampeeri, tunnus A .

säie /sˈæie/ (n)
wątek
  kuiduista yhteen kierretyn, kehrätyn tai punotun, yleensä rihmaisen rakenteen tai muun kokonaisuuden osa, tai tällainen kokonaisuus
  yhden prosessin sisällä ajettava rinnakkainen suoritussäie, joka jakaa prosessin muistiavaruuden
struna
  eräissä fysiikan säieteorioissa yksiulotteinen avaruuden perusolio

säihkyluri /sˈæihkylˌurɪ/ (n)
lora zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

säiliö /sˈæilɪø/ (n)
pojemnik
  varsinkin nestemäisten, kaasumaisten t. jauhemaisten aineiden säilyttämiseen tarkoitettu tila, us. suljettu astia

säilä /sˈæilæ/ (n)
szabla
  kaareva lyömämiekka, jota käytetään urheilumiekkailussa

säilöntäaine /sˈæiløntæˌaine/ (n)
konserwant
  joidenkin elintarvikkeiden lisäaine, joka pidentää elintarvikkeen säilyvyyttä

säkeistö /sˈækeistø/ (n)
strofa
  (runo, laulu) kahden tai useamman säkeen muodostama kokonaisuus

säkki /sˈækːɪ/ (n)
worek
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä suuri ja tukeva pussi

säkkipilli /sˈækːɪpˌillɪ/ (n)
dudy
  nykyisin erityisesti skottien suosima puhallinsoitin

säkä /sˈækæ/ (n)
kłąb
  nelijalkaisen nisäkkään, erityisesti hevosen tai koiran, kaulan ja selän yhtymäkohta; selän korkein kohta, jota käytetään eläimen korkeuden mittauskohtana

sämpylä /sˈæmpylæ/ (n)
bułka
  pieni pyöreä tai pitkulainen, useimmiten vehnästä tai grahamjauhoista leivottu, hiivalla kohotettu leipänen

sänki /sˈæŋkɪ/ (n)
rżysko
  leikatun viljan tai heinän maahan jäävä, yleensä pysty, juuressa kiinni oleva korren tyviosa

sänky /sˈæŋky/ (n)
łóżko
  pääasiassa nukkumista varten tehty huonekalu

särkeä /sˈærkeæ/ (v)
boleć
  koskea, tuntua hyvin kipeältä

särki /sˈærkɪ/ (n)
płoć
  Särkikaloihin kuuluva punasilmäinen, parvissa elävä makean ja murtoveden kala (Rutilus rutilus)

särky /sˈærky/ (n)
ból
  pitkäkestoinen kipu

särmä /sˈærmæ/ (n)
krawędź
  monitahokkaan erisuuntaisten tasopintojen yhtymäkohta

särmäneula /sˈærmænˌeula/ (n)
iglicznia
  (Syngnathus typhle) eräs pitkulainen putkisuukala

säteily /sˈæteily/ (n)
promieniowanie
  hiukkasten tai sähkömagneettisen aaltoliikkeen eteneminen ympäristöön

sävel /sˈævel/ (n)
ton
  puhdas ääni, jonka korkeus on tunnistettavissa

sävellaji /sˈævellˌajɪ/ (n)
tonacja
  tonaalisessa musiikissa sävelten ennaltamäärätty sarja, johon kuuluvat perussävel ja siitä johdettavat kyseiseen perussäveleen suhteessa olevat rajatut sävelet, joista voidaan koostaa melodioita, sointuja ja sointukulkuja

säveltäjä /sˈæveltˌæjæ/ (n)
kompozytor
  henkilö, joka säveltää musiikkia

sää /sˈæː/ (n)
pogoda, aura
  ilmakehän aistittavissa olevat olosuhteet; säämuuttujien (lämpötila, sademäärä, tuulen nopeus- ja suunta, ilman kosteus jne.) tila, säätila, määrätyssä paikassa tiettynä hetkenä

sääennuste /sˈæːennˌuste/ (n)
prognoza pogody
  arvio tulevasta säästä eli troposfäärin tilasta lähitulevaisuudessa, käsittäen esimerkiksi ilman lämpötilan ja sateen mahdollisuuden

sääli /sˈæːlɪ/ (n)
litość
  toisen olennon kärsimyksen tai mielipahan herättämä myötätunto

sääliä /sˈæːlɪæ/ (v)
współczuć
  tuntea sääliä jkta/jtak kohtaan

säännöllinen /sˈæːnnøllɪnen/ (adj)
regularny
  useita kertoja ja määrätyin väliajoin tapahtuva

sääntö /sˈæːntø/ (n)
reguła
  kirjallisesti tai suullisesti sovittu tai määrätty tai yleiseksi käytännöksi omaksuttu toimintatapa, vakiintunut käytäntö

sääri /sˈæːrɪ/ (n)
noga
  polven ja jalkaterän välinen alaraajan osa

sääriluu /sˈæːrɪluː/ (n)
kość piszczelowa
  toinen polvinivelen ja nilkkanivelen välissä sijaitseva luu (lat. os tibia)

sääski /sˈæːskɪ/ (n)
komar
  kaksisiipisten hyönteisten alalahko, johon kuuluvat mm. hyttynen, mäkärä ja vaaksiainen

säästää /sˈæːstæː/ (v)
oszczędzać
  säilyttää tai säilöä jotain tulevaisuuden käyttöä varten

säästöpossu /sˈæːstøpˌossu/ (n)
skarbonka
  porsaan muotoinen säästölipas; säästöporsas

säätiö /sˈæːtɪø/ (n)
fundacja
  sääntöjensä määräämään tarkoitukseen luovutettu ja hallituksensa hoitama varallisuusmassa ilman omistajia, osakkaita tai jäseniä

sääty /sˈæːty/ (n)
stan
  (historia) erilaisia oikeuksia nauttineista yhteiskuntaluokista

söpö /sˈøpø/ (adj)
słodki
  sellainen, joka on mukavan näköinen, suloinen, positiivisia tuntemuksia aikaansaava

t-paita /tˈeːpˈaita/ (n)
T-shirt
  lyhythihainen napitukseton ja kaulukseton paita

taajuus /tˈaːjuːs/ (n)
częstotliwość
  esiintymisen tiheys

taajuusmodulaatio /tˈaːjuːsmˌodulˌaːtɪo/ (n)
modulacja częstotliwości
  modulaatio, jossa muutellaan eli poikkeutetaan signaalin, kantoaallon, taajuutta moduloivan signaalin ohjaamana

taakka /tˈaːkːa/ (n)
brzemię
  painava kuorma

taakse /tˈaːkse/ (adv)
z tyłu
  taaksepäin

taantuma /tˈaːntuma/ (n)
recesja, depresja
  kansantalouden tilanne, jossa bruttokansantuotteen kasvuvauhti supistuu huomattavasti ollen kuitenkin plusmerkkistä; hitaan talouskasvun kausi

taara /tˈaːra/ (n)
tara
  tavaran alustan, pakkauksen tai päällyksen paino, joka vähentämällä saadaan tavaran varsinainen massa

taaro /tˈaːro/ (n)
taro
  vihannestaaro, eräs viljelty, ravinnoksi käytettävä vehkakasvi (), jonka mukulat muistuttavat perunaa

tabu /tˈabu/ (n)
tabu
  asia, josta on sopimatonta puhua; sellainen mitä ei ehdottomasti saa tehdä

tadžikki /tˈadʒɪkːɪ/ (n)
Tadżyczka
  Tadžikistanissa puhuttava, indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: tg; sanalista)
  etnisesti tadžikki, tadžikkien kansaan kuuluva henkilö

tagalog /tˈaɡaloɡ/ (n)
tagalog
  Filippiineillä puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: tl)

tahdittomasti /tˈahdɪtːomˌastɪ/ (adv)
nietaktownie
  tahdittomalla tavalla

tahiti /tˈahɪtɪ/ (n)
tahitański
  Tahitilla ja muualla Ranskan Polynesiassa puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: ty)

tahitinlurikki /tˈahɪtˌinlurˌikːɪ/ (n)
loreczka białogardła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tahra /tˈahra/ (n)
plama
  likaläiskä esimerkiksi vaatteessa

tahtilaji /tˈahtɪlˌajɪ/ (n)
metrum
  musiikkikappaleen tahdin jako tahdinosiin

tahtoa /tˈahtoa/ (v)
chcieć
  haluta

tai /tˈai/ (n)
albo
  (logiikka) looginen tai; ajatellaan yleensä taipumattomana ja taivutetaan vain jälkiosaa yhdyssanamuodosteessa, jos tarpeen

taide /tˈaide/ (n)
sztuka
  luova inhimillinen toiminta, joka ilmaisee eri keinoin keskeisiä tai merkittäviä inhimillisen kokemuksen puolia suhteessa vallitsevaan olevaiseen tai koettuihin fantasioihin; tällaisen toiminnan tuotokset

taidemaalari /tˈaidemˌaːlarɪ/ (n)
malarz
  maalaustaiteen harjoittaja; maalauksia tekevä taiteilija

taideteos /tˈaideteos/ (n)
dzieło sztuki
  taiteellisen luomistyön tulos, taideluomus; taiteen tuote

taifuuni /tˈaifuːnɪ/ (n)
tajfun
  Kiinanmerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky

taikasieni /tˈaikasˌienɪ/ (n)
grzyb halucynogenny
  huumeeksi soveltuva sieni, etenkin psilosybiinisieni

taikausko /tˈaikausko/ (n)
przesąd
  usko yliluonnollisiin, valitsevan maailmankäsityksen ulkopuolisiin voimiin tai ilmiöihin

taikavarpu /tˈaikavˌarpu/ (n)
różdżka
  (mytologia) ikivanha maaginen väline maahan kätkettyjä aarteita, varastettuja tai hukattuja esineitä, taikakaluiksi sopivia luonnonesineitä yms. etsittäessä, myös apuneuvo kaivonpaikan etsimisessä ja maasäteilyn havaitsemisessa

taikina /tˈaikɪna/ (n)
ciasto
  Elintarvikkeiden valmistuksessa käytettävä raaka-aineista, tavallisesti jauhoista ja tarvittavasta nesteestä, vedestä, maidosta tai piimästä, tehty seos, joka saatetaan käyttötarkoituksen mukaiseen muotoon hämmentämällä, sekoittamalla, vaivaamalla, kaulitsemalla tai vatkaamalla; tarvittaessa käytetään kohotusainetta

taikonautti /tˈaikonˌautːɪ/ (n)
tajkonauta
  kiinalainen avaruuslentäjä

taikuri /tˈaikurɪ/ (n)
czarodziej
  silmänkääntäjä, taikatemppujen tekijä, taikatemppuja tekevä viihdetaitelija

taimen /tˈaimen/ (n)
pstrąg
  lohikalojen heimon lohien suvun kala (), josta meillä erotetaan kolme lajia: meritaimen, järvitaimen ja purotaimen. Taimenet eroavat ulkonäöltään ja kooltaan lohista, vaikka aina lajeja ei ole helppo tunnistaa käytettävissä olevista tuntomerkeistä huolimatta.

taimi /tˈaimɪ/ (n)
sadzonka
  siemenestä kasvanut nuori istutusta varten koulittu tai istutettu kasvi

taipumaton /tˈaipumaton/ (adj)
nieodmienny
  sana joka ei taivu suvussa, luvussa eikä sija- tai aikamuodoissa

taistella /tˈaistella/ (v)
walczyć
  kamppailla, otella, ottaa yhteen

taistelu /tˈaistelu/ (n)
bitwa, batalia
  sodankäyntiin liittyvä yhteenotto tai kamppailu kahden tai useamman osapuolen välillä
walka, bitwa
  kamppailu, pyrkimys johonkin vaikeuksien kautta

taistelukenttä /tˈaistelukˌentːæ/ (n)
pole bitwy
  aseelliseen taisteluun käytetty alue

taistelukärki /tˈaistelukˌærkɪ/ (n)
głowica
  ohjuksen, raketin tai torpedon räjähteen tai muun hyötykuorman sisältävä osa

taistelulaiva /tˈaistelulˌaiva/ (n)
pancernik
  suurimpia ja voimakkaimpia tykein aseistettuja sotalaivoja, jotka yleensä käsitetään 35000–65000 tonnin massaisiksi

taitaja /tˈaitaja/ (n)
mistrz
  henkilö, joka taitaa tai osaa jotakin erityisen hyvin

taiteilija /tˈaiteilˌija/ (n)
artysta
  ammatikseen taidetta harjoittava henkilö

taitekerroin /tˈaitekˌerroin/ (n)
współczynnik załamania
  aineen optista tiheyttä kuvaava kerroin

taito /tˈaito/ (n)
umiejętność
  henkinen tai ruumiillinen kyky tehdä jtk

taitoluistelu /tˈaitolwˌistelu/ (n)
łyżwiarstwo figurowe
  urheilulaji, jossa luistellaan jääkentällä taitoluistimilla ja esitetään erilaisia ohjelmia musiikin tahdissa

taivaallinen /tˈaivaːllɪnen/ (adj)
boski
  taivaaseen kuuluva tai liittyvä

taivaankappale /tˈaivaːŋkˌapːale/ (n)
ciało niebieskie
  havaintopiiriimme kuuluva taivaan kohde

taivaanpallo /tˈaivaːmpˌallo/ (n)
sfera niebieska
  koko taivas katsottuna niin, että kaikki taivaankappaleet on sijoitettu havaitsijaa ympäröivän kuvitellun pallon sisäpinnalle

taivaansininen /tˈaivaːnsˌinɪnen/ (adj)
błękit
  väriltään taivaansininen

taivaanvuohi /tˈaivaːnvˌuohɪ/ (n)
bekas kszyk, kszyk
  pitkänokkainen kurppalintu ()

taivas /tˈaivas/ (n)
niebo, firmament
  maan pinnalta tarkasteltuna horisontin yläpuolella näkyvä osa maapallon ilmakehää, joka on läpinäkyvä; se, mikä taivaankappaleen pinnalta näkyy ylhäällä
raj, niebo
  Jumalan olinpaikka; paratiisi (kristinuskossa)

taivuttaa /tˈaivutːaː/ (v)
giąć, zginać
  saattaa taipuneeksi

taivutus /tˈaivutus/ (n)
zginanie
  valmistusmenetelmä, jossa kappaleeseen tehdään taivuttamalla pysyviä muodonmuutoksia
deklinacja
  sanojen muokkaaminen käyttökohteen, aseman lauseessa, tai semantiikan edellyttämään muotoon

tajuttomuus /tˈajutːomuːs/ (n)
nieprzytomność
  tila, jossa ihminen on tiedottomana

takaisin /tˈakaisɪn/ (adv)
z powrotem
  ilmaisee suuntaa, johon joku tai jokin palaa sinne, mistä se on aikaisemmin lähtenyt

takaisinmallinnus /tˈakaisˌinmallˌinnus/ (n)
inżynieria wsteczna
  olemassa olevan laitteen, tietojärjestelmän tai tietokoneohjelman toiminnallisuuden selvittäminen
  konekielisen ohjelman muuntaminen lähdekoodiksi

takalisto /tˈakalˌisto/ (n)
tyłek, zadek
  (arkinen) takamus, takapuoli, pakarat

takamus /tˈakamus/ (n)
tyłek, zadek
  takapuoli, pakarat

takana /tˈakana/ (adv)
za
  taakse sijoittuneena, taka-alalla, taustalla.

takapuoli /tˈakapˌuolɪ/ (n)
tyłek, zadek
  ihmisen ruumiinosa lantion takaosassa, pakarat

takavarikko /tˈakavarˌikːo/ (n)
konfiskata
  väliaikainen poisotto omistajan määräysvallasta

takavarikoida /tˈakavˌarɪkˌoida/ (v)
konfiskować
  todisteen otto haltuun tai menetetyksi tuomitun esineen otto haltuun, tai rikoksella viedyn esineen palautus lailliselle omistajalle

takiainen /tˈakɪˌainen/ (n)
łopian, łopuch
  mikä tahansa -suvun kasvi

takinkääntäjä /tˈakɪŋkˌæːntæjæ/ (n)
zdrajca
  henkilö, joka on jättänyt puolueensa tai muun yhteisönsä

takki /tˈakːɪ/ (n)
płaszcz
  yläruumista suojaamaan käytettävä vaatekappale; myös miesten puvun yläosa

takkirauta /tˈakːɪrˌauta/ (n)
surówka
  masuunin tuottama 4–5 % hiiltä sisältävä raakarauta

takoa /tˈakoa/ (v)
kuć
  muokata metallia iskemällä sitä vasaralla

taksi /tˈaksɪ/ (n)
taksówka, taxi
  henkilöliikennettä tilausliikenteenä hoitava organisaatio

taksiauto /tˈaksɪˌauto/ (n)
taksówka
  auto, jota käytetään taksipalvelun tuotannossa

taksinkuljettaja /tˈaksɪŋkˌuljetːˌaja/ (n)
taksówkarz
  henkilö, joka kuljettaa taksia

taksoni /tˈaksonɪ/ (n)
takson
  taksonomiassa määritelty eliöryhmä; tieteellisessä luokittelussa käytetty termi, sukulaisuussuhteiden mukaan nimetty eliöryhmä, joka on virallisesti kuvattu tieteelle; yhteisnimitys tietyille lajeille

taksonomia /tˈaksonˌomɪa/ (n)
taksonomia
  biologisen systematiikan ryhmittely, jossa lajit on järjestetty kehitysopillisen perusjaottelun mukaisesti hierarkiatasoja käyttäen

taktiikka /tˈaktɪːkːa/ (n)
taktyka
  taistelutaito, taito voittaa taistelu

taktinen /tˈaktɪnen/ (adj)
taktyczny
  taktiikkaan kuuluva, taktiikkaa koskeva; sellainen, joka on taktiikaltaan taitava, taktiikan hallitseva

takuu /tˈakuː/ (n)
gwarancja
  vapaaehtoinen sitoumus, jolla myyjä, valmistaja tai maahantuoja ottaa vastuun tavaran kunnosta ja toimivuudesta

tali /tˈalɪ/ (n)
łój
  puhdistettu naudan tai lampaan, rasva, myös poron kuu, jota saadaan ko. eläimen murskatuista rasvakudoksista sulattamalla ne 60–70 °C:ssa ja poistamalla vesi (iGS)
łój, sebum
  ihon rauhasten erittämä rasva

talikko /tˈalɪkːo/ (n)
widły
  maataloudessa ja puutarhanhoidossa käytettävä, lähinnä eloperäisen materiaalin käsittelyyn tarkoitettu työkalu, joka on varreltaan lapion kaltainen, mutta terä muodostuu useasta piikistä

talirauhanen /tˈalɪrˌauhanen/ (n)
gruczoł łojowy
  ihon pinnalle rasvamaista talia erittävä avoeritysrauhanen (glandula sebacea)

talitiainen /tˈalɪtɪˌainen/ (n)
sikora bogatka, bogatka
  varpuslintujen tiaisten sukuun kuuluva lintulaji () tai tämän yksilö

talkki /tˈalkːɪ/ (n)
talk
  erittäin pehmeä ja rasvaiselta tuntuva, väriltään valkoinen tai vihertävä, asultaan suomuinen, kiteinen mineraali

tallentaa /tˈallentaː/ (v)
zapisywać
  laittaa talteen, säästöön
  kopioida käsiteltävä tieto ohjelmasta tietokoneen massamuistille, jossa tiedot pysyvät myös virrat sammutettaessa

talletus /tˈalletus/ (n)
depozyt
  rahan tallettaminen pankkitilille

tallium /tˈallium/ (n)
tal
  eräs alkuaine

talo /tˈalo/ (n)
dom
  yleensä ihmisten asumista varten tehty ja varustettu asuinrakennus, asuintalo

taloudellinen /tˈaloudˌellɪnen/ (adj)
ekonomiczny
  talouteen liittyvä

taloudellisesti /tˈaloudˌellɪsˌestɪ/ (adv)
ekonomicznie
  taloudellisella tavalla, hyvän taloudenpidon mukaisesti

talous /tˈalous/ (n)
gospodarka, ekonomia
  julkinen tai yksityinen taloudellinen toiminta, varojen hankinta ja käyttö

taltta /tˈaltːa/ (n)
dłuto, przecinak
  pitkänomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

talutushihna /tˈalutˌushɪhna/ (n)
smycz
  kotieläimen kävelyttämisesssä tai ulkoiluttamisessa käytetty laite, joka estää eläintä karkaamasta

talvi /tˈalvɪ/ (n)
zima
  syksyn jälkeen tuleva ja ennen kevättä oleva vuodenaika

talvikki /tˈalvɪkːɪ/ (n)
gruszyczka
  talvikkien () suvun kasvi

talvinen /tˈalvɪnen/ (adj)
zimowy
  talvea muistuttava, talvelle tyypillinen

tamaani /tˈamaːnɪ/ (n)
góralek
  mikä tahansa tamaaneiden heimoon () tai lahkoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

tamarindipuut /tˈamarˌindɪpuːt/ (n)
tamaryndowiec
  yksi hernekasvien heimoon kuuluvista suvuista ()

tamburiini /tˈamburˌiːnɪ/ (n)
tamburyn
  rungosta, kalvosta ja rungossa sijaitsevista pienistä lautasista muodostuva lyömäsoitin

tamili /tˈamɪlɪ/ (n)
tamilski
  tamilien puhuma dravidakieli, jonka kielitunnus on ta

tamma /tˈamma/ (n)
kobyła, klacz
  naaraspuolinen hevonen, naarashevonen

tammenterho /tˈammentˌerho/ (n)
żołądź
  tammen pähkinä

tammi /tˈammɪ/ (n)
dąb, dębina
  metsätammi, pyökkikasvien heimon jalo lehtipuu (Quercus robur), jota kasvaa myös Suomessa luonnonvaraisena

tammikuu /tˈammɪkuː/ (n)
styczeń
  vuoden ensimmäinen kuukausi, kuukausi joulukuun ja helmikuun välissä

tammipeli /tˈammɪpˌelɪ/ (n)
warcaby
  kahden pelaajan lautapeli, jota pelataan šakkilaudalla tai sen kaltaisella, mutta numeroimattomalla (8 x 8 ruutua) laudalla. Molemmilla pelaajilla on 12 yleensä pyöreätä nappulaa, valkeat ja mustat.

tangentti /tˈaŋŋentːɪ/ (n)
tangens
  käyrää yhdessä pisteessä sivuava suora
  suorakulmaisen kolmion vastaisen ja viereisen kateetin suhde; vastaava funktio (lyhenne tan)

tanimbarinkakadu /tˈanɪmbarˌiŋkakˌadu/ (n)
kakadu białooka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tanimbarinluri /tˈanɪmbarˌinlurɪ/ (n)
lora kreskowana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tankkeri /tˈaŋkːerɪ/ (n)
tankowiec
  raakaöljyn tai kaasunkuljetukseen rakennettu rahtilaiva, jossa lasti on irtolastina tankeissa

tanska /tˈanska/ (n)
duński
  germaanisten kielten pohjoismaisen ryhmän itäisen haaran kieli ruotsin ohella, Tanskan valtion virallinen kieli (sanalista)

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (adj)
duński
  Tanskasta peräisin oleva tai Tanskaan liittyvä

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (n)
Duńczyk, Dunka
  pysyvästi Tanskassa asuva henkilö

tanskandoggi /tˈanskandˌoɡːɪ/ (n)
dog niemiecki
  (eläintiede) suurikokoinen saksalainen doggi, Saksan kansalliskoira

tanssi /tˈanssɪ/ (n)
taniec
  ihmisen jäsenten liikuttaminen musiikin tahtiin

tanssia /tˈanssɪa/ (v)
tańczyć
  liikkua rytmisesti, erityisesti musiikin tahtiin

tanssiaiset /tˈanssɪˌaiset/ (n)
bal
  juhlava ja suuri tanssitilaisuus

tanssija /tˈanssɪja/ (n)
tancerz, tancerka
  henkilö, joka tanssii

tanssijatar /tˈanssɪjatar/ (n)
tancerka
  naispuolinen tanssija

tanssilattia /tˈanssɪlˌatːɪa/ (n)
parkiet
  tanssipaikan, ravintolan tms. tanssimiseen varattu avoin tila

tantaali /tˈantaːlɪ/ (n)
tantal
  siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ta ja järjestysluku 73

taolaisuus /tˈaolˌaisuːs/ (n)
taoizm
  kinalainen filosofia ja yksi Kiinan kolmesta suuresta uskonnosta

taonta /tˈaonta/ (n)
kucie
  takominen; metallin muokkaaminen vasaralla

tapa /tˈapa/ (n)
zwyczaj
  asia, jota tehdään totuttuun tapaan säännöllisesti
sposób
  keino tehdä jotain

tapaaminen /tˈapaːmɪnen/ (n)
spotkanie
  kohtaaminen kasvokkain, yleensä ennalta sovitusti

tapahtua /tˈapahtˌua/ (v)
wydarzyć się
  käydä, sattua jotakin

tapahtuma /tˈapahtˌuma/ (n)
wydarzenie, zdarzenie
  asia, joka tapahtuu odotetusti tai sattumalta
  yleensä julkinen tilaisuus, jossa on ennalta ilmoitettua ohjelmaa

tapahtumahorisontti /tˈapahtˌumahˌorɪsˌontːɪ/ (n)
horyzont zdarzeń
  mustaa aukkoa ympäröivä rajapinta, jossa pakonopeus ylittää valonnopeuden, ja jonka takaa ulkopuolisen tarkkailijan ei ole mahdollista saada informaatiota

tapaus /tˈapaus/ (n)
przypadek
  muisteltava tapahtuma

tapetoida /tˈapetˌoida/ (v)
tapetować
  kiinnittää tapettia seinään

tapetti /tˈapetːɪ/ (n)
tapeta
  tyypillisesti katonrajasta lattianrajaan ylettyvä paperikaistale, joita kiinnitetään sisäseiniin liisterillä

tapiiri /tˈapɪːrɪ/ (n)
tapir
  kärsäkkäitä kavioeläimiä, jotka elävät nykyään Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Kaakkois-Aasiassa

tappaa /tˈapːaː/ (v)
zabijać
  riistää henki jltk eliöltä

tappaa aikaa /tˈapːaː ˈaikaː/ (v)
zabić czas
  kuluttaa aikaa saadakseen aikansa kulumaan esim. odottaessa jotakin

tappaja /tˈapːaja/ (n)
zabójca
  henkilö, joka tappaa

tappara /tˈapːara/ (n)
topór
  kuunsirpin muotoinen lyhyt- tai pitkävartinen sotakirves

taputtaa /tˈaputːaː/ (v)
klaskać
  osoittaa suosiota lyömällä käsiä yhteen toistuvasti, antaa aplodit

tarina /tˈarɪna/ (n)
opowieść
  keksitty tai jotakin todellista tapahtumaa kuvaava kertomus, jolla on mahdollisesti jokin opetus

tarjoilija /tˈarjoilˌija/ (n)
kelner
  tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö, joko mies tai nainen, vrt. tarjoilijatar

tarjotin /tˈarjotɪn/ (n)
taca
  tarjottavien kantamisessa käytettävä alunen

tarjous /tˈarjous/ (n)
oferta, propozycja, podaż
  neuvotteluehdotus

tarkastella /tˈarkastella/ (v)
obserwować
  havainnoida, huomioida

tarkistaa /tˈarkɪstaː/ (v)
sprawdzać
  tarkastamalla ja virheellisyydet korjaamalla varmistautua siitä, että jokin on asianmukainen, kunnossa, oikea tai paikkansapitävä; kontrolloida

tarkka /tˈarkːa/ (adj)
dokładny, precyzyjny
  täsmällinen, yksityiskohtainen

tarkka-ampuja /tˈarkːaˈampuja/ (n)
snajper
  tarkkuuskiväärillä varustettu ja sen käyttöön koulutettu sotilas tai poliisi

tarkkaavainen /tˈarkːaːvˌainen/ (adj)
uważny
  sellainen, joka seuraa tarkasti jotakin, antaa sille täyden huomion

tarkkailija /tˈarkːailˌija/ (n)
obserwator
  henkilö joka tarkkailee

tarkoin /tˈarkoin/ (adv)
dokładnie
  hyvin tarkasti, yksityiskohtaisesti

tarkoittaa /tˈarkoitːaː/ (v)
znaczyć
  olla jotain merkitykseltään
  viitata puheessaan johonkin

tarkoitus /tˈarkoitus/ (n)
cel
  se mitä halutaan saada ilmaistuksi, ajatus

tarpeeton /tˈarpeːton/ (adj)
niepotrzebny
  sellainen, mille ei ole mitään tarvetta tai käyttöä; jota ilman voi ihan hyvin olla; josta ei ole mitään hyötyä

tarra /tˈarra/ (n)
naklejka
  etiketti tai muu lappu, jonka toinen puoli on liimapintainen ja toisella puolella on kuva, tekstiä tai tilaa kirjoitukselle

tarranauha /tˈarranˌauha/ (n)
rzep
  kahdesta osasta koostuva kiinnitysväline, jonka toisessa osassa on pieniä koukkuja ja toisessa lenkkejä, jotka tarttuvat toisinsa kun osat tuodaan yhteen

tarttua /tˈartːua/ (v)
chwycić
  ottaa kiinni

tartuttaa /tˈartutːaː/ (v)
zarazić
  (taudista) saada tarttumaan; aiheuttaa tartunta

tarve /tˈarve/ (n)
potrzeba
  jonkin tai jonkun tarpeellisuuden puutteena koettu tila

tarvita /tˈarvɪta/ (v)
potrzebować
  tuntea pakkoa tai halua saada jotakin

tasa-arvo /tˈasaˈarvo/ (n)
równość
  se, että kohdellaan saman arvoisina, ei aseteta eri asemaan sosiaalisten tai kulttuuristen erojen vuoksi

tasanko /tˈasaŋko/ (n)
równina
  pinnanmuodoiltaan suhteellisen tasainen maa-alue

tasapaino /tˈasapˌaino/ (n)
równowaga
  se, että jokin pysyy pystyssä tai paikoillaan; vaikuttavat erisuuntaiset voimat ovat yhtä suuret; menot ja tulot yhtä suuret
  tilanne, jossa kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret

tasapeli /tˈasapˌelɪ/ (n)
remis
  pelin tilanne, jossa molemmilla on pelin loppuessa saman verran pisteitä

tasasivuinen /tˈasasˌivwɪnen/ (adj)
równoboczny
  (geometria) matemaattisesta kuviosta, joka täyttää tasasivuisuuden ehdot:

tasasuunnata /tˈasasˌuːnnata/ (v)
prostować
  muuttaa vaihtosähkö tasasähköksi

tasavalta /tˈasavˌalta/ (n)
republika, rzeczpospolita
  valtiomuoto, jossa ei ole lainkaan päämiestä tai päämies (tavallisesti presidentti) valitaan vaaleilla määräajaksi

tasavirta /tˈasavˌirta/ (n)
prąd stały
  sähkövirta, jonka suunta ei muutu; tällöin virta kulkee suljetussa virtapiirissä koko ajan samansuuntaisesti

tase /tˈase/ (n)
saldo
  yleisesti kaksipuolinen laskelma
bilans
  tilinpäätökseen kuuluva taloudellinen laskelma, joka mittaa yrityksen varojen ja velkojen arvoa tilinpäätöspäivänä eli tiettynä ajankohtana; käytetään yrityksen taloudellisen tilan arviointiin

tasku /tˈasku/ (n)
kieszeń
  vaatteeseen kiinni neulottu pussi pienten esineiden kantamista varten

taskulamppu /tˈaskulˌampːu/ (n)
latarka
  pieni kädessä pidettävä paristoilla tai akuilla toimiva valaisin

taskulaskin /tˈaskulˌaskɪn/ (n)
kalkulator
  nykyaikainen laskin, joka mahtuu taskuun

taskumatti /tˈaskumˌatːɪ/ (n)
piersiówka
  taskuun mahtuva, yleensä metallinen litteä juomapullo

taskuraha /tˈaskurˌaha/ (n)
kieszonkowe
  pienehkö rahasumma

taskurapu /tˈaskurˌapu/ (n)
krab
  jokin kymmenjalkaisten osalahkoon Brachyura kuuluva äyriäinen

tasmaniankaija /tˈasmanɪˌaŋkaija/ (n)
papużka ostrosterna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tasmanianrosella /tˈasmanɪˌanrosella/ (n)
rozella tasmańska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tasmanianruohokaija /tˈasmanɪˌanruohokˌaija/ (n)
łąkówka krasnobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

taso /tˈaso/ (n)
poziom
  osaamistaso, se, kuinka hyvin jonkin taidon hallitsee
  se, kuinka hyvä jokin on laadultaan

tataari /tˈataːrɪ/ (n)
tatarski
  tataarin kieli (kielitunnus: tt), turkkilaisiin kieliin kuuluva tataarien käyttämä kieli, jota puhutaan virallisena kielenä Tatarstanissa

tattari /tˈatːarɪ/ (n)
gryka
  eräs vilja (Fagopyrum esculentum)

tatuoida /tˈatuoˌida/ (n)
robić tatuaż
  pistää mustetta ihon alle ja tehdä tällä tavalla kuvio

tatuointi /tˈatuoˌintɪ/ (n)
tatuaż
  ihon alle pistetyllä musteella tehty kuvio; sen teko

tau /tˈau/ (n)
tau
  kreikkalaisten aakkosten 19. kirjain. Vastaava symboli Τ tai τ.

tauko /tˈauko/ (n)
pauza, przerwa
  keskeytys, kahden ajanjakson välillä toiminnassa oleva hiljaisempi jakso

taulu /tˈaulu/ (n)
tablica
  liitutaulu; valkotaulu, tussitaulu

taulukko /tˈaulukːo/ (n)
tabela
  tietojen esitys yleensä tasavälisiin riveihin ja sarakkeisiin järjestettynä

tausta /tˈausta/ (n)
tło
  kuvan esineen tai näkymän takana näkyvät asiat

tautologia /tˈautolˌoɡɪa/ (n)
tautologia
  saman asian tarpeeton toisto

tavallaan /tˈavallaːn/ (adv)
w pewnym sensie
  Eräällä lailla.

tavallinen /tˈavallɪnen/ (adj)
zwykły
  ei erikoinen; tavallisuudesta poikkeamaton, arkipäiväinen

tavallinen /tˈavallɪnen/ (n)
zwykły
  jotakin tavallista; se tavanomainen, sama kuin tavallisesti

tavanomainen /tˈavanomˌainen/ (adj)
zwyczajowy
  tavanmukainen, totunnainen, tavaksi tullut

tavara /tˈavara/ (n)
towar
  aineellinen esine, etenkin kaupan ja omistuksen kohteena

tavaratalo /tˈavarˌatalo/ (n)
dom towarowy
  useisiin osastoihin jaettu suuri kauppaliike, jossa on monipuolinen valikoima ja jossa ruokaosaston osuus on pieni

tavaratila /tˈavarˌatɪla/ (n)
bagażnik
  tila ajoneuvoon matkalle mukaan otettavia tavaroita varten

tavata /tˈavata/ (v)
literować
  lukea tavuittain tai kirjaimittain

tavoite /tˈavoite/ (n)
cel
  päämäärä, jonka henkilö yrittää saavuttaa

tavu /tˈavu/ (n)
sylaba, zgłoska
  sanan osa, yhden tai useamman äänteen muodostama kielen rytmiyksikkö
bajt
  tavallisesti kahdeksasta bitistä koostuva tietoalkio ja datan tallennuskapasiteetin mittayksikkö

tavutus /tˈavutus/ (n)
dzielenia wyrazów
  kirjoitukseen merkitty tai äännettäessä painottamalla esiin tuotu sanojen tavujako

teatraalinen /tˈeatrˌaːlɪnen/ (adj)
teatralny
  suurieleinen, dramaattinen, teatteria muistuttava

teatteri /tˈeatːˌerɪ/ (n)
teatr
  taidemuoto, jossa näyttelijät esiintyvät puhetta, musiikkia, tanssia, liikkeitä ja eleitä hyödyntäen
  teatteriesityksiin käytettävä rakennus, teatteritalo
  yhteisö tai laitos, joka järjestää teatteriesityksiä

tee /tˈeː/ (n)
herbata
  kuivatut ja leikatut teenlehdet tuotteena

teehuone /tˈeːhuone/ (n)
herbaciarnia
  kahvilan tapainen paikka, joka on erikoistunut eri teelajien myyntiin ja tarjoiluun

teekuppi /tˈeːkupːɪ/ (n)
filiżanka
  teen juomiseen tarkoitettu kuppi; suurempi kuin kahvikuppi

teelusikka /tˈeːlusˌikːa/ (n)
łyżeczka
  kahvi- tai teepöydän kattaukseen kuuluva ruokailuväline, pikkulusikka, jolla hämmennetään kupissa olevaa kahvia tai teetä

teepussi /tˈeːpussɪ/ (n)
torebka herbaty
  pieni teetä sisältävä pussi, joka voidaan hauduttaa kuumassa vedessä

teeri /tˈeːrɪ/ (n)
cietrzew
  Suomen metsissä usein tavattu kanalintu (, aiemmin )

tehdas /tˈehdas/ (n)
fabryka
  tuotantolaitos, jossa valmistetaan yleensä sarjatuotantona tiettyjä tuotteita

tehdä /tˈehdæ/ (v)
robić
  käytetään mistä tahansa tilanteesta, jossa jokin verbi toteutuu

teho /tˈeho/ (n)
moc
  käytetyn energian määrä aikayksikössä. Tehon SI-yksikkö on watti, W

tehokas /tˈehokas/ (adj)
skuteczny
  huolellisesti resursseja käyttävä; ei turhaan liikaa käyttävä

tehtävä /tˈehtævæ/ (n)
zadanie
  asia, joka pitää tai on tarkoitus tehdä

teini /tˈeinɪ/ (n)
nastolatek
  nuori, 13–19 vuoden ikäinen henkilö

teippi /tˈeipːɪ/ (n)
taśma klejąca
  liimalla päällystetty nauha, jota käytetään esineiden yhteenliittämiseen tai tukemiseen paikalleen; kuvioituna kuvioiden kiinnittämiseen pinnoille

teismi /tˈeismɪ/ (n)
teizm
  käsitys yksilöllisen, maailmankaikkeutta ylläpitävän jumaluuden olemassaolosta

teisti /tˈeistɪ/ (n)
teista, teistka
  teismin kannattaja; henkilö, joka uskoo, että on olemassa Jumala tai jumalia

teitittely /tˈeitɪtːˌely/ (n)
mówienie per pan
  teititteleminen

tekijä /tˈekɪjæ/ (n)
czynnik, faktor
  kertolaskun jäsen; kerroin; kokonaisluku, jolla toinen luku on jaollinen

tekijänoikeus /tˈekɪjænˌoikeus/ (n)
prawo autorskie
  luovan työn tekijälle syntyvä yksinoikeus määrätä teoksensa käytöstä

teknetium /tˈeknetium/ (n)
technet
  ulkonäöltään platinaa muistuttava radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki Tc

tekniikka /tˈeknɪːkːa/ (n)
technika
  menettelytapa, keino

teknikum /tˈeknɪkum/ (n)
technikum
  ammatillinen oppilaitos Venäjällä

tekninen /tˈeknɪnen/ (adj)
techniczny
  tekniikkaan ja sen hyödyntämiseen, opetukseen tai dokumentointiin liittyvä

teknokratia /tˈeknokrˌatɪa/ (n)
technokracja
  oppi, jonka mukaan tiedolla ja taidolla sekä niiden osaajilla tulisi olla yhteiskunnassa hallitseva asema

teknologia /tˈeknolˌoɡɪa/ (n)
technologia
  yhteisnimitys joukolle tietyn alan tekniikoita

teknologinen /tˈeknolˌoɡɪnen/ (adj)
technologiczny
  teknologiaan liittyvä

teko /tˈeko/ (n)
czyn
  tehdä-verbin keskeneräinen tai valmis tuotos

tekosyy /tˈekosyː/ (n)
wymówka
  syy, joka ei ole todellinen, vaan keksitty, usein hätävalheeksi

teksti /tˈekstɪ/ (n)
tekst
  kirjallinen tai suullinen esitys

tekstinkäsittelyohjelma /tˈekstɪŋkæsˌitːelyˌohjelma/ (n)
edytor tekstowy
  tekstin kirjoittamiseen ja muokkaukseen tarkoitettu tietokoneohjelma, jolla voi tyypillisesti muotoilla tekstiä

tekstitys /tˈekstɪtys/ (n)
napisy
  videomateriaalin alalaitaan lisätyt tekstit, joissa kerrotaan mitä kuvassa tapahtuu tai puhutaan, usein eri kielellä

tekstiviesti /tˈekstɪvˌiestɪ/ (n)
SMS
  GSM-matkapuhelinverkon välityksellä kulkeva lyhyt, tekstistä koostuva viesti

telaketju /tˈelakˌetju/ (n)
gąsienica
  erillisistä telakengistä muodostuva telaketjuajoneuvon pyöriä yhdistävä maata vasten liikkuva nauhamainen ketju, jota käytetään panssarivaunujen, maansiirtoajoneuvojen sekä joidenkin maastoajoneuvojen voimansiirrossa

telakka /tˈelakːa/ (n)
stocznia
  laivojen rakennukseen ja korjaukseen tarkoitettu laitos tai yritys

telepaattinen /tˈelepˌaːtːɪnen/ (adj)
telepatyczny
  telepatiaan perustuva

telepatia /tˈelepˌatɪa/ (n)
telepatia
  ajatustenluku, kyky tietää yliluonnollisesti, mitä toinen henkilö ajattelee

televisio /tˈelevˌisɪo/ (n)
telewizja
  televisio-ohjelmien tuottamiseen ja jakeluun käytettävä tuotanto-, välitys- ja vastaanottolaitteistojen muodostama kokonaisuus; organisaatio, joka lähettää televisio-ohjelmaa
telewizja, telewizor
  televisiovastaanotin, televisiokanavilla välitettävien televisio-ohjelmien vastaanottamiseen tarkoitettu laite

televisio-ohjelma /tˈelevˌisɪoˈohjelma/ (n)
program telewizyjny
  televisioon tehty ja televisiossa esitettävä ohjelma; televisiolähetyksen keskeinen sisältö

televisiotoiminta /tˈelevˌisɪotˌoimɪnta/ (n)
telewizja
  (joukkotiedotus) yleisradion tai muun organisaation televisio-ohjelmien tuottaminen, hankinta ja levittäminen sekä siihen varatut resurssit ja niiden käyttö

televisiovastaanotin /tˈelevˌisɪovˌastaːnotɪn/ (n)
telewizor
  nykyisin yleensä televisio; (ammattikieli) televisiojärjestelmään liittyvä televisiokuvan ja yhdistetyn äänen vastaanottoon tarkoitettu laite, jossa on viritin

telkkä /tˈelkːæ/ (n)
gągoł
  sotka, sukeltajasorsa, joka pesii Suomessa kaikkialla pohjoisinta Lappia ja ulkosaaristoa lukuun ottamatta

telluuri /tˈelluːrɪ/ (n)
tellur
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 52 ja tunnus Te

teloitus /tˈeloitus/ (n)
egzekucja
  kuolemantuomion täytäntöönpano: lakiin perustuva ihmisen surmaaminen rangaistukseksi hänen tekemästään rikoksesta; se, että teloitetaan

teltta /tˈeltːa/ (n)
namiot
  metalli- tai puurungolle pingotetusta kankaasta, joskus vuodista tms. tehty, maahan lyötyihin paaluihin kiinnitetyillä naruilla tuettu maja tai katos, joka usein on tarkoitettu purettavaksi ja siirrettäväksi tilapäisrakennelmaksi

telugu /tˈeluɡu/ (n)
telugu
  suurin Intian dravidakielistä (kielitunnus: te )

temaattinen /tˈemaːtːɪnen/ (adj)
tematyczny
  teemaan perustuva tai sille ominainen

tempaus /tˈempaus/ (n)
rwanie
  ensimmäinen kahdesta painonnostokilpailun osasta

temppeli /tˈempːelɪ/ (n)
świątynia
  uskonnolliseen käyttöön pyhitetty paikka, jossa harjoitetaan kyseisen uskonnon toimituksia, esimerkiksi riittejä ja rituaalimenoja.

temppeliherra /tˈempːelɪhˌerra/ (n)
templariusz
  Temppeliherrain ritarikunnan jäsen

tennis /tˈennɪs/ (n)
tenis
  pallopeli, jossa tarkoituksena on lyödä pallo mailalla verkon yli vastustajan puolelle pelikenttään rajojen sisäpuolelle

tenniskenttä /tˈennɪskˌentːæ/ (n)
kort
  tenniksen pelaamiseen käytetty kenttä

tensori /tˈensorɪ/ (n)
tensor
  jännittäjälihas
  koordinaateista riippumaton lineaarinen vektoriavaruuden kuvaus kerroinkunnalle

tentti /tˈentːɪ/ (n)
egzamin
  koe tai kuulustelu esimerkiksi kurssin päättyessä

teodoliitti /tˈeodolˌiːtːɪ/ (n)
teodolit
  kääntyvällä kaukoputkella varustettu kulmanmittauslaite, jolla voidaan tähdätä etäällä olevia kohteita ja mitata niiden välisiä vaaka- ja pystykulmia; käytetään maanmittauksessa ja rakennustöissä

teokraattinen /tˈeokrˌaːtːɪnen/ (adj)
teokratyczny
  teokratian mukainen

teokratia /tˈeokrˌatɪa/ (n)
teokracja
  käsitys, jonka mukaan ylin valtiovalta kuuluu Jumalalle, jonka edustajia hallitsijat ovat

teollisuus /tˈeollɪsuːs/ (n)
przemysł
  sekundaarituotannoksi eli jalostukseksi lukeutuva tuotantotoiminnan laji, joka muuttaa kiinteässä toimipaikassa alkutuotannon luovuttamia orgaanisia tai epäorgaanisia raaka-aineita tai teollisesti valmistettuja puolivalmisteita mekaanisesti tai kemiallisesti uusiksi aineellisiksi hyödykkeiksi

teologi /tˈeolˌoɡɪ/ (n)
teolog
  teologian tutkija

teologia /tˈeolˌoɡɪa/ (n)
teologia
  kristinuskoa tutkiva tiede

teologinen /tˈeolˌoɡɪnen/ (adj)
teologiczny
  sellainen, joka liittyy teologiaan, teologiaa koskeva, jumaluusopillinen

teorbi /tˈeorbɪ/ (n)
teorba
  bassoluuttu

teoreettinen /tˈeorˌeːtːɪnen/ (adj)
teoretyczny
  teoriaan perustuva, teoriaa hyödyntävä

teoreettisesti /tˈeorˌeːtːɪsˌestɪ/ (adv)
teoretycznie
  teoreettisella tavalla

teoria /tˈeorˌia/ (n)
teoria
  havaintojen tai muiden tietojen pohjalta ilmiötä selittävä malli; asian tai ilmiön (tieteellisesti) perusteltu selitys; olettamus, jonka tueksi on saatu vahvaa näyttöä lukuisissa toisistaan riippumattomissa tutkimuksissa: hypoteesi tai joukko hypoteeseja voi siis muuttua teoriaksi vasta, kun sen puolesta on saatu vankkaa todistusaineistoa

teos /tˈeos/ (n)
dzieło, utwór
  luovan taiteellisen tai tieteellisen tekemisen, kuten kirjoittamisen tai maalaamisen, säveltämisen tms. tulos

teosofia /tˈeosˌofɪa/ (n)
teozofia
  oppi, jonka mukaan ihminen mietiskelemällä ja muuttumisella saavutettavan siveellisen puhdistuksen avulla kykenee tulemaan tietoiseksi omasta olemuksestaan ja siten saavuttaa yhteyden kosmoksen ja jumaluuden kanssa

tepuinaranen /tˈepwɪnˌaranen/ (n)
stokóweczka żółtooka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tepuinaratti /tˈepwɪnarˌatːɪ/ (n)
rudosterka rdzawoucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

terapeutti /tˈerapˌeutːɪ/ (n)
terapeuta
  henkilö joka antaa terapiaa

terapeuttinen /tˈerapˌeutːɪnen/ (adj)
terapeutyczny
  terapiaa antava, hoitava

teratologia /tˈeratˌoloɡˌia/ (n)
teratologia
  oppi eliöiden epämuodostumista

terbium /tˈerbium/ (n)
terb
  metallinen alkuaine, väriltään hopeanharmaa harvinainen maametalli, jonka järjestysluku on 65 ja kemiallinen merkki Tb

termi /tˈermɪ/ (n)
określenie
  ammattisana; jollakin erikoisalalla käytettävä käsitteen kielellinen (kirjoitettu tai ääneen lausuttu) nimitys, joka voi olla sana, sanaliitto tai lyhenne
  lausekkeen jäsen

termiitti /tˈermɪːtːɪ/ (n)
termit
  Isoptera-lahkon hyönteisiä
  alumiinin ja rautaoksidin erittäin kuumasti palava seos

termiittiaratti /tˈermɪːtːˌiarˌatːɪ/ (n)
konura pomarańczowoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

terminaali /tˈermɪnˌaːlɪ/ (n)
terminal
  lastaus- ja purkupaikka matkustajille
  pääte

terminaattori /tˈermɪnˌaːtːorɪ/ (n)
terminator
  planeetan, asteroidin, kuun tai komeetan pintaa pitkin kulkeva valoisan ja pimeän alueen raja

termistori /tˈermɪstˌorɪ/ (n)
termistor
  vastus jonka resistanssi riippuu lämpötilasta

termodynaaminen /tˈermodynˌaːmɪnen/ (adj)
termodynamiczny
  sellainen, joka liittyy termodynamiikkaan

termodynamiikka /tˈermodˌynamˌiːkːa/ (n)
termodynamika
  erityisesti ilmiöistä, jotka liittyvät energian siirtymiseen lämpönä; tarkasteleva fysiikan ja fysikaalisen kemian osa

termosfääri /tˈermosfˌæːrɪ/ (n)
termosfera
  ilmakehän kerros mesosfäärin yläpuolella ja eksosfäärin alapuolella

termostaatti /tˈermostˌaːtːɪ/ (n)
termostat
  laite, joka pyrkii pitämään jonkin järjestelmän lämpötilan halutulla tasolla ohjaamalla energian kulkua järjestelmään tai järjestelmästä pois

ternimaito /tˈernɪmˌaito/ (n)
mleziwo
  nisäkkäiden heti synnytyksen jälkeen erittämä maito, ensimaito

teroittaa /tˈeroitːaː/ (v)
ostrzyć
  tehdä teräväksi

terrieri /tˈerrierɪ/ (n)
terier
  ryhmä pienehköjä koirarotuja

territorio /tˈerrɪtˌorɪo/ (n)
terytorium
  jostakin valtiosta riippuva hallintoalue olematta kuitenkaan tuon valtion osa

terrorismi /tˈerrorˌismɪ/ (n)
terroryzm
  yksilön tai ryhmän harjoittamaa väkivaltaa, jonka tarkoitus on viranomaisten uhkaamisen ja yleisöön kohdistuvan pelon avulla vaikuttaa päätöksentekoon

terroristi /tˈerrorˌistɪ/ (n)
terrorysta
  terrorismin harjoittaja, väkivallalla ja uhalla tavoitteisiinsa pyrkivä

terska /tˈerska/ (n)
żołądź
  siittimen pää

terssi /tˈerssɪ/ (n)
tercja
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kolmen sävelaskelen väli, intervalli. Pieni terssi on kolme ja suuri terssi neljä puolisävelaskelta

terva /tˈerva/ (n)
smoła
  orgaanisen aineksen kuivatislauksessa muodostunutta tummaa, paksua ja tahmeaa öljyä

tervaleppä /tˈervalˌepːæ/ (n)
olsza czarna
  Suomessa maan eteläiseen osaan ja muuten lähinnä rannikkoalueelle levinnyt leppä (), joka kasvaa harmaaleppää kookkaammaksi ja sille tyypillistä on kaarnainen puunrunko ja pyöreämmät lehdet harmaaleppään verrattuna

tervapääsky /tˈervapˌæːsky/ (n)
jerzyk
  pääskyä muistuttava kiitäjiin kuuluva lintu ()

terve /tˈerve/ (adj)
zdrowy
  sellainen, joka voi hyvin (fyysisesti, psyykkisesti, sosiaalisesti), on hyvässä kunnossa; jossa ei ole sairautta

terveellinen /tˈerveːllɪnen/ (adj)
zdrowy
  terveydelle edullinen

tervehdys /tˈervehdys/ (n)
pozdrowienie
  tavattaessa tai erottaessa käytetty ilmaus tai eleet

tervehtiä /tˈervehtˌiæ/ (v)
witać
  tehdä tervehdysele tai esittää lyhyt sanallinen tervehdys kohdattaessa

tervejärkinen /tˈervejˌærkɪnen/ (adj)
rozsądny
  terveen mielen omaava; järkevästi ajatteleva

terveys /tˈerveys/ (n)
zdrowie
  se, että on terve; se, miten terve on

terveysside /tˈerveyssˌide/ (n)
podpaska
  kuukautissuojana käytettävä side, joka asetetaan alushousuihin

terä /tˈeræ/ (n)
ostrze
  teräaseen tai työkalun terävä, leikkaava osa

terälehti /tˈerælˌehtɪ/ (n)
płatek
  siemenkasvin teriön osana oleva kehälehti

teräs /tˈeræs/ (n)
stal
  pääasiassa rautaa sisältävä metalli, joka sisältää seosaineena hiiltä ja usein muita seosmetalleja

teräsbetoni /tˈeræsbˌetonɪ/ (n)
żelbet
  teräksillä vahvistettu betonimateraali ja siitä tehty rakenne

terävä /tˈerævæ/ (adj)
ostry
  joka leikkaa helposti materiaalia
  alle yhdeksänkymmenasteinen

terävä kulma /tˈerævæ kˈulma/ (n)
kąt ostry
  kulma, jonka asteluku on suorakulmaa pienempi eli alle 90°

teräväkulmainen kolmio /tˈerævækˌulmaineŋ kˈolmɪo/ (n)
trójkąt ostrokątny
  (matematiikka) kolmio, jonka kaikki kulmat ovat teräviä, eli alle 90°.

tesla /tˈesla/ (n)
tesla
  magneettivuon tiheyden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (lyhenne )

testamentti /tˈestamˌentːɪ/ (n)
testament
  jälkisäädös, määrämuotoinen oikeustoimi, jolla testaattori viimeisenä tahtonaan määrää jälkeensä jäävästä omaisuudestaan
  toinen Raamatun kahdesta pääosasta: Uusi testamentti tai Vanha testamentti

testosteroni /tˈestostˌeronɪ/ (n)
testosteron
  uroksilla suurina pitoisuuksina esiintyvä sukupuolihormoni

tetraedri /tˈetraˌedrɪ/ (n)
czworościan
  säännöllinen monitahokas, jossa on neljä tahoa

teurastaa /tˈeurastaː/ (v)
masakrować
  tappaa teuraseläin ja käsitellä sen ruho: tainnuttaa, pistää, laskea veri, suolistaa, nylkeä ja paloitella
  tappaa säälimättömästi

teurastaja /tˈeurastˌaja/ (n)
rzeźnik
  henkilö, joka teurastaa eläimiä ammatikseen

teurastamo /tˈeurastˌamo/ (n)
rzeźnia
  laitos, jossa teurastetaan tuotantoeläimiä: jalostetaan lihaa elintarvikekäyttöön

teurastus /tˈeurastus/ (n)
rzeź
  teurastamisen toteutus, teuraseläimen saattaminen ruhoksi ja muiden teurastuotteiden erottaminen siitä

thai /thˈai/ (n)
tajski
  thain kieli, Thaimaan virallinen kieli (kielitunnus: th)

thaimaalainen /thˈaimaːlˌainen/ (n)
Taj, Tajka
  pysyvästi Thaimaassa asuva henkilö

thainyrkkeily /thˈainyrkːˌeily/ (n)
boks tajski
  potkunyrkkeilyä muistuttava thaimaalainen kamppailulaji

theremin /thˈeremɪn/ (n)
theremin
  elektroninen soitin

tiainen /tˈiainen/ (n)
sikora
  yleensä pienikokoinen, varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajisen lintuheimon () metsisissä asuva edustaja; kuuluu kolme sukua: tiaisten, kerttutiaisten ja sulttaanitiaisten suvut

tie /tˈie/ (n)
droga, szosa
  rakennettu, merkitty tai muuten määritetty kulkureitti maalla, vedessä tai ilmassa

tiede /tˈiede/ (n)
nauka
  yhtenäinen ja järjestelmällinen varmojen ja yleispätevien tietojen kokonaisuus sekä tällaisten tietojen järjestelmällinen tavoittelu

tiedekunta /tˈiedekˌunta/ (n)
wydział
  yliopiston hallinnollinen yksikkö, joka kokoaa yhteen lähekkäisten tieteenalojen laitokset

tiedosto /tˈiedosto/ (n)
plik
  tietokoneessa yhdeksi kokonaisuudeksi ymmärrettävä tietojen tai tietueiden kokoelma, joka voi sisältää esimerkiksi tekstiä, musiikkia, videokuvaa tai käyttäjän hyödynnettävissä olevan ohjelman

tiedottaa /tˈiedotːaː/ (v)
informować
  antaa jollekulle tietoa jostakin, informoida

tiedustelu /tˈiedustˌelu/ (n)
rekonesans
  tietojen hankkiminen esim. maastosta, vihollisen toiminnasta

tiedustelupalvelu /tˈiedustˌelupˌalvelu/ (n)
wywiad
  valtion kansallista turvallisuutta ja puolustusta varten tietoa keräävä virasto

tienvarsipommi /tˈienvarsɪpˌommɪ/ (n)
fugas
  tien varteen asetettu, kauko-ohjatusti laukaistava räjähde

tieteellinen /tˈieteːllɪnen/ (adj)
naukowy
  sellainen, joka kuuluu tieteen alaan ja on sen vaatimusten mukainen, tieteelle ominainen

tieteiskirjallisuus /tˈieteiskˌirjallɪsuːs/ (n)
fantastyka naukowa
  kirjallisuuden genre, joka käsittelee yleensä tulevaisuuteen sijoittuvaa kehittynyttä tiedettä ja teknologiaa ja niiden vaikutusta yhteiskuntaan ja ihmisiin tavallisesti kuvitteellisesta, mutta joskus myös hyvinkin tieteelliseen hypoteesiin tähtäävästä näkökulmasta

tieto /tˈieto/ (n)
wiedza
  (filosofia) tutkittuihin tosiasioihin ja yleiseen tietämykseen perustuva tai muuten todennettavissa oleva käsitys tai näkemys
dane
  mittaamalla, keräämällä tai vastaavalla tavalla hankittu informaatio tai data

tietoinen /tˈietoinen/ (adj)
świadom
  sellainen, joka tietää jostakin

tietoisuus /tˈietoisuːs/ (n)
świadomość
  asioiden tiedossa oleminen

tietojenkäsittely /tˈietojˌeŋkæsˌitːely/ (n)
przetwarzanie danych
  tiedon keräämistä, muokkaamista, lajittelua, varastoimista ja jakamista

tietojenkäsittelytiede /tˈietojˌeŋkæsˌitːelytˌiede/ (n)
informatyka
  tieteenala, jonka tutkimuskohteena ovat informaation ja laskettavuuden mahdollisuudet ja niiden soveltaminen tietotekniikan avulla

tietokanta /tˈietokˌanta/ (n)
baza danych
  (tietojenkäsittely) kokoelma toisiinsa liittyviä tietoja, usein sähköisessä digitaalisessa muodossa

tietokone /tˈietokˌone/ (n)
komputer
  tietotekninen laite, joka käsittelee automaattisesti numeeris-loogista tietoa ohjelmointinsa mukaisesti

tietokoneohjelma /tˈietokˌoneˌohjelma/ (n)
program komputerowy
  tietokonelaitteiston käyttöön soveltuvassa muodossa oleva suoritettava ohjelma, sarja ohjeita suorittimelle

tietokonepeli /tˈietokˌonepˌelɪ/ (n)
gra komputerowa
  tietokoneella pelattava peli

tietosanakirja /tˈietosˌanakˌirja/ (n)
encyklopedia
  kirja, josta voi hakea tietoa eri asioista; sisältää artikkeleita eri aiheista, esim. historiasta, esineiden käyttötarkoituksista ja asioiden levinneisyydestä

tietosuoja /tˈietosˌuoja/ (n)
ochrona danych
  osa perustuslain takaamaa yksityisyyden suojaa

tietotekniikka /tˈietotˌeknɪːkːa/ (n)
informatyka
  tiedonsiirto-, tietojenkäsittely- ja tietokonetekniikka

tietoteoria /tˈietotˌeorˌia/ (n)
epistemologia
  tietoa koskevia yleisiä kysymyksiä käsitteellisin, filosofisin menetelmin tutkiva filosofian osa-alue

tietysti /tˈietystɪ/ (adv)
oczywiście
  tavan adverbi, jolla ilmaistaan, että kyseessä olevan asian odotetaan toteutuvan ilmeisesti ja odotetusti; tietenkin

tietämätön /tˈietæmætøn/ (adj)
ignorancki
  sellainen, joka ei tiedä, jolla ei ole tietoa jostakin

tietää /tˈietæː/ (v)
wiedzieć
  olla tietoinen jostakin, olla selvillä jostain asiasta

tiheikkö /tˈiheikːø/ (n)
chaszcze
  tiheäkasvuinen alue (esimerkiksi metsässä)

tiheys /tˈiheys/ (n)
gęstość
  suure, joka ilmaisee kappaleen massan suhteessa sen tilavuuteen; tunnus on ρ (rhoo)

tihkusade /tˈihkusˌade/ (n)
mżawka
  erittäin vähäinen vesisade, jossa pisaroita tippuu harvoin sinne tänne

tiibet /tˈiːbet/ (n)
tybetański
  tiibetiläisten puhuma tiibetiläis-burmalainen kieli (kielitunnus: bo, bod)

tiibetiläinen /tˈiːbetɪlˌæinen/ (adj)
tybetański
  Tiibetistä peräisin olevat tai siihen liittyvä
  tiibetiläis-burmalaisiin kieliin kuuluviin tiibetiläisiin kieliin liittyvä

tiibetiläinen /tˈiːbetɪlˌæinen/ (n)
Tybetańczyk
  Tiibetin asukas

tiibetinkaija /tˈiːbetˌiŋkaija/ (n)
aleksandretta chińska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tiikeri /tˈiːkerɪ/ (n)
tygrys
  isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji tai sen yksilö

tiikki /tˈiːkːɪ/ (n)
teczyna wyniosła
  Etelä- ja Kaakkois-Aasian sademetsissä luontaisena kasvava lehtipuulaji (Tectona grandis)

tiili /tˈiːlɪ/ (n)
cegła
  punatiili, savesta tai seostetusta savesta muovattu, kuivaamalla ja polttamalla valmistettu rakennuskivi

tiimalasi /tˈiːmalˌasɪ/ (n)
klepsydra
  vanha ajan mittaamiseen käytetty väline, joka on keskeltä ohueksi kuristettu lasiastia, jonka sisällä on hienoa hiekkaa

tiirikka /tˈiːrɪkːa/ (n)
wytrych
  työkalu, jolla voi avata lukon ilman avainta

tiistai /tˈiːstai/ (n)
wtorek
  viikon toinen päivä, päivä maanantain ja keskiviikon välissä

tiivistelmä /tˈiːvɪstˌelmæ/ (n)
podsumowanie
  abstrakti, tiivistetyssä muodossa esitetty tekstin yhteenveto

tikapuut /tˈikapuːt/ (n)
drabina
  alkuaan puinen, kahden tai useamman, tukipuiden väliin kiinnitetyn askelman muodostama rakennelma, joka pystytetään tukea vasten nojalleen kiipeämistä varten, mutta voidaan myös pystyttää samassa tarkoituksessa toisinaan rakenteeseen lisättyä omaa tukea vasten tai erityistapauksessa ripustaa

tikari /tˈikarɪ/ (n)
kindżał
  terän molemmilta laidoilta teroitettu, teräväkärkinen ja miekkaa lyhyempi pistoase

tikka /tˈikːa/ (n)
dzięcioł
  tikkojen heimon () lintu, joka pitkällä ja terävällä nokallaan tekee puuhun koloja ja on lisäksi hyvä kiipeämään puissa

tikkukaramelli /tˈikːukˌaramˌellɪ/ (n)
lizak
  tikun päässä oleva karamelli, joka yleensä syödään hitaasti nuolemalla ja imemällä

tikli /tˈiklɪ/ (n)
szczygieł
  eräs Suomessakin pesivä värikäs varpuslintu,

tila /tˈila/ (n)
miejsce
  avaruus, väljyys, tyhjä kohta
stan
  henkilön vointi, terveydentila

tilaaja /tˈilaːja/ (n)
abonent
  henkilö, joka on tilannut jonkin säännöllisesti ilmestyvän tuotteen tai pysyvän palvelun ja on taloudellisesti sitoutunut tekemänsä tilauksen ehtoihin

tilaisuus /tˈilaisuːs/ (n)
okazja
  kokoontuminen, sosiaalinen tapaaminen jonkin asian merkeissä
  mahdollisuus

tilanne /tˈilanne/ (n)
sytuacja
  aika, paikka ja muut vallitsevat olosuhteet jonkin asian yhteydessä

tilannekomedia /tˈilannˌekomˌedɪa/ (n)
komedia sytuacyjna
  koomisen tilanteen ympärille rakentuva komediatelevisiosarja

tilastotiede /tˈilastotˌiede/ (n)
statystyka
  eri tutkimusaloilla hyödynnettävä todennäköisyyslaskentaan perustuva tieteenala, joka tutkii tilastollisten aineistojen keräämistä, käsittelyä ja tältä pohjalta tehtävää päättelyä

tilata /tˈilata/ (v)
zamawiać, zamówić
  pyytää itselleen tuotavaksi jtak

tilaus /tˈilaus/ (n)
zamówienie
  tavaran tai palvelun toimittamiseksi tehtävä pyyntö

tilava /tˈilava/ (adj)
przestronny
  jossa on paljon tilaa

tilavuus /tˈilavuːs/ (n)
objętość
  kolmiulotteisen kappaleen koon mitta; kertoo paljonko kappaleessa on tilaa; SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö on kuutiometri (lyhenne m³) ja lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l); tunnus V

tilhi /tˈilhɪ/ (n)
jemiołuszka
  parvissa liikkuva varpuslintu ()

tili /tˈilɪ/ (n)
konto
  henkilökohtainen osakkuus tai toiminto jossakin järjestelmässä

tiliote /tˈilɪˌote/ (n)
wyciąg bankowy
  ote, joka kertoo pankkitilin rahoitustapahtumat sekä tilin saldon

tilli /tˈillɪ/ (n)
koper, koperek
  maustetilli, ruohokasvi jota käytetään mausteena ja yrttinä ()

timantti /tˈimantːɪ/ (n)
diament, brylant
  yksi hiilen viidestä allotrooppisesta muodosta

timorinepolettikaija /tˈimorˌinepolˌetːɪkˌaija/ (n)
krasnopiórka timorska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tina /tˈina/ (n)
cyna
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Sn.

tinkiä /tˈiŋkɪæ/ (v)
targować się
  yrittää alentaa ostoksensa hintaa

tippuri /tˈipːurɪ/ (n)
rzeżączka
  gonorrea, bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

tiski /tˈiskɪ/ (n)
lada
  myyntitaso

tiskiallas /tˈiskɪˌallas/ (n)
zlew
  tiskipöydässä sijaitseva, tiskaamiseen tarkoitettu allas, joka on usein valmistettu ruostumattomasta teräksestä

tislaus /tˈislaus/ (n)
destylacja
  (kemia) eri aineiden erilaisiin haihtuvuuksiin perustuva liuenneiden aineiden erottamiseen käytetty menetelmä, jossa ei tapahdu kemiallista reaktiota

tissi /tˈissɪ/ (n)
cycek, cyc
  naisen rinta

titaani /tˈitaːnɪ/ (n)
tytan
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ti

titraus /tˈitraus/ (n)
miareczkowanie
  tunnetun yhdisteen pitoisuuden määrittely liuoksessa

tmeesi /tmˈeːsɪ/ (n)
tmeza
  sanojen lisääminen yhdyssanan osien väliin

todella /tˈodella/ (adv)
naprawdę
  (korostava) suurissa määrin, erittäin

todellinen /tˈodellɪnen/ (adj)
faktyczny
  sellainen, joka on oikeasti olemassa tai oikeasti tapahtunut; perusteellinen, täydellinen, erittäinkin adjektiivia vahvistavana sanana.

todellisuus /tˈodellɪsuːs/ (n)
rzeczywistość
  (ontologia) maailma sellaisena kuin se on; yleensä sellaiset tosiasiat, jotka ovat luonnontieteellisin menetelmin todennettavissa

todennäköinen /tˈodennækˌøinen/ (adj)
prawdopodobny
  ilmeisen tosi; otaksuttava; hyvin luultavasti tapahtuva, sellainen johon otaksuttavasti päädytään

todennäköisyys /tˈodennækˌøisyːs/ (n)
prawdopodobieństwo
  ilmiöön tai tapahtumaan liittyvän satunnaisuuden ja epävarmuuden määrää kuvaava mitta

todistaa /tˈodɪstaː/ (v)
zeznawać
  antaa todistajan lausunto, kertoa todistajana rikokseen tai rikkeeseen liittyvistä tapahtumista oikeudessa

todistaja /tˈodɪstˌaja/ (n)
świadek
  henkilö, joka todistaa

todiste /tˈodɪste/ (n)
dowód
  näyte rikossyytteen tai tapahtuman tueksi

todistus /tˈodɪstus/ (n)
certyfikat
  kirjallinen varmistus jonkin suorituksesta, koulutodistus

tohtori /tˈohtorɪ/ (n)
doktor
  korkein akateeminen oppiarvo, joka myönnetään henkilölle, joka on suorittanut itsenäistä tieteellistä tutkimusta ja puolustanut väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa. Ansioituneelle henkilölle voidaan ilman akateemisia meriittejä myöntää myös kunniatohtorin arvo.

toimenpide /tˈoimempˌide/ (n)
środek
  jonkun suorittama teko esimerkiksi jonkin estämiseksi, muuttamiseksi tai asian edistämiseksi

toimia /tˈoimɪa/ (v)
działać
  olla toiminnassa, olla kunnossa, tehdä tehtävänsä

toimielin /tˈoimielɪn/ (n)
organ
  toiminnalle välttämätöntä tehtävää hoitava organisaation toiminnallinen ja rakenteellinen osa

toimintaelokuva /tˈoimɪntˌaelˌokuva/ (n)
film sensacyjny
  näyttävä ja nopearytminen elokuva, jonka tyypillisiä piirteitä ovat takaa-ajot, räjähdykset, väkivaltaiset tappelut, katastrofit, sekä pääosassa kekseliäs, voimakas ja rohkea sankari

toimisto /tˈoimɪsto/ (n)
biuro, urząd
  yhdestä tai useammasta huoneesta muodostuva tila, missä tehdään toimialan mukaisesti vaihtelevia, usein asiakirjojen käsittelyyn liittyviä töitä

toimittaa /tˈoimɪtːaː/ (v)
dostarczać
  toimittaa tavaraa
redagować
  toimittaa kirjaa tai lehteä

toimittaja /tˈoimɪtːˌaja/ (n)
dziennikarz
  henkilö, joka tekee työkseen juttuja, uutisia tai raportteja lehteen, radioon, televisioon tai muuhun joukkoviestimeen; journalisti
dostawca
  kaupan kohteena olevia esineitä tai aineita hankkiva ihminen tai yritys

toimitus /tˈoimɪtus/ (n)
dostawa
  tilatun tuotteen tai paketin kuljetus vastaanottajalle; se, että toimitetaan jotakin

toinen maailmansota /tˈoinen mˈaːɪlmˌansota/ (pn)
druga wojna światowa
  suursota, joka käytiin pääasiassa Euroopassa ja Aasiassa vuosina 1939–1945

toisaalta /tˈoisaːlta/ (adv)
natomiast
  eri kannalta katsottuna

toisinaan /tˈoisɪnaːn/ (adv)
czasami
  ajoittain, joskus, silloin tällöin

toisinajattelija /tˈoisɪnajˌatːelˌija/ (n)
dysydent
  henkilö, jonka mielipide tai näkemys poikkeaa virallisesta tai yhteisössä yleisesti hyväksytystä

toissa päivänä /tˈoissa pˈæivænæ/ (adv)
przedwczoraj
  eilistä edeltävänä päivänä

toistaa /tˈoistaː/ (v)
powtarzać
  tehdä uudelleen
  sanoa uudelleen

toistaiseksi /tˈoistaisˌeksɪ/ (adv)
chwilowo
  tällä hetkellä niin kauan kun asian tila pysyy samana; ainakaan vielä

toive /tˈoive/ (n)
życzenie
  asia, jota halutaan tai toivotaan

toiveajattelu /tˈoiveajˌatːelu/ (n)
myślenie życzeniowe
  mahdolliseksi tai varmaksi ajattelu, vaikka toteutuminen on hyvin epätodennäköistä; ajattelua, jossa ylikorostetaan onnistumisen mahdollisuutta tai suhtaudutaan tulevaisuuteen yltiöpositiivisesti, ehkä lupaillaan kaikenlaista hyvää tapahtuvan tulevaisuudessa

toivo /tˈoivo/ (n)
nadzieja
  usko, odotus tai mahdollisuus johonkin hyvään

toivoa /tˈoivoa/ (v)
mieć nadzieję
  odottaa positiivisesti jonkin asian toteutumista; haluta jonkin toteutuvan

toivottaa tervetulleeksi /tˈoivotːaː tˈervetˌulleːksɪ/ (v)
witać
  antaa ymmärtää olevan tervetullut jonnekin

toivottomuus /tˈoivotːomuːs/ (n)
beznadzieja
  se, että on toivoton, että ei ole toivoa

toki /tˈokɪ/ (adv)
naturalnie
  tietenkin, tietysti, miksipä ei

tolueeni /tˈoluˌeːnɪ/ (n)
toluen
  liottimena käytettävä hiilivety

tomaatti /tˈomaːtːɪ/ (n)
pomidor
  Etelä-Amerikasta lähtöisin oleva yksivuotinen vihanneshedelmäkasvi Solanum lycopersicum

tomusokeri /tˈomusˌokerɪ/ (n)
cukier puder
  erittäin hienojakoinen sokeri, jota käytetään erityisesti joissain konditoriatuotteissa

tonni /tˈonnɪ/ (n)
tona
  massan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö, tuhat kilogrammaa. Tunnus t, käytetään yleiskielessä myös lyhennettä "tn".

tonnikala /tˈonnɪkˌala/ (n)
tuńczyk
  makrillien heimoon kuuluva, yleisesti säilykkeenä tai pakasteena myytävä suurikokoinen kala (Thunnus thynnus)

tontti /tˈontːɪ/ (n)
ogród
  eräs kiinteistöyksikkö: kiinteistörekisteriin merkitty, asemakaavoitettu, rakennustarkoitukseen varattu maa-alue

tooga /tˈoːɡa/ (n)
toga
  antiikin Rooman ylimysten ja virkamiesten vaate, joka koostui noin kuusi metriä pitkästä kankaasta vartalon ympärille kiedottuna

topografia /tˈopoɡrˌafɪa/ (n)
topografia
  maan pinnanmuotojen yksityiskohtainen kuvaus, usein täydennettynä tiedoilla maanpinnan laadusta, myös kuvauksen laatimiseksi tehtävä kenttämittaus; tällaisten muodostaminen ja tutkimus

topografinen /tˈopoɡrˌafɪnen/ (adj)
topograficzny
  topografiaan liittyvä

topologia /tˈopolˌoɡɪa/ (n)
topologia
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee jatkuvuutta, raja-arvoja, geometrisia kuvauksia ja kappaleiden niitä ominaisuuksia, jotka eivät muutu kun kappaletta venytetään ja väännellään

torajyvä /tˈorajˌyvæ/ (n)
buławinka czerwona
  viljojen kasvitaudin, kotelosieni n rihmastopahka, joka kasvaa viljan siemenen tilalle ja saastuttaa viljasatoa. Näiden nauttiminen aiheuttaa pahoinvointia, palelemista, hallusinaatioita, kouristuksia, pakkoliikkeitä ja jopa kuoliota.

torakka /tˈorakːa/ (n)
karaluch
  muodoltaan litteähköjä ja sitkeitä tuhohyönteisiä,

tori /tˈorɪ/ (n)
rynek
  alun perin kaupankäyntiä varten varattu aukea kaupungeissa, jossa kauppa on säänneltyä ja valvottua

torium /tˈorium/ (n)
tor
  eräs radioaktiiivinen alkuaine

torni /tˈornɪ/ (n)
wieża, baszta
  korkea ja kapea rakennus
  vaaka- ja pystyriveillä suoraan liikkuva shakkinappula: ♖ tai ♜

tornipöllö /tˈornɪpˌøllø/ (n)
płomykówka
  keskikokoinen pöllölaji ()

torri /tˈorrɪ/ (n)
tor
  paineen yksikkö, 1/760 normaali ilmakehää, likimäärin sama kuin elohopeamillimetri

torstai /tˈorstai/ (n)
czwartek
  viikon neljäs päivä, päivä keskiviikon ja perjantain välissä

torvi /tˈorvɪ/ (n)
róg
  sarvesta, tuohesta tai puusta valmistettu puhallettava merkinantoväline tai soitin
  mikä tahansa vaskipuhallinsoitin; vaskipuhaltimien kansanomainen yleisnimitys

tosi /tˈosɪ/ (adj)
prawdziwy
  sellainen, joka on faktuaalinen ja reaalinen, mielipiteestä riippumaton; objektiivisesti totta

tosiasia /tˈosɪˌasɪa/ (n)
fakt
  asia, jonka sisältö ei riipu mielipiteistä ja joka on todennettavissa

totalitaarinen /tˈotalɪtˌaːrɪnen/ (adj)
totalitarny
  sellainen, jossa ei tunneta rajaa vallankäytölle; sellainen, jossa on täydellinen poliittinen, sosiaalinen ja kulttuurinen kontrolli; sellainen, joka koskettaa kaikkea inhimillistä toimintaa ja sääntelee jokaista elämän ja toiminnan aluetta, jättäen ihmisille hyvin vähän yksilönvapautta; sellainen vallankäyttö joka puuttuu joka asiaan mihin se vain kykenee; sellainen, jossa vain ylemmältä taholta annettu malli on oikeanlainen (valtiosta, hallinnosta)

totalitarismi /tˈotalˌitarˌismɪ/ (n)
totalitaryzm
  poliittinen järjestelmä, jossa valtion valta ulottuu yhteiskunnan kaikille aloille

toteemi /tˈoteːmɪ/ (n)
totem
  mikä tahansa luonnollinen tai yliluonnollinen kohde, johon intiaani on maagisessa yhteydessä

toteutus /tˈoteutus/ (n)
wykonanie
  toteuttamisen toimeenpano, suunnitelman aikaansaanti

tottelematon /tˈotːelˌematon/ (adj)
nieposłuszny
  sellainen, joka ei tottele

tottua /tˈotːua/ (v)
przywykać
  tottua johonkin, alkaa pitää jotakuta/jotakin tavallisena tai siedettävänä; mukautua, sopeutua

tottunut /tˈotːunut/ (adj)
nawykły
  totutettu tai totuttautunut, sellainen, jolla on tottumusta; sopeutunut

totuus /tˈotuːs/ (n)
prawda
  niiden väitteiden yhteinen ominaisuus, jotka kuvaavat eli esittävät asian oikein ja todellisuuden mukaisesti; myös tällaisen väitteen sisältämän lauseen sisällys

totuusarvo /tˈotuːsˌarvo/ (n)
wartość logiczna
  proposition todenmukaisuus tai paikkansapitävyys; voi olla joko tosi tai epätosi

toukka /tˈoukːa/ (n)
larwa, czerw
  hyönteisen kehitysvaihe ennen koteloitumista

toukokuu /tˈoukokuː/ (n)
maj
  vuoden viides kuukausi, kuukausi huhtikuun ja kesäkuun välissä

toutain /tˈoutain/ (n)
boleń
  Särkikaloihin lukeutuva karppikala Aspius aspius

toveri /tˈoverɪ/ (n)
towarzysz
  vasemmistolaisten aatetovereista käyttämä termi

traakialainen /trˈaːkɪalˌainen/ (adj)
tracki
  traakialaisiin (ks. alla) liittyvä

traakialainen /trˈaːkɪalˌainen/ (n)
tracki
  Traakiassa pronssikaudella elänyt kansa

traakki /trˈaːkːɪ/ (n)
wywerna
  tarueläin, lohikäärmeen pienempikokoinen sukulainen, jolla on vain kaksi raajaa ja siivet. Usein traakit eivät voi syöstä tulta, kun taas lohikäärmeet voivat

tragedia /trˈaɡedˌia/ (n)
tragedia
  murheellinen tai traaginen tapahtuma

traileri /trˈailerɪ/ (n)
trailer
  elokuvan, televisio-ohjelman tai videopelin markkinoimiseksi tehty lyhyt mainosvideo tai -elokuva

traktori /trˈaktorɪ/ (n)
traktor, ciągnik
  pääasiassa viljelysmaan kyntämiseen tarkoitettu monikäyttöinen moottoriajoneuvo, jolla voidaan myös muiden muassa äestää

trampoliini /trˈampolˌiːnɪ/ (n)
trampolina
  voimistelussa ja huvikäytössä käytetty laite, jossa on kehikon väliin, jousien varaan pingotettu kangas, joka tehostaa siinä tehtyjä hyppyjä

transatlanttinen /trˈansatlˌantːɪnen/ (adj)
transatlantycki
  Atlantin yli tapahtuva; Yhdysvaltain ja Euroopan välinen

transfobia /trˈansfobˌia/ (n)
transfobia
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja transsukupuolisia kohtaan

transistori /trˈansɪstˌorɪ/ (n)
tranzystor
  vahvistimena ja kytkimenä käytettävä puolijohdetekniikalla toteutettu elektroniikan komponentti

transitiivinen /trˈansɪtˌiːvɪnen/ (adj)
przechodni
  (kielitiede) verbistä, joka saa objektin

transsukupuolinen /trˈanssukupˌuolɪnen/ (n)
transseksualny
  henkilö, jonka aivot, ajattelutapa ja käytös eivät vastaa syntymässä sukupuolielinten ja kromosomien perusteella määriteltyä sukupuolta, ja joka pyrkii muuttamaan ulkonäköään kokemaansa sukupuolta vastaavaksi ja tulemaan hyväksytyksi kokemansa sukupuolen edustajana

transvestiitti /trˈansvestˌiːtːɪ/ (n)
transwestyta
  henkilö (yleensä mies), jolla on tarve pukeutua tai joka kiihottuu seksuaalisesti pukeutuessaan vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin; ristiinpukeutuja

traumaattinen /trˈaumaːtːɪnen/ (adj)
traumatyczny
  sellainen, joka on aiheuttanut trauman

trebuchet /trˈebukhet/ (n)
trebusz
  vastapainokatapultti, heittokone

treema /trˈeːma/ (n)
diereza
  (tarke) kirjaimen yläpuolinen tarke, joka näyttää kahdelta pisteeltä: ¨; Unicode-merkki U+00A8, kirjaimeen yhdistyvä tarke U+0308

triangeli /trˈiaŋŋˌelɪ/ (n)
trójkąt
  lyömäsoitin, säännölliseen kolmiomuotoon väännetty teräspuikko, joka ripustetaan yhdestä kulmasta ja sitä lyödään toisella puikolla

tribunaali /trˈibunˌaːlɪ/ (n)
trybunał
  antiikin Roomassa koroke, josta virkamies johti julkista toimitusta
  joissakin maissa ylempi tuomioistuin

tribuuni /trˈibuːnɪ/ (n)
trybun
  Rooman valtakunnassa tribuksen edustaja, joka kokosi varallisuusveron eli tributumin
  plebeijeitä edustava virkamies, kansantribuuni
  legioonan esiupseeri, sotatribuuni

triftongi /trˈiftoŋŋɪ/ (n)
tryftong
  kolmoisääntiö, kolmen tietynlaisen eri vokaaliäänteen jono. Erityisesti suomen kielessä sellainen kolmen eri vokaalin jono, joiden väliin ei tule tavunrajaa. Esiintyy suomessa vain erityistapauksissa, kuten sanassa miau, tai diftongiin päättyvien sanojen taivutusmuodoissa, kuten sanan tau monikon genetiivissä (tauiden/tauitten).

trigonometria /trˈiɡonomˌetrɪa/ (n)
trygonometria
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee kolmion sivujen suhteita, kulmia ja niihin liittyviä laskutoimituksia, erityisesti trigonometrisia funktioita

trikinoosi /trˈikɪnˌoːsɪ/ (n)
włośnica
  trikiini-nimisen loisen aiheuttama sairaus

trilli /trˈillɪ/ (n)
tryl
  jonkin sävelen ja sen yläpuolisen sivusävelen nopea edestakainen vaihtelu

trilogia /trˈiloɡˌia/ (n)
trylogia
  kolmen toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja

trimaraani /trˈimarˌaːnɪ/ (n)
trimaran
  laiva tai muu alus, jossa on kolme runkoa tavallisesti siten, että keskellä on varsinainen tukirunko ja tämän kummallakin sivulla kevytrakenteisempi apurunko

trinomi /trˈinomɪ/ (n)
trójmian
  kolmiterminen polynomi

triptyykki /trˈiptyːkːɪ/ (n)
tryptyk
  kolmiosainen maalaus

tritium /trˈitium/ (n)
tryt
  vety, jonka ytimen muodostaa tritoni eli protoni ja kaksi neutronia, ³H, radiovety

troijalainen /trˈoijalˌainen/ (n)
trojański
  Troijan kaupungin asukas
  asteroidi, joka kiertää Aurinkoa Jupiterin radalla 60 astetta Jupiteria edellä tai jäljessä Lagrangen pisteiden L4 ja L5 ympäristössä

trokee /trˈokeː/ (n)
trochej
  kaksitavuinen runojalka, joka koostuu pitkästä (painollisesta) ja lyhyestä (painottomasta) tavusta ()

troolari /trˈoːlarɪ/ (n)
trawler
  troolin vetämiseen käytettävä moottoroitu nopeahko kalastusalus

trooppinen /trˈoːpːɪnen/ (adj)
tropikalny
  ilmastoltaan tropiikille ominainen tai tropiikkiin liittyvä

troposfääri /trˈoposfˌæːrɪ/ (n)
troposfera
  alailmakehä; ilmakehän alin kerros ja se kerros, jossa sääilmiöt tapahtuvat ja pilvet sijaitsevat, ulottuu 8-15 kilometrin korkeuteen, jossa koetaan tropopaussi

trumpetti /trˈumpetːɪ/ (n)
trąbka, trąba
  pääasiassa klassisessa musiikissa ja jazzissa käytettävä vaskipuhallin

tryffeli /trˈyffelɪ/ (n)
trufla
  multasieni

tsaari /tsˈaːrɪ/ (n)
car
  muutamissa slaavilaisissa maissa käytetty hallitsijan arvonimi; erityisesti Venäjän keisarikunnan hallitsijan arvonimi

tsunami /tsˈunamɪ/ (n)
tsunami
  hyökyaalto, joka syntyy merellä sattuvasta maanjäristyksestä, rajusta tulivuoren purkauksesta, maanvyörymästä tai asteroidin törmäyksestä

tsygootti /tsˈyɡoːtːɪ/ (n)
zygota
  hedelmöittynyt munasolu

tubuainlurikki /tˈubuˌainlurˌikːɪ/ (n)
loreczka rubinowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tuhatjalkainen /tˈuhatjˌalkainen/ (n)
krocionóg
  tuhatjalkaisten alajakson () niveljalkainen

tuhka /tˈuhka/ (n)
popiół
  eloperäisen aineen palamisen seurauksena muodostuva kiinteä jäännös

tuhkakuppi /tˈuhkakˌupːɪ/ (n)
popielniczka
  astia, jota yleensä tupakoitsijat käyttävät tuhkan karistamiseen ja savukkeen tumppaamiseen

tuhkarokko /tˈuhkarˌokːo/ (n)
odra
  tuhkarokkoviruksen aiheuttama lastentauti

tuhkavahanokka /tˈuhkavˌahanˌokːa/ (n)
astryld czerwonoboczny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tuhlata /tˈuhlata/ (v)
marnować
  käyttää tehottomasti tai turhaan jotain resurssia (esim. rahaa)

tuho /tˈuho/ (n)
zniszczenie
  vahinko, hävitys, turmio, turmelu
upadek
  loppu, romahdus, häviö, perikato

tuhoeläin /tˈuhoelæin/ (n)
insekt
  kasveille, rakennuksille tai tavaroille vahinkoa aiheuttava tuholainen

tuholaismyrkky /tˈuholˌaismyrkːy/ (n)
pestycyd
  tuholaisten, kuten bakteerien, tuhohyönteisten tai jyrsijöiden, tuhoamiseen kehitetty myrkky

tuhopolttaja /tˈuhopˌoltːaja/ (n)
podpalacz
  henkilö joka sytyttää tahallaan rakennuksen tuleen, murhapolttaja

tuhopoltto /tˈuhopˌoltːo/ (n)
podpalenie
  tuhotyö, jossa sytytetyn tulipalon on tarkoitus tuhota sytytyksen kohde

tuikkia /twˈikːɪa/ (v)
migotać
  (valonlähteestä) vaihdella kirkkauttaan, vilkkua, välkkyä
  loistaa ihastuttavasti

tukea /tˈukea/ (v)
wspierać
  pitää pystyssä

tukholmalainen /tˈukholmalˌainen/ (n)
sztokholmczyk
  pysyvästi Tukholmassa asuva henkilö

tuki /tˈukɪ/ (n)
podpora
  jokin, josta otetaan tukea
  kannatus

tukikohta /tˈukɪkˌohta/ (n)
baza
  alue johon on sijoitettu asevoimien joukkoja ja kalustoa

tukipilari /tˈukɪpˌilarɪ/ (n)
przypora
  kontrefori; muuria tai kiviseinää vahvistava, siitä ulkoneva pilari tai pilarimainen rakenne, johon kattoholvin sivupaine kohdistuu

tukka /tˈukːa/ (n)
włosy
  hiusten muodostama karvapeite päälaella, hiukset yhdessä ovat tukka

tukkakoskelo /tˈukːakˌoskelo/ (n)
szlachar, tracz długodzioby
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tukki /tˈukːɪ/ (n)
kolba
  kiväärin tai haulikon perä

tukkimiehentäi /tˈukːɪmˌiehentæi/ (n)
szeliniak
  kärsäkkäisiin kuuluva kovakuoriainen (Hylobius abietis).

tukkukauppa /tˈukːukˌaupːa/ (n)
hurt
  suuria eriä käsittävä kaupankäynti; myynti vähittäiskaupoille

tulehdus /tˈulehdus/ (n)
zapalenie
  elimistön luontaisen suojavasteen synnyttämä monimuotoinen biologinen reaktio uhkaavaa tai tapahtunutta kudoksen vaurioitumista vastaan

tuleva /tˈuleva/ (adj)
przyszły
  joka tapahtuu tulevaisuudessa, joka sijoittuu tulevaisuuteen
  josta on juuri tulossa jotain

tuleva aika /tˈuleva ˈaika/ (n)
czas przyszły
  yhteisnimitys aikamuodoille, jotka kuvaavat tulevaisuudessa tapahtuvaa toimintaa; monissa kielissä sitä edustaa futuuri, suomessa preesens tai myös partisiippirakenne, esimerkiksi: Olet sen näkevä.

tulevaisuus /tˈulevˌaisuːs/ (n)
przyszłość
  nykyisen ajanhetken jälkeinen aika, tuleva aika

tuli /tˈulɪ/ (n)
ogień, żar
  avoimeen palamiseen kuuluva ilmiö, johon yl. liittyy näkyvä kuuma liekki

tuliase /tˈulɪˌase/ (n)
broń palna
  ase, jonka ammusten liikkeelle panevana voimana toimii ruudin palamisesta syntyvä kaasunpaine

tulikukka /tˈulɪkˌukːa/ (n)
dziewanna
  mikä tahansa tulikukkien sukuun () kuuluva naamakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

tulinopeus /tˈulɪnopeus/ (n)
szybkostrzelność
  se kuinka monta laukausta aseella voidaan apua aikayksikössä, yleensä minuuttia kohti

tuliotsa-amatsoni /tˈulɪˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka tęczowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulipalo /tˈulɪpˌalo/ (n)
pożar
  hallitsemattomaksi päässyt, tuhoa aiheuttava tuli

tulipäähippiäinen /tˈulɪpˌæːhɪpːɪˌæinen/ (n)
zniczek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulirokko /tˈulɪrˌokːo/ (n)
szkarlatyna
  streptokokki-A:n aiheuttama sairaus, jonka oireisiin kuuluvat pienipilkkuinen punainen liekkejä muistuttava ihottuma ja mansikkakieli

tulitauko /tˈulɪtˌauko/ (n)
zawieszenie broni
  lyhyt taisteluista pidettävä tauko, jonka aikana voidaan esimerkiksi kerätä kuolleet ja haavoittuneet tai vaihtaa vankeja

tulitikku /tˈulɪtˌikːu/ (n)
zapałka
  tulentekoväline, jonka päässä oleva syttymisherkkä seos syttyy kitkan aiheuttamalla lämmöllä raapaistaessa sitä karkeaa pintaa vasten

tulium /tˈulium/ (n)
tul
  eräs alkuaine

tulivuori /tˈulɪvˌuorɪ/ (n)
wulkan
  vulkaaninen pinnanmuodostuma, jonka kohdalla maankuoressa on repeämiä ja maan sisältä pääsee virtaamaan magmaa ajoittain pinnalle asti; näin vuori on aikoinaan muodostunut

tulkata /tˈulkata/ (v)
tłumaczyć
  toimia tulkkina

tulkki /tˈulkːɪ/ (n)
tłumacz, tłumaczka
  henkilö, joka kääntää eli tulkkaa puhuttua kieltä, vrt. kääntäjä

tulla /tˈulla/ (v)
przychodzić, przyjść
  liikkua puhujaa kohti; seurata ajallisesti

tulli /tˈullɪ/ (n)
cło
  maahan tuotavasta tavarasta maksettava vero, tullimaksu
  valtion laitos, tullimaksujen kannosta huolehtiva viranomainen, tullilaitos
  tulliasema, tullilaitoksen toimipiste, tulli, rajatarkastusasema

tulo /tˈulo/ (n)
iloczyn
  jonkin saapuminen tai alkaminen

tulos /tˈulos/ (n)
rezultat
  se, mihin tekeminen päättyy, lopputulos

tuloslaskelma /tˈuloslˌaskelma/ (n)
rachunek zysków i strat
  tilinpäätökseen sisältyvä taloudellinen laskelma, joka osoittaa liikevaihdon ja tuloksen muodostumisen tilikaudella; käytetään tuloksen muodostumisen arviointiin; tappiollisesta tilikauden tuloksesta huolimatta, yrityksen rahavarat voivat kasvaa kassavirtalaskelman osoittamalla tavalla

tulostin /tˈulostɪn/ (n)
drukarka
  tietokoneen oheislaite, jolla tulostetaan paperille

tulovero /tˈulovˌero/ (n)
podatek dochodowy
  tuloista perittävä vero, joka yleensä tarkoittaa joko ansiotuloveroa tai pääomatuloveroa

tulppa /tˈulpːa/ (n)
zatyczka
  yksinkertainen apuväline, jota käytetään pitämään reikä suljettuna nesteen valumiselta, esimerkiksi allastulppa

tulppaani /tˈulpːaːnɪ/ (n)
tulipan
  kauniiden kukkien takia viljelty liljakasveihin kuuluva -suvun sipulikasvi

tulva /tˈulva/ (n)
powódź
  vallitseva tila, jossa nestepinta on kohonnut ja ylittänyt sille asetetun normaalitason arvon

tuma /tˈuma/ (n)
jądro
  aitotumallisen eliön solun osa, jossa sijaitsee solun genomi DNA:n muodossa kromosomeihin tallentuneena

tundra /tˈundra/ (n)
tundra
  karuin kasvillisuusvyöhyke, jonka hallitsevaa kasvillisuutta ovat heinät, sammalet ja jäkälät

tundrahanhi /tˈundrahˌanhɪ/ (n)
gęś białoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (adj)
tunezyjski
  Tunisiasta peräisin oleva tai Tunisiaan liittyvä

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (n)
Tunezyjczyk, Tunezyjka
  pysyvästi Tunisiassa asuva henkilö

tunne /tˈunne/ (n)
uczucie
  sisäinen mielentila, henkinen tuntemus

tunneli /tˈunnelɪ/ (n)
tunel
  maanalainen yl. vaakasuora käytävä

tunnussana /tˈunnussˌana/ (n)
odzew
  salainen sana tai ilmaisu jolla saavutetaan sisäänpääsy, lupa käyttää informaatiota tai ilmaistaan ryhmän jäsenyys

tunnustaa /tˈunnustaː/ (v)
przyznawać się
  paljastaa tarkoituksellisesti tietävänsä tai tuntevansa jtkn tai tarkoituksellisesti tehneensä jtkn (hyvää tai pahaa), kuulijan pyynnöstä tai ilman
uznawać
  ilmaista pitävänsä jtkn laillisena, hyväksyttävänä tai merkityksellisenä jossakin suhteessa

tunnustus /tˈunnustus/ (n)
wyznanie
  yl. ilman kuulijan pyyntöä tehty, jnk tehdyn hyvän tai pahan asian paljastus

tuntea /tˈuntea/ (v)
czuć, czuć się
  (fysiol.) aistia
  kokea jotakin tunnetta

tuntematon /tˈuntematon/ (adj)
nieznany
  sellainen, jota ei tunneta, outo, vieras

tunti /tˈuntɪ/ (n)
godzina
  ajan yksikkö, tunnus suomen yleiskielessä t, fysiikassa h; 1 t on 60 minuuttia ( = 3 600 sekuntia = 1/24-osa vuorokautta)

tuntosarvi /tˈuntosˌarvɪ/ (n)
czułek
  (anatomia) niveljalkaisilla etummaisimmassa jaokkeessa esiintyvä parillinen uloke, joka toimii aistinelimenä

tunturihaukka /tˈunturɪhˌaukːa/ (n)
białozór, sokół norweski
  Suomessa harvinainen jalohaukkoihin kuuluva petolintu ()

tuoda /tˈuoda/ (v)
przynieść
  kuljettaa jollekulle tai johonkin paikkaan jotakin jostakin toisesta paikasta

tuoksu /tˈuoksu/ (n)
zapach
  hyvä, miellyttävä haju

tuoli /tˈuolɪ/ (n)
krzesło
  huonekalu yhden ihmisen istumista varten

tuomari /tˈuomarɪ/ (n)
sędzia, sędzina
  henkilö, jolla on oikeus käyttää tuomiovaltaa; tuomioistuimen jäsen

tuomi /tˈuomɪ/ (n)
czeremcha
  ruusukasveihin kuuluva valkokukkainen pensasmainen lehtipuu, metsätuomi ()

tuomio /tˈuomɪo/ (n)
sąd
  tuomioistuimen antama ratkaisu rikos- tai riita-asiassa

tuomioistuin /tˈuomɪˌoistwɪn/ (n)
sąd
  oikeuslaitoksen organisaatio, joka käyttää tuomiovaltaa riita- ja rikosasioissa

tuomiokirkko /tˈuomɪokˌirkːo/ (n)
katedra
  hiippakunnan pääkirkko, katedraali

tuomiopäivä /tˈuomɪopˌæivæ/ (n)
dzień sądu, sądny dzień
  päivä jona luetaan viimeinen tuomio

tuomita /tˈuomɪta/ (v)
skazać, skazywać
  antaa tuomio

tuoppi /tˈuopːɪ/ (n)
kufel
  isokokoinen lasi tai muki, josta juodaan yleensä olutta

tuore /tˈuore/ (adj)
świeży
  uusi, vastikään tapahtunut tai tehty, vanhentumaton
  vasta valmistettu

tuotanto /tˈuotanto/ (n)
produkcja
  tuottamisen tulos; teollisen toiminnan tulos, josta syntyy hyödykkeitä, näiden tuotteiden kokonaismäärä

tuote /tˈuote/ (n)
produkt
  tuotannon tulos (tavara tai palvelu)

tuotesijoittelu /tˈuotesɪjˌoitːelu/ (n)
lokowanie produktu
  yrityksen valmistaman tuotteen saaminen näkyvälle paikalle elokuvassa, televisiosarjassa, musiikkivideossa tai vastaavassa

tuottaa /tˈuotːaː/ (v)
produkować
  valmistaa, saada aikaan, luoda, synnyttää
  toimia tuottajana, aikaan saattaa, toimittaa, ohjata, pitää yllä päävastuullisena elokuvaan, musiikiin, radio-ohjelmaan tms. liittyvää tuotantoa

tuottaja /tˈuotːaja/ (n)
producent
  henkilö tai yhteisö, joka saattaa omia tai välitettyjä tuotteita toisten saataville

tupaantuliaiset /tˈupaːntˌulɪˌaiset/ (n)
parapetówka
  juhlat, joilla juhlistetaan uuteen asuntoon muuttamista

tupakka /tˈupakːa/ (n)
tytoń
  jokin tupakoiden kasvisuvun (Nicotiana) jäsen, yleisesti nautintoaineena tai koristekasvina käytettyjä

tupakkahuone /tˈupakːahˌuone/ (n)
palarnia
  tupakointia varten varattu huone

tupakkatakki /tˈupakːatˌakːɪ/ (n)
bonżurka
  varsinkin viktoriaanisena aikana vaatteiden päällä pidetty takki, joka estää tupakansavun tarttumisen vaatteisiin

tupakoida /tˈupakˌoida/ (v)
palić
  polttaa tupakkaa eli hengittää tupakan kytemisestä syntyvää savua

tupakointi /tˈupakˌointɪ/ (n)
palenie
  tupakan poltto tapana tai tottumuksena

tupakoitsija /tˈupakˌoitsɪja/ (n)
palaczka
  henkilö, joka tupakoi yleisesti

tuppilo /tˈupːɪlo/ (n)
mieszek
  yksinkertainen kuiva avautuva yhdestä emilehdestä muodostunut kasvien hedelmätyyppi

tupsuhäntäkontiainen /tˈupsuhˌæntækˌontɪˌainen/ (n)
kopacz szczotkoogonowy
  kontiaisten heimoon kuuluvan tupsuhäntäkontiaisten suvun ainoa laji () tai sen yksilö

turbaani /tˈurbaːnɪ/ (n)
turban
  niin naisten kuin miestenkin käyttämä liinasta kiedottu alkuperältään intialainen päähine

turbiini /tˈurbɪːnɪ/ (n)
turbina
  energiaa tuottava laite, jonka toiminta perustuu työtä suorittavan väliaineen (kaasun tai nesteen) läpivirtauksen aiheuttamaan pyörimisliikkeeseen

turboahdin /tˈurboˌahdɪn/ (n)
turbosprężarka
  turbiinin avulla toimiva ahdin, jolla lisätään pakokaasujen energian avulla polttomoottorin imuilman ilmanpainetta

turha /tˈurha/ (adj)
daremny
  sellainen, jota ei tarvita mihinkään tai johonkin tarkoitukseen; sellainen, mikä on hyödytöntä

turhaan /tˈurhaːn/ (adv)
na próżno
  hyödyttömästi, tarpeettomasti

turisti /tˈurɪstɪ/ (n)
turysta
  matkailija

turkki /tˈurkːɪ/ (n)
turecki
  turkin kieli, pääasiassa Turkissa puhuttava turkkilainen kieli. Turkin valtion virallinen kieli (kielitunnus: tr)

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (adj)
turecki
  Turkista peräisin oleva tai Turkkiin liittyvä

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (n)
Turek
  pysyvästi Turkissa asuva henkilö

turkkilainen kahvi /tˈurkːɪlˌaineŋ kˈahvɪ/ (n)
kawa po turecku
  kahvin valmistustapa, jossa kahvipavut jauhetaan mahdollisimman hienoksi jauheeksi

turkmeeni /tˈurkmeːnɪ/ (n)
język turkmeński
  turkmeenin kieli (kielitunnus: tk), Turkmenistanissa puhuttava turkkilainen kieli

turkoosi /tˈurkoːsɪ/ (n)
turkusowy
  sinivihreä väri

turpa /tˈurpa/ (n)
kleń
  eurooppalainen sisävesien särkikala ()

tursas /tˈursas/ (n)
ośmiornica
  meritursas, kahdeksanlonkeroisia, kuorettomia ja luurangottomia mustekaloja, joilla on kolme sydäntä ja sinertävä veri ()

turska /tˈurska/ (n)
dorsz
  Pohjois-Atlantin ja Jäämeren kala (), joita ajoittain esiintyy myös Suomenlahdella

turturikyyhky /tˈurturɪkˌyːhky/ (n)
turkawka
  eräs turturikyyhkyihin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

turvallinen /tˈurvallɪnen/ (adj)
bezpieczny
  sellainen, joka ei altista vaaralle

turvallisuus /tˈurvallɪsuːs/ (n)
bezpieczeństwo
  vallitsevan olotilan kokeminen uhkattomaksi ja vaarattomaksi

turvapaikka /tˈurvapˌaikːa/ (n)
azyl
  erit. poliittisten vainojen uhreille turvapaikkaoikeuden perusteella myönnettävä pakolaisasema

turvaton /tˈurvaton/ (adj)
bezbronny
  vaarallinen, ei turvallinen; sellainen, jossa ei ole turvaa

turvatyyny /tˈurvatˌyːny/ (n)
poduszka powietrzna
  auton turvaväline, joka kolarin sattuessa täyttyy kaasulla törmäystä vaimentavaksi pussiksi; ilmatyyny

turvavyö /tˈurvavyø/ (n)
pas bezpieczeństwa
  autossa ajon aikana pakollinen, onnettomuuden varalta käytettävä passiivinen suojaväline

turve /tˈurve/ (n)
torf
  suohon kasautunut puolihajonneista kasvijätteistä hapettomissa olosuhteissa muodostunut eloperäinen maalaji

tusina /tˈusɪna/ (n)
tuzin
  kappalemäärän yksikkö: kaksitoista

tuska /tˈuska/ (n)
agonia
  fyysinen tai psyykkinen kärsimys

tuskin /tˈuskɪn/ (adv)
ledwo
  varmaankaan; sanotaan silloin, kun epäillään tai ei uskota jotain

tussi /tˈussɪ/ (n)
tusz
  hienojakoisen noen kolloidinen liuos: musta väri, joka on valmistettu hienosta noesta, johon on sideaineeksi lisätty esimerkiksi arabikumia

tussu /tˈussu/ (n)
cipa, cipsko, pizda
  häpy (yleisimmin karvainen)

tutka /tˈutka/ (n)
radar
  radioaaltojen kohteesta heijastumiseen perustuva järjestelmä. Tutkan kaikujen avulla voidaan havaita, seurata ja mitata kohteiden suuntaa, etäisyyttä ja nopeutta

tutkia /tˈutkɪa/ (v)
badać
  perehtyä johonkin asiaan, ottaa jostakin selvää

tutkija /tˈutkɪja/ (n)
naukowiec, badacz
  ammatti, jonka harjoittajia on esimerkiksi yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa

tutkimus /tˈutkɪmus/ (n)
badanie
  perinpohjainen jonkin asian selvittäminen
  tieteellinen tutkimus (toimintana)
  terveydentilan selvittäminen

tutkimusmenetelmä /tˈutkɪmˌusmenetˌelmæ/ (n)
metoda badawcza
  menetelmä tutkimuksen suorittamiseen; tutkimusmetodi

tuttava /tˈutːava/ (n)
znajomy
  usein tavattu henkilö, joka kanssa tunteminen on molemminpuolista ja yleensä kestänyt ainakin jonkin aikaa

tutti /tˈutːɪ/ (n)
smoczek
  kumista, muovista tai silikonista valmistettu tuppimainen esine, jota vauvaikäiset lapset voivat imeä, hupitutti

tuttu /tˈutːu/ (adj)
znajomy
  sellainen, jonka joku hyvin tuntee

tuuba /tˈuːba/ (n)
tuba
  matalaäänisin sinfoniaorkesterissa käytettävä vaskipuhallin

tuulenkaato /tˈuːleŋkˌaːto/ (n)
wiatrował
  (metsätalous) tuulen kaatama puu

tuuli /tˈuːlɪ/ (n)
wiatr
  ilmamassojen paine-eroista johtuva ulkoilman voimakas liike
nastrój
  olla jollakin tuulella olla jklla jonkinlainen mieliala

tuulihattu /tˈuːlɪhˌatːu/ (n)
ptyś
  makea tai suolainen kuohkea leivonnainen

tuulihaukka /tˈuːlɪhˌaukːa/ (n)
pustułka
  jalohaukkoihin kuuluva pienikokoinen, pitkäsiipinen ja pitkäpyrstöinen lintulaji ()

tuulilasinpyyhin /tˈuːlɪlasˌimpyːhɪn/ (n)
wycieraczka
  koje, joka pyyhkii kumisella sulalla edestakaisella liikkeellä sadeveden tai lumen esim. auton tuulilasin ulkopinnalta pois

tuulimylly /tˈuːlɪmˌylly/ (n)
wiatrak
  mylly, jonka käyttö perustuu tuulivoimaan muuttamalla tuulen energiaa pyörimisliikkeeksi erityisten pyörivien siipien tai siivekkeiden avulla

tuuliviiri /tˈuːlɪvˌiːrɪ/ (n)
wiatrowskaz
  tuulen suunnan ilmaiseva mekaaninen osoitinlaite: akselinsa ympäri kääntyilevä, yleensä jäykkä viiri

tuulla /tˈuːlla/ (v)
wiać
  (ilmasta) liikkua, puhaltaa, aiheuttaa tuulta

tuuma /tˈuːma/ (n)
cal
  mittayksikkö, nykyisin käytetty brittiläinen tuuma on kahdestoistaosa jalasta eli 2,54 senttimetriä

tuva /tˈuva/ (n)
tuwański
  Venäjällä Tuvassa Keski-Aasiassa puhuttava turkkilainen kieli (kielitunnus: tyv)

tyhjentää /tˈyhjentæː/ (v)
opróżnić
  jotakin poistetaan

tyhjiö /tˈyhjɪø/ (n)
próżnia
  tila, jossa ei ole lainkaan ainetta

tyhjyys /tˈyhjyːs/ (n)
pustka
  tyhjä olotila tai tunne

tyhjä /tˈyhjæ/ (adj)
pusty
  sellainen, mikä ei sisällä mitään tai ketään

tyhjä joukko /tˈyhjæ jˈoukːo/ (n)
zbiór pusty
  joukko-opillinen kokonaisuus, joka ei sisällä yhtään alkiota

tyhjäsuoli /tˈyhjæsˌuolɪ/ (n)
jelito czcze
  ohutsuolen keskiosa (jejunum)

tyhmä /tˈyhmæ/ (adj)
głupi
  tietämätön, ymmärtämätön tai harjaantumaton, myös haukkumasana

tykinkuula /tˈykɪŋkˌuːla/ (n)
kula
  tykillä ammuttavaksi tarkoitettu pallon muotoinen ammus

tykinruoka /tˈykɪnrˌuoka/ (n)
mięso armatnie
  jalkaväensotilaat, jotka päätyvät tai marssitetaan tykkitulen uhreiksi, sotaan haluamattaan lähetetty miehistö

tykki /tˈykːɪ/ (n)
działo, armata
  yli 20 mm kaliiperin tuliase

tykkimies /tˈykːɪmies/ (n)
artylerzysta
  sotamiehen nimitys tykistössä

tykkivene /tˈykːɪvˌene/ (n)
kanonierka
  pienehkö sota-alus, jossa pääaseistuksena ovat tykit

tykkäys /tˈykːæys/ (n)
lajk
  eräillä verkkosivuilla, erityisesti Facebookissa, toisen käyttäjän lähettämästä viestistä pitämisen ilmaiseminen tälle sivustolle rakennettua mekanismia käyttäen

tykätä /tˈykætæ/ (v)
dać lajka
  pitää jostakin, olla ihastunut johonkin

tylppä /tˈylpːæ/ (adj)
tępy
  esine joka ei ole terävä
rozwarty
  kulmasta yli 90-asteinen

tylppä kulma /tˈylpːæ kˈulma/ (n)
kąt rozwarty
  kulma jonka asteluku on yli 90° mutta alle 180°

tylppäkulmainen kolmio /tˈylpːækˌulmaineŋ kˈolmɪo/ (n)
trójkąt rozwartokątny
  kolmio, jonka yksi kulma on tylppä

tylsä /tˈylsæ/ (adj)
nudny
  ei kiinnostusta herättävä

tymiini /tˈymɪːnɪ/ (n)
tymina
  DNA:n sisältämä emäs, joka muodostaa parin adeniinin kanssa. RNA:ssa sen paikalla on urasiili

tynkä /tˈyŋkæ/ (n)
zalążek artykułu
  jostakin katkaistaessa jäljelle jäänyt osa, jäännös

tynnyri /tˈynnyrɪ/ (n)
beczka, baryłka
  sylinterinmuotoinen laudoista, muovista tai metallista valmistettu suuri umpinainen astia

typografia /tˈypoɡrˌafɪa/ (n)
typografia
  tekstin ja kirjainten asettelu ennen painamista visuaalisen ilmeen saavuttamiseksi

typpi /tˈypːɪ/ (n)
azot
  epämetalleihin kuuluva alkuaine. Typen kemiallinen merkki on N.

typpihappo /tˈypːɪhˌapːo/ (n)
kwas azotowy
  HNO₃; väritön, voimakkaasti syövyttävä happo

tyranni /tˈyrannɪ/ (n)
tyran
  antiikin Kreikassa hallitsija, joka otti vallan yleensä kansalaisten tuella tai joskus armeijan tai ulkopuolisten tuella kuninkaiden tai aristokraattien sijaan

tyrannia /tˈyrannˌia/ (n)
tyrania
  historiassa tyrannin hallituskausi

tyrannimainen /tˈyrannɪmˌainen/ (adj)
tyrański
  tyrannia muistuttava; tyrannille ominainen

tyrmistys /tˈyrmɪstys/ (n)
konsternacja
  se, että ollaan tyrmistyneitä, tyrmistyminen

tyrni /tˈyrnɪ/ (n)
rokitnik
  hopeapensaskasveihin kuuluva, piikikäs, tyrnimarjoja tuottava pensas (Hippophaë rhamnoides)

tyrä /tˈyræ/ (n)
przepuklina
  hernia, kudoksen läpityöntyminen elimistön kahta eri tilaa erottavan seinämän läpi

tyräkki /tˈyrækːɪ/ (n)
wilczomlecz
  monimuotoisen -suvun kasveja

tyttö /tˈytːø/ (n)
dziewczyna
  naispuolinen lapsi tai nuori

tyttömäinen /tˈytːømˌæinen/ (adj)
dziewczęcy
  tytön tapainen tai tytöltä vaikuttava

tyttönimi /tˈytːønˌimɪ/ (n)
nazwisko panieńskie, nazwisko rodowe
  naisen kasteessa saama sukunimi, joka tavallisesti muuttuu avioituessa

tyttöystävä /tˈytːøystˌævæ/ (n)
dziewczyna
  nuoren henkilön naispuolinen, usein läheinen ystävä, tyttökaveri
  naispuolinen seurustelukumppani

tytär /tˈytær/ (n)
córka
  naispuolinen jälkeläinen, jonkun naispuolinen, oma lapsi

tyydyttävä /tˈyːdytːˌævæ/ (adj)
zadowalający
  kelvollinen

tyydyttää /tˈyːdytːæː/ (v)
zadowolić, zadowalać
  täyttää jkn/jnk tarpeet

tyyli /tˈyːlɪ/ (n)
styl
  ihmisen olomuoto, ulkoisen olemuksen muodostama vaikutelma

tyylikäs /tˈyːlɪkæs/ (adj)
stylowy
  sellainen jossa on erityistä tyyliä; jonkin tyylin mukainen

tyyni /tˈyːnɪ/ (adj)
spokojny
  tyven, tuuleton, tyyntynyt, aalloton

tyyny /tˈyːny/ (n)
poduszka
  vuoteessa käytettävä päänalunen

tyyppi /tˈyːpːɪ/ (n)
typ
  laji, luokka; sellainen kokonaisuus, johon kuuluvilla on tiettyjä tai määrättyjä yhteisiä ominaisuuksia
  kirjake; kirjakemuoto

tyytyväinen /tˈyːtyvˌæinen/ (adj)
zadowolony
  (+ illatiivi) joka ei valita jostakin vaan pitää jotakin riittävänä tai siedettävänä

työ /tˈyø/ (n)
praca
  fysikaalinen suure, tunnus W, joka merkitsee energian vaihtoa kappaleiden tai energiamuotojen välillä
  jokin tehtävä tai teossa oleva asia
  palkkatyö, työnantajan ja työntekijän väliseen sopimukseen perustuva toimi
  työpaikka
praca, robota
  (taloustiede) ihmisen ruumiillinen tai henkinen toiminta tavoitteena tarpeiden tyydyttäminen, lähinnä tuoton tai tulon hankinta

työaika /tˈyøaika/ (n)
czas pracny
  työsopimuksen mukainen työnteon ajallinen pituus vuorokaudessa

työkalu /tˈyøkalu/ (n)
narzędzie
  työssä tai arkisessa tehtävässä käytettävä työväline tai instrumentti

työkalupakki /tˈyøkalupˌakːɪ/ (n)
skrzynka na narzędzia
  kantokahvoilla varustettu laatikko työkalujen kuljettamista ja säilytystä varten

työmarkkinat /tˈyømarkːɪnat/ (n)
rynek pracy
  työvoiman kysyntä ja tarjonta

työnantaja /tˈyønantˌaja/ (n)
pracodawca
  työsopimuksen sopijapuoli, henkilö tai yritys, jolle toinen sopijapuoli, työntekijä, sitoutuu tekemään työtä johdon tai valvonnan alaisena

työntekijä /tˈyøntekˌijæ/ (n)
pracownik
  henkilö, joka on yrityksessä tai laitoksessa toisen palveluksessa työ- tai palvelussuhteessa tekemässä työtä

työntää /tˈyøntæː/ (v)
pchać
  liikuttaa tai yrittää liikuttaa jkta/jtk itsestä poispäin

työntö /tˈyøntø/ (n)
podrzut
  kaksivaiheinen nosto, jossa nostaja ensin nostaa tangon rinnalle yhdessä liikkeessä, joko menemällä syvään tai osittaiseen kyykkyyn tai saksiasentoon, pysähtyy hetkeksi pitäen tankoa rinnalla, tai oikeastaan etuolkapäiden sekä solisluiden päällä, ja tangon rauhoituttua nostaja suorittaa ylöstyönnön ponnistamalla tankoa ylöspäin ja tämän jälkeen työntämällä itsensä tangon alle saksi- tai kyykkyasentoon

työpaikka /tˈyøpaikːa/ (n)
miejsce pracy
  työsuhteeseen perustuva työntekopaikka, usein yritys tai laitos, jossa ollaan työssä

työpöytä /tˈyøpøytæ/ (n)
pulpit
  tietokoneen käyttöjärjestelmän graafisen käyttöliittymän perusnäkymä, jonka päälle ikkunat aukeavat

työskennellä /tˈyøskennellæ/ (v)
pracować
  tehdä työtä

työtaso /tˈyøtaso/ (n)
powierzchnia robocza
  keittiön kalusteiden, työpöydän tms. pinta

työttömyys /tˈyøtːømyːs/ (n)
bezrobocie
  ansiotyön puuttuminen ihmisiltä, vailla työmahdollisuutta oleminen; se, että on työtön

työtön /tˈyøtøn/ (n)
bezrobotny
  henkilö, jolla ei ole ansiotyötä

työväenluokka /tˈyøvæˌenluokːa/ (n)
klasa robotnicza
  teollisen yhteiskunnan se osa väestöä, joka elättää itsensä tekemällä jonkun työnantajan antamaa työtä; proletariaatti

tädyke /tˈædyke/ (n)
przetacznik
  tädykkeiden () suvun ratamokasvi

tähdenlento /tˈæhdenlˌento/ (n)
spadająca gwiazda
  taivaalla näkyvä kakan ja pissan yhdistelmästä tulee tähdenlento. Yleensä kaikki ihmiset syövät sipsiä dipin kanssa. ilmakehässä

tähdistö /tˈæhdɪstø/ (n)
gwiazdozbiór
  (tähtitiede) tähtikuvion perusteella nimetty tietty tähtitaivaan alue ja siellä sijaitsevat tähdet; usein sama kuin nimeämisen perusteena oleva tähtikuvio

tähdätä /tˈæhdætæ/ (v)
celować
  suunnata esine kohdetta kohti yrittääkseen osua kohteeseen
  pyrkiä jhk

tähkä /tˈæhkæ/ (n)
kłos
  pitkälapakkoinen kukinto

tähti /tˈæhtɪ/ (n)
gwiazda
  painovoiman koossa pitämän aineen muodostama taivaankappale, jossa ainakin jossain sen kehitysvaiheessa tapahtuu ydinfuusiota
  tähtiesiintyjä, suosittu esiintyjä, esimerkiksi näyttelijä tai laulaja

tähtijoukko /tˈæhtɪjˌoukːo/ (n)
gromada
  gravitaation vaikutuksesta koossa pysyvä tähtien ryhmittymä

tähtipöllökehrääjä /tˈæhtɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
gębal łuskowany
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tähtitiede /tˈæhtɪtˌiede/ (n)
astronomia
  luonnontiede, joka tutkii maailmankaikkeuden aineellisia olioita, niiden fysikaalisia ominaisuuksia, kehitystä, jakautumista ja liikkeitä

tähtitieteilijä /tˈæhtɪtˌieteilˌijæ/ (n)
astronom
  (tähtitiede) astronomi, tähtitieteen ammattimainen tutkija tai kehittynyt harrastaja

tähtäin /tˈæhtæin/ (n)
celownik
  aseeseen kiinteästi asennettu osa tai varuste, joka mahdollistaa laitteen tarkan kohdentamisen tai tähtäyksen; käytetään joskus myös kameran etsimestä

täi /tˈæi/ (n)
wesz
  siivetön runsaslajisen lahkon hyönteisyksilö. Täit tunnetaan erityisesti niiden tarttumisesta ja elämisestä ihmisen hiuksissa, päätäi.

tämänhetkinen /tˈæmænhˌetkɪnen/ (adj)
aktualny, bieżący
  tällä hetkellä vallitseva

tämänpäiväinen /tˈæmæmpˌæivæinen/ (adj)
dzisiejszy
  tänäinen, tänä päivänä, tänään tapahtunut tai ilmestynyt

tänne /tˈænne/ (adv)
tutaj
  tähän paikkaan, tälle paikalle (kun puhujan osoittama paikka on laajahko t. löyhästi rajallinen; vrt tähän)

tänään /tˈænæːn/ (adv)
dzisiaj, dziś
  tänä päivänä, parhaillaan kuluvana päivänä

täpläcelebesinmesikko /tˈæplæsˌelebesˌinmesˌikːo/ (n)
miodownik duży
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täplälaulumesikko /tˈæplælˌaulumesˌikːo/ (n)
miodojad plamisty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täplälintuhaukka /tˈæplælˌintuhˌaukːa/ (n)
krogulec plamisty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläsiipiaranen /tˈæplæsˌiːpɪˌaranen/ (n)
barwinka plamkoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläsuomuaratti /tˈæplæsˌuomuarˌatːɪ/ (n)
rudosterka barwna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tärkeä /tˈærkeæ/ (adj)
ważny, doniosły
  enemmän kuin tarpeellinen; sellainen, josta ollaan riippuvaisia

tärkkelys /tˈærkːelys/ (n)
skrobia
  kasvisten hiilihydraatti, pitkäketjuinen sokeriyhdiste

tärkätä /tˈærkætæ/ (v)
krochmalić
  kovittaa, käsitellä tärkillä

tärykalvo /tˈærykˌalvo/ (n)
błona bębenkowa
  (anatomia) korvassa oleva kalvo, johon tuleva äänivärähtely siirtyy kuuloluiden välityksellä ääniastimuksen aiheuttaviin elimiin

täsmälleen /tˈæsmælleːn/ (adv)
dokładnie
  niin tarkasti kuin mahdollista, juuri niin kuin asia on, pyöristämättä

täsmällinen /tˈæsmællɪnen/ (adj)
punktualny
  oikealla ajalla saapuva

tässä /tˈæssæ/ (adv)
tu
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä ja suhteellisen rajallisessa paikassa, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa itse siinä

täti /tˈætɪ/ (n)
ciotka, ciocia
  isän tai äidin sisar

täydellinen /tˈæydellɪnen/ (adj)
doskonały, perfekcyjny
  virheetön, moitteeton, erittäin hyvä
kompletny
  kaiken kattava, josta ei puutu yhtään osaa

täydellisesti /tˈæydellɪsˌestɪ/ (adv)
doskonale
  kaikin puolin, täysin

täysi /tˈæysɪ/ (adj)
pełny
  jossa on suurin mahdollinen määrä siihen mahtuvaa sisältöä

täysi-ikäinen /tˈæysɪˈikæinen/ (n)
pełnoletni
  tietyn ikärajan, täysi-ikäisyyden, saavuttanut ihminen, joka on lähtökohtaisesti yhteisön täysivaltainen jäsen

täysikuu /tˈæysɪkuː/ (n)
pełnia
  Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä Kuun pinta on kokonaan Auringon valaisema

täysin /tˈæysɪn/ (adv)
całkowicie
  täydellisesti, kokonaan, vallan, läpikotaisin

täyskäsi /tˈæyskæsɪ/ (n)
ful
  pokerikäsi, jossa on kolmoset ja pari

täytekynä /tˈæytekˌynæ/ (n)
wieczne pióro
  mustekynä, jonka varressa on musteella täytettävä säiliö tai vaihdettava mustepatruuna

täyttää /tˈæytːæː/ (v)
zapełniać, napełniać
  panna jonkinlainen astia täyteen, tehdä täydeksi

täytyä /tˈæytyæ/ (v)
musieć
  (genetiivi + yks. 3. p. + inf.) olla pakko

täällä /tˈæːllæ/ (adv)
tu
  viittaa johonkin käsillä olevaan, läheiseen, suhteelliseen laajaan ja epätarkasti määriteltyyn paikkaan, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa sillä paikalla; paikan adverbi

töpisuolinkainen /tˈøpɪsˌuolɪŋkˌainen/ (n)
měchovec lidský
  sukkulamatojen laji (Anchylostomum duodenale), joka aiheuttaa niin sanottua tunnelitautia

töpöaratti /tˈøpøarˌatːɪ/ (n)
szmaragdówka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

törkeä rikos /tˈørkeæ rˈikos/ (n)
ciężkie przestępstwo
  törkeä rikos, vakava rikos (josta USA:ssa tuomiona yli 1 v vankeutta)

törmätä /tˈørmætæ/ (v)
uderzać
  kulkea vahingossa jotakin päin

törö /tˈørø/ (n)
kiełb
  pieni pohjan tuntumassa elävä särkikaloihin kuuluva kalalaji (Gobio gobio)

töyhtöhaukka /tˈøyhtøhˌaukːa/ (n)
czubak australijski
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtöhyyppä /tˈøyhtøhˌyːpːæ/ (n)
czajka
  eräs hyyppien sukuun kuuluva, Euroopassa tavallinen lintu ()

töyhtökiuru /tˈøyhtøkˌiuru/ (n)
dzierlatka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtölintuhaukka /tˈøyhtølˌintuhˌaukːa/ (n)
krogulec czubaty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtötiainen /tˈøyhtøtɪˌainen/ (n)
sikora czubatka, czubatka
  eräs Suomessakin pesivä varpuslintu ()

töyhtöviherkaija /tˈøyhtøvɪhˌerkaija/ (n)
modrolotka czubata
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tšadilainen /tʃˈadɪlˌainen/ (n)
Czadyjczyk
  Tšadin asukas, kansalainen tai sieltä peräisin oleva

tšekki /tʃˈekːɪ/ (n)
czeski
  (vain yksikössä) tšekin kieli (kielitunnus: cs), länsislaavilainen kieli, jota puhuu noin 12 miljoonaa ihmistä pääasiallisesti Tšekissä. Sanalista.

tšekkiläinen /tʃˈekːɪlˌæinen/ (adj)
czeski
  Tšekistä peräisin oleva tai Tšekkiin liittyvä

tšetšenialainen /tʃˈetʃenˌialˌainen/ (adj)
czeczeński
  Tšetšeniasta peräisin oleva tai Tšetšeniaan liittyvä

tšetšenialainen /tʃˈetʃenˌialˌainen/ (n)
czeczeński
  pysyvästi Tšetšeniassa asuva henkilö

tšuktši /tʃˈuktʃɪ/ (n)
Czukcza
  tšuktšit Koillis-Siperiassa asuva mongolikansa

udmurtti /ˈudmurtːɪ/ (n)
udmurcki
  udmurtin kieli, myös votjakki, udmurttien puhuma suomalais-ugrilainen kieli (kielitunnus: udm)

ugarit /ˈuɡarɪt/ (n)
ugarycki
  muinainen länsiseemiläinen kieli, josta tunnetaan nuolenpääkirjoituksella kirjoitettuja tekstejä 1300- ja 1200-luvuilta eKr. (kielitunnus: uga)

ugrilainen /ˈuɡrɪlˌainen/ (adj)
ugryjski
  ugrilaiselle kielelle ominainen, ugrilaiseen kieleen liittyvä.

uhata /ˈuhata/ (v)
grozić
  olla uhkana jklle
  aiheuttaa uhka jklle jllak

uhka /ˈuhka/ (n)
zagrożenie
  todettavissa oleva jonkun tai jonkin tuoma pelko tai pelättävissä olevan vaaran tuntemus tai todellinen vaara

uhkailla /ˈuhkailla/ (v)
grozić
  sanoa tekevänsä jotakin hyvin kielteistä, esittää uhkauksia

uhkapeli /ˈuhkapˌelɪ/ (n)
hazard
  peli, jossa pelaaja voi hävitä asettamansa panoksen

uhkapeluri /ˈuhkapˌelurɪ/ (n)
hazardzista
  uhkapelejä pelaava henkilö

uhma /ˈuhma/ (n)
opór
  vastustava tai välinpitämätön suhtautuminen

uhrata /ˈuhrata/ (v)
ofiarować
  lahjoittaa jumalille tms. yliluonnollisille voimille seremoniallisesti ojentamalla tai tappamalla

uhri /ˈuhrɪ/ (n)
ofiara
  ihminen, jolle tapahtui jotakin pahaa, esimerkiksi onnettomuuden tai rikoksen seurauksena
  jumalalle tai jumalille uhrauksessa luovutettu lahja

uida /ˈuida/ (v)
pływać, płynąć
  liikkua vedessä yleensä ilman pinnalla kannattelevia apuvälineitä ja koskematta pohjaan

uiguuri /ˈuiɡuːrɪ/ (n)
język ujgurski
  uiguurin kieli (kielitunnus: ug), uiguurien puhuma turkkilainen kieli

uima-allas /ˈuimaˈallas/ (n)
basen
  vedellä täytettävä allas, joka on tarkoitettu uimista varten

uimahalli /ˈuimahˌallɪ/ (n)
pływalnia
  rakennus, jossa on lämmitetty uima-allas uimista varten (yleensä julkinen laitos)

uimahousut /ˈuimahˌousut/ (n)
kąpielówki
  miesten uidessa pitämä vaate

uimalakki /ˈuimalˌakːɪ/ (n)
czepek
  lakki, jota varsinkin kilpauimarit käyttävät hyvin usein uidessaan

uimapuku /ˈuimapˌuku/ (n)
strój kąpielowy
  uidessa pidettävä vaate; uima-asu

uimarakko /ˈuimarˌakːo/ (n)
pęcherz pławny
  elin, jonka avulla kala pystyy säätelemään uimasyvyyttään

uimari /ˈuimarɪ/ (n)
pływak
  henkilö, joka ui

uivelo /ˈuivelo/ (n)
bielaczek
  eräs pienikokoinen sorsalintu

ujo /ˈujo/ (adj)
nieśmiały
  sellainen, josta on kiusallista tulla huomion kohteeksi, jonka on vaikeata esiintyä luontevasti, helposti hämilleen joutuva ja itsensä vaivaantuneeksi tunteva

ujous /ˈujous/ (n)
nieśmiałość
  se, että on ujo

ukkonen /ˈukːonen/ (n)
grom, burza
  ilmassa olevan, ilmamassojen hankauksessa syntyneen sähkön purkaus; sen tuottama jylisevä ääni

ukraina /ˈukraina/ (n)
język ukraiński, ukraiński
  ukrainan kieli, indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva itäslaavilainen kieli, jota puhuvat ukrainalaiset (kielitunnus: uk, ukr)

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (adj)
ukraiński
  Ukrainasta peräisin oleva tai Ukrainaan liittyvä

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (n)
Ukrainiec, Ukrainka
  pysyvästi Ukrainassa asuva henkilö

ukulele /ˈukulˌele/ (n)
ukulele
  eräs havaijilaisperäinen nelikielinen kielisoitin

ulaani /ˈulaːnɪ/ (n)
ułan
  pitkällä keihäällä aseistettu ratsumies

ulkoa /ˈulkoa/ (adv)
na pamięć
  (osaamisesta, oppimisesta, opettelemisesta) muistaa ilman apuvälineitä, ulkomuistista

ulkoinen tukiranka /ˈulkoinen tˈukɪrˌaŋka/ (n)
egzoszkielet
  eksoskeleton; ulkoinen tukiranka kuten kuori joka tukee ja suojaa eläimen ruumista vastakohtana endoskeletonille eli sisäiselle tukirangalle (luurangolle)

ulkokatto /ˈulkokˌatːo/ (n)
dach
  vesikatto, katon uloin osa, joka suojaa rakennusta sateelta

ulkokorva /ˈulkokˌorva/ (n)
ucho zewnętrzne
  auris externa; korvan uloin osa, jonka osia ovat korvalehti ja tärykalvoon päättyvä (ulkoinen) korvakäytävä

ulkokäymälä /ˈulkokˌæymælæ/ (n)
sławojka
  ulkohuone; tavallisesti pihanperällä sijaitseva erillinen koppi tai suurempi rakennus useampaa käymälää varten, myös muun ulkorakennuksen yhteyteen sijoitettu käymälä

ulkomaa /ˈulkomaː/ (n)
zagranica
  vieras valtio, kotimaan ulkopuolella oleva alue; myös maa, joka ei ole tuttu

ulkomaalainen /ˈulkomˌaːlainen/ (n)
cudzoziemiec, obcokrajowiec
  vieraan valtion kansalainen tai kansalaisuutta vailla oleva henkilö

ulkomaankauppa /ˈulkomˌaːŋkaupːa/ (n)
handel zagraniczny
  kansainvälinen kauppa

ulkomainen /ˈulkomˌainen/ (adj)
zagraniczny
  sellainen, joka ei ole kotimainen, ulkomailla valmistettu

ulkoministeri /ˈulkomɪnˌisterɪ/ (n)
minister spraw zagranicznych
  valtion hallituksen jäsen, jonka päävastuulla ovat kansainväliset suhteet

ulkona /ˈulkona/ (adv)
na zewnątrz
  jonkin ulkopuolella, ei sisällä

ulkonaliikkumiskielto /ˈulkonalˌiːkːumˌiskielto/ (n)
godzina policyjna
  hallitsevan järjestysvallan vastatoimenpide levottomissa tai muuten poikkeuksellisissa oloissa

ulkonäkö /ˈulkonˌækø/ (n)
wygląd
  se minkä näköinen joku tai jokin on tai miltä se näyttää varsinkin ulkopuolisten mielestä, ulkomuoto, julkiasu

ullakko /ˈullakːo/ (n)
strych
  rakennuksen laipion ja vesikaton välinen tila

ullakkohuone /ˈullakːohˌuone/ (n)
pokój na poddaszu
  suoraan rakennuksen ulkokaton alla oleva huone

uloshengitys /ˈuloshˌeŋŋɪtys/ (n)
wydech
  respiraation vaihe, joossa ilma virtaa ulos keuhkoista

uloskäynti /ˈuloskˌæyntɪ/ (n)
wyjście
  uloskulun tapahtuma

ulostaa /ˈulostaː/ (v)
defekować
  tyhjentää peräsuoli luonnonmukaisesti ruuansulatusjätteistä

uloste /ˈuloste/ (n)
kał, ekskrementy, stolec, odchody, opróżnienie
  peräsuolesta poistuvaa ruoansulatuksen jätettä ja kuona-aineita

ulpukka /ˈulpukːa/ (n)
grążel
  lummekasveihin kuuluvan ulpukoiden () suvun kasvi

ultravioletti /ˈultravˌiolˌetːɪ/ (n)
ultrafioletowy
  sähkömagneettisen säteilyn näkyvää valoa lyhyemmät ja röntgensäteitä pidemmät aallonpituudet

ultraviolettisäteily /ˈultravˌiolˌetːɪsætˌeily/ (n)
ultrafiolet
  sähkömagneettisen säteilyn laji, jonka aallonpituus on lyhyempi kuin näkyvän valon

ultraääni /ˈultraˌæːnɪ/ (n)
ultradźwięk
  ääni, jonka taajuus on niin korkea, että ihminen ei sitä kuule (yli 20 000 Hz)

ulvoa /ˈulvoa/ (v)
wyć
  pitää pitkää jatkuvaa ääntä kuten koirat ja sudet, myös tuulen aiheuttamista äänistä

umbri /ˈumbrɪ/ (n)
Umbryjczyk
  erään muinaisitalialaisen Umbriassa asuneen kansan jäsen

ummetus /ˈummetus/ (n)
obstrukcja
  ruoansulatuselimistön toimintahäiriö, jossa suoliston toiminta hidastuu

umpikuja /ˈumpɪkˌuja/ (n)
ślepa uliczka
  kuja tai tie joka päättyy, ja siitä voi ainoastaan palata takaisin tulosuuntaan
  tilanne johon ei löydy ratkaisua

umpilisäke /ˈumpɪlˌisæke/ (n)
wyrostek robaczkowy
  paksusuolen alkuosan eli umpisuolen pinnalta läheltä sitä paikkaa, missä ohutsuoli laskee paksusuoleen, alkava pieni ulkoneva lisäke

umpisuoli /ˈumpɪsˌuolɪ/ (n)
jelito ślepe
  paksusuolen alkuosa

undulaatti /ˈundulˌaːtːɪ/ (n)
papużka falista
  eräs papukaijojen heimoon kuuluva papukaijalintujen laji tai sen yksilö

uneliaisuus /ˈunelɪˌaisuːs/ (n)
ospałość
  se, että on unelias

unettomuus /ˈunetːomuːs/ (n)
bezsenność
  se, että on uneton; tila, jossa ihminen ei yrityksestään huolimatta nukahda toivottuun aikaan, pysy unessa tai hän herää jatkuvasti liian varhain

uni /ˈunɪ/ (n)
sen
  unitila, nukkuminen
  unennäkö, nukkumisen aikana mielessä nähtävä tapahtuma

unikko /ˈunɪkːo/ (n)
mak
  mikä tahansa unikkojen sukuun () kuuluva unikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

unisieppari /ˈunɪsˌiepːarɪ/ (n)
łapacz snów
  Pohjois-Amerikan ojibwa-intiaanien perinteinen taikakalu, jonka tarkoitus oli suodattaa pahat unet ja ajatukset päästäen lävitseen hyvät unet ja ajatukset; käytetään nykyisin lähinnä kulttuuriin liittyvänä koriste-esineenä

unissakävelijä /ˈunɪssˌakævˌelɪjæ/ (n)
lunatyczka, lunatyk
  unissaan kävelevä, unissakävelystä kärsivä

unissakävely /ˈunɪssˌakævˌely/ (n)
somnambulizm
  tahaton käveleminen tai muiden valvetilan toimien tekeminen unitilassa

unkari /ˈuŋkarɪ/ (n)
jezyk węgierski, węgierski
  unkarin kieli (kielitunnus: hu), Unkarissa puhuttava suomalais-ugrilaisen kielikunnan ugrilaiseen haaraan kuuluva kieli. Sanalista

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (adj)
węgierski
  Unkarista peräisin oleva tai Unkariin liittyvä

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (n)
Węgier, Węgierka
  pysyvästi Unkarissa asuva henkilö

unohtaa /ˈunohtaː/ (v)
zapomnieć, zapominać
  menettää muististaan jokin tieto tai karkottaa mielestään jokin asia

unssi /ˈunssɪ/ (n)
uncja
  vanha massan yksikkö, käytössä anglosaksisissa maissa, kansainvälisesti 28,35 grammaa

untuva /ˈuntuva/ (n)
puch
  pehmeä haituvamainen höyhen, jonka ruodon kehitys on ehkäistynyt ja jossa höydyt eivät ole väkäsillä kiinni toisissaan

upota /ˈupota/ (v)
tonąć
  vajota esim. veden tai hiekan alle

upottaa /ˈupotːaː/ (v)
topić
  laittaa asia tai esine uppoamaan

uppoamaton /ˈupːoˌamaton/ (adj)
niezatapialny
  sellainen, joka ei voi upota

upseeri /ˈupseːrɪ/ (n)
oficer
  päällystöön kuuluva henkilö, jolle on myönnetty jokin erityinen upseerin arvo

ura /ˈura/ (n)
rutyna
  vinyyliseen äänilevyyn kaiverrettu jälki, jonka muodon vaihteluihin äänisignaali on tallennettu

uraani /ˈuraːnɪ/ (n)
uran
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on U ja järjestysluku 92

urakka /ˈurakːa/ (n)
akord
  kiinteään hintaan tehtävä laajuudeltaan tarkoin määritetty, usein vaativa työ, urakkatyö, jonka aikataulu on sovittu urakkaehdoissa

urbaani /ˈurbaːnɪ/ (adj)
miejski
  kaupunkimainen, kaupunkilainen

urdu /ˈurdu/ (n)
urdu
  indoarjalaiseen ryhmään kuuluva indoeurooppalainen kieli (kielitunnus: ur )

urheilija /ˈurheilˌija/ (n)
sportowiec
  urheilun harrastaja tai ammattilainen

urheilu /ˈurheilu/ (n)
sport
  liikunnan harrastamista kilpailuhengessä

urkuri /ˈurkurɪ/ (n)
organista
  henkilö, joka soittaa urkuja

urologi /ˈurolˌoɡɪ/ (n)
urolog
  virtsa- ja miestentautien erikoislääkäri

urpiainen /ˈurpɪˌainen/ (n)
czeczotka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

urut /ˈurut/ (n)
organy
  perinteisesti kirkossa käytettävä kosketinsoitin, jossa on sävelten tuottamiseen virtaavan ilman avulla soivat pillit

usein /ˈusein/ (adv)
często
  monta kertaa tihein väliajoin, yleensä sattumanvaraisesti

uskaltaa /ˈuskaltaː/ (v)
odważyć się
  olla tarpeeksi rohkea tehdäkseen jotakin

uskoa /ˈuskoa/ (v)
wierzyć
  tuntea varmuutta jostakin asiasta tai jonkin asian olemassaolosta
  pitää jkn sanomaa asiaa totena

uskollinen /ˈuskollɪnen/ (adj)
wierny
  jollekin omistautuva; sellainen, joka ei petä jonkin luottamusta; luotettava

uskomaton /ˈuskomaton/ (adj)
niewiarygodny
  sellainen mitä on vaikea uskoa todeksi

uskonnollinen /ˈuskonnˌollɪnen/ (adj)
pobożny
  uskontoon liittyvä

uskonto /ˈuskonto/ (n)
religia
  johonkin korkeampaan kohdistuvaan uskoon perustuva käsite

uskottavuus /ˈuskotːavuːs/ (n)
wiarygodność
  se, että on uskottava

utare /ˈutare/ (n)
wymię
  nisäkkäiden elin, johon kuuluvat maitorauhaset, maitotiehyet ja nännit

uteliaisuus /ˈutelɪˌaisuːs/ (n)
ciekawość
  kiinnostuneisuus ja halu ottaa asioista selvää

utelias /ˈutelɪas/ (adj)
ciekawy
  kiinnostunut asioista

uudelleen /ˈuːdelleːn/ (adv)
znowu, znów
  taas, toistamiseen, jälleen

uudenkaledonianhaukka /ˈuːdeŋkˌaledˌonɪˌanhaukːa/ (n)
krogulec czarnogardły
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenkaledonianviherkaija /ˈuːdeŋkˌaledˌonɪˌanvɪhˌerkaija/ (n)
modrolotka żółtawa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenseelanninviherkaija /ˈuːdensˌeːlannˌinvɪhˌerkaija/ (n)
modrolotka czerwonoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenvuodenpäivä /ˈuːdenvˌuodempˌæivæ/ (n)
Nowy Rok
  vuoden ensimmäinen päivä, 1. tammikuuta

uuni /ˈuːnɪ/ (n)
piec, piekarnik
  tiilestä muurattu rakennelma, jonka tulipesässä puuta polttamalla lämmitetään rakennusta tai kypsennetään ruokaa

uusi /ˈuːsɪ/ (adj)
nowy
  iältään pieni (esine tai asia); vasta tai äskettäin ilmestynyt tai saatu; käyttämätön, vähän aikaa ollut; viimeinen, viime

uusikuu /ˈuːsɪkuː/ (n)
nów
  Kuun vaihe, jolloin Aurinko on sen takana valaisten Kuun vastakkaista puolta ja Maata kohti ei ole yhtään näkyvää valaistua Kuun pintaa, eikä Kuuta voida nähdä

uusiseelantilainen /ˈuːsɪsˌeːlantɪlˌainen/ (n)
Nowozelandczyk
  pysyvästi Uudessa-Seelannissa asuva henkilö

uusiutuva /ˈuːsiutˌuva/ (adj)
odnawialny
  sellainen joka uusiutuu

uusiutuva energia /ˈuːsiutˌuva ˈenerɡˌia/ (n)
energia odnawialna
  uusiutuvista lähteistä saatava energia

uusivuosi /ˈuːsɪvˌuosɪ/ (n)
Nowy Rok
  (kronologia) vuoden vaihtumisen aika, vuoden alku

uuskieli /ˈuːskielɪ/ (n)
nowomowa
  kieli, jossa käytetään ikävistä käsitteistä uusia positiivisia termejä ja kiertoilmauksia

uusnatsi /ˈuːsnatsɪ/ (n)
neonazista
  uusnatsismia kannattava henkilö

uusnatsismi /ˈuːsnatsˌismɪ/ (n)
neonazism, neonazizm
  toisen maailmansodan jälkeen syntynyt liikehdintä, joka ihannoi Adolf Hitlerin aikakautta ja joka tähtää kansallissosialismin elvyttämiseen

uusnorja /ˈuːsnorja/ (n)
nynorsk
  Norjan kahdesta virallisesta norjan kielen muodosta pienempi, (kielitunnus: nn)

uutinen /ˈuːtɪnen/ (n)
notatka
  tieto tai ilmoitus äskettäin sattuneesta tapahtumasta

uutisankka /ˈuːtɪsˌaŋkːa/ (n)
kaczka dziennikarska, kaczka
  tekaistu tai tarkistamaton lehtijuttu tai muu virheellinen uutinen

uutistoimisto /ˈuːtɪstˌoimɪsto/ (n)
agencja prasowa
  tiedotusalan julkaisuille ja muille käyttäjille uutisia ja ajankohtaisaineistoa hankkiva ja levittävä yhtiö

uutuus /ˈuːtuːs/ (n)
nowość
  jonkin uuden ilmaantumiseen ja uutena olemiseen liittyvä ominaispiirre

uvulaarinen /ˈuvulˌaːrɪnen/ (adj)
języczkowy
  kitakielekettä koskeva, kitakielekkeeseen liittyvä
  kitakielekevyöhykkeellä muodostuva

uzbekki /ˈutsbekːɪ/ (n)
Uzbeczka
  uzbekin kieli, Uzbekistanissa puhuttava turkkilainen kieli (kielitunnus: uz). Sanalista

vaahdota /vˈaːhdota/ (v)
pienić się
  tuottaa vaahtoa

vaahtera /vˈaːhtera/ (n)
klon
  (yleisesti) vaahterakasveihin (Aceraceae) tai saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan vaahteroiden () suvun kesävihanta lehtipuu tai pensas, joita Suomessa edustaa luonnonvaraisena kasvava metsävaahtera ja puistopuina eräät muut lajit.

vaahterasiirappi /vˈaːhterasˌiːrapːɪ/ (n)
syrop klonowy
  vaahteroiden mahlasta valmistettava makeutusaine

vaahto /vˈaːhto/ (n)
piana
  nestemäinen aine, johon on sekoittunut paljon ilmaa tai muuta kaasua

vaahtokarkki /vˈaːhtokˌarkːɪ/ (n)
pianka
  eräs makeinen, vaahtokaramelli

vaaka /vˈaːka/ (n)
waga
  punnittavan kohteen painon (massa) mittaamiseen käytettävä laite

vaakasuora /vˈaːkasˌuora/ (adj)
poziomy, horyzontalny
  maanpinnan tai lattian suuntainen

vaakuna /vˈaːkuna/ (n)
herb
  (heraldiikka) tunnuskuvana käytettävä kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus

vaalea /vˈaːlea/ (adj)
jasny
  sellainen värisävy, joka heijastaa enemmän valoa kuin tumma

vaalea /vˈaːlea/ (n)
blond
  hiuksiltaan ja iholtaan vaalea ihminen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (adj)
różowy
  sellainen, jonka väri on vaaleanpunainen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (n)
różowy
  vaaleasävyinen, runsaasti valkoista sisältävä punainen väri

vaaleapäämaluri /vˈaːleapˌæːmalˌurɪ/ (n)
chwostka jasnowąsa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaaleapöllökehrääjä /vˈaːleapˌølløkˌehræːjæ/ (n)
gębal krótkosterny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaalearosella /vˈaːleˌarosella/ (n)
rozella blada
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaali /vˈaːlɪ/ (n)
wybory
  jonkun edustajan virallinen valintamenettely, jossa äänioikeutetut saavat äänestäen ilmaista, ketä kannattavat

vaalipiiri /vˈaːlɪpˌiːrɪ/ (n)
okręg wyborczy
  alue tai ryhmä, jonka piirissä vaalit käydään ja josta valitaan yksi tai useampia edustajia

vaara /vˈaːra/ (n)
niebezpieczeństwo, zagrożenie
  usein yllättävään tai poikkeukselliseen tilanteeseen liittyvät olosuhteet, joissa on ilmeinen onnettomuuden, vahingon tai sairauden saamisen tms. uhka tai kohonnut riski

vaarallinen /vˈaːrallɪnen/ (adj)
niebezpieczny
  sellainen missä joku tai jokin on vaaralle altistuneena tai joka tahi mikä aiheuttaa vaaraa; vaaralle altistava; vaaraa aiheuttava

vaate /vˈaːte/ (n)
ubranie
  kangas

vaatekaappi /vˈaːtekˌaːpːɪ/ (n)
garderoba
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu kaappi

vaatetus /vˈaːtetus/ (n)
odzież
  niiden vaatekappaleiden muodostama kokonaisuus, joihin ihmiset verhoutuvat; pukineet;vaatteet ja asusteet

vaatia /vˈaːtɪa/ (v)
żądać
  ilmaista luja tahtonsa saada jotain, tehdä vaatimus

vaatimus /vˈaːtɪmus/ (n)
roszczenie
  vaade, tiukka ja ehdoton ilmaus siitä, kuinka on toimittava tai meneteltävä ja mitä ehtoja tai rajauksia on täytettävä

vaatturi /vˈaːtːurɪ/ (n)
krawiec
  käsityöläinen, joka tekee ammatikseen vaatteita ja tarvittaessa uudistaa ja korjaa niitä

vadelma /vˈadelma/ (n)
malina
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas , joka tuottaa tavallisesti punaisia hedelmiä
  vadelman hedelmä, kerrattu luumarja, jota usein marjaksi kutsutaan, myös ainesanana

vaeltaa /vˈaeltaː/ (v)
przemierzać
  kulkea lähes lakkaamatta, olla vaelluksella

vaeltajalurikki /vˈaeltˌajalurˌikːɪ/ (n)
nektarynka złotoucha
  Etelä-Australiassa elävä papukaijalaji () tai sen yksilö

vagina /vˈaɡɪna/ (n)
pochwa
  emätin

vaha /vˈaha/ (n)
wosk
  pitkäketjuisen karboksyylihapon tai pitkäketjuisen alkoholin esteri

vahanokka /vˈahanˌokːa/ (n)
astryld falisty
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vahapalmuaratti /vˈahapˌalmuarˌatːɪ/ (n)
żółtoliczka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vahingoittaa /vˈahɪŋŋˌoitːaː/ (v)
krzywdzić
  aiheuttaa vahinkoa jollekin

vahinko /vˈahɪŋko/ (n)
szkoda
  tuleminen suunnittelematta raskaaksi

vahvistaa /vˈahvɪstaː/ (v)
stawać się coraz silniejszym
  tehdä vahvemmaksi, antaa voimaa
potwierdzać
  osoittaa todeksi
  korostaa

vaieta /vˈaieta/ (v)
milczeć
  olla vaiti, ääneti, puhumatta, olla hiljaa

vaihe /vˈaihe/ (n)
etap
  tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa
  kantoraketin osa, jossa on omat rakettimoottorinsa ja polttoainekuormansa, käytetyt vaiheet irrotetaan, kun polttoaine on käytetty
faza
  osa aaltoliikkeen aallonpituudesta tai kohta sen aikana
  kohta jaksollisessa signaalissa, vaihekulma
  taivaankappaleen valaistun osan näkyvyys ja sen kasvu tai pieneneminen

vaihtaa /vˈaihtaː/ (v)
zamieniać
  ottaa tai panna jonkin tilalle; korvata jokin toisella, esimerkiksi vanha esine uudella

vaihtoehto /vˈaihtoˌehto/ (n)
opcja, wybór
  asia, joka voidaan valita muiden vaihtoehtojen joukosta

vaihtoehtoinen /vˈaihtoˌehtoinen/ (adj)
alternatywny
  sellainen, joka muodostaa vaihtoehdon

vaihtoraha /vˈaihtorˌaha/ (n)
drobne
  suuremmalla rahamäärällä tehdystä maksusuorituksesta takaisinsaatava raha

vaihtovirta /vˈaihtovˌirta/ (n)
prąd przemienny, prąd zmienny
  suljetussa virtapiirissä kulkeva ajan funktiona suunnaltaan vaihteleva sähkövirta

vaikea /vˈaikea/ (adj)
trudny
  joka ei ole helppo suorittaa, mutta kuitenkin mahdollinen
  hankala (luonteesta)

vaikeus /vˈaikeus/ (n)
trudność
  jonkin ominaisuus, että se on vaikea

vaikka /vˈaikːa/ (adv)
chociaż, choć
  esimerkiksi

vaikuttaa /vˈaikutːaː/ (v)
wpływać
  aiheuttaa vaikutus tai muutos johonkin, muokata jotain asiaa, muuttaa jonkin etenemistä

vaikutus /vˈaikutus/ (n)
wpływ
  syyn aiheuttama seuraus tai tulos

vaikutusvalta /vˈaikutˌusvalta/ (n)
wpływ
  valta, kyky vaikuttaa johonkuhun tai johonkin

vaikutusvaltainen /vˈaikutˌusvaltˌainen/ (adj)
wpływowy
  sellainen, jolla on vaikutusvaltaa, ts. kytköksiä moneen tahoon, arvostusta herättävä, joka kykenee vaikuttamaan toisten mielipiteisiin

vaimo /vˈaimo/ (n)
żona, małżonka
  miehensä kanssa naimisissa oleva naispuolinen puoliso, aviovaimo

vain /vˈain/ (adv)
tylko
  ainoastaan, yksinomaan, pelkästään

vainoharhaisuus /vˈainohˌarhaisuːs/ (n)
paranoja
  se, että on vainoharhainen; harhaluulo, jossa koetaan kohtuutonta levottomuutta tai pelkoa omasta hyvinvoinnista; sisältyy uskomuksia mahdollisesta uhasta, tarkkailun alaisena tai jahdattuna olemisesta, tai salaliittoteorioita

vaippa /vˈaipːa/ (n)
pielucha, pieluszka
  jalkojen välissä pidettävä suoja, joka kerää virtsan ja ulosteen, kun niitä ei voi tehdä muualle

vaiti /vˈaitɪ/ (adv)
cicho
  äänettömästi, puhumatta

vaivata /vˈaivata/ (v)
dokuczać
  aiheuttaa jollekin huolta tai vaivaa; askarruttaa mieltä, tuottaa päänvaivaa

vakaumus /vˈakaumus/ (n)
przekonanie
  vakaa uskomus

vakava /vˈakava/ (adj)
poważny
  syvällinen, tosissaan oleva tai otettava (pinnallisen vastakohtana)

vakavasti /vˈakavˌastɪ/ (adv)
poważnie
  vakavalla tavalla

vakavuus /vˈakavuːs/ (n)
powaga
  vakavamielisyys, ilottomuus

vakio /vˈakɪo/ (n)
stała
  arvoltaan muuttumaton suure

vakionopeudensäädin /vˈakɪˌonopˌeudensˌæːdɪn/ (n)
tempomat
  auton tekninen laite, jolla voidaan säätää auto kulkemaan tiettyä nopeutta kaasupoljinta painamatta

vakoilla /vˈakoilla/ (v)
szpiegować
  tarkkailla ihmistä tai järjestöä salaa

vakoilu /vˈakoilu/ (n)
szpiegostwo
  vakoileminen; tiedon kerääminen salaa

vakooja /vˈakoːja/ (n)
szpieg
  henkilö, joka harjoittaa vakoilua; vakoilija

vakosametti /vˈakosamˌetːɪ/ (n)
sztruks
  sametti, jonka nukkapinnassa on vakoja

vakuoli /vˈakuolɪ/ (n)
wakuola
  kasvisolun soluelin, hajottavien reaktioiden tapahtumispaikka ja pigmenttien sijoituspaikka, joka pitää yllä kasvisolun sisäistä painetta osmoosin avulla, solunesterakkula

vakuuttaa /vˈakuːtːaː/ (v)
ubezpieczać
  suojata jotakin vakuutuksen avulla
zapewniać
  kertoa jonkin asian olevan totta

vakuutus /vˈakuːtus/ (n)
ubezpieczenie
  onnettomuuden tms. varalta tehtävä sopimus vahinkojen tasaamiseen erikoistuneen laitoksen kanssa siitä, että laitos riskin toteutuessa korvaa aiheutuneen vahingon

vala /vˈala/ (n)
przysięga
  Jumalaan vedoten annettava määrämuotoinen vakuutus, pyhä sitoumus

valaanpyynti /vˈalaːmpˌyːntɪ/ (n)
wielorybnictwo
  valaiden metsästämistä

valaista /vˈalaista/ (v)
iluminować
  kohdistaa tai tuottaa valoa tilaan tai kohteeseen

valas /vˈalas/ (n)
wieloryb, waleń
  vedessä eläviä Cetacea-lahkon nisäkkäitä

vale /vˈale/ (n)
kłamstwo
  valhe; tahallinen perätön väittämä; asia, jonka totuusarvo on tietoisesti esitetty virheellisesti

valeakaasia /vˈaleakˌaːsɪa/ (n)
robinia
  eräs valeakaasioihin kuuluva puulaji () tai sen yksilö
akacja
  (yleisesti) mikä tahansa valeakaasioiden () suvun puu

valearkadi /vˈaleˌarkadɪ/ (n)
kvasiarkada
  seinäpintaan toteutettu holvikaarisarjan kaltainen kohokuvio

valehdella /vˈalehdella/ (v)
kłamać, łgać
  esittää valhe; puhua jotakin, joka ei pidä paikkaansa; olla puheissaan tai eleissään epärehellinen, sepittää

valehtelija /vˈalehtˌelɪja/ (n)
kłamca
  henkilö, joka valehtelee tai jonka on todettu valehdelleen

valenssi /vˈalenssɪ/ (n)
wartościowość
  lukuarvo, joka ilmaisee alkuaineen atomin muodostamien kemiallisten sidosten määrän
  luku, joka ilmaisee, kuinka monta argumenttia jokin tietty verbi kykenee hallitsemaan

valheenpaljastin /vˈalheːmpˌaljastɪn/ (n)
wariograf
  laite, joka mittaa muutoksia ihmisen fysiologiassa sen selvittämiseksi, valehteleeko hän

valikko /vˈalɪkːo/ (n)
menu
  käyttöliittymäelementti, jossa vaihtoehtoisia toimintoja esitetään luettelona

valinta /vˈalɪnta/ (n)
wybór
  yhden tai useamman ottaminen vaihtoehdoista

valistaa /vˈalɪstaː/ (v)
oświecać
  opettaa, sivistää, lisätä tietämystä, antaa valistusta

valistus /vˈalɪstus/ (n)
oświecenie
  valistamisen toteutus

valistusaika /vˈalɪstusˌaika/ (n)
Oświecenie
  valistuksen aikakausi

valita /vˈalɪta/ (v)
wybierać, wybrać
  ottaa jokin vaihtoehdoista

valitettavasti /vˈalɪtˌetːavˌastɪ/ (adv)
niestety
  ilmaisee pahoittelua

valittaa /vˈalɪtːaː/ (v)
narzekać
  ilmaista tyytymättömyys sanoin tai äännähdyksin

valitus /vˈalɪtus/ (n)
lament
  vaikeroiminen, vaikerrus

valkaista /vˈalkaista/ (v)
bielić
  tehdä valkoiseksi

valkeahko /vˈalkeˌahko/ (adj)
białawy
  valkoista muistuttava, melkein valkoinen

valkku /vˈalkːu/ (n)
buławnik
  valkkujen suvun () kämmekkäkasvi

valko-otsa-amatsoni /vˈalkoˈotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazonka białoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoapila /vˈalkoˌapɪla/ (n)
koniczyna biała
  valkokukkainen apiloiden sukuun kuuluva kasvi

valkoinen /vˈalkoinen/ (adj)
biały
  valkea, sellainen, jonka väri on valkoinen, väriltään valkoinen

valkoinen kääpiö /vˈalkoineŋ kˈæːpɪø/ (n)
biały karzeł
  tiivis tähti, jonka koko on planeetan suuruusluokkaa ja massa tähden suuruusluokkaa; himmeä tähden jäänne

valkoinen tee /vˈalkoinen tˈeː/ (n)
biała herbata
  teejauhe, joka sisältää vain kasvin kärkisilmuja tai ensimmäisiä lehtiä, joiden valkoinen lehtinukka jää koskemattomaksi
  perinteinen kiinalainen teelaatu, joka on valmistettu -lajikkeesta Fujianin maakunnassa

valkokakadu /vˈalkokˌakadu/ (n)
kakadu biała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokangas /vˈalkokˌaŋŋas/ (n)
srebrny ekran
  alkuaan tekstiilinen nyk. yl. helmiäispintainen varjostin, jolle heijastetaan projektorilla elokuva tms.

valkokulmamesikko /vˈalkokˌulmamesˌikːo/ (n)
miodaczek białolicy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokurkkurosella /vˈalkokˌurkːurosella/ (n)
rozella białolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoniskaluri /vˈalkonˌiskalˌurɪ/ (n)
dama białokryza
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkopippuri /vˈalkopˌipːurɪ/ (n)
biały pieprz
  (kasvitiede) mustapippurin, (Piper nigrum), punaiseksi kypsynyt hedelmä, josta poiminnan jälkeen on poistettu punainen kuoriosa ennen kuivaamista.

valkopäämerikotka /vˈalkopˌæːmerɪkˌotka/ (n)
bielik amerykański
  pääasiassa Pohjois-Amerikan mantereella elävä päiväpetolintu, () tai sen yksilö

valkorinta-aratti /vˈalkorˌintaˈaratːɪ/ (n)
rudosterka białoszyja
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosiipimaluri /vˈalkosˌiːpɪmˌalurɪ/ (n)
chwostka białoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosilmämesikko /vˈalkosˌilmæmesˌikːo/ (n)
miodaczek białouchy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosipuli /vˈalkosˌipulɪ/ (n)
czosnek
  voimakkaan tuoksuinen ja makuinen sipulilaji (), jonka sipulia käytetään yleisesti ruuan valmistuksessa mausteena

valkosipulivoi /vˈalkosˌipulɪvoi/ (n)
masło czosnkowe
  valkosipulilla maustettu pehmeä voi

valkovatsa-aratti /vˈalkovˌatsaˈaratːɪ/ (n)
białobrzuszka złotogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkovenäjä /vˈalkovˌenæjæ/ (n)
białoruski, język białoruski
  valkovenäjän kieli (kielitunnus: be), lähinnä Valko-Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli, jota kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

valkovenäläinen /vˈalkovˌenælˌæinen/ (adj)
białoruski
  Valko-Venäjältä peräisin oleva tai Valko-Venäjään liittyvä

valkoviini /vˈalkovˌiːnɪ/ (n)
białe wino
  väriltään vaalea viini

valkovuokko /vˈalkovˌuokːo/ (n)
zawilec gajowy
  eräs vuokkojen sukuun kuuluva leinikkikasvien laji () tai sen yksilö

vallankaappaus /vˈallaŋkˌaːpːaus/ (n)
zamach stanu
  valtionjohdon syrjäyttäminen väkivalloin tai pakolla, tavallisimmin sotilaallisesti

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (adj)
rewolucjonista
  vallankumousta tavoitteleva, vallankumoukseen pyrkivä, vallankumous-

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (n)
rewolucjonista
  vallankumousta tavoitteleva, siihen pyrkivä henkilö

vallankumous /vˈallaŋkumous/ (n)
przewrót
  sen hetkisen hallitsijan, hallinnon tai yhteiskuntarakenteen syrjäytys

vallihauta /vˈallɪhˌauta/ (n)
fosa
  vanhoja linnoituksia ympäröinyt kaivanto, jonka tarkoituksena oli yhdessä vallin kanssa muodostaa suojaava este hyökkääjille

vallita /vˈallɪta/ (v)
dominować
  olla hallitseva

vallitseva /vˈallɪtsˌeva/ (adj)
przeważający
  valta-asemassa oleva

valloni /vˈallonɪ/ (n)
waloński
  romaaninen kieli (kielilyhenne: wa), jota puhutaan lähinnä Valloniassa eteläisessä Belgiassa

valmentaa /vˈalmentaː/ (v)
trenować
  ohjata urheilijan tai urheilijoiden harjoittelua
  ohjata henkilöä tai yhteisöä vuorovaikutuksen, toiminnan laadun ja tuloksen yms. kehittämisessä

valmentaja /vˈalmentˌaja/ (n)
trener
  urheilijan tai urheilujoukkueen kouluttaja

valmis /vˈalmɪs/ (adj)
gotowy
  loppuun asti tehty, käytettävissä oleva

valmistaja /vˈalmɪstˌaja/ (n)
fabrykant
  jokin, joka valmistaa jotakin

valmistevero /vˈalmɪstˌevero/ (n)
akcyza
  määrätyn tuotteen valmistajalta, tuottajalta tai maahantuojalta perittävä vero

valmius /vˈalmius/ (n)
gotowość
  se, että on varautunut poikkeuksellisiin olosuhteisiin

valo /vˈalo/ (n)
światło
  elektromagneettista säteilyä sellaisella aallonpituudella, johon silmän tappi- ja sauvasolut reagoivat tuottamalla näköaistimuksen; joukko fotoneja

valohoito /vˈalohˌoito/ (n)
helioterapia
  hoitomuoto, jossa iholle annetaan valoa tai ultraviolettisäteilyä

valoisa /vˈaloisa/ (adj)
jasny, widny
  sellainen, jossa on yleensä paljon valoa

valokuva /vˈalokˌuva/ (n)
fotografia, fotka
  kameralla otettu liikkumaton kuva jostakin kohteesta

valokuvaaja /vˈalokuvˌaːja/ (n)
fotograf
  henkilö joka ottaa valokuvia, erit. ammatikseen

valokuvaus /vˈalokuvaus/ (n)
fotografia
  valokuvan otto, kuvan tekeminen kuvattavasta kohteesta kameraa eli valokuvauskojetta käyttäen

valonnopeus /vˈalonnopeus/ (n)
prędkość światła
  fysikaalinen vakio, jota merkitään kirjaimella c (lat. celeritas, "nopeus"); sen arvo on 299 792 458 m/s eli noin 1 079 252 849 km/h, ja tämä vastaa valon kulkunopeutta täydellisessä tyhjiössä ja on samalla suurin tunnettu nopeus

valottaa /vˈalotːaː/ (v)
naświetlić
  alistaa valoon reagoiva materiaali, erityisesti kameran filmi, valolle

valovuosi /vˈalovˌuosɪ/ (n)
rok świetlny
  tähtitieteessä käytetty pituuden yksikkö, joka vastaa valon vuodessa kulkemaa matkaa

valssi /vˈalssɪ/ (n)
walc
  itävaltalaisperäinen kolmijakoinen paritanssi

valta /vˈalta/ (n)
władza
  kyky tai oikeus saada aikaan haluttuja sosiaalisia seurauksia

valtaistuin /vˈaltaistwɪn/ (n)
tron
  monarkin virallinen tuoli, jota käytetään seremoniallisissa tilanteissa

valtakirja /vˈaltakˌirja/ (n)
pełnomocnictwo
  päämiehen eli valtuuttajan antama asiakirja, jonka valtuutettu pitää hallussaan ja esittää kolmannelle osapuolelle todistukseksi valttuuttamisesta

valtakunnanomena /vˈaltakˌunnanˌomena/ (n)
jabłko królewskie
  yksi regaaleista, ristillä varustettu pallo, joka on hallitsijan tuntomerkki

valtakunnansali /vˈaltakˌunnansˌalɪ/ (n)
sala królestwa
  Jehovan todistajien seurakuntarakennus

valtakunta /vˈaltakˌunta/ (n)
imperium
  valtiosta erityisesti monarkian yhteydessä ja eräissä historiallisissa merkityksissä käytetty nimitys, valtioon kuuluvat maa-alueet

valtameri /vˈaltamˌerɪ/ (n)
ocean
  maapallon suurimmista meristä käytettävä nimitys

valtava /vˈaltava/ (adj)
ogromny
  hyvin suuri, mahtava, massiivinen, kolossaalinen

valtikka /vˈaltɪkːa/ (n)
berło
  hallitsijan, tyypillisesti kuninkaan käyttämä valtaa symboloiva koristeellinen sauva

valtimo /vˈaltɪmo/ (n)
tętnica, arteria
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämestä poispäin

valtio /vˈaltɪo/ (n)
państwo
  valtarakenne, joka käyttää oikeutta tietyllä alueellaan ja jolla on suvereniteetti

valtiokapitalismi /vˈaltɪˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
kapitalizm państwowy
  kapitalismia jossa valtio omistaa tuotantovälineet ja hyödyntää niitä kapitalismin periaatteiden mukaisesti

valtiollinen /vˈaltɪˌollɪnen/ (adj)
państwowy
  valtioon liittyvä, valtiolle ominainen

valtiomies /vˈaltɪomies/ (n)
mąż stanu
  taitava ja huomattava valtiollinen johtomies

valtionpäämies /vˈaltɪˌompæːmies/ (n)
głowa państwa
  valtiollisessa protokollassa korkeimman aseman haltija; mahdollisesti valtion johtaja tai symbolinen keulakuva

valtiosääntö /vˈaltɪosˌæːntø/ (n)
konstytucja
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisia suhteita koskeva keskeisin normisto

valtti /vˈaltːɪ/ (n)
atut
  eräissä korttipeleissä muita arvokkaammaksi määrätty maa

valurauta /vˈalurˌauta/ (n)
żeliwo
  rautaseos, joka sisältää hiiltä enemmän kuin teräs

valuutta /vˈaluːtːa/ (n)
waluta
  valtion raha ja rahayksikkö

valuuttakurssi /vˈaluːtːakˌurssɪ/ (n)
kurs
  valuutanvaihdossa käytettävä vaihtosuhde, joka voidaan ilmoittaa molemmin päin

valvoa /vˈalvoa/ (v)
doglądać
  valvoa jonkin edistymistä, johtaa työtä

vamma /vˈamma/ (n)
upośledzenie
  jokin synnynnäinen tai pysyvä ruumiillisen tai henkisen kyvyn vajavaisuus tai puute

vammainen /vˈammainen/ (n)
niepełnosprawny
  henkilö, jolla on jokin vamma

vampyyri /vˈampyːrɪ/ (n)
wampir, upiór
  ihmismäinen taruolento, joka juo ihmisen verta

vanadiini /vˈanadˌiːnɪ/ (n)
wanad
  eräs alkuaine, pehmeä, hopeanhohtoinen siirtymämetalli

vandaali /vˈandaːlɪ/ (n)
Wandal
  germaaneihin kuuluneen heimon edustaja 400–500-luvuilla

vandalismi /vˈandalˌismɪ/ (n)
wandalizm
  ilkivallan harjoittaminen, tahallinen sotkeminen

vaneri /vˈanerɪ/ (n)
sklejka
  vähintään kolmesta ohuesta puuviilusta yhteen liimaamalla valmistettu levymäinen puutuote

vangita /vˈaŋŋɪta/ (v)
pozbawiać
  ottaa vangiksi

vanha /vˈanha/ (adj)
stary, antyczny, dawny, leciwy, podeszły wiekiem, starożydny
  korkeaikäinen, kauan elänyt, iältään suuri

vanhahtava /vˈanhahtˌava/ (adj)
dawny
  sellainen, joka on vanhanpuoleinen, vanhaan vivahtava, vanhahko

vanhanaikainen /vˈanhanˌaikainen/ (adj)
staromodny, staroświecki
  sellainen, joka kuuluu entisaikaan, entisajalle ominainen

vanhapiika /vˈanhapˌiːka/ (n)
stara panna
  lapsuuden kodissa tai yksin asuva ikääntynyt nainen, joka ei ole ikinä ollut naimisissa

vanhemmat /vˈanhemmat/ (n)
rodzice
  henkilön isä ja äiti

vanhempi /vˈanhempɪ/ (n)
rodzic
  jonkun isä tai äiti

vanhurskaus /vˈanhurskaus/ (n)
czystość
  se, että on vanhurskas

vanhuus /vˈanhuːs/ (n)
starość
  iäkkyys, korkeaikäisyys, elämän loppupuoli

vankeus /vˈaŋkeus/ (n)
osadzenie
  vangittuna oleminen, tila, jossa vapaus on rajoitettu

vanki /vˈaŋkɪ/ (n)
więzień
  rikoksen vuoksi vapausrangaistusta vankilassa suorittava henkilö

vankila /vˈaŋkɪla/ (n)
więzienie
  suljettu laitos, jossa säilytetään rikoksista epäiltyjä tutkintavankeja, vankeusrangaistukseen tuomittuja tai sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja

vankiselli /vˈaŋkɪsˌellɪ/ (n)
cela
  yhdelle tai yleensä korkeintaan muutamalle vangille tarkoitettu vankilan asuinhuone

vannoa /vˈannoa/ (v)
przysięgać
  luvata Jumalan nimeen jotain tai että jokin asia tulee tapahtumaan

vanukas /vˈanukas/ (n)
budyń
  yleensä jälkiruokana nautittava maitopohjainen ruokalaji

vapa /vˈapa/ (n)
wędka
  kelastamisessa tai onkimisessa käytettävän välineen varsi, johon kela on kiinnitetty ja jota pitkin siima kulkee

vapaa /vˈapaː/ (adj)
wolny
  sellainen, joka ei riipu tai ole kiinni (fyysisesti tai kuvaannollisesti); jota ei ole kahlittu, rajallinen tai rajoitettu

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (adj)
dobrowolny
  sellainen, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (n)
ochotnik
  henkilö, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaus /vˈapaus/ (n)
wolność, swoboda
  se asiain tila, jossa joku tai jokin on vapaa

vapausaste /vˈapausˌaste/ (n)
stopień swobody
  systeemiin liittyviä parametreja, jotka voivat vaihdella toisistaan riippumatta, tai tällaisten parametrien lukumäärä

vapauttaa /vˈapautːaː/ (v)
uniewinniać
  päästää vapaaksi jostakin paikasta jonne on suljettu
oswabadzać
  valloittaa alue takaisin miehitysjoukoilta
  tehdä vapaaksi tai vapaammaksi, poistaa rajoituksia

vapautus /vˈapautus/ (n)
oswobodzenie
  vapauttaminen

varaani /vˈaraːnɪ/ (n)
waran
  -heimon ja erityisesti -suvun lisko. Varaaneja elää Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa

varakas /vˈarakas/ (adj)
zamożny
  sellainen, jolla on suhteellisen paljon varoja, varoissaan oleva

varakreivi /vˈarakrˌeivɪ/ (n)
wicehrabia
  aatelisarvo, paronin yläpuolella, mutta kreivin ja jaarlin alapuolella

varakuningas /vˈarakunˌiŋŋas/ (n)
wicekról
  maata kuninkaan edustajana hallitseva henkilö

varapresidentti /vˈaraprˌesɪdˌentːɪ/ (n)
wiceprezydent
  henkilö, joka toimii presidentin sijaisena presidentin ollessa estyneenä

vararengas /vˈararˌeŋŋas/ (n)
koło zapasowe
  auton kyydissä oleva rengas; ajoneuvon ylimääräinen rengas puhkeamisen varalle

varas /vˈaras/ (n)
złodziej, złodziejka
  henkilö, joka varastaa, ottaa luvatta jotakin itselleen kuulumatonta

varaslähtö /vˈaraslˌæhtø/ (n)
falstart
  lähtö ennen lähtömerkkiä

varastaa /vˈarastaː/ (v)
kraść, ukraść
  ottaa luvatta omaisuutta, joka ei kuulu itselle

varastettu /vˈarastˌetːu/ (adj)
kradziony
  luvatta, salaa, laittomasti otettu

varasto /vˈarasto/ (n)
magazyn
  varastorakennus

varattu /vˈaratːu/ (adj)
zajęty
  jonkun toisen käytössä jo oleva

varaus /vˈaraus/ (n)
rezerwacja
  etukäteen tilattu tai varattu oikeus johonkin

varhainen /vˈarhainen/ (adj)
wczesny
  aikainen

varianssi /vˈarɪˌanssɪ/ (n)
wariancja
  hajontaluku, joka ilmoittaa miten suuria keskimäärin ovat neliöidyt poikkeamat odotusarvosta; keskihajonta korotettuna toiseen potenssiin

variksenmarja /vˈarɪksˌenmarja/ (n)
bażyna
  (yleisesti) mikä tahansa variksenmarjojen () suvun kasvi
  näiden luumarja

varis /vˈarɪs/ (n)
wrona
  edellisiin kuuluva laji () tai sen yksilö

varistori /vˈarɪstˌorɪ/ (n)
warystor
  elektroniikan komponentti, jonka resistanssi vaihtelee sen yli olevan jännitteen mukaan

varjo /vˈarjo/ (n)
cień
  läpinäkymättömän kappaleen estämän valon taakse jäävä pimeämpi alue

varkaus /vˈarkaus/ (n)
kradzież
  toisen omaisuuden ottaminen luvatta

varma /vˈarma/ (adj)
pewny
  jonka tapahtuminen tai toteutuminen on hyvin todennäköistä

varmasti /vˈarmastɪ/ (adv)
pewnie
  ilman että siitä olisi epävarmuutta

varmistaa /vˈarmɪstaː/ (v)
upewniać
  tehdä varmaksi, ei jättää sattuman varaan

varmuus /vˈarmuːs/ (n)
pewność
  vakaa tieto jonkin asian tapahtumisesta

varmuuskopio /vˈarmuːskˌopɪo/ (n)
kopia bezpieczeństwa
  tietokoneen massamuistin tiedoista otettu kopio häviämisen tai tuhoutumisen varalta

varoa /vˈaroa/ (v)
uważać
  suojata t. suojella itseään jnk aiheuttamilta vaaroilta

varoitus /vˈaroitus/ (n)
ostrzeżenie
  sopimattomasta toiminnasta annettu huomautus

varovainen /vˈarovˌainen/ (adj)
ostrożny
  joka ottaa toimiessaan vaarat huomioon

varoventtiili /vˈarovˌentːɪːlɪ/ (n)
zawór bezpieczeństwa
  paineistettuun säiliöön tai järjestelmään liittyvä venttiili, josta pääsee ylimääräistä painetta

varpunen /vˈarpunen/ (n)
wróbel, wróbel domowy
  varpunen eli kotivarpunen () on paikkalintu, joka on yleinen suuressa osassa Eurooppaa ja Aasiaa. Kotivarpunen liikkuu parvina. Varpuset ovat 15 cm:n mittaisia, päältä ruskean pitkittäisviiruisia, vatsapuolelta harmaita. Koiraalla on musta kurkku.

varsa /vˈarsa/ (n)
źrebię, źrebak
  yleensä keskenkasvuinen, nuori hevonen, myös aikuisesta hevosesta voidaan puhua isänsä tai emänsä varsana; myös muiden hevosensukuisten jälkeläinen

varsi /vˈarsɪ/ (n)
łodyga
  kasvin osa, joka kannattelee lehtiä ja kukkia

varsijousi /vˈarsɪjˌousɪ/ (n)
kusza
  tukilla ja yleensä jonkinlaisella laukaisukoneistolla täydennetty viritettävä jousiase

varsinainen /vˈarsɪnˌainen/ (adj)
jako taki
  pääasiallinen, tarkoitettu, haluttu

varsoa /vˈarsoa/ (v)
oźrebić
  tammasta: synnyttää

varsovalainen /vˈarsovalˌainen/ (adj)
warszawski
  Varsovasta peräisin oleva tai Varsovaan liittyvä

varsta /vˈarsta/ (n)
cep
  työkalu, jolla puitaessa lyödään maassa olevaa viljaa jyvien irrottamiseksi

vartalo /vˈartalo/ (n)
tułów
  nisäkkäillä ruumis eli keho, mihin pää ja raajat kiinnittyvät
rdzeń
  ihmisen keho (etenkin esteettisesti tai eroottisesti viehättävänä)

vartija /vˈartɪja/ (n)
strażnik, stróż
  henkilö, joka vartioi tiettyä paikkaa; työntekijä, joka suojelee omaisuutta tai henkilön koskemattomuutta

varttaa /vˈartːaː/ (v)
szczepić
  puutarhanhoidossa siirtää varsi

vartti /vˈartːɪ/ (n)
kwadrans
  neljännestunti, 15 minuuttia

varuskunta /vˈaruskˌunta/ (n)
garnizon
  pysyvästi sijoitettu puolustusvoimien yksikkö ja sen käyttämät tilat

varustaa /vˈarustaː/ (v)
wyposażyć
  saattaa käyttö- tai toimintakuntoon

varvas /vˈarvas/ (n)
palec, palec u nogi
  jalassa jalkapöydän jatkeena olevat viisi nivelikästä uloketta

vasa /vˈasa/ (n)
jelonek
  poron, peuran tai hirven jälkeläinen

vasalli /vˈasallɪ/ (n)
wasal
  keskiajan Euroopassa läänityksen haltija, joka oli voimakkaamman lääninherran alainen

vasama /vˈasama/ (n)
bełt
  etenkin varsijousen tylppä, nuijamainen ammus, jota käytettiin turkis- ja pienriistan metsästyksessä, nykyisin maastoharjoittelussa

vasara /vˈasara/ (n)
młot, młotek
  työkalu, jolla voidaan esim. lyödä nauloja puuhun

vasarahai /vˈasarahai/ (n)
kusza młot
  Sphyrnidae-heimon kala, jonka silmät ovat vasaramaisen ulokkeen päässä

vasaraluu /vˈasaraluː/ (n)
młoteczek
  yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

vaseliini /vˈaselˌiːnɪ/ (n)
wazelina
  maaöljyn jalostuksessa sivutuotteena saatava pitkäketjuisista hiilivedyistä koostuva rasva, jota käytetään monipuolisesti voiteluun sekä lääketeollisuudessa ja kosmetiikassa

vasemmisto /vˈasemmˌisto/ (n)
lewica
  nimitys, jota käytetään politiikassa oikeisto-vasemmisto-akselin vasemmassa päässä olevista ryhmistä

vasemmistolainen /vˈasemmˌistolˌainen/ (adj)
lewicowy
  vasemmistoon tai sen aatteeseen kuuluva tai siihen liittyvä

vasen /vˈasen/ (adj)
lewy
  ei oikea; joka sijaitsee määräsuunnasta samalla puolella kuin katsojan sydän yleensä on vartalon keskiviivaan nähden, vasemmanpuoleinen

vasenkätinen /vˈaseŋkˌætɪnen/ (adj)
leworęczny
  sellainen, joka käyttää ensisijaisesti vasenta kättään

vasikka /vˈasɪkːa/ (n)
cielę, cielak
  nautaeläimen poikanen

vaskitsa /vˈaskɪtsa/ (n)
padalec
  Suomessa esiintyvä käärmeen näköinen raajaton lisko ()

vastaaja /vˈastaːja/ (n)
oskarżona
  riita- ja hallintoasioissa kantajan oikeuteen haastama osapuoli; rikosasioissa myös syytetty

vastaan /vˈastaːn/ (adv)
przeciwko
  takaisin, vastavuoroisesti

vastaanottaja /vˈastaːnˌotːaja/ (n)
adresat
  se joka ottaa vastaan

vastakkainen /vˈastakːˌainen/ (adj)
przeciwny
  jotakin vastaan suuntautuva
  kahdesta vaihtoehdosta tai ääripäästä toinen

vastakohta /vˈastakˌohta/ (n)
przeciwieństwo
  johonkin nähden päinvastaista tarkoittava asia tai merkitykseltään vastakkainen sana

vastakulttuuri /vˈastakˌultːuːrɪ/ (n)
kontrkultura
  valtavirran kulttuurille vastakkainen liike

vastapaavi /vˈastapˌaːvɪ/ (n)
antypapież
  paaviksi nimitetty henkilö, jota katolinen kirkko ei kuitenkaan pidä oikeana paavina

vastapäinen /vˈastapˌæinen/ (adj)
przeciwległy
  vastapäätä sijaitseva

vastapäätä /vˈastapˌæːtæ/ (adv)
naprzeciw
  jonkin etupuolella jonkin toisella puolella

vastasyntynyt /vˈastasˌyntynyt/ (n)
noworodek
  lapsi, joka on syntynyt juuri

vastata /vˈastata/ (v)
odpowiadać, odpowiedzieć
  antaa vastaus (kysymykseen tai kommenttiin vuoropuhelussa)

vastaus /vˈastaus/ (n)
odpowiedź
  esitettyyn kysymykseen löydetty ratkaisu, selitys tai muu kannanotto

vastavakoilu /vˈastavakˌoilu/ (n)
kontrwywiad
  toiminta vakoilua vastaan

vastavallankumous /vˈastavˌallaŋkumous/ (n)
kontrrewolucja
  vallankumouksen tehneiden vastustajien tekemä vallankumous, jolla pyritään kumoamaan sen saavutukset

vastavuoroinen /vˈastavˌuoroinen/ (adj)
wzajemny
  sellainen, joka mukailee toisen osapuolen toimintaa; vuorollaan tai vuorostaan toiselle tehtävä tms.

vastine /vˈastɪne/ (n)
odpowiednik
  sanan tai käsitteen kielellinen vastaavuus

vastus /vˈastus/ (n)
opór
  resistanssi; elektroniikassa suure, jonka yksikkö on ohmi

vastustaa /vˈastustaː/ (v)
przeciwstawiać
  suhtautua torjuvasti
  tehdä vastarintaa

vastuu /vˈastuː/ (n)
odpowiedzialność
  se, että jonkun täytyy vastata jostakin, ottaa jonkin asian toteutumisesta syy niskoilleen

vastuullinen /vˈastuːllɪnen/ (adj)
odpowiedzialny
  sellainen, joka ottaa vastuuta, toimii vastuullisesti

vastuullisuus /vˈastuːllɪsuːs/ (n)
odpowiedzialność
  asemaan perustuva velvoittavuus vastuullisena toimimiseen

vastuuton /vˈastuːton/ (adj)
nieodpowiedzialny
  ei vastuullinen

vastuuvakuutus /vˈastuːvakˌuːtus/ (n)
ubezpieczenie odpowiedzialności cywilnej
  vakuutus, joka korvaa vakuutuksenottajan toiminnan toiselle henkilölle aiheuttamat menetykset ja usein myös korvaa oikeudenkäyntikuluja

vata /vˈata/ (n)
niewód
  kalanpyydys, pieni, poveton, pohjassa vedettävä nuotta

vatsa /vˈatsa/ (n)
brzuch
  ihmisen vartalon etumus rinnan alapuolelta nivusiin, maha

vatsatanssi /vˈatsatˌanssɪ/ (n)
taniec brzucha
  itämainen tanssi, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä eri kulttuurien yhteisvaikutteissa pitkän ajan kuluessa kehittynyt esittävä soolotanssityyli

vauhti /vˈauhtɪ/ (n)
prędkość
  nopeus, nopea liikkuminen
  valmistautuminen

vauva /vˈauva/ (n)
niemowlę
  alle vuoden ikäinen lapsi

vedenalainen /vˈedenalˌainen/ (adj)
podwodny
  sellainen, joka on veden alla, tai tapahtuu veden alla

vedenjakaja /vˈedenjˌakaja/ (n)
dział wód
  kahden tai useamman vesistöalueen raja-alue, mistä vedet virtaavat eri suuntiin

vegaani /vˈeɡaːnɪ/ (n)
weganin
  ihminen, joka ei kuluta mitään eläinperäistä missään muodossa

vegaaninen /vˈeɡaːnɪnen/ (adj)
wegański
  veganismiin liittyvä

veganismi /vˈeɡanˌismɪ/ (n)
weganizm
  ideologia ja elämäntapa, jossa kieltäydytään pitämästä eläimiä hyödykkeinä eikä käytetä eläinperäisiä tuotteita missään muodossa

vehnä /vˈehnæ/ (n)
pszenica
  leipävehnä, vehnien sukuun kuuluva viljalaji (Triticum aestivum)

vehnäjauho /vˈehnæjˌauho/ (n)
mąka pszenna
  vehnästä valmistettu jauho, jota käytetään paljon leivonnassa ja ruoanlaitossa

vehnäolut /vˈehnæolut/ (n)
piwo pszeniczne
  olut, jonka valmistukseen käytetyista maltaista suuri osa on vehnää

veistos /vˈeistos/ (n)
rzeźba
  veistämisen lopputulos

veitsi /vˈeitsɪ/ (n)
nóż
  kattaukseen kuuluva ruoan leikkaamiseen ja levitteiden levittämiseen tarkoitettu ruokailuväline, myös keittiötyökalu

vekseli /vˈekselɪ/ (n)
weksel
  määrämuotoinen, kaikesta aineellisesta velkaperusteesta ja vastasuorituksesta riippumaton maksusitoumus

vektori /vˈektorɪ/ (n)
wektor
  suure, jolla on tietty suuruus ja tietty suunta; vektoriavaruuden alkio

velaarinen /vˈelaːrɪnen/ (adj)
welarny
  kielen selällä ja pehmeässä kitalaessa (kitapurje, velum) ääntyvä

velallinen /vˈelallɪnen/ (n)
dłużniczka
  se, joka on lainannut jklta rahaa, se, joka on velkaa jklle

velho /vˈelho/ (n)
czarodziej
  noita, henkilö, jonka sanotaan hallitsevan yliluonnollisia taikavoimia

veli /vˈelɪ/ (n)
brat
  miespuolinen sisarus

velipuoli /vˈelɪpˌuolɪ/ (n)
brat przyrodni
  miespuolinen sukulainen, jonka kanssa jompikumpi vanhemmista (joko isä tai äiti) on yhteinen

veljellinen /vˈeljellɪnen/ (adj)
braterski
  veljelle tai veljeydelle ominainen

veljenpoika /vˈeljempˌoika/ (n)
bratanek
  veljen poika

veljeskunta /vˈeljeskˌunta/ (n)
bractwo
  miehille tarkoitettu yhteisö, jonka jäsenet ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään; esimerkiksi munkkikunta, kilta tai salaseura

veljeys /vˈeljeys/ (n)
braterstwo
  se, että on veli; veljien välinen suhde

velka /vˈelka/ (n)
dług
  velkasuhteessa velallisen velvoite, joka tarkoittaa tietyn suorituksen toimittamista velkojalle ja suorituksen täyttämättä jättämisestä aiheutuvaa oikeudellista vastuuta

velli /vˈellɪ/ (n)
kleik
  puuroa muistuttava ruoka, rakenteeltaan puuroa löysempää

velvollisuus /vˈelvollɪsuːs/ (n)
obowiązek
  ympäristöltä tuleva pakko jonkin tekemiseen tai tekemättä jättämiseen oikeudellisesti tai moraalisesti

vendi /vˈendɪ/ (n)
Wend
  sorbien kansanryhmään kuuluva henkilö

vene /vˈene/ (n)
łódź, łódka
  vedessä kulkeva kulkuneuvo, yleensä selvästi pienempi kuin laiva

venetsia /vˈenetsˌia/ (n)
wenecki
  (kielitiede) venetsian kieli, Pohjois-Italiassa puhuttava romaaninen kieli, (kielitunnus: vec)

venetsialainen /vˈenetsˌialˌainen/ (adj)
wenecjanin
  Venetsiasta peräisin oleva

venetsialainen /vˈenetsˌialˌainen/ (n)
wenecjanin
  Venetsian asukas

venezuelalainen /vˈenetsˌuelalˌainen/ (adj)
Wenezuelczyk
  Venezuelasta peräisin oleva tai Venezuelaan liittyvä

venezuelalainen /vˈenetsˌuelalˌainen/ (n)
Wenezuelczyk
  pysyvästi Venezuelassa asuva henkilö

venezuelanaratti /vˈenetsˌuelˌanarˌatːɪ/ (n)
rudosterka krasnoucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

venttiili /vˈentːɪːlɪ/ (n)
wentyl
  nesteiden tai kaasujen virtauksen avaamista tai sulkemista ohjaava tekninen laite

venäjä /vˈenæjæ/ (n)
rosyjski, język rosyjski
  venäjän kieli (kielitunnus: ru), Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (adj)
rosyjski, Rosjanin
  Venäjältä peräisin oleva tai Venäjään liittyvä
  etnisiin venäläisiin liittyvä

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (n)
Rosjanin, Rosjanka
  pysyvästi Venäjällä asuva henkilö

venäläinen ruletti /vˈenælˌæinen rˈuletːɪ/ (n)
rosyjska ruletka
  uhkapeli, jossa laitetaan patruuna revolverin rumpuun ja pyöräytetään sitä, jonka jälkeen piippu suunnataan omaa päätä kohti ja vedetään liipaisimesta

venäläisyys /vˈenælˌæisyːs/ (n)
rosyjskość
  se, että on venäläinen

vepsä /vˈepsæ/ (n)
wepski
  (kielitiede) vepsän kieli (kielitunnus: vep), uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli

verbaalinen /vˈerbaːlɪnen/ (adj)
czasownikowy
  sanallinen, kirjoitettuihin tai puhuttuihin sanoihin liittyvä

verbi /vˈerbɪ/ (n)
czasownik
  sanaluokka, johon kuuluvat sanat merkitsevät toimintaa tai tilaa

verenpaine /vˈerempˌaine/ (n)
ciśnienie krwi
  verisuonistossa esiintyvä nesteen paine

verenpurkauma /vˈerempˌurkauma/ (n)
krwiak
  tylpän vamman aiheuttama sisäinen verenvuoto. Vamma-alueelle syntyy verihyytymä ja ihon läpi nähdään mustelma, joka vaihtaa väriään tummanpunaisesta sinertävään ja kellertävään.

verensiirto /vˈerensˌiːrto/ (n)
transfuzja
  toiselta ihmiseltä otetun veren siirto tarvitsijan elimistöön

verhiö /vˈerhɪø/ (n)
kielich
  kukan verholehtien kokonaisuus

verho /vˈerho/ (n)
zasłona, kurtyna
  ikkunan eteen laitettava kangas, joka peittää ikkunan; ikkunaverho

verhoilu /vˈerhoilu/ (n)
tapicerstwo
  verhoileminen

verholehti /vˈerholˌehtɪ/ (n)
działka kielicha
  jokin verhiön muodostavista kukkalehdistä

veri /vˈerɪ/ (n)
krew
  nestemäinen kudos, joka kuljettaa happea ja ravinteita kehoon ja kuonaa pois kehosta

verijuotikas /vˈerɪjˌuotɪkas/ (n)
pijawka lekarska
  verta imevä juotikaslaji (), josta käytetään kansanomaisia nimityksiä iili, iiliäinen, iilimato

verikosto /vˈerɪkˌosto/ (n)
wendeta
  kahden suvun välistä ikuista vihaa sovittamattomaksi katsotusta asiasta; murhatuksi tuleminen vältetään väistämällä eli muuttamalla pois alueelta

verilöyly /vˈerɪlˌøyly/ (n)
masakra, rzeź
  tapahtuma, jossa surmataan joukko ihmisiä poikkeuksellisen julmasti tai raa’asti

verinen /vˈerɪnen/ (adj)
krwawy
  verta sisältävä; sellainen, jossa on näkyvästi verta; veren tahrima

veripalttu /vˈerɪpˌaltːu/ (n)
kaszanka
  jauhoilla suurustetusta verestä valmistettu uunivuoassa paistettu vanukas

veriryhmä /vˈerɪrˌyhmæ/ (n)
grupa krwi
  veren punasolujen ominaisuuksiin ja veriplasman vasta-aineisiin perustuva verityyppien ryhmittely

verisuoni /vˈerɪsˌuonɪ/ (n)
naczynie krwionośne
  elimistön kanava, jossa veri kulkee; jakautuvat valtimoihin ja laskimoihin

veritulppa /vˈerɪtˌulpːa/ (n)
skrzeplina
  verisuonen tukkiva verihyytymä tai muu virtauksen este

verkko /vˈerkːo/ (n)
sieć, siatka
  langasta, myös rautalangasta, tai köydestä punottu kudos

verkkokalvo /vˈerkːokˌalvo/ (n)
siatkówka
  silmän valoa aistiva osa silmän takaosassa

verkkomaha /vˈerkːomˌaha/ (n)
czepiec
  yksi märehtijöiden neljästä mahasta

verkkosilmä /vˈerkːosˌilmæ/ (n)
oko złożone
  niveljalkaisten eliöiden silmä, joka koostuu kymmenistä tai jopa tuhansista osasilmistä, ommatideista

verkosto /vˈerkosto/ (n)
układy
  solmukohdat ja niiden väliset yhdyssiteet; useista verkoista muodostuva kokonaisuus

vermutti /vˈermutːɪ/ (n)
wermut
  yrteillä maustettu väkevä viini

vero /vˈero/ (n)
podatek
  valtion, kunnan tai muun sellaisen yhteisön, jolla on lain suoma oikeus kantaa veroja, perimä osuus tuloista tai omaisuudesta; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulo

veroparatiisi /vˈeropˌaratˌiːsɪ/ (n)
raj podatkowy
  itsehallinnollinen alue, jossa on matala tai olematon veroaste; tällaisella hallintoalueella tietyt verot ovat matalia tai niitä ei ole lainkaan; tällaisia alueita yritykset ja varakkaat yksityishenkilöt pyrkivät hyödyntämään heihin kohdistuvan verorasituksen alentamiseksi

verottaa /vˈerotːaː/ (v)
opodatkować
  velvoittaa maksamaan tai periä veroa

verotus /vˈerotus/ (n)
opodatkowanie
  verojen keruu, verojen periminen; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulojen kerääminen

verrata /vˈerrata/ (v)
porównywać
  etsiä useasta asiasta niiden välisiä eroavaisuuksia ja yhtäläisyyksiä

verstas /vˈerstas/ (n)
warsztat
  metallin tai puun työstöön tarkoitettu tila

vertailu /vˈertailu/ (n)
porównanie
  toimenpide kahden tai useamman asian vertaamiseksi toisiinsa

vertaus /vˈertaus/ (n)
porównanie
  rinnastamalla tiettyä käsitettä merkitykseltään samantapaiseen ilmaisuun tätä käsitettä havainnollistava kielellinen ilmaus

vesakko /vˈesakːo/ (n)
zagajnik
  vesojen muodostama kasvusto

vesi /vˈesɪ/ (n)
woda
  kahdesta vety- ja yhdestä happiatomista muodostuva yhdiste (H₂O), vedyn palamistulos, huoneenlämmössä kirkas, hajuton ja mauton neste

vesihana /vˈesɪhˌana/ (n)
kran
  yleensä vesijohtoon liitetty hana, veden virtausta säätelevä venttiili

vesihöyry /vˈesɪhˌøyry/ (n)
para
  kaasuksi höyrystynyt vesi

vesijohtovesi /vˈesɪjˌohtovˌesɪ/ (n)
kranówka
  talousvesi, joka johdetaan rakennukseen vesijohtoverkoston kautta; kraanavesi, hanavesi

vesikello /vˈesɪkˌello/ (n)
zegar wodny
  kello, jossa tippuva vesi mittaa aikaa; kello, jonka koneisto toimii veden tippumisen voimalla

vesikko /vˈesɪkːo/ (n)
norka europejska
  eräs uhanalainen ja Suomesta tiettävästi kadonnut näätäeläin (Mustela lutreola)

vesikrassi /vˈesɪkrˌassɪ/ (n)
rukiew
  kaalin ja sinapin sukuinen salaatti- ja maustekasvi (Nasturtium officinalis)

vesileima /vˈesɪlˌeima/ (n)
znak wodny
  paperiin valmistusvaiheessa painettu valoa vasten näkyvä kuvio

vesilisko /vˈesɪlˌisko/ (n)
traszka
  yleinen Salamandridae-heimon pyrstösammakkolaji ()

vesimeloni /vˈesɪmˌelonɪ/ (n)
arbuz
  arbuusi, mehevähedelmäinen viljelyskasvi (Citrullus lanatus), vihanneshedelmä ja sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja. Vesimelonin siemenet ovat jakautuneet tasaisesti koko hedelmälihaan toisin kuin melonilla

vesinokkaeläin /vˈesɪnˌokːaelæin/ (n)
dziobak
  Australian mantereella ja Tasmaniassa esiintyvä räpyläjalkainen, ankannokkainen muniva nisäkäs (Ornithorhynchus anatinus)

vesipuhveli /vˈesɪpˌuhvelɪ/ (n)
bawół domowy
  suurikokoinen nautaeläin (Bubalus bubalis tai Bubalus arnee)

vesiputous /vˈesɪputous/ (n)
wodospad
  kohta jossa joen vesi putoaa vapaasti alaspäin jyrkänteeltä tai syöksyy uomaansa pitkin alas jyrkässä kulmassa

vesipääsky /vˈesɪpˌæːsky/ (n)
płatkonóg szydłodzioby
  pieni kurppien heimoon kuuluva kahlaajalintu

vesireitti /vˈesɪrˌeitːɪ/ (n)
ciek
  maanpäällinen tai maanalainen vesimassojen kulkureitti

vesirokko /vˈesɪrˌokːo/ (n)
ospa wietrzna
  herkästi tarttuva, herpesviruksiin kuuluvan Varicella zoster -viruksen aiheuttama sairaus

vesiskorpioni /vˈesɪskˌorpɪˌonɪ/ (n)
płoszczyca szara
  vesiluteisiin kuuluva järvissä ja lammissa elävä vesihyönteinen ()

vesitie /vˈesɪtie/ (n)
droga wodna
  kulkemiseen ja kuljetukseen käytettävä luonnon järjestämä kulkutie vesialueella

vesitorni /vˈesɪtˌornɪ/ (n)
wieża ciśnień
  torni ja siihen sijoitettu ylävesisäiliö, josta saadaan painovoiman avulla paineistettua vettä vesijohtoverkkoon

vesivaaka /vˈesɪvˌaːka/ (n)
poziomica
  pinnan kaltevuuden tutkimiseen, erityisesti pysty- tai vaakasuoruuden määrittämiseen, käytettävä mittalaite

vesiväri /vˈesɪvˌærɪ/ (n)
akwarela
  vesiliukoinen tai erittäin hienojakoisena veteen tai vesiliuokseen lietetty väriaine; akvarelliväri

vesivärimaalaus /vˈesɪvˌærɪmˌaːlaus/ (n)
akwarela
  vesiliukoisia värejä käyttäen tehty maalaus

veto /vˈeto/ (n)
ciąg
  häiritsevä sisäilman virtaus
zakład
  sopimus siitä, että kahdesta ihmisestä tai useammasta yksi maksaa muille, jos arvaa jonkin lopputuloksen väärin

vetokaappi /vˈetokˌaːpːɪ/ (n)
dygestorium
  laboratorioissa käytettävä ilmastoitu kaappi

vetolaatikko /vˈetolˌaːtɪkːo/ (n)
szuflada
  huonekaluun, kalusteeseen tai muuhun rakenteeseen sijoitettu yleensä etupaneelissa näkyvästä kädensijasta tai vetimestä vetämällä osittain tai kokonaan esiin tuleva tavallisesti yläpuolelta avoin säilytyslaatikko

vetovoima /vˈetovˌoima/ (n)
przyciąganie
  magnetismin aiheuttama voima; magneetin taipumus vetää ferriittisiä kappaleita puoleensa

veturi /vˈeturɪ/ (n)
lokomotywa
  rautateillä junaa vetävä moottoroitu laite

veturinkuljettaja /vˈeturˌiŋkuljˌetːaja/ (n)
maszynista
  työkseen veturia ajavan henkilön ammattinimike; veturimies

vety /vˈety/ (n)
wodór
  kevyin epämetallinen alkuaine, kemiallinen merkki H

vetyperoksidi /vˈetyperˌoksɪdɪ/ (n)
woda utleniona
  nestemäinen, valkaisuun ja desinfioimiseen käytettävä vedyn ja hapen yhdiste, H₂O₂

vetypommi /vˈetypˌommɪ/ (n)
bomba termojądrowa
  fuusioreaktioon perustuva pommi, missä käytetään räjähdysvoimana keveiden atomiytimien yhtyessä korkeassa lämpötilassa vapautuvaa energiaa

vetää /vˈetæː/ (v)
ciągnąć, strzelać
  liikuttaa itseään kohti tai mukanaan, kuljettaa perässään; repiä päistä pidemmäksi tai auki

vibrafoni /vˈibrafˌonɪ/ (n)
wibrafon
  ksylofonia muistuttava lyömäsoitin, jossa on metalliset kielet ja tyypillisen huojuvan äänen aiheuttava moottori

video /vˈideo/ (n)
wideo
  teknologia, jossa sähköisiä signaaleja käsitellään niin, että niistä saadaan liikkuvia kuvia

videokamera /vˈideˌokamˌera/ (n)
kamera wideo
  kamera, joka tallentaa liikkuvaa kuvaa ja ääntä elektronisesti

videokasetti /vˈideˌokasˌetːɪ/ (n)
kaseta wideo
  kasetti, jonka sisällä on magneettinen videonauha, jolta voidaan toistaa videokuvaa ja ääntä

videopeli /vˈideˌopelɪ/ (n)
gra wideo
  pelikonsolilla pelattava elektroninen peli

viedä /vˈiedæ/ (v)
prowadzić
  saattaa johonkin olotilaan
  johdattaa tanssissa

vieraanvarainen /vˈieraːnvarˌainen/ (adj)
gościnny
  joka ottaa mielellään vieraita vastaan ja/tai suhtautuu heihin ystävällisesti ja huomaavaisen anteliaasti

vieraanvaraisuus /vˈieraːnvarˌaisuːs/ (n)
gościnność
  se, että on vieraanvarainen

vierailija /vˈierailˌija/ (n)
odwiedzający
  henkilö, joka vierailee jossakin

vierailla /vˈierailla/ (v)
odwiedzać
  käydä jossakin

vierailu /vˈierailu/ (n)
wizyta
  jonkun käynti jossakin kutsuttuna tai muusta aloitteesta vierailijana

vieras /vˈieras/ (adj)
obcy
  (kielestä) joka ei ole äidinkieli

vieras /vˈieras/ (n)
gość
  henkilö, joka kyläilee tai vierailee jossakin, vierailija

viereinen /vˈiereinen/ (adj)
przylegający
  vieressä oleva, naapuri-

viesti /vˈiestɪ/ (n)
wiadomość
  sanoma, kirjallinen tai suullinen asian tiedottaminen toiselle

viestintä /vˈiestɪntæ/ (n)
komunikacja
  sanomien välittäminen, merkitysten tuottaminen ja yhteisen ymmärryksen rakentaminen

vietnam /vˈietnam/ (n)
wietnamski
  pääasiassa Vietnamissa puhuttava kieli (kielilyhenne: vi)

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (adj)
wietnamski
  Vietnamista peräisin oleva tai Vietnamiin liittyvä

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (n)
Wietnamczyk, Wietnamka
  pysyvästi Vietnamissa asuva henkilö

viha /vˈiha/ (n)
nienawiść
  jkt tai jtak kohtaan tunnettu voimakas vastenmielisyyden tunne tai suuttumus

vihainen /vˈihainen/ (adj)
zły
  vihaa tunteva, kiukkuinen

vihamielinen /vˈihamˌielɪnen/ (adj)
wrogi
  vastustava, syrjivä asenne jotakuta kohtaan

vihannes /vˈihannes/ (n)
warzywo
  mehevä kasvi, jonka lehtiä, juuria, vartta tai kukkia käytetään ravinnoksi tuoreena tai kypsennettynä

vihapuhe /vˈihapˌuhe/ (n)
mowa nienawiści
  vihantäyteinen puhe tai palaute, jossa selvästi ilmaistaan vihaa yllyttäen vihaan jotakuta tai joitakuita kohtaan; henkilölle tai organisaatiolle tunnekuohun vallassa annettu aggressiivinen palaute; loukkaava tai alatyylinen arvostelu

vihata /vˈihata/ (v)
nienawidzić
  tuntea vihaa jkta kohtaan

viheltäjähiirihaukka /vˈiheltˌæjæhˌiːrɪhˌaukːa/ (n)
myszołów szerokoskrzydły
  lähinnä Pohjois-Amerikassa tavattava päiväaktiivinen hiirihaukkalaji ()

viheltää /vˈiheltæː/ (v)
gwizdać
  päästää korkea ääni, esimerkiksi pilliin puhaltamalla
  tuottaa huulilla korkeaa ääntä

viheraranen /vˈiherˌaranen/ (n)
wróbliczka niebieskoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viheraratti /vˈiherarˌatːɪ/ (n)
konura meksykańska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherkaijanen /vˈiherkˌaijanen/ (n)
karłówka zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherluri /vˈiherlˌurɪ/ (n)
lorysa zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherlurikki /vˈiherlurˌikːɪ/ (n)
lorika zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihernokkakaija /vˈihernˌokːakˌaija/ (n)
papuga zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherraitakaija /vˈiherrˌaitakˌaija/ (n)
brązogłówka mała
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherriippukaija /vˈiherrˌiːpːukˌaija/ (n)
zwisogłówka zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihersiipiara /vˈihersˌiːpɪˌara/ (n)
ara zielonoskrzydła
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihertävä /vˈihertˌævæ/ (adj)
zielonawy
  sellainen, jossa on vihreää

vihervahanokka /vˈihervˌahanˌokːa/ (n)
astryld żółtobrzuchy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihervarpunen /vˈihervˌarpunen/ (n)
czyż pospolity
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherviirikaija /vˈihervˌiːrɪkˌaija/ (n)
listkogonka zielona
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihje /vˈihje/ (n)
podpowiedź
  neuvo, jonka on tarkoitus edistää esimerkiksi tehtävän suorittamista tai auttaa vedonlyönnissä

vihkisormus /vˈihkɪsˌormus/ (n)
obrączka ślubna
  avioliiton symbolina käytettävä sormus, jota miehet ja naiset kantavat vasemman käden nimettömässä; Suomessa on tapana, että naiset asettavat vihkisormuksen kihlasormuksen rinnalle

vihko /vˈihko/ (n)
zeszyt
  paperiarkeista tehty pehmeäkantinen nidos

vihollinen /vˈihollɪnen/ (n)
wróg, nieprzyjaciel
  osapuoli, joka pyrkii tuhoamaan toisen

vihreä /vˈihreæ/ (adj)
zielony, zieleń
  väriltään vihreä
zielony
  luonnon arvoja ja ympäristöä varjeleva

vihreä /vˈihreæ/ (n)
zielony, zieleń
  vihreä väri

vihreä tee /vˈihreæ tˈeː/ (n)
zielona herbata
  teepensaan lehtiä, jotka ovat hapettuneet vain vähäisesti

vihurirokko /vˈihurɪrˌokːo/ (n)
różyczka
  viruksen aiheuttama kuumetauti, joka on herkästi tarttuva ja aiheuttaa punaläiskäistä ihottumaa

viidakko /vˈiːdakːo/ (n)
dżungla
  trooppinen sademetsä

viidakkolintuhaukka /vˈiːdakːolˌintuhˌaukːa/ (n)
krogulec rdzawoboczny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viidakkoveitsi /vˈiːdakːovˌeitsɪ/ (n)
maczeta
  vesuria muistuttava työkalu jota käytetään sokeriruo'on katkomiseen ja kasvillisuuden leikkaamiseen

viides kolonna /vˈiːdes kˈolonna/ (n)
piąta kolumna
  ryhmä, joka toimii valtiota tai organisaatiota vastaan sen sisäpuolelta

viihde /vˈiːhde/ (n)
rozrywka
  yleisnimi kevyelle ajanvietteelle, tapahtumille, esityksille tai toiminnoille, joiden tarkoitus on tuottaa huvia tai mielihyvää yksittäiselle ihmiselle tai suuremmalle yleisölle

viihdyttää /vˈiːhdytːæː/ (v)
bawić
  saada viihtymään

viikate /vˈiːkate/ (n)
kosa
  maataloustyökalu, jolla niitetään esimerkiksi heinää ja viljaa

viikatemies /vˈiːkatemies/ (n)
kostucha
  kuoleman eräs henkilöitymä

viikatteenvarsi /vˈiːkatːˌeːnvarsɪ/ (n)
kosisko
  viikatteen runko-osa, jonka päähän terä on kiinnitetty poikittaissuuntaisesti

viikinki /vˈiːkɪŋkɪ/ (n)
wiking
  noin 800–1000-luvuilla viikinkeihin kuulunut henkilö

viikko /vˈiːkːo/ (n)
tydzień
  seitsemän päivän jakso

viikkolehti /vˈiːkːolˌehtɪ/ (n)
tygodnik
  kerran viikossa ilmestyvä sanomalehti

viikoittain /vˈiːkoitːain/ (adv)
co tydzień
  joka viikko

viikoittainen /vˈiːkoitːˌainen/ (adj)
cotygodniowo
  joka viikko tapahtuva

viikonloppu /vˈiːkonlˌopːu/ (n)
weekend
  viikonvaihde, viikon viimeiset päivät eli lauantai ja sunnuntai, joskus myös perjantai (lyh. vkl)

viikonpäivä /vˈiːkompˌæivæ/ (n)
dzień tygodnia
  nimetty päivä viikosta, joita on seitsemän kappaletta

viiksekäs /vˈiːksekæs/ (adj)
wąsaty
  sellainen, jolla on viikset

viikset /vˈiːkset/ (n)
wąsy
  ylähuulessa nenän ja suun välissä sijaitseva karvoitus, huuliparta

viiksetön /vˈiːksetøn/ (adj)
bezwąsy
  sellainen, jolla ei ole viiksiä

viiksilaulumesikko /vˈiːksɪlˌaulumesˌikːo/ (n)
miodojad pręgolicy
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiksilurikki /vˈiːksɪlurˌikːɪ/ (n)
arfakianka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiksitimali /vˈiːksɪtˌimalɪ/ (n)
wąsatka
  (eläintiede) harvalukuinen ruoikoiden varpuslintu

viikuna /vˈiːkuna/ (n)
figa
  sen hedelmä, jota syödään varsinkin kuivattuna

viikunakaija /vˈiːkunakˌaija/ (n)
figówka zmienna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viila /vˈiːla/ (n)
pilnik
  erilaisten materiaalien työstöön käytettävä tiheäänhammastettu, tankomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

viilata /vˈiːlata/ (v)
opiłować
  tasoittaa pintaa viilaa apuna käyttäen

viileä /vˈiːleæ/ (adj)
chłodny
  lämpötilaltaan verrattain alhainen
  kylmähermoinen, rauhallinen

viimeinen /vˈiːmeinen/ (adj)
ostatni
  sellainen, jonka jälkeen ei tule enää yhtään

viimeinen /vˈiːmeinen/ (n)
ostatni
  se tai hän, joka tulee viimeisenä tai jää viimeiseksi

viina /vˈiːna/ (n)
coś mocniejszego
  mikä tahansa alkoholijuoma

viinakauppa /vˈiːnakˌaupːa/ (n)
monopolowy
  lähinnä alkoholia myyvä myymälä; Alkon myymälä

viini /vˈiːnɪ/ (n)
wino
  viinirypäleistä tai toisinaan marjoista tai hedelmistä käyttämällä valmistettava alkoholijuoma
kołczan
  nuolikotelo

viiniamatsoni /vˈiːnɪamˌatsonɪ/ (n)
amazonka pąsowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viinibaari /vˈiːnɪbˌaːrɪ/ (n)
winiarnia
  ravintola, jonka valikoimissa on normaalia enemmän viinejä; ravintola joka on erikoistunut eri viinilaatujen tarjoiluun

viiniköynnös /vˈiːnɪkˌøynnøs/ (n)
winorośl
  mikä tahansa viiniköynnöksien sukuun () kuuluva viiniköynnöskasvien heimon () laji tai sellaisen yksilö

viinilasi /vˈiːnɪlˌasɪ/ (n)
kieliszek do wina
  tietynlainen leveä ja jalallinen lasi, joka on tarkoitettu viinin tarjoiluun

viininpunainen /vˈiːnɪmpunˌainen/ (adj)
bordo
  väriltään viininpunainen

viinipullo /vˈiːnɪpˌullo/ (n)
butelka wina
  pullollinen viiniä; pullo, jossa on ollut viiniä tai joka on tarkoittu viinin säilytykseen

viinirypäle /vˈiːnɪrˌypæle/ (n)
winogrono
  rypäleittäin kasvava viiniköynnöksen marjamainen hedelmä, josta valmistetaan mm. viiniä, rusinoita ja rypälemehua

viinitynnyri /vˈiːnɪtˌynnyrɪ/ (n)
beczka na wino
  tynnyri, jota käytetään viinin kuljettamiseen ja varastoimiseen

viiri /vˈiːrɪ/ (n)
proporzec
  lipunkaltainen kankaasta valmistettu kapea tunnus, jota käytetään noudattaen eri käytäntöjä ja sääntöjä kuin lippujen käytössä.

viirulurikki /vˈiːrulurˌikːɪ/ (n)
lorika kreskowana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiruniskamesikko /vˈiːrunˌiskamesˌikːo/ (n)
miodziarek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viirupöllö /vˈiːrupˌøllø/ (n)
puszczyk uralski
  suurikokoinen varsinaisiin pöllöihin ja -sukuun kuuluva petolintu ()

viisas /vˈiːsas/ (adj)
mądry
  joka tietää, osaa tai ymmärtää paljon asioita

viisaudenhammas /vˈiːsaudˌenhammas/ (n)
ząb mądrości
  takimmainen molaari ylä- tai alaleuassa; niitä on yhteensä neljä kappaletta ja ne puhkeavat noin 20 ikävuoden tienoilla

viisaus /vˈiːsaus/ (n)
mądrość
  syvällinen tieto ja ymmärrys
  viisas ajatus tai neuvo; aforismi

viisikulmio /vˈiːsɪkˌulmɪo/ (n)
pięciokąt
  monikulmio, jossa on viisi kulmaa ja sivua

viisumi /vˈiːsumɪ/ (n)
wiza
  kohdemaan viranomaisen myöntämä maahantulo- ja oleskelulupa, joka usein kiinnitetään passin sivulle

viitata /vˈiːtata/ (v)
odnosić się
  tarkoittaa puheessaan jtak

viitonen /vˈiːtonen/ (n)
piątka
  viiden numero, numero 5; numerolla viisi merkitty tai järjestetty
  viiden euron tai muun rahayksikön arvoinen kolikko tai seteli

viitta /vˈiːtːa/ (n)
peleryna
  harteilla pidettävä hihaton vaatekappale

viittomakieli /vˈiːtːomakˌielɪ/ (n)
język migowy
  Useimmiten kuuroille suunnattu kieli, jossa kielellinen viesti ilmaistaan viittomalla käyttäen käsite-, sana- tai merkkiviittomia. Viestiä elävöitetään ja sävytetään eleiden ja ilmeiden avulla. Viittomakieli on itsenäinen kieli, eikä vain tapa välittää puhutun kielen viestejä.

viiva /vˈiːva/ (n)
linia
  muodoltaan ja ulkoasultaan usein vaihteleva, tavallisesti ympäristöstä väriltään tai sävyltään erottuva juova, piirto, raita, rantu, viiru tms.

viivakoodi /vˈiːvakˌoːdɪ/ (n)
kod kreskowy
  informaation esitysmuoto, jossa tietoalkiot koodataan visuaaliseen, koneellisesti luettavaan muotoon; käytetään muun muassa tuotepakkauksissa tuotteiden tunnistamiseen

vika /vˈika/ (n)
wada
  toimintahäiriö

vikasietotila /vˈikasˌietotˌila/ (n)
tryb awaryjny
  tila, johon tietokoneen käyttöjärjestelmä menee epätavanomaisen sulkemisen tai sammumisen jälkeen

vikellys /vˈikellys/ (n)
woltyżerka
  akrobatiaa liikkuvan hevosen selässä

viktoriaaninen /vˈiktorɪˌaːnɪnen/ (adj)
wiktoriański
  Iso-Britannian kuningatar Viktorian (hallitsi 1837–1901) aikainen

viktoriankaijanen /vˈiktorɪˌaŋkaijanen/ (n)
nierozłączka rudogłowa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vilja /vˈilja/ (n)
zboże
  ryhmä siemenkasveihin kuuluvia heinäkasveja, joiden siemeniä eli jyviä käytetään ravinnoksi

viljellä /vˈiljellæ/ (v)
uprawiać
  harjoittaa maanviljelyä, myös kasvattaa kasveja kasvihuoneessa tai puutarhassa

viljelys /vˈiljelys/ (n)
plantacja
  viljelty yhtenäinen maa-alue kasveineen

vilkkuluomi /vˈilkːulˌuomɪ/ (n)
migotka
  lintujen ja useiden matelijoiden silmän kalvomainen kolmas luomi, joka liikkuu ylä- ja alaluomien alla nopeasti silmän sisäkulmasta silmämunan etuosan ylitse

villa /vˈilla/ (n)
wełna
  pitkäkarvaisista eläimistä saatava kuitu, jota käytetään tekstiilien raaka-aineena

villakuore /vˈillakˌuore/ (n)
gromadnik, kapelan
  (eläintiede) lota, Pohjois-Atlantissa elävä kuorekala.

villapaita /vˈillapˌaita/ (n)
sweter
  villalangasta valmistettu paita

villi /vˈillɪ/ (n)
dziki
  luonnonvaraistaloudessa elävä, ei-korkeakulttuurisen kansan jäsen

villiaasi /vˈillɪˌaːsɪ/ (n)
dziki
  eräitä kesyaasin sukuisia pienikokoisia hevoseläimiä

villisika /vˈillɪsˌika/ (n)
dzik
  metsäkarju, kesyn sian villinä elävä kantamuoto

vilpitön /vˈilpɪtøn/ (adj)
szczery
  aito, rehellinen, jolla ei ole taka-ajatuksia

vilustua /vˈilustˌua/ (v)
przeziębić
  kylmettymisen vuoksi tulla viluiseksi ja altistua flunssalle

vimpa /vˈimpa/ (n)
certa
  särkikaloihin kuuluva vaelluskala (Vimba vimba)

vino /vˈino/ (adj)
spaczony
  sellainen, joka ei ole pystysuora, eikä vaakasuora; kalteva, vinossa oleva, kallellaan oleva

vinokas /vˈinokas/ (n)
boczniak
  helttasienten lahkoon kuuluvan sieniheimon edustaja ()

vinoköysisilta /vˈinokˌøysɪsˌilta/ (n)
most wantowy
  riippusiltaa muistuttava rakenne, jossa sillan kansi on tuettuna diagonaalisilla teräsvaijereilla

vinttikoira /vˈintːɪkˌoira/ (n)
chart
  eräs koirarotu

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (adj)
fiolet
  väriltään violetti, violetin värinen, sinipunainen

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (n)
fiolet
  violetti väri:

vipu /vˈipu/ (n)
dźwignia
  yksinkertainen mekaaninen kone, missä matka muutetaan voimaksi

virallinen /vˈirallɪnen/ (adj)
oficjalny
  jonkin tunnustetun tai julkisen tahon vahvistama

virallisesti /vˈirallɪsˌestɪ/ (adv)
oficjalnie
  siten, että on virallinen

virhe /vˈirhe/ (n)
błąd, wada
  vahingossa väärin mennyt tai tehty asia, erehdys

virheellisesti /vˈirheːllɪsˌestɪ/ (adv)
błędnie
  virheellisellä tavalla

virittää /vˈirɪtːæː/ (v)
stroić
  säätää soitin oikeaan vireeseen, säätää soittimen kielet soimaan halutulla äänenkorkeudella

virka /vˈirka/ (n)
funkcja, stanowisko
  yksittäinen, pysyväksi tarkoitettu tehtävä ja erillisellä päätöksellä ko. tehtävän hoitamiseksi julkisoikeudelliseen yhteisöön perustettu palvelussuhde

virkailija /vˈirkailˌija/ (n)
zatrudniony
  alemmista virkamiehistä ja yksityisyritysten toimihenkilöistä

virkamies /vˈirkamies/ (n)
urzędnik państwowy
  valtion, kunnan tai kirkon palveluksessa oleva viranhaltija, mies tai nainen

virna /vˈirna/ (n)
wyka
  jokin virnojen () sukuun kuuluva hernekasvi(laji)

viro /vˈiro/ (n)
estoński
  Virossa puhuttava itämerensuomalaisiin kieliin kuuluva suomalais-ugrilainen kieli, eesti; kielitunnus: et

virolainen /vˈirolˌainen/ (adj)
estoński
  Virosta peräisin oleva tai Viroon liittyvä

virolainen /vˈirolˌainen/ (n)
Estończyk
  pysyvästi Virossa asuva henkilö

virsi /vˈirsɪ/ (n)
psalm
  runomittainen hengellinen laulu

virta /vˈirta/ (n)
prąd
  iso(hko) joki

virtahepo /vˈirtahˌepo/ (n)
hipopotam
  suurikokoinen laumoissa elävä afrikkalainen nisäkäs (Hippopotamus amphibius), kasvinsyöjä, joka viettää suurimman osan päivästä vedessä

virtapiiri /vˈirtapˌiːrɪ/ (n)
obwód
  sähköenergian siirtymisen mahdollistava sähköä tuottavien, johtavien ja kuluttavien komponenttien muodostama kokonaisuus tai tällaisen osa

virtsa /vˈirtsa/ (n)
mocz, uryna
  elimistön kuona-aine, joka muodostuu munuaisissa ja kulkeutuu sieltä virtsajohdinta pitkin virtsarakkoon, josta se poistuu virtsaputkia pitkin virtsattaessa

virtsaputki /vˈirtsapˌutkɪ/ (n)
cewka moczowa
  putkimainen elin, jota myöten virtsa poistuu elimistöstä; miehillä huomattavasti pidempi kuin naisilla

virtsarakko /vˈirtsarˌakːo/ (n)
pęcherz
  häpyluun takana sijaitseva sidekudoksen, limakalvon ja sileän lihaksen muodostama, virtsaamisten väliaikoina virtsaa säilyttävä pussimainen elin

virtsata /vˈirtsata/ (v)
oddawać
  tyhjentää virtsarakkonsa

virtuaalikone /vˈirtuˌaːlɪkˌone/ (n)
komputer wirtualny
  fyysisessä tietokoneessa ajettava ohjelmallisesti emuloitu tietokone

virtuaalinen /vˈirtuˌaːlɪnen/ (adj)
wirtualny
  tietokoneella luotuun todentuntuiseen simulaatioon kuuluva

virus /vˈirus/ (n)
wirus
  proteiinikuoren ympäröimä RNA:n tai DNA:n pätkä, joka kykenee lisääntymään elävän solun sisällä käyttämällä hyväkseen sen tuotantojärjestelmiä

visentti /vˈisentːɪ/ (n)
żubr
  eurooppalainen biisoni,

visiiri /vˈisɪːrɪ/ (n)
wezyr
  virkamies osmaniajan Turkissa

viski /vˈiskɪ/ (n)
whisky
  Britteinsaarilta peräisin oleva viljasta tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

viskositeetti /vˈiskosɪtˌeːtːɪ/ (n)
lepkość
  sisäinen kitka, fluidien kyky vastustaa vierekkäisten kerrosten välisiä siirtymiä

vismutti /vˈismutːɪ/ (n)
bizmut
  metallinen alkuaine, tunnus Bi

visuaalinen /vˈisuˌaːlɪnen/ (adj)
wizualny
  näkyvä, nähtävä, näköaistiin liittyvä

vitamiini /vˈitamˌiːnɪ/ (n)
witamina
  kasveille, eläimille ja ihmiselle välttämättömiä orgaanisia yhdisteitä, joita ne tarvitsevat solujen aineenvaihduntaan joko valmiina yhdisteinä tai esiasteina; kasvit syntetisoivat tarvitsemansa vitamiinit itse, eläimet ja ihminen saavat niitä kasveja syömällä tai muita eläimiä ravintona käyttäessään

vitsi /vˈitsɪ/ (n)
dowcip
  kirjallinen tai suullinen lyhyt humoristinen kertomus

vittu /vˈitːu/ (n)
pizda, cipa, cipsko
  naisen ulkosynnyttimet

viuhka /vˈiuhka/ (n)
wachlarz
  säleistä ja paperista tai kankaasta tehty, suppuun painuva esine, jolla leyhytellään ilmavirralla kasvoja

viuhkahaukka /vˈiuhkahˌaukːa/ (n)
jastrząb długosterny
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viulisti /vˈiulɪstɪ/ (n)
skrzypaczka
  viulun soittaja

viulu /vˈiulu/ (n)
skrzypce
  4-kielinen, korkeaäänisin jousisoitin, jolla on keskeinen asema kamari- ja klassisessa orkesterimusiikissa

vivipaarinen /vˈivɪpˌaːrɪnen/ (adj)
żyworodny
  eläviä poikasia synnyttävä

voi /vˈoi/ (n)
masło
  kermasta kirnuttu kiinteä ravintorasva

voida /vˈoida/ (v)
móc
  kyetä, pystyä tai saattaa tehdä jotakin

voide /vˈoide/ (n)
krem
  ulkoisesti käytettävä lääke- t. kosmeettinen valmiste

voihappo /vˈoihapːo/ (n)
kwas masłowy
  karboksyylihappoihin kuuluva etovan hajuinen orgaaninen yhdiste (molekyylikaava C₄H₈O₂, rakennekaava CH₃CH₂CH₂-COOH)

voikukka /vˈoikukːa/ (n)
dmuchawiec, mlecz
  (erityisesti) eräs voikukkien sukuun kuuluva mykerökukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

voileipä /vˈoileipæ/ (n)
kanapka
  leipäviipale, jonka pinnalle on sivelty voita tai korvaavaa levitettä ja sillä voi olla päällysteenä leikkeleitä tms.

voima /vˈoima/ (n)
siła
  vuorovaikutus, joka aiheuttaa kiihtyvyyden tai paikallaan pysymisen

voimakas /vˈoimakas/ (adj)
mocny
  henkilö, eläin, moottori tms. jolla on paljon fyysistä voimaa

voimalaitos /vˈoimalˌaitos/ (n)
elektrownia
  sähkön ja/tai lämmön tuotantolaitos, yleisimmin sähkövoimalaitos

voimaton /vˈoimaton/ (adj)
bezsilny
  jolla ei voimaa

voimistelu /vˈoimɪstˌelu/ (n)
gimnastyka
  lihaskuntoa ja notkeutta kehittävä harjoittelu, jumppa

voitonpäivä /vˈoitompˌæivæ/ (n)
Dzień Zwycięstwa
  toisen maailmansodan Euroopan taisteluiden päättymisen (1945) vuosipäivä. Eri maissa 8. tai 9. toukokuuta.

voittaa /vˈoitːaː/ (v)
wygrać
  olla jssk paras

voittaja /vˈoitːaja/ (n)
zwycięzca
  joka on voittanut jotain

voittamaton /vˈoitːamaton/ (adj)
niezwyciężony
  sellainen, jota ei voi voittaa

voitto /vˈoitːo/ (n)
wygrana zwycięstwo, zwycięstwo
  taistelussa tai sodassa saavutettava vihollisen lyöminen

vokaali /vˈokaːlɪ/ (n)
samogłoska
  (yleensä) soinnillinen äänne, jota äännettäessä ilmavirta pääsee etenemään esteettä suun keskilinjalla ja joka voi toimia tavun ytimenä

vokatiivi /vˈokatˌiːvɪ/ (n)
wołacz
  eräissä kielissä oleva substantiivin sijamuoto, jossa puhuttelun kohteena oleva on; puhuttelusija. Vokatiivia käytetään myös huudahduksissa.

volframi /vˈolframɪ/ (n)
wolfram
  hopeanvalkea metallinen alkuaine, kemiallinen merkki W

voltti /vˈoltːɪ/ (n)
wolt
  jännitteen SI-yksikkö

vompatti /vˈompatːɪ/ (n)
wombat
  Vombatidae-heimon Australiassa elävä pussieläin, kolme eri lajia

votka /vˈotka/ (n)
wódka
  vodka, kirkas maustamaton viina

vulgaarilatina /vˈulɡaːrˌilatˌina/ (n)
łacina ludowa
  latinan kielen puhuttu muoto, kansan käyttämä kieli, josta ovat kehittyneet romaaniset kielet, vastakohtana kirjallisuuden klassiselle latinalle

vulkanismi /vˈulkanˌismɪ/ (n)
wulkanizm
  tuliperäisyys, tuliperäiset ilmiöt, tuliperäinen toiminta

vulva /vˈulva/ (n)
srom
  häpy, naisen ulkoiset sukupuolielimet

vuo /vˈuo/ (n)
strumień
  kentän vaikutus pinnan läpi

vuode /vˈuode/ (n)
łóżko
  valmistettu, yleensä pehmustettu makuupaikka, tavallisesti sängyssä

vuodenaika /vˈuodenˌaika/ (n)
pora roku, sezon
  vuoden osa, joka perustuu säätilan säännölliseen vaihteluun

vuodesohva /vˈuodesˌohva/ (n)
wersalka
  sohva, joka voidaan muuntaa vuoteeksi

vuohenpuksiot /vˈuohempˌuksɪot/ (n)
simondsja
  koppisiemenisiin kuuluvan vuohenpuksiokasvien heimon ainoa suku ()

vuohenputki /vˈuohempˌutkɪ/ (n)
podagrycznik
  (yleisesti) mikä tahansa vuohen­putkien () sukuun kuuluva sarjakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

vuohi /vˈuohɪ/ (n)
koza
  onttosarvinen sorkkaeläin (Caprinae), jonka uroksilla on tyypillisesti suuret sarvet.

vuokra /vˈuokra/ (n)
czynsz
  lainattavan asian omistajalle sen käytöstä maksettava korvaus
  asunnon vuokra

vuokrata /vˈuokrata/ (v)
wynajmować
  ottaa jokin omaan käyttöön maksamalla omistajalle korvaukseksi vuokraa
  antaa jokin toisen käyttöön korvauksena saatavaa vuokraa vastaan

vuolukivi /vˈuolukˌivɪ/ (n)
steatyt
  metamorfinen, pääosin karbonaattiryhmän mineraaleista ja talkista koostuva kivilaji

vuono /vˈuono/ (n)
fiord
  pitkä kapea, usein jyrkkäseinämäinen, syvä ja laakeapohjainen merenlahti

vuori /vˈuorɪ/ (n)
góra
  pinnanmuodostuma, hyvin suuri ja korkea, yleensä kallioinen

vuorihemppo /vˈuorɪhˌempːo/ (n)
rzepołuch
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuorijalava /vˈuorɪjˌalava/ (n)
brzost
  Suomenkin luonnossa esiintyvä jalavien sukuun kuuluva lehtipuu jota kasvaa myös Suomen luonnossa harvinaisena ()

vuorijono /vˈuorɪjˌono/ (n)
łańcuch górski
  jonomainen muodostelma vuoria

vuorikaijanen /vˈuorɪkˌaijanen/ (n)
karłówka górska
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuorikiipeily /vˈuorɪkˌiːpeily/ (n)
alpinizm
  Alpeilta alkanut maailmanlaajuinen harrastus- ja urheilumuoto, jossa tavoitteellisesti liikutaan vuorenrinteillä

vuoriparatiisilintu /vˈuorɪpˌaratˌiːsɪlˌintu/ (n)
płatkook
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoriraitakaija /vˈuorɪrˌaitakˌaija/ (n)
brązogłówka prążkowana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoristo /vˈuorɪsto/ (n)
góra
  useiden toisiinsa liittyvien selvästi erottuvien vuorien muodostama alue

vuoristolainen /vˈuorɪstolˌainen/ (n)
góral
  vuoristoisella seudulla asuva henkilö, vuoriston asukas

vuoristorata /vˈuorɪstˌorata/ (n)
kolejka górska
  huvipuistoihin yhtä matkustajavaunua tai useamman vaunun yhdistelmää varten rakennettu nopeasti vaihteleva rata, joka nousee ja laskee erityisesti suunniteltujen muotojen mukaan ja vaunut voivat kääntyä jossain radan vaiheessa myös ylösalaisin

vuoriviirikaija /vˈuorɪvˌiːrɪkˌaija/ (n)
listkogonka niebieskolica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoro /vˈuoro/ (n)
kolej
  jollekin määrätty määräaika, tai sallittu hetki teolle, esimerkiksi pelissä tai keskustelussa

vuorokausi /vˈuorokˌausɪ/ (n)
doba
  valoisan ja pimeän vaihtelun jakso, 24 tunnin aika edellisestä keskiyöstä seuraavaan keskiyöhön, yö ja päivä, Maan pyörähdys akselinsa ympäri

vuoropuhelu /vˈuoropˌuhelu/ (n)
dialog
  vastavuoroinen keskustelu kahden osapuolen välillä

vuorovesi /vˈuorovˌesɪ/ (n)
odpływ, przypływ
  Maan liikkeistä Aurinkoon nähden ja samanaikaisesti Kuun liikkeistä Maahan nähden aiheutuvien vetovoimien aiheuttama jaksoittainen merenpinnan vaihtelu. Kuun liikkeillä on ilmiöön ratkaiseva vaikutus.

vuosi /vˈuosɪ/ (n)
rok
  aika, jossa Maa kiertää Auringon (lyh. v. tai SI-järjestelmässä a); tätä seuraava ajanlaskun yksikkö

vuosikymmen /vˈuosɪkˌymmen/ (n)
dekada, dziesięciolecie
  kymmenen vuotta kestävä ajanjakso; erityisesti sellaiset vuosiluvut, jotka ovat viimeistä numeroa lukuun ottamatta samat (esimerkiksi 1960–1969)

vuosisata /vˈuosɪsˌata/ (n)
wiek, stulecie
  sadan vuoden jakso, erityisesti sellaiset vuosiluvut, joiden alkuosat (numerot kahta viimeistä lukuun ottamatta) ovat samat

vuosittainen /vˈuosɪtːˌainen/ (adj)
coroczny
  sellainen mikä esiintyy tai tapahtuu joka vuosi

vuosituhat /vˈuosɪtuhat/ (n)
tysiąclecie
  ajanjakso, joka kestää tuhat vuotta

vuotaa /vˈuotaː/ (v)
przeciekać
  valua nestettä reiästä
  välittää salaista tietoa toiselle osapuolelle

vuoto /vˈuoto/ (n)
wyciek
  vuotaminen, kaasun tai nesteen yleensä tarkoitukseton tihkuminen tai valuminen huokosista, raoista tai rei’istä

vyö /vˈyø/ (n)
pasek, pas
  vyötäröllä pidettävä vaatekappale, jolla voidaan sitoa esim. housut tai hame pysymään paremmin päällä ja koristeena

vyöhyke /vˈyøhyke/ (n)
strefa
  ominaisuuksien, käyttötarkoituksen, hallinnoinnin tms. mukaan määritelty jotenkin rajallinen alue, seutu, sektori tai pinta

vyömesikko /vˈyømesˌikːo/ (n)
miodopijek rdzawoszyi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vyöruusu /vˈyøruːsu/ (n)
półpasiec
  vesirokkoviruksen aiheuttama kivulias rakkulaihottuma, joka nimensä mukaisesti esiintyy tyypillisesti vyömäisenä keskivartalon iholla jommallakummalla vartalon puolella kehon keskilinjaan rajoittuen

vyötiäinen /vˈyøtɪˌæinen/ (n)
pancernik
  eräs nisäkäs

vyötärö /vˈyøtærø/ (n)
talia
  uuma, vartalon kapea kohta lantion yläpuolella vatsan korkeudella

väestö /vˈæestø/ (n)
ludność
  tietyllä maantieteellisellä alueella elävä ihmispopulaatio

vähemmistö /vˈæhemmˌistø/ (n)
mniejszość
  vähemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, vähemmän kuin puolet

vähemmän /vˈæhemmæn/ (adv)
mniej
  komparatiivi adverbistä vähän

vähennettävä /vˈæhennˌetːævæ/ (n)
odjemna
  vähennyslaskussa se luku, josta toinen luku vähennetään

vähennyslasku /vˈæhennˌyslasku/ (n)
odejmowanie
  laskutoimitus, jossa oikeanpuoleisen luvun arvosta vähennetään vasemmanpuoleisen luvun arvo

vähentäjä /vˈæhentˌæjæ/ (n)
odjemnik
  vähennyslaskussa se luku, joka vähennetään toisesta luvusta

vähentää /vˈæhentæː/ (v)
odejmować
  tehdä vähennyslaskun merkitty laskutoimitus

vähintään /vˈæhɪntæːn/ (adv)
co najmniej
  ei vähempää kuin, ainakin (yhtä paljon)

vähän /vˈæhæn/ (adv)
mało
  (ainoastaan) pienessä määrin tai muutama kappale jotakin

vähätellä /vˈæhætellæ/ (v)
bagatelizować
  puhua jostakin väheksyvästi

väistää /vˈæistæː/ (v)
unikać
  siirtyä pois jonkin tieltä, mennä syrjään

väite /vˈæite/ (n)
zdanie
  kielellinen ilmaus, jonka suhteen kysymys totuudesta ja epätotuudesta on tietyin edellytyksin mielekäs

väittely /vˈæitːely/ (n)
debata
  keskustelu, jossa esitetään vastakkaisia mielipiteitä

väki /vˈækɪ/ (n)
ludzie
  ihmiset tiettynä kollektiivisena kategoriana; ihmisjoukko jonakin yhteisönä, henkilöstönä tms.

väkivalta /vˈækɪvˌalta/ (n)
przemoc
  ihmiseen tai ihmisryhmään kohdistuva ruumiillinen tai henkinen vahingoittaminen

väkivaltainen /vˈækɪvˌaltainen/ (n)
brutalny
  sellainen, joka käyttää väkivaltaa

väliaivot /vˈælɪˌaivot/ (n)
międzymózgowie
  yksi aivojen ja aivorungon osa

välihammas /vˈælɪhˌammas/ (n)
przedtrzonowiec
  kulmahampaiden ja poskihampaiden väliset hampaat

välilehti /vˈælɪlˌehtɪ/ (n)
karta
  graafisen käyttöliittymän elementti, joka mahdollistaa sisällön katselemisen ilman uusia ikkunoita

väliliha /vˈælɪlˌiha/ (n)
krocze
  peräaukon ja sukupuolielimen välinen kehonosa

välilyönti /vˈælɪlˌyøntɪ/ (n)
spacja
  sanaväli konekirjoitetussa tekstissä

välimatka /vˈælɪmˌatka/ (n)
odległość
  kahden paikan tai asian välinen etäisyys

välimerkki /vˈælɪmˌerkːɪ/ (n)
znak interpunkcyjny
  kirjoitusmerkki, jolla teksti jaetaan sanaryhmiin ymmärtämisen helpottamiseksi. V

välimuisti /vˈælɪmwˌistɪ/ (n)
bufor
  pieni, nopea muisti, jonka tehtävä on nopeuttaa tietokoneen toimintaa

väline /vˈælɪne/ (n)
instrument
  esine tai instrumentti, jolla tehdään jotain

välinpitämätön /vˈælɪmpˌitæmætøn/ (n)
obojętny
  sellainen, joka ei osoita kiinnostusta; piittaamaton

välipala /vˈælɪpˌala/ (n)
przekąska
  pieni ateria, joka syödään vuorokauden pääasiallisten aterioiden välissä

välittää /vˈælɪtːæː/ (v)
obchodzić
  tykätä, pitää; tuntea kiinnostusta tai huolta jostakusta
  ottaa huomioon; antaa jnk vaikuttaa emotionaalisesti t. fyysisesti itseen

välittömästi /vˈælɪtːømˌæstɪ/ (adv)
natychmiast
  ilman ajallista viivettä, heti

välitunti /vˈælɪtˌuntɪ/ (n)
odpoczynek
  koulussa oppituntien välissä oleva tauko

välityspalvelin /vˈælɪtˌyspalvelɪn/ (n)
serwer pośredniczący
  palvelin, johon opetaan yhteys varsinaisen resurssin lisältävän palvelimen sijaan, ja joka välittää liikenteen oikealle palvelimelle

väri /vˈærɪ/ (n)
kolor, barwa
  silmään tulevan näkyvän valon spektrin muotoa jäljittelevä subjektiivinen näköaistimus

värikalvo /vˈærɪkˌalvo/ (n)
tęczówka
  silmässä värillisenä, yleensä sinisenä, ruskeana tai harmaana, näkyvä rengas mustuaisen ympärillä

värisaflori /vˈærɪsˌaflorɪ/ (n)
krokosz
  yksivuotinen ruohovartinen mykerökukkainen kasvi, jonka kukista saadaan oranssia väriainetta ja siemenistä terveellisenä pidettyä öljyä

värisokeus /vˈærɪsokeus/ (n)
daltonizm
  joillekin ihmisille ominainen tila, jossa väriaisti on häiriintynyt

väritön /vˈærɪtøn/ (adj)
bezbarwny
  sellainen, jossa ei ole väriä

värjätä /vˈærjætæ/ (v)
barwić
  muuttaa jonkin väriseksi; kiinnittää väriä johonkin, varsinkin kankaaseen

värttinä /vˈærtːɪnæ/ (n)
wrzeciono
  langan kehräämisessä käytetty työkalu

värttinäluu /vˈærtːɪnæluː/ (n)
kość promieniowa
  peukalon puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

västäräkki /vˈæstærˌækːɪ/ (n)
pliszka
  siro pitkäpyrstöinen musta, harmaan ja valkoisen kirjava hyönteisiä syövä västäräkkien heimon pikkulintu ()

väsymys /vˈæsymys/ (n)
zmęczenie
  väsyminen, väsyneisyys, väsyneisyyden tunne

väsynyt /vˈæsynyt/ (adj)
zmęczony
  levon tai unen tarpeessa oleva; uupunut

vävy /vˈævy/ (n)
zięć
  oman lapsen aviomies

väylä /vˈæylæ/ (n)
magistrala
  tiedonsiirtoyhteys, johon voi liittyä useita laitteita

väärentäjä /vˈæːrentˌæjæ/ (n)
fałszerka
  henkilö joka väärentää; väärennöksen tekijä

väärentää /vˈæːrentæː/ (v)
falsyfikować
  tehdä väärennös

väärinkäyttö /vˈæːrɪŋkˌæytːø/ (n)
nadużycie
  päihdyttävän lääkeaineen, pesuaineen, kaasusäiliön tms. käyttö päihdeaineena

vääryys /vˈæːryːs/ (n)
niesprawiedliwość
  epäoikeudenmukainen asia

väärä /vˈæːræ/ (adj)
błędny
  ei tarkoitettu, haluttu, toivottu, valittu
  eettisesti tuomittava

võro /vˈoro/ (n)
język võro
  Kaakkois-Virossa puhuttava suomalais-ugrilainen kieli. Kielitunnus vro.

walesilainen /vˈalesɪlˌainen/ (adj)
Walijczycy
  Walesista peräisin oleva tai Walesiin liittyvä

walesilainen /vˈalesɪlˌainen/ (n)
Walijski
  Walesissa asuva henkilö

watti /vˈatːɪ/ (n)
wat
  tehon, erityisesti sähkötehon, SI-järjestelmän mukainen yksikkö (1 W = 1 J/s), tunnus W.

weber /vˈeber/ (n)
weber
  magneettivuon SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Wb)

wiki /vˈikɪ/ (n)
wiki
  sisällöltään yleisön muokattavissa oleva Internet-sivusto

wymysorys /vˈymysorys/ (n)
wilamowski, wilamowicki
  Wilamowicen kaupungissa, Puolassa käytettävä yläsaksalainen kieli (kielitunnus: wym)

x-akseli /ˈæksˈakselɪ/ (n)
abscysa
  vaaka-akseli, koordinaatiston vaakasuuntainen akseli

xhosa /kshˈosa/ (n)
xhosa
  erään eteläisessä Afrikassa elävän kansan jäsen
  heidän puhumansa nigeriläiskongolainen kieli (Kielitunnus: xh)

y-akseli /ˈyːˈakselɪ/ (n)
oś rzędnych
  pystyakseli, koordinaatiston pystysuuntainen akseli

yakuza /ˈyakˌutsa/ (n)
jakuza, yakuza
  Japanin järjestäytynyt rikollisuus, Japanin mafia; sen jäsen

ydin /ˈydɪn/ (n)
jądro, rdzeń
  esineen sisin tai keskeisin osa; asian keskeisin sisältö
jądro
  atomiydin

ydinase /ˈydɪnˌase/ (n)
broń jądrowa, broń atomowa
  pommi, jonka sytytyksen jälkeisessä fissioreaktiossa raskaat ytimet hajoavat, tai fuusioreaktiossa kevyet ytimet yhtyvät, vapauttaen valtavan määrän energiaa hetkessä räjähtäen voimakkaasti

ydinfuusio /ˈydɪnfˌuːsɪo/ (n)
fuzja jądrowa
  fuusioreaktio, fuusio

ydinfysiikka /ˈydɪnfysˌiːkːa/ (n)
fizyka jądrowa
  ydintutkimukseen keskittynyt fysiikan haara, jossa tutkitaan mm. atomien ytimiä, niiden rakennetta, reaktioita ja rakenteisiin vaikuttavia voimia

ydinfyysikko /ˈydɪnfˌyːsɪkːo/ (n)
jądrowiec
  ydinfysiikan tutkija

ydinperhe /ˈydɪmpˌerhe/ (n)
rodzina nuklearna
  perhe, jossa asuvat yhdessä vain vanhemmat ja heidän yhteiset lapsensa (jotka ovat yleensä korkeintaan varhaisessa aikuisiässä)

ydinpommi /ˈydɪmpˌommɪ/ (n)
bomba atomowa
  pommi, jossa käytetään ydinreaktiota räjähdyksen aiheuttavana voimana

ydinreaktori /ˈydɪnreˌaktorɪ/ (n)
reaktor jądrowy
  laite jossa ylläpidetään hallittua ydinreaktiota

ydinsota /ˈydɪnsˌota/ (n)
wojna atomowa
  pääasiassa ydinaseilla käytävä sota

yhdenmukainen /ˈyhdenmukˌainen/ (adj)
jednorodny
  samanlainen kuin jokin toinen tai jotkut toiset

yhdessä /ˈyhdessæ/ (adv)
razem
  samassa paikassa, seurassa tai ponnistuksessa

yhdistetty /ˈyhdɪstˌetːy/ (n)
kombinacja norweska
  (talviurheilu}** talviurheilulaji, jossa kilpaillaan mäkihypyssä ja maastohiihdossa

yhdistys /ˈyhdɪstys/ (n)
stowarzyszenie, związek
  useiden luonnollisten henkilöiden yhteenliittymä, hallinnollinen organisaatio, joka perustuu näiden henkilöiden keskinäiseen sopimukseen ja sopimuksen perusteella laadittuihin sääntöihin

yhdistää /ˈyhdɪstæː/ (v)
łączyć
  liittää yhteen, tehdä yhdeksi kokonaisuudeksi

yhdyssana /ˈyhdyssˌana/ (n)
złożenie
  kahden tai useamman sanan (yhdysosan) muodostama sanakokonaisuus, joka muodostetaan liittämällä osat toisiinsa käyttäen tarvittaessa yhdysviivaa; rakenteena kiinteämpi kuin sanaliitto

yhteenlaskettava /ˈyhteːnlˌasketːˌava/ (n)
dodajnik
  jompikumpi yhteenlaskettavista luvuista

yhteenlasku /ˈyhteːnlˌasku/ (n)
dodawanie
  aritmeettinen laskutoimitus, jossa kaksi lukua yhdistetään kolmanneksi luvuksi niin, että ensimmäisen luvun arvo kasvaa toisen luvun verran

yhteensattuma /ˈyhteːnsˌatːuma/ (n)
koincydencja
  tapahtumien satunnainen yhdenaikainen toteutuminen

yhteensopiva /ˈyhteːnsˌopɪva/ (adj)
kompatybilny
  jonkin toisen kanssa toimiva/toimeentuleva

yhteensopivuus /ˈyhteːnsˌopɪvuːs/ (n)
kompatybilność
  se, että jotkin sopivat yhteen eli ovat yhteensopivia

yhteinen /ˈyhteinen/ (adj)
wspólny
  sellainen, joka on useamman kuin yhden oma tai usealle kuuluva; yhteisomistuksinen; useamman kuin yhden käytössä tai hallussa oleva

yhteiskunnallinen /ˈyhteiskˌunnallɪnen/ (adj)
społeczny
  yhteiskuntaan kuuluva tai liittyvä

yhteiskunta /ˈyhteiskˌunta/ (n)
społeczeństwo
  tietyllä maantieteellisellä alueella asuvien ja vuorovaikutuksessa olevien ihmisten muodostaman yhteisö; myös erilaiset instituutiot, poliittiset käytännöt tai valtarakenteet, infrastruktuuri ja kulttuuri ovat osa yhteiskuntaa

yhteiskuntasopimus /ˈyhteiskˌuntasˌopɪmus/ (n)
umowa społeczna
  yleinen eettinen julkisen moraalin yhteiskuntafilosofinen perustelu, jonka mukaan luonnontilassa olevat ihmiset solmivat keskenään sopimuksen, jolla he perustavat valtion

yhteistyö /ˈyhteistyø/ (n)
współpraca
  työn tekeminen jonkun muun kanssa

yhteisvaikutus /ˈyhteisvˌaikutus/ (n)
współdziałanie
  useamman kuin yhden tekijän vaikutus; samaan asiaan kohdistuva, mahdollisesti samanaikainen

yhteisö /ˈyhteisø/ (n)
społeczność
  yhteisten etujen tai päämäärien perusteella yhteen luettu ihmisryhmä tai muu joukko

yhteys /ˈyhteys/ (n)
połączenie
  eri tahojen liittyminen toisiinsa tai niitä yhdistävien tekijöiden olemassaolo

yhtiö /ˈyhtɪø/ (n)
przedsiębiorstwo
  yhden tai useamman henkilön taloudellisen edun hankkimiseksi muodostama toiminimellä varustettu yhteenliittymä

yhtäkkiä /ˈyhtækːˌiæ/ (adv)
nagle
  aivan äkisti, aivan odottamatta, silmänräpäyksessä, vailla varoitusta, äkillisesti

yhtälö /ˈyhtælø/ (n)
równanie
  kahden matemaattisen lausekkeen väitetty yhtäsuuruus, joka voi olla joko tosi tai epätosi. Merkitään yleensä kirjoittamalla lausekkeet yhtäsuuruusmerkin molemmin puolin. Usein yhtälö sisältää tuntemattomia muuttujia, jotka halutaan ratkaista.

yhtälöryhmä /ˈyhtælørˌyhmæ/ (n)
układ równań
  joukko yhtälöitä, joilla on yhteiset muuttujat ja jotka ovat kaikki voimassa samanaikaisesti

ykkönen /ˈykːønen/ (n)
jedynka
  yhden numero, numero 1; numerolla yksi merkitty tai järjestetty

yksikkö /ˈyksɪkːø/ (n)
jednostka
  sovittu vertailuun käytettävä mitta, jota tarvitaan mittaamiseen, mittayksikkö
  miehistöstä ja kalustosta koostuva organisoitu ryhmä
liczba pojedyncza
  singulaari, kieliopillinen luku, jota käytetään yhteen olioon viitatessa

yksikätinen /ˈyksɪkˌætɪnen/ (adj)
jednoręki
  ihminen tai muu kädellinen, jolla on vain yksi käsi

yksilö /ˈyksɪlø/ (n)
osobnik
  populaatioon tai lajiin kuuluva sen yksittäinen us. muista suhteellisesti riippumaton edustaja, yksittäinen organismi
  yksittäinen henkilö

yksilöllinen /ˈyksɪlˌøllɪnen/ (adj)
indywidualny
  yksilöä koskeva; yksilölle ominainen, yksilökohtainen

yksimielinen /ˈyksɪmˌielɪnen/ (adj)
jednogłośny
  ilman vastakkaisia mielipiteitä

yksin /ˈyksɪn/ (adv)
sam
  ilman kenenkään muun seuraa

yksinkertainen /ˈyksɪŋkˌertainen/ (adj)
prosty
  sellainen, joka ei ole moninkertainen

yksinkertaisesti /ˈyksɪŋkˌertaisˌestɪ/ (adv)
po prostu
  yksinkertaisella tavalla

yksinkertaistaa /ˈyksɪŋkˌertaistaː/ (v)
upraszczać
  tehdä yksinkertaiseksi tai yksinkertaisemmaksi

yksinäinen /ˈyksɪnˌæinen/ (adj)
samotny, osamotniony
  yksin oleva, vailla seuraa

yksinäisyys /ˈyksɪnˌæisyːs/ (n)
samotność
  yksin olemisen kokemus

yksipuolinen /ˈyksɪpˌuolɪnen/ (adj)
jednostronny
  itsevaltaisesti ilman muiden osapuolien kuuntelemista tehty

yksipyöräinen /ˈyksɪpˌyøræinen/ (n)
monocykl
  polkupyörää muistuttava kevyt kulkuväline, jossa on vain yksi pyörä

yksisarvinen /ˈyksɪsˌarvɪnen/ (n)
jednorożec
  kuvitteellinen hevonen, jolla on yksi sarvi päälaellaan

yksisilmäinen /ˈyksɪsˌilmæinen/ (adj)
jednooki
  sellainen eläin tai ihminen, jolla on vain yksi (toimiva) silmä

yksitavuinen /ˈyksɪtˌavwɪnen/ (adj)
jednosylabowy
  (sanasta) sellainen, joka koostuu vain yhdestä tavusta

yksityinen /ˈyksɪtˌyinen/ (adj)
prywatny
  yhden- tai kahdenkeskinen; läheisten keskinen, ei julkiseksi tarkoitettu

yksityiskohta /ˈyksɪtˌyiskohta/ (n)
szczegół
  yksittäinen seikka tai osa, tarkasti tarkasteltuna havaittava asia, tyypillisesti pieni

yksityisoikeus /ˈyksɪtˌyisoikeus/ (n)
prawo prywatneo
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii yksityisoikeudellisten toimijoiden (luonnollisten henkilöiden ja yksityista valtaa käyttävien oikeushenkilöiden) välisiä oikeussuhteita

yksityistäminen /ˈyksɪtˌyistæmɪnen/ (n)
prywatyzacja
  se, että yksityistetään

yksityisyys /ˈyksɪtˌyisyːs/ (n)
prywatność
  se, että jokin on yksityistä eikä muiden asia; yksityiselämä

yksiö /ˈyksɪø/ (n)
kawalerka
  asunto, jossa on yksi huone keittiön tai keittokomeron lisäksi, esim. 1h+k

yleinen /ˈyleinen/ (adj)
ogólny
  tavallinen; usein käytettävä, usein ilmenevä, toistuva

yleisesti /ˈyleisˌestɪ/ (adv)
ogólnie
  siten, että voidaan yleistää; yleisellä tavalla

yleisurheilija /ˈyleisˌurheilˌija/ (n)
lekkoatleta
  urheilija, joka harrastaa yleisurheilua

yleisurheilu /ˈyleisˌurheilu/ (n)
lekkoatletyka
  urheilumuoto, johon kuuluvia lajeja ovat sen säännöissä määrätyt juoksu-, kävely-, heitto- ja hyppylajit sekä näistä muodostetut viestit ja moniottelut

yleisyys /ˈyleisyːs/ (n)
częstość
  se, että on yleinen; se, miten yleinen jokin on

yleisö /ˈyleisø/ (n)
publika
  ihmiset, jotka katsovat jotakin tapahtumaa

ylentää /ˈylentæː/ (v)
awansować
  siirtää arvoasteikossa ylöspäin; esim. sotilasarvoissa tai muissa tittelijärjestelmissä
  nimittää vaativampaan tai tärkeämpään tehtävään

ylettää /ˈyletːæː/ (v)
dostawać
  olla riittävän pitkä(raajainen) johonkin; yltää, ylettyä

ylhäisyys /ˈylhæisyːs/ (n)
mość
  ylhäisessä asemassa oleva henkilö

yli-inhimillinen /ˈylɪˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
nadludzki
  inhimillisyyden ylittävä; ihmisen kyvyt ylittävä

yliherkkä /ˈylɪhˌerkːæ/ (adj)
przewrażliwiony, przeczulony
  liian herkkä

ylikulku /ˈylɪkˌulku/ (n)
tranzyt
  tapahtuma, jossa jokin taivaankappale kulkee toisen taivaankappaleen editse tietyn havainnoitsijan näkösäteeltä katsottuna

ylimielinen /ˈylɪmˌielɪnen/ (adj)
arogancki
  omasta ylemmyydestään varma, muihin väheksyen suhtautuva

ylimielisyys /ˈylɪmˌielɪsyːs/ (n)
buta
  se, että on ylimielinen, väheksyvä asenne

ylinopeus /ˈylɪnopeus/ (n)
przekroczenie prędkości
  tielle tai ajoneuvolle määrätyn suurimman sallitun nopeuden ylittäminen

yliopisto /ˈylɪopˌisto/ (n)
uniwersytet
  korkeinta tieteellistä opetusta antava ja tieteellistä perustutkimusta tekevä opetus- ja tutkimuslaitos; korkeinta tieteellistä opetusta antava korkeakoulu

ylioppilas /ˈylɪˌopːɪlas/ (n)
student
  lukion oppimäärän suorittanut henkilö, joka on lisäksi suorittanut lukion loppukokeen eli ylioppilastutkinnon

yliote /ˈylɪˌote/ (n)
przewaga
  hallitseva asema, erityisesti jossakin kamppailussa

ylipainoinen /ˈylɪpˌainoinen/ (adj)
nadwaga
  normaalipainon ylittävä

ylireagoida /ˈylɪrˌeaɡˌoida/ (v)
przesadzać
  ottaa kantaa kohtuuttoman vahvasti

ylistää /ˈylɪstæː/ (v)
sławić
  kunnioittaa, kehua, kiittää, erityisesti Jumalaa

ylityö /ˈylɪtyø/ (n)
nadgodzina
  työ, jota jäädään tekemään virallisen työajan jälkeen

yliviivata /ˈylɪvˌiːvata/ (v)
skreślać
  vetää viiva tekstin päälle, pyyhkiä yli

ylläpitäjä /ˈyllæpˌitæjæ/ (n)
administrator
  Internet-sivujen ja keskustelufoorumeiden ym. ylläpitoon osallistuva henkilö

yllättäen /ˈyllætːæen/ (adv)
nieoczekiwanie, niespodziewanie
  yllättävästi, arvaamattomasti, odottamattomasti

yllättää /ˈyllætːæː/ (v)
zaskoczyć
  aiheuttaa odottamattomalla teolla tai ilmestymisellä hämmennystä jollekulle

yllätys /ˈyllætys/ (n)
niespodzianka, zaskoczenie
  ilman ennakkovaroitusta tapahtuva asia

ylpeys /ˈylpeys/ (n)
duma
  se, että on ylpeä

ylpeä /ˈylpeæ/ (adj)
dumny
  joka pitää tekemiään asioita, itseään tai itseensä liittyviä asioita hyvinä; sanalla on usein negatiivinen kaiku ja sillä voidaan tarkoittaa henkilöä, joka pitää itseään muita parempana

yläkäsite /ˈylækˌæsɪte/ (n)
hiperonim
  hyperonyymi; joukolle alakäsitteitä ikään kuin kattokäsitteen muodostava käsite, jonka alle alakäsitteet tulevat hierarkiassa ja käsittää kyseiset alakäsitteet

ylänköaratti /ˈylæŋkˌøarˌatːɪ/ (n)
stokówka żółtoczelna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

yläpuolella /ˈylæpˌuolella/ (adv)
nad
  yllä; yläpuolen suunnassa

yläsorbi /ˈylæsˌorbɪ/ (n)
górnołużycki
  toinen sorbin kielen kahdesta kielimuodosta (kielitunnus: hsb)

ylös /ˈyløs/ (adv)
do góry
  korkeammalle

ylösnousemus /ˈyløsnˌousemus/ (n)
zmartwychwstanie
  kristillinen dogmi Jeesuksen heräämisestä henkiin kuoleman jälkeen

ymmärtää /ˈymmærtæː/ (v)
rozumieć
  tajuta tai käsittää jokin teksti, puhe tai argumentti
  saada selvää

ympyrä /ˈympyræ/ (n)
krąg, koło
  ympyräviiva, yhtenäinen viiva, joka kiertää keskipisteen ympäri ja on koko matkaltansa yhtä kaukana keskipisteestä; niiden pisteiden ura, jotka ovat yhtä etäällä ympyrän keskipisteestä

ympärileikata /ˈympærɪlˌeikata/ (v)
obrzezać
  tehdä toimenpide, jossa poistetaan esinahka siittimen terskan ympäriltä

ympärileikkaus /ˈympærɪlˌeikːaus/ (n)
obrzezanie
  fimoosin tai uskonnollisen syyn vuoksi tehty miehen esinahan poisto tai lyhennys

ympäristö /ˈympærˌistø/ (n)
środowisko
  itsen ulkopuolinen tila
  ekosysteemin luonnollinen, koskematon luonto

ympäröidä /ˈympærˌøidæ/ (v)
otaczać
  asettua jkn/jnk ympärille
okrążyć
  olla jkn/jnk ympärillä, piirittää jkta/jtak

ypsilon /ˈypsɪlon/ (n)
ipsylon
  Kreikkalaisten aakkosten 20. kirjain. Vastaava symboli Υ tai υ.

yrittäjyys /ˈyrɪtːæjyːs/ (n)
przedsiębiorczość
  yrittäjänä toimiminen

yrittäjä /ˈyrɪtːˌæjæ/ (n)
przedsiębiorca
  taloudellista riskiä sisältävän liiketoiminnan harjoittaja, yrityksen omistaja

yrittää /ˈyrɪtːæː/ (v)
próbować
  pyrkiä tavoitteeseen; koettaa tehdä

yritys /ˈyrɪtys/ (n)
próba, usiłowanie
  toimenpiteet jonkin päämäärän tai tuloksen saavuttamiseksi, kokeilu, joka ei välttämättä onnistu

yrtti /ˈyrtːɪ/ (n)
zioło
  ruohomainen maustevihannes

yskä /ˈyskæ/ (n)
kaszel
  sairaustila, us. jonkin hengitysteiden sairauden oire, jossa yskänrefleksi saa aikaan voimakkaa ja äänekkään ilmapurkauksen keuhkoista

yskös /ˈyskøs/ (n)
plwocina
  yskittäessä hengitysteistä poistuva lima

ystävyys /ˈystævyːs/ (n)
przyjaźń
  ystävysten välillä vallitseva emotionaalinen suhde

ystävä /ˈystævæ/ (n)
przyjaciel, przyjaciółka
  hyvä kaveri

ystävällinen /ˈystævˌællɪnen/ (adj)
przyjazny
  sellainen, joka on suopea, hyväntahtoinen; ystävän kaltainen

ystävänpäivä /ˈystævˌæmpæivæ/ (n)
walentynki
  eri maissa vietetty juhlapäivä, jota vietetään Suomessa 14. helmikuuta

ystävätär /ˈystævætær/ (n)
przyjaciółka
  naisystävä, naispuolinen ystävä

ytterbium /ˈytːerbium/ (n)
iterb
  eräs alkuaine

yttrium /ˈytːrium/ (n)
itr
  eräs alkuaine

yö /ˈyø/ (n)
noc
  vuorokaudenaika illan ja aamun välissä

yöastia /ˈyøastˌia/ (n)
nocnik
  ennen sisävessoja yleinen ulostamisastia öistä tarpeentekoa varten, tavallisesti potta tai kannellinen sanko

yöjuna /ˈyøjuna/ (n)
nocny pociąg
  juna joka lähtee matkaan illalla ja kulkee yön ajan

yökaija /ˈyøkaija/ (n)
papużka żółtobrzucha
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

yökerho /ˈyøkerho/ (n)
klub nocny
  viihderavintola, joka on auki yleensä ilta- ja yöaikaan

yöpyä /ˈyøpyæ/ (v)
nocować
  viettää yö jonkun luona, asettua yöksi jonkun luokse

yöpöytä /ˈyøpøytæ/ (n)
nocny stolik
  sängyn viereen sijoitettu pieni pöytä

yövuoro /ˈyøvuoro/ (n)
nocka
  yöllä tehtävä työrupeama; vuorotyössä yövuoro on yleensä öisin klo. 22-6.

zaire /tsˈaire/ (n)
zair
  Zairessa käytössä ollut valuutta ja sen yksikkö

zarathustralaisuus /tsˈarathˌustralˌaisuːs/ (n)
zaratusztrianizm
  1000–700-luvun eaa. välisenä aikana perustettu persialainen, dualistinen uskonto, joka oli Persian valtionuskontona sasanidien aikana

zeniitti /tsˈenɪːtːɪ/ (n)
zenit
  taivaanpallon näennäisesti korkein piste, taivaanlaki

zeppeliini /tsˈepːelˌiːnɪ/ (n)
sterowiec
  erääntyyppinen jäykkärunkoinen ilmalaiva

zimbabwelainen /tsˈimbabvelˌainen/ (adj)
zimbabwejski
  Zimbabwesta peräisin oleva tai Zimbabween liittyvä

zimbabwelainen /tsˈimbabvelˌainen/ (n)
zimbabwejski
  pysyvästi Zimbabwessa asuva henkilö

zirkonium /tsˈirkonium/ (n)
cyrkon
  metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zr

zoonoosi /tsˈoːnoːsɪ/ (n)
zoonoza
  selkärankaisesta eläimestä ihmiseen tarttuva sairaus, kuten vesikauhu tai pernarutto

zulu /tsˈulu/ (n)
zulu
  eteläisessä Afrikassa elävän noin kymmenmiljoonaisen bantukansan jäsen
  zulujen puhuma kieli, zulun kieli

Århus /ˈorhus/ (pn)
Aarhus
  kaupunki Tanskassa Jyllannin itärannikolla.

äes /ˈæes/ (n)
brona
  maanpinnan muokkaamiseen ja rikkaruohojen torjuntaan käytettävä maatalouskone

äidillinen /ˈæidɪllɪnen/ (adj)
matczyny
  äidille ominainen, mielenlaadultaan ja suhtautumiseltaan äidin kaltainen

äidinkieli /ˈæidɪŋkˌielɪ/ (n)
język ojczysty
  kieli, jonka lapsi omaksuu ensimmäisenä, tavallisesti vanhemmiltaan kotipiirissään ja useimmiten äidiltään

äidinmaa /ˈæidɪnmaː/ (n)
macierz
  eräissä kielissä esiintyvä käsite, joka tarkoittaa samaa kuin suomen kielen ”isänmaa”

äidinmaito /ˈæidɪnmˌaito/ (n)
mleko matki
  äidin lapselleen tuottama maito

äiti /ˈæitɪ/ (n)
matka, mama
  lapsensa synnyttänyt nainen, biologinen äiti
  lapsen naispuolinen kasvattaja perheessä, usein biologinen äiti, myös äitipuoli tai otto-äiti
matka
  katolinen naispuolinen nunnaluostarin johtaja

äitienpäivä /ˈæitiempˌæivæ/ (n)
Dzień Matki
  äitien kunniaksi toukokuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

äitipuoli /ˈæitɪpˌuolɪ/ (n)
macocha
  isän uusi vaimo, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut äiti

äitiys /ˈæitiys/ (n)
macierzyństwo
  äitinä oleminen tai äidiksi tuleminen

äkkiä /ˈækːɪæ/ (adv)
nagle
  nopeasti, usein ennakoimattomasti tai yllättäen

ällistys /ˈællɪstys/ (n)
zaskoczenie
  ällistymisen tila; ällistyneisyys

älykäs /ˈælykæs/ (adj)
inteligentny
  sellainen, joka osoittaa älykkyyttä

älykäs suunnittelu /ˈælykæs sˈuːnnɪtːˌelu/ (n)
teoria inteligentnego projektu
  ominaisuus, joka selittyy parhaiten tarkoituksellisuudella, ei ohjaamattomalla tapahtumalla, kuten luonnonvalinnalla.

älymystö /ˈælymˌystø/ (n)
inteligencja
  yhteiskunnan tiede- ja kulttuuripiirien edustajat kokonaisuutena, varsinkin johtavat ajattelijat yhteiskunnassa

älypuhelin /ˈælypˌuhelɪn/ (n)
smartfon
  matkapuhelin, jossa on perinteisten mobiilipuhelintoimintojen lisäksi aikaisemmin käytössä olleita kämmentietokoneita muistuttavia ominaisuuksia, kuten aikaisempaa enemmän laskentatehoa, suuri näyttö ja kosketukseen perustuva käyttöliittymä

ämpäri /ˈæmpærɪ/ (n)
wiadro
  sanko; sylinterin muotoinen, vesitiivis ja yleensä isohko astia, jossa on sanka kantamista varten

änkyttäjä /ˈæŋkytːˌæjæ/ (n)
jąkała
  henkilö, joka änkyttää

änkytys /ˈæŋkytys/ (n)
jąkanie
  katkeileva ja/tai äänteitä toistava puhe

ärsyttää /ˈærsytːæː/ (v)
irytować
  aiheuttaa ärtyminen tai tuottaa ärsyke; stimuloida

ärähtää /ˈæræhtæː/ (v)
odburkiwać
  (momentaaninen) äristä; esittää lyhyt kiukkuinen vastalause

ässä /ˈæssæ/ (n)
as
  jossakin tekemisessä erinomainen henkilö

äyriäinen /ˈæyrɪˌæinen/ (n)
skorupiak
  (eläintiede) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia (Alajakso ) kiduksilla hengittäviä eläimiä

äänekkyys /ˈæːnekːyːs/ (n)
głośność
  äänen voimakkuus

äänekäs /ˈæːnekæs/ (adj)
głośny
  sellainen, joka aiheuttaa tai josta aiheutuu voimakasta ääntä, tai hälyä, kovaääninen

äänen nopeus /ˈæːnen nˈopeus/ (n)
prędkość dźwięku
  nopeus, jolla ääni kulkee väliaineessa (ilmassa 343 metriä sekunnissa eli 1 230 km/h (20°C) taajuudesta riippumatta); symboli c; riippuu väliaineen fysikaalisista ominaisuuksista; äänen nopeus ilmassa ei ole vakio

äänenkannattaja /ˈæːneŋkˌannatːˌaja/ (n)
organ
  puolueen tai yhdistyksen asiaa ajava lehti

äänenvaimennin /ˈæːnenvˌaimennɪn/ (n)
tłumik
  laite, jonka tarkoituksena on vaimentaa ääntä, melua

äänenvoimakkuus /ˈæːnenvˌoimakːuːs/ (n)
głośność
  äänen ihmisen korvaan aiheuttaman kuuloaistimuksen voimakkuus, se miten lujaa soi

äänestys /ˈæːnestys/ (n)
głosowanie
  äänestämisen toteutus, tapahtuma jossa mitataan eri vaihtoehtojen tai henkilöiden kannatus, ja jossa äänestäjät ilmaisevat kantansa ja eniten kannatusta saanut henkilö tai ehdotus valitaan

äänestyspaikka /ˈæːnestˌyspaikːa/ (n)
lokal wyborczy
  paikka, jossa voi äänestää

äänestäjä /ˈæːnestˌæjæ/ (n)
wyborca
  henkilö joka käyttää äänensä äänestyksessä

äänestää /ˈæːnestæː/ (v)
głosować
  ilmaista kannattavansa jotakuta tai jotakin antamalla äänensä äänestyksessä tai vaalissa
  ratkaista jokin äänestyksellä

ääni /ˈæːnɪ/ (n)
dźwięk
  ilman tai muun väliaineen välityksellä kulkeva värähtely, jonka ihminen kuulee
głos
  ihmisääni
  äänestyksessä ilmaistu kanta

äänihuuli /ˈæːnɪhˌuːlɪ/ (n)
struna głosowa
  kurkunpäässä molemmin puolin sijaitseva ääntöväylän osa, joka synnyttää ääntä kun niiden välistä kulkeva ilmavirta saa ne värähtelemään

äänikirja /ˈæːnɪkˌirja/ (n)
audiobook
  äänimuotoon tallennettu kirjallinen teos

äänilevy /ˈæːnɪlˌevy/ (n)
płyta
  mekaaniseen äänen tallentamiseen käytetty kiekko, jonka pinnalle ääni-informaatio on kaiverrettu yhtenäiselle spiraalin muotoiselle uralle, josta informaatio luetaan levyn pyöriessä neulan poikittaisena liikkeenä

ääninauha /ˈæːnɪnˌauha/ (n)
taśma magnetofonowa
  erityisesti äänen tallentamiseen tarkoitettu magneettinauha

äänirako /ˈæːnɪrˌako/ (n)
głośnia
  kurkunpäässä sijaitseva, oikean ja vasemman äänihuulen sekä oikean ja vasemman kannuruston väliin jäävä rako

äänitorvi /ˈæːnɪtˌorvɪ/ (n)
klakson
  kulkuneuvon äänimerkkilaite

äänittää /ˈæːnɪtːæː/ (v)
nagrać, nagrywać
  taltioida ääntä sähköisesti magneettinauhalle tai digitaaliseen muotoon mikrofonilla tai samantyyppisellä laitteella, joka muuttaa ilman värähtelyn sähköiseksi signaaliksi

äänivalli /ˈæːnɪvˌallɪ/ (n)
bariera dźwięku
  aerodynaamisesta ilmiöstä, jossa ilmamolekyylit kasautuvat äänen nopeudella liikkuvan kappaleen eteen liikettä jarruttavaksi kartiomaiseksi aaltovyöhykkeeksi, ns. sokkiaalloksi; rikkoutuu, kun kappale liikkuu nopeammin kuin ääni kulkee ilmassa (n. 343 m/s)

äänne /ˈæːnne/ (n)
głoska
  puhutun kielen pienin kvalitatiivinen rakenneosa

ääntäminen /ˈæːntæmɪnen/ (n)
wymowa
  ääntämys, yksilön tai kieliyhteisön tapa ääntää jotakin kieltä

ääretön /ˈæːretøn/ (adj)
nieskończony, nieskończoność
  jonka lukuarvoa tai alkioiden määrää ei voi ilmaista luvulla; jonka mahtavuus on sama kuin luonnollisten lukujen joukolla tai suurempi

äärimmäinen /ˈæːrɪmmˌæinen/ (adj)
skrajny
  mahdollisuuksien rajalla oleva; reunimmaisena oleva; kauimpana tai uloimpana oleva, kaukaisin; viho viimeinen; äärirajalla oleva, radikaalinen.

äärioikeisto /ˈæːrɪˌoikeisto/ (n)
skrajna prawica, ultraprawica
  radikaalisti totalitarismiin pyrkivä osa poliittisesta oikeistosta

ääriviiva /ˈæːrɪvˌiːva/ (n)
kontur
  kohteen rajaava viiva, kun sitä katsotaan jostakin suunnasta

ångström /ˈoŋstrøm/ (n)
angstrem
  lähinnä kideopissa käytettävä epästandardi mittayksikkö, 0,1 nanometriä

öinen /ˈøinen/ (adj)
nocny
  yöllinen, yöllä tapahtuva

öljy /ˈøljy/ (n)
olej
  orgaaninen neste, joka ei ole vesiliukoinen

öljyhiekka /ˈøljyhˌiekːa/ (n)
piasek roponośny
  bitumin tai muiden raskaiden öljyfrakmenttien hiekan kanssa muodostama seos

öljylamppu /ˈøljylˌampːu/ (n)
kaganek
  jonkin luonnon öljyn tai erityisen valaistustarkoitukseen kehitetyn valoöljyn, valopetrolin, palamiseen ja liekin antamaan valoon perustuva lamppu

öljytankkeri /ˈøljytˌaŋkːerɪ/ (n)
tankowiec
  tankkeri, joka kuljettaa raakaöljyä

öljyvärimaalaus /ˈøljyvˌærɪmˌaːlaus/ (n)
obraz
  maalaus, joka on maalattu öljyväreillä yleensä kiilakehyksiin pingotetulle ja pohjustetulle pellavakankaalle tai muulle kiinteämmälle materiaalille.

örkki /ˈørkːɪ/ (n)
ork
  alun perin J. R. R. Tolkienin romaaneissa esiintyvä, sittemmin erilaisten fantasia- ja tietokonepelien hirviö

ötökkä /ˈøtøkːæ/ (n)
insekt
  mikä tahansa hyönteinen tai hämähäkkieläin

Łódź /lˈodts/ (pn)
Łódź
  Puolassa sijaitseva suuri kaupunki, Łódźin maakunnan pääkaupunki

šaahi /ʃˈaːhɪ/ (n)
szach
  Persiassa ja Iranissa ennen vuotta 1979 käytössä ollut hallitsijan arvonimi

šaali /ʃˈaːlɪ/ (n)
szal
  hartioilla pidettävä huivi, hartiahuivi

šamaani /ʃˈamaːnɪ/ (n)
szaman
  alkuperäiskulttuureissa henkilö, jonka tehtävänä on toimia parantajana ja henkimaailman asioiden tuntijana; tietäjä, poppamies

šamanismi /ʃˈamanˌismɪ/ (n)
szamanizm
  uskonnollinen kulttuuri, jossa šamaanilla on keskeinen osa

švaa /ʃvˈaː/ (n)
szwa
  neutraali keskivokaali, merkitään IPA:ssa ylösalaisin kiepautetun e:n näköisellä merkillä: ə

’patafysiikka /pˈatafysˌiːkːa/ (n)
’patafizyka
  1800-luvulla pilailumielessä kehitetty näennäistieteellinen kirjallisuuden ja filosofian haara: nykyaikaisen tieteen parodia, jonka esitetään absurdistisesti olevan metafysiikan metafysiikkaa