suomi-Norsk FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2020-02-08
language: fi; no
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

1. Mooseksen kirja /ˈyksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Første Mosebok
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

2. Mooseksen kirja /kˈaksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Andre Mosebok
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

3. Mooseksen kirja /kˈolme mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Tredje Mosebok
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

4. Mooseksen kirja /nˈeljæ mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Fjerde Mosebok
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

5. Mooseksen kirja /vˈiːsi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Femte Mosebok
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aachen /ˈaːkhen/ (pn)
Aachen
  kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, aivan Belgian ja Alankomaiden rajan tuntumassa

Aamos /ˈaːmos/ (n)
Amos
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aasia /ˈaːsɪa/ (pn)
Asia
  Euroopan ja Tyynen valtameren välissä sijaitseva maanosa, osa Euraasian mannerta

Aatami /ˈaːtamɪ/ (pn)
Adam
  miehen nimi

Abessinia /ˈabessˌinɪa/ (pn)
Abessinia
  Etiopian nimi ennen vuotta 1945

Abhasia /ˈabhasˌia/ (pn)
Abkhasia
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Mustanmeren rannalla Kaukasiassa. Abhasian pääkaupunki on Suhumi.

Abu Dhabi /ˈabu dhˈabɪ/ (pn)
Abu Dhabi
  suurin Arabiemiirikuntien seitsemästä emiraatista
  emiraattinsa ja maan pääkaupunki

Accra /ˈakːra/ (n)
Accra
  Ghanan pääkaupunki

Addis Abeba /ˈadːɪs ˈabeba/ (pn)
Addis Abeba
  Etiopian pääkaupunki

Adrianmeri /ˈadrɪˌanmerɪ/ (pn)
Adriaterhavet
  Apenniinien niemimaan ja Balkanin niemimaan välinen Välimeren lahti

Adžaria /ˈadʒarˌia/ (pn)
Adsjaria
  Georgiaan kuuluva autonominen tasavalta

Afganistan /ˈafɡanˌistan/ (pn)
Afghanistan
  sisämaanvaltio Aasiassa, pitkältä nimeltään Afganistanin islamilainen tasavalta

Afrikka /ˈafrɪkːa/ (pn)
Afrika
  yksi maapallon maanosista ja mantereista

Aikakirjat /ˈaikakˌirjat/ (n)
Andre Krønikebok, Første Krønikebok
  yhteisnimitys kahdelle Vanhan testamentin kirjoista: 1. Aikakirjalle ja 2. Aikakirjalle

Aisopos /ˈaisopos/ (pn)
Æsop
  (kirjallisuus) eläinsaduistaan tunnettu antiikin Kreikan kirjailija

Ala-Normandia /ˈalanˈormandˌia/ (pn)
Basse-Normandie
  Pohjois-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Caen; nykyisin osa Normandiaa

Ala-Saksi /ˈalasˈaksɪ/ (pn)
Niedersachsen
  eräs Saksan osavaltioista

Alankomaat /ˈalaŋkomaːt/ (pn)
Nederland
  eurooppalainen valtio Pohjanmeren rannikolla Länsi-Euroopassa, viralliselta nimeltään Alankomaiden kuningaskunta

Albania /ˈalbanˌia/ (pn)
Albania
  Balkanin niemimaalla, Adrianmeren rannalla sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Tirana

Aleksandria /ˈaleksˌandrɪa/ (pn)
Alexandria
  kaupunki Egyptissä

Aleksanteri /ˈaleksˌanterɪ/ (pn)
Alexander
  miehen etunimi

Alger /ˈalɡer/ (pn)
Algerie
  Välimeren rannalla sijaitseva Algerian pääkaupunki

Algeria /ˈalɡerˌia/ (pn)
Algerie
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva tasavalta, jonka pääkaupunki on Alger

Alpit /ˈalpɪt/ (pn)
Alpene
  vuorijono Keski-Euroopassa

Amazon /ˈamatson/ (pn)
Amazonaselva
  Etelä-Amerikan ja mahdollisesti maailman pisin joki

Amerikan Samoa /ˈamerɪkan sˈamoa/ (pn)
Amerikansk Samoa
  Yhdysvaltain territorio Polynesiassa eteläisellä Tyynellämerellä

Amerikan yhdysvallat /ˈamerɪkan ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Amerikas forente stater
  osavaltioista koostuva federaatio Pohjois-Amerikassa; lyhyemmin: Yhdysvallat

Amerikka /ˈamerˌikːa/ (n)
Amerika
  yksi Maapallon manner sen läntisellä puoliskolla käsittäen Etelä-Amerikan ja Pohjois-Amerikan

Amur /ˈamur/ (pn)
Amur
  Kaukoidässä virtaava joki, joka saa alkunsa Koillis-Kiinan vuorilta ja virtaa Venäjän kaukoidän ja Kiinan Mantšurian rajalla kunnes laskee Ohotanmereen Nikolajevskin kaupungin kohdalla

Andalusia /ˈandalˌusɪa/ (pn)
Andalucía
  itsehallintoalue eteläisessä Espanjassa

Andorra /ˈandorra/ (pn)
Andorra
  pieni tasavaltainen ruhtinaskunta Ranskan ja Espanjan välisellä alueella, Andorran ruhtinaskunta

Angola /ˈaŋŋola/ (pn)
Angola
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Antarktis /ˈantarktɪs/ (pn)
Antarktis
  etelänapaa ympäröivä alue, joka sisältää myös Etelämantereen

Antigua ja Barbuda /ˈantɪɡˌua ja bˈarbuda/ (pn)
Antigua og Barbuda
  kahdesta saaresta, Antiguasta ja Barbudasta, sekä Redonda-luodosta koostuva saarivaltio Karibialla, Länsi-Intian Pienillä Antilleilla

Antwerpen /ˈantverpen/ (pn)
Antwerpen
  kaupunki Pohjois-Belgiassa Flanderissa

Apostolien teot /ˈapostolien tˈeot/ (n)
Apostlenes gjerninger
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Arabiemiirikunnat /ˈarabˌiemɪːrɪkˌunnat/ (pn)
De forente arabiske emirater
  Persianlahdella, Lähi-idässä sijaitseva seitsemästä emiirikunnasta muodostuva valtio, Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (pn)
Aragón
  itsehallintoalue Koillis-Espanjassa

Argentiina /ˈarɡentˌiːna/ (pn)
Argentina
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Buenos Aires ja virallinen nimi Argentiinan tasavalta

Aristoteles /ˈarɪstˌoteles/ (pn)
Aristoteles
  kreikkalainen filosofi (384–322 eaa.)

Armenia /ˈarmenˌia/ (pn)
Armenia
  tasavalta Kaukasiassa, virallisesti Armenian tasavalta

Ateena /ˈateːna/ (pn)
Aten, Athen
  Kreikan pääkaupunki ja suurin kaupunki

Atlantin valtameri /ˈatlantɪn vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Atlanterhavet
  valtameri, joka erottaa Amerikan Afrikasta ja Euroopasta

Aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (pn)
solsystem
  Aurinko ja kahdeksan planeettaa sekä muita pienempiä taivaankappaleita

Australia /ˈaustraːlˌia/ (pn)
Australia
  Maapallon pienin, merien ympäröimä maanosa eteläisellä pallonpuoliskolla

Azerbaidžan /ˈatserbˌaidʒan/ (pn)
Aserbajdsjan
  Kaukasiassa, Kaspianmeren rannalla sijaitseva valtio, Azerbaidžanin tasavalta, jonka pääkaupunki on Baku

Azorit /ˈatsorɪt/ (pn)
Azorene
  Atlantilla sijaitseva Portugalille kuuluva autonominen saariryhmä

Baden-Württemberg /bˈadenvˈyrtːemberɡ/ (pn)
Baden-Württemberg
  Saksan lounaisosassa sijaitseva osavaltio

Bahama /bˈahama/ (pn)
Bahamas
  saarivaltio Amerikassa, Atlantin valtameressä

Bahrain /bˈahrain/ (pn)
Bahrain
  kuningaskunta Lähi-idässä, Persianlahdella

Baijeri /bˈaijerɪ/ (pn)
Bayern
  Saksan liittotasavallan eteläinen osavaltio, jonka pääkaupunki on München

Baku /bˈaku/ (pn)
Baku
  Kaspianmeren rannalla sijaitseva Azerbaidžanin pääkaupunki

Bangladesh /bˈaŋladesh/ (pn)
Bangladesh
  Gangesin ja Brahmaputran suistossa sijaitseva valtio Aasiassa, virallisesti Bangladeshin kansantasavalta

Barbados /bˈarbados/ (pn)
Barbados
  Karibianmerellä, Atlantilla sijaitseva Pieniin Antilleihin kuuluva saarivaltio

Barcelona /bˈarselˌona/ (pn)
Barcelona
  kaupunki Kataloniassa, koillisessa Espanjassa, Katalonian pääkaupunki

Baskimaa /bˈaskɪmaː/ (pn)
Baskerland
  itsehallintoalue Pohjois-Espanjassa

Belgia /bˈelɡɪa/ (pn)
Belgia
  eurooppalainen liittovaltio Pohjanmeren rannikolla, Belgian kuningaskunta, jonka pääkaupunki on Bryssel

Belgian kuningaskunta /bˈelɡɪaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Kongeriket Belgia
  Belgian virallinen nimi.

Belgrad /bˈelɡrad/ (pn)
Beograd
  Serbian pääkaupunki

Belize /bˈelɪtse/ (pn)
Belize
  Kansainyhteisön jäsenvaltio Keski-Amerikassa

Belutšistan /bˈelutʃˌistan/ (pn)
Balutsjistan
  Iranin ylängön kaakkoisosan käsittävä belutšien asuttama alue, johon kuuluu alueita Lounais-Pakistanissa, Kaakkois-Iranissa ja Lounais-Afganistanissa

Benin /bˈenɪn/ (pn)
Benin
  tasavalta Afrikassa, Beninin tasavalta

Bereniken hiukset /bˈerenɪken hˈiukset/ (pn)
Berenikes hår
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla Ison Karhun lähellä

Berliini /bˈerlɪːnɪ/ (pn)
Berlin
  Saksan pääkaupunki

Bern /bˈern/ (pn)
Bern
  Sveitsin pääkaupunki

Betlehem /bˈetlehem/ (pn)
Betlehem
  Länsirannalla sijaitseva kaupunki, joka Raamatun mukaan on Israelin kuninkaan Daavidin syntymä- ja kotikaupunki ja Jeesuksen syntymäpaikka

Bhutan /bhˈutan/ (pn)
Bhutan
  pieni sisämaavaltio Himalajalla Intian ja Kiinan välissä, Bhutanin kuningaskunta

Biškek /bˈiʃkek/ (pn)
Bisjkek
  Kirgisian pääkaupunki, vuosina 1926–1991 nimellä Frunze tunnettu

Bodenjärvi /bˈodenjˌærvɪ/ (pn)
Bodensjøen
  Keski-Euroopan kolmanneksi suurin järvi Saksan, Sveitsin ja Itävallan rajalla

Bolivia /bˈolɪvˌia/ (pn)
Bolivia
  tasavalta Etelä-Amerikassa, pitkältä nimeltään Bolivian monikansainen valtio

Borneo /bˈorneo/ (pn)
Borneo
  Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa sijaitseva maailman kolmanneksi suurin saari. Borneon eteläosat (Kalimantan) kuuluvat Indonesialle, pohjoisosat Bruneille ja Malesialle.

Bosnia ja Hertsegovina /bˈosnɪa ja hˈertseɡˌovɪna/ (pn)
Bosnia og Hercegovina, Bosnia-Hercegovina
  Bosnia-Hertsegovina, Balkanilla, Euroopassa sijaitseva valtio.

Botswana /bˈotsvana/ (pn)
Botswana
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio, jonka naapurit ovat Namibia lännessä, Sambia pohjoisessa, Zimbabwe idässä ja Etelä-Afrikka etelässä

Brasilia /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brasil
  valtio Etelä-Amerikassa, Brasilian liittotasavalta

Brasília /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brasilia
  Brasilia, Brasilian liittovaltion pääkaupunki

Brittiläiset Neitsytsaaret /brˈitːɪlˌæiset nˈeitsytsˌaːret/ (pn)
Britiske Jomfruøyer
  50 saaren ja luodon ryhmä Karibianmeren koillisosassa, Puerto Ricon itäpuolella

Brunei /brˈunei/ (pn)
Brunei
  sulttaanikunta, joka sijaitsee Borneon saarella Kaakkois-Aasiassa.

Bryssel /brˈyssel/ (pn)
Brussel
  Belgian pääkaupunki ja Euroopan unionin tosiasiallinen pääkaupunki

Bukarest /bˈukarest/ (pn)
Bucureşti
  Romanian pääkaupunki

Bulgaria /bˈulɡarˌia/ (pn)
Bulgaria
  tasavalta Balkanilla, Euroopassa, Bulgarian tasavalta

Bulgarian tasavalta /bˈulɡarɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Bulgaria
  Bulgarian valtion virallinen nimi.

Burgundi /bˈurɡundɪ/ (pn)
Burgund
  Keski-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Dijon; nykyisin osa Burgundi-Franche-Comtéa

Burjatia /bˈurjatˌia/ (pn)
Burjatia
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Siperiassa Baikaljärven rannalla. Burjatian pääkaupunki on Ulan-Ude.

Burundi /bˈurundɪ/ (pn)
Burundi
  tasavalta Afrikassa, Burundin tasavalta

Bysantin valtakunta /bˈysantɪn vˈaltakˌunta/ (pn)
Østromerriket
  Rooman valtakunnasta jäljelle jäänyt itäinen osa, Itä-Rooma, jonka pääkaupunki oli Konstantinopoli

Byzantion /bˈytsantɪon/ (pn)
Bysants
  muinainen kaupunki, jonka paikalle perustettiin Konstantinopoli 300-luvulla jaa. Itä-Rooman pääkaupungiksi

Böömi /bˈøːmɪ/ (pn)
Böhmen
  nykyään Tšekissä sijaitseva historiallinen alue Keski-Euroopassa

Chile /khˈile/ (pn)
Chile
  tasavalta Etelä-Amerikassa, Chilen tasavalta

Damaskos /dˈamaskos/ (pn)
Damaskus
  Syyrian pääkaupunki

Delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (pn)
Delfinen
  Kotkan ja Pegasuksen välissä pohjoisella taivaalla sijaitseva pieni tähdistö

Dominica /dˈomɪnˌika/ (pn)
Dominica
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, Dominican liittovaltio.

Dominikaaninen tasavalta /dˈomɪnɪkˌaːnɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Den dominikanske republikk
  tasavalta Karibialla, Väli-Amerikassa

Dresden /drˈesden/ (pn)
Dresden
  itäisessä Saksassa sijaitseva kaupunki, Saksin pääkaupunki

Dušanbe /dˈuʃanbe/ (pn)
Dusjanbe
  Tadžikistanin pääkaupunki, vuoteen 1961 Stalinabad

Ecuador /ˈekuador/ (pn)
Ecuador
  tasavalta Etelä-Amerikan Tyynenmeren rannikolla ekvaattorin molemmin puolin, virallisesti Ecuadorin tasavalta.

Edinburgh /ˈedɪnburɡh/ (pn)
Edinburgh
  Skotlannin itärannikolla sijaitseva vanha kaupunki, Skotlannin pääkaupunki

Efesolaiskirje /ˈefesolˌaiskɪrje/ (n)
Efeserne
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Efesos /ˈefesos/ (pn)
Efesos
  kaupunki nykyisessä Turkissa

Egypti /ˈeɡyptɪ/ (pn)
Egypt
  tasavalta Afrikan koillisosassa, Egyptin arabitasavalta

El Salvador /ˈel sˈalvador/ (pn)
El Salvador
  tasavalta Keski-Amerikassa

Elysion /ˈelysɪon/ (pn)
Elyséepalasset
  Elysion tai Elysionin kentät (m.kreik. Ἠλύσιον πεδίον, Ēlýsion pedíon, lat. Elysium) on kreikkalaisen mytologian onnela, jossa jumalten suosikit elävät kuolemansa jälkeen ikuisesti nuorina ja onnellisina.

Englannin kanaali /ˈeŋlannɪŋ kˈanaːlɪ/ (pn)
Den engelske kanal
  Atlantin valtamereltä Pohjanmerelle johtava vesiyhteys, joka erottaa Ison-Britannian saaren Pohjois-Ranskasta

Englanti /ˈeŋlantɪ/ (pn)
England
  Ison-Britannian saaren eteläosan kattava maa; kuningaskunta, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan

Eritrea /ˈerɪtrˌea/ (pn)
Eritrea
  Punaisenmeren rannalla Koillis-Afrikassa, Afrikan sarvessa sijaitseva valtio

Espanja /ˈespanja/ (pn)
Spania
  kuningaskunta eteläisessä Euroopassa

Esra /ˈesra/ (pn)
Esra
  edellisessä keskeinen henkilö: eräs juutalainen kirjanoppinut ja pappi

Etelä-Aasia /ˈetelæˈaːsɪa/ (pn)
Sør-Asia
  Aasian eteläinen osa

Etelä-Afrikka /ˈetelæˈafrɪkːa/ (pn)
Sør-Afrika, Republikken Sør-Afrika
  Afrikan mantereen eteläosassa sijaitseva valtio, Etelä-Afrikan tasavalta

Etelä-Amerikka /ˈetelæˈamerˌikːa/ (pn)
Sør-Amerika
  eteläosa Amerikan mantereesta, yksi maanosista

Etelä-Carolina /ˈetelækˈarolˌina/ (pn)
Sør-Carolina
  Yhdysvaltain osavaltio maan itäosassa

Etelä-Eurooppa /ˈetelæˈeuroːpːa/ (pn)
Syd-Europa
  Pyreneitten, Apenniinien ja Balkanin niemimaiden ja niihin kuuluvien saarten muodostama alue, Euroopan eteläisin osa

Etelä-Korea /ˈetelækˈorea/ (pn)
Sør-Korea
  Aasiassa, Korean niemimaalla sijaitseva valtio, jonka virallinen nimi on Korean tasavalta.

Etelä-Ossetia /ˈetelæˈossetˌia/ (pn)
Sør-Ossetia
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Kaukasiassa. Etelä-Ossetian pääkaupunki on Tshinval.

Etelä-Sudan /ˈetelæsˈudan/ (pn)
Sør-Sudan
  Sudanista vuonna 2011 itsenäistynyt valtio Afrikassa

Etiopia /ˈetɪˌopɪa/ (pn)
Etiopia
  liittovaltio itäisessä Afrikassa, Etiopian demokraattinen liittovaltio

Euraasia /ˈeuraːsˌia/ (pn)
Eurasia
  Maapallon suurin manner, jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyyni valtameri; siihen kuuluvat Euroopan, Lähi-idän ja Aasian maanosat

Euroopan unioni /ˈeuroːpan ˈunɪˌonɪ/ (pn)
Europeiske Union, Den europeiske union
  suuren osan Eurooppaa käsittävä valtioiden yhteenliittymä, johon myös Suomi kuuluu

Eurooppa /ˈeuroːpːa/ (pn)
Europa
  yksi maapallon maanosista

Falklandinsaaret /fˈalklandˌinsaːret/ (pn)
Falklandsøyene
  Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saaristo Etelä-Amerikassa

Fidži /fˈidʒɪ/ (pn)
Fiji
  Oseaniassa sijaitseva saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Fidžin tasavalta

Filemon /fˈilemon/ (n)
Filemon
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Filippiinit /fˈilɪpːˌiːnɪt/ (pn)
Filippinene
  tasavalta, jonka alue muodostuu Tyynellä valtamerellä Etelä-Kiinan meren itäpuolella olevasta Filippiinien saaristosta, Filippiinien tasavalta.

Filippiläiskirje /fˈilɪpːɪlˌæiskɪrje/ (n)
Filipperne
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Firenze /fˈirentse/ (pn)
Firenze
  maakunta Toscanassa Keski-Italiassa

Flanderi /flˈanderɪ/ (pn)
Flandern
  historiallinen alue Pohjanmeren rannalla nykyisen Belgian, Ranskan ja Alankomaiden alueella

Florida /flˈorɪda/ (pn)
Florida
  Yhdysvaltain kaakkoisosan niemimaalla sijaitseva osavaltio, jonka pääkaupunki on Tallahassee ja suurin kaupunki Jacksonville

Friisinmaa /frˈiːsɪnmaː/ (pn)
Frisland
  yksi Alankomaiden provinsseista. Friisinmaan pääkaupunki on Leeuwarden.

Färsaaret /fˈærsaːret/ (pn)
Færøyene
  Tanskaan kuuluva saariryhmä Atlantin valtameressä. Färsaarten pääkaupunki on Tórshavn.

Gabon /ɡˈabon/ (pn)
Gabon
  Afrikassa sijaitseva valtio

Galatalaiskirje /ɡˈalatalˌaiskɪrje/ (n)
Galaterne
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Galatia /ɡˈalatˌia/ (pn)
Galatia
  nimitys muinaiselle alueelle Anatoliassa

Gambia /ɡˈambɪa/ (pn)
Gambia
  tasavalta Afrikassa, Gambian tasavalta

Gdańsk /ɡdˈansk/ (pn)
Gdańsk
  satamakaupunki Pohjois-Puolassa

Geneve /ɡˈeneve/ (pn)
Genève
  kaupunki Sveitsissä

Genova /ɡˈenova/ (pn)
Genova
  Italian Ligurian hallinnollisen alueen pääkaupunki

Georgia /ɡˈeorɡˌia/ (pn)
Georgia
  valtio Etelä-Kaukasiassa, entiseltä nimeltään Gruusia; pääkaupunki Tbilisi
  Yhdysvaltojen osavaltio

Ghana /ɡhˈana/ (pn)
Ghana
  tasavalta Afrikassa, Ghanan tasavalta

Granada /ɡrˈanada/ (pn)
Granada
  Andalusiassa, Etelä-Espanjassa sijaitseva kaupunki

Grenada /ɡrˈenada/ (pn)
Grenada
  Karibianmerellä, Länsi-Intian eteläosassa sijaitseva valtio, Grenadan kuningaskunta

Grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (pn)
Grønland
  Pohjois-Amerikan koillispuolella sijaitseva, Tanskan kuningaskuntaan kuuluva, pääasiassa jään peittämä maailman suurin saari, jonka pääkaupunki on Nuuk

Guinea /ɡwˈinea/ (pn)
Guinea
  Länsi-Afrikassa sijaitseva valtio, pitkältä nimeltään Guinean tasavalta, jonka rajanaapureita ovat Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Mali, Senegal ja Guinea-Bissau.

Guinea-Bissau /ɡwˈineabˈissau/ (pn)
Guinea-Bissau
  tasavalta Länsi-Afrikassa Atlantin valtameren rannalla.

HI-virus /hˈoːˌiːvˈirus/ (n)
hiv
  AIDSin aiheuttava virus; HIV

Haag /hˈaːɡ/ (pn)
Haag
  kaupunki Alankomaissa, maan hallinnollinen, muttei virallinen pääkaupunki, myös useiden kansainvälisten järjestöjen sijaintipaikka

Habakukin kirja /hˈabakukɪŋ kˈirja/ (n)
Habakuk
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haggain kirja /hˈaɡːaiŋ kˈirja/ (n)
Haggai
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haiti /hˈaitɪ/ (pn)
Haiti
  tasavalta Hispaniolan saarella Karibialla, Dominikaanisen tasavallan rajanaapuri

Hampuri /hˈampurɪ/ (pn)
Hamburg
  kaupunki Saksassa

Hannover /hˈannover/ (pn)
Hannover
  saksalainen suurkaupunki, Ala-Saksin pääkaupunki

Harppi /hˈarpːɪ/ (pn)
Passeren
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Havaiji /hˈavaijɪ/ (pn)
Hawaii
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saariryhmä ja Yhdysvaltain osavaltio

Havanna /hˈavanna/ (pn)
Havana
  Kuuban pääkaupunki

Helsinki /hˈelsɪŋkɪ/ (pn)
Helsingfors
  Suomenlahden rannalla, Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva Suomen pääkaupunki

Heprealaiskirje /hˈeprealˌaiskɪrje/ (pn)
Hebreerne
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Hesekiel /hˈesekiel/ (pn)
Esekiel
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hollanti /hˈollantɪ/ (pn)
Holland
  Alankomaat, valtio Euroopassa

Hongkong /hˈoŋkoŋ/ (pn)
Hongkong
  Kiinan rannikolla sijaitseva erityishallintoalue

Hoosea /hˈoːsea/ (n)
Hoseas
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hortonin oireyhtymä /hˈortonɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
clusterhodepine
  neurologinen sairaus, jonka oireisiin kuuluu muun muassa äärimmäisen ankara päänsärky

Huippuvuoret /hwˈipːuvˌuoret/ (pn)
Svalbard
  Norjalle kuuluva saaristo Euroopan pohjoisosassa

Härkä /hˈærkæ/ (pn)
Tyren
  (astrologia) yksi kahdestatoista horoskooppimerkistä.

Indonesia /ˈindonˌesɪa/ (pn)
Indonesia
  lukuisasta joukosta saaria koostuva valtio Kaakkois-Aasiassa, Indonesian tasavalta

Indonesian tasavalta /ˈindonˌesɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Indonesia
  Indonesian valtion virallinen nimi.

Inkeri /ˈiŋkerɪ/ (pn)
Ingermanland
  Inkerinmaa-niminen alue Venäjän federaatiossa, Pietarin ympäristössä, jossa perinteisesti on asunut sinne Ruotsin vallan aikana siirtynyttä luterilaista ja suomalaista väestöä.

Intia /ˈintɪa/ (pn)
India
  suuri liittovaltio Aasian eteläosassa

Intiaani /ˈintɪˌaːnɪ/ (pn)
indar
  (tähtitiede) eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva himmeätähtinen tähdistö

Iran /ˈiran/ (pn)
Iran
  valtio Lähi-idässä Kaspianmeren ja Persianlahden välissä, aiemmin Persia

Irkutsk /ˈirkutsk/ (pn)
Irkutsk
  kaupunki Etelä-Siperiassa Venäjällä Baikaljärveen laskevan Angaran rannalla

Irlanti /ˈirlantɪ/ (pn)
Irland, Republikken Irland
  Britteinsaariin kuuluva saari Atlantin valtameressä ja saarella sijaitseva saarivaltio Länsi-Euroopassa

Islanti /ˈislantɪ/ (pn)
Island
  saarivaltio Atlantin valtameren keskivaiheilla, Pohjois-Euroopassa, Islannin tasavalta

Iso-Britannia /ˈisobrˈitannˌia/ (pn)
Storbritannia
  Britteinsaarten suurin saari Atlantin valtameressä Euroopan mantereesta luoteeseen

Israel /ˈisrael/ (pn)
Israel
  Lähi-idässä Välimeren kaakkoisrannalla sijaitseva, Palestiinan alueelle perustettu valtio

Italia /ˈitalˌia/ (pn)
Italia
  valtio Etelä-Euroopassa, viralliselta nimeltään Italian tasavalta

Italian tasavalta /ˈitalɪan tˈasavˌalta/ (pn)
den italienske republikk
  Italian valtion virallinen nimi

Itä-Eurooppa /ˈitæˈeuroːpːa/ (pn)
Øst-Europa
  Euroopan itäinen osa, Puola, Tšekki ja niistä itään olevat maat sekä Balkan Kreikkaa lukuun ottamatta

Itä-Timor /ˈitætˈimor/ (pn)
Øst-Timor
  valtio Kaakkois-Aasiassa Malaijien saaristossa Timorin saaren itäosassa

Itämeri /ˈitæmˌerɪ/ (pn)
Østersjøen
  Atlantin valtameren lahti, siihen kuuluva välimeri

Itävalta /ˈitævˌalta/ (pn)
Østerrike, Austerrike
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio.

Jaakko /jˈaːkːo/ (pn)
Jakob
  Jaakon nimipäivä: 25.7.

Jaava /jˈaːva/ (pn)
Java
  saari Indonesiassa

Jamaika /jˈamaika/ (pn)
Jamaica
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, isoihin Antilleihin kuuluva Karibian neljänneksi suurin saari.

Japani /jˈapanɪ/ (pn)
Japan
  Itä-Aasiassa sijaitseva perustuslaillinen keisarikunta ja saarivaltio

Jeesus /jˈeːsus/ (pn)
Jesus
  kristinuskossa Jumalan poika ja vapahtaja, usein tarkennuksella Nasaretilainen tai Kristus

Jehovan todistaja /jˈehovan tˈodɪstˌaja/ (n)
Jehovas vitne
  erään kristillisperäisen uskonnollisen liikkeen, Jehovan todistajien, jäsen

Jekaterinburg /jˈekaterˌinburɡ/ (pn)
Jekaterinburg
  kaupunki Venäjällä

Jemen /jˈemen/ (pn)
Jemen
  Lähi-idässä Arabian niemimaan etelärannikolla sijaitseva valtio

Jenisei /jˈenɪsei/ (pn)
Jenisej
  yksi maailman pisimmistä joista, joka saa alkunsa Mongolian ja Venäjän rajalta ja laskee Pohjoiseen jäämereen

Jerevan /jˈerevan/ (pn)
Jerevan
  Armenian pääkaupunki

Jersey /jˈersey/ (pn)
Jersey
  saari Englannin kanaalissa, yksi Kanaalisaarista

Jerusalem /jˈerusalem/ (pn)
Jerusalem
  kaupunki Israelissa

Jesaja /jˈesaja/ (pn)
Esaias
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Job /jˈob/ (pn)
Job
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Johanneksen ilmestys /jˈohannˌeksen ˈilmestys/ (pn)
Åpenbaring
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Joosef /jˈoːsef/ (pn)
Josef
  Raamatun hahmoja, mm. Jeesuksen isä

Jordania /jˈordanˌia/ (pn)
Jordan
  valtio Lähi-idässä Jordanjoen itärannalla.

Jordanjoki /jˈordanjˌokɪ/ (pn)
Jordan
  Jordanin virta, Israelin miehittämän Länsirannan ja Jordanian rajalla virtaava joki

Joulusaari /jˈoulusˌaːrɪ/ (pn)
Christmas Island
  Australian hallinnossa oleva territorio Intian valtameressä.

Jousimies /jˈousɪmies/ (pn)
Skytten
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  horoskooppimerkki

Jugoslavia /jˈuɡoslˌavɪa/ (pn)
Jugoslavia
  entinen valtio Balkanilla Adrianmeren rannalla, vuosina 1918–1944 Jugoslavian kuningaskunta; toisen maailmansodan jälkeen sosialistinen valtio, joka tunnettiin nimellä Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta

Juhana /jˈuhana/ (pn)
Johan
  eräiden ulkomaisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Jumala /jˈumala/ (pn)
Gud
  kristinuskon, juutalaisuuden tai islamin jumalakäsitteen Jumala

Jyllanti /jˈyllantɪ/ (pn)
Jylland
  Saksan ja Tanskan kesken jaettu niemimaa Pohjois-Euroopassa

Kaakkois-Aasia /kˈaːkːoisˈaːsɪa/ (pn)
Sørøst-Asia
  Aasian mantereesta Taka-Intian niemimaa ja sen eteläpuoliset merialueet valtioineen Australiaan asti

Kaarle /kˈaːrle/ (pn)
Karl
  eräiden historiallisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Kabul /kˈabul/ (pn)
Kabul
  Afganistanin pääkaupunki

Kakelbergin marja /kˈakelbˌerɡɪn mˈarja/ (n)
danglebær
  peräaukon seudun karvoitukseen kiinni kuivunut ulostepallero

Kaksoset /kˈaksoset/ (pn)
Tvillingene
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Kalifornia /kˈalɪfˌornɪa/ (pn)
California
  Yhdysvaltojen väkirikkain osavaltio Yhdysvaltain länsirannikolla Tyynenmeren rannalla

Kalliovuoret /kˈallɪovˌuoret/ (pn)
Rocky Mountains
  laaja vuoristo Pohjois-Amerikan länsiosassa

Kambodža /kˈambodʒa/ (pn)
Kambodsja
  eräs valtio Aasiassa

Kamerun /kˈamerun/ (pn)
Kamerun
  valtio Afrikassa

Kanada /kˈanada/ (pn)
Canada, Kanada
  Brittiläisen kansanyhteisön itsenäinen jäsenvaltio Pohjois-Amerikassa

Kanariansaaret /kˈanarɪˌansaːret/ (pn)
Kanariøyene
  Espanjalle kuuluva saariryhmä Afrikan länsirannikolla. Saariryhmän saaria ovat La Palma, El Hierro, Gomera, Teneriffa, Gran Canaria, Fuerteventura ja Lanzarote.

Kap Verde /kˈap vˈerde/ (pn)
Kapp Verde
  Kap Verden tasavalta, saarivaltio Afrikassa Atlantin rannikolla.

Kapkaupunki /kˈapkaupˌuŋkɪ/ (pn)
Cape Town, Kappstaden
  kaupunki Etelä-Afrikassa

Karjala /kˈarjala/ (pn)
Karelen
  Fennoskandian itäosassa sijaitseva kulttuuris-maantieteellinen alue

Kaspianmeri /kˈaspɪˌanmerɪ/ (pn)
Kaspihavet
  maailman suurimmaksi järveksi nimitetty allas Kaakkois-Euroopan ja Länsi-Aasian välillä

Katalonia /kˈatalˌonɪa/ (pn)
Catalonia
  itsehallintoalue Espanjassa

Katariina /kˈatarˌiːna/ (pn)
Katarina
  eräs naisen etunimi

Kaukasia /kˈaukasˌia/ (pn)
Kaukasus
  alue Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukasus /kˈaukasus/ (pn)
Kaukasus
  vuoristo Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukoitä /kˈaukoitæ/ (pn)
Det fjerne østen
  Itä-Aasiasta (Korea, Japani, Kiina, ja itäinen Venäjä) ja Kaakkois-Aasiasta käytetty yhteisnimitys

Kauris /kˈaurɪs/ (pn)
Steinbukken
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Kazakstan /kˈatsakstan/ (pn)
Kasakhstan
  Keski-Aasiassa sijaitseva sisämaavaltio

Kazan /kˈatsan/ (pn)
Kazan
  Tatarstanin tasavallan pääkaupunki, yksi koko Venäjän federaation suurimmista kaupungeista

Kenia /kˈenɪa/ (pn)
Kenya
  tasavalta itäisessä Afrikassa.

Keski-Afrikan tasavalta /kˈeskɪˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Den sentralafrikanske republikk
  eräs valtio Afrikassa

Keski-Amerikka /kˈeskɪˈamerˌikːa/ (pn)
Mellom-Amerika
  keskiosa Amerikasta, Pohjois-Amerikkaa ja Etelä-Amerikkaa yhdistävä mannerkannas

Keski-Eurooppa /kˈeskɪˈeuroːpːa/ (pn)
Mellom-Europa, Sentral-Europa
  Euroopan keskiosien yhteinen nimitys

Kiina /kˈiːna/ (pn)
Kina
  Itä-Aasiassa, Kiinanmeren rannikolla sijaitseva valtio, joka on väkiluvultaan maailman suurin valtio ja jonka pääkaupunki on Peking ja virallinen nimi Kiinan kansantasavalta

Kiinan kansantasavalta /kˈiːnaŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Folkerepublikken Kina
  Kiinan valtion virallinen nimi, erityisesti viitattaessa manner-Kiinan kommunistisen puolueen hallitsemaan Kiinaan vuodesta 1949 lähtien

Kiinan tasavalta /kˈiːnan tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Kina
  Taiwanin saarta hallitseva saarivaltio Aasiassa

Kioto /kˈioto/ (pn)
Kyoto
  kaupunki Japanissa pääsaari Honshulla

Kiova /kˈiova/ (pn)
Kiev
  Ukrainan pääkaupunki

Kirgisia /kˈirɡɪsˌia/ (pn)
Kirgisistan
  tasavalta Keski-Aasiassa, Kiinan länsinaapuri.

Kiribati /kˈirɪbˌatɪ/ (pn)
Kiribati
  saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Kiribatin tasavalta.

Koillisväylä /kˈoillɪsvˌæylæ/ (pn)
Nordlige sjørute
  merireitti Aasian pohjoispuolitse

Kolossalaiskirje /kˈolossalˌaiskɪrje/ (n)
Kolosserne
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Kolumbia /kˈolumbˌia/ (pn)
Colombia
  valtio Etelä-Amerikan pohjoisosassa, Väli-Amerikan kannaksen eteläpuolella; virallisesti Kolumbian tasavalta

Komorit /kˈomorɪt/ (pn)
Komorene
  eräs saaristovaltio Afrikan rannikolla Intian Valtameressä

Kongo /kˈoŋŋo/ (pn)
Kongo
  joki keski-Afrikassa

Kongon tasavalta /kˈoŋŋon tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Kongo
  valtio päiväntasaajan Afrikassa, Kongojoen pohjoispuolella Kongon demokraattisen tasavallan rajanaapurina, vuosina 1969–1991 nimeltään Kongon kansantasavalta

Konstantinopoli /kˈonstantˌinopˌolɪ/ (pn)
Konstantinopel
  Rooman valtakunnan itäosan ja Bysantin valtakunnan pääkaupunki 1400-luvulle; nykyinen Istanbul

Koraani /kˈoraːnɪ/ (pn)
Koranen
  islamilaisten pyhä kirja

Korfu /kˈorfu/ (pn)
Korfu
  Kreikan saari

Korintti /kˈorɪntːɪ/ (pn)
Korint
  kaupunki Kreikassa

Korinttolaiskirje /kˈorɪntːolˌaiskɪrje/ (n)
Korinterne
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Korsika /kˈorsɪka/ (pn)
Korsika
  Ranskalle kuuluva saari Välimeren läntisessä osassa

Krakova /krˈakova/ (pn)
Kraków
  kaupunki eteläisessä Puolassa

Krapu /krˈapu/ (pn)
Krepsen
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla

Kreeta /krˈeːta/ (pn)
Kreta
  Kreikalle kuuluva saari Välimeressä

Kreikka /krˈeikːa/ (pn)
Hellas
  valtio Balkanilla, Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Krim /krˈim/ (pn)
Krim
  Mustaanmereen pistävä niemimaa, joka on kuulunut Krimin autonomiselle sosialistiselle neuvostotasavallalle, Ukrainalle ja Venäjälle

Kroatia /krˈoatˌia/ (pn)
Kroatia
  Välimerellä, Kaakkois-Euroopassa Balkanin pohjoisosassa sijaitseva valtio; Kroatian tasavalta

Kultakala /kˈultakˌala/ (pn)
Gullfisken
  eteläisen taivaanpuoliskon tähdistö

Kuollutmeri /kˈuollutmˌerɪ/ (pn)
Dødehavet
  laskujoeton suolajärvi Lähi-idässä

Kuu /kˈuː/ (pn)
måne
  Maan kiertolainen

Kuuba /kˈuːba/ (pn)
Cuba
  valtio Karibianmerellä

Kuwait /kˈuvait/ (pn)
Kuwait
  emiirikunta Lähi-idässä Persialahden rannalla

Kypros /kˈypros/ (pn)
Kypros
  saari Välimeressä

Köln /kˈøln/ (pn)
Köln
  suurkaupunki Nordrhein-Westfalenissa Saksassa

Kööpenhamina /kˈøːpenhˌamɪna/ (n)
København
  Själlannin saarella sijaitseva Tanskan pääkaupunki

Lappi /lˈapːɪ/ (pn)
Laponia
  alue Suomen, Norjan, Ruotsin ja Venäjän pohjoisosissa. Suomen Lappi sijaitsee entisessä Lapin läänissä, jota vastaa alueeltaan myös Lapin maakunta

Latvia /lˈatvɪa/ (pn)
Latvia
  tasavalta Baltiassa, Euroopassa: Latvian tasavalta

Latvian tasavalta /lˈatvɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Latvia
  Latvian valtion virallinen nimi.

Laulujen laulu /lˈaulujen lˈaulu/ (n)
Høysangen
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Leijona /lˈeijona/ (pn)
Løven
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  horoskooppimerkki

Libanon /lˈibanon/ (pn)
Libanon
  Libanonin tasavalta, valtio Lähi-idässä Välimeren rannalla

Libya /lˈibya/ (pn)
Libya
  eräs valtio Pohjois-Afrikassa

Liettua /lˈietːua/ (pn)
Litauen
  tasavalta Euroopassa

Liettuan tasavalta /lˈietːuan tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Litauen
  Liettuan valtion virallinen nimi.

Liivinmaa /lˈiːvɪnmaː/ (pn)
Livland
  Historiallinen maakunta Baltiassa, 1600–1800 -luvuilla.

Linnunrata /lˈinnunrˌata/ (pn)
Melkeveien
  nimitys galaksille, jossa Aurinkokuntamme sijaitsee

Lissabon /lˈissabon/ (pn)
Lisboa
  Portugalin pääkaupunki

Lontoo /lˈontoː/ (pn)
London
  Englannissa sijaitseva kaupunki; Ison-Britannian ja Englannin pääkaupunki

Lothringen /lˈothrɪŋŋen/ (pn)
Lorraine
  Koillis-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Metz; nykyisin osa Grand Estiä

Louisiana /lˈouɪsˌiana/ (pn)
Louisiana
  Yhdysvaltain osavaltio Mississippin jokilaaksossa Meksikonlahden rannalla, pääkaupunki Baton Rouge

Loviisa /lˈovɪːsa/ (pn)
Lovise
  Suomessa Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva kaupunki.

Luoteisterritoriot /lˈuoteistˌerrɪtˌorɪot/ (pn)
Nordvestterritoria
  territorio Kanadan pohjoisosassa Albertasta pohjoiseen

Luxemburg /lˈuksemburɡ/ (pn)
Luxembourg
  Länsi-Euroopassa sijaitseva valtio, Luxemburgin suurherttuakunta

Lviv /lvˈiv/ (pn)
Lviv
  kaupunki Ukrainassa

Lyydia /lˈyːdɪa/ (pn)
Lydia
  Vähä-Aasiassa sijaitseva alue

Lyypekki /lˈyːpekːɪ/ (pn)
Lübeck
  kaupunki Saksassa Itämeren rannikolla

Lähi-itä /lˈæhɪˈitæ/ (pn)
Midtøsten
  Lähimpänä Eurooppaa sijaitseva Aasian osa, johon lasketaan yleensä myös Egypti Afrikassa ja joskus kaikki Pohjois-Afrikan arabivaltiot

Länsi-Eurooppa /lˈænsɪˈeuroːpːa/ (pn)
Vest-Europa
  alue Euroopassa, johon lasketaan kuuluvaksi seuraavat valtiot: Alankomaat, Belgia, Irlanti, Luxemburg, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta

Länsi-Intia /lˈænsɪˈintɪa/ (pn)
Karibia
  saaristo Pohjois-Amerikan ja Etelä-Amerikan välillä, Atlantin puolella. Siihen sisältyvät Bahamasaaret, Antillit, Pienet Antillit ja Etelä-Amerikan pienet saaret.

Länsi-Sahara /lˈænsɪsˈahara/ (n)
Vest-Sahara
  Afrikan luoteisosassa sijaitseva alue

Länsi-Suomi /lˈænsɪsˈuomɪ/ (pn)
Finland
  Suomen valtion läntinen osa

Maa /mˈaː/ (pn)
Jorda
  maapallo, kolmas planeetta Auringosta lukien

Maas /mˈaːs/ (pn)
Maas
  Pohjanmereen laskeva joki, joka virtaa Ranskan, Alankomaiden ja Belgian kautta

Madagaskar /mˈadaɡˌaskar/ (pn)
Madagaskar
  eräs saarivaltio Afrikan itärannikolla

Makedonia /mˈakedˌonɪa/ (pn)
Makedonia
  Makedonian tasavalta, etelä-eurooppalainen valtio Balkanilla, josta vuodesta 2019 käytetään nimeä Pohjois-Makedonia

Malakia /mˈalakˌia/ (n)
Malaki
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Malediivit /mˈaledˌiːvɪt/ (pn)
Maldivene
  Kansanyhteisöön kuuluva pieni tasavalta Korallisaarilla Intian valtameressä

Malesia /mˈalesˌia/ (pn)
Malaysia
  Malakan niemimaan eteläosassa ja Borneon saaren pohjoisosassa sijaitseva kansanyhteisöön kuuluva aasialainen liittovaltio.

Malja /mˈalja/ (pn)
Begeret
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Malta /mˈalta/ (pn)
Malta
  Välimeressä sijaitseva saarivaltio, Maltan tasavalta.

Manila /mˈanɪla/ (pn)
Manila
  Luzonin saarella sijaitseva Filippiinien pääkaupunki ja suurin kaupunki

Mansaari /mˈansaːrɪ/ (pn)
Man
  saari Irlanninmeressä Irlannin ja Ison-Britannian saarten välissä

Mantšuria /mˈantʃurˌia/ (pn)
Mandsjuria
  Koillis-Kiinassa Japanin vastaisella rannikolla sijaitseva alue

Margareeta /mˈarɡarˌeːta/ (pn)
Margareta
  eräs naisen etunimi

Marmaranmeri /mˈarmarˌanmerɪ/ (pn)
Marmarahavet
  Bosporinsalmen ja Dardanellien välissä oleva välimeri luoteisessa Turkissa

Marokko /mˈarokːo/ (pn)
Marokko
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva valtio

Marshallinsaaret /mˈarʃallˌinsaːret/ (pn)
Marshalløyene
  saarivaltio Oseaniassa, Marshallinsaarten tasavalta

Matti Meikäläinen /mˈatːɪ mˈeikælˌæinen/ (pn)
Ola Nordmann
  kuvitteellinen, todellisen (miespuolisen) ihmisen nimen sijaan käytettävä, nimi

Maunu /mˈaunu/ (pn)
Magnus
  eräiden historiallisten henkilöiden hallitsija- tai etunimen suomenkielinen muunnos

Mauritania /mˈaurɪtˌanɪa/ (pn)
Mauritania
  eräs valtio Afrikassa

Mauritius /mˈaurɪtius/ (pn)
Mauritius
  eräs saarivaltio Afrikassa, Intian valtameressä

Mayotte /mˈayˌotːe/ (pn)
Mayotte
  Ranskan merentakainen departementti ja aluehallinto

Mecklenburg-Etu-Pommeri /mˈekklenburɡˈetupˈommerɪ/ (pn)
Mecklenburg-Vorpommern
  Saksan koillisosassa Itämeren rannalla sijaitseva osavaltio, jonka pääkaupunki on Schwerin ja suurin kaupunki Rostock

Mekka /mˈekːa/ (pn)
Mekka
  kaupunki Saudi-Arabiassa, islamin pyhä kaupunki jonne päin kääntyneinä muslimit rukoilevat

Meksiko /mˈeksɪko/ (pn)
Mexico
  liittotasavalta Keski-Amerikassa

Merkurius /mˈerkurius/ (pn)
Merkur
  Aurinkoa lähin Aurinkokunnan planeetta

Mesopotamia /mˈesopˌotamˌia/ (pn)
Mesopotamia
  Kaksoisvirranmaa, käsittää lähinnä nykyisen Irakin alueen sekä Syyrian itäosan ja Turkin kaakkoisosan

Mikronesia /mˈikronˌesɪa/ (pn)
Mikronesia, Mikronesiaføderasjonen
  sadoista pienistä saarista koostuva alue läntisellä Tyynellä valtamerellä

Milano /mˈilano/ (pn)
Milano
  miljoonakaupunki pohjois-Italiassa Lombardiassa

Mogadishu /mˈoɡadˌishu/ (pn)
Mogadishu
  Somalian pääkaupunki

Moldova /mˈoldova/ (pn)
Moldova
  eräs valtio Itä-Euroopassa

Monaco /mˈonako/ (pn)
Monaco
  Ranskan ympäröimä ruhtinaskunta Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Mongolia /mˈoŋŋolˌia/ (pn)
Mongolia
  Aasiassa sijaitseva valtio, joka sijaitsee sisämaassa Venäjän ja Kiinan välissä

Montenegro /mˈontenˌeɡro/ (pn)
Montenegro
  Adrianmeren rannikolla sijaitseva valtio

Mosambik /mˈosambɪk/ (pn)
Mosambik
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio, Mosambikin tasavalta

Moskova /mˈoskova/ (pn)
Moskva
  Venäjän pääkaupunki

Murphyn laki /mˈurphyn lˈakɪ/ (n)
Murphys lov
  leikkimielinen tieteellinen laki: Jos jokin voi mennä pieleen, se menee.

Mustameri /mˈustamˌerɪ/ (pn)
Svartehavet
  Kaakkois-Euroopan ja Etu-Aasian välinen sisämeri Turkin pohjoispuolella

Myanmar /mˈyanmar/ (pn)
Burma
  Myanmarin liiton tasavalta, valtio Kaakkois-Aasiassa, entinen nimi Burma

Määri /mˈæːrɪ/ (pn)
Mähren
  historiallinen alue nykyisessä Tšekin tasavallassa

München /mˈynkhen/ (pn)
‌Munich
  saksalainen suurkaupunki, Baijerin pääkaupunki

Nahum /nˈahum/ (n)
Nahum
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Namibia /nˈamɪbˌia/ (pn)
Namibia
  Lounais-Afrikassa sijaitseva valtio

Napoli /nˈapolɪ/ (pn)
Napoli
  kaupunki Campaniassa Italiassa Napolinlahden pohjoisella rannalla

Nehemia /nˈehemˌia/ (n)
Nehemja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Neitsyt /nˈeitsyt/ (pn)
Jomfruen
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella ja osittain eteläisellä tähtitaivaalla
Jomfrua
  (astrologia) horoskooppimerkki

Nepal /nˈepal/ (pn)
Nepal
  Aasiassa Himalajan vuoristossa Kiinan ja Intian välissä sijaitseva sisämaavaltio, virallisesti Nepalin demokraattinen liittotasavalta.

Neptunus /nˈeptunus/ (pn)
Neptun
  Aurinkokunnan kahdeksas ja uloin planeetta Auringosta laskettuna, Pluton menetettyä asemansa planeettana 2006

Neuvostoliitto /nˈeuvostolˌiːtːo/ (pn)
Sovjetunionen
  Itä-Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa sijainnut viidentoista sosialistisen neuvostotasavallan muodostama liittovaltio, joka oli olemassa 1922–1991; kommunismiin pyrkinyt suurvalta

New Mexico /nˈev mˈeksɪko/ (pn)
New Mexico
  Yhdysvaltain eteläosassa, Meksikon pohjoispuolella sijaitseva pääosin kuivasta erämaasta koostuva osavaltio, jonka pääkaupunki on Santa Fe ja suurin kaupunki Albuquerque

New Orleans /nˈev ˈorleans/ (pn)
New Orleans
  Yhdysvaltain eteläosassa, Mississippijoen alajuoksulla sijaitseva kaupunki

Nicaragua /nˈikarˌaɡua/ (pn)
Nicaragua
  Väli-Amerikassa sijaitseva valtio

Niger /nˈiɡer/ (pn)
Niger
  eräs valtio Afrikassa

Nigeria /nˈiɡerˌia/ (pn)
Nigeria
  Länsi-Afrikassa, Guineanlahden rannalla sijaitseva, väkiluvultaan Afrikan suurin valtio

Niili /nˈiːlɪ/ (pn)
Nilen
  Itä-Afrikassa virtaava joki, joka saa alkunsa Victoriajärvestä ja Tanajärvestä Etiopiasta ja laskee Välimereen

Niue /nˈiue/ (pn)
Niue
  itsehallinnollinen saarivaltio, Polynesiassa Tyynellä valtamerellä

Nizza /nˈitsa/ (pn)
Nice
  rannikkokaupunki Välimeren äärellä kaakkois-Ranskassa

Nordrhein-Westfalen /nˈordrheinvˈestfalen/ (pn)
Nordrhein-Westfalen
  Saksan osavaltio

Norja /nˈorja/ (pn)
Norge
  Pohjois-Euroopassa, Suomen, Ruotsin ja Tanskan naapurissa sijaitseva valtio, Norjan kuningaskunta.

Normandia /nˈormandˌia/ (pn)
Normandie
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rouen

Norsunluurannikko /nˈorsunlˌuːrannˌikːo/ (pn)
Elfenbenskysten
  valtio Länsi-Afrikassa

Novosibirsk /nˈovosɪbɪrsk/ (pn)
Novosibirsk
  Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Etelä-Siperiassa Objoen rannalla

Obadja /ˈobadja/ (n)
Obadias
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Oinas /ˈoinas/ (pn)
Væren
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  ajankohtaan 21.3. — 19.4. liittyvä horoskooppimerkki

Oman /ˈoman/ (pn)
Oman
  Lähi-idässä Arabian niemimaan kärjessä sijaitseva sulttaanikunta.

Oseania /ˈoseˌanɪa/ (pn)
Oseania
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saaristojen ryhmä, johon kuuluvat Fidži, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesian liittovaltio, Nauru, Niue, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Samoa, Salomonsaaret, Tonga, Tuvalu, Uusi-Seelanti ja Vanuatu.

Otava /ˈotava/ (pn)
Karlsvognen
  Ison karhun tähdistön seitsemän kirkkaimman tähden muodostama asterismi

Ouagadougou /ˈouaɡadˌouɡou/ (pn)
Ouagadougou
  Burkina Fason pääkaupunki

Paavali /pˈaːvalɪ/ (pn)
Paulus
  Paavalin päivä, 25.1

Pakistan /pˈakɪstan/ (pn)
Pakistan
  tasavalta Aasiassa

Palau /pˈalau/ (pn)
Palau
  Tyynellä valtamerellä Oseaniassa sijaitseva saarivaltio, Palaun tasavalta.

Palestiina /pˈalestˌiːna/ (pn)
Palestina
  Välimeren ja Jordanjoen välinen alue sekä tähän liittyviä alueita pohjoisessa ja etelässä. Poliittiselta asemaltaan kiistanalainen alue Lähi-idässä

Papua-Uusi-Guinea /pˈapuaˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Papua Ny-Guinea
  valtio, joka hallitsee Uuden-Guinean saaren itäistä puolikasta Tyynellä valtamerellä Australian pohjoispuolella ja läheisiä saaria.

Paraguay /pˈaraɡˌuay/ (pn)
Paraguay
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio.

Pariisi /pˈarɪːsɪ/ (pn)
Paris
  Seinejoen varrella sisämaassa sijaitseva Ranskan pääkaupunki; samalla Seine'in departementin pääkaupunki

Peking /pˈekɪŋ/ (pn)
Beijing, Pekin
  Kiinan kansantasavallan pääkaupunki

Peru /pˈeru/ (pn)
Peru
  eräs Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio: Perun tasavalta

Philadelphia /phˈiladˌelphɪa/ (pn)
Philadelphia
  kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa

Pietari /pˈietarɪ/ (pn)
Peter
  Venäjän toiseksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Suomenlahden pohjukassa
  yksi keskeisistä henkilöistä Raamatun Uudessa testamentissa

Pjongjang /pjˈoŋjaŋ/ (pn)
Pyongyang
  Korean demokraattisen kansantasavallan pääkaupunki

Planckin vakio /plˈankkɪn vˈakɪo/ (n)
Plancks konstant
  eräs luonnonvakio jota käytetään kvanttimekaniikassa (tunnus: ”ℎ”)

Pohjanmeri /pˈohjanmˌerɪ/ (pn)
Nordsjøen
  se Atlantin valtameren osa, mikä sijaitsee Ison-Britannian, Ranskan, Belgian, Alankomaiden, Saksan, Tanskan ja Norjan välissä

Pohjoinen jäämeri /pˈohjoinen jˈæːmerɪ/ (pn)
Nordishavet
  laaja merialue pohjoisnavan ympärillä, Euraasian ja Pohjois-Amerikan välimeri

Pohjois-Amerikka /pˈohjoisˈamerˌikːa/ (pn)
Nord-Amerika
  pohjoisosa Amerikan mantereesta, kolmanneksi suurin maanosa, joka jakautuu Meksikon, Amerikan yhdysvaltojen ja Kanadan kesken

Pohjois-Carolina /pˈohjoiskˈarolˌina/ (pn)
Nord-Carolina
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Eurooppa /pˈohjoisˈeuroːpːa/ (n)
Nord-Europa
  Euroopan pohjoiset valtiot Suomi, Norja, Ruotsi, Tanska ja Islanti. Poliittisesti sama kuin Pohjoismaat

Pohjois-Irlanti /pˈohjoisˈirlantɪ/ (pn)
Nord-Irland
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva osa Irlannin saarella. Pohjois-Irlannin pääkaupunki on Belfast.

Pohjois-Korea /pˈohjoiskˈorea/ (pn)
Nord-Korea
  valtio Aasiassa, virallisesti Korean demokraattinen kansantasavalta

Pohjoismaat /pˈohjoismaːt/ (pn)
Norden
  Islannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan yhteisnimitys

Polynesia /pˈolynˌesɪa/ (pn)
Polynesia
  suuri saariryhmä keskeisellä ja eteläisellä Tyynellä valtamerellä

Pommeri /pˈommerɪ/ (pn)
Pommern
  historiallinen alue Keski-Euroopassa, Oder-joen suistoa ympäröivällä Itämeren etelärannikolla

Portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (pn)
Portugal
  Pyreneiden niemimaalla Atlantin rannikolla eteläisessä Euroopassa sijaitseva valtio

Praha /prˈaha/ (pn)
Praha
  Tšekin pääkaupunki

Preussi /prˈeussɪ/ (pn)
Preussen
  (historia) Saksan alue, kuningaskunta ja johtava valtio

Psalmit /psˈalmɪt/ (n)
Salmene
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Puerto Rico /pˈuerto rˈiko/ (pn)
Puerto Rico
  Yhdysvaltain erillisalue Karibianmerellä, jonka pääkaupunki on San Juan

Punahilkka /pˈunahˌilkːa/ (pn)
Rødhette
  vanha tytöstä ja sudesta kertova eurooppalainen satu, josta erityisesti Grimmin veljesten versio on monelle tuttu
  edellisen kertomuksen päähenkilö, pieni punanuttuinen tyttö

Punainenmeri /pˈunainˌenmerɪ/ (pn)
Rødehavet
  Afrikan mantereen ja Arabian niemimaan välinen pitkulainen sisämeri

Puola /pˈuola/ (pn)
Polen
  valtio Keski-Euroopassa, Puolan tasavalta

Puolan tasavalta /pˈuolan tˈasavˌalta/ (pn)
Polen
  Puolan valtion virallinen nimi.

Purje /pˈurje/ (pn)
Seilet
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Pyreneitten niemimaa /pˈyrenˌeitːen nˈiemɪmaː/ (pn)
Den iberiske halvøy
  Atlantin valtameren ja Välimeren välinen Pyreneitten muusta Euroopasta ja Gibraltarin salmen Afrikasta erottama Euroopan suurin niemimaa

Pyreneitten vuoret /pˈyrenˌeitːen vˈuoret/ (pn)
Pyreneene
  Pyreneet, Atlantin valtamerestä Välimereen ulottuva Ranskan ja Espanjan välinen poimuvuoristo

Päiväntasaajan Guinea /pˈæivæntasˌaːjan ɡwˈinea/ (pn)
Ekvatorial-Guinea
  valtio Afrikassa

Pärnu /pˈærnu/ (pn)
Pärnu
  kaupunki Virossa

Qatar /kˈatar/ (pn)
Qatar
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio

Quebec /kˈuebek/ (pn)
Québec
  pääosin ranskankielinen provinssi Kanadassa
  Quebecin kaupunki, joka sijaitsee ko. provinssissa

Raamattu /rˈaːmatːu/ (pn)
Bibelen, bibel
  kristittyjen pyhä kirja, joka muodostuu pyhien kirjojen kokoelmasta

Ranska /rˈanska/ (pn)
Frankrike
  Ranskan tasavalta, eurooppalainen tasavalta, jolla on runsaasti merentakaisia hallintoalueita eri puolilla maailmaa.

Ranskan Polynesia /rˈanskam pˈolynˌesɪa/ (pn)
Fransk Polynesia
  Ranskalle kuuluva alue Oseaniassa

Rapu /rˈapu/ (pn)
kreps
  horoskooppimerkki.

Rein /rˈein/ (pn)
Rhinen
  yksi Euroopan suurimmista joista, joka saa alkunsa Itä-Sveitsin Graubündenista ja virtaa Saksan ja Ranskan rajaa ja Alankomaiden läpi ja laskee Pohjanmereen Rotterdamin kohdalla

Riianlahti /rˈiːanlˌahtɪ/ (pn)
Rigabukten
  Liivinlahti, lahti Itämeressä Viron ja Latvian välillä

Riika /rˈiːka/ (pn)
Riga
  Latvian pääkaupunki

Romania /rˈomanˌia/ (pn)
Romania
  Euroopassa sijaitseva valtio

Rooma /rˈoːma/ (pn)
Roma
  Italian pääkaupunki

Roomalaiskirje /rˈoːmalˌaiskɪrje/ (n)
Romerne
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Ruanda /rˈuanda/ (pn)
Rwanda
  keskiafrikkalainen sisämaavaltio, valtio Afrikassa

Ruotsi /rˈuotsɪ/ (pn)
Sverige
  monarkia Pohjois-Euroopassa, Suomen, Norjan ja Tanskan naapurissa, Ruotsin kuningaskunta.

Ruotsin kuningaskunta /rˈuotsɪŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Kongeriket Sverige
  Ruotsin valtion virallinen nimi

Saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
Preikaren
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saatana /sˈaːtana/ (pn)
Satan
  korkea-arvoisimpia Jumalan luomia henkiolentoja, nimeltään Lucifer, josta myöhemmin tuli Jumalan vastustaja

Saint Kitts ja Nevis /sˈaint kˈitːs ja nˈevɪs/ (pn)
Saint Kitts og Nevis
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Kittsin ja Nevisin saarista

Saint Vincent ja Grenadiinit /sˈaint vˈinsent ja ɡrˈenadˌiːnɪt/ (pn)
Saint Vincent og Grenadinene
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Vincentin pääsaaresta ja Grenadiinien saariryhmän pohjoisista saarista (Pohjois-Grenadiinit)

Sakarja /sˈakarja/ (n)
Sakarias, Sakarja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saksa /sˈaksa/ (pn)
Tyskland, Føderale Republikken Tyskland
  valtio Keski-Euroopassa, 16 osavaltion muodostama liittovaltio, Saksan liittotasavalta.

Saksan demokraattinen tasavalta /sˈaksan dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
DDR
  vuonna 1949 Neuvostoliiton toisen maailmansodan jälkeisestä miehitysvyöhykkeestä muodostettu sosialistinen valtio, jonka alueet liitettiin 1990 Saksan liittotasavaltaan

Saksan liittotasavalta /sˈaksan lˈiːtːotˌasavˌalta/ (pn)
Forbundsrepublikken Tyskland
  kuudentoista osavaltion muodostama liittovaltio Keski-Euroopassa, arkisemmin Saksa

Saksi /sˈaksɪ/ (pn)
Sachsen
  Saksan itäinen osavaltio

Saksi-Anhalt /sˈaksɪˈanhalt/ (pn)
Sachsen-Anhalt
  Saksan osavaltio

Salomonsaaret /sˈalomˌonsaːret/ (pn)
Salomonøyene
  Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluva saaristovaltio Tyynessä valtameressä, Papua-Uuden-Guinean itäpuolella

Sambia /sˈambɪa/ (pn)
Zambia
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Sambian tasavalta.

San Marino /sˈan mˈarɪno/ (pn)
San Marino
  kaupunkivaltio Etelä-Euroopassa, jonka ainoa rajanaapuri on Italia

Sardinia /sˈardɪnˌia/ (pn)
Sardinia
  Italiaan kuuluva saari Välimerellä, Tyrrhenanmeren itäpuolella

Saturnus /sˈaturnus/ (pn)
Saturn
  Aurinkokunnan toiseksi suurin planeetta. Kuudes planeetta Auringosta ulospäin laskettuna.

Saudi-Arabia /sˈaudɪˈarabˌia/ (pn)
Saudi-Arabia
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio, Saudi-Arabian kuningaskunta

Sefanja /sˈefanja/ (n)
Sefanias
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Selkämeri /sˈelkæmˌerɪ/ (pn)
Bottenhavet
  Pohjanlahden eteläinen osa Merenkurkun eteläpuolella

Senegal /sˈeneɡal/ (pn)
Senegal
  maa läntisessä Afrikassa

Serbia /sˈerbɪa/ (pn)
Serbia
  Balkanilla sijaitseva valtio

Serbia ja Montenegro /sˈerbɪa ja mˈontenˌeɡro/ (pn)
Serbia og Montenegro
  Etelä-Euroopassa vuosina 2003–2006 sijainnut valtio, joka tunnettiin vuosina 1992–2003 nimellä Jugoslavian liittotasavalta ja jonka hajottua syntyivät Serbia ja Montenegro

Seulaset /sˈeulaset/ (pn)
Pleiadene
  (tähtitiede) Plejadit, Härän tähdistössä sijaitseva avoin tähtijoukko

Sevilla /sˈevɪlla/ (pn)
Sevilla
  Andalusian pääkaupunki etelä-Espanjassa Guadalquivirjoen rannalla

Seychellit /sˈeykhellɪt/ (pn)
Seychellene
  Afrikkaan kuuluva saarivaltio Intian valtamerellä

Shanghai /ʃˈaŋhai/ (pn)
Shanghai
  kaupunki Kiinassa

Sierra Leone /sˈierra lˈeone/ (pn)
Sierra Leone
  valtio Länsi-Afrikassa Atlantin rannalla, jonka naapurivaltioita ovat Guinea ja Liberia

Singapore /sˈiŋŋapˌore/ (pn)
Singapore
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva kaupunkivaltio

Siperia /sˈiperˌia/ (pn)
Sibir
  Pohjois-Aasian Venäjään kuuluva osa, joka ulottuu Uralvuorilta Tyynenmeren rannikolle

Sisilia /sˈisɪlˌia/ (pn)
Sicilia
  Italiaan kuuluva Välimeren suurin saari, jonka Messinansalmi erottaa Italian mantereesta.

Skandinavia /skˈandɪnˌavɪa/ (pn)
Skandinavia
  Skandinavian niemimaan alue, tai skandinaavisten kielten puhuma-alue tai sitä vastaava kulttuurialue; yleensä Ruotsi, Norja ja Tanska, joskus myös Islanti ja Färsaaret

Skotlanti /skˈotlantɪ/ (pn)
Skottland
  kuningaskunta Ison-Britannian saaren pohjoisosassa, Yhdistyneen kuningaskunnan osa

Slovakia /slˈovakˌia/ (pn)
Slovakia
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio, Slovakian tasavalta

Slovenia /slˈovenˌia/ (pn)
Slovenia
  Euroopassa Adrianmeren itärannalla sijaitseva valtio, Slovenian tasavalta

Sofia /sˈofɪa/ (pn)
Sofia
  Bulgarian pääkaupunki ja suurin kaupunki

Somalia /sˈomalˌia/ (pn)
Somalia
  Afrikan sarvessa sijaitseva valtio.

Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto /sˈosɪalˌistɪsten nˈeuvostˌotasavˌaltojen lˈiːtːo/ (pn)
Samveldet av sosialistiske rådsrepublikker, Unionen av sosialistiske rådsrepublikker
  Neuvostoliiton valtion virallinen nimi

Soul /sˈoul/ (pn)
Seoul
  Etelä-Korean pääkaupunki

Sparta /spˈarta/ (pn)
Sparta
  kaupunkivaltio muinaisessa Kreikassa

Sudan /sˈudan/ (pn)
Sudan
  valtio Afrikassa Egyptin eteläpuolella Punaisenmeren rannalla

Suomen tasavalta /sˈuomen tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Finland
  Suomi, Suomen valtion virallinen nimi

Suomenlahti /sˈuomenlˌahtɪ/ (pn)
Finskebukta
  Itämeren itäisin lahti, vesialue Hangosta itään Suomen ja Viron välillä

Suomi /sˈuomɪ/ (pn)
Finland
  Fennoskandiassa Venäjän ja Ruotsin välissä sijaitseva Euroopan unionin jäsenvaltio. Suomen valtion virallinen nimi on Suomen tasavalta.

Sveitsi /svˈeitsɪ/ (pn)
Sveits
  valtio Keski-Euroopassa, Sveitsin valaliitto

Swazimaa /svˈatsɪmaː/ (pn)
Swaziland
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Syyria /sˈyːrɪa/ (pn)
Syria
  Arabitasavalta Etu-Aasiassa. Pääkaupunki on Damaskos.

São Tomé ja Príncipe /sˈao tˈome ja prˈinsɪpe/ (pn)
São Tomé og Príncipe
  eräs saarivaltio Afrikassa, joka koostuu pääasiassa São Tomén ja Príncipen saarista

Tadžikistan /tˈadʒɪkˌistan/ (pn)
Tadsjikistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Tadžikistanin tasavalta

Taiwan /tˈaivan/ (pn)
Taiwan
  saari Kiinan rannikolla, entinen nimi Formosa

Tallinna /tˈallɪnna/ (pn)
Tallinn
  Viron pääkaupunki Suomenlahden rannalla

Tansania /tˈansanˌia/ (pn)
Tanzania
  Itä-Afrikassa sijaiteva valtio, Tansanian yhdistynyt tasavalta

Tanska /tˈanska/ (pn)
Danmark
  kuningaskunta pohjoisessa Euroopassa, pitkältä nimeltään Tanskan kuningaskunta

Tapani /tˈapanɪ/ (pn)
Stefan
  miehen etunimi

Tasmania /tˈasmanˌia/ (pn)
Tasmania
  Australian mantereen kaakkoispuolella sijaitseva saari ja Australian osavaltio

Taškent /tˈaʃkent/ (pn)
Tasjkent
  Uzbekistanin pääkaupunki

Tbilisi /tbˈilɪsɪ/ (pn)
Tbilisi
  Georgian pääkaupunki

Teheran /tˈeheran/ (pn)
Teheran
  Iranin pääkaupunki

Tessalonikalaiskirje /tˈessalˌonɪkalˌaiskɪrje/ (n)
Tessalonikerne
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Thaimaa /thˈaimaː/ (pn)
Thailand
  kuningaskunta Kaakkois-Aasiassa

Thüringen /thˈyrɪŋŋen/ (pn)
Thüringen
  Saksan osavaltio

Timoteus /tˈimoteus/ (n)
Timoteus
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tiroli /tˈirolɪ/ (pn)
Tirol
  alue Alpeilla Italiassa ja Itävallassa

Titus /tˈitus/ (n)
Titus
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tokio /tˈokɪo/ (pn)
Tokyo
  Japanin pääkaupunki

Tonava /tˈonava/ (pn)
Donau
  eurooppalainen joki, jonka alkulähde on Saksan Schwartzwaldissa, virtaa kahdeksan valtion halki ja laskee Romaniassa Mustaanmereen

Torino /tˈorɪno/ (pn)
Torino
  kaupunki Italiassa

Toscana /tˈoskana/ (pn)
Toscana
  alue Italiassa Ligurianmeren rannalla Rooman pohjoispuolella, pääkaupunki Firenze

Traakia /trˈaːkɪa/ (pn)
Thrakia
  nykyisen Kreikan, Bulgarian ja Turkin alueilla pronssikaudella sijainnut traakialaisten asuttama alue

Transnistria /trˈansnɪstrˌia/ (pn)
Transnistria
  Moldovasta yksipuolisesti syyskuussa 1990 itsenäiseksi julistautunut alue Dnestr-joen vasemmalla rannalla ja Ukrainan rajalla. Transnistrian pääkaupunki on Tiraspol.

Trinidad ja Tobago /trˈinɪdad ja tˈobaɡo/ (pn)
Trinidad og Tobago
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, jonka pääsaaret ovat Trinidad ja Tobago

Troija /trˈoija/ (pn)
Troja
  Anatolian niemimaalla sijainnut muinainen kaupunki

Tuhkimo /tˈuhkɪmo/ (pn)
Askepott
  (satuhahmo) klassinen satuhahmo.

Tukholma /tˈukholma/ (pn)
Stockholm
  Ruotsin pääkaupunki

Tulimaa /tˈulɪmaː/ (pn)
Ildlandet
  saaristo, joka sijaitsee Etelä-Amerikan eteläisimmässä kärjessä, lähellä Etelämannerta

Tunis /tˈunɪs/ (pn)
Tunis
  Tunisian pääkaupunki

Tunisia /tˈunɪsˌia/ (pn)
Tunisia
  tasavalta Välimeren rannalla Pohjois-Afrikassa

Tuomarien kirja /tˈuomarieŋ kˈirja/ (n)
Dommerne
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Turkin tasavalta /tˈurkɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Tyrkia
  Turkin valtion virallinen nimi

Turkki /tˈurkːɪ/ (pn)
Tyrkia
  tasavalta, jonka maapinta-alasta suurin osa kuuluu Aasiaan, mutta pieni osa Eurooppaan; Turkin tasavalta

Turkmenistan /tˈurkmenˌistan/ (pn)
Turkmenistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio

Tyrrhenanmeri /tˈyrrhenˌanmerɪ/ (pn)
Tyrrenhavet
  Italian länsirannikon sekä Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Elban saarten rajaama alue Välimerta

Tyynimeri /tˈyːnɪmˌerɪ/ (pn)
Stillehavet
  suurin kolmesta maailman valtamerestä; sijaitsee Aasian, Antarktiksen ja Amerikan kaksoismantereen välissä

Tšad /tʃˈad/ (pn)
Tsjad
  Keski-Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio

Tšekin tasavalta /tʃˈekɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Den tsjekkiske republikk
  Tšekin valtion virallinen ja usein käytetty nimi

Tšekki /tʃˈekːɪ/ (pn)
Tsjekkia
  Tšekinmaa, sisämaavaltio Keski-Euroopassa, pitkältä nimeltään Tšekin tasavalta

Tšekkoslovakia /tʃˈekːoslˌovakˌia/ (pn)
Tsjekkoslovakia
  Keski-Euroopassa 1918–1992 sijainnut valtio, jonka hajotessa syntyivät Tšekki ja Slovakia

Tšeljabinsk /tʃˈeljabɪnsk/ (pn)
Tsjeljabinsk
  kaupunki Venäjällä

Tšernobyl /tʃˈernobyl/ (pn)
Tsjernobyl
  hylätty kaupunki pohjoisessa Ukrainassa, joka tunnetaan sen mukaan nimetyssä ydinvoimalassa 26. huhtikuuta 1986 sattuneen ydinvoimalaonnettomuuden mukaan

Tšetšenia /tʃˈetʃenˌia/ (pn)
Tsjetsjenia
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Pohjois-Kaukasiassa, Tšetšenian tasavalta. Tšetšenian pääkaupunki on Groznyi.

Udmurtia /ˈudmurtˌia/ (pn)
Udmurtia
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopan tasangolla Uralin länsipuolella. Udmurtian pääkaupunki on Iževsk.

Uganda /ˈuɡanda/ (pn)
Uganda
  eräs valtio Keski-Afrikassa

Ukraina /ˈukraina/ (pn)
Ukraina
  Itä-Euroopassa sijaitseva valtio

Ulan Bator /ˈulan bˈator/ (pn)
Ulan Bator
  Mongolian pääkaupunki, josta käytetään myös mongolian kielestä saatua nimitystä Ulaanbaatar

Unkari /ˈuŋkarɪ/ (pn)
Ungarn
  tasavalta Euroopassa, jonka pääkaupunki on Budapest; Unkarin tasavalta

Uruguay /ˈuruɡˌuay/ (pn)
Uruguay
  valtio Etelä-Amerikassa, Uruguayn itäinen tasavalta

Uusi Etelä-Wales /ˈuːsɪ ˈetelævˈales/ (pn)
New South Wales
  yksi Australian kuudesta osavaltiosta

Uusi-Kaledonia /ˈuːsɪkˈaledˌonɪa/ (pn)
Ny-Caledonia
  Ranskalle kuuluva territorio Tyynellä valtamerellä. Uuden-Kaledonian pääkaupunki on Nouméa.

Uusi-Seelanti /ˈuːsɪsˈeːlantɪ/ (pn)
New Zealand, Ny-Zealand
  Australiasta itään sijaitseva saarivaltio Tyynellä valtamerellä

Uzbekistan /ˈutsbekˌistan/ (pn)
Usbekistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Uzbekistanin tasavalta

Valitusvirret /vˈalɪtˌusvɪrret/ (pn)
Klagesangene
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Valko-Venäjä /vˈalkovˈenæjæ/ (pn)
Hviterussland
  valtio Itä-Euroopassa, Puolan, Liettuan ja Latvian itäinen naapuri, Valko-Venäjän tasavalta

Vallonia /vˈallonˌia/ (pn)
Vallonien
  (maantiede) alue Belgiassa

Vanuatu /vˈanuˌatu/ (pn)
Vanuatu
  saarivaltio Oseaniassa (Melanesiassa, lounaisella Tyynellämerellä, noin 1 750 kilometriä Australiasta itään); Vanuatun tasavalta

Varsova /vˈarsova/ (pn)
Warszawa
  Puolan pääkaupunki

Vatikaanivaltio /vˈatɪkˌaːnɪvˌaltɪo/ (pn)
Vatikanstaten
  kaupunkivaltio Euroopassa, Rooman kaupungin keskellä

Veiksel /vˈeiksel/ (pn)
Wisła
  Puolan läpi Itämereen virtaava joki, jonka varrella sijaitsevat mm. Krakovan, Varsovan, Toruńin ja Gdańskin kaupungit

Venetsia /vˈenetsˌia/ (pn)
Venezia
  eräs kaupunki Italiassa

Venezuela /vˈenetsˌuela/ (pn)
Venezuela
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio

Venus /vˈenus/ (pn)
Venus
  Auringosta lukien toinen planeetta
  roomalainen rakkauden jumalatar

Venäjä /vˈenæjæ/ (pn)
Russland
  pinta-alaltaan maailman suurin valtio, joka sijaitsee Suomesta itään; viralliselta nimeltään Venäjän federaatio

Venäjän federaatio /vˈenæjæn fˈederˌaːtɪo/ (pn)
Den russiske føderasjon
  Venäjän valtion virallinen nimi.

Vesimies /vˈesɪmies/ (pn)
Vannmannen
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Vienanmeri /vˈienanmˌerɪ/ (pn)
Kvitsjøen
  Pohjoisen jäämeren lahti Venäjän luoteisrannikolla

Vietnam /vˈietnam/ (pn)
Vietnam
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva valtio, virallisesti Vietnamin sosialistinen tasavalta

Vilna /vˈilna/ (pn)
Vilnius
  Liettuan pääkaupunki

Viro /vˈiro/ (pn)
Estland
  Suomenlahden eteläpuolella Baltiassa sijaitseva valtio, Viron tasavalta

Viron tasavalta /vˈiron tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Estland
  Viron valtion virallinen nimi

Välimeri /vˈælɪmˌerɪ/ (pn)
Middelhavet
  Euroopan ja Afrikan välissä sijaitseva välimeri

WC-paperi /kˈaksoisveːsˌeːpˈaperɪ/ (n)
toalettpapir
  ohuehkoa, yksi- tai useampikerroksista henkilökohtaisen hygienian ylläpitoon ulostamisen tai virtsaamisen jälkeen käytettävää pehmopaperia

Wales /vˈales/ (pn)
Wales
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva ruhtinaskunta Isossa-Britanniassa

Wallis ja Futuna /vˈallɪs ja fˈutuna/ (pn)
Wallis- og Futunaøyene
  Ranskan merentakainen alue eteläisellä Tyynellämerellä

Weimarin tasavalta /vˈeimarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Tysklands historie (1918-1933)
  historiantutkimuksessa käytettävä epävirallinen nimi vuosien 1919–1933 aikaisesta Saksan valtiosta; virallinen nimi oli Saksan valtakunta

Wien /vˈien/ (pn)
Wien
  Itävallan pääkaupunki

Wikipedia /vˈikɪpˌedɪa/ (pn)
Wikipedia
  eräs Internetissä vapaasti muokattavissa oleva tietosanakirja, Wikisanakirjan sisarhanke

Wikisanakirja /vˈikɪsˌanakˌirja/ (pn)
Wiktionary, Wikiordboken
  eräs Internetiin toisiinsa linkitetyistä artikkeleista muodostettu vapaa sanoja selittävä teos, joka toimii sanojen merkitystä selittävänä ja niiden käännösvasteita antavana tietolähteenä

Yhdistynyt kuningaskunta /ˈyhdɪstynyt kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland
  Länsi-Euroopassa Britteinsaarilla sijaitseva valtio, virallisesti Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Yhdysvallat /ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Amerikas forente stater
  viidestäkymmenestä osavaltiosta muodostuva perustuslaillinen federatiivinen tasavalta Pohjois-Amerikassa, pitkältä nimeltään Amerikan yhdysvallat

Ylä-Ranska /ˈylærˈanska/ (pn)
Hauts-de-France
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Lille

Zimbabwe /tsˈimbabve/ (pn)
Zimbabwe
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Zimbabwen tasavalta

Zimbabwen tasavalta /tsˈimbabven tˈasavˌalta/ (pn)
Republikken Zimbabwe
  Zimbabwen valtion virallinen nimi

Zürich /tsˈyrɪkh/ (pn)
Zürich
  Sveitsin suurin kaupunki ja Zürichin kantonin pääkaupunki

aakkonen /ˈaːkːonen/ (n)
bokstav
  kirjoitetun kielen esityksen (järjestetyn) merkkijoukon yksittäinen merkki tai merkintä; kirjain

aakkosellinen /ˈaːkːosˌellɪnen/ (adj)
alfabetisk
  sellainen, joka noudattelee aakkosia ja on aakkosten mukaisessa järjestyksessä

aakkoset /ˈaːkːoset/ (n)
alfabet
  kaikkien jossain kirjoitusjärjestelmässä käytössä olevien yleensä tietyn kielen äänteiden kirjoittamiseen tarvittavien symbolien järjestetty joukko

aakkosnumeerinen /ˈaːkːosnumˌeːrɪnen/ (adj)
alfanumerisk
  aakkosiin ja numeroihin perustuva, niillä ilmaistava; alfanumeerinen

aakkostaa /ˈaːkːostaː/ (v)
alfabetisere
  järjestää aakkosia noudattaen, laittaa aakkosjärjestykseen

aakkostus /ˈaːkːostus/ (n)
alfabetisering
  aakkostaminen; se, miten jokin on aakkostettu

aallokko /ˈaːllokːo/ (n)
innsjø
  yleensä nesteen pinnan aaltoilu, epäsäännöllinen aaltoliike

aallonmurtaja /ˈaːllonmˌurtaja/ (n)
bølgebryter
  rantamaata tai satamaa aalloilta ja jään liikkeiltä suojaava rakennelma meren tai järven rannassa. Aallonmurtajat tehdään maasta, kivistä ja betonista tai niiden yhdistelmästä.

aallonpituusalue /ˈaːllompɪtˌuːsalˌue/ (n)
bånd
  kahden eri aallonpituuden väliin rajoittuva alue

aallonpohja /ˈaːllompˌohja/ (n)
bølgedal
  aallon matalin kohta

aalto /ˈaːlto/ (n)
bølge
  laine, meren tai järven pinnassa etenevä kohouma
bølgje
  energian eteneminen jonkin suureen jaksollisen vaihtelun avulla

aaltoilla /ˈaːltoilla/ (v)
bølge
  tehdä aaltoliikettä

aaltoilu /ˈaːltoilu/ (n)
formasjon
  aaltoliikkeen jatkuminen, vallitseva aaltoliike

aaltopelti /ˈaːltopˌeltɪ/ (n)
bølgeblikk
  teräs- tai rautalevyä, joka on puristettu aaltoilevaksi

aamiainen /ˈaːmɪˌainen/ (n)
frokost
  aamulla syötävä ateria, jonka koostumus vaihtelee alueittain

aamiaistaa /ˈaːmɪˌaistaː/ (v)
frukost
  syödä aamiaista

aamu /ˈaːmu/ (n)
morgen
  yön ja päivän välinen vuorokaudenaika, auringonnoususta aamupäivään asti

aamuerektio /ˈaːmuerˌektɪo/ (n)
reisning
  miehillä aamulla herätessä esiintyvä erektio

aamuhämärä /ˈaːmuhˌæmæræ/ (n)
grålysning
  ennen auringonnousua oleva aika, jolloin aurinko on enintään 6° horisontin alapuolella; hetki jolloin pimeä alkaa väistyä.

aamuihminen /ˈaːmwɪhmɪnen/ (n)
morgenfugl
  henkilö, joka herää hyvin aikaisin

aamulehti /ˈaːmulˌehtɪ/ (n)
morgenavis
  sanomalehti, joka saapuu postin aamujakelussa tai on ostettavissa ennen puolta päivää

aamunkoitto /ˈaːmuŋkˌoitːo/ (n)
soloppgang
  aamunkajon, ensimmäisten auringonsäteiden ilmestymisen hetki

aamunsarastus /ˈaːmunsarˌastus/ (n)
morgendemring
  hetki, jolloin aamulla alkaa tulla valoisaa

aamupala /ˈaːmupˌala/ (n)
frokost
  varhain aamulla nautittava ensimmäinen kevyt ateria

aamupäivä /ˈaːmupˌæivæ/ (n)
formiddag
  aamun ja keskipäivän välinen vuorokaudenaika, noin klo 9–12

aamuruoka /ˈaːmurˌuoka/ (n)
frokost
  aamulla syötävä ruoka

aamurusko /ˈaːmurˌusko/ (n)
aurorasommerfugl
  auringonnousun aiheuttama valoilmiö, punoitus aamuisella taivaalla

aamutakki /ˈaːmutˌakːɪ/ (n)
morgenkåpe
  aamulla käytettävä pitkähelmainen takki, jossa on tavallisesti myös kankainen vyö

aamutossu /ˈaːmutˌossu/ (n)
tøffel
  tohveli, sisäkäyttöön tarkoitettu kenkää keveämpi jalkine

aaprotti /ˈaːprotːɪ/ (n)
abrodd
  sama kuin aaprottimaruna

aaprottimaruna /ˈaːprotːˌimarˌuna/ (n)
abrodd
  marunoiden sukuun kuuluva kasvilaji, jonka hyvätuoksuisia lehtiä on käytetty mausteena ja lääkeyrttinä

aari /ˈaːrɪ/ (n)
ar
  pinta-alan mittayksikkö, sadan neliömetrin kokoinen alue, lyhenne a.

aarnikotka /ˈaːrnɪkˌotka/ (n)
griff
  taruolento jolla on leijonan ruumis, kotkan pää ja etujalat sekä kohollaan oleva siipi (joskus siivet) ja päässä korvat

aarniometsä /ˈaːrnɪomˌetsæ/ (n)
jungel
  yleensä luonnontilainen, koskematon metsä, jossa on eri-ikäisiä puita, runsaasti lahopuita ja jatkuvia pienipiirteisiä muutoksia

aarre /ˈaːrre/ (n)
skatt
  jokin erityisen arvokas tai kokoelma arvoesineitä tms.

aasi /ˈaːsɪ/ (n)
esel
  hevosen sukuun kuuluva kotieläin (), jota käytetään kantojuhtana
  tyhmä henkilö, yksinkertainen henkilö, typerys

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (adj)
asiatisk
  Aasiasta peräisin oleva tai Aasiaan liittyvä

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (n)
asiat
  pysyvästi Aasiassa asuva henkilö

aasiori /ˈaːsɪˌorɪ/ (n)
esel
  urospuolinen aasi

aataminomena /ˈaːtamˌinomˌena/ (n)
adamseple
  kurkunpäässä sijaitsevan kilpiruston muodostumana esiin työntyvä kova kyhmy, joka on havaittavissa selvemmin miehillä kuin naisilla

aate /ˈaːte/ (n)
oppfatning
  ajatus

aateli /ˈaːtelɪ/ (n)
adel
  perinnöllisiä etuoikeuksia nauttinut sääty-yhteiskunnan yläluokka, aatelissääty, aatelisto

aatelinen /ˈaːtelɪnen/ (adj)
edel
  aateliin kuuluva, sellainen, jolla on aatelisarvo

aatelissääty /ˈaːtelˌissæːty/ (n)
adel
  sääty-yhteiskunnan ylin yhteiskuntaluokka

aateloida /ˈaːtelˌoida/ (v)
adle
  myöntää jollekin ansioiden perusteella aatelisarvo; tehdä aateliseksi, kohottaa aateliin

aatto /ˈaːtːo/ (n)
aften
  pyhäpäivää edeltävä päivä

aava /ˈaːva/ (adj)
åpen
  sellainen, joka on avoin, laaja, avara

aava /ˈaːva/ (n)
innlede
  laaja aukea ja tasainen maasto

aave /ˈaːve/ (n)
spøkelse
  aineeton uskomusolento, haamu, kummitus

aavikko /ˈaːvɪkːo/ (n)
ørken
  autiomaa, kuivuuden, kuumuuden tai kylmyyden takia lähes kasviton alue; aavikoitunut alue

aavikkohaukka /ˈaːvɪkːohˌaukːa/ (n)
tatarfalk
  (eläintiede) suurikokoinen jalohaukka (Falco cherrug)

aavikkokettu /ˈaːvɪkːokˌetːu/ (n)
ørkenrev
  eräs aavikoilla elävä pienikokoinen ja isokorvainen kettujen sukuun kuuluva koiraeläinten laji () tai sen yksilö

aavistaa /ˈaːvɪstaː/ (v)
forutse
  uskoa jnk tulevan tapahtumiseen saaden ennalta siitä vihiä mutta ei selkeitä todisteita

abandoni /ˈabandˌonɪ/ (n)
dereliksjon
  vakuutussopimuksen ehto, jonka mukaan korvaus maksetaan vasta kun vahingoittunut esine on luovutettu vakuutusyhtiölle

abbedissa /ˈabːedˌissa/ (n)
abbedisse
  nunnaluostarin johtaja läntisissä kirkoissa

abdikaatio /ˈabdɪkˌaːtɪo/ (n)
abdikasjon
  virasta, arvosta tms. luopuminen; erityisesti kruunusta luopuminen

abduktio /ˈabduktˌio/ (n)
abduksjon
  avaruusolentojen tekemä ihmiseen kohdistuva kaappaus
  raajan tai sen osan vieminen kauemmaksi kehon tai raajan keskiviivasta

aberraatio /ˈaberrˌaːtɪo/ (n)
avvik
  muuntuma, erikoinen tai omituinen muoto; harhamuunnos; lajin muunnos, jolla ei ole esimerkiksi alalajin statusta
  linssin tai peilin ominaisuus, joka saa kohteen kuvautumaan väärään paikkaan
  tähden aseman näennäinen muutos

abhaasi /ˈabhaːsɪ/ (n)
abkhasisk
  abhaasien puhuma luoteiskaukasialainen kieli (kielitunnus: ab)

abhasialainen /ˈabhasˌialˌainen/ (n)
abkhasisk
  pysyvästi Abhasiassa asuva henkilö

abiliteetti /ˈabɪlɪtˌeːtːɪ/ (n)
evne
  kyky, pystyvyys

abolitio /ˈabolˌitɪo/ (n)
abolisjon
  lakkauttaminen, lopettaminen, kumoaminen

abortti /ˈabortːɪ/ (n)
abort
  raskaudenkeskeytys

absintti /ˈabsɪntːɪ/ (n)
absint
  eräs yrteillä maustettu viina

absolutisti /ˈabsolutˌistɪ/ (n)
avholdsmann
  ehdottoman raittiuden, absolutismin kannattaja ja toteuttaja

absoluuttinen /ˈabsolˌuːtːɪnen/ (adj)
absolutt
  ehdoton, rajoittamaton, riippumaton, täysi

absoluuttisesti /ˈabsolˌuːtːɪsˌestɪ/ (adv)
absolutt
  ehdottomasti, riippumatta, rajoituksetta

absorboida /ˈabsorbˌoida/ (v)
absorbere
  imeä itseensä, pidättää, sitoa

absorbointi /ˈabsorbˌointɪ/ (n)
inn-
  absorboiminen

absorptio /ˈabsorptˌio/ (n)
absorpsjon
  fysikaalinen tai kemiallinen ilmiö, kaasun, nesteen tai jonkinlaisen energian imeytyminen toiseen aineeseen

abstrahoida /ˈabstrahˌoida/ (v)
abstraksjon
  tehdä abstraktiksi; muodostaa yleiskäsite

abstrakti /ˈabstraktɪ/ (adj)
abstrakt
  sellainen, joka ei ole kouriintuntuva eikä konkreettinen; käsitteellinen, epähavainnollinen, ajatuksellinen

abstraktinen /ˈabstraktɪnen/ (adj)
abstraksjon
  abstrakti, käsitteellinen, epähavainnollinen, ajatuksellinen
  (taiteesta) sellainen, jossa käytetään pelkistettyjä ja vapaasti valittuja muotoja

absurdi /ˈabsurdɪ/ (adj)
absurd
  sellainen, joka on mieletön, järjetön; järjenvastainen

absurdismi /ˈabsurdˌismɪ/ (n)
absurdisme
  kirjallisuuteen ja esittävään taiteeseen liittyvä paradokseja ja mielettömyyksiä suosiva tyylisuunta

absurdisti /ˈabsurdˌistɪ/ (adv)
absurdist
  absurdilla tavalla

absurdius /ˈabsurdius/ (n)
absurditet
  järjenvastaisuus

adekvaatti /ˈadekvˌaːtːɪ/ (adj)
adekvat
  täysin asianmukainen; sopiva, oikea, riittävä, täysin vastaava

adjektiivi /ˈadjektˌiːvɪ/ (n)
adjektiv
  nomineihin kuuluva laatusana, joka vastaa kysymykseen millainen? ja joka on pääsanana olevan substantiivin määre tai olla-verbin jälkeinen predikatiivi

adjektiivinen /ˈadjektˌiːvɪnen/ (adj)
adjektiv
  sellainen, joka toimii adjektiivina, adjektiivin roolissa oleva

administraattori /ˈadmɪnˌistraːtːˌorɪ/ (n)
administrator
  ylläpitäjä; usein Internet-sivustojen ja keskustelufoorumien ylläpitäjä, henkilö, joka on luonut sivun tai foorumin ja hoitaa sen perusasetuksia

adoptio /ˈadoptˌio/ (n)
adopsjon
  lapseksiottaminen, oikeudellinen toimenpide, jolla adoptiovanhemman tai adoptiovanhempien ja adoptoitavan välille muodostetaan uusi perhesuhde, vanhemman ja lapsen suhde

adoptiolapsi /ˈadoptˌiolˌapsɪ/ (n)
adoptivbarn
  adoptoitu lapsi

adressi /ˈadressɪ/ (n)
adresse
  valtiojohdolle kansalaismielipiteen ilmauksena toimitettava kirjallinen kansalaisten allekirjoittama viesti; julkilausuma
  vedoksen kustantaja-taidekauppiaan nimimerkintä (joskus myös osoite) grafiikassa (merkitään exc., exct. tai excudit)

adventti /ˈadventːɪ/ (n)
advent
  kirkkovuoden ensimmäiset viikot ennen joulua

adverbi /ˈadverbɪ/ (n)
adverb
  . Sanaluokkanimitys. Vajaasti taipuva tai taipumaton sana, joka ilmaisee aikaa, paikkaa, tapaa, keinoa, tilaa tai määrää. Suomen kielessä adverbit on aiemmin luokiteltu partikkeleiksi, mutta tästä on nykykieliopeissa luovuttu ("Iso suomen kielioppi", 2004).

adverbiaali /ˈadverbɪˌaːlɪ/ (n)
omstendighet
  lauseen predikaattia määrittävä lauseenjäsen

advokaatti /ˈadvokˌaːtːɪ/ (n)
advokat
  asianajaja, henkilö, joka edustaa tai avustaa päämiestään lainopillisissa asioissa oikeudenkäynnissä
  yleensä henkilö, joka tunnetaan jonkin asian tai aatteen edistäjänä tai puolestapuhujana

aerodynaaminen /ˈaerˌodynˌaːmɪnen/ (adj)
aerodynamisk
  ilmavirtausten kannalta sellainen, jolla on pieni ilmanvastuskerroin

afaatikko /ˈafaːtˌikːo/ (n)
afatiker
  henkilö, jolla on afasia

afaattinen /ˈafaːtːɪnen/ (adj)
afatisk
  sellainen, mikä liittyy afasiaan

afar /ˈafar/ (n)
afar
  afarin kieli, kuušilaisiin kieliin kuuluva afroaasialainen kieli, jota puhutaan mm. Etiopiassa, sanasto: Sanalista)

afasia /ˈafasˌia/ (n)
afasi
  aivojen toimintahäiriöstä johtuva kyvyttömyys ymmärtää ja/tai tuottaa puhetta; joskus mikä tahansa aivovauriosta johtuva kielellinen häiriö

affekti /ˈaffektɪ/ (n)
affekt
  voimakas tunnepurkaus, mielenliikutus, kiihtymys

affiksi /ˈaffɪksɪ/ (n)
affiks
  sanaan liitettävä pääte tai liiteosa, jolla ei ole itsenäistä merkitystä, mutta itsenäisen sanan yhteydessä muuttaa sen merkitystä

afgaani /ˈafɡaːnɪ/ (n)
afghaner
  Afganistanin asukas tai sieltä peräisin oleva henkilö, afganistanilainen

afgaaninvinttikoira /ˈafɡaːnˌinvɪntːɪkˌoira/ (n)
afghaner
  afgaani, Afganistanista kotoisin oleva alkuaan metsästys- ja vartiokoirana käytetty koirarotu

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (adj)
afghaner
  Afganistanista peräisin oleva tai Afganistaniin liittyvä

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (n)
afghaner
  pysyvästi Afganistanissa asuva henkilö

aforismi /ˈaforˌismɪ/ (n)
aforisme
  ajatuksellisesti painokas, tiiviisti ja tyylikkäästi muotoiltu proosallinen virke tai virkkeiden kokonaisuus myös salattuun tuntoon pohjautuva sananlasku, jossa ajatus tekee pienen, mutta tiukan solmun

afrikaans /ˈafrɪkaːns/ (n)
afrikaans, Afrikaans
  afrikaansin kieli, enimmäkseen Etelä-Afrikan buurien puhuma hollannista kehittynyt länsigermaaninen kieli

afrikankaija /ˈafrɪkˌaŋkaija/ (n)
gulissepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanlauluhaukka /ˈafrɪkˌanlauluhˌaukːa/ (n)
mørksanghauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanlintuhaukka /ˈafrɪkˌanlɪntuhˌaukːa/ (n)
bantuhauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikantöyhtöhaukka /ˈafrɪkˌantøyhtøhˌaukːa/ (n)
gjøkbaza
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanvillikissa /ˈafrɪkˌanvɪllɪkˌissa/ (n)
afrikansk villkatt
  Afrikassa elävä kissaeläin

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (adj)
afrikansk
  Afrikasta peräisin oleva tai Afrikkaan liittyvä

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (n)
afrikaner
  syntyperältään afrikkalainen

agentti /ˈaɡentːɪ/ (n)
agent
  henkilö, joka edustaa jotain toista henkilöä tietyissä yhteyksissä, edustaja, asiamies
  eräiden turvallisuuspalvelujen työntekijä
  lauseenjäsen, joka tarkoittaa verbin osoittaman toiminnan suorittajaa

aggressiivi /ˈaɡːressˌiːvɪ/ (n)
aggressiv
  alkujaan humoristinen nimitys kielen rakenteelle, jossa ilmaistaan ponteva kielto ilman kieltosanaa. Usein kieltoa tehostetaan kirosanalla.

aggressiivinen /ˈaɡːressˌiːvɪnen/ (adj)
aggressiv
  hyökkäävä, päällekäyvä, väkivaltaisesti käyttäytyvä

agonia /ˈaɡonˌia/ (n)
dødskamp
  (kirjallinen) kuolinkamppailu

agorafobia /ˈaɡorˌafobˌia/ (n)
agorafobi
  torikammo

agronomi /ˈaɡronˌomɪ/ (n)
agronom
  maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti (alempi korkeakoulututkinto)

ahavoitua /ˈahavˌoitua/ (v)
tørke
  (lihasta, kalasta) kuivua ahavassa

ahdas /ˈahdas/ (adj)
trang
  tiukka; jossa ei ole paljoa tilaa

ahdashenkisyys /ˈahdashˌeŋkɪsyːs/ (n)
bornerthet
  se, että on ahdashenkinen

ahdasmielinen /ˈahdasmˌielɪnen/ (adj)
bornert
  suvaitsematon, ennakkoluuloinen, tuomitseva, ahdashenkinen, ahdaskatseinen, ahdas

ahdasnäköisyys /ˈahdasnækˌøisyːs/ (n)
bornerthet
  se, että on ahdasnäköinen

ahdinko /ˈahdɪŋko/ (n)
nødsituasjon
  vaikea tilanne, pula

ahdistaa /ˈahdɪstaː/ (v)
bry
  tehdä ahdistuneeksi tai masentuneeksi

ahdistelija /ˈahdɪstˌelɪja/ (n)
stalker
  henkilö, joka ahdistelee

ahdistuneisuus /ˈahdɪstunˌeisuːs/ (n)
angst
  tunnetila, jossa ihminen tai eläin on itseensä lukkiutuneena ja haluaisi tilasta pois, mutta ei tunne pääsevänsä ulkoisista tai psykoottisista syistä

ahdistus /ˈahdɪstus/ (n)
angst
  tunnetila, johon voi liittyä tuskaisuutta, pelokkuutta, paniikkioireita, huolestuneisuutta ja unihäiriöitä

ahjo /ˈahjo/ (n)
avl
  pajan tulisija, jossa rauta kuumennetaan hehkuvaksi takomista varten

ahkera /ˈahkera/ (adj)
flittig
  ~ 3. inf. -maan/-mään sellainen, joka tekee paljon työtä; toimelias, työteliäs, uuttera

ahkeruus /ˈahkeruːs/ (n)
flid
  se, että on ahkera

ahma /ˈahma/ (n)
jerv
  Gulo gulo, näätäeläimiin kuuluva petoeläin

ahmatti /ˈahmatːɪ/ (n)
jerv
  ahmija, ahnehtija, ahnas olio; suursyömäri

ahne /ˈahne/ (adj)
grådig
  sellainen, joka haluaa paljon ja usein kyltymättä jotakin, esimerkiksi rahaa tai ruokaa

aho /ˈaho/ (n)
glenne
  nurmettunut viljelemätön pelto, joka vielä ei ole ehtinyt metsittyä

ahomansikka /ˈahomˌansɪkːa/ (n)
markjordbær
  metsämansikka; ahoilla ja pientareilla luonnonvaraisena kasvava mansikkalaji,

ahtaaja /ˈahtaːja/ (n)
havnearbeider
  ahtaamista tekevä henkilö, ahtaamiseen erikoistunut satamatyömies

ahteri /ˈahterɪ/ (n)
akterende
  aluksen perä, peräosa

ahven /ˈahven/ (n)
abbor
  yleinen ahvenkalojen heimon petokala ()

ahvenanmaalainen /ˈahvenˌanmaːlˌainen/ (n)
ålending
  Ahvenanmaalla asuva henkilö

aidata /ˈaidata/ (v)
slå
  laittaa aitoja, ympäröidä aidalla

aiemmin /ˈaiemmɪn/ (adv)
før
  joskus aikaisemmin, ennenkin

aihe /ˈaihe/ (n)
tema
  asia, teema
diskutere
  syy, tarkoitus

aiheuttaa /ˈaiheutːaː/ (v)
forårsake
  olla tai toimia aiheuttajana; tuottaa, saada aikaan, synnyttää jokin tai joitakin seuraamuksia

aiheutua /ˈaiheutˌua/ (v)
grunn
  johtua, olla lopputuloksena

aihio /ˈaihɪo/ (n)
blank
  raakakappale, josta työstämällä saadaan valmistettava osa

aika /ˈaika/ (adj)
noe
  aimo, aikamoinen, eri, melkoinen

aika /ˈaika/ (adv)
ganske
  melko, koko, joltisenkin, varsin

aika /ˈaika/ (n)
tid
  maailmankaikkeuden ominaisuus, joka etenee ja jossa kaikki tapahtuu; toistuvien luonnonilmiöiden avulla tai kellolla mitattava suure

aikadilataatio /ˈaikadˌilatˌaːtɪo/ (n)
tidsdilatasjon
  suhteellisuusteorian mukainen kappaleen laajeneminen ja siihen liittyvä ajan hidastuminen kappaleen nopeuden lähestyessä valonnopeutta

aikailematon /ˈaikailˌematon/ (adj)
prompt
  sellainen joka ei aikaile, ripeä

aikainen /ˈaikainen/ (adj)
tidlig
  varhainen

aikaisemmin /ˈaikaisˌemmɪn/ (adv)
før
  varhemmin

aikaisin /ˈaikaisɪn/ (adv)
tidlig
  varhain

aikakauslehti /ˈaikakˌauslehtɪ/ (n)
magasin
  säännöllisesti paperille painettuna ilmestyvä julkaisu, jonka ilmestymistiheys on harvempi kuin sanomalehdellä ja toisin kuin sanomalehdellä, uutiset eivät ole sen oleellisinta sisältöä

aikamuoto /ˈaikamˌuoto/ (n)
tid
  verbin taivutusmuoto, joka ilmaisee, milloin jokin asia on tapahtumassa tai tapahtunut

aikataulu /ˈaikatˌaulu/ (n)
timeplan
  taulukko, johon on kerätty yleisten kulkuneuvojen lähtö- ja saapumisajat

aikavyöhyke /ˈaikavˌyøhyke/ (n)
tidssone
  Maapallon alue, jolla käytetään samaa kellonaikaa. Vertailuaikana on UTC-aika, josta eri aikavyöhykkeet poikkeavat pääasiassa tasa- tai puolen tunnin verran. Aikavyöhykkeet myötäilevät 15 pituusastetta leveitä kuvitteellisia vyöhykkeitä.

aikayksikkö /ˈaikaˌyksɪkːø/ (n)
tidspunkt
  ajan yksikkö

aikoa /ˈaikoa/ (v)
ha til hensikt
  olla aikeissa tehdä jotakin; suunnitella tekevänsä jotain

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (n)
voksen
  fyysisesti ja henkisesti täysikasvuinen yksilö

aikuistua /ˈaikwɪstˌua/ (v)
bli voksen
  tulla aikuiseksi tai aikuismaisemmaksi

aimara /ˈaimara/ (n)
aymara
  aimaran kieli, Boliviassa ja Perussa puhuttava kieli (kielitunnus: ay)

aimo /ˈaimo/ (adj)
dyktig
  iso, runsas, tuhti (yleensä taipumaton)

aina /ˈaina/ (adv)
alltid
  ikuisesti; jatkuvasti

ainavihanta /ˈainavɪhˌanta/ (adj)
eviggrønn
  kasvi, jonka lehdet pysyvät kauemmin kuin vuoden; sellainen, joka ei pudota lehtiä talvella

aineellinen /ˈaineːllɪnen/ (adj)
begripelig
  sellainen, joka koostuu aineesta

aineisto /ˈaineisto/ (n)
stoff
  johonkin tarvittavat lähteet tai todisteet kokonaisuutena

aines /ˈaines/ (n)
masse
  aine, materia

ainesosa /ˈainesˌosa/ (n)
bestanddel
  (esineoikeus) oikeudellisesti epäitsenäinen esine, joka on pääesineen yksilöitävissä oleva osa ja liittyy kiinteästi pääesineeseen

ainoa /ˈainoa/ (adj)
eneste
  ilman muita oleva, pelkkä

ainoastaan /ˈainoˌastaːn/ (adv)
alene
  vain, pelkästään

ainokainen /ˈainokˌainen/ (n)
enebarn
  vanhempiensa ainut lapsi

ainu /ˈainu/ (n)
ainu-språk
  ainun kieli, Hokkaidon saarella Japanissa puhuma isolaattikieli (kielitunnus: ain), jolla on noin 10 puhujaa
  ainut Japanissa Hokkaidon saarella elävä etninen vähemmistö

ainutlaatuinen /ˈainutlˌaːtwɪnen/ (adj)
unik
  uniikki, sellainen, jonka kaltaisia ei ole muita, ainoa laatuaan

aioni /ˈaionɪ/ (n)
eon
  geologisen ajanlaskun satoja tai tuhansia miljoonia vuosia käsittävä, korkein taso. Aionit jaetaan edelleen maailmankausiin

airo /ˈairo/ (n)
åre
  pitkä, yleensä puinen hankaimeen sijoitettava väline, jolla soudetaan venettä

airut /ˈairut/ (n)
innvarsle
  tapahtuma tms. joka enteilee jotain tulevaa

aisti /ˈaistɪ/ (n)
sans
  eliöiden ominaisuus havaita aistimillaan ympäristöstä tulevia ja elimistössä syntyviä konkreettisia vaikutuksia, joita voidaan käyttää ympäristön ja oman tilan havaitsemiseen

aistia /ˈaistɪa/ (v)
oppfatte
  havaita, tuntea aisteilla

aistillisuus /ˈaistɪllɪsuːs/ (n)
sanselighet
  se, että on aistillinen

aita /ˈaita/ (n)
gjerde
  kahta aluetta erottava rakennelma tai kasvusto, joka hankaloittaa kulkua tai toimii suojana

aitalikusteri /ˈaitalɪkˌusterɪ/ (n)
liguster
  likusterien sukuun kuuluva kasvi

aito /ˈaito/ (adj)
sann
  sellainen, joka on alkuperältään varma, vääristelemätön, väärentämätön; oikea

aito murtoluku /ˈaito mˈurtolˌuku/ (n)
ekte brøk
  murtoluku, jossa nimittäjä on suurempi kuin osoittaja, ja jonka arvo on siis pienempi kuin 1.

aitokissanminttu /ˈaitokˌissanmˌintːu/ (n)
kattemynte
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kissanminttujen sukuun kuuluva kasvi

aitotumainen /ˈaitotumˌainen/ (n)
eukaryoter
  mikä tahansa aitotumaisten domeeniin () kuuluva eliölaji tai sellaisen yksilö

aitoviikuna /ˈaitovˌiːkuna/ (n)
fikentre
  viikunoiden sukuun kuuluva viikunoita kantava lehtipuu ()

aitta /ˈaitːa/ (n)
bod
  maatalon tontilla sijaitseva verrattain pienikokoinen yksi- t. kaksikerroksinen rakennus, jota on käytetty historiallisesti viljan varastointiin tai muuhun varastointiin; usein nykyään kesäisin nukkumiseen; eroaa kaupunkien viljavarastoista kokonsa ja sijaintinsa osilta, vaikka tarkoitus on ollut sama

aivastaa /ˈaivastaː/ (v)
nyse
  henkäistä ilmaa nopeasti ulos refleksin laukaisemana, yleensä nenän ärsyyntymisen johdosta

aivoinfarkti /ˈaivoinfˌarktɪ/ (n)
slag
  aivoverisuonen tukkeutuessa syntyvä vaurio aivokudoksessa

aivokasvain /ˈaivokˌasvain/ (n)
hjernesvulst
  aivoihin muodostuva kasvain

aivoriihi /ˈaivorˌiːhɪ/ (n)
brainstorming
  työskentelymuoto, jossa pyritään luomaan tai työstämään ideoita spontaanisti keskustelemalla

aivot /ˈaivot/ (n)
hjerne
  keskushermostoa kontrolloiva elin, jonka päätehtävä on käsitellä aistien välityksellä saatua informaatiota siten, että eliön toimintakyky ympäristössään säilyy

aivotärähdys /ˈaivotærˌæhdys/ (n)
hjernerystelse
  lievä aivovamma, joka johtuu päähän kohdistuneesta iskusta

ajaa /ˈajaː/ (v)
kjøre
  kuljettaa kulkuneuvoa; (ajoneuvosta) liikkua ihmisen kuljettamana; kulkea ajoneuvon kyydissä; kuljettaa ajoneuvolla

ajaja /ˈajaja/ (n)
sjåfør
  henkilö, joka ajaa jotakin kulkuneuvoa tai konetta

ajankohtainen /ˈajaŋkˌohtainen/ (adj)
aktuell
  joka liittyy nykyisyyteen, päivän tapahtumia koskeva; parhaillaan tai tässä ajassa tapahtuva

ajanlasku /ˈajanlˌasku/ (n)
tidsregning
  pääasiassa taivaankappaleiden liikkeisiin perustuva tapa mitata aikaa

ajantasainen /ˈajantasˌainen/ (adj)
oppdatert
  sellainen joka on ajan tasalla

ajantasaistus /ˈajantasˌaistus/ (n)
ajourføring
  ajantasaistaminen

ajanviete /ˈajanvˌiete/ (n)
tidsfordriv
  vapaa-ajan puuha, viihde, ratto, huvitus

ajatella /ˈajatella/ (v)
tenke
  käsitellä mielessään

ajatus /ˈajatus/ (n)
tanke
  aivoissa syntynyt mielikuva, idea

ajatuspoliisi /ˈajatˌuspolˌiːsɪ/ (n)
tankepoliti
  taho, joka tuomitsee henkilön tämän vääränlaisten mielipiteiden vuoksi

ajatusviiva /ˈajatˌusvɪːva/ (n)
bindestrek
  välimerkkinä toimiva yhdysviivaa pidempi vaakaviiva, jonka avulla voidaan mm. elävöittää kirjoitetun tekstin rakennetta. Ajatusviivaa voidaan käyttää myös esimerkiksi rajakohtamerkintänä, poisjätön merkkinä tai repliikkiviivana, joka puheessa havaitaan hetken taukona.

ajatusvirhe /ˈajatˌusvɪrhe/ (n)
avvik
  virheellisen perustelun takia osittain harhaan joutunut päätelmä

ajautua /ˈajautˌua/ (v)
daffe
  liikkua ulkopuolisten voimien ohjaamana; kulkeutua

ajella /ˈajella/ (v)
drive
  hätistellä, karkotella
klippe
  leikata
dra
  liikkua ajoneuvolla vailla selkeätä suunnitelmaa, ajaa huvikseen tai huvittuakseen
  painostaa (varovasti, lievästi)

ajo /ˈajo/ (n)
drive
  ajoneuvon kuljetus, auton ajo
utførelse
  tietokoneohjelman suoritus

ajoittaa /ˈajoitːaː/ (v)
sette dato
  määrittää jonkin ikä, panna aikajanalle
tidspunkt
  sijoittaa ajallisesti

ajoittain /ˈajoitːain/ (adv)
av og til
  aika-ajoin, silloin tällöin

ajokoira /ˈajokˌoira/ (n)
hund
  metsästykseen käytettävä koira, jolla on hajuaistinsa avulla kyky löytää ja seurata jahdin aikana pakenevaa riistaeläintä

ajokortti /ˈajokˌortːɪ/ (n)
førerkort
  ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja

ajoneuvo /ˈajonˌeuvo/ (n)
kjøretøy
  maalla kulkeva ohjattava, moottoroitu tai moottoroimaton laite

ajuruoho /ˈajurˌuoho/ (n)
timian
  joukko huulikukkaissuvun tavallisesti ruohomaisia varpuja tai pensaita; Suomen luonnossa kasvaa kangasajuruoho ja nurmiajuruoho

akaatti /ˈakaːtːɪ/ (n)
agat
  kvartsin pienikiteinen tuliperäinen muoto

akan /ˈakan/ (n)
akan
  akanin kieli, Ghanassa puhuttava nigeriläis-kongolainen kieli, jota kutsutaan myös twin kieleksi (kielitunnus: aka)
  erään Länsi-Afrikassa elävän etnisen ryhmän jäsen

akana /ˈakana/ (n)
agn
  jyvästä puitaessa irtoava kalvomainen suomu tai muu roska

akateemikko /ˈakatˌeːmɪkːo/ (n)
akademiker
  akatemian jäsen

akateeminen /ˈakatˌeːmɪnen/ (adj)
akademisk
  yliopistoon liittyvä, yliopistotutkintoihin liittyvä

akateemisuus /ˈakatˌeːmɪsuːs/ (n)
akademiker
  se, että on akateeminen

akatemia /ˈakatˌemɪa/ (n)
akademi
  alansa ylin oppilaitos, korkeakoulu, yliopisto
  tieteiden tai taiteiden edistämiseksi perustettu seura, joka edustaa alansa korkeimpia saavutuksia
  Platonin Akatemia, Platonin perustama filosofinen koulukunta

akileija /ˈakɪlˌeija/ (n)
akeleie
  leinikkikasvien heimoon kuuluvan akileijojen () suvun kasvi

akillesjänne /ˈakɪllˌesjænne/ (n)
akillessene
  kantapäässä sijaitseva vahva jänne

akkadi /ˈakːadɪ/ (n)
akkadisk
  akkadin kieli, kuollut itäseemiläinen kieli, jota puhuttiin noin kolmetuhatta vuotta sitten Assyrian ja Babylonian alueilla, (kielitunnus: akk)

akkamainen /ˈakːamˌainen/ (adj)
Pyse
  naismainen; naisellisesti tai naisen tavoin käyttäytyvästä miehestä

akku /ˈakːu/ (n)
akkumulator
  sähköä kemialliseksi energiaksi varastoimaan kykenevä jännitelähde
  eräiden mikroprosessorien yleiskäyttöinen rekisteri, jonka avulla suoritetaan laskentaa ja tiedonsiirtoa

akkusatiivi /ˈakːusatˌiːvɪ/ (n)
akkusativ
  minkä tahansa sijamuodon kaltainen objektin sija

akne /ˈakne/ (n)
akne
  talirauhasten liiallisesta talin erittämisestä ja niiden tulehtumisesta johtuva kasvojen ihosairaus

akrobaatti /ˈakrobˌaːtːɪ/ (n)
akrobat
  akrobatian harjoittaja, näytöksissä esiintyvä taituruusvoimistelija ja temppujen tekijä

akrobatia /ˈakrobˌatɪa/ (n)
akrobatikk
  taito tehdä poikkeuksellista notkeutta, voimaa ja rohkeutta vaativia näyttäviä voimistelu- ja tasapainoiluesityksiä; sekä näiden esittäminen

akrofobia /ˈakrofˌobɪa/ (n)
akrofobi
  korkean paikan kammo, pelko korkeita paikkoja kohtaan

akseli /ˈakselɪ/ (n)
akse
  eräitä yleensä pyöriviä koneenosia

aksentti /ˈaksentːɪ/ (n)
aksent
  puheessa tapahtuva sanan tai sen osan korostaminen, sanapaino, tai sanan painottaminen lauseessa, lausepaino.

aksenttimerkki /ˈaksentːɪmˌerkːɪ/ (n)
aksent
  merkki, joka ilmaisee ääntämiseen liittyvän koron paikan; aksenttimerkki voi toimia myös ääntämisohjeena

akseptointi /ˈakseptˌointɪ/ (n)
aksept
  akseptoiminen

akseptori /ˈakseptˌorɪ/ (n)
akseptant
  (mm. kemiassa, fysiikassa, biologiassa) välittymisen kohde, vastaanottaja; esimerkiksi atomi, molekyyli tai solu, joka vastaanottaa luovuttajalta elektronin, molekyylin tai molekyyliryhmän

aksidenssi /ˈaksɪdˌenssɪ/ (n)
tilfeldig
  tilapäinen ylennys- tai alennusmerkki

aksiooma /ˈaksɪˌoːma/ (n)
aksiom
  perusväittämä aksiomaattisessa päättelyssä; selviö, itsestäänselvyys

aktiivi /ˈaktɪːvɪ/ (n)
aktiv
  aktiivimuoto, verbien pääluokka. Aktiivi-pääluokkaan kuuluvan verbin subjekti on tekijä.
  aktiivimuoto, verbin finiittimuoto, jossa tekijä tunnetaan
  henkilö, joka on aktiivinen jossain toiminnassa, aktivisti

aktiivinen /ˈaktɪːvɪnen/ (adj)
aktiv
  sellainen, joka on toiminnassa, tekee aktiivisesti jotakin tai osallistuu

aktinium /ˈaktɪnium/ (n)
actinium
  radioaktiivinen alkuaine, Ac

akustiikka /ˈakustˌiːkːa/ (n)
akustikk
  tilan äänentoisto-ominaisuudet
  äänialueella ilmenevien värähtelyjen ja niiden erilaisissa väliaineissa etenemisen tutkimus

akuutti /ˈakuːtːɪ/ (adj)
akutt
  äkillinen

akuutti /ˈakuːtːɪ/ (n)
akutt aksent
  akuuttiaksaentti, akuutti korkomerkki, kirjaimen ylle kirjoitettava aksenttimerkki, joka näyttää vasemmalle suunnatulta pilkulta, [´] ja ilmentää ”nousevaa”. Unicode U+00B4

akvaario /ˈakvaːrˌio/ (n)
akvarium
  lasiallas, jossa pidetään kaloja, muita vesieläimiä ja usein myös kasveja

akvaariokala /ˈakvaːrˌiokˌala/ (n)
akvariefisk
  vangittuna akvaariossa näytillä pidettävä, us. akvaarioon jalostettu kala

akvaviitti /ˈakvavˌiːtːɪ/ (n)
akevitt
  ruotsalainen väkevä alkoholijuoma, jota on maustettu kuminalla ja aniksella

akvedukti /ˈakvedˌuktɪ/ (n)
akvedukt
  perinteisesti avonainen vesijohto (voidaan myös kattaa), jossa vesi virtaa painovoiman avulla

ala /ˈala/ (n)
fagfelt
  toimiala
område
  pinta-ala

ala-arvoinen /ˈalaˈarvoinen/ (adj)
de fattige
  kelvoton, arvoton, huono

alahuuli /ˈalahˌuːlɪ/ (n)
underleppe
  huuliparin alempi puolikas

alaikäinen /ˈalaikˌæinen/ (adj)
mindreårig
  iältään lain määräämän täysi-ikäisyyden rajan alapuolella oleva

alainen /ˈalainen/ (adj)
under
  alapuolella tai alistettuna oleva

alakoulu /ˈalakˌoulu/ (n)
småskoletrinn
  suomalaisen peruskoulun alempi aste, joka käsittää vuosiluokat 1–6; entisen ala-asteen nykyinen nimitys

alakulttuuri /ˈalakˌultːuːrɪ/ (n)
delkultur
  jonkin ryhmän oma, pääkulttuurista poikkeava kulttuuri

alamaa /ˈalamaː/ (n)
i en skråning
  alanko

alanko /ˈalaŋko/ (n)
skål
  laaja maa-alue, jonka korkeus on alle 200 metriä merenpinnasta

alankomaalainen /ˈalaŋkomˌaːlainen/ (adj)
nederlandsk
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

alankomaalainen /ˈalaŋkomˌaːlainen/ (n)
nederlender
  pyvästi Alankomaissa asuva henkilö

alaosa /ˈalaˌosa/ (n)
passiv
  asun alaosa (housut, hame)

alaotsikko /ˈalaˌotsɪkːo/ (n)
undertekst
  otsikko, joka kuuluu tai tulee jonkin yläotsikon alle

alapuolella /ˈalapˌuolella/ (adv)
under
  alla; alapuolen suunnassa

alapää /ˈalapæː/ (n)
passiv
  jonkin kokonaisuuden alin tai alempi osa

alas /ˈalas/ (adv)
ned
  ylhäältä alaspäin, alemmas, alaosaan, ala-asentoon; alhaalle

alasaksa /ˈalasˌaksa/ (n)
plattysk
  nykyisin pohjoisessa Saksassa sekä Alankomaiden koillisosassa puhuttava kieli, jolle ei ole kehitetty yleiskieltä tai vakiinnutettu yhteistä kirjoitusjärjestelmää (kielitunnus: nds)

alasin /ˈalasɪn/ (n)
ambolt
  sepän takomisen alustana käyttämä raskas metallialusta

alasinluu /ˈalasˌinluː/ (n)
ambolt
  (anatomia) yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

alasti /ˈalastɪ/ (adv)
naken
  ilman vaatteita, alastonna, alastomana

alaston /ˈalaston/ (adj)
naken
  ilman vaatteita oleva
  verhoamaton, verhoutumaton, peittämätön, paljas

alastonkuva /ˈalastˌoŋkuva/ (n)
nakenbilde
  yhtä tai useampaa alastonta henkilöä esittävä kuva; kuva, jossa ollaan alasti

alasuoja /ˈalasˌuoja/ (n)
jockstrapp
  sukuelimiä suojaava suojus

alaviite /ˈalavˌiːte/ (n)
fotnote
  sivun alareunassa oleva seliteteksti, joka viittaa johonkin samalla sivulla olevaan sanaan tai asiaan

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (n)
albaner
  pysyvästi Albaniassa asuva henkilö

albatrossi /ˈalbatrˌossɪ/ (n)
albatross
  joukko pitkä- ja kapeasiipisiä eteläisen pallonpuoliskon merialueiden oivallisina lentäjinä ja merimiesten onnentuojina tunnettuja lintuja ()

albiino /ˈalbɪːno/ (adj)
albino
  albinistinen

albiino /ˈalbɪːno/ (n)
albino
  eläin tai ihminen, jolla ei geenimuutosten vuoksi ole pigmenttiä ihollaan

albumi /ˈalbumɪ/ (n)
album
  kirja johon kirjoitetaan muistorunoja, kootaan nimikirjoituksia, postimerkkejä, tulitikkuetikettejä, valokuvia tms. kokoelmaksi

aldehydi /ˈaldehˌydɪ/ (n)
aldehyd
  orgaaninen yhdiste, joka muodostuu alkoholin hapettuessa

aldoosi /ˈaldoːsɪ/ (n)
aldose
  monosakkaridi (sokeri), joka avoketjuisena sisältää aldehydiryhmän eli karbonyyliryhmä on ketjun päässä

alennusmerkki /ˈalennˌusmerkːɪ/ (n)
-es
  etumerkintä, joka alentaa sävelen soivaa sävelkorkeutta puolisävelaskelella; nuottikirjoituksessa alennusmerkin symboli on ♭

alennusmyynti /ˈalennˌusmyːntɪ/ (n)
auksjon
  tilanne, jossa tuotteita myydään alennuksella, alennettuun hintaan; usein alennusmyynnit ajoittuvat alennusmyyntikaudelle

alentua /ˈalentˌua/ (v)
senke
  laskeutua, aleta
bukke
  nöyrtyä (tekemään jotakin väärää)

algebrallinen /ˈalɡebrˌallɪnen/ (adj)
algebraisk
  algebraan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (n)
algerier
  pysyvästi Algeriassa asuva henkilö

algoritmi /ˈalɡorˌitmɪ/ (n)
algoritme
  joukko järjestelmällisesti suoritettavia käskyjä tai ohjeita jonkin tehtävän suorittamiseksi; erityisesti matematiikassa ja tietojenkäsittelyssä tarkkaan määritelty sarja ongelman ratkaisemista varten

alhaalla /ˈalhaːlla/ (adv)
nede
  alaosassa, alimmassa paikassa, olosuhteessa tai tilanteessa, pohjalla

alhaalle /ˈalhaːlle/ (adv)
ned
  alas, tarkastelupaikkaa alempaan olosuhteeseen, paikkaan tai tilanteeseen, usein alhaisimpaan mahdolliseen olosuhteeseen, paikkaan tai tilanteeseen, pohjalle

alhainen /ˈalhainen/ (adj)
lav
  pieni, matala

aliarvioida /ˈalɪˌarvɪˌoida/ (v)
undervurdere
  arvioida jokin joiltakin ominaisuuksiltaan vähäisemmäksi tai pienemmäksi kuin mitä se todellisuudessa on

aliohjelma /ˈalɪˌohjelma/ (n)
funksjon
  (ohjelmointi) tietokoneohjelman lähdekoodissa esiintyvä pääohjelmaa pienempi itsenäinen ohjelma; funktio, alirutiini

alistussuhde /ˈalɪstˌussuhde/ (n)
hypotakse
  alisteisen sivulauseen suhde päälauseeseen

alittaa /ˈalɪtːaː/ (v)
under
  mennä ali(tse)

aliupseeri /ˈaliupsˌeːrɪ/ (n)
underoffiser
  (sotavoimat) henkilö jolla on jokin sotilasarvoista, jotka sijoittuvat arvojärjestyksessä upseerin ja miehistön väliin

alkaa /ˈalkaː/ (v)
begynne
  saada alkunsa, syntyä
  ryhtyä tekemään jotakin

alkaani /ˈalkaːnɪ/ (n)
alkan
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia

alkaen /ˈalkaen/ (adv)
fra
  jostakin lähtien

alkaloidi /ˈalkalˌoidɪ/ (n)
alkaloid
  (orgaaninen kemia) kasviemäs, suurta joukkoa yleensä myrkyllisiä kasveissa esiintyviä typpipitoisia emäksiä edustava yhdiste

alkeet /ˈalkeːt/ (n)
grunne
  perusosaaminen

alkeishiukkanen /ˈalkeishˌiukːanen/ (n)
elementærpartikkel
  aineen jakamaton rakenneosa, jolla ei siis ole omaa sisäistä rakennetta eikä se siten koostu muista hiukkasista; huomattavasti pienempi kuin atomi, jonka luultiin pitkään olevan aineen jakamaton rakenneosa; nykykäsityksen mukaan jakautuvat useisiin eri fermioneihin ja bosoneihin

alkemia /ˈalkemˌia/ (n)
alkymi
  oppi, jonka tarkoituksena on valmistaa kultaa muista aineista tai saavuttaa kuolemattomuus ns. viisasten kiven avulla

alkemisti /ˈalkemˌistɪ/ (n)
alkymist
  alkemian harjoittaja

alkio /ˈalkɪo/ (n)
embryo
  uuden kasvi- tai eläinyksilön varhainen kehitysmuoto; ihminen on alkio hedelmöityksen ja noin 8. raskausviikon välisenä aikana
grunnstoff
  tiettyyn joukkoon kuuluva yksittäinen matemaattinen olio; tyypiltään alkio voi olla esim. luku, matriisi, vektori, funktio tai joukko
  yksittäinen muuttuja useiden, yleensä samankaltaisten muuttujien muodostamassa taulukossa tms. tietorakenteessa

alkoholi /ˈalkohˌolɪ/ (n)
alkohol
  mikä tahansa alkoholiryhmän (OH) eli hydroksyyliryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste

alkoholipitoinen /ˈalkohˌolɪpɪtˌoinen/ (adj)
alkoholholdig
  sellainen, joka sisältää alkoholia

alkoholismi /ˈalkoholˌismɪ/ (n)
alkoholisme
  pitkäaikaisesta alkoholin liikakäytöstä johtuva riippuvuus; toisaalta pidetään sairautena, johon joillakin henkilöillä on muita suurempi alttius

alkoholisti /ˈalkoholˌistɪ/ (n)
alkoholiker
  alkoholista riippuvainen henkilö; alkoholismia sairastava henkilö

alkoholiton /ˈalkohˌolɪton/ (adj)
alkoholfri
  sellainen, jossa ei ole alkoholia
  alkoholia juomaton

alku /ˈalku/ (n)
begynnelse
  se, mistä jokin alkaa, alkamiskohta, alkupää

alkuaine /ˈalkuˌaine/ (n)
grunnstoff
  aine, jota ei voi kemiallisesti pilkkoa pienempiin osiin ja joista kaikki kemialliset yhdisteet muodostuvat; määritellään aineeksi, jonka atomin ytimessä, atomiytimessä, on tietty määrä protoneja

alkuhärkä /ˈalkuhˌærkæ/ (n)
urokse
  nautojen vuonna 1627 sukupuuttoon kuollut kantamuoto (Bos taurus primigenius); naudan villi esimuoto

alkukoti /ˈalkukˌotɪ/ (n)
origo
  jonkin asian lähtöpaikka, josta se on siirtynyt tai lähtenyt leviämään

alkuluku /ˈalkulˌuku/ (n)
primtall
  yhtä suurempi kokonaisluku, joka on jaollinen vain itsellään ja yhdellä

alkupala /ˈalkupˌala/ (n)
adgang
  ruokahalun kiihottamiseksi juuri ennen ruokailua tai aterian alussa nautittava pieni syötävä

alkuperä /ˈalkupˌeræ/ (n)
opphav
  se, mistä joku tai jokin periytyy tai tulee

alkuperäinen /ˈalkuperˌæinen/ (adj)
opprinnelig
  sellainen, joka on ollut alun perin tai alkuaan, synnynnäinen; aito, oikea; alkuperään liittyvä

alkuruoka /ˈalkurˌuoka/ (n)
adgang
  ruoka ennen pääateriaa

alkuräjähdys /ˈalkuræjˌæhdys/ (n)
Big Bang
  tapahtuma, jossa nykyisin tuntemamme maailmankaikkeuden uskotaan saaneen alkunsa noin 13,8 miljardia vuotta sitten; tapahtumassa sai alkunsa aika, syntyivät maailmankaikkeuden neljä perusvuorovaikutusta: gravitaatio, heikko vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus ja sähkömagnetismi, sekä ainetta ja antiainetta, joista jäljelle jäi ensimmäistä

alkusynty /ˈalkusˌynty/ (n)
abiogenese
  spontaani sikiäminen, vanhentunut biologinen teoria, jonka mukaan ensimmäiset eliöt syntyivät elottomasta aineesta

alkutekijä /ˈalkutˌekɪjæ/ (n)
primfaktor
  kokonaisluvun jaoton, eli kokonaislukuun tasan sisältyvä, tekijä; tällainen tekijä on alkuluku

alkyyni /ˈalkyːnɪ/ (n)
alkyn
  (kemia) hiilivety, jossa on vähintään yksi kolmoissidos kahden hiiliatomin välillä

alla /ˈalla/ (adv)
under
  (tilasta) jonkin alapuolella

allas /ˈallas/ (n)
nedbørfelt
  päältä avoin säiliö, jossa pidetään jonkinlaista nestettä varastointia tai käsittelyä varten
senke
  hanan alla oleva säiliö, jonne hanasta valuva vesi valuu astioiden tai käsien pesua varten, lavuaari, pesuallas
skål
  sama kuin uima-allas, usein pienehkö ja siirrettävä
  (maantiede) laakea, yleensä laaja maanpinnan tai merenpohjan painanne (esim. Lontoon allas ja Pariisin allas)

allatiivi /ˈallatˌiːvɪ/ (n)
allativ
  ulkopaikallissija, joka perusmerkityksessään ilmaisee liikettä jonkin päälle, jollekin pinnalle tai jonkin lähelle, ulkotulento

alle /ˈalle/ (adv)
fratrukket
  vähemmän kuin (määrään liittyen)

allegoria /ˈalleɡˌorɪa/ (n)
allegori
  abstraktisten käsitteiden, luonnonvoimien tai esineiden personifikaatio, vertauskuvallinen esitystapa

allekirjoittaa /ˈallekˌirjoitːaː/ (v)
skrive under
  laittaa nimensä esimerkiksi sopimukseen vahvistukseksi

allekirjoitus /ˈallekˌirjoitus/ (n)
underskrift
  asiakirjan aitoutta varmentava tai hyväksyntää asiakirjan sisällölle ilmaiseva päivättyyn asiakirjaan kirjoitettu nimikirjoitus

allergeeni /ˈallerɡˌeːnɪ/ (n)
allergen
  allergian aiheuttaja, herkistävä aine

allergia /ˈallerɡˌia/ (n)
allergi
  yliherkkyys jollekin elimistölle vieraalle aineelle

allerginen /ˈallerɡɪnen/ (adj)
allergisk
  sellainen, jolla on allergia; allergiaan liittyvä

alleviivata /ˈallevˌiːvata/ (v)
utheve
  merkitä tärkeä kohta tekstistä piirtämällä viiva sen alle

alli /ˈallɪ/ (n)
havelle
  keskikokoinen musta-ruskea-valkea sorsalintu

almanakka /ˈalmanˌakːa/ (n)
almanakk
  painotuote, joka esittää vuoden kierron, tärkeät yleiset merkkipäivät sekä muuta ajankohtaista ja yleishyödyllistä tietoa

aloite /ˈaloite/ (n)
initiativ
  yleensä kirjallinen ehdotus jonkin toimen saamiseksi aikaan

aloittaa /ˈaloitːaː/ (v)
begynne
  laittaa jokin alulle

aloitteellisuus /ˈaloitːˌeːllɪsuːs/ (n)
initiativ
  se, että on aloitteellinen

aloittelija /ˈaloitːˌelɪja/ (n)
nybegynner
  kokematon tai tottumaton henkilö; joku joka ei ole paljoa tehnyt kyseistä asiaa

aloitus /ˈaloitus/ (n)
begynne
  aloittaminen

alpakka /ˈalpakːa/ (n)
alpakka
  Etelä-Amerikassa villan tuotantoon jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (Vicugna pacos, 2001), joka on sukua laamalle

alruuna /ˈalruːna/ (n)
alruner
  rohtomandrake (Mandragora officinarum), monivuotinen kasvi, jolla on suuret, haaroittuvat juuret ja isot lehdet

altruismi /ˈaltrwɪsmɪ/ (n)
altruisme
  toisten kunnioittaminen ja huomioon ottaminen; epäitsekkyys

alttari /ˈaltːarɪ/ (n)
alter
  pöytä tai muu tasainen rakennelma, jota käytetään uskonnollisissa rituaaleissa

alttius /ˈaltːius/ (n)
mottakelighet
  piirre tai ominaisuus, taipumus, joka tekee herkäksi ja auliiksi johonkin suuntautumiseen tai tapaan toimia

alttoviulu /ˈaltːovˌiulu/ (n)
bratsj
  viola, viulun kanssa rakenteeltaan samanlainen, mutta sitä suurempi ja matalaäänisempi jousisoitin

alue /ˈalue/ (n)
område, region
  paikka; rajattu, äärellinen ala

aluksi /ˈaluksɪ/ (adv)
i begynnelsen
  ensimmäiseksi, työn ensimmäisessä vaiheessa

alumiini /ˈalumˌiːnɪ/ (n)
aluminium
  maametalleihin kuuluva metallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain yhdisteissä; sen kemiallinen merkki on Al

alumiinitölkki /ˈalumˌiːnɪtˌølkːɪ/ (n)
bak
  alumiinista valmistettu tölkki

aluna /ˈaluna/ (n)
alun
  kaliumin ja alumiinin kaksoissuola

alus /ˈalus/ (n)
båt
  vesikulkuneuvo; (laajemmin) ilma- t. avaruuskulkuneuvo

alushousut /ˈalushˌousut/ (n)
underbukse
  ihoa vastaan pidettävät housut, jotka ovat lähinnä sukuelimien ja takapuolen suojana

aluslevy /ˈaluslˌevy/ (n)
skive
  pultin tai ruuvin kannan tai mutterin alle laitettava reiällinen yl. pyöreä levy

aluspaita /ˈaluspˌaita/ (n)
trøye
  ihoa vasten (toisen paidan alla) pidettävä (miesten) kaulukseton paita

alustaa /ˈalustaː/ (v)
innlede
  pitää alkupuheenvuoro keskustelulle
initialisere
  antaa alkuarvot

alustus /ˈalustus/ (n)
anbefaling
  lyhyt johdatus aiheeseen (ennen varsinaista keskustelua)

alusvaate /ˈalusvˌaːte/ (n)
undertøy
  päällysvaatteiden alla käytettävä vaatekappale: esimerkiksi alushousut tai rintaliivit

amalgaami /ˈamalɡˌaːmɪ/ (n)
amalgam
  elohopean ja jonkin toisen metallin seos

amatööri /ˈamatˌøːrɪ/ (n)
amatør
  harrastaja, harrastelija, aloittelija, myös merkitykseltään vähättelevä

amazonianamatsoni /ˈamatsˌonɪˌanamˌatsonɪ/ (n)
gulkroneamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amazonianaranen /ˈamatsˌonɪˌanaranen/ (n)
amazonspurvepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amazoniankanahaukka /ˈamatsˌonɪˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
gråbukhauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ambassadi /ˈambassˌadɪ/ (n)
ambassade
  suurlähetystö

ambitio /ˈambɪtˌio/ (n)
ambisjon
  kunnianhimo, kunnianhimoisuus

ambulanssi /ˈambulˌanssɪ/ (n)
ambulanse
  hälytysajoneuvo, joka on varustettu sairaanhoitoon tarkoitetulla varustuksella ja mahdollistaa potilaille annettavan ensiavun ja kiireellisen kuljetuksen makuuasennossa

ameba /ˈameba/ (n)
amøbe
  Amoebozoa-kuntaan kuuluva yksisoluinen aitotumallinen eliö, joka liikkuu muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja

amerikanenglanti /ˈamerˌikanˌeŋlantɪ/ (n)
amerikansk-engelsk
  englannin kielen variantti, jota puhutaan Yhdysvalloissa

amerikium /ˈamerɪkium/ (n)
americium
  eräs radioaktiivinen alkuainemetalli

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (adj)
amerikansk
  Amerikasta peräisin oleva tai Amerikkaan liittyvä

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (n)
amerikanar
  Yhdysvalloissa asuva, Yhdysvaltain kansalainen
  Amerikoissa asuva, yleisimmin joko pohjoisamerikkalainen tai eteläamerikkalainen

amerikkalainen jalkapallo /ˈamerˌikːalˌainen jˈalkapˌallo/ (n)
fotball
  Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1800-luvun lopussa kehitetty joukkueurheilulaji

ametisti /ˈametˌistɪ/ (n)
ametyst
  läpikuultava, väriltään sinipunaisesta purppuraan vaihteleva kvartsi

amhara /ˈamhara/ (n)
amharisk
  pääasiassa Etiopiassa puhuttu seemiläinen kieli, kielitunnus: am

aminohappo /ˈamɪnohˌapːo/ (n)
aminosyre
  orgaaninen yhdistelmä, missä on sekä (emäksinen) aminoryhmä että (hapan) karboksyyliryhmä. On perustana joukolle koostumukseltaan erilaisia fysiologisesti merkittäviä orgaanisia happoja, joista kaikki proteiinit koostuvat

amiraali /ˈamɪrˌaːlɪ/ (n)
admiral
  merivoimien korkein sotilasarvo, joka vastaa maavoimien kenraalia

amiraaliperhonen /ˈamɪrˌaːlɪpˌerhonen/ (n)
admiral
  (eläintiede) amiraali, täpläperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen

ammatillinen /ˈammatˌillɪnen/ (n)
okkupasjon
  ammattiin kuuluva, sitä koskeva

ammatti /ˈammatːɪ/ (n)
yrke
  se, mitä henkilö tekee työkseen; pätevyys jonkin tietyn työn taitamiseen

ammattikieli /ˈammatːɪkˌielɪ/ (n)
fagspråk
  ammattislangi, johonkin tiettyyn ammattialaan liittyvä sanasto tai ilmaisu; ammattiin liittyvä kielen ilmaisutapa

ammattikoulutus /ˈammatːɪkˌoulutus/ (n)
yrkesutdannelse
  ammattiin johtava koulutus

amme /ˈamme/ (n)
badekar
  kylpemiseen (tavallisesti kylpyhuoneessa) käytettävä pienehkö vesiallas

ammentaa /ˈammentaː/ (v)
øse
  ottaa keittoa tai nestettä astiasta, kauhoa

ammoniakki /ˈammonɪˌakːɪ/ (n)
ammoniakk
  typen ja vedyn yhdiste, NH₃

ammua /ˈammua/ (v)
raute
  pitää lehmän ääntä

ammus /ˈammus/ (n)
kule
  ampuma-aseen projektiili; ampumatarvike tai tuhovaikutuksen välittävä esine

ammuskella /ˈammuskella/ (v)
dra
  ampua useita kertoja harvakseen, joskus vailla selkeää kohdetta

amnestia /ˈamnestˌia/ (n)
amnesti
  tiettyihin, tavallisesti poliittisiin rikoksiin syyllistyneitä koskeva yleinen armahdus tai rangaistuksen lievennys; Suomessa yleinen armahdus voidaan säätää lailla

ampeeri /ˈampeːrɪ/ (n)
ampere
  sähkövirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus A)

ampiainen /ˈampɪˌainen/ (n)
veps
  yleensä yhdyskunnassa elävä hyönteinen heimossa , jonka naarailla on myrkkypistin, jonka pistos on tuskallinen myös ihmiselle

amplitudi /ˈamplɪtˌudɪ/ (n)
amplitude
  värähdyslaajuus; ilmaisee värähdysliikkeen poikkeaman jänniteasteikolla

ampua /ˈampua/ (v)
skyte
  laukaista ammus tai nuoli aseella johonkin kohteeseen ilman että kohde kuolee

ampua alas /ˈampua ˈalas/ (v)
skyte
  pudottaa ampumalla

ampuhaukka /ˈampuhˌaukːa/ (n)
dvergfalk
  jalohaukkoihin kuuluva pieni petolintu ()

ampulli /ˈampullɪ/ (n)
ampulle
  sulattamalla suljettu, yleensä nestetäytteinen pieni pullo

ampuma-ase /ˈampumaˈase/ (n)
skytevåpen
  ampumiseen käytetty ase, usein tuliase, myös erilaiset jouset

ampumahiihto /ˈampumahˌiːhto/ (n)
skiskyting
  urheilulaji, jossa kilpailijoiden paremmuus ratkaistaan hiihdon ja ammunnan yhteistuloksella

ampumarata /ˈampumˌarata/ (n)
skytebane
  rajattu alue tai tila, jossa on määrätyt ampumapaikat ja ampumasuunnat ja joka on tarkoitettu ampumaharjoitteluun ja -kilpailuun

ampumatarvikkeet /ˈampumatˌarvɪkːeːt/ (n)
ammunisjon
  ampumiseen, tarkemmin laukauskeen tarvittavan materiaalin kokonaisuus

amputoida /ˈamputˌoida/ (v)
amputere
  poistaa leikkaamalla ruumiinosa kokonaan tai osittain

amputointi /ˈamputˌointɪ/ (n)
amputasjon
  kirurginen toimenpide jossa raaja tai raajan osa poistetaan

anaaliseksi /ˈanaːlɪsˌeksɪ/ (n)
analsex
  peräaukon kautta tapahtuva yhdyntä

anabolia /ˈanabˌolɪa/ (n)
anabolisme
  solun rakenneosien biosynteesi yksinkertaisimmista rakenneosista

analoginen /ˈanalˌoɡɪnen/ (adj)
analog
  fyysisten määrien käsittelyyn, jatkuviin suureisiin perustuva, ei-digitaalinen

analyysi /ˈanalˌyːsɪ/ (n)
analyse
  tutkittavana olevan asian määrittäminen purkamalla osiin

ananas /ˈananas/ (n)
ananas
  hedelmäananas, Ananas comosus, trooppinen yksisirkkainen kasvi ja sen mehevä epähedelmä

anarkia /ˈanarkˌia/ (n)
anarki
  (poliittinen ideologia) anarkismin mukainen aate ja yhteiskunta, jossa ei ole valtiota ja jossa vallan on aina perusteltava itsensä

anarkismi /ˈanarkˌismɪ/ (n)
anarkisme
  alistavista yhteiskuntarakenteista vapaata yhteiskuntaa tavoitteleva poliittinen aate, joka korostaa tasa-arvoa ja toiminnan vapaaehtoisuutta

anarkisti /ˈanarkˌistɪ/ (n)
anarkist
  anarkismin kannattaja

anarkokapitalismi /ˈanarkˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
anarkokapitalisme
  anarkismin ja kapitalismin yhdistelmä, jossa valtio lakkautetaan, korostetaan markkinoiden kykyä ratkaista ongelmia ja lait ovat yksityisiä

anatomia /ˈanatˌomɪa/ (n)
anatomi
  eliöiden rakennetta käsittelevä tiede

andienamatsoni /ˈandienamˌatsonɪ/ (n)
Andesamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (n)
andorraner
  pysyvästi Andorrassa asuva henkilö
  Andorran kansalainen
  syntyperältään andorralainen

androidi /ˈandroidɪ/ (n)
androide
  ihmistä muistuttava robotti

anemia /ˈanemˌia/ (n)
blodmangel
  veritauti, jossa punasolujen sisältämän hemoglobiinin tai itse punasolujen määrä on normaalia pienempi ja tämän seurauksena veren hapenkuljetuskyky on alentunut; vähäverisyys

angiina /ˈaŋŋɪːna/ (n)
halsbetennelse
  tavallisesti viruksen tai streptokokin aiheuttama sairaus, jossa nielurista tulehtuvat ja niiden pinnalla näkyy vaaleaa peitettä

anglismi /ˈaŋlɪsmɪ/ (n)
anglisisme
  englannin kielestä muuhun kieleen siirtynyt sana tai lauserakenne, joka on usein vastaanottavan kielen omien sääntöjen vastainen

anglosaksinen /ˈaŋlosˌaksɪnen/ (adj)
angelsaksisk
  (historia, kansatiede) anglosakseihin liittyvä

angolalainen /ˈaŋŋolalˌainen/ (adj)
angolansk
  Angolasta peräisin oleva tai Angolaan liittyvä

angolankaija /ˈaŋŋolˌaŋkaija/ (n)
ovambopapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

anis /ˈanɪs/ (n)
anis
  voimakasarominen anisruohon hedelmistä saatava mauste, jota käytetään leivonnaisten, makeisten, liköörien ja ruoan maustamiseen

anjovis /ˈanjovɪs/ (n)
ansjos
  fileerattu ja maustettu kalasäilyke, joka Pohjoismaissa on yleensä kilohailia

ankara /ˈaŋkara/ (adj)
streng
  sellainen, joka on kohtuuttoman vaativa, joka ei päästä helpolla; kova

ankerias /ˈaŋkerɪas/ (n)
ål
  erityisesti laji (), jolla on pyöreä pitkulainen takaosasta litteä ruumis. Ankeriaan kehitysvaiheita ovat muna, toukka, lasiankerias ja aikuinen yksilö. Naaraat nousevat jokia pitkin makeaan veteen, josta lähtevät sukukypsinä vaellukselle mereen kohti lisääntymisalueita.

ankka /ˈaŋkːa/ (n)
and
  kotieläimenä pidettävä sinisorsan muoto (Anas platyrhynchos domestica), josta on useita muunnoksia

ankkalammikko /ˈaŋkːalˌammɪkːo/ (n)
andedam
  lammikko, jossa ankoilla on tapana viettää aikaansa

ankkuri /ˈaŋkːurɪ/ (n)
anker
  ketjulla tai köydellä varustettu yleensä rautainen väline aluksen, poijun tai muun kelluvan esineen kiinnittämiseen sen ajelehtimisen estämiseksi.
  pieni tynnyri, n. 39 litraa, käytetty vetomittana

anoja /ˈanoja/ (n)
søker
  henkilö, joka anoo

anomus /ˈanomus/ (n)
søknad
  nöyrä pyyntö; virallinen pyyntö

anonyymi /ˈanonˌyːmɪ/ (adj)
anonym
  tuntematon
  nimetön

anonyymiys /ˈanonˌyːmiys/ (n)
anonymitet
  nimeämättömyyden tila tai eksistentti

anoppi /ˈanopːɪ/ (n)
svigermor
  puolison äiti

anorakki /ˈanorˌakːɪ/ (n)
anorakk
  inuiittien käyttämä hupullinen, hylkeen tai karibun nahasta tehty, yleensä tuulenpitävä takki, joka ei aukea edestä vaan se puetaan pään yli vetämällä

anoreksia /ˈanorˌeksɪa/ (n)
anorexia
  anoreksia nervosa, syömishäiriö, jossa ihminen näkee itsensä liian lihavana riippumatta siitä, kuinka laiha hän todellisuudessa on

ansa /ˈansa/ (n)
felle
  paikka, väline tai tilanne, jolla toivotaan saatavan kiinni ihminen tai eläin
  erehdyttävästi naiselta näyttävä mies; transvestiitti tai transsukupuolinen

ansaita /ˈansaita/ (v)
oppnå
  saada rahaa esim. tekemästään työstä

ansas /ˈansas/ (n)
fagverk
  kahden tai useamman tuen vahvistama kannatin

ansio /ˈansɪo/ (n)
inntekt
  rahana tai luontaisetuina saatu tulo, palkka
dyd
  tuloja tuottava, ansaitsemistarkoituksessa tehty työ, ansiotyö

ansiosta /ˈansɪˌosta/ (adv)
på grunn av
  aiheellisesti, täydestä syystä

ansiotulo /ˈansɪˌotulo/ (n)
godtgjøring
  ansiotyön synnyttämä tulo

antaa /ˈantaː/ (v)
gi
  luovuttaa toiselle

antaa anteeksi /ˈantaː ˈanteːksɪ/ (v)
forlate
  ilmaista suullisesti tai kirjallisesti toiselle, ettei ole vihainen toisen tekemästä virheestä tai loukkauksesta

antagonisti /ˈantaɡonˌistɪ/ (n)
Kjemisk
  päähenkilön vastustaja

antarktinen /ˈantarktɪnen/ (adj)
antarktisk
  etelänapaan ja sen lähialueisiin liittyvä

antautua /ˈantautˌua/ (v)
fold
  lopettaa jonkin vastustus ja alistua sen valtaan

anteeksianto /ˈanteːksɪˌanto/ (n)
tilgivelse
  velkojen tai saatavien peruuttaminen tai määrän vähentäminen

anteeksipyyntö /ˈanteːksɪpˌyːntø/ (n)
unskyldning
  sosiaalinen ele, jonka tarkoitus on esittää katumusta epäoikeudenmukaiseksi koetusta teosta

antelias /ˈantelɪas/ (adj)
raus
  runsaasti tai mielellään jotakin lahjaksi antava

antenni /ˈantennɪ/ (n)
antenne
  radioaaltojen vastaanottamiseen tai lähettämiseen tarkoitettu laite; avoin värähtelypiiri, joka sovittaa vastaanotto- tai lähetyslatteissa käsiteltävän radiotaajuisen signaalin eetterissä etenevään radiotaajuiseen säteilyyn.

antibiootti /ˈantɪbɪˌoːtːɪ/ (n)
antibiotikum
  bakteereja tuhoava aine, esimerkiksi penisilliini

antihiukkanen /ˈantɪhˌiukːanen/ (n)
antipartikkel
  hiukkanen, jolla on sama massa kuin tavallisella hiukkasella, mutta jonka kvanttiluvut ovat vastakkaiset

antiklinaali /ˈantɪklɪnˌaːlɪ/ (n)
antiklinal
  poimuvuoriston harjanne

antilooppi /ˈantɪlˌoːpːɪ/ (n)
antilope
  useiden solakoiden, pitkä- ja ohutraajaisten laumoissa elävien onttosarvisten märehtijöiden yhteisnimitys

antimateria /ˈantɪmˌaterˌia/ (n)
antimaterie
  antihiukkasista koostuva materia

antimoni /ˈantɪmˌonɪ/ (n)
antimon
  metallinen alkuaine, jolla on myös epämetallinen allotrooppimuoto. Kemiallinen merkki: Sb.

antioksidantti /ˈantɪˌoksɪdˌantːɪ/ (n)
antioksidant
  hapettumis-reaktion estävä aine, hapettumisenestoaine; kemiallinen yhdiste, joka estää toisten yhdisteiden hapettumista

antipodienviherkaija /ˈantɪpodˌienvɪhˌerkaija/ (n)
Antipodeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

antisemitismi /ˈantɪsˌemɪtˌismɪ/ (n)
antisemittisme
  juutalaisvastaisuus

antisykloni /ˈantɪsˌyklonɪ/ (n)
høgtrykk
  korkeapaineen keskuksesta ulospäin suuntautuva tuulijärjestelmä

antiteesi /ˈantɪtˌeːsɪ/ (n)
motsetning
  vastakohta

antoisa /ˈantoisa/ (adj)
sunn
  virikkeitä t. virkistystä antava

antonymia /ˈantonˌymɪa/ (n)
antonymi
  merkitysten vastakkaisuus

antropologi /ˈantropˌoloɡɪ/ (n)
antropolog
  antropologian tutkija

antropologia /ˈantropˌoloɡˌia/ (n)
antropologi
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva ihmistä tutkiva tiede, laajasti ottaen kaikki ihmisen ruumiillisia ja kulttuuriominaisuuksia tutkivat tieteet kuuluvat tähän; pohjoismaisessa opetuksessa aluetta on rajattu

antura /ˈantura/ (n)
såle
  jalkineen ulkopohja

aortta /ˈaortːa/ (n)
aorta
  sydämen vasemmasta kammiosta lähtevä ruumiin suurin valtimo

ape /ˈape/ (n)
leve av
  sekoittamalla olkisilppuun tai ruumeniin jauhoja saatu hevosen tai naudan rehu; koostumukseltaan vaihteleva rehuseos

apea /ˈapea/ (adj)
mørk
  alakuloinen, ankea, murheellinen

aperitiivi /ˈaperɪtˌiːvɪ/ (n)
aperitif
  ennen ruokailua nautittava alkoholijuoma

apeus /ˈapeus/ (n)
melankoli
  se, että on apea

apila /ˈapɪla/ (n)
kløver
  -suvun hernekasvi

apina /ˈapɪna/ (n)
ape, apekatt
  jokin kädellisten lahkon osalahkoon kuuluva nisäkäs

apinoida /ˈapɪnˌoida/ (v)
herme etter
  jäljitellä, matkia

apostoli /ˈapostˌolɪ/ (n)
apostel
  Raamatussa mainittu Jeesuksen opetuslapsi

apostrofi /ˈapostrˌofɪ/ (n)
apostrof
  (typografia) suora heittomerkki (')

apotti /ˈapotːɪ/ (n)
abbed
  munkkiluostarin johtaja katolisessa kirkossa

apottiluostari /ˈapotːɪlˌuostarɪ/ (n)
abbedi
  yleensä apottikuntaan kuuluva apotin johtama munkkiluostari

apparatsikki /ˈapːarˌatsɪkːɪ/ (n)
apparatsjik
  Neuvostoliitossa hallitsevan kommunistisen puolueen puoluekoneiston virkailija, joka ei kuulunut nomenklatuuraan

appelsiini /ˈapːelsˌiːnɪ/ (n)
appelsin
  sen marja, jota arkikielessä kutsutaan hedelmäksi

appi /ˈapːɪ/ (n)
svigerfar
  puolison isä

appivanhemmat /ˈapːɪvˌanhemmat/ (n)
svigerforeldre
  puolison vanhemmat

applikointi /ˈapːlɪkˌointɪ/ (n)
applikasjon
  applikoiminen

aprikoida /ˈaprɪkˌoida/ (v)
overlegen
  miettiä, ajatella

aprikoosi /ˈaprɪkˌoːsɪ/ (n)
aprikos
  sen hedelmä

aprillipila /ˈaprɪllˌipɪla/ (n)
aprilsnarr
  leikkimielinen puijaus, joka tehdään aprillipäivänä

apteekkari /ˈapteːkːˌarɪ/ (n)
apoteker
  henkilö, jolla on vaadittava tutkinto ja oikeus (apteekkioikeus) pitää apteekkia; historiallisesti apteekin omistaja ja lääkkeiden valmistaja; sana on jäänyt vanhanaikaiseksi ja pudonnut nykyhetken käytöstä, koska apteekkiala on muuttunut ja nykyään apteekeissa työskentelevät proviisorit ja farmaseutit

apteekki /ˈapteːkːɪ/ (n)
apotek
  lääkkeiden myynti- ja historiallisesti myös valmistusliike

apu /ˈapu/ (n)
hjelp
  toimi tai toimitus, minkä tarkoitus on auttaa pulaan joutunutta tai vaikeassa tilanteessa olevaa; auttaminen, avustaminen

apulainen /ˈapulˌainen/ (n)
hjelpe for
  henkilö, joka auttaa työssä tai tehtävässä, avustaja

apuverbi /ˈapuvˌerbɪ/ (n)
hjelpeverb
  (kielitiede) verbi jonka avulla muodostetaan verbin liittomuotoja; verbi, joka antaa pääverbistä semanttista tai lauseopillista lisätietoa

apuväline /ˈapuvˌælɪne/ (n)
hjelpemiddel
  jossakin toiminnassa helpottava esine tai asia; työkalu, tarvekalu

arabia /ˈarabˌia/ (n)
arabisk
  arabimaissa puhuttava seemiläinen kieli, jonka kirjakielenä toimii ns. klassinen arabia; eri valtioiden alueilla puhuttavat kielimuodot poikkeavat toisistaan sanastoltaan ja ääntämykseltään (sanalista)

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (adj)
arabisk
  arabiankielistä etnistä alkuperää oleva, arabialaisuuteen liittyvä, Arabimaihin tai arabeihin liittyvä

arabianhevonen /ˈarabɪˌanhevonen/ (n)
arabisk
  tarpaanista polveutuva usein väritykseltään valkoinen tai vaaleanharmaa itämainen lämminverinen hevonen, josta on useita alalajeja

arabikumi /ˈarabˌikumɪ/ (n)
gummi arabiku
  eräiden akaasialajien ilmassa kovettuva maitiaisneste, jota käytetään muun muassa hyytelöimis- ja stabilointiaineena makeisissa ja lääketableteissa, sideaineena erilaisissa voiteissa ja tahnoissa sekä liimana savukepapereissa

araukaria-amatsoni /ˈaraukˌarɪaˈamatsˌonɪ/ (n)
skjellgranamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

areena /ˈareːna/ (n)
sand
  roomalaisen amfiteatterin hiekkapäälysteinen näyttämö, jota kerrotaan käytetyn taistelukenttänä

areiolainen /ˈareiolˌainen/ (adj)
arianer
  areiolaisuuteen liittyvä

areiolainen /ˈareiolˌainen/ (n)
arianer
  areiolaisuuden kannattaja

arendaattori /ˈarendˌaːtːorɪ/ (n)
leieboer
  vuokraaja, arennille ottaja

arentimies /ˈarentɪmies/ (n)
leieboer
  maanvuokraaja, tilanvuokraaja, vuokramies, vuokratilallinen, vuokraviljelijä

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (adj)
argentinsk
  Argentiinasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (n)
argentinar
  pysyvästi Argentiinassa asuva henkilö

argon /ˈarɡon/ (n)
argon
  jalokaasuihin kuuluva väritön, hajuton ja mauton alkuaine

arina /ˈarɪna/ (n)
raspe
  ristikkäisten palkkien muodostama rakenne

aristokraatti /ˈarɪstˌokraːtːɪ/ (n)
aristokrat
  syntyperältään korkea, hallitsevan yhteiskuntaluokan, yläluokan, aristokratian jäsen, aatelinen, ylimys

aristokraattinen /ˈarɪstˌokraːtːɪnen/ (adj)
aristokrat
  aristokratiaan liittyvä tai siihen kuuluva

aristokratia /ˈarɪstˌokratˌia/ (n)
aristokrati
  valtiomuoto, jossa valta on yläluokalla, aatelilla tms.

aristoteelikko /ˈarɪstotˌeːlɪkːo/ (n)
aristotelisk
  Aristoteleen oppien kannattaja

aristoteelinen /ˈarɪstotˌeːlɪnen/ (adj)
aristotelisk
  Aristoteleen oppien mukainen

aristus /ˈarɪstus/ (n)
pine
  aristaminen

aritmeettinen /ˈarɪtmˌeːtːɪnen/ (adj)
aritmetisk
  sellainen, joka kuuluu aritmetiikkaan tai on sen sääntöjen mukainen, laskuopillinen

aritmetiikka /ˈarɪtmetˌiːkːa/ (n)
aritmetikk
  laskuoppi, joka käsittelee numeroilla merkittyjä suureita; käytettäviä laskutoimituksia ovat yhteenlasku, vähennyslasku, kertolasku ja jakolasku

arka /ˈarka/ (adj)
følsom
  sellainen, johon sattuu, koskettaessa kipua tuottava, hellä

arkaismi /ˈarkaismɪ/ (n)
arkaisme
  vanhahtava ilmaus

arkeologi /ˈarkeˌoloɡɪ/ (n)
arkeolog
  ammattinaan arkeologiaa harjoittava henkilö

arkeologia /ˈarkeˌoloɡˌia/ (n)
arkeologi
  tiede ihmisen kulttuurin kehityksestä sellaisena kuin se on tutkittavissa maasta ja maaperästä löydettyjen ihmisen toiminnan aikaan saattamien erilaisten rakenteiden ja esineiden jäännöksistä

arki /ˈarkɪ/ (n)
hverdag
  tavanomaiset tai ei-erityiset päivät elämässä

arkikieli /ˈarkɪkˌielɪ/ (n)
talespråk
  jokapäiväinen kieli, jossa sallitaan vapauksia eikä aina tavoitella täsmällisiä ilmauksia; muistuttaa puhekieltä, mutta sisältää vähemmän vapauksia

arkinen /ˈarkɪnen/ (adj)
hverdagslig
  sellainen, joka kuuluu arkeen, arjelle ominainen

arkipäiväinen /ˈarkɪpˌæivæinen/ (adj)
hverdagslig
  sellainen, joka kuuluu arkipäivään, arkipäiville ominainen

arkisto /ˈarkɪsto/ (n)
arkiv
  dokumenttien säilytyspaikka

arkki /ˈarkːɪ/ (n)
papir
  määrämittaan leikattu pala paperia, paperiarkki
ark
  alus

arkkipiispa /ˈarkːɪpˌiːspa/ (n)
erkebiskop
  kirkollisessa hierarkiassa tavallista tärkeämmän hiippakunnan piispan asema; sen haltija

arkkitehti /ˈarkːɪtˌehtɪ/ (n)
arkitekt
  alan korkeakoulussa tutkinnon suorittanut rakennusten ja miljöön suunnittelija

arkkitehtuuri /ˈarkːɪtˌehtuːrɪ/ (n)
arkitektur
  rakennustaide, vallitsevaan ympäristöön yhdyskuntia, rakennuksia ja rakenteita tuottava sovelletun tieteen ala, mikä ratkaisuissaan painottaa esteettisiä, taloudellisia ja sosiologisia näkökohtia

arkkivihko /ˈarkːɪvˌihko/ (n)
sammenkomst
  kirjan valmistuksen moduuli käytettäessa lankasidontaa

arkku /ˈarkːu/ (n)
kiste
  tavaroiden säilyttämiseen tarkoitettu suuri kannellinen laatikko

arkontti /ˈarkontːɪ/ (n)
arkont
  korkea hallintovirkamies antiikin Kreikan kaupunkivaltioissa

armahtaa /ˈarmahtaː/ (v)
benåde
  vapauttaa rangaistuksesta

armeija /ˈarmeija/ (n)
hær
  valtion puolustuksesta vastaava organisaatio, asevoimat, puolustusvoimat tai itsepuolustusvoimat kokonaisuudessaan

armeliaisuus /ˈarmelɪˌaisuːs/ (n)
barmhjertighet
  säälin, laupeuden ja anteeksiantavuuden sisin, sydämellinen myötätunto puutteenalaisia ja kärsiviä kohtaan

armenia /ˈarmenˌia/ (n)
armensk
  Armeniassa puhuttava indoeurooppalainen kieli (sanalista, kielitunnus: hy)

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (adj)
armensk
  Armeniasta peräisin oleva tai Armeniaan liittyvä

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (n)
armenar
  pysyvästi Armeniassa asuva henkilö

armo /ˈarmo/ (n)
barmhjertighet
  ansaitsematta saatu suosio, armahdus synneistä

aro /ˈaro/ (n)
steppe
  luonnonvaraisen heinä- ja ruohokasvillisuuden ja joskus myös pensaiden peittämä verrattain kuiva ja puuton kasvillisuusalue

arokissa /ˈarokˌissa/ (n)
manul
  eräs Keski-Aasian vuoristoissa ja ylätasangoilla elävä harmaakarvainen tuuheaturkkinen kissaeläin ()

aromi /ˈaromɪ/ (n)
ark
  ruuan tai juoman tuoksu; aromi mielletään hyväksi tuoksuksi

aromikkuus /ˈaromˌikːuːs/ (n)
aroma
  se, että on aromikas

arpa /ˈarpa/ (n)
lodd
  arpajaisissa arvontaan osallistuva lippu tai vastaava; arvontaväline

arpajaiset /ˈarpajˌaiset/ (n)
loddtrekning
  tilaisuus, jossa arvotaan raha-, tarvara- tai muita palkintoja osallistujien kesken

arpi /ˈarpɪ/ (n)
arr
  haavan tai muun viottuman seurauksena kehittyvän arpikudoksen muodostama jälki iholla

arpoa /ˈarpoa/ (v)
dra
  valita satunnaisesti; ratkaista arvalla

arrogantti /ˈarroɡˌantːɪ/ (adj)
arrogant
  ylimielinen, pöyhkeä, röyhkeä

arseeni /ˈarseːnɪ/ (n)
arsen
  vaaleanharmaa, metallikiiltoinen, hauras alkuaine, myrkyllinen typpiryhmään kuuluva puolimetalli. Luonnossa arseeni esiintyy yleensä sulfideissa. Arseenin kemiallinen merkki on As.

artikkeli /ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
artikkel
  monissa kielissä nominin, monesti vain substantiivin, yhteydessä oleva pikku sana, josta selviää, onko nomini epämääräisessä vai määräisessä muodossa sekä nominin mahdollinen suku
  tiettyä rajattua teemaa käsittelevä, usein yhden ihmisen laatima, kirjoitus, osa julkaisua

artikla /ˈartɪkla/ (n)
artikkel
  lain tai sopimuksen osa

artikulointi /ˈartɪkulˌointɪ/ (n)
artikulasjon
  artikuloiminen

arvata /ˈarvata/ (v)
gjette
  antaa vastaukseksi jotain muuta kuin tieto, esimerkiksi luulo tai jotain satunnaista

arvaus /ˈarvaus/ (n)
gjetning
  satunnaiseen valintaan perustuva, vailla varmaa tietoa tehty tai sattumalta syntynyt usein umpimähkäinen ratkaisu

arvelu /ˈarvelu/ (n)
antakelse
  arveleminen

arveluttava /ˈarvelˌutːava/ (adj)
usikker
  sellainen, joka arveluttaa; epäilystä herättävä, kyseenalainen

arvioida /ˈarvɪˌoida/ (v)
taksere
  tehdä arvio(inti) jnk ominaisuuksista

arvo /ˈarvo/ (n)
verdi
  se, miten tärkeä jokin on; arvokkuuden määrä, merkitys, tärkeys

arvoitus /ˈarvoitus/ (n)
gåte
  kysymys tai tarina, jonka vastausta arvoituksen kuulija ei tiedä

arvokas /ˈarvokas/ (adj)
verdifull
  kallis
verdig
  arvostettu, kunnioitettu, t. oman arvonsa tunteva

arvomaailma /ˈarvomˌaːɪlma/ (n)
verdt
  henkilön tai muun tahon toiminnan perustan luova arvojen kokonaisuus

arvonimi /ˈarvonˌimɪ/ (n)
tittel
  jostakin ansiosta myönnettävä taikka tutkintoon perustuva nimitys, titteli

arvonlisävero /ˈarvonlˌisævˌero/ (n)
merverdiavgift
  EU:ssa tyypillinen hyödykkeen arvonlisäystä verottava vero, joka lisätään hyödykkeen myyntihintaan

arvonnousu /ˈarvonnˌousu/ (n)
inkrementere
  omaisuuserän hinnan kohoaminen

arvopaperi /ˈarvopˌaperɪ/ (n)
gjeldsbrev
  arvopaperikaupan kohteena oleva varallisuusarvollinen asiakirja tai arvo-osuus, kuten osake tai joukkovelkakirja

arvopaperisalkku /ˈarvopˌaperɪsˌalkːu/ (n)
portefølje
  yhden omistajan arvopaperiomistukset tai yksittäinen arvopaperien muodostama kokonaisuus

arvostaa /ˈarvostaː/ (v)
verdsette
  pitää jotakuta tai jotain laadultaan, moraalisesti tai eettisesti ylevänä

arvostella /ˈarvostella/ (v)
avgjøre
  antaa arvostelu jstak, arvioida jk

arvostelu /ˈarvostˌelu/ (n)
kritikk
  kriittinen tarkastelu, arviointi, kritiikki
  tällaisen tarkastelun tulos, esim. kirjoitettuna, arviointi
bedømmelse
  se, kun jotain arvostellaan, arvosteleminen

arvottaa /ˈarvotːaː/ (v)
taksere
  antaa, arvioida tai määrätä jollekin jokin arvo

as /ˈas/ (n)
ass
  alennettu a-sävel, enharmoninen sävelen gis kanssa

asbesti /ˈasbestɪ/ (n)
asbest
  palonkestävä kuitumainen rakennusaine ja seosaine, mikä on karsinogeeni ja sen käyttö on kielletty

ase /ˈase/ (n)
våpen
  väline tai laite, jota käytetään vahingoittamaan elämää ja omaisuutta, ja uhkailuun näillä sekä puolustautumiseen. Aseita voi käyttää metsästyksessä, eläinten tappamiseen ja tainnuttamiseen ja urheilussa

aseellinen /ˈaseːllɪnen/ (adj)
bevæpnet
  sellainen, jossa käytetään aseita

aseistaa /ˈaseistaː/ (v)
arm
  toimittaa aseita jklle, varustaa jk asein

aseistautua /ˈaseistˌautua/ (v)
arm
  varustaa itsensä asein

aseksuaalisuus /ˈaseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
aseksualitet
  seksuaalisen kiinnostuksen tai halun puuttuminen

aselepo /ˈaselˌepo/ (n)
våpenhvile
  sodan osapuolien kesken sovittu sotatoimet määräajaksi tai toistaiseksi keskeyttävä tauko, jonka aikana yleensä pyritään käynnistämään rauhanneuvottelut

asema /ˈasema/ (n)
stasjon, jernbanestasjon
  paikka, jossa julkinen kulkuneuvo (juna, bussi, taksi) pysähtyy

asemointi /ˈasemˌointɪ/ (n)
byrde
  (kirjapaino) termi, jolla tarkoitetaan sivujen sisällön sijoittelua taittosuunnitelman mukaisesti lopullista painotuotetta varten.

asenne /ˈasenne/ (n)
holdning
  eettisiin arvoihin tai sosiaalisesti merkitykselliseen kohteeseen perustuva myönteinen tai kielteinen suhtautumistapa, ohje, kuvaus tai neuvo, kuinka toimia tavoitteen saavuttamiseksi

asentaja /ˈasentˌaja/ (n)
mekaniker
  jonkin teknisen alan asentamista tekevä ammattihenkilö

asenteellisuus /ˈasentˌeːllɪsuːs/ (n)
partisk
  se, että on asenteellinen

asento /ˈasento/ (n)
plassere
  positio, se avaruudellinen tila missä joku tai jokin on itseensä tai johonkin muuhun kohteeseen nähden

asepalvelus /ˈasepˌalvelus/ (n)
verneplikt
  asevelvollisuuden suorittaminen aseellisena; varusmiespalvelus; armeija

asetelma /ˈasetˌelma/ (n)
stilleben
  elottomista luontokappaleista tai esineistä koottu sommitelma tai tällaista aihetta esittävä maalaus, piirustus, valokuva tms.

asetoni /ˈasetˌonɪ/ (n)
aceton
  dimetyyliketoni, orgaanisten aineiden erinomainen liuotin, jota esiintyy myös jossain määrin veressä ja virtsassa

asettaa /ˈasetːaː/ (v)
bestemme
  laittaa, panna, sijoittaa paikalleen
grunnlegge
  määrätä, määrittää

asetus /ˈasetus/ (n)
regulering
  Euroopan parlamentin ja neuvoston antama säädös, joka tulee sellaisenaan välittömästi voimaan

asetyleeni /ˈasetylˌeːnɪ/ (n)
acetylen
  alkyynien luokkaan kuuluva orgaaninen yhdiste, normaalilämpötilassa kaasumainen hiilivety, jonka kemiallinen kaava on C₂H₂

asevelvollinen /ˈasevˌelvollɪnen/ (n)
vernepliktig
  henkilö, joka on asevelvollisuuden alainen; erityisesti sellainen, joka on suorittamassa asevelvollisuuttaan

asevelvollisuus /ˈasevˌelvollɪsuːs/ (n)
verneplikt
  osa lakisääteistä maanpuolustusvelvollisuutta; edellyttää osallistumista aselliseen, aseettomaan tai siviilipalvelukseen, ellei maan laki mahdollista myös totaalikieltäytymistä

asia /ˈasɪa/ (n)
ting
  käsiteltävä tapaus, juttu; aihe

asiakas /ˈasɪakas/ (n)
kunde
  jonkin tuotteen ostaja tai jonkin palvelun tilaaja, kaupanteossa myyjän vastapuoli, se jota myyjä palvelee

asiakirja /ˈasɪakˌirja/ (n)
dokument
  julkinen tai yksityinen kirjallinen todiste, joka osoittaa viranomaisen päätöksen, määräyksen tai muun toimenpiteen taikka yksityisen henkilön oikeudellisesti merkittävän tahdonilmauksen

asianajaja /ˈasɪˌanajˌaja/ (n)
advokat
  Suomessa asianajajaluetteloon merkitty ammattimaisesti asianajotoimintaa harjoittava lakimies

asianmukainen /ˈasɪˌanmukˌainen/ (adj)
annektere
  asiaan soveltuva, tarkoituksenmukainen

asianomainen /ˈasɪˌanomˌainen/ (adj)
egen
  asian edellyttämä, asiaan kuuluva; sellainen mitä jokin koskee

asiantuntija /ˈasɪˌantuntˌija/ (n)
ekspert
  henkilö, jolla on erityistä asiantuntemusta johonkin; ekspertti

askel /ˈaskel/ (n)
skritt
  juoksu-, kävely- tai tanssiliike, jossa toinen jalka siirretään toisen eteen, ja sille kohdistetaan kehon paino

astatiini /ˈastatˌiːnɪ/ (n)
astat
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki At

aste /ˈaste/ (n)
grad
  tasokulman mittayksikkö eli kulman suuruuden mittayksikkö, tunnus °
  lämpötilan mittayksikkö

astelevy /ˈastelˌevy/ (n)
vinkelmåler
  levy, jossa on asteikko kulmien mittaamiseen

astia /ˈastɪa/ (n)
beholder
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä esine, jonka sisälle voidaan laittaa asioita; tyypillisesti siinä on pohja ja reunat, mutta se on jostain suunnasta avonainen tai aukeava, voi sisältää myös kannen
asjett
  ruoan käsittelyyn tai syömiseen käytettävä esine, jossa on pohja ja reunat ja ylhäältä avonainen

astiakaappi /ˈastɪakˌaːpːɪ/ (n)
skjenk
  kaappi, jossa säilytetään astioita

astianpesukone /ˈastɪˌampesˌukone/ (n)
oppvaskmaskin
  astiat koneellisesti pesevä laite tai kodinkone

astiasto /ˈastɪˌasto/ (n)
bestikk
  kokonaisuus, joka sisältää ruoan tarjoilemiseen ja syömiseen tarvittavat astiat ja ruokailuvälineet

astma /ˈastma/ (n)
astma
  keuhkoputkien limakalvojen tulehdussairaus

astrologia /ˈastrolˌoɡɪa/ (n)
astrologi
  oppi, jonka mukaan tähtien ja planeettojen asemat ilmaisevat ihmisen luonnetta, elämän tapahtumia yms. ja joukko keinoja, joiden avulla pyritään saamaan ymmärrystä näistä tähtien ja planeettojen asemia tutkimalla

astua /ˈastua/ (v)
sparke
  ottaa askel
  (laista, asetuksesta, määräyksestä) ~ voimaan, par. tulla voimaan; olla jostakin hetkestä lähtien jotakin määräävä tai säätelevä
bestige
  (eläimestä) siittää, kollektiivisesti, pariutua

astunta /ˈastunta/ (n)
gange
  astuminen

asua /ˈasua/ (v)
bo
  elää ja pitää majaa jossakin

asuinpaikka /ˈaswɪmpˌaikːa/ (n)
hjemsted
  kiinteään asumiseen liittyvä paikkakunta, jolla koti sijaitsee

asukas /ˈasukas/ (n)
innbygger
  henkilö, joka asuu jossakin paikassa

asukasluku /ˈasukˌasluku/ (n)
befolkning
  se, paljonko tietyllä alueella on asukkaita

asumaton /ˈasumaton/ (adj)
ensom
  jossa ei ole asukkaita, autio

asumus /ˈasumus/ (n)
husvære
  vaatimaton rakennelma, jota käytetään asumiseen

asunto /ˈasunto/ (n)
bolig
  paikka, jossa asutaan

asuntolaina /ˈasuntolˌaina/ (n)
hypothek
  pankkilaina, jolla ostetaan asunto tai talo

asustaa /ˈasustaː/ (v)
bo
  asua, oleilla, majailla; asustella

atavistinen /ˈatavˌistɪnen/ (adj)
atavistisk
  (kehitysoppi) atavismiin liittyvä tai perustuva

atavistisuus /ˈatavˌistɪsuːs/ (n)
atavistisk
  se, että on atavistinen

ateisti /ˈateistɪ/ (n)
ateist
  henkilö, jolla ei ole uskoa jumalien olemassaoloon (heikko ateismi)

ateistinen /ˈateistɪnen/ (adj)
ateistisk
  ateismiin liittyvä, jumaliin uskomaton

ateljee /ˈateljeː/ (n)
atelier
  taiteilijan työtila, työhuone, työpaja

ateria /ˈaterˌia/ (n)
måltid
  yhdellä kerralla nautittava ruokakokonaisuus; ruoka, ruoka-annos

aterioida /ˈaterɪˌoida/ (v)
ete
  ruokailla, einehtiä, murkinoida

atlas /ˈatlas/ (n)
Atlasfjellene
  ylimmäinen kaulanikama, kannattajanikama

atleetti /ˈatleːtːɪ/ (n)
atlet
  vartalotyypiltään lihaksikas ja voimakasluustoinen henkilö

atleettinen /ˈatleːtːɪnen/ (adj)
atletisk
  ruumiinrakenteeltaan atleetin kaltainen; urheilullinen, lihaksikas

atolli /ˈatollɪ/ (n)
atoll
  matala korallista muodostunut saari trooppisilla merialueilla

atomi /ˈatomɪ/ (n)
atom
  aineen perusosa, joka koostuu elektroneista, protoneista ja neutroneista; alkuaineen kemiallisesti pienin osa

atomikello /ˈatomɪkˌello/ (n)
atomklokke
  kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen

atomimassa /ˈatomɪmˌassa/ (n)
atommasse
  alkuaineen luonnossa olevan isotooppiseoksen atomien keskimääräinen massa

atomimassayksikkö /ˈatomɪmˌassaˌyksɪkːø/ (n)
atommasseeining
  massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6605402·10-27 kg. Tunnus u.

atomipommi /ˈatomɪpˌommɪ/ (n)
atombombe
  pommi, jota käytetään ydinaseena

atomiydin /ˈatomˌiydɪn/ (n)
atomkjerne
  atomin nukleoneista, eli protoneista ja lähes poikkeuksetta neutroneista, koostuva keskus, jota ympäröivät elektronit; atomiytimellä on positiivinen sähkövaraus ja se muodostaa valtaosan atomin massasta

atrain /ˈatrain/ (n)
trefork
  iskukalastuksessa käytetty väline, yleensä rautainen pitkä tanko, joka jakautuu toisessa päässä 1–5 piikkiin.

attentaatti /ˈatːentˌaːtːɪ/ (n)
attentat
  poliittinen murha (yritys), pommi-isku, isku

attribuutti /ˈatːrɪbˌuːtːɪ/ (n)
attributt
  määrite, ominaisuus

au pair /ˈau pˈair/ (n)
au pair
  Tyttö, harvemmin poika, joka auttaa isäntäperhettä lastenhoidossa ja kotitöissä majoitusta ja taskurahaa vastaan.

auditoija /ˈaudɪtˌoija/ (n)
revisor
  henkilö, joka auditoi

auditointi /ˈaudɪtˌointɪ/ (n)
bokettersyn
  auditoiminen

auer /ˈauer/ (n)
dis
  (ilmatiede) aurinkousva, näkyvyyttä haittaava, usein sinisenharmaa savumainen verho, joka on seurausta pitkän poutajakson aikana mm. maanmuokkauksen, tulivuorenpurkausten tai saastepäästöjen myötä ilmaan kohonneiden hienonhienojen hiukkasten muodostamien pölypilvien aiheuttama ilman sameus.

aueta /ˈaueta/ (v)
åpne
  mennä auki, avautua

aukio /ˈaukɪo/ (n)
plass
  avoin paikka maastossa; taajamassa puistikko, toria pienempi kauppapaikka, avokortteli tai vastaava

aukko /ˈaukːo/ (n)
hull
  reikä, läpi, avauma

auktoritatiivinen /ˈauktorˌitatˌiːvɪnen/ (adj)
myndig
  arvovaltainen, auktoriteettiin perustuva

aura /ˈaura/ (n)
plog
  maanviljelyssä maanmuokkaukseen käytettävä kone, kyntöaura

auringonkukka /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːa/ (n)
solsikke
  pitkävartinen ja kookaskukkainen öljykasvi (), jonka siemeniä käytetään ravinnoksi

auringonlasku /ˈaurɪŋŋˌonlasku/ (n)
solundergang
  luonnonilmiö, jossa Aurinko laskee Maan horisontin taakse

auringonnousu /ˈaurɪŋŋˌonnousu/ (n)
soloppgang
  ajankohta aamulla, jolloin auringon yläreuna nousee horisontin yläpuolelle tasaiselta maastolta mitattuna

auringonpaiste /ˈaurɪŋŋˌompaiste/ (n)
solskinn
  auringosta saatavat infrapuna-, ultravioletti- ja näkyvän valon säteily

auringonpilkku /ˈaurɪŋŋˌompɪlkːu/ (n)
solflekk
  auringon pinnassa näkyvä normaalia viileämpi ja tummempi alue

auringonvalo /ˈaurɪŋŋˌonvalo/ (n)
sollys
  auringosta tuleva valo

aurinko /ˈaurɪŋko/ (n)
sol
  tähti, etenkin merkityksessä aurinkokunnan keskus

aurinkoinen /ˈaurɪŋkˌoinen/ (adj)
solrik
  auringonpaisteinen, jossa aurinko paistaa
glad
  hyväntuulinen

aurinkokello /ˈaurɪŋkokˌello/ (n)
solur
  ajan näyttämiseen käytettävä laite, jossa erityisen osoittimen langettama varjo kertoo ajan

aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (n)
solsystem
  aurinkokeskinen järjestelmä, jossa joukko taivaankappaleita kiertää keskuksena olevan tähden ympäri ja pysyy sen vetovoiman vaikutuspiirissä

aurinkolasit /ˈaurɪŋkˌolasɪt/ (n)
solbriller
  silmiä Auringolta suojaavat sävytetyt, usein vahvuudettomat silmälasit

aurinkotuuli /ˈaurɪŋkotˌuːlɪ/ (n)
solvind
  Auringon lähettämä hiukkassäteily, ei liity tavalliseen käsitykseen tuulesta

aurinkovoide /ˈaurɪŋkovˌoide/ (n)
solkrem
  voide, joka iholle levitettynä suojaa jossain määrin UV-säteilyltä

australialainen /ˈaustraːlˌialˌainen/ (adj)
australsk
  Australiasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

australianhaukka /ˈaustraːlɪˌanhaukːa/ (n)
revehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiankanahaukka /ˈaustraːlɪˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
bendelhauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiankuningaskaija /ˈaustraːlɪˌaŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
kongeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianmangrovemesikko /ˈaustraːlɪˌanmaŋrˌovemesˌikːo/ (n)
mangrovehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianpöllökehrääjä /ˈaustraːlɪˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
uglefroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiansinimaluri /ˈaustraːlɪˌansɪnˌimalˌurɪ/ (n)
indigoalvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianvihermesikko /ˈaustraːlɪˌanvɪhˌermesˌikːo/ (n)
papirbarkhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

autioittaa /ˈautɪˌoitːaː/ (v)
ødelegge
  saada autioitumaan; saada tyhjenemään ihmisistä/asukkaista

autismi /ˈautɪsmɪ/ (n)
autisme
  neurobiologinen kehityshäiriö, jossa kommunikaatio muiden ihmisten kanssa on häiriintynyt

autisti /ˈautɪstɪ/ (n)
autistisk
  autismista kärsivä henkilö

autistinen /ˈautɪstɪnen/ (adj)
autistisk
  ihmisestä: vetäytyvä, sisäänpäin kääntyvä; sellainen, jolla on autismi

auto /ˈauto/ (n)
bil
  eräs pyörillä kulkeva henkilöiden kuljetukseen tarkoitettu moottorikäyttöinen ajoneuvotyyppi eli henkilöauto

autodidakti /ˈautodɪdˌaktɪ/ (n)
autodidakt
  itseoppinut; itseoppinut henkilö

autokefaalinen /ˈautokefˌaːlɪnen/ (adj)
autokefal
  itsehallinnollinen, joka ei kuulu patriarkaatin alaisuuteen (ortodoksisesta kirkkokunnasta)

autokoulu /ˈautokˌoulu/ (n)
kjøreskole
  paikka, jossa opetetaan ajamaan auton lisäksi myös muilla moottoriajoneuvoilla

autolautta /ˈautolˌautːa/ (n)
ferje
  yhdellä tai useammalla autokannella varustettu moottorialus, joka on erityisesti valmistettu ajoneuvojen kuljetukseen veden yli

automaattinen /ˈautomˌaːtːɪnen/ (adj)
automatisk
  sellainen, joka toimii ennakkoon suunnitellulla tavalla itsestään, itsetoiminen

automaattisuus /ˈautomˌaːtːɪsuːs/ (n)
automatisk
  se, että on automaattinen

autonkuljettaja /ˈautoŋkˌuljetːˌaja/ (n)
sjåfør
  työkseen autoa ajavan henkilön ammattinimike

autonomia /ˈautonˌomɪa/ (n)
autonomi
  itsehallinto

autotalli /ˈautotˌallɪ/ (n)
garasje
  yhdelle tai useammalle ajoneuvolle tarkoitettu lähes umpinainen säilytystila

auttaa /ˈautːaː/ (v)
hjelpe
  antaa apua tai tukea jollekin

auttava /ˈautːava/ (adj)
hjelpsom
  sellainen, joka auttaa, antaa apua

autuas /ˈautuas/ (adj)
velsignet
  Autuas paavin ns. beatifikaatiossa antama kuolemanjälkeinen arvonimi henkilölle, joka on osoittanut elämässään erityisiä hyveitä, astetta korkeampi kuin Kunnioitettava ja matalampi kuin Pyhä

avaari /ˈavaːrɪ/ (n)
avarisk
  Venäjällä, Georgiassa ja Azerbaidžanissa puhuttu kieli (kielitunnus: ava)

avaimenreikä /ˈavaimˌenreikæ/ (n)
nøkkelhull
  lukossa lukituksen käsittelyä varten tavallisesti mekaaniselle avaimelle oleva sijoituspaikka, kolo tai syvennys.

avain /ˈavain/ (n)
nøkkel
  lukon avaamiseen ja sulkemiseen tarkoitettu esine

avainviulu /ˈavainvˌiulu/ (n)
nøkkelharpe
  Ruotsissa keskiajalla kehittynyt, yleensä 16-kielinen jousisoitin

avajaiset /ˈavajˌaiset/ (n)
åpning
  tilaisuus, jossa jokin tapahtuma t. liikeyritys avataan yleisölle

avaruus /ˈavaruːs/ (n)
rom
  miltei tyhjä osa maailmankaikkeutta planeettojen kaasukehien ulkopuolella
  joukko, jolla on jokin määritelty rakenne

avaruusalus /ˈavarˌuːsalus/ (n)
romfartøy
  alus, joka on rakennettu avaruudessa liikkumista varten

avaruusluotain /ˈavarˌuːsluotain/ (n)
romsonde
  miehittämätön avaruusalus, joka on tarkoitettu lähetettäväksi Maan kiertorataa kauemmaksi

avaruusolento /ˈavarˌuːsolˌento/ (n)
romvesen
  avaruudesta Maahan tullut eliö tai avaruudessa Maan ulkopuolella sijaitseva eliö

avaruusromu /ˈavarˌuːsromu/ (n)
romsøppel
  Maata avaruudessa kiertävää ihmisen aikaansaamaa romua, joka on miehitettyjen avaruusalusten päästämiä roskia ja jätteitä, astronauteilta kadonneita työkaluja, maalinhitusia ynnä muita pieniä ja vähän suurempiakin kappaleita kuten rikkinäisiä satelliitteja ja kantorakettien vaiheita, jotka aikaansaavat törmäysvaaran satelliiteille ja miehitetyille avaruusaluksille

avata /ˈavata/ (v)
åpne, lukke opp
  aukaista, kiertää, laittaa, leikata, työntää, vetää auki korkki tai kansi; levittää tai kääntää auki laskostettu, taitettu suljettu kappale; kääntää auki ovi, luukku tai muu este, tai jonkinlainen kiinnitys

avautua /ˈavautˌua/ (v)
åpnes
  aueta, tulla avoimeksi

avec /ˈavek/ (n)
date
  seuralainen juhlatilaisuudessa

avioero /ˈavɪˌoero/ (n)
skilsmisse
  avioliiton lakkaaminen

avioliitto /ˈavɪolˌiːtːo/ (n)
ekteskap
  kirkon tai valtion virallistama parisuhde, yhteiskunnan hyväksymä miehen ja naisen yksiavioisen yhteiselämän muoto, jossa vallitsevat lait ja normit tuottavat oikeuksia ja velvollisuuksia aviopuolisoille, joidenkin kirkkokuntien sakramentti; uskonnon hyväksymä naisten ja miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen pysyvässä suhteessa ja pysyväksi tarkoitettu instituutio lasten hankkimiseksi ja kasvattamiseksi

aviomies /ˈavɪomies/ (n)
mann, ektemann
  mies, joka on avioliitossa vaimonsa kanssa

aviopari /ˈavɪˌoparɪ/ (n)
ektepar
  pariskunta, joka on vihitty avioliittoon

aviorikos /ˈavɪˌorɪkos/ (n)
hor
  avioliitossa elävän henkilön harjoittama sukupuoliyhteys muun kuin oman aviopuolisonsa kanssa

avioton /ˈavɪoton/ (adj)
ugift
  avioliitossa olematon

aviovaimo /ˈavɪovˌaimo/ (n)
hustru
  nainen, joka on avioliitossa miehensä kanssa

avitus /ˈavɪtus/ (n)
hjelpe for
  auttaminen

avoauto /ˈavoˌauto/ (n)
kabriolet
  henkilöauto, jossa ei ole kiinteää kattoa

avoimuus /ˈavoimuːs/ (n)
åpenhet
  se, että on avoin

avoin /ˈavoin/ (adj)
åpen
  auki oleva, avattu
  (ihmisestä) avomielinen, suora, rehellinen, teeskentelemätön
open
  aukea, esteetön, vapaa
fri
  esillä oleva, näkyvä, peittelemätön

avokado /ˈavokˌado/ (n)
avokado
  sen päärynänmuotoinen hedelmä, jossa on tyypillisesti tummanvihreä kuori

avokätinen /ˈavokˌætɪnen/ (adj)
gavmild
  antelias, runsas

avoparikaija /ˈavopˌarɪkˌaija/ (n)
edelpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

avulias /ˈavulɪas/ (adj)
hjelpsom
  mielellään auttava, aulis

avustaa /ˈavustaː/ (v)
bidra
  auttaa

azerbaidžanilainen /ˈatserbˌaidʒanɪlˌainen/ (adj)
aserbajdsjansk
  Azerbaidžanista peräisin oleva tai Azerbaidžaniin liittyvä

azerbaidžanilainen /ˈatserbˌaidʒanɪlˌainen/ (n)
aserbajdsjansk
  pysyvästi Azerbaidžanissa asuva henkilö

azeri /ˈatserɪ/ (n)
Aserbajdsjansk
  azerin kieli, azerien puhuma turkkilainen kieli (kielitunnus: az)

baari /bˈaːrɪ/ (n)
bar
  ravintolan yhteydessä oleva tila alkoholijuomien tiskiltä myyntiin, drinkkibaari
  alkoholin myyntiin keskittynyt pienehkö ravintola, pubi

baasis /bˈaːsɪs/ (n)
frie
  perusta, alarakenne, tuotanto- ja omistussuhteet

bagatelli /bˈaɡatˌellɪ/ (n)
bagatell
  vähämerkityksinen tai epäoleellinen asia
  lyhyt, yleensä klassinen kirjallisuus- tai musiikkiteos, joka on tyypillisesti luonteeltaan kepeä tai leikkisä

bahianaratti /bˈahɪˌanarˌatːɪ/ (n)
tiricaparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

baijerilainen /bˈaijerɪlˌainen/ (adj)
bayersk
  Baijerista peräisin oleva tai Baijeriin liittyvä

bailata /bˈailata/ (v)
dans
  tanssia

bakteeri /bˈakteːrɪ/ (n)
bakterie
  mikroskooppisen pieni yksisoluinen, tumaton eliö. Jotkin bakteerit aiheuttavat sairauksia, osa taas on kantajalleen hyödyllisiä.

balalaikka /bˈalalˌaikːa/ (n)
balalaika
  venäläinen kolmionmuotoinen kielisoitin, jossa on tavallisesti kolme tai kuusi kieltä

balanssi /bˈalanssɪ/ (n)
balanse
  tasapaino, tasapainoisuus

baletti /bˈaletːɪ/ (n)
ballett
  musiikin säestyksellä näyttämöllä esitettävä tanssimuoto, mitä esitetään itsenäisenä teoksena tai osana oopperaa

ballistinen ohjus /bˈallɪstɪnen ˈohjus/ (n)
ballistisk missil
  ohjus, joka laukaistaan rakettimoottorin voimalla avaruuteen ja palaa Maahan ballistiikan lakien mukaisesti osuakseen kohteeseensa

bambara /bˈambara/ (n)
bambara
  kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 6 000 000 bambaraa pääasiassa Malissa (Kielitunus: bm)

bambu /bˈambu/ (n)
bambus
  mikä hyvänsä -tribukseen kuuluva heinäkasvi
  bambukasvista valmistettu kuitu tai kangas

bambuesirippu /bˈambuˌesɪrˌipːu/ (n)
Bambusteppet
  kylmän sodan aikainen Aasian sosialististen ja kapitalististen maiden välinen raja

banaali /bˈanaːlɪ/ (adj)
banal
  lattea, kulunut, arkipäiväinen, tavanomainen, liian tavallinen

banaani /bˈanaːnɪ/ (n)
banan
  (kasvitiede, yleisesti) muu banaanien suvun () trooppinen ruohokasvi. Luonnon lajikkeita on noin 40. Viljelyyn kasvit lisätään yleensä suvuttomasti.
  näiden kasvien hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja

banaanikärpänen /bˈanaːnɪkˌærpænen/ (n)
bananflue
  eräs mahlakärpästen heimoon kuuluva kärpäslaji () tai sen yksilö

banaanivaltio /bˈanaːnɪvˌaltɪo/ (n)
bananrepublikk
  nimitys pienestä poliittisesti epästabiilista korruptoituneen klikin hallitsemasta valtiosta, jolla on yleensä suuri riippuvuus yhdestä vientituotteesta, erityisesti Väli-Amerikassa

banderolli /bˈanderˌollɪ/ (n)
banner
  julistekangas, iso lakana, jossa tekstiä tai kuvaa

banni /bˈannɪ/ (n)
forby
  porttikielto, yleensä esim. johonkin Internetin chattiin tai foorumiin

barbi /bˈarbɪ/ (n)
mothake
  särkikalojen alaheimon Barbinae laji tai sen jokin edustaja

barium /bˈarium/ (n)
barium
  maa-alkaleihin kuuluva pehmeä, valkoinen metalli, tunnus Ba

barokki /bˈarokːɪ/ (n)
barokk
  Eräs arkkitehtuurin ja taiteen tyylisuunta.

barometri /bˈaromˌetrɪ/ (n)
barometer
  näkemyksiä ja suhtautumista kartoittavan tutkimus; sen tulos, gallup

barreli /bˈarrelɪ/ (n)
løp
  raakaöljyn tilavuuden yksikkö, 159 litraa

barrikadi /bˈarrɪkˌadɪ/ (n)
barrikade
  tiesulku, erityisesti armeijaa varten rakennettu

basaari /bˈasaːrɪ/ (n)
basar
  persialaisperäinen sana kauppakadulle tai -paikalle

basenji /bˈasenjɪ/ (n)
basenji
  lyhytkarvainen, kippurahäntäinen alkukantainen metsästyskoira, joka kuuluu afrikkalaisiin kyläkoiriin

basilika /bˈasɪlˌika/ (n)
basilika
  antiikin Rooman arkkitehtuurille tyypillinen suorakaiteen muotoinen kolmi- tai useampilaivainen rakennus, jossa keskilaiva on muita laivoja korkeampi; rakenteeltaan tällainen kirkko

basiliski /bˈasɪlˌiskɪ/ (n)
basilisk
  liskomainen tarueläin, jolla on pitkä häntä, linnun jalat, kotkan nokka, lohikäärmeen kieli ja suuret lepakonsiivet

basisti /bˈasɪstɪ/ (n)
bassist
  muusikko, joka soittaa sähköistä bassoa eli bassokitaraa tai akustista bassoa eli kontrabassoa

baski /bˈaskɪ/ (n)
baskisk
  (kielitiede) baskin kieli, baskien puhuma isolaattikieli. Sanalista.

basso /bˈasso/ (n)
bass
  matalin miesääni tai sen esittäjä sekä oopperassa että kuorossa ja yleisesti; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 24 millimetriä
  sähköbasso
  kontrabasso

bassokitara /bˈassokˌitara/ (n)
bass
  1950-luvulla kehitetty, useimmiten sähköinen kielisoitin, jota käytetään enimmäkseen populaarimusiikissa

bataatti /bˈataːtːɪ/ (n)
søtpotet
  eräs elämänlankojen sukuun kuuluva makea ja suurimukulainen viljelyskasvilaji () tai sen yksilö tai tämän mukula, perunan etäinen sukulainen

baškiiri /bˈaʃkɪːrɪ/ (n)
basjkirsk
  Venäjällä Baškortostanissa ja muualla Uralin alueella puhuttu turkkilainen kieli (kielitunnus: ba)

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (adj)
belgisk
  Belgiasta peräisin oleva tai Belgiaan liittyvä

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (n)
belgiar
  pysyvästi Belgiassa asuva henkilö

belgianpaimenkoira /bˈelɡɪˌampaimˌeŋkoira/ (n)
belgisk fårehund
  belgialainen paimenkoirarotu, joka jakautuu neljään muunnokseen

belladonna /bˈelladˌonna/ (n)
belladonnaurt
  erityisesti , erittäin myrkyllinen eteläeurooppalainen lääkkeenä käytetty kasvi

bengali /bˈeŋŋalɪ/ (n)
bengali
  bengalin kieli (kielitunnus: bn), indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan Bangladeshissa ja Intiassa. Yksi maailman puhutuimmista kielistä.

bensiini /bˈensɪːnɪ/ (n)
bensin
  raakaöljystä jalostettu polttoaine, jota käytetään ottomoottoreissa, joissa polttoaineseos sytytetään sähkökipinällä, moottoribensiini

bergamotti /bˈerɡamˌotːɪ/ (n)
bergamott
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu () ja sen hedelmä

berkelium /bˈerkelium/ (n)
berkelium
  eräs alkuaine (tunnus Bk)

berliiniläinen /bˈerlɪːnɪlˌæinen/ (n)
berliner
  pysyvästi Berliinissä asuva henkilö

berylli /bˈeryllɪ/ (n)
beryll
  silikaatteihin kuuluva alumiinia ja berylliumia sisältävä mineraali (Al₂Be₃(Si₆O18)

beryllium /bˈeryllium/ (n)
beryllium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

bestis /bˈestɪs/ (n)
bestevenn
  paras ystävä

betoni /bˈetonɪ/ (n)
betong
  veteen sekoitetusta sementistä ja kiviaineksesta valmistettu rakentamiseen käytettävä massa, ja sen kovettuessa syntyvä aine

bidee /bˈideː/ (n)
bidet
  alapesuun tarkoitettu pesuallas, jossa vaakasuoraan tuleva vesisuihku on tarkoitettu alapään pesemiseen

biisi /bˈiːsɪ/ (n)
låt
  musiikkikappale

biisoni /bˈiːsonɪ/ (n)
bison
  nautaeläimiin kuuluva Pohjois-Amerikan suurikokoisin maanisäkäs (Bison bison)

biitti /bˈiːtːɪ/ (n)
slå
  rytmi

biljardi /bˈiljardɪ/ (n)
biljard
  pallopeli, jota pelataan erityisellä veralla päällystetyllä pöydällä

biljardikeppi /bˈiljardɪkˌepːɪ/ (n)
hale
  biljardipelien peliväline, pallojen lyömiseen käytettävä pitkä kapeneva sauva

biljardipallo /bˈiljardɪpˌallo/ (n)
biljardkule
  biljardissa pelivälineenä käytettävä jostakin soveliaasta massasta valmistettu pallo

binaarinen /bˈinaːrɪnen/ (adj)
binær
  (operaattorista) sellainen, jonka toiminta kohdistuu kahteen operandiin

biodiversiteetti /bˈiodɪvˌersɪtˌeːtːɪ/ (n)
biologisk mangfald
  käsite, jolla laajimman määritelmän mukaan tarkoitetaan kaikkea elollisen luonnon monipuolisuutta

biokemia /bˈiokˌemɪa/ (n)
biokjemi
  elävien olioiden kemiallista koostumusta ja elävien solujen kemiallisia muutoksia ja niihin liittyviä ilmiöitä tutkiva kemian haara

biologi /bˈiolˌoɡɪ/ (n)
biolog
  biologiaa ammattinaan harjoittava henkilö; elollisen luonnon tutkija

biologia /bˈiolˌoɡɪa/ (n)
biologi
  elollista luontoa ja elämää tutkiva tiede

biomuovi /bˈiomˌuovɪ/ (n)
bioplast
  kasvi- tai eläinperäisistä raaka-aineista valmistettu materiaali

biseksuaalisuus /bˈiseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
bisexualitet
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen sekä miehiin että naisiin

bitti /bˈitːɪ/ (n)
bit
  datan pienin yksikkö; yksi binäärinen luku, jonka arvo on 1 tai 0

bloggaaja /blˈoɡːaːja/ (n)
blogger
  blogin pitäjä

blogi /blˈoɡɪ/ (n)
blogg
  julkinen, verkossa pidettävä päiväkirja

blokata /blˈokata/ (v)
blokk
  estää pääsy; estää toiminta

blondi /blˈondɪ/ (n)
blondine
  vaaleaverikkö; vaaleahiuksinen (käytetään useammin naisista)

bohrium /bˈohrium/ (n)
bohrium
  eräs alkuaine (tunnus Bh)

boikotoida /bˈoikotˌoida/ (v)
boikotte
  laittaa boikottiin, esim. kieltäytyä ostamasta tiettyjä tuotteita

boikotti /bˈoikotːɪ/ (n)
boikott
  painostusmuoto, joka perustuu taloudellisten suhteiden katkaisemiseen, esim. jättämällä tietyn valmistajan tuotteet ostamatta

bokseri /bˈokserɪ/ (n)
bokser
  eräs saksalainen koirarotu

bokserimoottori /bˈokserɪmˌoːtːorɪ/ (n)
boksermotor
  polttomoottori, jossa sylinterit on sijoitettu vastakkain toisiinsa nähden, vastaiskumoottori

bokserit /bˈokserɪt/ (n)
bokser
  lyhytlahkeiset miesten alushousut

bolivialainen /bˈolɪvˌialˌainen/ (n)
bolivian
  pysyvästi Boliviassa asuva henkilö

bolivianaratti /bˈolɪvˌianarˌatːɪ/ (n)
ildvingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bolševikki /bˈolʃevˌikːɪ/ (n)
bolsjevik
  bolševikit 1900-luvun alun kahtiajakautuneen Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen radikaali siipi, josta sittemmin tuli oma puolueensa; toista siipeä kutsuttiin menševikeiksi

bolševismi /bˈolʃevˌismɪ/ (n)
bolsjevisme
  bolševikkien ajama asia (vastakohtana menševikkien asialle)
  bolševikkien ajama sosialismin muoto

bombastinen /bˈombastɪnen/ (adj)
bombastisk
  mahtipontinen

bongata /bˈoŋŋata/ (v)
låne
  nähdä, havaita, löytää jotain

bonobo /bˈonobo/ (n)
bonobo
  Kongon alueen sademetsissä elävä afrikkalainen ihmisapinalaji, joka on ihmisen lähin sukulainen (); kääpiösimpanssi

boori /bˈoːrɪ/ (n)
bor
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine

bosnia /bˈosnɪa/ (n)
bosnisk
  bosnian kieli (kielitunnus: bs), Bosnia ja Hertsegovinassa puhuttava slaavilainen kieli

botti /bˈotːɪ/ (n)
bot
  tietokoneohjelma, joka toimii määriteltyjen ohjeiden mukaan ainakin osittain itsenäisesti ilman ihmisen myötävaikutusta

brandy /brˈandy/ (n)
brennevin
  viinistä tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma; Ranskan Cognacin alueella valmistetusta juomasta käytetään nimeä konjakki

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (adj)
brasilianer
  Brasiliasta peräisin oleva tai Brasiliaan liittyvä

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (n)
brasilianer
  pysyvästi Brasiliassa asuva henkilö

brasilianaratti /brˈasɪlˌianarˌatːɪ/ (n)
amazonparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bretoni /brˈetonɪ/ (n)
bretonsk
  Bretagnessa asuvan kansan edustaja

briljantti /brˈiljantːɪ/ (n)
enestående
  timantin 56-sivuinen hiontamuoto

britti /brˈitːɪ/ (n)
brite
  Isossa-Britanniassa asuneen kelttiläisen heimon jäsen, joista n. 400-luvulla Bretagneen muuttaneet ovat bretonien esivanhempia

broileri /brˈoilerɪ/ (n)
kylling
  lihantuotantoon jalostettu nopeakasvuinen kana, joka teurastetaan nuorena

bromi /brˈomɪ/ (n)
brom
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki Br

bromidi /brˈomɪdɪ/ (n)
bromid
  bromidi-ioni, Br−
  jokin bromidi-ionin yhdiste, bromivetyhapon eli vetybromidin suola

bronkoskopia /brˈoŋkoskˌopɪa/ (n)
bronkoskopi
  keuhkoputkien tähystys

brutaali /brˈutaːlɪ/ (adj)
rå
  raaka, piittaamaton

brändi /brˈændɪ/ (n)
innprente
  pääasiassa tuotteen, yrityksen tai palvelun muista vastaavista erottava tietynlaisten aineettomien attribuuttien joukko

brändätä /brˈændætæ/ (v)
innprente
  liittää brändi johonkin tuotteeseen, luoda brändiä

buddhalaisuus /bˈudːhalˌaisuːs/ (n)
buddhisme
  nykyisessä Intiassa n. 500-luvulla eaa. syntynyt Siddhartha Gautaman opetuksiin perustuva filosofia ja uskonto

budjetti /bˈudjetːɪ/ (n)
budsjett
  talousarvio

bulevardi /bˈulevˌardɪ/ (n)
bulevard
  puistokatu, jossa viheristutukset ovat ajoradan ja sen reunoilla kulkevien kevyen liikenteen väylien välissä
  alkujaan paaluista rakennettu linnoituksen vallin suojavarustus, sittemmin kaupunkien maavalli lisälaitteineen, kaupunginmuuri (ja lopulta vallin paikalle istutettu puistokatu)

bulgaria /bˈulɡarˌia/ (n)
bulgarsk
  Bulgariassa puhuttava eteläslaavilainen kieli (kielitunnus: bg). Bulgarian kieltä kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (n)
bulgarer
  pysyvästi Bulgariassa asuva henkilö
  Bulgarian kansalainen
  syntyperältään bulgarialainen

bulla /bˈulla/ (n)
blære
  paavin juhlallinen kirjelmä

bumerangi /bˈumerˌaŋŋɪ/ (n)
bumerang
  australialaislähtöinen puinen metsästysväline ja taisteluase. Metsästysvälineenä se oli käytännöllinen siksi, koska se palaa lähtöpaikkaansa jos ei osu kohteeseen.

bunkkeri /bˈuŋkːerɪ/ (n)
bunker
  ihmisten tai tärkeän omaisuuden sotatoimilta suojaamiseen tarkoitettu, tavallisesti betonirakenteinen varustus

burka /bˈurka/ (n)
burka
  musliminaisten käyttämä koko vartalon peittävä vaate, jossa on kasvoverkko; käytetään lähinnä Afganistanissa ja Pakistanissa

burleski /bˈurleskɪ/ (n)
burlesk
  teatterin keinoin esitettyä parodista huumoriviihdettä, johon yleensä kuuluu sketsejä

burunnokkakaija /bˈurunnˌokːakˌaija/ (n)
tøylepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bussikatos /bˈussɪkatos/ (n)
buss-skur
  linja-auton pysäkillä tai laiturilla oleva säältä suojaava katos odottajille

bussipysäkki /bˈussɪpysˌækːɪ/ (n)
buss-stopp
  linja-autopysäkki

buutata /bˈuːtata/ (v)
støvel
  käynnistää tietokone

byrokraatti /bˈyrokrˌaːtːɪ/ (n)
byråkrat
  byrokratiaa harjoittava ja ylläpitävä tai sen piirissä toimiva henkilö

byrokratia /bˈyrokrˌatɪa/ (n)
byråkrati
  organisaation toimintaa pyörittävä rakenne ja määräykset; hallintokoneisto

bysanttilainen /bˈysantːɪlˌainen/ (adj)
bysantinsk
  Bysantin valtakunnasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

bändi /bˈændɪ/ (n)
band
  yhtye joka esittää (rock-, jazz- tai pop-) musiikkia

celebesinkakadu /sˈelebesˌiŋkakˌadu/ (n)
gyllentoppkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

celebesinriippukaija /sˈelebesˌinrɪːpːukˌaija/ (n)
Sulawesiflaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

celsiusaste /sˈelsiusˌaste/ (n)
grader Celsius
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö

cembalo /sˈembalo/ (n)
cembalo
  1400-luvulla kehitetty kosketinsoitin, joka kuuluu pianon edeltäjiin

cerium /sˈerium/ (n)
cerium
  eräs alkuaine, tunnus: Ce

cesium /sˈesium/ (n)
cesium
  eräs alkuaine

chathaminviherkaija /khˈathamˌinvɪhˌerkaija/ (n)
Chathamparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

chatti /khˈatːɪ/ (n)
chat
  reaaliajassa toimiva keskustelupaikka Internetissä

cheddarjuusto /khˈedːarjˌuːsto/ (n)
Cheddarost
  englantilainen lehmänmaidosta valmistettava juusto

chilenaratti /khˈilenarˌatːɪ/ (n)
langnebbparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

costaricanaratti /kˈostarˌikanarˌatːɪ/ (n)
karminpanneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

coulombi /kˈoulombɪ/ (n)
coulomb
  sähköisen varauksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö, ampeerisekunti. Tunnus: C

cree /krˈeː/ (n)
cree
  creet Pohjois-Amerikan suurin intiaanikansa, joka kuuluu algonkinilaista kieltä puhuviin kansoihin
  sen kieli

curium /kˈurium/ (n)
curium
  eräs alkuaine (tunnus Cm)

curling /kˈurlɪŋ/ (n)
curling
  jäällä pelattava joukkuepeli, jossa liu’utetaan jäätä pitkin kahvallisia muodoltaan tasapohjaisia ja pyöreitä graniittikiviä yrittäen saada ne siirretyksi sääntöjen mukaisesti kohteena olevan kehän keskelle

d /dˈeː/ (n)
konge
  C-duuriasteikon 2. sävel

daami /dˈaːmɪ/ (n)
dame
  (hieno) nainen; miehen naispuolinen seuralainen

damasti /dˈamastɪ/ (n)
damask
  kangas, johon kuvio syntyy satiinisidoksen loimi- ja kudevaltaisuuden vaihtelulla

darmstadtium /dˈarmstadtium/ (n)
darmstadtium
  synteettinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ds ja järjestysluku 110

dateerata /dˈateːrˌata/ (v)
datere
  päivätä

datiivi /dˈatɪːvɪ/ (n)
dativ
  sijamuoto, joka merkitsee epäsuoraa osaobjektia, vastaa yleensä kysymykseen ”kenelle?”; esiintyy laajalti indoeurooppalaisissa kielissä

datša /dˈatʃa/ (n)
datsja
  maaseutuasunto erityisesti Venäjällä

debytoida /dˈebytˌoida/ (v)
begynne
  tehdä ensiesiintyminen eli debyytti taiteilijana, esim. teatterissa tai oopperassa

debyytti /dˈebyːtːɪ/ (n)
begynnelse
  taiteilijan, kirjailijan tms. ensimmäinen julkinen esiintyminen, ensiesiintyminen

deduktio /dˈeduktˌio/ (n)
konklusjon
  yksittäisen väitteen tai johtopäätöksen johtaminen yleistyksestä

definitio /dˈefɪnˌitɪo/ (n)
definisjon
  määritelmä

deismi /dˈeismɪ/ (n)
deisme
  oppi, jonka mukaan jumala on vastuussa kaikkeuden järjestelmällisistä piirteistä, mutta jumala ei kuitenkaan vaikuta kaikkeuden tapahtumien kulkuun luomisen jälkeen.

dekaani /dˈekaːnɪ/ (n)
dekan
  (orgaaninen kemia) 10-hiilinen suoraketjuinen hiilivety

dekadi /dˈekadɪ/ (n)
decennium
  kymmenluku, kymmenryhmä, kymmenes
  kahden arvon väli, kun ne ovat toisiinsa 10:1-suhteessa

dekkari /dˈekːarɪ/ (n)
krim
  jännitysromaani, jonka keskeisenä osana on rikos ja sen selvittäminen

deklinaatio /dˈeklɪnˌaːtɪo/ (n)
magnetisk deklinasjon
  nominien taivutus eli sijamuotojen muodostaminen tai taivutusluokka
  taivaankappaleen kulmaetäisyys taivaanpallon ekvaattorista

delegaatti /dˈeleɡˌaːtːɪ/ (n)
delegere
  valtuutettu, lähetetty edustaja

delegoida /dˈeleɡˌoida/ (v)
delegere
  antaa toisen, erityisesti alaisen, tehtäväksi

delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (n)
delfin
  vedessä elävä nisäkkäisiin kuuluva valaslaji, joka muistuttaa hyvin paljon kalaa

delta /dˈelta/ (n)
delta
  Κreikkalaisten aakkosten neljäs kirjain, kreikan kielen iso aakkonen: Δ, pieni: δ. Matematiikassa eroavaisuutta ilmaiseva symboli.

demografia /dˈemoɡrˌafɪa/ (n)
befolkningslære
  väestötiede

demokraattinen /dˈemokrˌaːtːɪnen/ (adj)
demokratisk
  demokratian mukainen, kansanvaltainen

demokratia /dˈemokrˌatɪa/ (n)
demokrati, folkestyre
  hallintomuoto, jossa kansalaiset voivat valita poliittiset johtajansa vaaleilla; politiikasta päätetään enemmistön mielipiteen mukaan päätöksentekomenetelmässä, joka on avoin kaikille tai useimmille kansalaisille; erityisesti liberaali demokratia, muita malleja pidetään vajavaisina ja ei tunnusteta demokraattisiksi

demoni /dˈemonɪ/ (n)
demon
  henkiolento, joka kristinuskon dualismissa luetaan pahaksi; riivaaja, paha henki

demonstratiivinen /dˈemonstratˌiːvɪnen/ (adj)
påpekende
  osoittava; selittävä, selventävä

denotoida /dˈenotˌoida/ (v)
angi
  tarkoittaa, merkitä, olla jonkin denotaatio

deodorantti /dˈeodorˌantːɪ/ (n)
deodorant
  aine, jota levitetään iholle, erityisesti kainaloihin, ehkäisemään hien hajua

desiimi /dˈesɪːmɪ/ (n)
tiende
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja terssin (pieni 15 ja suuri 16 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

desimaali /dˈesɪmˌaːlɪ/ (n)
desimal
  desimaaliluvussa desimaalierottimen oikealla puolen olevista numeroista käytetty nimitys

desimaalinen /dˈesɪmˌaːlɪnen/ (adj)
desimal
  kymmeneeen perustuva; kymmenjärjestelmän kuuluva

desinfioida /dˈesɪnfɪˌoida/ (v)
desinfisere
  puhdistaa taudinaiheuttajista

determinantti /dˈetermɪnˌantːɪ/ (n)
determinant
  lineaaristen yhtälöryhmien analysoinnissa ja ratkaisussa käytettävä lauseke

devonikausi /dˈevonɪkˌausɪ/ (n)
Devon
  noin 395–345 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Devonikaudella syntyivät lieko- ja kortekasvit ja ensimmäiset eläimet siirtyivät vedestä maalle

diaari /dˈiaːrɪ/ (n)
dagbok
  luettelo, johon merkitään aikajärjestyksessä virastoon tai laitokseen saapuneet tai sieltä lähteneet asiakirjat

diagonaalinen /dˈiaɡonˌaːlɪnen/ (adj)
diagonal
  (geometria) vino, vinottainen, lävistäjän suuntainen
  (täysin) vastakkainen

diagrammi /dˈiaɡrˌammɪ/ (n)
diagram
  määrällisiä muutoksia havainnollistava graafinen esitys

diakoni /dˈiakˌonɪ/ (n)
diakon
  seurakunnan palveluksessa oleva käytännöllistä laupeudentyötä tekevä henkilö

dialogi /dˈialˌoɡɪ/ (n)
dialog
  kahden henkilön välinen keskustelu

dialyysi /dˈialˌyːsɪ/ (n)
dialyse
  hemodialyysi, munuaisten vajaatoiminnan vuoksi käytettävä menetelmä, jossa veri puhdistetaan kuona-aineista ja vereen kertyneestä nesteestä

didaktiikka /dˈidaktˌiːkːa/ (n)
didaktikk
  opetusoppi, kasvatustieteen osa

differentiaalilaskenta /dˈifferˌentɪˌaːlɪlˌaskenta/ (n)
differensialregning
  korkeampaan matematiikkaan kuuluva derivaatan käsitteeseen perustuva matematiikan osa, joka on kiinteästi sidoksissa integraalilaskennan kanssa

differentiaaliyhtälö /dˈifferˌentɪˌaːliyhtˌælø/ (n)
differensialligning
  yhtälö, jossa esiintyy tuntematon yhden tai useamman muuttujan funktio sekä sen derivaattoja

diftongi /dˈiftoŋŋɪ/ (n)
diftong
  kahden eri vokaaliäänteen jono, jossa väliin ei tule tavunrajaa; tavunrajainen vokaalijono

digata /dˈiɡata/ (v)
digge
  pitää jotakin hyvänä

digitalisointi /dˈiɡɪtˌalɪsˌointɪ/ (n)
digitalisering
  digitaalisen elektroniikan laajamittainen käyttöönotto, tietokoneistuminen, digitalisaatio

diilata /dˈiːlata/ (v)
dele ut
  (slangia) jaella, tehdä huumekauppaa

diileri /dˈiːlerɪ/ (n)
narkolanger
  arvopaperivälittäjä

diktaattori /dˈiktaːtːˌorɪ/ (n)
diktator
  valtionpäämies, jolla on rajoittamaton valta

diktatuuri /dˈiktatˌuːrɪ/ (n)
diktatur
  yhden henkilön rajattomaan vallankäyttöön perustuva hallitusmuoto, valtio, jota johtaa diktaattori

diletantti /dˈiletˌantːɪ/ (n)
dilettant
  harrastelija, erityisesti tieteissä ja taiteissa

diodi /dˈiodɪ/ (n)
diode
  kaksielektrodinen, puolijohdeaineinen tasasuuntaava elektroniikan ja sähkövoimatekniikan komponentti (tai nykyään harvinainen tasasuuntaava tyhjiöputki)

diplomaatti /dˈiplomˌaːtːɪ/ (n)
diplomat
  valtion virallinen edustaja ulkomailla

diplomaattinen /dˈiplomˌaːtːɪnen/ (adj)
diplomatisk
  diplomatian mukainen, siihen liittyvä

diplomatia /dˈiplomˌatɪa/ (n)
diplomati
  kansainvälisten suhteiden alalla liikkuva valtiotaito, jonkun valtiomiehen toimintatapa tai valtioviisaus

diskata /dˈiskata/ (v)
diske
  hylätä, diskvalifioida urheilija kilpailusta vilpin taikka jonkin muun sopimattoman asian/teon vuoksi

disko /dˈisko/ (n)
diskotek
  yökerho, jossa soitetaan tanssimusiikkia

diskografia /dˈiskoɡrˌafɪa/ (n)
diskografi
  artistin tai yhtyeen julkaisemat äänilevyt kokonaisuutena; luettelo jonkin artistin tai yhtyeen äänilevytuotannosta

distinktio /dˈistɪŋktˌio/ (n)
distinksjon
  asioiden erottaminen osa-alueisiin

distressi /dˈistressɪ/ (n)
nødsituasjon
  kielteisenä koettava, huono, kuormittava stressi

do /dˈo/ (n)
gå an
  solmisaatiossa sävelasteikon ensimmäinen sävel

dogmi /dˈoɡmɪ/ (n)
dogme
  opinkappale, oppilause tai uskonkappale, sellainen uskomus, joka kuuluu jonkin uskonnon tai järjestelmän keskeisiin oppeihin

dokumentaatio /dˈokumˌentaːtˌio/ (n)
dokumentasjon
  traditio, joka pyrkii analysoimaan, tallentamaan ja hakemaan tietoa kaikissa muodoissaan

dokumentointi /dˈokumˌentointɪ/ (n)
dokumentasjon
  dokumentoiminen

dokumentti /dˈokumˌentːɪ/ (n)
dokument
  yleensä tallennettu ja luokiteltu aineisto
dokumentar
  yleensä laaja ja tietopitoinen, usein audiovisuaalinen raportti, tieteellisestä, historiallisesta tai muusta tapahtumasta tai asiasta

dollari /dˈollarɪ/ (n)
dollar
  joissakin maissa käytetyn valuutan nimitys; vastaava symboli $

dolomiitti /dˈolomˌiːtːɪ/ (n)
dolomitt
  kalsiummagnesiumkarbonaatti, jota käytetään rakennuskivissä ja maanparannuksessa

dominicanamatsoni /dˈomɪnˌikanamˌatsonɪ/ (n)
Dominicaamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

doorilainen /dˈoːrɪlˌainen/ (adj)
Dorisk
  doorilaisten heimoon liittyvä

doping /dˈopɪŋ/ (n)
doping
  suorituskykyä parantavien kiellettyjen aineiden tai menetelmien käyttö

dosentti /dˈosentːɪ/ (n)
foreleser
  täysivaltaista opetustehtävää yliopistossa hoitava henkilö, tavallisesti tohtori, jolla ei ole professuuria

draivi /drˈaivɪ/ (n)
drive
  tavoitteellinen pärjääminen, kilpailuhenkisyys
  golfin aloituslyönti

dreijata /drˈeijata/ (n)
dreie
  muotoilla savea dreijalla keramiikkaesineen valmistamiseksi

dromedaari /drˈomedˌaːrɪ/ (n)
dromedar
  kamelieläinsuvun yksikyttyräinen korkeampijalkainen ja sileämpikarvainen, vaalea eläin (Camelus dromedarius) verrattuna suvun toiseen lajiin kaksikyttyräiseen kameliin. Molemmille kookkaille lajeille on ominaista kyky selviytyä useita vuorokausia syömättä ja juomatta kyttyröihin varastoidun rasvan avulla.

drontti /drˈontːɪ/ (n)
dodo
  dodo, sukupuuttoon kuollut lentokyvytön kookas kyyhkylintuihin kuulunut lintu

drooni /drˈoːnɪ/ (n)
drone
  sotilaskäyttöön tarkoitettu miehittämätön ilma-alus
  hyötytarkoituksiin käytettävä miehittämätön lentolaite

druidi /drwˈidɪ/ (n)
druide
  kelttiläisen uskonnon pappistehtävä, jonka haltijalla oli muinaiskelttiläisessä yhteiskunnassa vaikutusvaltaa myös lainkäytössä, parantajana ja poliittisena neuvonantajana

dubnium /dˈubnium/ (n)
dubnium
  eräs alkuaine (tunnus Db)

duodesiimi /dˈuodesˌiːmɪ/ (n)
tolvte
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja kvintin (19 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

durra /dˈurra/ (n)
durra
  kirjodurra; eräs vilja, joka tuottaa pienisiemenisen siemenryppään (Sorghum bicolor)

duuma /dˈuːma/ (n)
duma
  Venäjän parlamentin alahuone

duuri /dˈuːrɪ/ (n)
dur
  eräitä diatonisia musiikillisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-1-½-1-1-1-½, esim. C-D-E-F-G-A-H

dynamiitti /dˈynamˌiːtːɪ/ (n)
dynamitt
  räjähdysaine, joka koostuu massaan imeytetystä nitroglyserolista tai nitroglykolista

dysforia /dˈysforˌia/ (n)
dysfori
  epämiellyttävä olo, huonovointisuus

dysleksia /dˈysleksˌia/ (n)
dysleksi
  lukihäiriö, lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus

dysprosium /dˈysprosium/ (n)
dysprosium
  eräs alkuaine, tunnus Dy

dyyni /dˈyːnɪ/ (n)
dyne
  hiekkadyyni, tuulen muodostama lentohiekan kasauma

ecuadorinaratti /ˈekuˌadorˌinarˌatːɪ/ (n)
Ecuadorparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

edelleen /ˈedelleːn/ (adv)
destillasjonsapparat
  (ajasta) vielä, yhä

edellinen /ˈedellɪnen/ (adj)
foregående
  juuri edellä ollut aikaisempi

edellyttää /ˈedellˌytːæː/ (v)
behov
  vaatia ehtona joltakulta tai joltakin jotakin; pitää tarpeellisena

edellytys /ˈedellytys/ (n)
forutsetning
  ehto jonkin tapahtumiselle
  sopimuksessa tai muussa oikeustoimessa ilmenevä asia tai seikka, jota ilman toinen asia ei voi toteutua, vaikka tällaista ehtoa ei ole sisällytetty oikeustoimeen; edellytys on itsenäinen oikeudellinen tosiseikka, joka ilmenee oikeustoimen sisällön lisänä

edellä /ˈedellæ/ (adv)
foran
  aiemmin ajassa tai paikassa

edes /ˈedes/ (adv)
jevn
  ainakin, vähintään

edessä /ˈedessæ/ (adv)
foran
  eteen sijoittuneena, etualalla, etupuolella

edestä /ˈedestæ/ (adv)
før
  edessä olevasta tilasta, suunnasta

edetä /ˈedetæ/ (v)
forskudd
  siirtyä eteenpäin, kulkea eteenpäin

edistyä /ˈedɪstˌyæ/ (v)
forskudd
  liikkua eteenpäin
forbedre
  tulla paremmaksi, kehittyä, tulla valmiimmaksi, lähestyä tavoitetta, päämäärää

edullinen /ˈedullɪnen/ (adj)
fordelaktig
  ei kallis, halpa

edustaa /ˈedustaː/ (v)
representere
  toimia jonkun puolesta tai hyväksi

edustaja /ˈedustˌaja/ (n)
agent
  jotakin henkilöä tai ryhmää edustava ihminen

edustajantoimi /ˈedustajˌantoimɪ/ (n)
sete
  kansanedustajan tehtävässään olo

eepos /ˈeːpos/ (n)
episk
  laaja runomuotoinen kertomus

eeppinen /ˈeːpːɪnen/ (adj)
episk
  epiikkaan kuuluva, epiikalle ominainen, kertova

efekti /ˈefektɪ/ (n)
effekt
  vaikutus

ego /ˈeɡo/ (n)
ego
  yksi persoonallisuuden osa psykoanalyysin persoonallisuusnäkemyksessä: minä

egoisti /ˈeɡoistɪ/ (n)
egoist
  vain itseään ajatteleva ja omaa hyötyään tavoitteleva itsekäs ihminen

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (adj)
egyptisk
  Egyptistä peräisin oleva tai Egyptiin liittyvä

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (n)
egyptar
  pysyvästi Egyptissä asuva henkilö

egyptologia /ˈeɡyptˌoloɡˌia/ (n)
egyptologi
  muinaista Egyptiä, sen historiaa, kulttuuria yms. tutkiva tiede

ehdokas /ˈehdokas/ (n)
kandidat
  henkilö, joka on ehdolla esim. vaaleissa tai kilpailussa yms.

ehdoton /ˈehdoton/ (adj)
absolutt
  absoluuttinen, rajoittamaton, täydellinen

ehdottaa /ˈehdotːaː/ (v)
foreslå
  tehdä ehdotus, esittää (jokin toivomus)

ehdottomasti /ˈehdotːomˌastɪ/ (adv)
definitivt
  varmasti, ilman ehtoja. Tarkoittaa jonkin tapahtuman varmaa toteutumista.

ehdotus /ˈehdotus/ (n)
forslag
  mielipide, suositus tai luonnos jonkin asian tekemiseksi

ehkä /ˈehkæ/ (adv)
kanskje
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

ehtiä /ˈehtɪæ/ (v)
hinne
  saapua ajoissa; saapua määräaikaan mennessä
jobbe
  olla riittävästi aikaa johonkin

ehto /ˈehto/ (n)
forutsetning
  sopimuksen osa tai varauma tekemisistä

ehtoollinen /ˈehtoːllɪnen/ (n)
nattverd
  kristillinen sakramentti, jossa nautitaan leipää ja viiniä Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

ehtoollismalja /ˈehtoːllˌismalja/ (n)
kalk
  ehtoollisella tarjottavan viinin jakelumalja

ei /ˈei/ (v)
ikke
  yksikön 3. persoonan muoto kieltoverbistä

eilen /ˈeilen/ (adv)
i går
  puhumishetkeä edeltävänä päivänä

eilinen /ˈeilɪnen/ (adj)
i går
  eilispäiväinen, eilispäivän

eilinen /ˈeilɪnen/ (n)
i går
  tätä päivää edeltävä päivä

einsteinium /ˈeinsteinium/ (n)
einsteinium
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Es

eklektinen /ˈeklektɪnen/ (adj)
blanding
  (filosofia) asenteellisesti valikoiva, omaksumiaan vaikutteita seuraava

ekliptika /ˈeklɪptˌika/ (n)
ekliptikken
  Auringon vuotuinen reitti taivaankannella

ekologia /ˈekolˌoɡɪa/ (n)
økologi
  eliöiden, eliölajien ja ympäröivän elottoman luonnon vuorovaikutussuhteita ja niiden seurauksia tutkiva tiede

ekologinen /ˈekolˌoɡɪnen/ (adj)
økologisk
  ekologialle ominainen, ekologiaan liittyvä

ekonometria /ˈekonomˌetrɪa/ (n)
econometrie
  tilastotieteen menetelmien soveltamista taloudellisten ilmiöiden tutkimiseen

ekonomi /ˈekonˌomɪ/ (n)
økonom
  kauppatieteiden maisterin tutkinnon suorittaneen ammattinimike ja arvonimi; liiketalouden yliopistollisen koulutuksen saanut henkilö

ekosysteemi /ˈekosˌysteːmɪ/ (n)
økosystem
  luonnon bioottisten ja abioottisten ympäristötekijöiden muodostama kokonaisuus tietyllä rajatulla alueella; biosfäärin osa

eksakti /ˈeksaktɪ/ (adj)
akkurat
  tarkka, täsmällinen

eksistenssi /ˈeksɪstˌenssɪ/ (n)
eksistens
  (logiikka) olemassaolo

ekskommunikaatio /ˈekskommˌunɪkˌaːtɪo/ (n)
Ekskommunikasjon
  (kristinusko) rangaistuksena käytetty ehtoollisyhteydestä erottaminen, kirkosta erottaminen

eksosfääri /ˈeksosfˌæːrɪ/ (n)
eksosfære
  ilmakehän ylin kerros termosfäärin yläpuolella

eksoterminen /ˈeksotˌermɪnen/ (adj)
eksoterm
  lämpöä luovuttava

eksponentiaalinen /ˈeksponˌentɪˌaːlɪnen/ (adj)
eksponensiell
  eksponenttifunktion kuvaajan mukainen

eksponentti /ˈeksponˌentːɪ/ (n)
eksponent
  potenssiin korotettaessa luku, joka määrittelee, kuinka monta kertaa luku kerrotaan itsellään

eksponenttifunktio /ˈeksponˌentːɪfˌuŋktɪo/ (n)
eksponentialfunksjon
  funktio, joka on muotoa ax, jossa kantaluku a > 0, logaritmifunktion käänteisfunktio

ekstaasi /ˈekstaːsɪ/ (n)
ecstasy
  intensiivinen mielihyvän tunne

ekstruusio /ˈekstruːsˌio/ (n)
ekstrudering
  ulostyöntyminen, purkautuminen
  (materiaalitiede) suulakepuristus, muovien valmistusmenetelmä, jossa pehmeä massa ruiskupuristetaan ruuvilla suuttimen läpi

eksyttää /ˈeksytːæː/ (v)
miste
  saada eksymään

eksä /ˈeksæ/ (n)
eks
  entinen puoliso tai muu parisuhdekumppani

ekumeeninen /ˈekumˌeːnɪnen/ (adj)
økumenisk
  yleiskristillinen, kaikkia kristillisiä kirkkoja koskeva, niiden välistä yhteistyötä korostava

ekvaattori /ˈekvaːtːˌorɪ/ (n)
ekvator
  planeetan pyörimistä vastaan kohtisuorassa oleva leikkaustaso, joka jakaa planeetan pohjoiseen ja eteläiseen pallonpuoliskoon. Maan ekvaattori on päiväntasaaja. Ekvaattori jakaa myös taivaanpallon pohjoiseen ja eteläiseen puoliskoon.

ekvivalentti /ˈekvɪvalˌentːɪ/ (adj)
ekvivalent
  täydellisesti vastaava, samanarvoinen

ekvivalenttinen /ˈekvɪvalˌentːɪnen/ (adj)
ekvivalent
  vastaava, samanarvoinen

elastinen /ˈelastɪnen/ (adj)
priselastisk
  sellainen, joka myötää kuormitettaessa, mutta palautuu ennalleen tai lähes ennalleen, kimmoinen

ele /ˈele/ (n)
gest
  sanattomaan kommunikaatioon liittyvä ruumiinkieli, vartalon ja raajojen liike erityisesti tehostamassa puhetta

elegia /ˈeleɡˌia/ (n)
elegi
  elegiamitan mukaisista kaksoissäkeistä koostuva surumielinen runo tai runoelma

elektroni /ˈelektrˌonɪ/ (n)
elektron
  negatiivisesti varautunut alkeishiukkanen; yksi leptoneista

elektroniikka /ˈelektronˌiːkːa/ (n)
elektronikk
  tekniikan ala, joka sisältää sähköisten laitteiden suunnittelua, rakentelua, käyttöä ja tutkimista

elektronimikroskooppi /ˈelektrˌonɪmˌikroskˌoːpːɪ/ (n)
elektronmikroskop
  mikroskooppi, jossa käytetään näkyvän valon sijasta elektronisuihkua

elektroninen /ˈelektrˌonɪnen/ (adj)
elektronisk
  elektroniikkaan liittyvä; elektroniikkaa hyödyntävä tai käyttävä

elektroniputki /ˈelektrˌonɪpˌutkɪ/ (n)
radiorør
  lasisen tai metallisen kuvun sisään tyhjiöön sijoitettu aktiivinen elektroniikan komponentti, joka edelsi nykyisiä puolijohdekomponentteja diodia ja transistoria

elellä /ˈelellæ/ (v)
bo
  asua

elementaarinen /ˈelemˌentaːrɪnen/ (adj)
enkelt
  alkeellinen, alkeis-

elimellinen /ˈelɪmˌellɪnen/ (adj)
organisk
  elimeen liittyvä, elintä koskeva

elin /ˈelɪn/ (n)
organ
  useasta eri kudoksesta muodostunut rakenteellinen ja toiminnallinen kokonaisuus, joka on erikoistunut yksilössä tiettyyn tehtävään tai tehtäviin

elintarvike /ˈelɪntˌarvɪke/ (n)
levnetsmiddel
  mikä tahansa aine tai tuote, myös jalostettuna, osittain jalostettuna tai jalostamaton tuote, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi

eliö /ˈelɪø/ (n)
organisme
  yhdestä tai useammasta elävästä solusta koostuva elollinen kokonaisuus; kaikki erilaiset eläimet, kasvit, levät, sienet, alkueliöt ja bakteerit; elottomista kappaleista poiketen reagoi ärsykkeisiin, hyödyntää ympäristön energiaa kasvamiseen, lisääntymiseen ja itsensä ylläpitoon

elohopea /ˈelohˌopea/ (n)
kvikksølv
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Hg

elokuu /ˈelokuː/ (n)
august
  vuoden kahdeksas kuukausi, kuukausi heinäkuun ja syyskuun välissä

elokuva /ˈelokˌuva/ (n)
film
  yleensä tunnin, parin mittainen elokuvakameralla kuvattu ja filmille tai muuten tallennettu teos, joka voidaan esittää elokuvateatterissa tai televisiossa.

elokuva-ala /ˈelokˌuvaˈala/ (n)
film
  ammattiala, jolla toiminta suuntautuu elokuvien tuottamiseen, valmistukseen ja levittämiseen

elokuvateatteri /ˈelokˌuvateˌatːerɪ/ (n)
kino
  elokuvien esittämiseen tarkoitettu sali tai muu suurelle ihmisjoukolle tarkoitettu tila, jossa on elokuvan esitykseen tarvittava laitteisto

elostelija /ˈelostˌelɪja/ (n)
rake
  henkilö, joka elostelee

eloton /ˈeloton/ (adj)
død
  sellainen, mikä ei liity eliöihin; jolla ei ole elämää

eläimellinen /ˈelæimˌellɪnen/ (adj)
dyrisk
  eläimille ominainen, eläimille kuuluva; eläimen kaltainen, eläintä muistuttava; villi

eläin /ˈelæin/ (n)
dyr
  eläinkuntaan kuuluva monisoluinen aitotumainen eliö

eläinlääketiede /ˈelæinlˌæːketˌiede/ (n)
veterinærmedisin
  lääketieteen haara, jonka alaan kuuluvat eläinten, erityisesti tuotanto- ja seuraeläinten, sairauksien hoito ja ehkäisy sekä eläinkunnasta saatavien elintarvikkeiden valvonta

eläinlääkäri /ˈelæinlˌæːkærɪ/ (n)
dyrlege
  eläinlääkärintutkinnon hyväksytysti suorittanut henkilö, joka työkseen hoitaa sairastuneita eläimiä tai on erikoistunut muulle eläinlääketieteen alalle

eläinrata /ˈelæinrˌata/ (n)
dyrekrets
  se alue taivaankantta, jonka alueella Aurinko, Kuu ja aurinkokunnan planeetat näennäisesti liikkuvat Maasta katsottuna

eläinsatu /ˈelæinsˌatu/ (n)
fabel
  opettavainen kansansatu, jossa toimijoina ovat eläimet, mutta tapahtumat ovat inhimillisiä; myös kirjallisuuden muoto

eläintarha /ˈelæintˌarha/ (n)
zoo
  paikka, jossa pidetään eläimiä yleisölle nähtävänä

eläintiede /ˈelæintˌiede/ (n)
zoologi
  zoologia; biologian haara, joka tutkii eläinten elämää ja rakennetta

eläintieteellinen puutarha /ˈelæintˌieteːllɪnem pˈuːtarha/ (n)
dyrehave
  puutarha, jonka kasvistoa tutkitaan eläintieteellisiin tarkoituksiin

eläke /ˈelæke/ (n)
pensjon
  työstä kertyvä raha, jonka tarkoituksena on turvata toimeentulo työvuosien jälkeen

eläkeläinen /ˈelækelˌæinen/ (n)
pensjonist
  eläkkeellä oleva henkilö

elämys /ˈelæmys/ (n)
erfare
  vaikuttava kokemus

elämä /ˈelæmæ/ (n)
liv
  ajanjakso yksilön syntymän ja kuoleman välillä

elämäkerta /ˈelæmækˌerta/ (n)
biografi
  kirjoitus, jossa kerrotaan jonkun henkilön elämästä

elämän synty /ˈelæmæn sˈynty/ (n)
abiogenese
  elämän alkuperäinen maapallolle ilmaantuminen, josta on laadittu lukuisia teorioita; sellainen syntyminen joka ei ole tapahtunut suvullisesti eikä suvuttomasti edellisen sukupolven vaikutuksesta

elämäntapa /ˈelæmˌæntapa/ (n)
livsstil
  yksilölle tai yhteisölle tunnusomainen tapa elää tai toimia

elättäjä /ˈelætːˌæjæ/ (n)
familieforsørger
  henkilö, joka elättää jotakuta

elättää /ˈelætːæː/ (v)
livnære
  hankkia toiselle toimeentulo hänen/sen puolesta

elävä /ˈelævæ/ (adj)
i live
  elossa oleva

elävältä /ˈelævˌæltæ/ (adv)
i live
  elävänä; ilman, että olisi ensin tapettu tai muutoin kuollut

eläytyä /ˈelæytˌyæ/ (v)
leve
  kuvitella itsensä esim. johonkin tilanteeseen

elää /ˈelæː/ (v)
leve
  olla syntymän ja kuoleman välisellä ajalla; olla biologisesti elossa

emergenssi /ˈemerɡˌenssɪ/ (n)
emergens
  uudenlaisten ominaisuuksien syntyminen yksinkertaisempien ominaisuuksien vuorovaikutuksesta

empatia /ˈempatˌia/ (n)
empati
  eläytyvä myötätunto, toisen ymmärtäminen, kyky asettua toisen asemaan

empiirinen /ˈempɪːrɪnen/ (adj)
empirisk
  empiriaan liittyvä, havainnointiin tai mittaamiseen perustuva, kokemusperäinen

emu /ˈemu/ (n)
emu
  Australiassa elävä lentokyvytön strutsilintu ()

emäksisyys /ˈemæksɪsyːs/ (n)
alkalinitet
  se, että on emäksinen

emäntä /ˈemæntæ/ (n)
vertinne
  talon auktoriteettia omaava nainen

emäs /ˈemæs/ (n)
bas
  hapon vastakohta

emäsika /ˈemæsˌika/ (n)
sugga
  porsinut naarassika; tuki- ja rekisteröintiasioissa yli 8 kuukauden ikäinen porsaiden tuotantotarkoituksessa pidetty sika

emätin /ˈemætɪn/ (n)
vagina
  vagina; naaraspuolisten nisäkkäiden sukupuolielinten osa, joka yhdistää ulkosynnyttimet ja kohdun

endoterminen /ˈendotˌermɪnen/ (adj)
endoterm
  (kemia) sellainen, joka sitoo tai kuluttaa lämpöä

enemmistö /ˈenemmˌistø/ (n)
flertall
  enemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, yli puolet
majoritet
  tilanne, jossa pelaajalla on toisella sivustaalla enemmän sotilaita kuin vastustajalla

enemmän /ˈenemmæn/ (adv)
mer
  Suuremmassa määrin kuin...

enempi /ˈenempɪ/ (adj)
flere
  määrältään suurempi

energia /ˈenerɡˌia/ (n)
energi
  kappaleeseen eri tavoin varastoitunut kyky tehdä työtä

englanninkielinen /ˈeŋlannˌiŋkielɪnen/ (adj)
engelsk
  (kielitiede) englannin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

englanti /ˈeŋlantɪ/ (n)
engelsk
  englannin kieli (kielitunnus: en), Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa ja laajasti maailmalla puhuttava germaaninen kieli

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (adj)
engelsk
  Englannista peräisin oleva tai Englantiin liittyvä. Usein tarkoitetaan koko Isoa-Britanniaa.

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (n)
engelskmann
  pysyvästi Isossa-Britanniassa, erityisesti Englannissa asuva henkilö

enharmoninen /ˈenharmˌonɪnen/ (adj)
enharmonisk
  toisen kanssa samankorkuinen, mutta eri niminen sävel

eniten /ˈenɪten/ (adj)
høyst
  ; vrt. enemmän

enkeli /ˈeŋkelɪ/ (n)
engel
  kristinuskossa, juutalaisuudessa ja islamissa esiintyvä Jumalan tahdon ilmoittajana toimiva henkiolento

enkeliska /ˈeŋkelˌiska/ (n)
engelsk
  (tanssi) angleesi, englantilainen kansantanssi.

ennakko /ˈennakːo/ (n)
forskudd
  etukäteen suoritettava maksu

ennakkoluulo /ˈennakːolˌuːlo/ (n)
fordom
  jostakin tuomitseva käsitys, kuvitelma, uskomus, jolle yleensä ei ole järkevää perustetta

ennakkoluuloinen /ˈennakːolˌuːloinen/ (adj)
fordomsfull
  epäluuloinen, varauksellinen; ahdasmielinen, suvaitsematon, tuomitseva

ennemmin tai myöhemmin /ˈennemmɪn tai mˈyøhemmɪn/ (adv)
før eller seinere, før eller senere
  jonakin ajankohtana: jos ei pian, niin joskus myöhemmin

ennen /ˈennen/ (adv)
før
  aikaisemmin

ennusmerkki /ˈennusmˌerkːɪ/ (n)
innvarsle
  usein uskomusten mukainen enne siitä, mitä tulevaisuudessa tapahtuu

ennustaa /ˈennustaː/ (v)
forutsi
  kertoa mitä tulee todennäköisesti tapahtumaan ennalta

ennuste /ˈennuste/ (n)
forutsi
  prognoosi, ennustamisen lopputulos, arvio jonkin asian tulevasta tilasta

ennätys /ˈennætys/ (n)
spille inn
  paras saavutus

eno /ˈeno/ (n)
onkel
  äidin veli

enologia /ˈenolˌoɡɪa/ (n)
ønologi
  viinin ja sen valmistuksen tutkimus

ensi /ˈensɪ/ (adj)
nestemann
  seuraava, tuleva

ensi-ilta /ˈensɪˈilta/ (n)
premiere
  uuden elokuvan tai näytelmän ensimmäinen julkinen näytäntö, kantaesitys, premiääri

ensimmäinen /ˈensɪmmˌæinen/ (adj)
fyrste
  muita edeltävä, ensin tuleva, voittamaton

ensin /ˈensɪn/ (adv)
før
  ennen jotakin (tai mitään) muuta

ensisijainen /ˈensɪsɪjˌainen/ (adj)
kapital
  pää-, tärkein

entalpia /ˈentalpˌia/ (n)
entalpi
  eräs termodynamiikan suure; tuntuvan sisäenergian ja siirtotyön summa; edustaa työtä, jonka ympäristö on joutunut tekemään tuodakseen ainetta tasetilaan, ja jonka systeemi pystyy vastaavasti vapauttamaan ympäristöön tehtynä työnä; on osa systeemin kykyä tehdä työtä ympäristöönsä, mutta ei osa systeemin sisäenergiaa; symboli on H ja yksikkö joule

entinen /ˈentɪnen/ (adj)
forhenværende, gammel, fra gamle tider
  sellainen, joka on ollut tai toiminut aikaisemmin; aikaisempi, aiempi

entisellään /ˈentɪsˌellæːn/ (adv)
ha for vane
  kuin aiemmin, kuin ennenkin

entisyys /ˈentɪsyːs/ (n)
bortenfor
  vanhat ajat; aiemmin tapahtunut, menneisyys, muinaisuus

entiteetti /ˈentɪtˌeːtːɪ/ (n)
entitet
  yhdestä tai useammasta osasta muodostuva yhteen kuuluva itsenäinen kokonaisuus

entropia /ˈentropˌia/ (n)
entropi
  termodynamiikan perussuure, joka ilmaisee epäjärjestyksen määrää systeemissä; symboli on S

entsyymi /ˈentsyːmɪ/ (n)
enzym
  solujen tuottamaa ainetta, joka toimii katalysaattorina biokemiallisissa reaktioissa

enää /ˈenæː/ (adv)
bare at
  ilmaisee jonkin loppumista, lopettamista, lakkaamista olemasta

epidemia /ˈepɪdˌemɪa/ (n)
epidemi
  lyhyen ajan kuluessa poikkeuksellisen suurta osaa alueen väestöstä tartuttava tartuntatauti

epilepsia /ˈepɪlˌepsɪa/ (n)
epilepsi
  krooninen sairaus, joka aiheuttaa ennalta arvaamattomia kouristuskohtauksia ja tajunnan hämärtymistä

epiteeli /ˈepɪtˌeːlɪ/ (n)
epitel
  ruumiin sisäpintoja ja elimiä peittävä kudos

epolettiaratti /ˈepolˌetːɪarˌatːɪ/ (n)
brunvingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

epolettikaija /ˈepolˌetːɪkˌaija/ (n)
rødvingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

epäaito /ˈepæˌaito/ (adj)
falsk
  (svetisistinen) asia, jota ei ole todettu aidoksi tai aitoa jäljittelevä asia

epäedullinen /ˈepæedˌullɪnen/ (adj)
ufordelaktig
  negatiivinen; haittoja aiheuttava

epäilevä /ˈepæilˌevæ/ (adj)
suspekt
  sellainen, joka epäilee tai on taipuvainen epäilemiseen

epäileväinen /ˈepæilevˌæinen/ (adj)
suspekt
  sellainen, joka epäilee

epäillä /ˈepæillæ/ (v)
tvile
  olla epävarma jstak, kyseenalaistaa jnk todenmukaisuus, olla luottamatta

epäily /ˈepæily/ (n)
mistanke
  vailla varmuutta aktiivisesti toimiva kiistanalaistaminen tai kysteenalaistaminen

epäilys /ˈepæilys/ (n)
tvil
  epävarmuutta aiheuttava passiivisesti vaikuttava kyseenalaistus

epäilyttävä /ˈepæilˌytːævæ/ (adj)
suspekt
  epäluuloa tai varaumia herättävä, kyseenalainen, outo

epäitsekäs /ˈepæitsekæs/ (adj)
uegennyttig
  ei vain itsensä vaan toiset huomioon ottava, muidenkin kuin itsensä hyväksi toimiva

epäkohtelias /ˈepækˌohtelɪas/ (adj)
grov
  epäystävällinen, töykeä

epäluulo /ˈepælˌuːlo/ (n)
mistanke
  huono, epäedullinen luulo, arvelu tai otaksuma

epäluuloinen /ˈepælˌuːloinen/ (adj)
suspekt
  epäilevä; sellainen, jolla on epäluuloja

epämetalli /ˈepæmetˌallɪ/ (n)
ikke-metall
  alkuaine, jolla ei ole metallisia ominaisuuksia; johtaa huonosti lämpöä tai sähköä

epämiellyttävä /ˈepæmˌiellytːˌævæ/ (adj)
ubehagelig
  joka ei miellytä, ikävä

epämukava /ˈepæmˌukava/ (adj)
ufyselig
  sellainen, joka ei ole mukava; vastenmielinen, inhottava (erityisesti henkilöstä)

epämurtoluku /ˈepæmˌurtolˌuku/ (n)
uekte brøk
  (matematiikka) murtoluku, jossa nimittäjä on pienempi kuin osoittaja, ja jonka arvo on siis suurempi kuin 1.

epäoikeudenmukainen /ˈepæˌoikeudˌenmukˌainen/ (adj)
urettferdig
  sellainen, joka ei ole oikeudenmukainen

epäonni /ˈepæˌonnɪ/ (n)
ulykke
  huono onni, vastoinkäyminen

epäonnistua /ˈepæˌonnɪstˌua/ (v)
miste
  yrittää saavuttamatta toivottua lopputulosta

epäonnistuminen /ˈepæˌonnɪstˌumɪnen/ (n)
fiasko
  se, että epäonnistuu jossakin; se ettei jokin onnistu odotusten mukaisesti

epärelevantti /ˈepærˌelevˌantːɪ/ (adj)
relevant
  asiaan kuulumaton, ei relevantti

epäröidä /ˈepærˌøidæ/ (v)
nøle med å
  olla epävarma jostakin

epäröivä /ˈepærˌøivæ/ (adj)
tvilende
  sellainen, joka epäröi, epävarma jostakin

epäselvä /ˈepæsˌelvæ/ (adj)
uklar
  sellainen, jota on vaikea tajuta, vaikeaselkoinen; sumea, hämärä, sekava

epäsopu /ˈepæsˌopu/ (n)
alarm
  eripuraisuus

epäsäännöllinen /ˈepæsˌæːnnøllɪnen/ (adj)
irregulær
  muodoltaan säännötön, epätasainen, epämääräinen
  rytmiltään vaihteleva, epätasaisin väliajoin tapahtuva
  taivutussääntöjä noudattamaton

epätavallinen /ˈepætavˌallɪnen/ (adj)
sjelden
  tavallisesta poikkeava; harvinainen

epätoivo /ˈepætˌoivo/ (n)
desperasjon
  toivon puute; tila, jossa uskoa paremmasta ei ole

epätoivoisuus /ˈepætˌoivoisuːs/ (n)
desperasjon
  se, että on epätoivoinen; epätoivo

epätosi /ˈepætˌosɪ/ (adj)
falsk
  sellainen, ja vain sellainen joka ei ole tosi

epäyhtälö /ˈepæyhtˌælø/ (n)
ulikhet
  (matematiikka) epäyhtälö saadaan, kun kaksi lauseketta merkitään erisuuriksi jollakin suuruusjärjestystä osoittavista merkeistä

eranto /ˈeranto/ (n)
magnetisk deklinasjon
  magneettinen deklinaatio, tarkoittaa kulmaa maantieteellisen pohjoissuunnan ja magneettisen pohjoissuunnan välillä

erbium /ˈerbium/ (n)
erbium
  eräs alkuaine (tunnus Er)

erehtyä /ˈerehtˌyæ/ (v)
ta feil
  tehdä erehdys, virhe

erektio /ˈerektˌio/ (n)
ereksjon
  siittimen jäykistyminen

eri /ˈerɪ/ (adj)
forskjellig
  sellainen, joka ei ole sama; erillinen

eri /ˈerɪ/ (adv)
aller
  vahvistava adverbi; hyvin, erittäin, erityisen, varsin

erikoinen /ˈerɪkˌoinen/ (adj)
spesiell
  erikoislaatuinen, poikkeuksellinen, erityinen

erikoislääkäri /ˈerɪkˌoislæːkˌærɪ/ (n)
spesialist
  tiettyyn erikoistumisalaan erikoistunut lääkäri

erikoistua /ˈerɪkˌoistua/ (v)
spesialisere
  tulla erityisen osaavaksi jossakin

erikoisuus /ˈerɪkˌoisuːs/ (n)
spesialitet
  se, mikä tekee jostakin erikoisen tai erityisen; erikoislaatuisuus
  erikoinen esine, ruoka tms.

erilainen /ˈerɪlˌainen/ (adj)
forskjellig
  sellainen, joka poikkeaa muista; toisista eroava, erikoinen

erillään /ˈerɪllæːn/ (adv)
særskilt
  (3. persoonan muoto) eri paikassa; irrallaan, irti

erinomainen /ˈerɪnomˌainen/ (adj)
fremragende
  erittäin hyvä, tavallista parempi

erinomaisuus /ˈerɪnomˌaisuːs/ (n)
lyse
  se, että on erinomainen

eriseura /ˈerɪsˌeura/ (n)
division
  uskonnollinen ryhmittymä tai suuntaus, joka ilman asiallista perustetta pyrkii pitämään kannattajansa erillään muista

erisnimi /ˈerɪsnˌimɪ/ (n)
egennavn
  propri; sellainen substantiivi, joka kertoo asian, esineen, henkilön tai muun sellaisen erityisen nimen

eriste /ˈerɪste/ (n)
isolator
  yleisesti aineen tai energian etenemistä rajoittava rajapinta tai ainekerros

eristää /ˈerɪstæː/ (v)
isolere
  erottaa, ottaa erilleen tai pitää erillään jostakin

erisuuri /ˈerɪsˌuːrɪ/ (adj)
er lik
  ei yhtä suuri

eritoten /ˈerɪtoten/ (adv)
spesielt
  etenkin, varsinkin, erityisesti

erittäin /ˈerɪtːæin/ (adv)
veldig
  (vahvistava adverbi) erityisen, erinomaisen, todella

erityinen /ˈerɪtˌyinen/ (adj)
spesiell
  erikoinen

erityisesti /ˈerɪtˌyisestɪ/ (adv)
spesielt
  kyseinen asia painokkaammin huomioon ottaen

erkkeri /ˈerkːerɪ/ (n)
karnapp
  rakennuksen julkisivun ikkunallinen ulkonema

ero /ˈero/ (n)
forskjell
  se, miten jokin poikkeaa toisesta
skilsmisse
  ihmissuhteen päättyminen, avioero

erota /ˈerota/ (v)
avsondre
  mennä erilleen, erkaantua
gå av
  jättäytyä tehtävästä tai virasta; irtisanoutua

erotella /ˈerotella/ (v)
adskille
  jakaa erilleen toisistaan

erottaa /ˈerotːaː/ (v)
avsondre
  muodostaa (tehdä) ero joidenkin välillä tai välille
avskjedige
  ottaa joltakulta jäsenyys pois

erottaminen /ˈerotːˌamɪnen/ (n)
diskriminering
  aistien avulla havaitseminen tai eritteleminen

erotuomari /ˈerotˌuomarɪ/ (n)
dommer
  eräiden urheilulajien sääntöjä kentällä valvova toimitsija, joka ratkaisee esiintyvät erimielisyydet

erotus /ˈerotus/ (n)
forskjell
  vähennyslaskun tulos, ero kahden olion välillä

erä /ˈeræ/ (n)
parti
  yhtenäinen rajallinen us. yhdellä kertaa käsiteltävä osuus jostain (sovitusta) määrästä
varmer opp
  pelin määrätyn mittainen pelivuoro tai jakso
med
  eränkäynti, metsästys

erämaa /ˈeræmaː/ (n)
villmark
  asumaton seutu, varsinkin aiemmin metsästysmaa

erämies /ˈeræmies/ (n)
jeger
  eränkävijä, metsästäjä

eränkävijä /ˈeræŋkˌævɪjæ/ (n)
jeger
  metsästäjä, erämies

erääntyä /ˈeræːntˌyæ/ (v)
forfalle
  (liiketoiminta) saavuttaa asetettu maksuaika, joutua maksettavaksi, langeta.

es /ˈes/ (n)
ess
  alennettu e-sävel (E♭), enharmoninen sävelen dis kanssa

esi-isä /ˈesɪˈisæ/ (n)
forfader
  miespuolinen sukulainen ylenevässä polvessa

esiin /ˈesɪːn/ (adv)
baug
  näkyviin, näkyville, ulos

esiintyä /ˈesɪːntˌyæ/ (v)
opptre
  esittää yleisön edessä jotakin tyypillisesti taitoa vaativaa
  väittää olevansa joku
forekomme
  ilmetä, ilmaantua

esikaupunki /ˈesɪkˌaupuŋkɪ/ (n)
forstad
  lähiö tms. keskustasta etäällä sijaitseva kaupunginosa

esikko /ˈesɪkːo/ (n)
nøkleblom
  esikkokasvien heimoon kuuluvia kasveja (-suku)

esikoinen /ˈesɪkˌoinen/ (n)
førstefødt
  perheen ensimmäinen lapsi

esikunta /ˈesɪkˌunta/ (n)
stab
  suurten sotilasyksikköjen komentajan henkilökunta

esiliina /ˈesɪlˌiːna/ (n)
forkle
  etenkin keittiötyössä käytettävä kehon etupuolelle kiinnitettävä kevyt suojavaate

esille /ˈesɪlle/ (adv)
fram
  esiin, näkyviin, näkyville, ulos

esimerkiksi /ˈesɪmˌerkɪksɪ/ (adv)
for eksempel
  käytetään ilmaisemaan yhtä mallitapausta samankaltaisten sarjasta

esimerkillinen /ˈesɪmˌerkɪllɪnen/ (adj)
eksemplar
  (lähes) täydellinen ja juuri sellainen kuin jonkin pitää olla

esimerkki /ˈesɪmˌerkːɪ/ (n)
eksempel
  joukosta valittu yksi edustamaan muitakin; lyhenne esim.
  edeltä esitetty malli

esimies /ˈesɪmies/ (n)
ledende
  työyhteisön organisaatiossa se, joka on alaisiaan ylempänä; tavallisesti johtaja tai päällikkö

esinahka /ˈesɪnˌahka/ (n)
forhud
  siittimen ihopoimu, joka suojaa terskaa

esine /ˈesɪne/ (n)
gjenstand
  ihmisen valmistama, käsin kosketeltava asia; tavara, valmiste

esirippu /ˈesɪrˌipːu/ (n)
forheng
  näyttämöä katsomosta erottava verho

esitellä /ˈesɪtellæ/ (v)
presentere
  kertoa nimi tavattaessa
  laittaa näytteille, näyttää jokin (tuote, laite) ensi kertaa
erklære
  ilmoittaa jokin tunnus etukäteen, jotta siihen voidaan viitata ennen sen varsinaista määrittelyä

esittely /ˈesɪtːˌely/ (n)
anbefaling
  esitteleminen

esittää /ˈesɪtːæː/ (v)
presentere
  näyttää, panna näytteille
foreslå
  ehdottaa, tehdä ehdotus

esityslista /ˈesɪtˌyslɪsta/ (n)
agenda
  ehdotus kokouksen tai muun toimielimen työjärjestykseksi, asialista

esivalta /ˈesɪvˌalta/ (n)
øvrighet
  valtiovalta, julkista valtaa käyttävät viranomaiset

eskaloitua /ˈeskalˌoitua/ (n)
eskalere
  (selkkauksesta, sotatoimista jms.) kärjistyä, pahentua, yltyä, kiihtyä, paisua, laajentua

espanja /ˈespanja/ (n)
spansk
  erityisesti Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa puhuttu kieli (kielitunnus: es)

espanjaksi /ˈespanjˌaksɪ/ (adv)
spansk
  espanjan kielellä, espanjan kielelle

espanjalainen /ˈespanjalˌainen/ (adj)
spansk
  Espanjasta peräisin oleva tai Espanjaan liittyvä

espanjantauti /ˈespanjˌantautɪ/ (n)
spanskesyken
  vuosina 1918–1919 riehunut maailmanlaajuinen influenssa, johon kuoli paljon ihmisiä

esperantisti /ˈesperˌantɪstɪ/ (n)
esperantist
  yleensä esperanton kieltä hyvin osaava, vakavasti harrastava ja ko. kielen aatteeseen sitoutunut henkilö

esperanto /ˈesperˌanto/ (n)
esperanto
  puolueettomaksi yhteiseksi ilmaisuvälineeksi kaikkeen kansainväliseen vuorovaikutukseen tarkoitettu keinotekoinen kieli. Sanalista.

essee /ˈesseː/ (n)
prøve
  asiateksti, joka asettuu jonkin asian kannalle ja esittää mielipiteitä sen tueksi

esteri /ˈesterɪ/ (n)
ester
  orgaaninen yhdiste, jonka funktionaalisessa ryhmässä on happisillan välityksellä liittynyt yhteen kaksi hiiltä, joista toiseen on lisäksi sitoutunut kaksoissidoksella happi

estuaari /ˈestuˌaːrɪ/ (n)
estuar
  maa-alueen osittain suojaama jokisuualue, jossa yhden tai useamman joen makea vesi sekoittuu suolaisen meriveden kanssa murtovedeksi

estää /ˈestæː/ (v)
beholde
  tehdä mahdottomaksi

etaani /ˈetaːnɪ/ (n)
etan
  eräs alkaani, C₂H₆

etana /ˈetana/ (n)
snegl
  ryhmä keuhkokotiloiden (Stylommatophora) joukkoon kuuluvia maanilviäisiä. Etanat ovat pehmeäruumiisia kuorettomia tai kuorellisia eläimiä. Liikkumista varten etanalla on limaa erittävä anturajalka. Etanalla on kaksi paria tuntosarvia. Silmät sijaitsevat pidempien tuntosarvien päissä.

etanoli /ˈetanˌolɪ/ (n)
etanol
  (kemia) lyhytketjuinen alkoholi CH₃CH₂OH eli etyylialkoholi, väritön polttavan makuinen neste, jota käytetään polttoaineena ja lähinnä liuottimina kemian teollisuuden prosesseissa

etappi /ˈetapːɪ/ (n)
etappe
  taival, reittiin kuuluva matkaosuus nimettyjen paikkojen välillä

eteenpäin /ˈeteːmpæin/ (adv)
framover
  menosuuntaan, etuosaan päin, kohti tavoitetta; edemmäksi, kauemmaksi; jatkuvasti, vastedes, yhä

eteerinen /ˈeteːrɪnen/ (adj)
eterisk
  aineeton, ilmamainen

eteinen /ˈeteinen/ (n)
adgang
  rakennuksen ulko-oven ja sisätilojen välissä oleva tila

etelä /ˈetelæ/ (n)
sør, syd
  pääilmansuunta idän ja lännen välissä, idästä 90 astetta myötäpäivään

eteläinen /ˈetelˌæinen/ (adj)
sørlig
  etelässä sijaitseva, etelänpuoleinen

eteläkorealainen /ˈetelˌækorˌealˌainen/ (adj)
sørkoreansk
  Korean tasavallasta eli Etelä-Koreasta peräisin oleva

etelänaratti /ˈetelˌænarˌatːɪ/ (n)
sørparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

etelänsatakieli /ˈetelˌænsatakˌielɪ/ (n)
nattergal
  satakielten sukuun ja sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

eteläsaame /ˈetelæsˌaːme/ (n)
sørsamisk
  Pohjois-Ruotsissa puhuttava saamelaiskieli (kielitunnus: sma)

etenkin /ˈeteŋkɪn/ (adv)
især
  jokin tietty asia painokkaammin huomioon ottaen

etevyys /ˈetevyːs/ (n)
framstående
  se että on etevä

eth /ˈeth/ (n)
edd
  -kirjain

etiketti /ˈetɪkˌetːɪ/ (n)
etikett
  nimilappu tai muu esineeseen t. tuotteeseen kiinnitettävä näkyvä tunniste, jossa on tuotetietoja yms.

etikka /ˈetɪkːa/ (n)
eddik
  lähes väritön mauste ja säilöntäaine, jota voidaan valmistaa alkoholipitoisista aineista etikkahappokäymistä hyödyntäen tai yleensä synteettisestä etikkahaposta vedellä laimentamalla

etikkahappo /ˈetɪkːahˌapːo/ (n)
eddiksyre
  karboksyylihappo, jossa on yksi karboksyyliryhmä; rakennekaava on CH₃COOH ja kemiallinen kaava C₂H₄O₂

etiologia /ˈetɪˌoloɡˌia/ (n)
etiologi
  syyoppi; syy-seuraus-tutkimus

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (n)
etiopier
  pysyvästi Etiopiassa asuva henkilö

etiopiankaija /ˈetɪˌopɪˌaŋkaija/ (n)
gulmaskepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

etninen /ˈetnɪnen/ (adj)
etnisk
  kansallinen, myös kansatieteellinen, kansaa, heimoa tai rotua koskeva

etninen puhdistus /ˈetnɪnem pˈuhdɪstus/ (n)
etnisk rensning
  vähemmistökansan, etnisen tai uskonnollisen väestöryhmän joukkotuhonta tai karkottaminen

etsaus /ˈetsaus/ (n)
etsning
  viivasyövytys; taidegrafiikan syväpainomenetelmä
  etsausmenetelmällä tehty vedos

etsin /ˈetsɪn/ (n)
søker
  kameran kuva-alan rajaava aukko, josta tähystetään ennen kameran laukaisua

etsintä /ˈetsɪntæ/ (n)
lete
  (usein monikossa) järjestäytynyt toiminta jonkin löytämiseksi

etsiytyä /ˈetsiytˌyæ/ (v)
måte
  löytää tiensä, hakeutua

etsiä /ˈetsɪæ/ (v)
lete
  yrittää löytää jotakin, hakea

etu /ˈetu/ (n)
fordel
  hyvä ja myönteinen ominaisuus, etuus, etuisuus; hyöty, hyötynäkökohta

etuajo-oikeus /ˈetuˌajoˈoikeus/ (n)
forkjørsrett
  liikennesäännön suoma lupa ajaa ajoneuvojen kohtaamistilanteessa ensin

etuhammas /ˈetuhˌammas/ (n)
fortann
  suun etuosan, kulmahampaiden välissä sijaitseva hammas

etukäteen /ˈetukæteːn/ (adv)
i forkant
  aikaisemmin, ennalta, edeltäpäin; ennen jotakin tapahtumaa tai odotettavissa olevaa

etumatka /ˈetumˌatka/ (n)
bly
  matka, joka kilpailijalla on perässätulijaan

etumerkki /ˈetumˌerkːɪ/ (n)
tilfeldig
  kromaattinen merkki, nuottikirjoituksessa käytettävä merkki, jolla osoitetaan sävelen ylennys tai alennus tai edeltäneen etumerkin vaikutuksen kumoava palautus

etunimi /ˈetunˌimɪ/ (n)
fornavn
  henkilön virallinen, rekisteröity puhuttelunimi, ristimänimi

etupuoli /ˈetupˌuolɪ/ (n)
forside
  esineen, rakennuksen, eliön tms. se puoli, joka ajatellaan sen toiminnan kannalta pääasialliseksi tai oleellisimmaksi

eturuoka /ˈeturˌuoka/ (n)
adgang
  arkiaterian pääruokalaji

etusormi /ˈetusˌormɪ/ (n)
pekefinger
  sormi ihmisen kädessä peukalon ja keskisormen välissä

etäinen /ˈetæinen/ (adj)
fjern
  kaukana sijaitseva

etäpesäke /ˈetæpˌesæke/ (n)
metastase
  syöpään sairastuneen solukon, elimen tms. ulkopuolelle muodostunut syöpäsolujen pesäke

eufonium /ˈeufonium/ (n)
eufonium
  vaskipuhallin, joka eroaa tuubasta mm. yhden oktaavin korkeammalla äänialallaan

euforia /ˈeuforˌia/ (n)
eufori
  sairaalloinen tai keinotekoisesti aikaansaatu hyvänolontunne

eukaryootti /ˈeukaryˌoːtːɪ/ (n)
eukaryoter
  aitotumallinen (-domeeni), eliö, jonka solussa on tuma

eukko /ˈeukːo/ (n)
skru
  vanha nainen, akka, ämmä

euro /ˈeuro/ (n)
euro
  Euroopan unionin rahayksikkö, sata senttiä, valuuttatunnus EUR ja symboli

euroopanmajava /ˈeuroːpˌanmajˌava/ (n)
bever
  toinen kahdesta majavalajista (Castor fiber)

euroopanmerikaali /ˈeuroːpˌanmerɪkˌaːlɪ/ (n)
strandkål
  merikaalien sukuun kuuluva kasvi

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (adj)
europeisk
  Euroopasta peräisin oleva tai Eurooppaan liittyvä

europium /ˈeuropium/ (n)
europium
  lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 63 ja tunnus Eu

eutanasia /ˈeutanˌasɪa/ (n)
eutanasi
  parantumattomasti sairaan kuoleman jouduttaminen

eversti /ˈeverstɪ/ (n)
oberst
  monissa maissa käytössä oleva sotilasarvo; Suomen armeijassa vastaa maa- ja ilmavoimissa merivoimien kommodoria

evoluutio /ˈevolˌuːtɪo/ (n)
evolusjon
  sukupolvien myötä tapahtuvat muutokset eliöpopulaatioiden geneettisessä koostumuksessa

evä /ˈevæ/ (n)
finne
  (anatomia) ruumiinosa, jonka avulla kala työntää itseään eteenpäin tai pitää asentonsa vakaana

evätä /ˈevætæ/ (v)
nekte
  estää, kieltää

faarao /fˈaːrao/ (n)
farao
  Egyptissä dynastisen kauden aikana hallinnut kuningas

fagotti /fˈaɡotːɪ/ (n)
fagott
  perinteisen sinfoniaorkesterin matalaäänisin puhallinsoitin

fajanssi /fˈajanssɪ/ (n)
fajanse
  läpikuultamattomalla lasitteella päällystetty posliinia muistuttava, mutta huokoisempi keraaminen materiaali

fakiiri /fˈakɪːrɪ/ (n)
fakir
  uskonnollisista syistä köyhää ja askeettista elämää viettävä henkilö

faksi /fˈaksɪ/ (n)
faks
  telekopio, faksilaitteen tulostama kopio
  telekopiolaite, telekopiokone

fakulteetti /fˈakultˌeːtːɪ/ (n)
fakultet
  (filosofia, psykologia) sielunkyky, toimintataito

fallinen /fˈallɪnen/ (adj)
fallisk
  fallosta muistuttava, fallokseen liittyvä

fallos /fˈallos/ (n)
fallos
  siitin, erityisesti erektiossa

farkut /fˈarkut/ (n)
jeans
  farmarihousut, denim-kankaasta tehdyt useimmiten siniseksi värjätyt housut

farmakologia /fˈarmakˌoloɡˌia/ (n)
farmakologi
  lääkeaineoppi, lääkkeiden vaikutusta tutkiva tiede

farssi /fˈarssɪ/ (n)
farse
  komedia, jonka hauskuus perustuu väärinkäsityksiin; ilveily

fasaani /fˈasaːnɪ/ (n)
fasan
  alkuperältään aasialainen peltokanalintu, jota on istutettu moniin maihin riistalajiksi () tai sen yksilö

fasismi /fˈasɪsmɪ/ (n)
fascisme
  Italiasta lähtöisin oleva autoritaarinen, kansallismielinen poliittinen ideologia

fasisti /fˈasɪstɪ/ (n)
fascistisk
  fasismin edustaja tai kannattaja

fasistinen /fˈasɪstɪnen/ (adj)
fascistisk
  fasismiin liittyvä

fataalinen /fˈataːlɪnen/ (adj)
fatal
  kohtalokas
  kuolettava, tappava, fataali

federaalinen /fˈederˌaːlɪnen/ (adj)
føderal
  liittoa koskeva

feminiini /fˈemɪnˌiːnɪ/ (n)
hunkjønn
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa naisiin; feminiinisukuun kuuluva sana

feminiininen /fˈemɪnˌiːnɪnen/ (adj)
hunkjønn
  sellainen, jonka suku on feminiini, feminiinisukuinen

feminismi /fˈemɪnˌismɪ/ (n)
feminisme
  aate, joka pyrkii edistämään näkökantaa, ettei naisiin suhtauduttaisi vain rakastajina, vaimoina tai potentiaalisina vaimoina tai lasten äiteinä

fermaatti /fˈermaːtːɪ/ (n)
pause
  pidennysmerkki, joka pidentää nuotin kestoa vaistonvaraisesti tulkittavan ajan; vastaavasti tulkittu nuotti

fermioni /fˈermɪˌonɪ/ (n)
fermion
  alkeishiukkanen, jonka spin on puoliluku

fermium /fˈermium/ (n)
fermium
  eräs alkuaine, järjestysluku 100, tunnus Fm

feromoni /fˈeromˌonɪ/ (n)
feromon
  eläimen erittämä kemiallinen aine, joka vaikuttaa muiden saman lajin jäsenten käyttäytymiseen

fes /fˈes/ (n)
-es
  alenettu f-sävel, enharmoninen sävelen e kanssa

fetajuusto /fˈetajˌuːsto/ (n)
fetaost
  feta; kreikkalainen, valkoinen juusto, joka valmistetaan lampaan- ja vuohenmaidosta

fetsi /fˈetsɪ/ (n)
fess
  aiemmin Turkissa suosittu lieriömäinen tasakattoinen, väriltään yleensä punainen ja mustatupsuinen päähine

fiasko /fˈiasko/ (n)
fiasko
  nolaus, epäonnistuminen

fidzinluri /fˈidtsɪnlˌurɪ/ (n)
grønnakkelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filiaali /fˈilɪˌaːlɪ/ (n)
filial
  haaraosasto, sivuosasto, haarakonttori

filippiinienkakadu /fˈilɪpːˌiːnieŋkˌakadu/ (n)
Filippinerkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiiniennokkakaija /fˈilɪpːˌiːniennˌokːakˌaija/ (n)
blånakkepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienpöllökehrääjä /fˈilɪpːˌiːniempˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bandolærfroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienriippukaija /fˈilɪpːˌiːnienrˌiːpːukˌaija/ (n)
Filippinsk flaggermuspaegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienviirikaija /fˈilɪpːˌiːnienvˌiːrɪkˌaija/ (n)
blåkronet vimpelpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filmi /fˈilmɪ/ (n)
film
  valoherkkä nauha, jolle voidaan kuvata valokuvia tai elokuvaa

filmitähti /fˈilmɪtˌæhtɪ/ (n)
stjerne
  kuuluisuutta saavuttanut elokuvanäyttelijä

filologia /fˈilolˌoɡɪa/ (n)
filologi
  (kielitiede) kieltä tai kieliryhmän tekstejä ja niiden rakenteita sekä niihin liittyviä kulttuureja tutkiva humanististen tieteiden haara

filosofi /fˈilosˌofɪ/ (n)
filosof
  filosofian harjoittaja

filosofia /fˈilosˌofɪa/ (n)
filosofi
  asioiden olemuksen ja alkuperusteiden tutkimus, viisauden etsiminen eli teoreettinen filosofia; yksittäisen ihmisen toiminnan lähtökohta, arvot ja päämäärä eli käytännöllinen filosofia

filosofinen /fˈilosˌofɪnen/ (adj)
filosofisk
  filosofialle ominainen, filosofian olemukseen kuuluva; ajatteluun pohjautuva

finaali /fˈinaːlɪ/ (n)
finale
  moniosaisen sävellyksen viimeinen osa

finni /fˈinnɪ/ (n)
kvise
  märkänäppylä, joka muodostuu talirauhasen voimakkaasta erityksestä seuraavan talitulpan tukkiessa ihoon avautuvan rauhasen tiehyen

firma /fˈirma/ (n)
firma
  yritys

fissio /fˈissɪo/ (n)
fisjonere
  atomiytimen hajoaminen osiin

fistata /fˈistata/ (v)
knyttneve
  liikuttaa nyrkkiä emättimessä tai peräsuolessa

fitti /fˈitːɪ/ (n)
deilig
  sumean logiikan yksikkö

flaami /flˈaːmɪ/ (n)
flamsk
  lähinnä Belgian pohjoisosassa, Flanderissa puhuttava hollannin kielen murre, joka on aikaisemmin luokiteltu erilliseksi kieleksi

flaamilainen /flˈaːmɪlˌainen/ (adj)
flamsk
  flaameihin tai flaamin kieleen liittyvä; flaamien asuma-alueelta peräisin oleva

floresinriippukaija /flˈoresˌinrɪːpːukˌaija/ (n)
Floresflaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

fluori /flˈuorɪ/ (n)
fluor
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, myrkyllinen, kalpean kellanvihreä, pistävänhajuinen, kaasumainen halogeeni

flyygeli /flˈyːɡelɪ/ (n)
fløy
  suurikokoinen piano, jonka kielet ja soittokoneisto ovat vaakasuorassa

fobia /fˈobɪa/ (n)
fobi
  sairaalloinen kammo jotakin tiettyä asiaa kohtaan

folkmusiikki /fˈolkmusˌiːkːɪ/ (n)
folk
  eurooppalaisiin ja pohjoisamerikkalaisiin kansanmusiikkiperinteisiin pohjautuva populaarimusiikin suuntaus

foneemi /fˈoneːmɪ/ (n)
fonem
  pienin merkityksiä erottava äänneyksikkö, joka on yhden kielen kannalta yksikäsitteinen

foneettinen /fˈoneːtːɪnen/ (adj)
fonetisk
  fonetiikalle ominainen; fonetiikkaa, ääntämistä ja ääntöä koskeva

fonetiikka /fˈonetˌiːkːa/ (n)
fonetikk
  ihmisääntä, ääntämystä ja äänteitä tutkiva tieteenala

fonologia /fˈonolˌoɡɪa/ (n)
fonologi
  äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja

foorumi /fˈoːrumɪ/ (n)
fora
  tapaamispaikka ja kokousten järjestyspaikka muinaisen Rooman kaupungeissa, tori tai aukio, Roomassa Forum Romanum

formaalinen /fˈormaːlɪnen/ (adj)
formell
  muodollinen

fosfori /fˈosforɪ/ (n)
fosfor
  epämetallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain fosforihapon suoloina

fossiili /fˈossɪːlɪ/ (n)
fossil
  kivettynyt eläin tai kasvi

fotoni /fˈotonɪ/ (n)
foton
  valon eli sähkömagneettisen säteilyn kvantittunut aaltopaketti; yksi bosoneista (samalla mittabosoni)

fraktaali /frˈaktaːlɪ/ (n)
fraktal
  fraktaalinen kuvio

fraktaalinen /frˈaktaːlɪnen/ (adj)
fraktal
  sellainen, jossa suurempien rakenteiden kuvio toistuu pienempien ja edelleen vielä pienempien rakenteiden kuvioissa jne.

fraktio /frˈaktɪo/ (n)
andel
  jae, jakotisle

fraktuura /frˈaktuːra/ (n)
fraktur
  eräs goottilainen kirjasinlaji

frankeerata /frˈaŋkeːrˌata/ (v)
frank
  leimata postimaksuleimalla

frankium /frˈaŋkium/ (n)
francium
  radioaktiivisin luonnossa esiintyvä alkuaine

frankki /frˈaŋkːɪ/ (n)
Frank
  eräs nykyisen Ranskan, Belgian ja Saksan alueella elänyt muinainen germaaniheimo

fregatti /frˈeɡatːɪ/ (n)
fregatt
  kolmi- tai useampimastoinen purjealus, jossa on raakapuut kaikissa mastoissa

frekvenssi /frˈekvenssɪ/ (n)
frekvens
  taajuus, esiintymistiheys, toistumistiheys
  se, montako kertaa arvo esiintyy datassa, esiintymien lukumäärä

fretti /frˈetːɪ/ (n)
frett
  näätäeläimiin kuuluva hillereistä jalostettu metsästys- ja lemmikkieläin

frigidi /frˈiɡɪdɪ/ (adj)
frigid
  seksuaalisesti kylmä

fritsu /frˈitsu/ (n)
sugemerke
  imemisestä aiheutuva mustelma

froteekangas /frˈoteːkˌaŋŋas/ (n)
frotté
  kaksiloiminen puuvillainen kangas, jonka toinen loimi on kudottaessa löysällä ja jää silmuksiksi kankaan molemmin puolin

fuksi /fˈuksɪ/ (n)
første klasse
  ensimmäisen vuoden opiskelija yliopistossa

fuksia /fˈuksɪa/ (n)
fuksia
  syvä violetin pinkki väri

fumaroli /fˈumarˌolɪ/ (n)
fumaròle
  kaasuja päästävä maankuoren aukko

funktio /fˈuŋktɪo/ (n)
funksjon
  toiminto, toiminta; tarkoitus, tehtävä
  sääntö, joka kuvaa suureen riippuvuutta toisesta suureesta tai muuttujasta. Matemaattisesti määriteltynä funktio on relaation alatyyppi, jossa jokaiseen lähtöjoukon alkioon liitetään korkeintaan yksi maalijoukon alkio

funktionaalinen /fˈuŋktɪonˌaːlɪnen/ (adj)
funksjonell
  toiminnallinen

funktionalismi /fˈuŋktɪˌonalˌismɪ/ (n)
funksjonalisme
  arkkitehtuurin suuntaus, jossa korostetaan rakennusten tarkoituksenmukaisuutta ja suositaan pelkistettyjä linjoja

funktionalistinen /fˈuŋktɪˌonalˌistɪnen/ (adj)
funksjonalistisk
  funktionalismin mukainen

futurismi /fˈuturˌismɪ/ (n)
futurisme
  1900-luvun alussa Italiassa syntynyt taidesuuntaus

futuuri /fˈutuːrɪ/ (n)
futurum
  tuleva aika, aikamuoto, joka kuvaa yleistä tulevaa tekemistä; suomen kielessä ei ole erillistä futuuritempusta, vaan tulevaa tekemistä kuvataan preesensillä

fuusio /fˈuːsɪo/ (n)
sammensmelting
  kevyiden atomien yhdistyminen raskaammiksi

fuusioitua /fˈuːsɪˌoitua/ (v)
fenghette
  liittyä, yhdistyä

fynbos /fˈynbos/ (n)
fynbos
  Etelä-Afrikassa Kapkaupungin ympäristössä sijaitseva kasvillisuusvyöhyke

fysiikka /fˈysɪːkːa/ (n)
fysikk
  edellistä käsittelevä oppiaine koulussa ja yliopistossa

fysikaalinen /fˈysɪkˌaːlɪnen/ (adj)
fysisk
  fysiikkaan kuuluva tai liittyvä
  kaikkien ihmisten objektiivisesti havaittavaan todellisuuteen kuuluva

fysiologia /fˈysɪˌoloɡˌia/ (n)
fysiologi
  elävän elimistön toimintaa ja siihen liittyviä fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä tutkiva tiede

fysioterapia /fˈysɪˌoterˌapɪa/ (n)
fysioterapi
  terapiaa, jonka keskeisenä tavoitteena on ylläpitää ja parantaa ihmisten toimintakykyä ja liikkumista

fyysikko /fˈyːsɪkːo/ (n)
fysiker
  fysiikkaa ammattinaan harjoittava henkilö

färsaarelainen /fˈærsaːrelˌainen/ (adj)
færøysk
  Färsaarilta peräisin oleva, Färsaariin liittyvä

fääri /fˈæːrɪ/ (n)
færøysk
  Färsaarilla puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: fo)

g /ɡˈeː/ (n)
gulv
  C-duuriasteikon 5. sävel

gadolinium /ɡˈadolɪnium/ (n)
gadolinium
  eräs alkuaine (tunnus Gd)

gaeli /ɡˈaelɪ/ (n)
skotsk-gælisk
  kelttiläinen kieli (kielitunnus: gd), jota puhutaan vähemmistökielenä Skotlannissa, lähinnä Hebridien saarilla.

galaksi /ɡˈalaksɪ/ (n)
galakse
  tähtien, tähtienvälisen aineen sekä kaasu- ja pölypilvien muodostama suuri järjestelmä, jonka keskustassa sijaitsee usein tai mahdollisesti aina supermassiivinen musta aukko

galego /ɡˈaleɡo/ (n)
galisisk
  (kielitiede) indoeurooppalaisen kielikunnan romaaniseen kieliryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan lähinnä Espanjassa Galician itsehallintoalueella

galleria /ɡˈallerˌia/ (n)
galleri
  näyttelytila, jossa esitellään taidetta; taidemuseo, taidekokoelma

gallium /ɡˈallium/ (n)
gallium
  eräs alkuaine, harvinainen hopeanvärinen metalli, joka on hauras huoneenlämpötilassa ja sulaa kädenlämmössä (tunnus Ga)

garderobi /ɡˈarderˌobɪ/ (n)
garderobe
  vaatekomero, vaatehuone, vaatesäilö

geeni /ɡˈeːnɪ/ (n)
gen
  nukleiinihappoihin tallentunut biologisen informaation yksikkö, joka koodaa yksittäistä proteiinia

gemmologia /ɡˈemmolˌoɡɪa/ (n)
gemmologi
  tieteenala, joka tutkii jalokiviä, sekä ei-mineralogisia helmiä, koralleja ja meripihkaa. Myös synteettisten korukivien tuntemus kuuluu alaan.

gemssi /ɡˈemssɪ/ (n)
gemse
  vuoristoseuduilla lumirajan tuntumassa elävä, lammasta kookkaampi taitavana kiipeilijänä ja hyppijänä tunnettu, onttosarvinen märehtijä (). Gemssin, josta erotetaan kymmenkunta alalajia, esiintymisalueita ovat Alpit, Abruzzit, Balkan, Karpaatit, Kaukasus ja Taurusvuoristo.

geneerinen /ɡˈeneːrɪnen/ (adj)
generisk
  yleinen, yleisluonteinen

genetiivi /ɡˈenetˌiːvɪ/ (n)
genitiv
  omanto, omistamista tai omistusta ilmaiseva sijamuoto

geodesia /ɡˈeodˌesɪa/ (n)
geodesi
  maapallon muodon ja koon määrittämistä, pinnan mittausta ja kuvaamista käsittelevä tiede

geofysiikka /ɡˈeofysˌiːkːa/ (n)
geofysikk
  geotieteisiin kuuluva maapalloa ja ilmakehää tutkiva fysikaalinen tiede

geoidi /ɡˈeoidɪ/ (n)
geoide
  maapallon muotoa kuvaava malli, joka ei ole täydellinen pallo vaan navoilta hieman litistynyt

geokemia /ɡˈeokˌemɪa/ (n)
geokjemi
  tiede, joka tutkii alkuaineiden ja atomilajien runsaussuhteita ja niiden esiintymistä maapallon keokemiallisissa kehissä sekä kivilajeissa ja mineraaleissa

geologia /ɡˈeolˌoɡɪa/ (n)
geologi
  maapallon koostumusta, alkuperää, rakennetta ja historiaa tutkiva tiede

geometria /ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
geometri
  matematiikan osa-alue, joka tutkii kuvioita ja kappaleita sekä niiden ominaisuuksia

georgia /ɡˈeorɡˌia/ (n)
georgisk
  Georgiassa puhuttava kaukasialainen kieli (kielilyhenne: ka)

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (adj)
georgisk
  Georgiasta peräisin oleva tai Georgiaan liittyvä
  Yhdysvaltain Georgian osavaltiosta peräisin oleva

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (n)
georgisk
  pysyvästi Georgiassa asuva henkilö
  Georgian kansalainen

gepardi /ɡˈepardɪ/ (n)
gepard
  väritykseltään leopardia muistuttava pitkäraajainen ja siro kissapeto (Acinonyx jubatus)

germaaninen /ɡˈermaːnɪnen/ (adj)
germansk
  germaaneihin liittyvä
  germaanisiin kieliin liittyvä

germanium /ɡˈermanium/ (n)
germanium
  eräs alkuaine, kova hopeanvalkoinen puolimetalli (tunnus Ge)

gerundi /ɡˈerundɪ/ (n)
gerundium
  verbin muoto, joka ilmaisee jatkuvaa, parhaillaan tekeillä olevaa tai keskeneräistä tekemistä

ghibelliini /ɡhˈibellˌiːnɪ/ (n)
ghibellin
  erään keskiaikaisen italialaisen puolueen jäsen, joka tuki keisaria paavia ja hänen kannattajiaan, guelfejä, vastaan

ginseng /ɡˈinseŋ/ (n)
ginseng
  yleiskuntoa vahvistava aasialainen rohdoskasvi,

gletseri /ɡlˈetserɪ/ (n)
isbre
  vuoristojäätikkö, jäävirta

globaali /ɡlˈobaːlɪ/ (adj)
global
  yleismaailmallinen, maailmanlaajuinen; koko maapalloa koskeva

glossa /ɡlˈossa/ (n)
glose
  tekstin marginaaliin tehty lisäys, reunahuomautus

glögi /ɡlˈøɡɪ/ (n)
gløgg
  kuumana nautittava maustettu ja usein alkoholipitoinen juoma

gnostikko /ɡnˈostɪkːo/ (n)
gnostiker
  gnostisismin kannattaja

gnostisismi /ɡnˈostɪsˌismɪ/ (n)
gnostisisme
  eräs kristillinen ja juutalainen uskonnollinen suuntaus

gnuu /ɡnˈuː/ (n)
gnu
  afrikkalaisia antilooppeja (), joihin kuuluu kaksi lajia

golf /ɡˈolf/ (n)
golf
  peli, jossa palloa ja mailaa pelivälineinä käyttäen pyritään lyömään pallo mahdollisimman vähin lyönnein pelikentän reikiin

golfaaja /ɡˈolfaːja/ (n)
golfer
  golfin pelaaja

golfkenttä /ɡˈolfkentːæ/ (n)
golfbane
  golfin pelaamiseen tarkoitettu pelialue, jolla on 1—18 väylää

golfmaila /ɡˈolfmaila/ (n)
klubbe
  golfpelin pelivälineenä käytettävä maila, jolla lyödään golfpalloa

gondoli /ɡˈondolɪ/ (n)
gondol
  erityisesti Venetsian kanaaleissa käytetty, pitkällä peräairolla liikutettava kapea ja pitkänomainen tasapohjainen vene, joissa on korkea perä ja keula

gongi /ɡˈoŋŋɪ/ (n)
gong
  eräs metallinen viritetty lyömäsoitin

googlata /ɡˈoːɡlata/ (v)
googla
  etsiä (Googlen) hakukoneella Internetistä

gootti /ɡˈoːtːɪ/ (n)
goter
  gootit germaaninen kansa, joka kansainvaellusten aikaan lähti Skandinaviasta ja jakautui itä- ja länsigootteihin

goottilainen /ɡˈoːtːɪlˌainen/ (adj)
gotisk
  gootteihin liittyvä

gorilla /ɡˈorɪlla/ (n)
gorilla
  afrikkalaisen kädellisiin kuuluvan apinasuvun kookkain edustaja (Gorilla gorilla). Afrikassa elää myös pari muuta gorillalajia.

gotlanti /ɡˈotlantɪ/ (n)
gutnisk
  Gotlannissa puhuttu germaaninen kieli

graafi /ɡrˈaːfɪ/ (n)
diagram
  numeerisista tiedoista muodostettu kuvaaja

graafinen /ɡrˈaːfɪnen/ (adj)
grafisk
  sellainen, joka on piirroksen tai kuvion avulla havainnollistettu; piirroksellinen

graafinen käyttöliittymä /ɡrˈaːfɪneŋ kˈæytːølˌiːtːymæ/ (n)
grafisk brukergrensesnitt
  graafisista elementeistä koostuva tietokoneohjelman käyttöliittymä

graavata /ɡrˈaːvata/ (v)
grave
  suolata kalaa kevysti lyhytaikaista säilytystä varten ja graavina tarjoiltavaksi

graavilohi /ɡrˈaːvɪlˌohɪ/ (n)
graven laks
  kevyesti suolattu, graavattu lohi, jota ei ole kypsennetty muulla menetelmällä

grafiikka /ɡrˈafɪːkːa/ (n)
grafikk
  kuvataiteen laji, jossa tehdään taidetta käyttämällä erilaisia painotekniikoita; tällä menetelmällä tehdyt kuvat tai piirrokset

grafologia /ɡrˈafolˌoɡɪa/ (n)
grafologi
  menetelmä, jolla pyritään henkilön käsialaa tutkimalla analysoimaan hänen luonnettaan

gramma /ɡrˈamma/ (n)
gram
  massan (puhekielellä painon) SI-järjestelmän mukaisen yksikön kerrannaisyksikkö, 1/1000 kilogrammaa; tunnus g

granaattiomena /ɡrˈanaːtːˌiomˌena/ (n)
granateple
  rantakukkakasvien heimoon kuuluva lehtipuu (Punica granatum), jonka hedelmät ovat syötäviä
  sen hedelmä

graniitti /ɡrˈanɪːtːɪ/ (n)
granitt
  Suomen yleisin syväkivilaji

gravidi /ɡrˈavɪdɪ/ (adj)
gravid
  raskaana oleva, kantava

gravis /ɡrˈavɪs/ (n)
grav aksent
  kirjaimen ylle kirjoitettava korkomerkki, joka näyttää oikealle alaspäin suunnatulta pilkulta: `

gravitaatioaalto /ɡrˈavɪtˌaːtɪoˌaːlto/ (n)
gravitasjonsbølge
  gravitaatiokenttään liittyvä maailmankaikkeuteen häiriötä tuova aaltomainen valonnopeudella etenevä luonnonilmiö, jota kiihtyvät massat aiheuttavat, ja tapa, jolla esimerkiksi supermassiiviset mustat aukot menettävät energiaa

gravitoni /ɡrˈavɪtˌonɪ/ (n)
graviton
  kvanttigravitaatioteorioissa gravitaatiota välittävä hypoteettinen alkeishiukkanen, joka kuuluisi bosoneihin

gray /ɡrˈay/ (n)
grå
  SI-järjestelmän mukainen absorboituneen annoksen yksikkö (tunnus Gy)

greippi /ɡrˈeipːɪ/ (n)
grapefrukt
  sen tuottama sitrushedelmä

grillata /ɡrˈillata/ (v)
grille
  paahtaa grillissä

grilli /ɡrˈillɪ/ (n)
grill
  paahdin, myös parila, jossa korkea lämpö kypsentää ruoan

groteski /ɡrˈoteskɪ/ (adj)
grotesk
  irvokkaan liioitteleva

grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (n)
grønlandsk
  eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten ryhmän kieli (kielitunnus: kl), jota puhutaan Grönlannissa

grönlantilainen /ɡrˈønlantɪlˌainen/ (adj)
grønlandsk
  Grönlannista peräisin oleva tai Grönlantiin liittyvä

grönlantilainen /ɡrˈønlantɪlˌainen/ (n)
grønlandsk
  Pysyvästi Grönlannissa asuva henkilö.

guadalcanalinmesikko /ɡˈuadˌalkanalˌinmesˌikːo/ (n)
Guadalcanalhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

guava /ɡˈuava/ (n)
guava
  hedelmäguava, , eräs trooppinen pensas, jonka hedelmät ovat halkaisijaltaan 3–10 cm ja kelpaavat syötäväksi sellaisenaan
  guavapensaan hedelmä

guayananaratti /ɡˈuaˌyanˌanarˌatːɪ/ (n)
kanarivingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

guelfi /ɡˈuelfɪ/ (n)
guelf
  erään keskiaikaisen italialaisen puolueen jäsen, joka tuki paavia keisaria ja hänen kannattajiaan, ghibelliinejä, vastaan

guineanlintuhaukka /ɡwˈineˌanlɪntuhˌaukːa/ (n)
rødbrysthauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

gulassi /ɡˈulassɪ/ (n)
gulasj
  eräs unkarilainen lihapata

gynekologi /ɡˈynekˌoloɡɪ/ (n)
gynekolog
  naistentautilääkäri; naistentautiopin harjoittaja

göteborgilainen /ɡˈøtebˌorɡɪlˌainen/ (n)
gøteborgar
  Pysyvästi Göteborgissa asuva henkilö.

h /hˈoː/ (n)
jo
  C-duuriasteikon 7. sävel

haahka /hˈaːhka/ (n)
ærfugl
  meren saaristossa elävä sorsalintulaji (Somateria mollissima)

haalea /hˈaːlea/ (adj)
lunken
  ei kylmä eikä kuuma

haamu /hˈaːmu/ (n)
spøkelse
  aave, kummitus

haamukirjoittaja /hˈaːmukˌirjoitːˌaja/ (n)
skyggeforfatter
  kirjoittaja, joka on todellisuudessa kirjoittanut jonkun muun nimellä julkaistun teoksen, taustakirjoittaja

haamulintuhaukka /hˈaːmulˌintuhˌaukːa/ (n)
prinsehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haapa /hˈaːpa/ (n)
osp
  metsähaapa (Populus tremula), pajukasvien heimon lehtipuulaji, joka uudentuu helposti juuriversoista

haapana /hˈaːpana/ (n)
brunnakke
  Suomessakin yleinen sorsalintu Anas penelope

haara /hˈaːra/ (n)
grein
  päärungosta haarautuva rungontaimi

haarapääsky /hˈaːrapˌæːsky/ (n)
låvesvale
  varpuslintuihin kuuluva pääskylintu (), joka pesii Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Haarapääsky on muiden pääskylintujen tavoin lähes aina ilmassa oleva hyönteissyöjä, jonka selkein tuntomerkki on syvään halkinen pyrstö

haarautua /hˈaːrautˌua/ (v)
bifurkere
  erkaantua, jakaantua

haarniska /hˈaːrnɪska/ (n)
rustning
  (historia) entisaikaan ritareita taistelussa suojannut nahkainen, metallivahvisteinen tai täysmetallinen varustus

haaroittua /hˈaːroitːˌua/ (v)
grein
  jakautua kahteen tai useampaan haaraan

haarukka /hˈaːrukːa/ (n)
gaffel
  ruokailuväline, jonka varren päässä on samansuuntaisia piikkejä, tavallisesti kaksi, kolme tai neljä piikkiä
  tilanne, jossa nappula uhkaa kahta tai useampaa vastustajan nappulaa samanaikaisesti

haastaa /hˈaːstaː/ (v)
utfordre
  antaa haaste, kehottaa taisteluun tai kilpailuun kanssaan

haastatella /hˈaːstatella/ (v)
intervju
  tehdä haastattelu

haastattelu /hˈaːstatːˌelu/ (n)
intervju
  tavallisesti suullinen keskustelu tai kysely, jossa kartoitetaan ja selvitetään asioita

haaste /hˈaːste/ (n)
stemning
  vastaajalle annettu kehotus vastata kirjallisesti kanteeseen tai syytteeseen tai saapua oikeuden istuntoon

haava /hˈaːva/ (n)
sår
  loukkaantumisesta tms. johtuva ihon vaurio, joka tavallisesti vuotaa verta

haavipallo /hˈaːvɪpˌallo/ (n)
lacrosse
  käsissä pidettävää haavia käyttäen pelattava pallopeli; lacrosse

haavoittaa /hˈaːvoitːaː/ (v)
skade
  aiheuttaa haava

hafnium /hˈafnium/ (n)
hafnium
  kiiltävä hopeanharmaa siirtymäalkuaine, tunnus Hf

hahmo /hˈahmo/ (n)
karakter
  tarinan, näytelmän tai muun teoksen henkilö

hahmotella /hˈahmotella/ (v)
skissere
  tehdä luonnos taideteoksesta esim. lyijykynällä

hahmottaa /hˈahmotːaː/ (v)
fatte
  kyetä muodostamaan abstrakti kuva jostakin, esimerkiksi jostakin kokonaisuudesta tai ongelmasta

hai /hˈai/ (n)
hai
  rustokaloihin kuuluvia, valtamerillä eläviä suuria petokaloja (Selachimorpha)

haikara /hˈaikara/ (n)
stork
  jokin haikaralintujen lahkoon () kuuluva lintu

haikea /hˈaikea/ (adj)
vemodig
  surumielinen

haiku /hˈaiku/ (n)
haiku
  alkuperältään japanilainen kolmisäkeinen runo, jossa tavut on jaettu säkeisiin suhteessa 5-7-5

haima /hˈaima/ (n)
bukspyttkjertel
  ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä

haista /hˈaista/ (v)
lukte
  tuottaa tai erittää jonkinlaista, yleensä epämiellyttävää, hajua
  tuoksua, tuottaa tai erittää miellyttävää hajua

haistaa /hˈaistaː/ (v)
lukte
  aistia hajua

haisunäätä /hˈaisunˌæːtæ/ (n)
skunk
  mon. eräs petoeläimiin (Carnivora) kuuluva heimo (Mephitidae)
stinkdyr
  siihen kuuluva pahanhajuista nestettä uhattuna ollessaan erittävä nisäkäs (Mephitis mephitis)

haitallinen /hˈaitallɪnen/ (adj)
skadelig
  sellainen, joka aiheuttaa haittaa tai, josta on haittaa

haitata /hˈaitata/ (v)
hindre
  olla haitaksi; vaikeuttaa; olla tiellä tai edessä

haiti /hˈaitɪ/ (n)
haitisk
  haitin kieli, Haitilla puhuttava, ranskaan pohjautuva kreolikieli (kielitunnus: ht, hat). Sanalista

haitilainen /hˈaitɪlˌainen/ (n)
haitiar
  pysyvästi Haitissa asuva henkilö

haitinaratti /hˈaitɪnarˌatːɪ/ (n)
Hispaniolaparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haittaohjelma /hˈaitːaˌohjelma/ (n)
skadelig programvare
  joukko erityyppisiä tietokoneiden toiminnalle ei-haluttuja toimintoja ja yleensä vakavaa haittaa aiheuttavia tietokoneohjelmia

hajaantua /hˈajaːntˌua/ (v)
strø
  ajautua erilleen (erityisesti ihmisjoukosta)

hajamielisyys /hˈajamˌielɪsyːs/ (n)
åndsfraværelse
  se, että on hajamielinen

hajota /hˈajota/ (v)
falle
  mennä rikki, mennä epäkuntoon

hajottaa /hˈajotːaː/ (v)
spre
  jakaa osiksi, saattaa erilleen
demontere
  purkaa

haju /hˈaju/ (n)
lukt
  (fysiologia) hajuaistin ärsyke, joka todetaan nenän kautta. Haju voidaan mieltää miellyttäväksi tai epämiellyttäväksi, kansanomaisesti hyväksi tai pahaksi

hajuaisti /hˈajuˌaistɪ/ (n)
luktesans
  eläinten aisti hajun havaitsemiseksi

hajuvesi /hˈajuvˌesɪ/ (n)
parfyme
  usein alkoholipohjainen hyvältä tuoksuva neste, jota käytetään viehätysvoiman lisäämiseen

haka /hˈaka/ (n)
hekling
  metallinen tai puinen koukku, jolla salvataan ovi, ikkuna, laatikko tai muu sellainen; säppi

hakaneula /hˈakanˌeula/ (n)
splint
  neula, jonka voi lukita niin, että se pitää yhdessä esim. eri vaatekappaleita

hakaristi /hˈakarˌistɪ/ (n)
hakekors
  ikivanha symboli, joka muodostuu rististä ja sen kärkien päistä myötä- tai vastapäivään lähtevistä viivoista

hakasulje /hˈakasˌulje/ (n)
hakeparentes
  suljemerkki, jossa on pitkä pystyviiva ja siitä 90 asteen kulmassa lähtevät väkäset ylhäällä ja alhaalla

hakata /hˈakata/ (v)
treffe
  lyödä jotakin toistuvasti tai useita kertoja
kutt
  tehdä hakkuu, kaataa puita
  pilkkoa pieneksi, erityisesti puuta polttoaineeksi, tehdä pilkkeitä tai halkoja
slå
  pahoinpidellä lyömällä useita kertoja
  voittaa joku ylivoimaisesti

hakea /hˈakea/ (v)
etterlyse
  yrittää löytää jotain, etsiä

hakemisto /hˈakemˌisto/ (n)
indeks
  tiedonhakua helpottava, jotakin logiikkaa (esim. aakkosjärjestystä) noudattaen laadittu lista tai teos

hakemus /hˈakemus/ (n)
søknad
  viranomaiselle tai muulle julkiselle taholle tehty pyyntö; myös pyynnön sisältävä asiakirja, hakemuspaperi

hakettaa /hˈaketːaː/ (v)
chips
  tehdä haketta

hakija /hˈakɪja/ (n)
søker
  henkilö, joka hakee jotakin, mahdollisesti hakemuksella

hakkeroida /hˈakːerˌoida/ (v)
hakke
  ohjelmoida tietokoneetta
  murtautua tietojärjestelmään

hakku /hˈakːu/ (n)
hakke
  työkalu kivisen maan kaivamiseen

haku /hˈaku/ (n)
lete
  hakeminen, noutaminen

hakulaite /hˈakulˌaite/ (n)
personsøker
  matkapuhelimia edeltänyt tyypillisesti vyöhön kiinnitetty laite, johon voitiin lähettää radioteitse lyhyitä viestejä

hakusana /hˈakusˌana/ (n)
oppslagsord
  yksi sanakirjan kohta tai tietosanakirjan artikkeli

hakusanamuoto /hˈakusˌanamˌuoto/ (n)
lemma
  tietosanakirjoissa ja sanastoissa käytettävän hakusanan muoto, lemma

hakuteos /hˈakuteos/ (n)
oppslagsverk
  yleensä kirjanmuotoinen jotakin erityistä alaa tai useita aloja käsittelevä keskeistä tietoa sisältävä teos, joka on laadittu niin, että haettava tieto on siitä helposti löydettävissä

halata /hˈalata/ (v)
klemme
  osoittaa lohdutusta tai kiintymystä kietomalla käsi tai kädet toisen ympärille

halaus /hˈalaus/ (n)
klem
  lohduttava tai ystävällinen ele, jossa kädet puristetaan toisen ihmisen ympäri

halkaisija /hˈalkaisˌija/ (n)
diameter
  jonkin pyörähdyskappaleen leikkauskuvion rajaama jana ko. kuvion keskipisteen kautta kulkevasta suorasta

halko /hˈalko/ (n)
vedsskie
  tavallisesti metriseksi katkaistu ja yleensä halkaistu pyöreä puu, josta tehdään pilkkeitä esimerkiksi uunissa tai takassa poltettavaksi

halkoa /hˈalkoa/ (v)
dele
  halkaista, jakaa

hallinta /hˈallɪnta/ (n)
kontrollere
  hillintä, kontrolli

hallinto /hˈallɪnto/ (n)
regjering
  henkilö tai yhteisö, joka hallitsee tai pitää valtaa jossain

hallita /hˈallɪta/ (v)
regjere
  olla hallitsijana; vastata hallinnosta
  vallita kaikkialla
beherske
  olla tärkein, johtava eli hallitseva tekijä jollakin alalla

hallitsija /hˈallɪtsˌija/ (n)
hersker
  ylimmän valtiovallan käyttäjä monarkkisessa valtiossa

hallituksen puheenjohtaja /hˈallɪtˌuksem pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
styreformann
  osakeyhtiön hallituksen puheenjohtaja

hallitus /hˈallɪtus/ (n)
regjering
  valtion toimeenpanovaltaan kuuluva pääministerin ja muiden ministerien muodostama hallinnon osa; ministerineuvosto, kabinetti tai valtioneuvosto

hallituspohja /hˈallɪtˌuspohja/ (n)
koalisjon
  se mistä puolueista poliittiseen päätöksentekoon liittyvä hallitus koostuu

halo /hˈalo/ (n)
halo
  valonlähteen ympärillä näkyvä kirkas heijastus

halpa /hˈalpa/ (adj)
rimelig
  vähän maksava

halstrata /hˈalstrata/ (v)
riste
  kypsentää hiilloksen tai tulen loisteessa halsterissa

haltija /hˈaltɪja/ (n)
alv
  haltia, luonnossa tai kodin piirissä vaikuttava uskomusolento

haltijatar /hˈaltɪjatar/ (n)
fe
  naispuolinen haltija

halu /hˈalu/ (n)
ønske
  tajunnalle selkeä sisäinen pyrkimys jnk. tarpeen tyydyttämiseen, jnk. toiveen toteuttamiseen

halukas /hˈalukas/ (adj)
villig
  sellainen, jolla on halu johonkin; joka tekee mielellään jotakin.

haluta /hˈaluta/ (v)
ville
  olla kiinnostunut tekemään jotain tai olla halukas omistamaan jotakin; tehdä mieli

haluton /hˈaluton/ (adj)
apatisk
  sanaa käytetään myös lievempänä ilmauksena osoittamaan innottomuutta ja vastahakoisuutta johonkin

halveksia /hˈalveksˌia/ (v)
rakke ned på
  pitää itseään jotakuta toista tai joitakuita parempana

hame /hˈame/ (n)
skjørt
  lantiolta polvia kohti laskeutuva vaatekappale, jota länsimaisessa kulttuurissa (joitakin perinneasuja lukuun ottamatta) käyttävät tavallisesti naiset

hamesankari /hˈamesˌaŋkarɪ/ (n)
levemann
  naistenmies, häntäheikki, häntyri, naistennaurattaja, pukki, playboy

hammas /hˈammas/ (n)
tann
  selkärankaisten eläinten suussa oleva puremiseen tarkoitettu luutuma

hammasharja /hˈammashˌarja/ (n)
tannbørste
  hampaiden puhdistamiseen käytettävä harja

hammaskivi /hˈammaskˌivɪ/ (n)
beregning
  plakin kivettymisestä muodostunut kerrostuma hampaan pinnalla, mikä ei irtoa hammasharjalla, heikentää hampaiden harjauksen tehoa ja edistää kariesta antamalla sitä aiheuttaville bakteereille elinympäristön

hammaslanka /hˈammaslˌaŋka/ (n)
tanntråd
  hammasvälien puhdistamiseen käytettävä lanka

hammaslääketiede /hˈammaslˌæːketˌiede/ (n)
odontologi
  hampaiston, suun ja leukojen anatomiaa ja fysiologiaa ja lisäksi suusairauksien, vammojen ja kehityshäiriöiden ehkäisyä ja hoitoa tutkiva lääketieteellinen tieteenala

hammaslääkäri /hˈammaslˌæːkærɪ/ (n)
tannlege
  suun, erityisesti hampaiden, terveyttä ja sairauksia hoitava akateemisesti koulutettu terveysammattilainen

hammasraudat /hˈammasrˌaudat/ (n)
regulering
  hampaisiin asennettava metallinen laite, jolla hampaita pyritään suoristamaan

hammassärky /hˈammassˌærky/ (n)
tannverk
  hampaaseen kohdistuva kiputila

hammastahna /hˈammastˌahna/ (n)
tannkrem, tannpasta
  hampaiden harjauksessa käytettävä seos

hamppu /hˈampːu/ (n)
hamp
  hamppukasveihin kuuluva yksivuotinen öljy-, kuitu- ja lääkekasvi, jota kasvatetaan myös päihteeksi (Cannabis sativa)

hampurilainen /hˈampurɪlˌainen/ (n)
hamburger
  pysyvästi Hampurissa asuva henkilö; syntyperältään hampurilainen

hamsteri /hˈamsterɪ/ (n)
hamster
  jyrsijä , joka tunnetaan siitä että se kuljettaa keräämäänsä ruokaa poskipusseissaan

hana /hˈana/ (n)
banke
  tynnyriin tms. vesisäiliöön laitettava venttiili, jolla voi laskea nestettä astiasta

hanakka /hˈanakːa/ (adj)
ivrig
  halukas, innostunut

hangaari /hˈaŋŋaːrɪ/ (n)
hangar
  halli, jossa säilytetään ilma-aluksia

hanhenmaksa /hˈanhenmˌaksa/ (n)
gåselever
  herkkuna pidetty ruoka, joka koostuu hanhen tai ankan maksasta

hanhi /hˈanhɪ/ (n)
gås
  jokin sorsalintujen lahkon -alaheimon varsinaisiin hanhiin () kuuluva edustaja

hankala /hˈaŋkala/ (adj)
vanskelig
  jokin joka on vaikea tehdä

hanke /hˈaŋke/ (n)
prosjekt
  etukäteen suunniteltu jonkin asian tekeminen, projekti

hanki /hˈaŋkɪ/ (n)
sne
  maassa oleva kerros lunta
skare
  lumen kovettunut pinta

hankikanto /hˈaŋkɪkˌanto/ (n)
skare
  tilanne, jossa lumihanki kestää kulkemista upottamatta, kantaa kulkijaa

hankkia /hˈaŋkːɪa/ (v)
kjøpe
  saada yritystensä ansiosta, ottaa; ostaa

hannari /hˈannarɪ/ (n)
feiging
  pelkuri; joku, joka ei uskalla tehdä jotakin

hansakaupunki /hˈansakˌaupuŋkɪ/ (n)
hansastad
  hansaliittoon kuulunut kaupunki

hansikas /hˈansɪkas/ (n)
hanske
  usein nahkasta, joskus säämiskästä, valmistettu käsine, jossa on joka sormelle oma tila

hanska /hˈanska/ (n)
hanske
  erityisesti työssä käytettävä suojakäsine

hapan /hˈapan/ (adj)
sur
  sellainen, jonka happamuusastetta ilmaiseva pH on alle 7
  happamalta maistuva

hapankaali /hˈapaŋkˌaːlɪ/ (n)
surkål
  yl. valkokaalista maitohappokäymisen avulla valmistettu elintarvike

happi /hˈapːɪ/ (n)
oksygen, surstoff
  epämetalleihin kuuluva alkuaine

happo /hˈapːo/ (n)
syre
  kemiallinen yhdiste, joka kykenee luovuttamaan vetyionin, syövyttää aine, jonka vesiliuoksen pH on alle 7
sur
  LSD

harakka /hˈarakːa/ (n)
skjære
  mustavalkoinen variksiin kuuluva lintu () jolla on yksivärisen vihreähohtoinen, 20–30 cm pitkä pyrstö

harakkamesikko /hˈarakːˌamesˌikːo/ (n)
hvitvingehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harava /hˈarava/ (n)
rake
  maatalouden ja puutarhanhoidon apu- ja työväline, jota käytetään haravoimiseen. Haravassa on hammastettu tanko, joka on kiinnitetty varren päähän poikittain varteen nähden.

haravoida /hˈaravˌoida/ (v)
finkjemme
  käyttää haravaa; koota heiniä haravalla; puhdistaa maata roskista tai lehdistä haravaa apuna käyttäen
kam
  etsiä järjestelmällisesti

harha /hˈarha/ (n)
partisk
  estimaattorin odotusarvon ja estimoitavan parametrin (tai sen muunnoksen) arvon erotus

harhauttaa /hˈarhautːaː/ (v)
distrahere
  johtaa harhaan; hämätä, eksyttää

harja /hˈarja/ (n)
børste
  harjaamiseen, hankaamiseen tai vastaavaan tarkoitettu esine, jossa on harjakset
man
  eläimen pitkähkö karvoitus päässä

harjalintu /hˈarjalˌintu/ (n)
hærfugl
  Manner-Euroopassa esiintyvä lintulaji ()

harjanne /hˈarjanne/ (n)
møne
  pitkänomainen, koverarinteinen, kapea- tai suippolakinen maastonkohta

harjata /hˈarjata/ (v)
børste
  käyttää harjaa; puhdistaa, suoristaa, kiillottaa tai hangata harjalla

harjoittaa /hˈarjoitːaː/ (v)
Løpe
  tehdä, toteuttaa
mosjonere
  edistää, kehittää

harjoitus /hˈarjoitus/ (n)
øvelse
  yleensä taidon kehittämiseksi suoritettava tehtävä, josta ei välttämättä saada muuta konkreettista hyötyä, harjoittelu

harju /hˈarju/ (n)
esker
  maisemassa kymmeniä metrejä ympäristöä korkeammalle kohoava kilometrejä pitkä maaperämuodostuma

harjus /hˈarjus/ (n)
harr
  harri, Itä- ja Pohjois-Suomen joissa ja jossain määrin Perämeren ja Selkämeren rantojen jokisuissa tavattava pienehköksi jäävä lohikala, jolla on voimakkaasti kehittynyt selkäevä (Thymallus thymallus)

harkinta /hˈarkɪnta/ (n)
overveielse
  harkitseminen

harkintakyky /hˈarkɪntˌakyky/ (n)
diskresjon
  kyky harkita asioita viisaiden päätösten tekemiseksi

harkita /hˈarkɪta/ (v)
betrakte
  miettiä ehdotukseen ratkaisua tai eri vaihtoehtoja

harmaa /hˈarmaː/ (adj)
grå
  joka on väriltään harmaa

harmaa eminenssi /hˈarmaː ˈemɪnˌenssɪ/ (n)
grå eminense
  vaikutusvaltainen poliittinen neuvonantaja, tukija tai avustaja, joka järjestelee taustalla asioita julkisuudelta piilossa

harmaa-aratti /hˈarmaːˈaratːɪ/ (n)
aymaraparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaahaikara /hˈarmaːhˌaikara/ (n)
gråhegre
  Toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista ()

harmaakaihi /hˈarmaːkˌaihɪ/ (n)
foss
  ihmisen ikään liittyvä silmän mykiön samentuminen; voidaan yleensä poistaa tekemällä kaihileikkaus

harmaalintuhaukka /hˈarmaːlˌintuhˌaukːa/ (n)
gråhodehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaantua /hˈarmaːntˌua/ (v)
grå
  muuttua harmaaksi

harmaaposkiaratti /hˈarmaːpˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
gråkinnparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapääaratti /hˈarmaːpˌæːarˌatːɪ/ (n)
hvitøreparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapääkaija /hˈarmaːpˌæːkaija/ (n)
gråhodeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapäätikka /hˈarmaːpˌæːtɪkːa/ (n)
gråspett
  harmaapäinen Euraasiaan levinnyt tikkalintu

harmio /hˈarmɪo/ (n)
hvitdodre
  (erityisesti) harmioiden sukuun kuuluva ; Suomeen laji lienee saapunut 1800-luvun puolivälissä

harmonia /hˈarmonˌia/ (n)
harmoni
  sävelten sopeutuvuus, sointu

harmonikka /hˈarmonˌikːa/ (n)
trekkspill
  kannettava, palkeessa muodostetun paineilman avulla toimiva vapaalehdykkäinen kosketinsoitin

harottaa /hˈarotːaː/ (v)
stikke
  törröttää sekaisena, sojottaa sinne tänne; harittaa, [[kränkelläs], kränkkistellä olla kränkkeellään

harppi /hˈarpːɪ/ (n)
passer
  ympyränkaaren piirtämisen ja mittaamisen apuväline

harppu /hˈarpːu/ (n)
harpe
  sinfoniaorkesteriin 1800-luvulta lähtien kuulunut kielisoitin

harras /hˈarras/ (adj)
ivrig
  uskonnollisen tai hengellisen hartauden harjoittamiseen liittyvä

harrastus /hˈarrastus/ (n)
hobby
  säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jota tehdään ajan kuluksi, huvin vuoksi, työn vastapainoksi

hartsi /hˈartsɪ/ (n)
kvae
  erityisesti havupuun pihka, joka on puhdistettu kuumentamalla jolloin kevyemmät yhdisteet haihtuvat

harus /hˈarus/ (n)
stag
  rikin osa; mastoa aluksen pituussuunnassa tukeva köysi, vaijeri tms.

harva /hˈarva/ (adj)
få
  sellainen, joka ei ole tiheä, taaja t. tuuhea

harvemmin /hˈarvemmɪn/ (adv)
tynn
  Vertailumuoto, komparatiivi sanasta harvoin.

harventua /hˈarventˌua/ (v)
slank
  muuttua harvemmaksi

harvinainen /hˈarvɪnˌainen/ (adj)
skjelden
  sellainen, jota ei esiinny paljoa tai tapahdu usein, harvoin tavattava tai tapahtuva; erikoinen

harvoin /hˈarvoin/ (adv)
sjelden
  vain joskus, hyvin harvakseltaan

hasselpähkinä /hˈasselpˌæhkɪnæ/ (n)
hassel
  koivukasvien heimoon kuuluva pähkinäpensas (Corylus avellana)
hasselnøtt
  sen hedelmästä eli pähkinä

hatara /hˈatara/ (adj)
blek
  heikko, puutteellinen

hattara /hˈatːara/ (n)
sukkerspinn
  sokerista pilvimäisen massan muodostaviksi kuiduiksi vaahdotettu makeinen

hattu /hˈatːu/ (n)
hatt
  huovasta tai muusta jäykästä materiaalista valmistettu, tavallisesti vuorilla varustettu päähine

haudata /hˈaudata/ (v)
begrave
  laskea kuollut hautaan

hauduttaa /hˈaudutːaː/ (v)
syde
  kypsentää ruokaa tai liottaa mausteita nesteessä, jonka lämpötila on hieman kiehumispisteen alapuolella

hauki /hˈaukɪ/ (n)
gjedde
  pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvä, Suomessa koko maan sisävesissä ja rannikkoalueilla elävä petokalalaji

haukka /hˈaukːa/ (n)
falk, hauk
  keskikokoinen tai pieni päiväpetolintu (). Heimossa on sukuja: Buteo, Circus, Accipiter ja Pernis.

haukkoa /hˈaukːoa/ (v)
pese
  (~ henkeään) vetää henkeä syvään, äkillisesti ja katkonaisesti

haukkua /hˈaukːua/ (v)
gjø
  pitää koiralle, ketulle tai naalille ominaista katkonaista ääntelyä
skjelle ut
  nimitellä loukkaavasti tai halventavasti, ilmaista usein patoutunut tyytymättömyytensä toiseen tai tämän aikaansaannoksiin, purkaa kiukkunsa tai muu kielteinen mieliala jollekin; herjata, sättiä, moittia, parjata

haukotus /hˈaukotus/ (n)
gjesp
  väsymykseen tai kyllästymiseen yhdistetty refleksi, joka pakottaa syvään hengitykseen suun kautta

hauli /hˈaulɪ/ (n)
hagl
  pieni metallikuula

haulikko /hˈaulɪkːo/ (n)
hagle
  rihlaamaton metsästysase, jolla yleensä ammutaan pienillä hauleilla ladattuja patruunoita

haupitsi /hˈaupɪtsɪ/ (n)
haubits
  kenttätykistössä käytettävä tykki, putkeltaan lyhyempi ja suurempiin korotuksiin kykenevä kuin kanuuna

hauras /hˈauras/ (adj)
sprø
  helposti mureneva t. murtuva

hauska /hˈauska/ (adj)
morsom
  miellyttävä, mukava, kiva

hauskanpito /hˈauskampˌito/ (n)
moro
  osallistuminen huveihin

hauta /hˈauta/ (n)
grav
  paikka, johon kuolleen ruumis sijoitetaan, viimeinen leposija

hautajaiset /hˈautajˌaiset/ (n)
begravelse
  muistoseremonia, jossa kuolleen ihmisen muistoksi pidetään yleensä puheita, ja jossa kuollut lasketaan hautaan

hautakivi /hˈautakˌivɪ/ (n)
gravminne, gravstein
  haudalle pystytettävä muistomerkki, johon kaiverretaan esimerkiksi vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika

hautamuistomerkki /hˈautamwˌistomˌerkːɪ/ (n)
gravminne
  haudalle pystytetty kivi tai muu muistomerkki

hautausmaa /hˈautausmaː/ (n)
kirkegård
  paikka jonne vainajat haudataan maahan kaivettuun kuoppaan tai tuhkattujen ruumiiden tuhkat sirotellaan

hautoa /hˈautoa/ (v)
ruge
  (munivasta eläimestä) lämmittää munia
grøtomslag
  pitää esim. lämmön tai kosteuden alaisena
klekke
  harkita, pohtia (jatkuvasti samaa asiaa)

havainnollinen /hˈavainnˌollɪnen/ (adj)
påpekende
  selkeä, selventävä, valaiseva; esimerkkiä näyttävä

havaita /hˈavaita/ (v)
bemerke
  tulla tietoiseksi jostain seikasta, huomata, panna merkille, tehdä näköhavainto

haveri /hˈaverɪ/ (n)
havari
  vesiliikenteessä tapahtunut onnettomuus

havumetsä /hˈavumˌetsæ/ (n)
barskog
  havupuiden muodostama metsä, havupuumetsä

havumetsävyöhyke /hˈavumˌetsævˌyøhyke/ (n)
boreal barskog
  yhtenäinen havupuiden muodostama metsävyöhyke pohjoisella pallonpuoliskolla tundra-alueen eteläpuolella

havupuu /hˈavupuː/ (n)
bartre
  puukasvi, jonka lehdet ovat pieniä ohuita neulanmuotoisia neulasia

hedelmä /hˈedelmæ/ (n)
frukt
  kasvin tulevien siementen suojaksi hedelmöityksen jälkeen sikiäimestä kasvava muodostuma. Hedelmien tarkoituksena on myös siementen leviämisen edistäminen
  tulos tai tuotos

hedelmällinen /hˈedelmˌællɪnen/ (adj)
fruktbar
  joka tuottaa hyvin satoa

hedelmämehu /hˈedelmˌæmehu/ (n)
fruktsaft
  hedelmän makuinen tai hedelmästä valmistettu mehu

hedelmäsalaatti /hˈedelmˌæsalˌaːtːɪ/ (n)
fruktsalat
  salaatti, joka koostuu erilaisista hedelmistä

hedelmätarha /hˈedelmætˌarha/ (n)
frukthage
  hedelmänviljelyyn tarkoitettu puutarha tai puutarhan osa

hedelmätön /hˈedelmætøn/ (adj)
verdilaus
  sellainen, jossa ei ole hedelmiä

hedelmöittää /hˈedelmˌøitːæː/ (v)
befrukte
  saada aikaan hedelmöitys

hedelmöitys /hˈedelmˌøitys/ (n)
befruktning
  koiraan ja naaraan sukusolujen yhdistyminen

heeros /hˈeːros/ (n)
helt
  tarusankari, puolijumala

heetin kieli /hˈeːtɪŋ kˈielɪ/ (n)
hettittisk
  (kielitiede) kuollut indoeurooppalainen kieli, (kielitunnus: hit )

heetti /hˈeːtːɪ/ (n)
hettittisk
  henkilö, joka on kansallisuudeltaan heettiläinen

heettiläinen /hˈeːtːɪlˌæinen/ (adj)
hettittisk
  heetteihin liittyvä

hegemonia /hˈeɡemˌonɪa/ (n)
hegemoni
  hallitseva asema muihin nähden

hehkua /hˈehkua/ (v)
gløde
  säteillä valoa ja lämpöä

hehkulamppu /hˈehkulˌampːu/ (n)
lyspære
  sähkölamppu, jonka valaisevana osana on sähkövirralla hehkuvaksi kuumentuva hehkulanka

hehtaari /hˈehtaːrɪ/ (n)
hektar
  pinta-alan mitta, 100×100 metrin ala tai 10000 m²

heijastaa /hˈeijastaː/ (v)
kaste
  suunnata valoa jollekin pinnalle esimerkiksi piirtoheittimen tai diaprojektorin avulla

heikko /hˈeikːo/ (adj)
kraftløs
  joka ei jaksa, voimaton; voimaltaan tai teholtaan matala

heikkolaatuinen /hˈeikːolˌaːtwɪnen/ (adj)
de fattige
  sellainen, jonka laatu on heikko

heilahdella /hˈeilahdella/ (v)
vibrere
  () heilahtaa

heiluri /hˈeilurɪ/ (n)
pendel
  akselin tai pisteen ympäri vapaasti kiertymään pääsevä, painovoiman vaikutuksesta heilahteleva kappale

heimo /hˈeimo/ (n)
skeiv
  eliölajien luokittelun yksikkö (familia, familiae)

heinä /hˈeinæ/ (n)
høy
  niitetty ja kuivattu heinäkasvien ja joidenkin muiden ruohovartisten kasvien kasvismassa

heinäkasvit /hˈeinækˌasvɪt/ (n)
gras
  eräs yksisirkkaisten luokkaan kuuluva siemenkasvien heimo ()

heinäkuu /hˈeinækuː/ (n)
juli
  vuoden seitsemäs kuukausi, kuukausi kesäkuun ja elokuun välissä

heinäsirkka /hˈeinæsˌirkːa/ (n)
gresshoppe, grashoppe
  suorasiipinen hyönteinen (Caelifera). Heinäsirkalla on kapeat etusiivet, jotka lepoasennossa peittävät kokoon taipuneet lenninsiivet, ja suuret hyppyjaloiksi erikoistuneet takajalat. Suomessa heinäsirkkoja on tavattu liki 30 lajia.

heisi /hˈeisɪ/ (n)
snøball
  mikä tahansa Viburnum-suvun pensaskasveista

heitteillejättö /hˈeitːeillejˌætːø/ (n)
dereliksjon
  hoidotta jättäminen, hylkääminen
  henkilön jättäminen avuttomaan tilaan, vaikka tekijä olisi ollut velvollinen huolehtimaan hänestä

heittiö /hˈeitːɪø/ (n)
skurk
  kunniaton tai moraaliton henkilö

heitto /hˈeitːo/ (n)
kast
  heittämisen teko

heittoistuin /hˈeitːoistwɪn/ (n)
katapultsete
  lentokoneissa tai muissa ilma-aluksissa oleva lentäjän tai matkustajan istuin, joka hätätilanteessa laukaistaan ulos koneesta

heittomerkki /hˈeitːomˌerkːɪ/ (n)
apostrof
  symboli ', taikka sitten ’, jolla korvataan sanoista pois jätettyjä eli heitettyjä kirjaimia tai sitä käytetään kieliopillisena erottimena

heittää /hˈeitːæː/ (v)
kaste
  antaa kättä heilauttamalla vauhtia siinä olevalle kappaleelle, ja laskea se vapaaseen liikkeeseen ilman halki, singota; pitää jtk heiton tai heitetyn esineen kohteena

heittää menemään /hˈeitːæː mˈenemæːn/ (v)
kaste
  heittää pois, hävittää, luopua omistusoikeudesta

heittää pois /hˈeitːæː pˈois/ (v)
kaste
  hävittää, luopua omistusoikeudesta

heksaani /hˈeksaːnɪ/ (n)
heksan
  eräs alkaani, C₆H14

heksadesimaali /hˈeksadˌesɪmˌaːlɪ/ (n)
sekstentallsystem
  16-kantaisen lukujärjestelmän mukainen luku

hektinen /hˈektɪnen/ (adj)
hastig (ˇhɑsti)
  kiireinen, kiihkeä, nopeatahtinen, kuumeinen, rauhaton, maaninen, levoton

hela /hˈela/ (n)
foring
  puuesineeseen kiinnitetty metallivahvike tai -koriste

helatorstai /hˈelatˌorstai/ (n)
Ascension
  kristillinen juhla, jota vietetään neljäntenäkymmenentenä päivänä pääsiäisestä Jeesuksen taivaaseenastumisen muistoksi

helikopteri /hˈelɪkˌopterɪ/ (n)
helikopter
  ilma-alus, joka lentää yhden tai useamman pitkistä lavoista koostuvan roottorin kannattamana; lennon vakauttamiseksi peräpäässä on pienempi roottori

helistin /hˈelɪstɪn/ (n)
rangle
  lelu jota heiluttamalla kuuluu helisevä ääni

helium /hˈelium/ (n)
helium
  kevyin jalokaasuihin kuuluva alkuaine

helleaalto /hˈelleˌaːlto/ (n)
hetebølge
  hyvin lämpimän ilmamassan siirtyminen maantieteelliselle alueelle, jolloin helleraja ylittyy useana vuorokautena

helleeni /hˈelleːnɪ/ (n)
hellener
  antiikin kreikkalainen

helluntai /hˈelluntai/ (n)
pinse
  Kristillinen juhlapäivä, seitsemäs sunnuntai pääsiäisen jälkeen. Suomessa juhlapyhä ja kirkollinen juhlapäivä.

hellä /hˈellæ/ (adj)
straekke
  lempeä, herkkä

helmi /hˈelmɪ/ (n)
perle
  helmisimpukan muodostama helmiäispallo, aito helmi

helmiaratti /hˈelmɪarˌatːɪ/ (n)
rødbukparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

helmikana /hˈelmɪkˌana/ (n)
perlehøne
  ulkonäkönsä perusteella nimensä saanut kanalintulaji ()

helmikuu /hˈelmɪkuː/ (n)
februar
  vuoden toinen kuukausi, kuukausi tammikuun ja maaliskuun välissä

helmipöllö /hˈelmɪpˌøllø/ (n)
perleugle
  puunkoloissa tai pöntöissä pesivä, Suomen yleisin pöllölaji ()

helpottaa /hˈelpotːaː/ (v)
avløse
  lieventää (esim. kivun) haittavaikutuksia; tehdä siedettävämmäksi

helpottua /hˈelpotːˌua/ (v)
enkel
  tulla helpoksi tai helpommaksi

helpotus /hˈelpotus/ (n)
lettelse
  helpottuminen; jokin helpottava asia

helppo /hˈelpːo/ (adj)
enkel, lett
  joka ei tuota vaikeuksia, yksinkertainen ymmärtää, ei työläs, ei vaikea

helppo nakki /hˈelpːo nˈakːɪ/ (n)
barnemat
  jokin, mikä on helppo tehdä

heltta /hˈeltːa/ (n)
kam
  kanalinnuilla päälaella ja alaleuoissa roikkuva höyhenetön ihopoimu

helvetti /hˈelvetːɪ/ (n)
helvete
  tuonela, manala, kadotus; useiden eri uskontojen mukaan paikka, jossa maanpäällisessä elämässään pahaa tehneet kärsivät kuolemansa jälkeen

hemlokki /hˈemlokːɪ/ (n)
hemlokk
  jokin hemlokkien () sukuun kuuluva havupuu(laji)

hemmotella /hˈemmotella/ (v)
dulle
  tarjota toiselle liikaa materiaa, valinnanvaraa; antaa kaikki mitä yksilö sattuu haluamaan, toteuttaa kaikki yksilön toiveet
forderve
  ~ pilalle

hemppo /hˈempːo/ (n)
tornirisk
  , Suomessakin pesivä siemeniä syövä peippoihin kuuluva varpuslintu

hengellinen /hˈeŋŋellɪnen/ (adj)
spirituell
  sellainen (tavallisesti aineeton), joka liittyy uskontoon tai henkimaailmaan

hengenvaara /hˈeŋŋenvˌaːra/ (n)
livsfare
  se, että menehtyminen on mahdollista tai todennäköistä (kylteissä, varoitustekstinä)

hengittää /hˈeŋŋɪtːæː/ (v)
puste
  ottaa toistuvasti ilmaa sisään keuhkoihin ja puhaltaa ilma ulos, tarkoituksena hapen talteen ottaminen ilmasta hengittävälle eliölle

hengitys /hˈeŋŋɪtys/ (n)
åndedrett
  hengitämisen toteutus, kasveissa ja eläinten ruumiissa tapahtuva hapenotto ilmasta tai vedestä ja elimistössä palamisen tuloksena syntyneen hiilidioksidin poisto

hengähtää /hˈeŋŋæhtæː/ (v)
ta en pause
  pitää levädystauko

henki /hˈeŋkɪ/ (n)
pust
  hengitys; hengitettävä ilma
liv
  elämä
sjel
  tunnelma, ilmapiiri
ånd
  henkiolento

henkilö /hˈeŋkɪlø/ (n)
person
  joku tietty tai tuntematon ihminen

henkilöauto /hˈeŋkɪløˌauto/ (n)
2:3: bil
  pienehkö auto, joka on tarkoitettu ihmisten kuljettamiseen ja johon yleensä mahtuu 4-6 henkilöä

henkilöllisyys /hˈeŋkɪlˌøllɪsyːs/ (n)
identitet
  se, kuka jokin on; henkilön määrittävät ominaisuudet

henkilöstö /hˈeŋkɪlˌøstø/ (n)
personell
  organisaation muodostavat henkilöt; henkilökunta

henkirikos /hˈeŋkɪrɪkos/ (n)
drap
  ihmisen elämään kohdistuva rikos; ihmisen kuolemaan johtava rikos

henkitorvi /hˈeŋkɪtˌorvɪ/ (n)
luftrør
  kaulassa oleva putkimainen elin, joka yhdistää kurkunpään ja keuhkot

henkselit /hˈeŋkselɪt/ (n)
buksesele
  asuste, jota käytetään vyötäröltään liian suurten housujen tai hameen kannattamiseen

hepatiitti /hˈepatˌiːtːɪ/ (n)
hepatitt
  maksatulehdus

hepokatti /hˈepokˌatːɪ/ (n)
grashoppe
  Suorasiipisiin kuuluva hyppivä hyönteinen (). Hepokatin tuntosarvet ovat yleensä vartaloa pidemmät, mikä auttaa erottamaan sen muuten hyvin samankaltaisesta heinäsirkasta.

heppu /hˈepːu/ (n)
gutt
  (yleensä miespuolinen) henkilö

heprea /hˈeprea/ (n)
hebraisk
  pääasiassa Israelissa puhuttava seemiläinen kieli (kielitunnus: he) (sanalista)

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (adj)
hebraisk
  Heprean kielestä peräisin oleva tai siihen liittyvä.

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (n)
hebraisk
  Aabrahamista, Iisakista ja Jaakobista polveutuvan seemiläisen kansan jäsen tai jälkeläinen

heptaani /hˈeptaːnɪ/ (n)
heptan
  nestemäinen hiilivety, jonka molekyyli 7-hiilinen, 16-vetyinen

hera /hˈera/ (n)
myse
  maitohera, maidosta rasvan ja juustoaineen erottamisen jälkeen jäävä neste

heraldiikka /hˈeraldˌiːkːa/ (n)
heraldikk
  oppi vaakunoista ja lipuista

heraldinen lilja /hˈeraldɪnen lˈilja/ (n)
lilje
  liljasta tyylitelty heraldinen kuvio, myös Ranskan lilja

hereillä /hˈereillæ/ (adv)
våken
  ei unessa, eikä horroksissa, valveilla

heresia /hˈeresˌia/ (n)
heresi
  harhaoppi, harhaoppisuus, kerettiläisyys

herhiläinen /hˈerhɪlˌæinen/ (n)
geithams
  herhiläisten sukuun kuuluva -laji tai sen yksilö
  mikä tahansa herhiläisten -sukuun kuuluva yhteiskunta-ampiaisten laji tai sellaisen yksilö

herkkusieni /hˈerkːusˌienɪ/ (n)
sjampinjong
  viljelyherkkusieni, helttasieniin kuuluva ravinnoksi viljelty sieni (Agaricus bisporus). Tämä maailman suosituin herkkusienilaji löytyi eteläeurooppalaisesta luonnosta ja sitä alettiin tuottaa hallituissa oloissa 1700-luvulla. Muitakin herkkusienilajikkeita viljellään. Viljeltyjen herkkusienten lisäksi Suomessa tunnetaan parikymmentä luonnossa kasvavaa lajia.

herkkutatti /hˈerkːutˌatːɪ/ (n)
steinsopp
  tatteihin kuuluva sieni Boletus edulis, arvokas ruokasieni, Suomessa kauppasieni

hermo /hˈermo/ (n)
nerve
  hermoimpulssien kulkuväylänä toimiva lankamainen elin
bli stående
  maltti, kärsivällisyys

hermosto /hˈermosto/ (n)
nervesystem
  monisoluisen eliön hermosoluihin perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä

herne /hˈerne/ (n)
ert
  palkoja kasvattava viljelykasvi papujen ohella ()
  yksittäinen herneen syötävä siemen palon sisällä

hernekeitto /hˈernekˌeitːo/ (n)
ertesuppe
  herneistä keitetty keitto

heroiini /hˈeroˌiːnɪ/ (n)
heroin
  opioideihin kuuluva päihde, voimakas ja addiktoiva jauhemainen huume

herpetologia /hˈerpetˌoloɡˌia/ (n)
herpetologi
  matelijoiden ja sammakkoeläinten tutkimus

herra /hˈerra/ (n)
herr
  Kohtelias puhuttelu miehelle, käytetään sukunimen edellä. Lyhenne hra.

herrasmies /hˈerrasmies/ (n)
herrer
  hieno, hyväkäytöksinen ja usein myös hyvin pukeutunut mies

hertsi /hˈertsɪ/ (n)
hertz
  taajuuden SI-yksikkö (tunnus Hz)

hertta /hˈertːa/ (n)
hjerter
  tavallisen korttipakan maa, symboli punainen sydän, ♥

herttakaksikko /hˈertːakˌaksɪkːo/ (n)
småtveblad
  kaksikoiden sukuun kuuluva kasvi

herttua /hˈertːua/ (n)
hertug
  eräs korkea aatelisarvo, eräiden kuningasperheiden lapsille myönnettävä arvo

herttuakunta /hˈertːuakˌunta/ (n)
hertugdømme
  herttuan tai herttuattaren hallitsema maa-alue, läänitys tai valtakunta

herttuatar /hˈertːuatar/ (n)
hertuginne
  herttuan puoliso; nainen, jolla on herttuan aatelisarvo

herukka /hˈerukːa/ (n)
rips
  -sukuun kuuluvia kasveja, jotka tunnetaan marjapensaina; mustaherukka, punaherukka, valkoherukka

herättää /hˈerætːæː/ (v)
vekke
  lopettaa toisen nukkuminen, saada hereille
grunn
  tuottaa, synnyttää, aiheuttaa

herätyskello /hˈerætˌyskello/ (n)
vekkerklokke
  kello, jonka on tarkoitus soida ja herättää tiettynä ajankohtana

herätä /hˈerætæ/ (v)
våkne
  keskeyttää tai lopettaa nukkuminen kokonaan; nukahtamisen vastakohta
  havahtua huomaamaan jotakin

hetero /hˈetero/ (n)
heterofil
  heteroseksuaali

heteroseksuaali /hˈeterosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
heterofil
  henkilö, joka tuntee seksuaalista vetoa vastakkaiseen sukupuoleen

heteroseksuaalisuus /hˈeterosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
heterofili
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen vastakkaiseen sukupuoleen

heti /hˈetɪ/ (adv)
lik
  välittömästi, viipymättä, viivyttelemättä

hetki /hˈetkɪ/ (n)
øyeblikk
  lyhyt mitattavissa oleva aika

hetsku /hˈetsku/ (n)
heterofil
  hetero

hevonen /hˈevonen/ (n)
hest
  ratsastukseen ja vetojuhdaksi kesytetty nisäkäs (Equus caballus), luonnossa laumoissa elävä kavioeläin, joka on kasvissyöjä
  yksi telinevoimistelussa käytettävistä voimistelutelineistä

hevosenkenkä /hˈevosˌeŋkeŋkæ/ (n)
hestesko
  hevosen kavioon naulattava metallinen suojus, joka suojaa kaviota kulumiselta

hevosenliha /hˈevosˌenlɪha/ (n)
hestekjøtt
  teurastetun hevosen liha

hevostalli /hˈevostˌallɪ/ (n)
stall
  rakennus, jossa pidetään hevosia

hevosvoima /hˈevosvˌoima/ (n)
hestekraft
  vanha tehon mittayksikkö, jota on käytetty etenkin ajoneuvoista puhuttaessa. Yksi hevosvoima on teho, jolla pystyy nostamaan 75 kilogramman massan nopeudella 1 metriä sekunnissa. Hevosvoima on 0,736 kilowattia (kW). Hevosvoiman suomenkielinen lyhenne on hv.

hidas /hˈidas/ (adj)
langsom
  pienellä vauhdilla liikkuva tai tapahtuva

hieho /hˈieho/ (n)
kvige
  sukukypsä lehmä, joka ei ole vielä kertaakaan poikinut

hiekka /hˈiekːa/ (n)
sand
  hienojakoinen, kivien rapautuessa muodostuva maalaji

hiekkainen /hˈiekːainen/ (adj)
sandfarget
  jokin alue, esine tai asia, jossa on paljon hiekkaa

hiekkalaatikko /hˈiekːalˌaːtɪkːo/ (n)
sandkasse
  hiekalla täytetty lasten leikkipaikka

hiekkapaperi /hˈiekːapˌaperɪ/ (n)
sandpapir
  vahva paperi, jonka pintaan on liimattu karkeaa jauhetta hiomista varten, hiomapaperi

hiekkaranta /hˈiekːarˌanta/ (n)
strand
  irtohiekan peittämä ranta, hiekka-alue meren tai järven lähellä

hiekkasärkkä /hˈiekːasˌærkːæ/ (n)
sandbanke
  pääosin hiekasta koostuva särkkä

hiekoittaa /hˈiekoitːaː/ (v)
sandfarget
  levittää hiekkaa tai soraa liukkauden torjumiseksi

hieman /hˈieman/ (adv)
liten
  vähän, pikkuisen

hieno /hˈieno/ (adj)
fin
  miellyttävän näköinen tai kuuloinen, miellyttävän oloinen
tynn
  ohut, kapea, hienorakenteinen, pienirakeinen

hieroglyfi /hˈieroɡlˌyfɪ/ (n)
hieroglyf
  muinaisegyptiläinen kuvakirjoitusmerkki

hieronta /hˈieronta/ (n)
massasje
  hoitotarkoituksessa suoritettavaa pehmeisiin kudoksiin kohdistuvaa liikkuvaa painamista, joka tapahtuu sivelyjen, hankausten, pusertelujen ja erilaisten taputusten muodossa

hieskoivu /hˈieskoivu/ (n)
vanlig bjørk
  metsähieskoivu ()

hiha /hˈiha/ (n)
erme
  vaatteen osa, joka peittää käsivarren osittain tai kokonaan

hihitellä /hˈihɪtellæ/ (v)
fnise
  hihittää, naureskella, nauraa itsekseen

hihittää /hˈihɪtːæː/ (v)
fnise
  nauraa hillitysti, pidättyväisesti

hihna /hˈihna/ (n)
belte
  tasalevyinen, tyyppillisesti nahasta tai kumista valmistettu, nauha

hiihtohissi /hˈiːhtohˌissɪ/ (n)
skiheis
  laite, jolla laskettelijat kuljetetaan ylös mäkeä

hiihtää /hˈiːhtæː/ (v)
gå på ski
  liikkua suksilla

hiili /hˈiːlɪ/ (n)
karbon
  palavan aineen, varsinkin puun vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on C; hiilellä on useita allotrooppisia muotoja perusmuodon ohessa: timantti, fullereeni, grafeeni, grafiitti, nanoputki ja lisää on odotettavissa

hiilidioksidi /hˈiːlɪdɪˌoksɪdɪ/ (n)
karbondioksid
  hiilihapon anhydridi, ilmaa raskaampi kaasu, jota muodostuu palamisen yhteydessä, CO₂

hiilihappo /hˈiːlɪhˌapːo/ (n)
karbonsyre
  H₂CO₃, heikko happo, melko pysymätön hiilidioksidin ja veden yhdiste

hiilihydraatti /hˈiːlɪhˌydraːtːɪ/ (n)
kolhydrat
  hiilestä, vedystä ja hapesta koostuva orgaaninen yhdiste

hiilivety /hˈiːlɪvˌety/ (n)
hydrokarbon
  hiilestä ja vedystä koostuva orgaaninen yhdiste, joka palaa hyvin ja vapauttaa runsaasti energiaa, minkä vuoksi käytetään laajasti polttoaineena

hiillostaa /hˈiːllostaː/ (v)
grille
  painostaa kysymyksillä

hiippailla /hˈiːpːailla/ (v)
snike
  liikkua laittomilla asioilla
slippe løs
  kävellä mahdollisimman äänettömästi, hiiviskellä, hiiveksiä

hiippakunta /hˈiːpːakˌunta/ (n)
bispedømme
  piispan johtama hallintoalue kirkossa

hiippaläppä /hˈiːpːalˌæpːæ/ (n)
mitralklaff
  yksi veren virtausta ohjaavista sydämen läpistä

hiippari /hˈiːpːarɪ/ (n)
snik
  jossakin luvatta liikkuva henkilö

hiirenloukku /hˈiːrenlˌoukːu/ (n)
musefelle
  hiirien pyydystämiseen ja tappamiseen tarkoitettu, tavallisesti laukaisimen ja jousen avulla toimiva yksinkertainen laite

hiiri /hˈiːrɪ/ (n)
mus
  moni varsinaisten rottien ja hiirien alalahkoon () kuuluvista rottaeläinten lajeista tai sellaisen yksilö
  kämmenen alla pöydällä liikuteltava tietokoneen osoitinlaite

hiirihaukka /hˈiːrɪhˌaukːa/ (n)
musvåk
  keskikokoinen päiväpetolintu,

hiisi /hˈiːsɪ/ (n)
nisse
  fantasiakirjallisuudessa esiintyvä menninkäismäinen olento

hiiva /hˈiːva/ (n)
gjær
  yleisnimi runsaalle joukolle erilaisia hiivasieniä
  leivinhiiva (), taikinaan lisättävä kohotusaine joka käyttää ravintonaan taikinan hiilihydraatteja ja tuottaa kaasua joka saa aikaan taikinan kohoamisen ja muuttumisen kuohkeaksi. Voidaan käyttää myös kiljun ja kotiviinin valmistukseen.

hiivasienitulehdus /hˈiːvasˌienɪtulˌehdus/ (n)
liljekonvall
  -hiivasienen aiheuttama tulehdus.

hiki /hˈikɪ/ (n)
svette
  pienten hikirauhasten erite, neste jota kuumuudessa leviää ihon pintaan

hikinen /hˈikɪnen/ (adj)
svettig
  hien peittämä, hien kostuttama

hikka /hˈikːa/ (n)
hikke
  nikotus, tahdoton toistuva pallean nopea lihassupistus ja siitä seuraava ääni

hikoilu /hˈikoilu/ (n)
sveitte
  se, että hikoilee; hien esiintyminen iholla, erityisesti kainaloissa

hila /hˈila/ (n)
port
  elektroniputken tai kanavatransistorin ohjauselektrodi

hiljaa /hˈiljaː/ (adv)
dempet
  vähäisellä äänellä

hiljainen /hˈiljainen/ (adj)
rolig
  sellainen, joka ei puhu paljoa, vähäpuheinen, lähes puhumaton
  sellainen, jossa ei tapahdu juuri mitään
stum
  sellainen, joka ei aiheuta paljoa hälyä, jonka aiheuttama ääni on tasoltaan matala; vähä-ääninen, hiiskumaton, äänetön

hiljainen hetki /hˈiljainen hˈetkɪ/ (n)
kvit
  tauko keskustelussa, liikenteessä tms.

hiljaisesti /hˈiljaisˌestɪ/ (adv)
stille
  hiljaisella äänellä, äänettömästi

hiljaisuus /hˈiljaisuːs/ (n)
ro
  äänen puute

hilla /hˈilla/ (n)
molte
  suomuurain. Suokasvi, joka kukkii alkukesällä ja jonka marjat kypsyvät rämeillä heinäkuun lopulla ja korvissa elokuun puolella.

hilleri /hˈillerɪ/ (n)
ilder
  eräs eurooppalainen näätäeläin (Mustela putorius)

hillo /hˈillo/ (n)
syltetøy
  marjoista tai hedelmistä ja sokerista keitetty makeanmakuinen seos, jota käytetään esimerkiksi leivonnaisissa

hilpari /hˈilparɪ/ (n)
hellebard
  kahden käden ase, jossa sauvan päässä on terävä kärki sekä kirves ja sen toisella puolella piikki tai koukku

hilse /hˈilse/ (n)
flass
  ihosta, erityisesti päänahasta irtoavat kuolleet ihosolut

himo /hˈimo/ (n)
begeistring
  kiihkeä halu saada jotain

himoita /hˈimoita/ (v)
ønske
  haluta kiihkeästi

hinaaja /hˈinaːja/ (n)
bukserbåt
  alus, joka hinaa toisia laivoja

hinata /hˈinata/ (v)
slepe
  vetää perässään köyden tai muun apuneuvon avulla (tavallisesti kulkuneuvoista, esim. autoista tai veneistä)

hinausauto /hˈinausˌauto/ (n)
slepelastebil
  onnettomuuden ja teknisen vian vuoksi hajonneiden sekä väärin pysäköityjen autojen tai muiden moottoriajoneuvojen siirtämiseen tarkoitettu kuorma-auto

hindulaisuus /hˈindulˌaisuːs/ (n)
hinduisme
  Intiasta peräisin oleva ryhmä uskontoja

hinnoitella /hˈinnoitella/ (v)
pris
  määrittää tuotteelle tai palvelulle hinta

hinta /hˈinta/ (n)
pris
  se, mitä joku on valmis maksamaan, hyödykkeen arvo markkinoilla

hintakupla /hˈintakˌupla/ (n)
bubla
  ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

hintelä /hˈintelæ/ (adj)
slank
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hintti /hˈintːɪ/ (n)
fjolle
  homoseksuaalinen mies

hioa /hˈioa/ (v)
raspe
  silottaa jnk pintaa

hipelöidä /hˈipelˌøidæ/ (v)
finger
  kosketella hyppysillä

hipiä /hˈipɪæ/ (n)
teint
  iho

hippa /hˈipːa/ (n)
den
  hippaleikin leikkijä, jonka tehtävä on ottaa muita kiinni

hippaleikki /hˈipːalˌeikːɪ/ (n)
den
  lasten leikki, jossa hippana oleva leikkijä yrittää saada muita leikkijöitä kiinni; kiinni jääneestä tulee vuorostaan hippa

hippopotomonstroseskippedaliofobia /hˈipːopˌotomˌonstrosˌeskɪpːˌedalˌiofˌobɪa/ (n)
hippopotomonstrosesquippedaliofobi
  pitkien sanojen pelko

hirmulisko /hˈirmulˌisko/ (n)
dinosaur
  mesotsooisella maailmankaudella elänyt monimuotoinen matelijoiden ryhmä

hirnahdus /hˈirnahdus/ (n)
knegg
  hirnahtaminen; siitä kuuluva ääni

hirnunta /hˈirnunta/ (n)
knegg
  hirnuminen

hirsi /hˈirsɪ/ (n)
bærebjelke
  kaadetun puun jykevähkö runko, luokiteltu puutavaralaji

hirsipuu /hˈirsɪpuː/ (n)
galge
  rakennelma, joka on tehtyihmisten hirttämistä varten

hirssi /hˈirssɪ/ (n)
hirse
  eräitä heinäkasvien heimon viljoja

hirttosilmukka /hˈirtːosˌilmukːa/ (n)
løkke
  mihin tahansa naruun tai hirttoköyteen tehdyn hirttosolmun silmukka

hirttäytyä /hˈirtːæytˌyæ/ (v)
henge
  tehdä itsemurha hirttämällä itsensä

hirttää /hˈirtːæː/ (v)
henge
  teloittaa ripustamalla kaulastaan köyteen, jolloin teloitettava kuristuu tai kuolee niskan katkeamiseen köyden varaan pudotettaessa

hirveä /hˈirveæ/ (adj)
skrekkelig
  kauhea, kauhistuttava, pelottava

hirvi /hˈirvɪ/ (n)
elg
  pohjoisella pallonpuoliskolla elävä märehtijöihin lukeutuva maapallon suurin hirvieläin ()

hirvieläimet /hˈirvielˌæimet/ (n)
hjort
  eräs sorkkaeläinten lahkoon kuuluva nisäkkäiden heimo ()

hirvieläin /hˈirvielæin/ (n)
hjort
  mikä tahansa hirvieläinten heimoon () kuuluva sorkkaeläinten laji tai semmoisen yksilö

hirviö /hˈirvɪø/ (n)
monster
  taruolento, jota pidetään pelottavana ja vaarallisena

hissi /hˈissɪ/ (n)
heis, elevator
  laite, joka nostaa tai laskee henkilön tai tavaran tasosta toiseen

histologia /hˈistolˌoɡɪa/ (n)
histologi
  kudoksia tutkiva tieteenala

historia /hˈistorˌia/ (n)
historie
  menneisyys, menneisyyttä kokonaisuudessaan koskeva ilmaisu

historiallinen /hˈistorɪˌallɪnen/ (adj)
historisk
  historiaan liittyvä

historioitsija /hˈistorɪˌoitsɪja/ (n)
historiker
  historian tapahtumista kirjoittava henkilö, historiankirjoittaja

hitaasti /hˈitaːstɪ/ (adv)
langsomt
  vähäisellä nopeudella

hitaus /hˈitaus/ (n)
langsomhet
  hidas toiminta ominaisuutena
treghet
  kappaleen kyky vastustaa liikkeen muutosta, inertia, jatkavuus, vitka

hitsaaja /hˈitsaːja/ (n)
sveiser
  henkilö, joka hitsaa ammatikseen

hitsata /hˈitsata/ (v)
sveise
  liittää metallikappaleita yhteen saattamalla liitoskohta esim. sulamislämpötilaan

hitsaus /hˈitsaus/ (n)
sveising
  osien liittämistä toisiinsa käyttämällä hyväksi lämpöä ja/tai puristusta siten, että osat muodostavat jatkuvan yhteyden

hitti /hˈitːɪ/ (n)
hit
  suosittu musiikkikappale, joka usein saavuttaa nopeasti suosion

hiue /hˈiue/ (n)
leire
  maalaji, jossa hiesua ja hietaa on lähes yhtä paljon ja savea alle kolmasosa

hiukkanen /hˈiukːanen/ (n)
partikkel
  aineosanen, esim. atomi, elektroni tai neutroni

hiukkasfysiikka /hˈiukːasfysˌiːkːa/ (n)
partikkelfysikk
  fysiikan osa-alue, joka tutkii aineen ja säteilyn hienorakennetta ja niiden välisiä vuorovaikutuksia; tutkii erityisesti alkeishiukkasia

hiukkaskiihdytin /hˈiukːaskˌiːhdytɪn/ (n)
partikkelakselerator
  hiukkasfysiikan tutkimuksessa käytettävä laite, joka sähkökentän avulla kiihdyttää ja magneettikentän avulla suuntaa sähköisesti varautuneita hiukkasia tarkoituksena törmäyttää niitä vastakkaisista suunnista toisiinsa alkeishiukkasten havaitsemiseksi

hius /hˈius/ (n)
hår
  ihmisen päälaella kasvava yksittäinen karva, yksi tukan muodostavien hiusten joukossa; yhdysosana myös kuvaannollisessa merkityksessä

hiusharja /hˈiusharja/ (n)
hårbørste
  hiusten harjaamiseen tarkoitettu harja

hiusraja /hˈiusraja/ (n)
hårfeste
  tukan alkamiskohta; tavanomaisesti otsan ja päälaen välinen

hiustenkuivaaja /hˈiusteŋkwɪvˌaːja/ (n)
føner
  laite, joka puhaltaa ilmaa joko sellaisenaan tai kuumennettuna ja jolla kuivataan hiuksia

hivellä /hˈivellæ/ (v)
kjæledyr
  hyväillä; silitellä lempeästi

hohde /hˈohde/ (n)
gløde
  hohtamisesta aiheutuva näköhavainto

hohtodiodi /hˈohtodˌiodɪ/ (n)
lysdiode
  valoa tuottava puolijohdekomponentti

hohtokaija /hˈohtokˌaija/ (n)
glansparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hoikka /hˈoikːa/ (adj)
slank
  vartaloltaan sopusuhtainen tai laiha; keskimääräistä kapeampi

hoitaa /hˈoitaː/ (v)
besette
  pitää huolta jostakuta/jostakin

hoitaja /hˈoitaja/ (n)
søster
  eräs terveydenhoitoalan työntekijä, sairaanhoitaja, terveydenhoitaja

hoito /hˈoito/ (n)
forsørgelse
  terveydentilan ylläpitäminen

hoksata /hˈoksata/ (v)
kvist
  oivaltaa

holkki /hˈolkːɪ/ (n)
foring
  pyöreä, litteä tai putkimainen suojus

hollanti /hˈollantɪ/ (n)
nederlandsk
  (kielitiede) hollannin kieli (kielitunnus: nl), Alankomaiden virallinen kieli. Sanalista

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (adj)
hollandsk
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (n)
nederlendar
  pyvästi Alankomaissa asuva henkilö

holmium /hˈolmium/ (n)
holmium
  eräs alkuaine (tunnus Ho)

holokausti /hˈolokˌaustɪ/ (n)
holocaust
  juutalaisten massasurma toisen maailmansodan aikaan

holtiton /hˈoltɪton/ (adj)
løs
  pidoton, väljä, löysä

home /hˈome/ (n)
mugg
  mikä tahansa erilaisista sienistä, joiden rihmasto muodostaa kuohkeaa massaa

homejuusto /hˈomejˌuːsto/ (n)
blåost
  juusto, jonka kypsyttämiseen on käytetty homesientä

homo /hˈomo/ (n)
soper
  miespuolinen homoseksuaali
homo
  homoseksuaali yleisesti, mies tai nainen

homoavioliitto /hˈomoˌavɪolˌiːtːo/ (n)
homofilt ekteskap
  avioliitto kahden miehen tai naisen välillä

homofobia /hˈomofˌobɪa/ (n)
homofobi
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja homoseksuaaleja kohtaan; homokammo

homoliitto /hˈomolˌiːtːo/ (n)
homofilt ekteskap
  samaa sukupuolta olevien avioliitto

homopropaganda /hˈomoprˌopaɡˌanda/ (n)
bøg
  propaganda, jonka mukaan homoseksuaalisuus on normaalia ja positiivinen asia sekä homoseksuaaliset suhteet yhteiskunnalliselta arvoltaan yhtä arvokkaita kuin heteroseksuaaliset suhteet

homoseksuaali /hˈomosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
homofil
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva henkilö

homoseksuaalinen /hˈomosˌeksuˌaːlɪnen/ (adj)
homofil
  samaa sukupuolta olevaan henkilöön, miesten keskeistä tai naisten keskeistä, seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva

homoseksuaalisuus /hˈomosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
homoseksualitet
  seksuaalisen ja tunnepohjaisen mielenkiinnon kohdistuminen samaa sukupuolta olevaan

honka /hˈoŋka/ (n)
furu
  isokokoinen suorarunkoinen mänty, yleensä metsän keskellä kasvava

hontelo /hˈontelo/ (adj)
hengslete
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hopea /hˈopea/ (n)
sølv
  metallinen aine, pehmeä valkoinen jalometalli. Hopean kemiallinen merkki on Ag.

hopeamitali /hˈopeˌamɪtˌalɪ/ (n)
sølvmedalje
  urheilu- ym. kilpailuissa toiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

hopearaha /hˈopeˌaraha/ (n)
sølvmynt
  hopeasta lyöty raha

hopeinen /hˈopeinen/ (adj)
argentinsk
  hopeasta valmistettu

horisontti /hˈorɪsˌontːɪ/ (n)
horisont
  näennäinen viiva, joka erottaa toisistaan maan ja taivaan jakaen näkökentän kaikki suunnat kahteen osaan: niihin, jotka kohtaavat Maan pinnan, ja niihin, jotka eivät kohtaa

hormoni /hˈormonɪ/ (n)
hormon
  (endokrinologia, fysiologia}} elimistön kemiallinen välittäjäaine, joka kulkee erittymispaikastaan kohdesoluihin pääosin verenkierron kautta

horologia /hˈorolˌoɡɪa/ (n)
horologi
  ajanmittaamisen tiede

horoskooppi /hˈoroskˌoːpːɪ/ (n)
horoskop
  astrologinen piirros, joka kuvaa taivaankappaleiden asentoja tietyllä hetkellä

horoskooppimerkki /hˈoroskˌoːpːɪmˌerkːɪ/ (n)
stjernetegn
  yksi kahdestatoista astrologiassa käytettävästä eläinradan merkistä

hotelli /hˈotellɪ/ (n)
hotell
  majapaikka, joka tarjoaa lyhytaikaista majoitusta, tavallisesti yöpymistä huoneessa

hotellihuone /hˈotellɪhˌuone/ (n)
hotellrom
  hotellissa sijaitseva asiakkaille tarkoitettu huone, johon voi majoittua

houkutella /hˈoukutella/ (v)
drag
  yrittää saada tulemaan luokse tai tekemään jotakin esim. lahjomalla
friste
  kutsua luokseen

houkutin /hˈoukutɪn/ (n)
agn
  houkutteleva asia tai esine

houkuttaa /hˈoukutːaː/ (v)
friste
  herättää kiinnostusta, vetää puoleensa

houkutus /hˈoukutus/ (n)
lokk
  usein voimakasta mielenkiintoa aiheuttava, attrahoiva tekijä tai ilmentymä

housut /hˈousut/ (n)
bukse
  jalat ja alavartalon peittävä, kaksilahkeinen vaatekappale

hovi /hˈovɪ/ (n)
hoff
  hallitsijan asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta, hoviväki

huhmar /hˈuhmar/ (n)
morter
  maljamainen astia, jota käytetään erilaisten, erityisesti ruoanlaittoon liittyvien ainesten (mm. yrttien ja pippurien) hienontamiseen

huhtasieni /hˈuhtasˌienɪ/ (n)
morkel
  korvasientä muistuttava kevätsieni,

huhtikuu /hˈuhtɪkuː/ (n)
april
  vuoden neljäs kuukausi, maaliskuun ja toukokuun välissä

huhu /hˈuhu/ (n)
rykte
  juoru, kuulopuhe

huijari /hwˈijarɪ/ (n)
bedrageri
  henkilö, joka on muuta kuin väittää olevansa

huijata /hwˈijata/ (v)
fuske
  pettää, olla epärehellinen

huilu /hwˈilu/ (n)
fløyte
  nokkahuilu, poikkihuilu tai muu niiden kaltainen puupuhallin

huippu /hwˈipːu/ (n)
tips
  korkein kohta
best
  korkein aste, korkein saavutus

huippuimuri /hwˈipːwɪmˌurɪ/ (n)
eksos
  rakennuksen katolla sijaitseva ilmanvaihtolaite

huippuosaaja /hwˈipːuosˌaːja/ (n)
spesialist
  henkilö, jolla on johonkin työtehtävään tai ammattialaan erityisen korkeatasoista osaamista arvioituna kokemuksella, taidoilla ja saavutuksilla

hukkua /hˈukːua/ (v)
drukne
  kuolla tukehtumalla hengitettyään nestettä

hukuttaa /hˈukutːaː/ (v)
drukne
  tappaa upottamalla, upottaa kuoliaaksi
miste
  hukata, kadottaa
bruke opp
  hävittää, tuhota

hullu /hˈullu/ (adj)
gal
  mielisairas

hullu /hˈullu/ (n)
gal
  mielisairas

hulluus /hˈulluːs/ (n)
galskap
  järjettömyys, mielettömyys

humaani /hˈumaːnɪ/ (adj)
menneske
  inhimillinen, ihmisystävällinen, suvaitsevainen

humala /hˈumala/ (n)
humle
  hamppukasvien heimon monivuotinen köynnöskasvi (), yleinen oluen mauste, jona käytetään humalan emikukinnoista saatavaa humalajauhoa, (yleisesti) mikä tahansa humalien () suvun kasvi

humalainen /hˈumalˌainen/ (adj)
drita
  sellainen, joka on humalassa, alkoholin vaikutuksen alainen

humalainen /hˈumalˌainen/ (n)
drita
  humalassa, alkoholin vaikutuksen alaisena oleva ihminen

humalatila /hˈumalˌatɪla/ (n)
rus
  juodun alkoholin aiheuttama päihtymys

humanismi /hˈumanˌismɪ/ (n)
humanisme
  ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus

hummeri /hˈummerɪ/ (n)
hummer
  euroopanhummeri (Homarus gammarus), Atlantissa esiintyvä suurikokoinen äyriäinen

hunaja /hˈunaja/ (n)
honning
  makea ja tahmea neste, jota mesipistiäiset ja erityisesti mehiläiset tuottavat kukkien medestä ja kasvien tai kirvojen erittämästä mesikasteesta ravinnokseen. Ihminen on hyödyntänyt mehiläisten keräämää hunajaa aluksi luonnonpesistä ottamalla ja nykyisin tarhaamalla mehiläisiä.

hunni /hˈunnɪ/ (n)
hun
  300-luvulla Eurooppaan hyökänneen paimentolaiskansan jäsen

huntti /hˈuntːɪ/ (n)
hundrings
  satanen (rahaa)

huoata /hˈuoata/ (v)
sukke
  huokaista, hengähtää

huojunta /hˈuojunta/ (n)
slå
  kahden hieman toisistaan poikkeavan taajuuden interferenssin aiheuttama ilmiö, joka ääniaalloilla on kuultavissa äänenvoimakkuuden jaksollisena vaihteluna

huolehtia /hˈuolehtˌia/ (v)
besette
  pitää huolta

huolestus /hˈuolestus/ (n)
bekymring
  huolestumisen tila; huolestuneisuus

huoli /hˈuolɪ/ (n)
bekymring
  usein rauhattomuutena ilmenevä, monesti tiedostamaton, mieltä painava tunne

huolimatta /hˈuolɪmˌatːa/ (adv)
enda
  jostakin asiasta piittaamatta; silti, vaikka

huolinta /hˈuolɪnta/ (n)
spedisjon
  tuontiin ja vientiin liittyvä palvelu toisen omistamien tavaroiden vastaanotosta, lähetyksestä, kuljetuksesta, tullaukseksesta, varastoinnista, vakuuttamisesta, tuonti- ja vientiselvitysten tekemisestä yms. toimeksiantajan laskuun

huolto /hˈuolto/ (n)
nennsomhet
  huoltaminen

huoltoasema /hˈuoltoˌasema/ (n)
bensinstasjon
  liike josta saa autoihin varaosia ja huoltopalveluja sekä polttoainetta

huomata /hˈuomata/ (v)
bemerke
  havaita, kiinnittää huomionsa, panna merkille

huomattava /hˈuomatːˌava/ (adj)
merkbar
  tärkeä, erityisesti merkille pantava

huomauttaa /hˈuomautːaː/ (v)
meddele
  antaa huomautus

huomautus /hˈuomautus/ (n)
kommentere
  jnk asian tarkennukseksi tai täydennykseksi esitetty selitys
åtvaring
  moite, nuhde, varoitus

huomenna /hˈuomenna/ (adv)
i morgen
  kuluvan päivän jälkeisenä päivänä

huominen /hˈuomɪnen/ (n)
i morgen
  seuraava päivä

huomio /hˈuomɪo/ (n)
henseende
  tarkkaavaisuus, varteenotto

huone /hˈuone/ (n)
rom, værelse
  rakennuksen muista osista yleensä seinillä erotettu tila

huoneisto /hˈuoneisto/ (n)
leilighet
  asuin- tai liiketilana käytettävä, yhdestä tai useammasta huoneesta koostuva kokonaisuus kerrostalossa, rivitalossa tai liikerakennuksessa

huonekalu /hˈuonekˌalu/ (n)
møbel
  tilassa tai huoneessa oleva käyttöesine

huonekasvi /hˈuonekˌasvɪ/ (n)
potteplante
  sisätiloissa kasvatettava koristekasvi

huonekunta /hˈuonekˌunta/ (n)
husholdning
  ruokakunta

huono /hˈuono/ (adj)
dårlig
  laadultaan puutteellinen, kehno, huonolaatuinen

huopa /hˈuopa/ (n)
filthatt
  villasta, karvoista ym. huovuttamalla eli vanuttamalla valmistettu kangasmainen tuote

huopakynä /hˈuopakˌynæ/ (n)
tusj
  kynä, jossa muste siirtyy paperille huokoisesta kuitukärjestä

huora /hˈuora/ (n)
hore
  prostituoitu

huorahtava /hˈuorahtˌava/ (adj)
skjøgete
  huoramaisuuteen liittyvä tai viittaava (ulkonäkö, pukeutuminen tai vastaava)

huorata /hˈuorata/ (v)
prostituere
  myydä itseään, toimia prostituoituna

huorinteko /hˈuorɪntˌeko/ (n)
hor
  aviorikos

huovittaa /hˈuovɪtːaː/ (v)
filthatt
  päällystää huovalla

huovuttaa /hˈuovutːaː/ (v)
slippe løs
  vanuttaa, tehdä huopamaiseksi

hupaisa /hˈupaisa/ (adj)
artig
  jokin, joka huvittaa

huppari /hˈupːarɪ/ (n)
dykker
  hupullinen pusero

huppu /hˈupːu/ (n)
hette
  takin, paidan, kaavun tms. selkäosan yläreunasta lähtevä vaatteen osa, joka voidaan vetää pään yli

huppuparatiisikaija /hˈupːupˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
svarthetteparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

huppuraitakaija /hˈupːurˌaitakˌaija/ (n)
fjelltigerpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hurma /hˈurma/ (n)
ecstasy
  hurmio, hurmos

hurmaava /hˈurmaːva/ (adj)
sjarmerende
  sellainen joka tai mikä hurmaa; täysin ihastuttava, kerrassaan ihana

hurrata /hˈurrata/ (v)
heie
  osoittaa arvostusta tai suosiota (varsinkin käyttämällä sanaa ”hurraa”)

hurrikaani /hˈurrɪkˌaːnɪ/ (n)
orkan
  trooppinen hirmumyrsky, joka esiintyy Meksikonlahdella

hurskas /hˈurskas/ (adj)
from
  harras, vakavamielinen

hutsu /hˈutsu/ (n)
hore
  huora, lutka

huuhkaja /hˈuːhkaja/ (n)
hubro
  kookas, ruskeankeltainen, mustankirjava pöllöjen heimoon kuuluvan huuhkajien lintusuvun laji

huuhtoa /hˈuːhtoa/ (v)
rense
  huljuttaa vedessä, valella vedellä tai nesteellä, varsinkin vähäisen lian tai puhdistusaineen poistamiseksi
tvette
  erottaa hieno aine karkeammista tai raskas aine keveämmistä osista veden liikkeiden avulla

huuhtoja /hˈuːhtoja/ (n)
ansiktsklut
  henkilö, joka huuhtoo

huuli /hˈuːlɪ/ (n)
leppe
  ihmisen ja monien muiden nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö; yleensä monikossa, jolloin tarkoitetaan ylähuulta ja alahuulta

huuliharppu /hˈuːlɪhˌarpːu/ (n)
munnharmonika
  soitettaessa huulia vasten asetettava soitin, jonka liuskamaiset viritetyt kielet soivat läpivirtaavan ilman vaikutuksesta. Sävelasteikko löytyy huulia vasten asetettavan sivun pituudelta. Eri sävel löytyy vastaavalta kohdalta puhallettaessa ja imettäessä ilmaa.

huulipuna /hˈuːlɪpˌuna/ (n)
leppestift
  huulten värjäykseen käytettävä, perinteisesti punasävyinen kosmetiikkatuote

huuma /hˈuːma/ (n)
ecstasy
  jonkun asian vallassa oleminen; hurmio, hurma

huumata /hˈuːmata/ (v)
dope
  aiheuttaa huumaustila

huume /hˈuːme/ (n)
dop
  huumausaine, laiton päihde

huumekauppias /hˈuːmekˌaupːɪas/ (n)
langer
  henkilö, joka myy huumeita

huumori /hˈuːmorɪ/ (n)
humor
  leikinlasku; hyväntahtoinen suhtautuminen koomisiin ilmiöihin

huurre /hˈuːrre/ (n)
rim
  jääkidekerros, joka syntyy pakkasella korkean ilmankosteuden olosuhteissa eri pinnoille

huutaa /hˈuːtaː/ (v)
skrike
  puhua hyvin lujaa

huutokauppa /hˈuːtokˌaupːa/ (n)
auksjon
  kaupaksi tarjoaminen läsnä oleville ostajille suullisten ja julkisten ostotarjousten tekemistä varten

huutomerkki /hˈuːtomˌerkːɪ/ (n)
utropstegn
  välimerkki !, jolla päätetään painollinen lause tai huudahdusrepliikki

huvi /hˈuvɪ/ (n)
moro
  edelliseen liittyvä nautinnon tai hauskuuden kokemus

huvila /hˈuvɪla/ (n)
villa
  alkuaan pienehkö omakotitalo tai vapaa-ajan asunto, nyk. suurehko vapaa-ajan asunto

huvimaja /hˈuvɪmˌaja/ (n)
lysthus
  erillinen pienehkö pohjaratkaisultaan monitahoinen suippokattoinen piharakennus, josta avautuu ikkunanäkymä kaikkiin ilmansuuntiin; joskus myös avoseinäinen oleskelukatos

huvipuisto /hˈuvɪpwˌisto/ (n)
fornøyelsespark
  huvitteluun tarkoitettu paikka, jossa on erilaisia laitteita: karuselleja, vuoristoratoja tai vastaavia

huvittaa /hˈuvɪtːaː/ (v)
more
  aiheuttaa huvitusta, olla huvittava

hybridiauto /hˈybrɪdɪˌauto/ (n)
hybridbil
  kahden eri voimanlähteen yhdistelmää käyttävä auto; tavallisesti bensiiniauto, jossa on sähkömoottori; (lyhyesti ilmaisten) hybridi

hydra /hˈydra/ (n)
Hydra
  kreikkalaisessa muinaistarustossa hirvittävä olento, jolla oli käärmeen vartalo ja yhdeksän päätä

hydrofiilinen /hˈydrofˌiːlɪnen/ (adj)
bløt
  kostuttava, kostuva

hyeena /hˈyeːna/ (n)
hyene
  joukko lähinnä Afrikassa eläviä vahvaleukaisia kissoille ja näätäeläimille sukua olevia petoja ja raadonsyöjiä

hygieeninen /hˈyɡɪˌeːnɪnen/ (adj)
hygienisk
  hygienian mukainen, joka ei sisällä taudinaiheuttajia, puhdas

hygienia /hˈyɡienˌia/ (n)
hygiene
  yksilöiden ja yhteisöjen terveydenhoitoa tutkiva tiede, osa ehkäisevää lääketiedettä, mihin kuuluu mm. tarttuvien tautien torjunta

hyinen /hˈyinen/ (adj)
isbelagt
  jääkylmä

hylje /hˈylje/ (n)
sel
  jokin eväjalkaisista vedessä viihtyvistä -heimon nisäkkäistä. Suomessa säännöllisesti tavattavia lajeja ovat harmaahylje eli halli ja norppa.

hylky /hˈylky/ (n)
vrak
  laivahylky, uponnut tai haaksirikkoutunut ja luonnon armoille hylätty laiva tai muu alus

hylly /hˈylly/ (n)
hylle
  kahden tuen välissä lepäävä vaakasuora taso, jolla pidetään tavaroita; hyllykön taso

hyllyttää /hˈyllytːæː/ (v)
putte
  panna sivuun, jättää esittämättä, jättää toteuttamatta

hylsy /hˈylsy/ (n)
belg
  tuliaseen patruunan yleensä metallinen kuori

hylätty /hˈylætːy/ (adj)
løssluppen
  sellainen, jota ei ole kelpuutettu, joka on jätetty heitteille, hyljätty; viskattu pois.

hylätty /hˈylætːy/ (n)
feile
  jokin tai joku, joka tullut hylätyksi tai jäänyt kelpuuttamatta

hylätä /hˈylætæ/ (v)
forlate
  jättää heitteille, hoidotta; jättää pois käytöstä
avslå
  olla hyväksymättä, tehdä kielteinen päätös

hymiö /hˈymɪø/ (n)
smilefjes
  kirjainmerkeistä koostuva ihmisnaamaa tai vastaavaa esittävä merkintä. Esim. :-), ^.^ tai ☺

hymni /hˈymnɪ/ (n)
hymne
  juhlallinen (kuoro)laulu

hymy /hˈymy/ (n)
smil
  kasvoilla, erityisesti huulilla ja suupielissä, myös silmissä ja silmien seudulla näkyvä iloista suhtautumista tai halveksuntaa viestivä ilme.

hymyillä /hˈymyillæ/ (v)
smile
  laittaa kasvonsa hymyyn vetämällä suutaan tai suupieliään; pitää hymyä kasvoillaan; olla hymyssäsuin, hymyssä huulin, hymyssä silmin; olla hymyn virneessä.

hymähtää /hˈymæhtæː/ (v)
hånflire
  äännähtää heikosti nauraen

hyperglykemia /hˈyperɡlˌykemˌia/ (n)
hyperglykemi
  liian korkea verensokeri; veriplasman glukoosipitoisuus yli 12 mmol/l

hyperlinkki /hˈyperlˌiŋkːɪ/ (n)
hyperlenke
  hypertekstissä oleva viite toiseen dokumenttiin tai resurssiin

hypistellä /hˈypɪstellæ/ (v)
finger
  kosketella hyppysillä

hypnoosi /hˈypnoːsɪ/ (n)
hypnose
  transsin kaltainen tila, jossa henkilö on altis suggestiolle

hypoteekki /hˈypotˌeːkːɪ/ (n)
hypothek
  pantti, panttiesine

hypoteesi /hˈypotˌeːsɪ/ (n)
hypotese
  tutkittava väite; oletus, otaksuma, olettamus; tietylle ilmiölle ehdotettu selitys, jonka täytyy olla tieteellisten menetelmien mukaisesti testattavissa: testaamalla se voidaan osoittaa virheelliseksi tai sen paikkansapitävyyden puolesta voidaan saada näyttöä

hyppy /hˈypːy/ (n)
hopp
  hyppäämisen teko tai tapahtuma

hypätä /hˈypætæ/ (v)
hoppe
  ponnistaa irti maasta jaloillaan yhden kerran; tehdä yksi hyppy

hyrrä /hˈyrræ/ (n)
snurrebass
  lelu, joka koostuu kiekosta ja sen läpi kulkevasta akselista, jonka päälle sen voi laittaa pyörimään

hysteria /hˈysterˌia/ (n)
hysteri
  liiallinen hallitsematon emotionaalisuus kuten pelko tai paniikki

hytti /hˈytːɪ/ (n)
kahytt
  laivassa tai junassa oleva erillinen huone, jossa matkustajat ja miehistön jäsenet voivat nukkua ja viettää aikaansa. Hytti voi olla tarkoitettu yhdelle tai useammalle henkilölle.

hyttynen /hˈytːynen/ (n)
mygg
  jokin heimon Culicidae-hyönteinen, joista osa imee verta ravinnokseen

hyttysverkko /hˈytːysvˌerkːo/ (n)
myggnett
  hyttysiltä suojaava verkko

hyve /hˈyve/ (n)
dyd
  hyvä tapa

hyvin /hˈyvɪn/ (adv)
bra
  hyvällä tavalla; niin, että tulos on hyvä
veldig
  adjektiivia vahvistava määrite; oikein, erittäin, kovin, sangen

hyvinvointivaltio /hˈyvɪnvˌointɪvˌaltɪo/ (n)
velferdsstat
  valtio, joka merkittävissä määrin tarjoaa kaikille kansalaisille sosiaaliturvaa, erilaisia julkisia palveluita ja joka jakaa kansalaisten varallisuuseroja uusiksi tulonsiirtoina tarvitseville ottamalla niiltä, joilla on enemmän vaurautta; erityisesti sosiaalidemokratian mukainen valtion rooli yhteiskunnassa; valtio, jonka huono-osaiset kansalaiset pärjäävät taloudellisesti tulonsiirtojen avulla ja jossa verotetaan maksukyvyn mukaan; sosiaalivaltio

hyvä /hˈyvæ/ (adj)
god
  sellainen, joka tai mikä on eettisesti ja muutoinkin positiivinen

hyvä veli -järjestelmä /hˈyvæ vˈelɪ jˈærjestˌelmæ/ (n)
nepotisme
  ystävien suosiminen esimerkiksi poliittisiin paikkoihin nimittämisessä

hyväksyä /hˈyvæksˌyæ/ (v)
akseptere, godta
  päättää jonkin olevan hyvä tai sopiva, kelpuuttaa, suostua

hyvänsuopaisuus /hˈyvænsˌuopaisuːs/ (n)
velvilje
  hyvyys, hyväntahtoisuus

hyväntahtoinen /hˈyvæntˌahtoinen/ (n)
velvillig
  sellainen, joka tahtoo hyvää muille

hyvästi /hˈyvæstɪ/ (adv)
farvel
  hyvin, hyvällä tavalla, hyvin tuloksin

hyvästi /hˈyvæstɪ/ (n)
farvel
  jäähyväiset

hyväuskoinen /hˈyvæˌuskoinen/ (adj)
godtroende
  joka uskoo helposti hänelle kerrotut asiat eikä epäile vilppiä

hyyfi /hˈyːfɪ/ (n)
hyfe
  sienen peräkkäisistä soluista muodostunut rihma

hyytelö /hˈyːtelø/ (n)
gelé
  (keittiö) pehmeä, joustava massa, joka muodostuu mehun, kala-, kasvis- tai lihaliemen jäähtyessä niissä luonnostaan olevan tai lisätyn hyytelöimisaineen vaikutuksesta

hyytyä /hˈyːtyæ/ (v)
koagulere
  kovettua, jähmettyä

hyytö /hˈyːtø/ (n)
slaps
  hyytäminen

hyödyke /hˈyødyke/ (n)
gods
  vastikkeellinen tai ilmainen kuluttajan tarpeita tyydyttävä tavara tai palvelu

hyödyllinen /hˈyødyllɪnen/ (adj)
nyttig
  sellainen, josta on hyötyä

hyödyttää /hˈyødytːæː/ (v)
forsterkning
  olla hyödyksi, tulla hyödyksi

hyödytön /hˈyødytøn/ (adj)
nytteløs
  sellainen, josta ei ole hyötyä

hyökkäys /hˈyøkːæys/ (n)
voldta
  toimi, jonka päämääränä on vastustajan tuhoaminen tai vahingoittaminen niin, että sen on mahdotonta jatkaa taistelua

hyökkääjä /hˈyøkːæːjæ/ (n)
angriper
  se, joka hyökkää
forward
  pallopeleissä pelaaja jonka tehtävänä on tehdä maaleja tms.

hyökätä /hˈyøkætæ/ (v)
angripe
  käydä tietyn henkilön tai asian kimppuun fyysisesti tai sanallisesti

hyönteinen /hˈyønteinen/ (n)
insekt
  jokin Insecta-luokkaan kuuluvista niveljalkaisista eläimistä

hyönteistiede /hˈyønteistˌiede/ (n)
entomologi
  hyönteisiä tutkiva tieteenala

hyöty /hˈyøty/ (n)
nytte
  jokin asia, joka edesauttaa jotain toista asiaa

hyötykuorma /hˈyøtykˌuorma/ (n)
nyttelast
  kuorma, jonka kuljetusväline voi kuljettaa oman massansa, polttoaineen ja miehistön lisäksi

hyötää /hˈyøtæː/ (v)
kraft
  säädellä kasvien viljelyä kasvuoloja muuttamalla siten, että ne saadaan kukkimaan ja antamaan satoa haluttuna kasville epätyypillisenä aikana

hädin tuskin /hˈædɪn tˈuskɪn/ (adv)
nesten ikke
  juuri ja juuri, vaivoin, tuskin; vain vähän

häikäilemätön /hˈæikæilˌemætøn/ (adj)
skruppelløs
  häpeämättömän röyhkeä, keinoista piittaamaton

häirikkö /hˈæirɪkːø/ (n)
bråkmaker
  (päihtynyt) henkilö, joka tekemisillään häiritsee muita tai aiheuttaa ongelmia

häirintä /hˈæirɪntæ/ (n)
interferens
  häiritseminen, häiriön aiheuttaminen

häiritä /hˈæirɪtæ/ (v)
forstyrre
  vaikuttaa hidastavasti tai sekoittavasti jonkun työskentelyyn, olla häiriöksi; estää jonkin toimintaa

häiriö /hˈæirɪø/ (n)
forstyrrelse
  jokin tilapäinen haitta, keskeytys, epäjärjestys, virheellisyys tms.

häiveperhonen /hˈæivepˌerhonen/ (n)
mars
  (eläintiede) täpläperhosten heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen.

häkki /hˈækːɪ/ (n)
bur
  tila, jossa pidetään eläimiä verkon tai kalterien takana

hälinä /hˈælɪnæ/ (n)
alarm
  äänekäs toiminta

hälvetä /hˈælvetæ/ (v)
fri
  haihtua, hävitä vähitellen, muuttua harvemmaksi tai väljemmäksi

hämmentää /hˈæmmentæː/ (v)
blande
  sekoittaa ajatukset, saattaa hämilleen, aiheuttaa hämmennystä

hämmästyttää /hˈæmmæstˌytːæː/ (v)
fange
  saattaa hämmästyneeksi, tehdä hämmästyneeksi

hämähäkinverkko /hˈæmæhækˌinverkːo/ (n)
edderkoppsilke
  hämähäkin ravinnon pyyntiä varten seitistä kutoma verkko

hämähäkki /hˈæmæhˌækːɪ/ (n)
edderkopp
  jokin lahkon Araneae niveljalkainen hämähäkkieläin

hämähäkkieläin /hˈæmæhˌækːielæin/ (n)
edderkoppdyr
  hämähäkkieläinten luokkaan () kuuluva laji tai yksilö

hämärä /hˈæmæræ/ (adj)
dim
  sellainen, jossa on heikko valaistus, pimeähkö
suspekt
  sellainen, joka on epäselvä tai johon liittyy epäselvyyksiä, epämääräinen

hämärä /hˈæmæræ/ (n)
skumring
  heikko valaistus, pimeys

hämätä /hˈæmætæ/ (v)
girspak
  harhauttaa, johtaa harhaan

häntyri /hˈæntyrɪ/ (n)
levemann
  kova naistenmies

häntä /hˈæntæ/ (n)
hale
  selkärankaisilla maaeläimillä selkärangan jatkona peräaukon yläpuolella sijaitseva ruumiinosa

häntäheikki /hˈæntæhˌeikːɪ/ (n)
levemann
  kova naistenmies

häpeä /hˈæpeæ/ (n)
skam
  huonommuuden tunteesta tai sopimattomasta teosta johtuva negatiivinen tunne

häpeällinen /hˈæpeˌællɪnen/ (adj)
skamfull
  häpeäksi oleva

häpeämätön /hˈæpeˌæmætøn/ (adj)
skamlaus
  (henkilöstä) sellainen, jota ei hävetä
  hävytön, julkea

häpeäpaalu /hˈæpeæpˌaːlu/ (n)
gapestokk
  jalkapuuta muistuttava laite, johon tuomittu kiinnitetään julkisesti näytteille päästään ja käsistään

häpy /hˈæpy/ (n)
vulva
  (anatomia) naisen ulkosynnyttimet

häpyhuulet /hˈæpyhˌuːlet/ (n)
kjønnslepper
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, isot tai pienet häpyhuulet

häpyhuuli /hˈæpyhˌuːlɪ/ (n)
kjønnsleppe
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, toinen isoista tai pienistä häpyhuulista

häpykarva /hˈæpykˌarva/ (n)
bellehår
  häpykarvoituksen karva

häpykarvoitus /hˈæpykˌarvoitus/ (n)
bellehår
  ihmisillä vartalon etupuolella ulkoisten sukuelinten tuntumassa ja osin niitä verhoten sijaitseva häpykarvoista koostuva karvoitus

häpykieli /hˈæpykˌielɪ/ (n)
klitoris
  naisen sukupuolielinten herkin osa

härkki /hˈærkːɪ/ (n)
storarve#Norja (bokmål)
  mikä tahansa härkkien sukuun () kuuluva kohokkikasvien laji tai sellaisen yksilö

härkä /hˈærkæ/ (n)
okse
  kuohittu urospuolinen nautaeläin tai poro

härkäpapu /hˈærkæpˌapu/ (n)
bønne
  virnojen sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

härski /hˈærskɪ/ (adj)
harsk
  eltaantunut, härskiintymällä pilaantunut

häränsilmä /hˈærænsˌilmæ/ (n)
speileg
  vain toiselta puolelta paistettu kananmuna, jonka keltuainen on jätetty ehjäksi
midt i blinken
  maalitaulun keskus eräissä lajeissa

hätäillä /hˈætæillæ/ (v)
press
  olla turhaan huolissaan ja kiirehtiä

häveliäs /hˈævelɪæs/ (adj)
beskjeden
  ujo, kainosteleva; ei avoin (erityisesti alastomuudessa ja seksuaaliasioissa)

hävetä /hˈævetæ/ (v)
sjenere
  tuntea häpeää jstk

hävikki /hˈævɪkːɪ/ (n)
tap
  tavaroiden todellisen määrän ja kirjanpidollisen määrän erotus, joka johtuu esim. laskuvirheistä, pilaantumisesta, näpistyksistä jne.

hävitä /hˈævɪtæ/ (v)
forsvinne
  mennä pois näkyvistä, kadota
spre
  hajaantua, kadota, haihtua
dø
  kuolla, jäädä unohduksiin
miste
  jäädä tappiolle, joutua häviölle pelissä, oikeudenkäynnissä tai kilpailussa

häämatka /hˈæːmatka/ (n)
hvetebrødsdager
  hääparin häiden jälkeen tekemä lomamatka

häät /hˈæːt/ (n)
bryllup
  seremonia, jossa kaksi ihmistä vihitään keskenään avioliittoon

hölkätä /hˈølkætæ/ (v)
jogge
  juosta rauhallisesti

hölmö /hˈølmø/ (n)
tåpelig
  typerä henkilö; henkilö, joka ei ole viisas; typerys

hölmöläinen /hˈølmølˌæinen/ (n)
dust
  fiktiivisen Hölmölän kylän asukas

hölynpöly /hˈølympˌøly/ (n)
nonsens
  joutava tai paikkaansa pitämätön puhe tai väite

hömötiainen /hˈømøtɪˌainen/ (n)
granmeis
  eräs Suomessakin pesivä pienikokoinen varpuslintu

höyhen /hˈøyhen/ (n)
fjær
  linnun orvaskeden sarveismuodostuma

höyhentää /hˈøyhentæː/ (v)
loppe
  poistaa höyhenet kuolleesta linnusta
tårer
  retuuttaa jotakuta

höylätä /hˈøylætæ/ (v)
høvle
  käyttää höylää kappaleen tasoittamiseksi, ohentamiseksi tai lyhentämiseksi

höyry /hˈøyry/ (n)
damp
  kaasu, joka on lähellä nesteytymistä, vesihöyry

höyrylaiva /hˈøyrylˌaiva/ (n)
dampskip
  laiva, jonka pääkone toimii höyryvoimalla

höyryveturi /hˈøyryvˌeturɪ/ (n)
damplokomotiv
  veturi, jonka voimanlähde on höyrykone

höystää /hˈøystæː/ (v)
krydre
  (ruoasta) lisätä höysteeksi, tarjota jonkin kanssa
  tarjota jonkin kanssa

iankaikkinen /ˈiaŋkˌaikːɪnen/ (adj)
endeløs
  sellainen, millä ei ole (alkua eikä) loppua

idea /ˈidea/ (n)
idé
  ajatus, oivallus, keksintö, pulman ratkaisu

identifiointi /ˈidentˌifɪˌointɪ/ (n)
identifikasjon
  identifioiminen

ideogrammi /ˈideˌoɡrammɪ/ (n)
ideogram
  käsitettä kuvaava merkki

idiomaattinen /ˈidɪomˌaːtːɪnen/ (adj)
idiomatisk
  (useampisanaisesta ilmauksesta) sellainen, jonka merkitys ei ole pääteltävissä sen muodostavien sanojen merkityksistä, jotka niillä on muissa yhteyksissä

idiomi /ˈidɪˌomɪ/ (n)
idiom
  sanontatapa tai ilmaisu, jota ei voi ymmärtää pelkästään sen sisältämien sanojen merkitysten perusteella

idiootti /ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
idiot
  tyhmänä pidetty henkilö

idiopaattinen /ˈidɪopˌaːtːɪnen/ (adj)
idiopatisk
  sellainen jonka aiheuttaja (syy) on tuntematon

ido /ˈido/ (n)
ido
  esperantoon perustuva kansainvälinen keinotekoinen kieli (kielitunnus: io)

idoli /ˈidolɪ/ (n)
idol
  jumalankuva, kulttiesine taikka muu uskonnollisen tai hengellisen palvonnan kohde

idänkoukkukakadu /ˈidæŋkˌoukːukˌakadu/ (n)
langnebbkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ien /ˈien/ (n)
tannkjøtt
  hampaan juurta peittävä pehmytkudos

ies /ˈies/ (n)
åk
  niskan taakse laitettava veto- tai kantolaite

ihailu /ˈihailu/ (n)
beundring
  ihaileminen

ihan /ˈihan/ (adv)
ganske
  aivan, täysin, juuri, vallan

ihana /ˈihana/ (adj)
herlig
  erittäin hyvä, äärimmäisen miellyttävä, ihastuttava; poikkeuksellisen kaunis, haluttava tai herkullinen

ihastua /ˈihastˌua/ (v)
glede
  alkaa pitää jostakin

ihastus /ˈihastus/ (n)
finknuse
  (tilapäisen) rakastuksen kohde

ihme /ˈihme/ (n)
mirakel, under
  hyvin harvinainen tai epätodennäköinen tapahtuma

ihmeellinen /ˈihmeːllɪnen/ (adj)
mirakuløs
  ihmeen kaltainen, erikoinen, hämmästyttävä

ihmetellä /ˈihmetellæ/ (v)
kreve
  kummastella

ihminen /ˈihmɪnen/ (n)
menneske
  nykyihminen, kahdella jalalla kulkeva nisäkäs (Homo sapiens sapiens), joka kuuluu kädellisten lahkoon muiden ihmisapinoiden kanssa

ihmisjoukko /ˈihmɪsjˌoukːo/ (n)
flokk
  joukko mitä tahansa ihmisiä

ihmiskauppa /ˈihmɪskˌaupːa/ (n)
menneskehandel
  ihmisen hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa värväystä, kuljettamista, kätkemistä ja/tai vastaanottamista, johon liittyy uhkaamista, pakottamista, orjuuttamista tai harhaanjohtamista; pääasiassa naisten ostaminen ja myyminen prostituoiduiksi

ihmiskilpi /ˈihmɪskˌilpɪ/ (n)
menneskelig skjold
  siviilit, yleensä naiset tai lapset, käytettynä sotilaskohteen suojana siihen kohdistuvan hyökkäyksen välttämiseksi

ihmiskunta /ˈihmɪskˌunta/ (n)
menneskehet
  maailman kaikkien ihmisten muodostama kokonaisuus

ihmissuhde /ˈihmɪssˌuhde/ (n)
forhold
  suhde, joka on kahden ihmisen välillä

ihmissusi /ˈihmɪssˌusɪ/ (n)
varulv
  ihminen, joka muuttuu vasten tahtoaan sudeksi täysikuulla

ihmisääni /ˈihmɪsˌæːnɪ/ (n)
røst
  ihmisen äänielimellään tuottama ääni

iho /ˈiho/ (n)
hud
  ihmisen elimistön uloin ja suurin elin, joka ympäröi koko ruumista lukuun ottamatta ruumiinonkaloita ja silmiä

ihonalainen /ˈihonalˌainen/ (adj)
subkutan
  ihon alla sijaitseva

ihotautilääkäri /ˈihotˌautɪlˌæːkærɪ/ (n)
dermatolog
  ihosairauksia ja allergioita tutkiva ja hoitava lääkäri

ihra /ˈihra/ (n)
smult
  sian rasva, vrt. tali

iilimato /ˈiːlɪmˌato/ (n)
igle
  mikä tahansa juotikkaiden alaluokkaan () kuuluva nivelmatojen laji tai sellaisen yksilö

iiri /ˈiːrɪ/ (n)
irsk
  iirin kieli (kielitunnus: ga), Irlannissa puhuttava kelttiläinen kieli

ikinä /ˈikɪnæ/ (adv)
noensinne
  (kysymyslauseessa) ylipäätään, edes joskus, koskaan
aldri
  () ei minään aikana, ajankohtana

ikionnellinen /ˈikɪˌonnellɪnen/ (adj)
henrykt
  tavattoman onnellinen

ikivanha /ˈikɪvˌanha/ (adj)
kjempegammel
  hyvin vanha, muinainen

ikivihanta /ˈikɪvɪhˌanta/ (adj)
eviggrønn
  paremmin: ainavihanta

ikivihreä /ˈikɪvˌihreæ/ (adj)
eviggrønn
  ajaton; klassikko

ikkuna /ˈikːuna/ (n)
vindu
  seinään tai muuhun rakenteeseen puhkaistu, useimmiten lasitettu aukko, joka päästää halutulla tavalla valoa lävitseen

ikkunalauta /ˈikːunalˌauta/ (n)
vinduskarm
  rakennuksen sisäpuolella ikkunan alapuolella sijaitseva kiinteä tai paikalleen asennettu taso

ikkunaruutu /ˈikːunarˌuːtu/ (n)
glassrute
  ikkunan lasilevy

ikoni /ˈikonɪ/ (n)
ikon
  Kristusta, Neitsyt Mariaa tai pyhimyksiä esittävä maalaus
  alallaan tunnettu henkilö

ikonostaasi /ˈikonˌostaːsɪ/ (n)
ikonostas
  ortodoksisessa kirkossa alttarin ja kirkkosalin erottava seinä, jolla on ikoneja

ikuinen /ˈikwɪnen/ (adj)
endeløs
  joka ei lopu koskaan; aina jatkuva

ikä /ˈikæ/ (n)
alder
  syntymähetkestä tai valmistus- tai muodostumishetkestä kulunut aika

ikäihminen /ˈikæihmɪnen/ (n)
aldring
  vanha ihminen, vanhus

ikävystynyt /ˈikævˌystynyt/ (adj)
kjed
  tylsää tai ikävää tunnetta kokeva

ikävystyttävä /ˈikævˌystytːˌævæ/ (adj)
slitsom
  pitkäveteinen, ikästymistä aiheuttava

ikävystyttää /ˈikævˌystytːæː/ (v)
bore
  saada ikävystymään; pitkästyttää

ikävä /ˈikævæ/ (adj)
einsformig
  tylsä, ikävystyttävä, pitkästyttävä

ikävä /ˈikævæ/ (n)
lengsel
  kaipaus, kaipuu

ikävöidä /ˈikævˌøidæ/ (v)
lengte
  kaivata, haikailla

ikään kuin /ˈikæːŋ kwˈin/ (adv)
som om
  aivan kuin, kuin

ilahtua /ˈilahtˌua/ (v)
glede
  tulla iloiseksi jonkin takia

iljanne /ˈiljanne/ (n)
gli
  liukas jääkerros varsinkin tien tai kulkuväylän pinnassa tai muualla maassa

iljettävä /ˈiljetːˌævæ/ (adj)
motbydelig
  iljetystä aiheuttava, erittäin vastenmielinen, inhottava

iljettää /ˈiljetːæː/ (v)
gi avsky
  aiheuttaa inhoa ja vastenmielisyyttä

ilkeä /ˈilkeæ/ (adj)
ondskapsfull
  sellainen, joka tekee mielellään kepposia toiselle tai on muuten häijy; pahantahtoinen

illallinen /ˈillallɪnen/ (n)
aftensmat
  illalla syötävä ateria tai välipala

illankoitto /ˈillaŋkˌoitːo/ (n)
skumering
  auringon laskeutuminen horisontin taakse

ilma /ˈilma/ (n)
luft
  hengitettävä kaasuseos, joka ympäröi maapalloa ilmakehänä

ilma-alus /ˈilmaˈalus/ (n)
luftfartøy
  ilmassa liikkuva kulkuväline

ilmailu /ˈilmailu/ (n)
luftfart
  ilmakehässä lentäminen käyttäen ilmaa keveämpiä tai raskaampia kiinteäsiipisiä tai pyöriväsiipisiä lentolaitteita, joita kutsutaan ilma-aluksiksi, ja tähän liittyvä toiminta

ilmainen /ˈilmainen/ (adj)
gratis
  sellainen, joka ei maksa mitään, maksuton

ilmaista /ˈilmaista/ (v)
uttrykke
  esittää ajatus, tunne, mielipide tms. puhumalla, kirjoittamalla tai jollakin muulla tavalla muille, joskus tahattomasti, vrt. paljastaa

ilmakehä /ˈilmakˌehæ/ (n)
atmosfære
  maapalloa ympäröivä kaasuista koostuva kerros, joka on ilmaa; maapallon kaasukehä

ilman /ˈilman/ (adv)
men
  paitsi, vailla; muuten
  ilman vain kans. muuten vain, ilman aikojaan

ilmanpaine /ˈilmampˌaine/ (n)
lufttrykk
  kokoon puristuneen ilmamassan paine verrattuna ilmakehän paineeseen
  säähän liittyvä ilmakehän paine tietyssä paikassa; kohteen yläpuolella olevan ilmamassan aiheuttama paine

ilmapallo /ˈilmapˌallo/ (n)
ballong
  ilmalla tai kaasulla täytettävä, kevyestä materiaalista yleensä koristelu- tai mainontatarkoituksiin valmistettu pallo

ilmapiiri /ˈilmapˌiːrɪ/ (n)
atmosfære
  tunnelma, atmosfääri

ilmapuntari /ˈilmapˌuntarɪ/ (n)
barometer
  laite, jolla mitataan ilmakehän ilmanpainetta

ilmapurjehdus /ˈilmapˌurjehdus/ (n)
seilende
  (ilmailu) lentäminen kuumailmapallolla; joskus myös purjelento; yleensä ilmavirtausten hyödyntäminen ilmaliikenteessä

ilmasto /ˈilmasto/ (n)
klima
  tietyn paikan tai alueen tyypillinen sää kuvattuna tilastollisin termein kuten keski- ja ääriarvoin ja persentiilein

ilmastointi /ˈilmastˌointɪ/ (n)
aircondition
  sisäilman laadun hallinta, yleensä viittaa sisäilman viileänä ja ilmankosteuden miellyttävänä pitävään koneelliseen järjestelmään

ilmastollinen /ˈilmastˌollɪnen/ (adj)
klimatisk
  ilmastoon liittyvä; ilmastolle ominainen

ilmastotiede /ˈilmastotˌiede/ (n)
klimatologi
  klimatologia; maantieteen haara, joka tutkii eri paikkojen ja alueiden ilmastoja eli keskimääräisiä säätiloja keskipitkien tai pitkien ajanjaksojen puitteissa

ilmata /ˈilmata/ (v)
blø
  päästää ilmaa ulos (esim. lämpöpatterista)

ilmatiede /ˈilmatˌiede/ (n)
meteorologi
  meteorologia; sääilmiöitä käsittelevä tiede; oppi ilmakehän rakenteesta, koostumuksesta ja ilmiöistä

ilmatyynyalus /ˈilmatˌyːnyalus/ (n)
luftputefartøy
  laitteen alle puhalletun ilmatyynyn kannattamana kulkeva kulkuneuvo, (harv.) pintaliitäjä

ilmaus /ˈilmaus/ (n)
mine
  suullisesti, kirjallisesti, elehtimällä tms. kerrottu jotakin ilmaiseva lausuma tai muu viesti

ilmavoimat /ˈilmavˌoimat/ (n)
flyvåpen
  asevoimien lentotoiminta; asevoimien osa, jonka vastuulla on ilmapuolustus, rynnäköinti ja pommitukset lentokonein

ilme /ˈilme/ (n)
mine
  ihmisen kasvoilla näkyvät merkit mielialasta

ilmeinen /ˈilmeinen/ (adj)
åpenbar
  silminnähtävä; riidaton; varma; hyvällä syyllä uskottava

ilmeisesti /ˈilmeisˌestɪ/ (adv)
selvsagt
  ilmeisellä tavalla, heti nähtävästi, riidattomasti, epäilyksettä, ei vähäisesti (erit. lakikielessä)
tilsynelatende
  todennäköisesti, käytännöllisesti katsoen varmuudella, luultavasti

ilmentymä /ˈilmentˌymæ/ (n)
mine
  ilmenemis- tai esiintymismuoto, ilmaus

ilmestyä /ˈilmestˌyæ/ (v)
forekomme
  teoksen julkaisusta, tulla julkaistuksi

ilmoittaa /ˈilmoitːaː/ (v)
meddele
  kertoa ilmoitus, tiedotus tai uutinen, antaa tiedoksi

ilmoittautua /ˈilmoitːˌautua/ (v)
melde på
  ilmoittaa itsensä johonkin

ilmoitus /ˈilmoitus/ (n)
bekjentgørelse
  ilmoittamisen toteutus
  julkaistu tai sellaiseksi tarkoitettu teksti, jonkin asian julkistamiseksi
  kristinuskossa Jumalan toimintaa, jolla hän tekee ihmisille tahtonsa selväksi

ilo /ˈilo/ (n)
glede
  hyvä mieliala

iloinen /ˈiloinen/ (adj)
glad
  hyvällä mielellä oleva, hyvän mielinen, jolla on hyvä mieliala; joka on luonteeltaan ilomielinen, iloluonteinen

iloita /ˈiloita/ (v)
fryde seg
  olla iloinen

ilokaasu /ˈilokˌaːsu/ (n)
lystgass
  typpioksiduuli eli dityppimonoksidi, N₂O, jota on käytetty nukutus- tai puudutusaineena koska se aiheuttaa hilpeän olotilan

ilotulite /ˈilotˌulɪte/ (n)
fyrverkeri
  ilotulitukseen käytettävä raketti, pommi tms.

ilotulitus /ˈilotˌulɪtus/ (n)
fyrverkeri
  ilotulitteilla järjestetty näytös, jossa pääosassa ovat näyttävät ja värikkäät räjähdykset ja niiden muodostamat kuviot

ilotyttö /ˈilotˌytːø/ (n)
prostituert
  naispuolinen prostituoitu

ilta /ˈilta/ (n)
aften, kveld
  päivän ja yön välinen, auringonlaskun aikoihin sijoittuva vuorokaudenaika

iltapala /ˈiltapˌala/ (n)
aftensmat
  illalla syötävä, yleensä kevyt ateria tai ennemmin välipala

iltapäivä /ˈiltapˌæivæ/ (n)
ettermiddag
  puolen päivän jälkeen alkava vuorokaudenaika, jota ennen on aamupäivä ja jonka jälkeen tulee ilta

iltti /ˈiltːɪ/ (n)
tunge
  kengän osa kengännauhojen ja jalan välissä, kengän kieli

ilveilijä /ˈilveilˌijæ/ (n)
klovn
  (teatteri) temppujen tekijä, hulluttelija

ilves /ˈilves/ (n)
gaupe
  keskikokoinen kissaeläin (), joka on Euroopan ja Siperian metsien tärkeimpiä petoja

imaami /ˈimaːmɪ/ (n)
imam
  rukouksen johtaja moskeijassa tai moskeijan johtaja

imettäjä /ˈimetːˌæjæ/ (n)
amme
  (vanha) nainen, jonka tehtävänä on imettää toisten naisten lapsia

imettää /ˈimetːæː/ (v)
amme
  ruokkia vauvaa antamalla hänen imeä rintaa äidinmaidon saamiseksi

imeä /ˈimeæ/ (v)
suge
  vetää nestettä suuhunsa suun lihasten voimalla
  yleensäkin vetää alipaineen vaikutuksesta
  olla huono
absorbere
  (huokoisesta aineesta) vetää nestettä sisäänsä

immenkalvo /ˈimmeŋkˌalvo/ (n)
jomfruhinne
  rengasmainen ohuesta, venyvästä sidekudoksesta muodostuva poimu emättimen suulla

imperialismi /ˈimperˌialˌismɪ/ (n)
imperialisme
  alue- ja talousvaltauksiin pyrkivä suurvaltapolitiikka

implantti /ˈimplantːɪ/ (n)
implantat
  istute, siirrännäinen

improvisoida /ˈimprovɪsˌoida/ (v)
improvisere
  luoda taidetta sen esityshetkellä ilman valmistautumista tai harjoittelua

imu /ˈimu/ (n)
suging
  alipaineen aiheuttama nesteen tai kaasun liike

imuneste /ˈimunˌeste/ (n)
lymfe
  selkärankaisten verisuonistossa virtaavan veren plasman kudosnesteestä siirtyneen osan muodostama imusuonistossa virtaava kellertävä neste

imupaperi /ˈimupˌaperɪ/ (n)
trekkpapir
  nestettä imevä huokoinen paperi laboratoriokäyttöön tms.

imuroida /ˈimurˌoida/ (v)
lage vakuum
  siivota käyttäen imuria
laste ned
  ladata tietokoneelle dataa Internetistä, yleensä myöhempää käyttötarkoitusta varten

inarinsaame /ˈinarˌinsaːme/ (n)
enaresamisk
  ainoastaan Suomessa, lähinnä Inarin seudulla puhuttava saamelaiskieli

indeksi /ˈindeksɪ/ (n)
indeks
  muutoksen suuruuden vertailuun käytettävä luku

indigo /ˈindɪɡo/ (n)
indigo
  kasviperäinen sinisenvioletti väriaine, jota käytetään mm. farkkujen värjäämiseen

indigoara /ˈindɪɡˌoara/ (n)
indigoara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

indikaattori /ˈindɪkˌaːtːorɪ/ (n)
indikator
  aine, jonka väri muuttuu toisen aineen happamuuden tai emäksisyyden mukaan

indikatiivi /ˈindɪkatˌiːvɪ/ (n)
indikativ
  yleisin tapaluokka, jolla ei ole erityistä tunnistetta. Suomen kielessä indikatiivi ilmaisee toiminnan todelliseksi.

indium /ˈindium/ (n)
indium
  eräs alkuaine, tunnus: In

indokiinankaija /ˈindokˌiːnaŋkˌaija/ (n)
rosenhodeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

indonesia /ˈindonˌesɪa/ (n)
indonesisk
  indonesian kieli, pääasiassa Indonesiassa puhuttava malaijille hyvin läheistä sukua oleva austronesialainen kieli

indonesialainen /ˈindonˌesɪalˌainen/ (adj)
indonesisk
  Indonesiasta peräisin oleva tai Indonesiaan liittyvä

indonesialainen /ˈindonˌesɪalˌainen/ (n)
indonesisk
  pysyvästi Indonesiassa asuva henkilö

indri /ˈindrɪ/ (n)
indri
  erityisesti

infinitiivi /ˈinfɪnɪtˌiːvɪ/ (n)
infinitiv
  verbin substantiivinen nominaalimuoto

inflaatio /ˈinflaːtˌio/ (n)
inflasjon
  albumiinivirtsaisuus, jossa albumiini-valkuaisainetta on virtsassa normaalia enemmän. [http://www.tohtori.fi/?page=6625671&search=albuminuria]"rahan arvon lasku", tilanne jossa rahavaranto kasvaa suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena nousevat

influenssa /ˈinfluˌenssa/ (n)
influensa
  kuumeen nostava epidemioina leviävä virussairaus

informaatio /ˈinformˌaːtɪo/ (n)
informasjon
  tietosisältö, vääristymätön tieto; vääristelemätön tiedonanto

informoida /ˈinformˌoida/ (v)
informere
  tiedottaa, kertoa

infrapuna /ˈinfrapˌuna/ (n)
infrarød stråling
  välittömästi näkvyvän valon punaisen pään ulkopuolella sijaitseva aallonpituusalue

ingressi /ˈiŋressɪ/ (n)
bly
  johdantokappale; tekstin alussa johdatus käsiteltävään asiaan; laajennettu pääotsikko, joka sisältää keskeisimmän viestin ja herättää lukijan mielenkiinnon

inhimillinen /ˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
menneskeaktig
  ihmisiin liittyvä; ihmiselle tyypillinen tai ihmiseltä odotettava

inho /ˈinho/ (n)
avsky
  voimakas vastenmielisyyden tunne

inhota /ˈinhota/ (v)
avsky
  pitää erityisen vastenmielisenä, tuntea inhoa jtak kohtaan

inhottaa /ˈinhotːaː/ (v)
gi avsky
  saada inhoamaan, tuntemaan inhoa

inhottava /ˈinhotːˌava/ (adj)
geledd
  inhon tunteen aiheuttava

inistä /ˈinɪstæ/ (v)
hvin
  valittaa, vinkua

inka-aratti /ˈiŋkaˈaratːɪ/ (n)
svartkroneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

inkivääri /ˈiŋkɪvˌæːrɪ/ (n)
ingefær
  eräs maustekasvi (Zingiber officinale)
  sen maavarresta valmistettava mauste

inklinaatio /ˈiŋklɪnˌaːtɪo/ (n)
tilbøyelighet
  kallistuma, kompassin magneettineulan kääntyminen alaspäin napoja lähestyttäessä

inkontinenssi /ˈiŋkontɪnˌenssɪ/ (n)
inkontinens
  kykenemättömyys virtsan tai ulosteen pidättämiseen

inkrementoida /ˈiŋkremˌentoida/ (v)
inkrementere
  kasvattaa (vaiheittain tietyllä määrällä)

innoitus /ˈinnoitus/ (n)
inspirasjon
  luovuutta edistävä vaikutus; inspiraatio

innokas /ˈinnokas/ (adj)
ivrig
  jolla on paljon intoa

innostus /ˈinnostus/ (n)
begeistring
  into, innokkuus, vimma, kuume, hanakkuus

insesti /ˈinsestɪ/ (n)
blodskam
  läheisten sukulaisten välinen sukupuoliyhteys

insinööri /ˈinsɪnˌøːrɪ/ (n)
ingeniør
  tekniikan parissa suunnittelutehtävissä työskentelevä henkilö; teknisen alan alemman korkeakoulututkinnon, insinööritutkinnon, suorittanut henkilö, joka soveltaa tiedettä

instituutio /ˈinstɪtˌuːtɪo/ (n)
institusjon
  oikeudellisiin säädöksiin perustuva poliittisen, sosiaalisen tai uskonnollisen elämän tiettyä muotoa edustava pysyväksi tarkoitettu organisaatio

instrumentaali /ˈinstrumˌentaːlɪ/ (n)
instrumentalis
  monien kielten taivutusmuoto, joka ilmaisee välinettä tai keinoa, jolla tekeminen suoritetaan

instrumentti /ˈinstrumˌentːɪ/ (n)
instrument
  keino, väline

integraali /ˈinteɡrˌaːlɪ/ (n)
integral
  funktio, jonka derivaatta annettu funktio on

integrointi /ˈinteɡrˌointɪ/ (n)
integrasjon
  se, kun jokin integroidaan, yhdentäminen; integraatio

interferenssi /ˈinterferˌenssɪ/ (n)
interferens
  kahden aallon, joiden välinen vaihe-ero on vakio, yhdistyminen superpositioperiaatteen mukaisesti

interjektio /ˈinterjˌektɪo/ (n)
interjeksjon
  huudahdussana, sanaluokka huudahduksille ja vastaaville ilmauksille

internet /ˈinternet/ (n)
Internett
  käsitteellistynyt, yleisnimen tyyppinen vastine sanalle Internet, globaali useista tietoverkoista koostuva verkko

internoida /ˈinternˌoida/ (v)
praktikant
  siirtää turvallisuussyistä eristykseen leirille tai turvasäilöön

intervalli /ˈintervˌallɪ/ (n)
intervall
  kahden sävelkorkeuden väli

intiaani /ˈintɪˌaːnɪ/ (n)
indar
  Amerikan alkuasukas (lukuun ottamatta eskimoita)

intiaanikanootti /ˈintɪˌaːnɪkanˌoːtːɪ/ (n)
kano
  varsinainen kanootti, toinen kanootin päätyypeistä; puoliksi seisovassa asennossa melottava kanootti, jonka mela on yksilapainen

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (adj)
indisk
  Intiasta peräisin oleva tai Intiaan liittyvä

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (n)
indar
  pysyvästi Intiassa asuva henkilö

intianriippukaija /ˈintɪˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
blåstrupet flaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

intiimi /ˈintɪːmɪ/ (adj)
intim
  likeinen, läheinen; sellainen, joka koskee usein yksityiselämää ja siihen liittyviä häveliäisyydestä salattavia asioita, arkaluontoisen henkilökohtainen

into /ˈinto/ (n)
begeistring
  kiihkeä halu tehdä jtak

intransitiivinen /ˈintransɪtˌiːvɪnen/ (adj)
intransitiv
  kohteeton, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin.

intressi /ˈintressɪ/ (n)
interesse
  se mitä haluaa itselleen tai jollekin ryhmälle jostakin asiasta

invaasio /ˈinvaːsˌio/ (n)
invasjon
  maahantunkeutuminen, maahanhyökkäys

investoida /ˈinvestˌoida/ (v)
investere
  sijoittaa pääomaa johonkin (tavallisesti aineelliseen) tarkoituksena saada pääomalle tuottoa tulevaisuudessa; tehdä investointi

ioni /ˈionɪ/ (n)
ion
  sähköisesti varautunut atomi tai atomiryhmä

ionisoiva säteily /ˈionɪsˌoiva sˈæteily/ (n)
ioniserende stråling
  suurienergistä säteilyä, joka kykenee muuttamaan atomien sähkövarauksia eli ionisoimaan niitä kun atomi menettää elektronin elektronikuoreltaan

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (n)
iraner
  pysyvästi Iranissa asuva henkilö

irianinlurikki /ˈirɪanˌinlurˌikːɪ/ (n)
dronninglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

irianinviikunakaija /ˈirɪanˌinvɪːkˌunakˌaija/ (n)
gulskjegget fikenpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

iridium /ˈirɪdium/ (n)
iridium
  eräs alkuaine (tunnus Ir)

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (n)
ire
  pysyvästi Irlannissa asuva henkilö

irokeesi /ˈirokˌeːsɪ/ (n)
hanekam
  kampaus, jossa on korkea harjas keskellä päätä

ironia /ˈironˌia/ (n)
ironi
  komedian laji, jossa sanoja käytetään päinvastaisen merkityksen ilmaisemiseen; esittää virheet hyvinä ominaisuuksina, arvottoman arvokkaana, moitteet kehuina

irrota /ˈirrota/ (v)
avsondre
  lähteä irti jostain

irstailu /ˈirstailu/ (n)
skjørlevnet
  epäsiveellinen käytös

irti /ˈirtɪ/ (adv)
gratis
  erillään toisesta ihmisestä

irtisanoa /ˈirtɪsˌanoa/ (v)
avskjedige
  sanoa sopimus irti, lopettaa sopimus

irtolainen /ˈirtolˌainen/ (n)
reisende
  henkilö, jolta puuttuu kiinteä asuinpaikka ja mahdollisuus säännölliseen toimeentuloon

iskelmä /ˈiskelmæ/ (n)
slager
  (musiikki) Euroopassa suosittua aikuiseen makuun tehtyä kevyttä laulelma- ja tanssimusiikkia
hit
  hitti, hittikappale

iskeä /ˈiskeæ/ (v)
slå
  lyödä nyrkillä tai veitsellä
  iskeytyä, syöksyä
sjekke
  pokata, saada joku ihastumaan itseensä

isku /ˈisku/ (n)
slag
  napakka, ponnekas lyönti
treffvirkning
  nopeasti liikkuvan esineen osuminen kohteeseen
ramme
  (sodankäynti) äkkinäinen tai yllätyksellinen aseellinen hyökkäys tai pommi-isku

iskurepliikki /ˈiskurˌeplɪːkːɪ/ (n)
ku
  repliikki, joka toimii merkkinä näyttelijälle aloittaa oma repliikki tai tehdä jotain

iskusana /ˈiskusˌana/ (n)
slagord
  sanoman ydin, liittyy esimerkisi mainostukseen tai propagandaan

islam /ˈislam/ (n)
islam
  Arabian niemimaalta lähtöisin oleva uskonto, joka sai alkunsa 600-luvun alkupuolella profeetta Muhammedin ilmestyksien pohjalta

islamisaatio /ˈislamɪsˌaːtɪo/ (n)
islamisering
  islamisoituminen

islamofobia /ˈislamˌofobˌia/ (n)
islamofobi
  islaminuskoon ja muslimeihin kohdistuvaa pelkoa, vastenmielisyyttä, syrjintää, vihamielisyyttä tai ennakkoluuloisuutta, muslimikammo

islanninhevonen /ˈislannˌinhevonen/ (n)
islandshest
  islantilainen, pieni ja vahva hevosrotu

islanti /ˈislantɪ/ (n)
islandsk
  Islannissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: is). Sanalista

islantilainen /ˈislantɪlˌainen/ (adj)
islandsk
  Islannista peräisin oleva tai Islantiin liittyvä

islantilainen /ˈislantɪlˌainen/ (n)
islending
  pysyvästi Islannissa asuva henkilö

iso /ˈiso/ (adj)
stor
  suuri, kookas, mittava
kapital
  versaali, toinen kahdesta tavallisesta kirjasinlajista

isoafrikankaija /ˈisoˌafrɪkˌaŋkaija/ (n)
gladiatorpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoisä /ˈisoisæ/ (n)
bestefar
  isän tai äidin isä, isänisä tai äidinisä

isokauluskaija /ˈisokˌauluskˌaija/ (n)
aleksanderparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isokokoinen /ˈisokokˌoinen/ (adj)
høy
  kooltaan suuri, kookas

isokäenrieska /ˈisokæˌenrieska/ (n)
gullstjerne
  Suomenkin luonnossa esiintyvä käenrieskojen sukuun kuuluva kasvi

isometrinen /ˈisomˌetrɪnen/ (adj)
isometrisk
  samanmittainen

isomustakaija /ˈisomˌustakˌaija/ (n)
vasapapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isomäntyaratti /ˈisomˌæntyarˌatːɪ/ (n)
furuparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isonokkakaija /ˈisonˌokːakˌaija/ (n)
grovnebbpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isopyrstöhaukka /ˈisopˌyrstøhˌaukːa/ (n)
tigerhauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isopöllökehrääjä /ˈisopˌølløkˌehræːjæ/ (n)
kurrefroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoruohokaija /ˈisorˌuohokˌaija/ (n)
elegantparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isosepelkaija /ˈisosepˌelkaija/ (n)
svarthodeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isotooppi /ˈisotˌoːpːɪ/ (n)
isotop
  atomilaji; alkuaineen atomimassan suhteen erilainen laji; ovat atomeja, joissa on sama määrä protoneja, mutta eri määrä neutroneja

isotöyhtöhaukka /ˈisotˌøyhtøhˌaukːa/ (n)
brunbaza
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoviheraratti /ˈisovˌiherarˌatːɪ/ (n)
smaragdparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoviirikaija /ˈisovˌiːrɪkˌaija/ (n)
gulbrystet vimpelpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isovuorimesikko /ˈisovˌuorɪmesˌikːo/ (n)
gullkinnhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoäiti /ˈisoˌæitɪ/ (n)
bestemor
  isän tai äidin äiti

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (adj)
israelsk
  Israelin valtiosta peräisin oleva tai Israeliin liittyvä

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (n)
israelar
  pysyvästi Israelissa asuva henkilö

istua /ˈistua/ (v)
sitte
  olla istuma-asennossa, olla istuallaan

istuin /ˈistwɪn/ (n)
bak
  istumiseen tarkoitettu väline

istukka /ˈistukːa/ (n)
chuck
  (tekniikka) työstökoneen osa terän tai kappaleen kiinnittämistä varte

istuttaa /ˈistutːaː/ (v)
plante
  asettaa kasvin taimia multaan, jotta ne kasvaisivat

istuutua /ˈistuːtˌua/ (v)
sette seg
  laskeutua alustalle niin että ruumiin paino tulee takapuolen päälle

isyys /ˈisyːs/ (n)
farskap
  se että joku on isä, isän sukulaisuussuhde lapseen

isä /ˈisæ/ (n)
far, fader
  lapsen siittänyt mies, lapsen biologinen isä
  (kirkko) katolinen miespuolinen seurakunnan pappi

isänisä /ˈisænˌisæ/ (n)
farfar
  isoisä isän puolelta, isän isä

isänmaa /ˈisænmaː/ (n)
fedreland
  maa, jossa henkilö on syntynyt tai josta hänen sukunsa on lähtöisin

isänpäivä /ˈisæmpˌæivæ/ (n)
farsdag
  isien kunniaksi marraskuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

isäntä /ˈisæntæ/ (n)
eier
  talon tai maatilan miespuolinen omistaja, talonisäntä

isänäiti /ˈisænˌæitɪ/ (n)
bestemor
  isoäiti isän puolelta, isän äiti

italia /ˈitalˌia/ (n)
italiensk
  italian kieli, itäromaaninen kieli, jonka alkumuotona pidetään latinaa. Italia on Italiassa puhuttava pääkieli, jota puhutaan lähes koko Italiassa. Sanalista

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (n)
italiener
  pysyvästi Italiassa asuva henkilö

itara /ˈitara/ (adj)
gjerrig
  kitsas; ylenmäärin säästeliäs ja nuuka.

iterointi /ˈiterˌointɪ/ (n)
iterasjon
  ongelmanratkaisumenetelmä, jossa ongelman ratkaisu tarkentuu vähitellen, kerta kerran jälkeen toistamalla

itiö /ˈitɪø/ (n)
spore
  aitotumallisten eliöiden mikroskooppisen pieni suvuttomasti muodostunut mikroskooppinen lisääntymis- ja leviämisosanen

itkeä /ˈitkeæ/ (v)
gråte
  vuodattaa kyyneliä yleensä surun tai liikutuksen vuoksi

itse /ˈitse/ (adv)
selv
  omatoimisesti, henkilökohtaisesti

itse teossa /ˌitse tːˈeossa/ (adv)
på fersk gjerning
  havaittuna ollessaan parhaillaan tekemässä rikosta tai muuta tuomittavaa tekoa

itsekseen /ˈitsekseːn/ (adv)
alene
  yksinään, omissa oloissaan

itsekäs /ˈitsekæs/ (adj)
selvisk
  vain omat tarpeensa tai halunsa huomioon ottava ja muiden tarpeet tai halut sivuuttava

itsemurha /ˈitsemˌurha/ (n)
selvmord
  tahallinen hengen riistäminen itseltään

itsemurhaaja /ˈitsemˌurhaːja/ (n)
selvmord
  itsemurhan tekijä

itsenäinen /ˈitsenˌæinen/ (adj)
selvstendig
  toisista riippumaton

itsenäistyä /ˈitsenˌæistyæ/ (v)
selvstendig
  tulla itsenäiseksi

itsenäisyys /ˈitsenˌæisyːs/ (n)
uavhengighet
  ylin valta, suvereniteetti, täydellinen riippumattomuus

itsenäisyystaistelu /ˈitsenˌæisyːstˌaistelu/ (n)
bekjempe
  taistelu valtion itsenäisyyden saavuttamiseksi

itsepäinen /ˈitsepˌæinen/ (adj)
sta
  omasta tahdostaan, mielipiteestään tms. tiukasti kiinni pitävä

itsetyydytys /ˈitsetˌyːdytys/ (n)
onanering
  omien sukupuolielinten hyväilyä ja koskettelua seksuaalisen mielihyvän saamiseksi

itä /ˈitæ/ (n)
øst, aust
  pääilmansuunta pohjoisen ja etelän välissä, pohjoisesta 90 astetta myötäpäivään

itäinen /ˈitæinen/ (adj)
austre
  sellainen, joka sijaitsee idässä, idässä oleva tai idästä tuleva; itäiseen ilmansuuntaan liittyvä.

itäsaksalainen /ˈitæsˌaksalˌainen/ (adj)
østtysk
  itäiseen Saksaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

itäsaksalainen /ˈitæsˌaksalˌainen/ (n)
østtysk
  itäisessä Saksassa syntynyt tai asuva henkilö
  pysyvästi DDR:ssä asunut henkilö
  syntyperältään DDR:läinen henkilö

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (adj)
austerriksk
  Itävallasta peräisin oleva tai Itävaltaan liittyvä

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (n)
austerrikar
  pysyvästi Itävallassa asuva henkilö

itää /ˈitæː/ (v)
spire
  alkaa kehittyä kasviksi

iva /ˈiva/ (n)
hån
  ylimielinen pilkanteko, jonka tarkoituksena on kohteen halventaminen

jaaritella /jˈaːrɪtella/ (v)
hake
  puhua pitkäveteisesti usein turhanpäiväisistä asioista, puhua turhan monisanaisesti

jaavanpöllökehrääjä /jˈaːvampˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Javafroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jaavanriippukaija /jˈaːvanrˌiːpːukˌaija/ (n)
gulstrupet flaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jaguaari /jˈaɡuˌaːrɪ/ (n)
jaguar
  leopardia muistuttava jykevä kissaeläin ()

jahdata /jˈahdata/ (v)
forfølge
  (metsästys) metsästää joukolla, olla jahdissa

jahkailla /jˈahkailla/ (v)
somle
  viivytellä päätöksen tekemistä

jahti /jˈahtɪ/ (n)
jakt
  (merenkulku) alkuaan yksimastoinen pienehkö peräkajuuttainen purjealus, jossa on erityinen masto- ja purjerakenne; nykyisin yleisesti huvipursi tai kilpa-alus, myös moottoroitu

jakaa /jˈakaː/ (v)
dele
  antaa kullekin osuutensa
  toimittaa jakelu

jakaja /jˈakaja/ (n)
divisor
  jakolaskussa se luku, jolla toinen luku jaetaan

jakaus /jˈakaus/ (n)
del
  hiuksiin tavallisesti kammalla tehtävä rajalinja, joka jakaa hiukset kahteen eri suuntiin kammattavaan osaan

jakelija /jˈakelˌija/ (n)
distributør
  henkilö, joka jakelee

jakkara /jˈakːara/ (n)
krakk
  pieni tuoli, jossa ei ole selkänojaa

jakki /jˈakːɪ/ (n)
plugg
  yksipiikkinen liitin tai sen vastinkappale

jako /jˈako/ (n)
dele
  jonkin jakaminen tai jakautuminen osiin

jakoavain /jˈakoavain/ (n)
skiftenøkkel
  liikkuvaleukainen kuusiokantaisten ruuvien ja muttereiden kiertoavain, säädettävä ruuviavain

jakolasku /jˈakolˌasku/ (n)
divisjon
  kertolaskulla käänteinen laskutoimitus, jossa annettu luku jaetaan yhtä suuriin lukuihin, ositusjako, tai lasketaan kuinka monta kertaa osajoukko sisältyy joukkoon

jaksaa /jˈaksaː/ (v)
jobbe
  olla jollakulla voimia johonkin

jakso /jˈakso/ (n)
periode
  kokonaisuuden samanlaisena useita kertoja toistuva osa, jollaisista kokonaisuus sitten muodostuu; myös tapahtumasarjan omalaatuinen aikaisemmasta tai myöhemmästä selkeästi eroava kausi.

jaksollinen järjestelmä /jˈaksollɪnen jˈærjestˌelmæ/ (n)
periodesystemet
  taulukko tunnetuista alkuaineista ryhmiteltynä niiden järjestysluvun ja elektronirakenteen mukaan

jakuutti /jˈakuːtːɪ/ (n)
jakutisk
  jakuutin kieli, turkkilainen kieli, jota Itä-Siperiassa Sahan tasavallassa asuvat jakuutit puhuvat (kielitunnus: sah)
  Itä-Siperiassa asuvan turkinsukuinen kansan, jakuuttien, jäsen

jalankulkija /jˈalaŋkˌulkɪja/ (n)
fotgjenger
  henkilö, joka kulkee liikenteessä jalan; myös polkupyörän taluttaja, rullaluistelija, potkulautailija tai -kelkkailija

jalava /jˈalava/ (n)
alm
  jalavakasveihin (Ulmus) kuuluva lehtipuu, jonka hedelmä on siipipalteinen pähkylä

jalka /jˈalka/ (n)
fot
  jalkaterä; (laajemmin) jalkaterän mitta tai koko

jalkakyykky /jˈalkakˌyːkːy/ (n)
huk
  painojen kanssa tehtävä voimailuliike, jossa laskeudutaan kyykkyyn ja noustaan ylös

jalkakäytävä /jˈalkakˌæytævæ/ (n)
fortau
  jalankulkijoille kadun varteen varattu kulkuväylä

jalkapallo /jˈalkapˌallo/ (n)
fotball
  urheilulaji, jossa kaksi 11-henkistä joukkuetta pyrkivät saman pallon saamaan toistensa maaliin useampia kertoja kuin vastustaja
  jalkapallopelin pelivälineenä oleva pallo

jalkapallokenttä /jˈalkapˌallokˌentːæ/ (n)
fotballbane
  jalkapallon pelaamiseen tarkoitettu kenttä. Kentän mittoja ei ole määrätty tarkasti, vaan sallittu koko voi olla 100–110 metriä × 64–75 metriä.

jalkapohja /jˈalkapˌohja/ (n)
eneste
  jalkaterän alapuoli

jalkaterä /jˈalkatˌeræ/ (n)
fot
  ihmisen alaraajan alaosa nilkasta kantapäähän ja varpaisiin

jalkeilla /jˈalkeilla/ (adv)
klar
  ei makuulla tms.
  ei sängyssä tms. yrittämässä nukkua, ylhäällä; hereillä

jalkine /jˈalkɪne/ (n)
fottøy
  jalkapohjan alle tai tarvittaessa jalkaterän suojaksi jalkaan kiinnitettävä liikkumista helpottava ympäröiviltä olosuhteilta suojaava toistuvaan käyttöön tarkoitettu pukine, jonka sisäpuolelle voidaan tarvittaessa laittaa vaatekappale tai muu pehmuste. Ulkopuolelle voidaan pukea päällysjalkine tai kiinnittää liikkumista helpottavia laitteita.

jalkinepari /jˈalkɪnˌeparɪ/ (n)
fottøy
  kahden jalkineen, oikean jalan ja vasemman jalan jalkineista muodostuva yksikkö

jalkopää /jˈalkopæː/ (n)
betale
  se osa sängystä, mihin päin jalat asetetaan nukkumaan käytäessä

jalo /jˈalo/ (adj)
edel
  henkisesti ihailtava, arvokas

jalokaasu /jˈalokˌaːsu/ (n)
edelgass
  jokin jaksollisen järjestelmän VIII pääryhmän alkuaineista, jotka normaalioloissa ovat yksiatomisia, kemiallisesti reagoimattomia kaasuja

jalokivi /jˈalokˌivɪ/ (n)
edelstein
  koruna tai muuna koristeena käytetty, erityisen arvokkaana pidetty läpinäkyvä ja valoa taittava kivi tai kova mineraali

jalokiviseppä /jˈalokˌivɪsˌepːæ/ (n)
juveler
  arvokoruihin erikoistunut kultaseppä

jalometalli /jˈalometˌallɪ/ (n)
edelmetall
  metallinen alkuaine, jonka atomit eivät luovuta uloimpia elektronejaan helposti ja joka ei reagoi sen vuoksi helposti suolahapon tai sitä heikompien happojen kanssa

jalostaa /jˈalostaː/ (v)
avle
  risteyttää eläimiä valikoivasti siten että halutut geneettiset ominaisuudet korostuvat

jalostamo /jˈalostˌamo/ (n)
raffinaderi
  teollisuuslaitos jossa jalostetaan jotakin

jalustin /jˈalustɪn/ (n)
stigbøyle
  satulaan kuuluva teline, jossa pidetään jalkaa ratsastaessa

jalustinluu /jˈalustˌinluː/ (n)
stigbøyle
  yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

jamaikanamatsoni /jˈamaikˌanamˌatsonɪ/ (n)
rosenstrupeamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jambi /jˈambɪ/ (n)
jambe
  lyhytpitkä, kaksitavuinen runojalka, joka koostuu lyhyestä (painottomasta) ja pitkästä (painollisesta) tavusta ()

jambinen /jˈambɪnen/ (adj)
jambisk
  jambeihin perustuva; niistä koostuva

jammata /jˈammata/ (v)
knipe
  soittaa improvisoiden

janitsaari /jˈanɪtsˌaːrɪ/ (n)
janitsjar
  osmanien armeijan eliittijoukko, jota täydennettiin ottamalla kristittyjä orjia

jano /jˈano/ (n)
tørst
  yleensä nestevajauksen aiheuttama tarve juoda; se, että janottaa

janoinen /jˈanoinen/ (adj)
tørst
  sellainen, jolla on jano

janota /jˈanota/ (v)
hungre
  haluta kovasti

janottaa /jˈanotːaː/ (v)
tørst
  tuntea tarvetta juoda; tuntea janoa
  saada tuntemaan tarvetta juoda; lisätä janon tunnetta

jaollinen /jˈaollɪnen/ (adj)
delelig
  sellainen, joka voidaan jakaa, kun jakajana on nollasta ja jaettavasta eroava yhtä (1) suurempi tai pienempi kokonaisluku.

jaotella /jˈaotella/ (v)
dele
  jakaa osiin yleensä eritellen

japani /jˈapanɪ/ (n)
japansk
  ensisijassa Japanissa puhuttava kieli (kielitunnus: ja)

japaniksi /jˈapanˌiksɪ/ (adv)
japanar
  japanin kielellä, japanin kielelle

japanilainen /jˈapanɪlˌainen/ (n)
japaner, japanar
  pysyvästi Japanissa asuva henkilö

japaninkielinen /jˈapanˌiŋkielɪnen/ (adj)
japansk
  japanin kieltä puhuva, japania puhuva.

jarru /jˈarru/ (n)
brems
  liikkeen hidastamiseen ja pysäyttämiseen tai paikalla pysymisen varmentamiseen tarkoitettu laite

jarruneste /jˈarrunˌeste/ (n)
bremsevæske
  autojen jarru- sekä kytkinjärjestelmissä käytettävä hydraulineste, jonka avulla jarrutus aikaansaadaan

jarruttaa /jˈarrutːaː/ (v)
brems
  vähentää nopeutta, varsinkin painamalla jarrua

jaspis /jˈaspɪs/ (n)
jaspis
  kvartsin laji, joka voi olla punertavaa, ruskeaa, kellertävää, vihreää tai kirjavaa

jatkaa /jˈatkaː/ (v)
fortsetja
  olla lopettamatta jo aikaisemmin alkanutta toimintaa, tehdä edelleen keskeytyksettä tai tauon jälkeen

jatko /jˈatko/ (n)
fortsetjing
  pidennys

jatkojohto /jˈatkojˌohto/ (n)
skøteledning
  pistotulppaan liitettävä sähköjohto, jolla virta voidaan viedä kauempana olevalle sähkölaitteelle

jauhe /jˈauhe/ (n)
pudder
  pulveri, luonnostaan jauhomainen tai jauhomaiseksi hienonnettu aine

jauheliha /jˈauhelˌiha/ (n)
kjøttdeig
  lihamyllyllä hienonnettu liha, tyypillisesti porsasta tai vasikkaa

jauho /jˈauho/ (n)
mel
  viljan jyvistä (tai muista siemenistä) jauhamalla saatu hienojakoinen ravinnoksi käytettävä aine

jauhoamatsoni /jˈauhoamˌatsonɪ/ (n)
melamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jauhottaa /jˈauhotːaː/ (v)
mele
  ripotella jauhoja pinnalle, peittää pinta jauholla

jemeniläinen /jˈemenɪlˌæinen/ (n)
jemenitt
  pysyvästi Jemenissä asuva henkilö

jenkkakahva /jˈeŋkːakˌahva/ (n)
bilring
  uumalle, etenkin housun vyötärön yläpuolelle kertyvä rasvakudos, läski

jeppe /jˈepːe/ (n)
gutt
  jannu, poika tai nuori mies

jiddiš /jˈidːɪʃ/ (n)
jiddisch
  jiddišin kieli, juutalaissaksa, keskiajan Saksassa juutalaisten keskuudessa kehittynyt kieli, jota kirjoitetaan heprealaisilla kirjaimilla, mutta sille on olemassa myös virallinen romanisaatiomuoto, kielitunnus: yi)

jiirata /jˈiːrata/ (v)
mitra
  panna tai leikata jiiriin, viistosaumata

jippo /jˈipːo/ (n)
horekunde
  kekseliäs keino jonkin asian suorittamiseksi, temppu

jo /jˈo/ (adv)
allerede
  nykyhetkeä aiemmin tai siihen mennessä; määrättyä aikaisemmin, hetkeä aikaisemmin tai siihen mennessä; korostaa etenemistä tiettyyn pisteeseen

jodi /jˈodɪ/ (n)
jod
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki I

joensuu /jˈoensuː/ (n)
munn
  joen laskukohta toiseen vesistöön tai mereen

jogurtti /jˈoɡurtːɪ/ (n)
jogurt
  maidosta maitohappobakteerien avulla valmistettu kiinteähkö tai nestemäinen hapanmaitotuote

johanneksenleipäpuu /jˈohannˌeksenlˌeipæpuː/ (n)
johannesbrødtre
  mikä tahansa johanneksenleipäpuiden sukuun () kuuluva hernekasvien laji tai sellaisen yksilö

johdanto /jˈohdanto/ (n)
introduksjon
  aloitusosio esimerkiksi kirjassa tai elokuvassa

johdattaa /jˈohdatːaː/ (v)
føre
  ohjata, opastaa, johtaa, viedä johonkin

johde /jˈohde/ (n)
leder
  (sähkö) (erit.) aine, jolla on hyvä sähkönjohtavuus

johdin /jˈohdɪn/ (n)
leder
  tiehyt
overføre
  johtavasta aineesta tehty kappale, joka johtaa sähköä, lämpöä tms.

johdinauto /jˈohdɪnˌauto/ (n)
trolleybuss
  linja-auto, joka ottaa käyttövoimansa kadun yläpuolella kulkevista ajolangoista

johdonmukaisuus /jˈohdonmukˌaisuːs/ (n)
konsistens
  se, että on johdonmukainen

johtaa /jˈohtaː/ (v)
bly
  olla jonkin yrityksen tai laitoksen johdossa
  olla ensimmäisenä kilpailussa

johtaja /jˈohtaja/ (n)
sjef
  henkilö, joka johtaa ryhmää tai yhteisöä

johto /jˈohto/ (n)
overføre
  (tekniikka) sähkönjohdin, virtapiirin johdin
bly
  johtoasema kilpailussa

joiunta /jˈoiunta/ (n)
joike
  joikuminen

jojo /jˈojo/ (n)
jojo
  eräänlainen narusta nykimällä pyöritettävä leikkikalu

joka tapauksessa /jˌoka tˈapauksˌessa/ (adv)
i alle fall
  pakosti kyseisessä tapauksessa, kuitenkin

jokapäiväinen /jˈokapˌæivæinen/ (adj)
daglig
  joka päivä ilmaantuva, tapahtuva; jokaiseen päivään kuuluva
banal
  tavallinen, arkinen, arkipäiväinen

joki /jˈokɪ/ (n)
elv, flod
  suuri veden muovaama uoma, jossa virtaa vesi

jokikaijanen /jˈokɪkˌaijanen/ (n)
svartkinnet dvergpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jolloin /jˈolloin/ (adv)
da
  (ajan adverbi) viittaa aikaan tai aikaväliin, joka on jo mainittu.

jonglööri /jˈoŋløːrɪ/ (n)
sjonglør
  esiintyjä, joka heittelee ja pyörittelee erilaisia esineitä ilmassa, yleensä käsillään

jono /jˈono/ (n)
kø
  peräkkäin järjestyneiden ihmisten tai muiden alkioiden joukko

jonottaa /jˈonotːaː/ (v)
stå i kø
  olla jonossa ja odottaa omaa vuoroa

jooga /jˈoːɡa/ (n)
yoga
  ruumiin hallintaa ja mietiskelyä korostava intialainen filosofinen oppi; myös pelkästään siihen liittyvät asento- ja hengitysharjoitukset

jopa /jˈopa/ (adv)
til og med
  vieläpä, yksinpä, kerrassaan

joskus /jˈoskus/ (adv)
av og til
  satunnaisesti, toisinaan, aika-ajoin, välillä, ajoittain, hetkittäin, silloin tällöin

jouhisorsa /jˈouhɪsˌorsa/ (n)
stjertand
  Siro ja pitkänmallinen puolisukeltajasorsa, jota esiintyy koko maassa, vaikka pesiikin harvoin eteläisessä Suomessa.

joukkio /jˈoukːɪo/ (n)
bande
  epämääräinen ihmisryhmä

joukko /jˈoukːo/ (n)
gruppe
  toisiaan lähellä olevien tai keskenään yhteen kuuluvien yksilöiden tai esineiden ryhmä
bestemme
  matemaattisten olioiden muodostama tarkkaan määritelty yhdistelmä

joukko-oppi /jˈoukːoˈopːɪ/ (n)
mengdelære
  joukkojen ominaisuuksia tutkiva matematiikan osa-alue, johon matematiikka monilta osiltaan perustuu

joukkohauta /jˈoukːohˌauta/ (n)
massegrav
  hauta, jonne on haudattu lukuisia ihmisiä; tavallisesti joko joukkokuoleman tai -murhan uhreja

joukkoistaminen /jˈoukːoistˌamɪnen/ (n)
crowdsourcing
  talkoistaminen, yleisöosallisuus: yrityksen toimintojen ulkoistaminen asiakkaiden suoritettaviksi siten, että asiakas otetaan osaksi prosesseja tuottamaan lisäarvoa yritykselle ja itselleen

joukkomurhaaja /jˈoukːomˌurhaːja/ (n)
massemorder
  henkilö, joka tekee joukkomurhan; henkilö, joka murhaa ihmisiä joukon verran (ainakin enemmän kuin kaksi tai kolme)

joukkorahoitus /jˈoukːorahˌoitus/ (n)
folkefinansiering
  tapa tehdä yhteistyötä ja saada huomiota henkilöiden tai organisaatioiden hankkeille, joiden rahoittaminen tapahtuu keskenään verkostoituvien ihmisten avulla, yleensä internetin välityksellä

joukkotuhoase /jˈoukːotˌuhoˌase/ (n)
masseøydeleggingsvåpen
  suurten ihmisjoukkojen tappamiseen ja vahingoittamiseen suunniteltu ase

joukkotuhonta /jˈoukːotuhˌonta/ (n)
folkemord
  jonkin kansallisen, rodullisen, etnisen tai uskonnollisen ryhmän taikka niihin rinnastettavan kansanryhmän hävittäminen kokonaan tai osittain; yleiskielessä kansanmurha

joukkue /jˈoukːue/ (n)
lag
  ryhmä, jossa peli pelataan
tropp
  ryhmistä koostuva sotilasyksikkö

joukkuelaji /jˈoukːuˌelajɪ/ (n)
lagidrett
  urheilulaji, jossa osallistujat kilpailevat joukkueina

joulu /jˈoulu/ (n)
jul
  perinteinen juhla, jota on vietetty, kun päivien lyheneminen on päättynyt; kristittyjen juhla, jota vietetään Jeesuksen joulukuuhun määrätyn syntymäpäivän kunniaksi.

jouluaatto /jˈouluˌaːtːo/ (n)
julaften
  joulupäivää edeltävä päivä ja ilta, joulukuun 24. päivän ilta

jouluinen /jˈoulwɪnen/ (adj)
julaktig
  jouluun liittyvä tai joulua ilmentävä

joulukalenteri /jˈoulukalˌenterɪ/ (n)
adventskalender
  adventtikalenteri, pahvinen, joulunodotukseen liittyvä kalenteri, jonka luukkujen sisällä on kuvia tai joskus suklaata

joulukortti /jˈoulukˌortːɪ/ (n)
julekort
  jouluisin tervehdykseksi lähetettävä jouluaiheinen postikortti

joulukuu /jˈoulukuː/ (n)
desember
  vuoden viimeinen kuukausi, kuukausi marraskuun ja tammikuun välissä

joulukuusenjalka /jˈoulukˌuːsenjˌalka/ (n)
juletrefot
  teline, johon joulukuusi pystytetään

joulukuusi /jˈoulukˌuːsɪ/ (n)
juletre
  joulun aikaan tavallisesti sisällä pidettävä monin tavoin koristeltu kuusi, joulupuu

joululahja /jˈoululˌahja/ (n)
julegave
  jouluna toiselle annettava lahja

joulupukki /jˈoulupˌukːɪ/ (n)
julenisse, julenissen
  fiktiivinen henkilö, joka tuo jouluisin lapsille lahjoja

jouluseimi /jˈoulusˌeimɪ/ (n)
julekrybbe
  eli seimiasetelma on jouluevankeliumin hahmoista rakennettu asetelma

joulutonttu /jˈoulutˌontːu/ (n)
alv
  jouluperinteessä joulupukin apuna toimiva hiippalakkinen pikkuihminen

joulutähti /jˈoulutˌæhtɪ/ (n)
julestjerne
  myrkyllinen tyräkkilaji (), yleinen joulun ajan koristekasvi, jonka ylälehdet ovat yl. kirkkaanpunaiset

journalismi /jˈournalˌismɪ/ (n)
journalistikk
  tiedotusoppi

journalisti /jˈournalˌistɪ/ (n)
journalist
  toimittaja

jousi /jˈousɪ/ (n)
bue
  lihasvoimalla jännitettävä kaaresta ja jänteestä koostuva ase, jolla ammutaan nuolia tai vasamia, kaaripyssy
  hieman kaareva varsi ja sen rinnalle jännitettyjä jouhia, joilla hangataan kieliä poikkisuuntaan soitettaessa jousisoittimia

jousiammunta /jˈousɪˌammunta/ (n)
bueskyting
  urheilulaji, jossa pyritään ampumaan nuoli jousen avulla maalitauluun

jousiampuja /jˈousɪˌampuja/ (n)
bueskytter
  henkilö, joka harrastaa jousiammuntaa

jousisoitin /jˈousɪsˌoitɪn/ (n)
strykeinstrument
  jousella soitettava soitin

joustava /jˈoustava/ (adj)
fleksibel
  sellainen, joka joustaa

joutsen /jˈoutsen/ (n)
svane
  mikä tahansa joutsenten sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö, erityisesti laulujoutsen ()

joutua /jˈoutua/ (v)
krav
  täytyä

juhannussalko /jˈuhannˌussalko/ (n)
maistang
  Ruotsin, Ahvenanmaan ja Suomen ruotsinkielisten rannikkoseutujen juhannusperinteisiin kuuluva salko joka koristellaan

juhla /jˈuhla/ (n)
fest
  juhlapyhä

juhlapuku /jˈuhlapˌuku/ (n)
aftenkjole
  juhlassa tai muussa tärkeässä tilaisuudessa käytettävä muodollinen asu

juhlia /jˈuhlɪa/ (v)
feire
  viettää juhlaa

juhta /jˈuhta/ (n)
kløvdyr
  veto- ja kuormaeläin, vetojuhta, kuormajuhta

juhtaeläin /jˈuhtaelæin/ (n)
kløvdyr
  eläin, joka soveltuu käytettäväksi juhtana

juko /jˈuko/ (n)
åk
  (kalastus) nuotan vedossa käytetty poikkikapula tai korento

juliaaninen /jˈulɪˌaːnɪnen/ (adj)
Julian
  Julius Caesariin liittyvä

julistaa /jˈulɪstaː/ (v)
erklære
  ilmoittaa julkisesti ja muodollisesti

juliste /jˈulɪste/ (n)
plakatklistring
  seinälle tai muulle näkyvälle paikalle kiinnitettävä suuri paperi, jossa on kuvia, tekstiä tai molempia

julkaisija /jˈulkaisˌija/ (n)
förlag
  henkilö, joka julkaisee

julkaista /jˈulkaista/ (v)
publisere
  kustantaa, toimittaa julkisesti saataville
  tehdä julkiseksi

julkaisu /jˈulkaisu/ (n)
publikasjon
  julkaistu kirjallinen tai audiovisuaalinen tuote tai muunlainen teos

julkinen /jˈulkɪnen/ (adj)
allmenn
  yleisessä tiedossa oleva, tunnettu (asia), avoimesti tapahtuva
  yhteiskunnallisia laitoksia koskeva, niihin kuuluva; yhteiskunnan järjestämä tai omistama

julkisivu /jˈulkɪsˌivu/ (n)
fasade
  rakennuksen ulkoseinien ulkopinta ja samalla näkyvin osa; erityisesti se rakennuksen etuosaksi ajateltava ulkopinta, kadulle suuntautuva ja näkyvä osa

julkisoikeus /jˈulkɪsˌoikeus/ (n)
offentlig rett
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii julkista valtaa käyttävien toimijoiden (esim. valtion ja kuntien) ja yksityistä valtaa käyttävien toimijoiden (esim. luonnollisten henkilöiden ja yritysten) välisiä oikeussuhteita

julkistaa /jˈulkɪstaː/ (v)
publisere
  tehdä julkiseksi, saattaa julkisuuteen

julkistus /jˈulkɪstus/ (n)
publikasjon
  julkistamisen tai julkaisemisen toteutus, julkiseksi teko

julma /jˈulma/ (adj)
grusom
  joka ei välitä toisten kärsimyksistä, tunteeton ja raaka

jumala /jˈumala/ (n)
gud
  johonkin uskontoon liittyvä toiminnan aiheuttaja tai hallitsija, joita joissakin uskonnoissa voi olla useitakin

jumalanpilkka /jˈumalˌampɪlkːa/ (n)
blasfemi
  jumalaan kohdistuva pilkka

jumalatar /jˈumalatar/ (n)
gudinne
  naispuolinen jumala monijumalaisuudessa

jumaluus /jˈumaluːs/ (n)
gud
  jumalan olemus; jumalallisuus

jumpata /jˈumpata/ (v)
trene
  harjoittaa jumppaa, tehdä jumppaliikkeitä

juna /jˈuna/ (n)
tog
  raiteilla kulkeva kulkuneuvo, joka yleensä koostuu veturista ja siihen liitetyistä vaunuista

juntta /jˈuntːa/ (n)
påledriver
  paalutuksessa käytettävä työväline, jolla paalua isketään

juntti /jˈuntːɪ/ (n)
bondsk
  moukka, sivistymätön ihminen; typerys

juoda /jˈuoda/ (v)
drikke
  ottaa nestettä suuhunsa ja niellä se

juokseva koira /jˈuokseva kˈoira/ (n)
postkontor
  antiikin ajoilta peräisin oleva toistuvaa spiraalimaista aaltokuviota muistuttava ornamenttikuviointi, kierukkanauha

juoksija /jˈuoksɪja/ (n)
løper
  henkilö, joka juoksee

juoksu /jˈuoksu/ (n)
løper
  neuletyyppi, jossa lanka ylittää sitomattomana useamman kuin yhden peräkkäisen sidoskohdan

juoksujalkainen /jˈuoksujˌalkainen/ (n)
skolopender
  juoksujalkaisten luokkaan () kuuluvia tuhatjalkaisia

juoksuttaa /jˈuoksutːaː/ (v)
Løpe
  päästää nestettä pois jostain säiliöstä tai astiasta

juolukka /jˈuolukːa/ (n)
blokkebær
  puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

juoma /jˈuoma/ (n)
drikk
  juotavaksi tarkoitettu neste, jota usein nautitaan ruoan yhteydessä

juomalasi /jˈuomalˌasɪ/ (n)
drikkeglass
  lasinen juoma-astia

juomaraha /jˈuomarˌaha/ (n)
drikkepenger
  ravintolan, hotellin tms. palvelushenkilökunnalle annettu pieni ylimääräinen palkkio; palveluraha

juomavesi /jˈuomavˌesɪ/ (n)
drikkevann
  juotavaksi tarkoitettu terveydelliset vaatimukset täyttävä vesi

juominen /jˈuomɪnen/ (n)
drikking
  (fysiologia) nesteen ottaminen suuhun ja nieleminen

juoni /jˈuonɪ/ (n)
konspirasjon
  metku, ovela suunnitelma, jonkun puijaamiseksi

juopottelu /jˈuopotːˌelu/ (n)
drikking
  viinan juonti juopumistarkoituksessa

juoppo /jˈuopːo/ (n)
drita
  alkoholin suurkuluttaja tai usein juova alkoholisti

juoppous /jˈuopːous/ (n)
drikking
  toistuva väkijuomien kohtuuton ja usein kyltymätön käyttö

juopua /jˈuopua/ (v)
drita
  tulla humalaan

juopunut /jˈuopunut/ (adj)
full
  havaittavasti alkoholin vaikutuksen alainen

juoru /jˈuoru/ (n)
sladder
  toisen henkilön henkilökohtaisiin asioihin liittyvä huhu

juoruakka /jˈuoruˌakːa/ (n)
sladrekjerring
  juoruämmä

juoruta /jˈuoruta/ (v)
sladre
  levittää juorua

juosta /jˈuosta/ (v)
løpe
  liikkua nopeasti jaloillaan

juotikas /jˈuotɪkas/ (n)
igle
  juotikkaiden alaluokan () nivelmatolaji tai yksilö

juotin /jˈuotɪn/ (n)
loddebolt
  juottamisessa käytettävä kuumennettava työkalu, juotosvasara

juova /jˈuova/ (n)
linje
  kuvaruudun yksi vaakaviiva

jupakka /jˈupakːa/ (n)
krangel
  riita, erimielisyys, kina

juro /jˈuro/ (adj)
muggen
  vähäpuheinen ja totisen oloinen, jäyhän yksitotinen ja usein omissa oloissaan paikallaan pysyvä

jurtta /jˈurtːa/ (n)
jurt
  telttaa muistuttava ikkunaton rakennelma, jota aasialaiset paimentolaiset käyttävät mukana kuljetettavana asumuksenaan

jurtti /jˈurtːɪ/ (n)
filistrøs
  juntti, moukka, typerys

jutella /jˈutella/ (v)
skravle
  keskustella, puhua epämuodollisesti jostakin

juttu /jˈutːu/ (n)
historie
  kertomus, tarina
hylster
  tapaus

juurakko /jˈuːrakːo/ (n)
jordstengel
  (kasvitiede) versokasvin monivuotinen maaverso.

juuri /jˈuːrɪ/ (n)
rot
  kasvin lehdetön, ravinteita ottava useimmiten maanalainen osa, joka kiinnittyy varteen

juuri nyt /jˈuːrɪ nˈyt/ (adv)
i stad
  Tällä hetkellä.

juurikas /jˈuːrɪkas/ (n)
roe
  villin rantajuurikkaan viljelty muoto (Beta vulgaris), jonka muunnoksia ovat mm. punajuuri, rehujuurikas ja sokerijuurikas

juusto /jˈuːsto/ (n)
ost
  maidosta juoksettamisen ja maitohappokäymisen avulla valmistettu kiinteä elintarvike

juustohöylä /jˈuːstohˌøylæ/ (n)
ostehøvel
  kotitalouskäyttöön tehty höylä, jolla leikataan juustosta ohuita viipaleita

juutalainen /jˈuːtalˌainen/ (n)
jøde
  henkilö, joka kuuluu osin kreikkalaiseen heimoon, jonka geneettisen linjan alku on paikannettu nykyisen Turkin koillisosan alueelle lähelle nykyistä Georgiaa

juutalaiskortteli /jˈuːtalˌaiskortːˌelɪ/ (n)
bydel
  kaupungissa sijaitseva juutalaisten asuinalue

juveeli /jˈuveːlɪ/ (n)
juvel
  hiottu jalokivi

jyrkkä /jˈyrkːæ/ (adj)
bratt
  lähes pystysuora, sellainen jonka kulmakerroin on suuri

jyrsijä /jˈyrsɪjæ/ (n)
gnager
  Rodentia-lahkoon kuuluva nisäkäs

jytky /jˈytky/ (adj)
fast
  suuri, vankka, mahtava

jyvä /jˈyvæ/ (n)
bygg
  heinäkasvin pähkylämäinen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen
  ampuma-aseen piipun päällä oleva etutähtäin

jähmettyä /jˈæhmetːˌyæ/ (v)
fryse
  pysähtyä (täysin), tulla aivan liikkumattomaksi

jähmettää /jˈæhmetːæː/ (v)
fryse
  saada jähmettymään; saada lopettamaan liike, pysäyttää (kokonaan)

jäinen /jˈæinen/ (adj)
isete
  jäästä muodostunut, tai tehty, jäässä oleva, jään peittämä, jäänsekainen

jäkälä /jˈækælæ/ (n)
lav
  (Lichenes) symbioottinen eliö, joka koostuu sienestä ja mikroskooppisista viherlevistä tai syanobakteereista

jäljittää /jˈæljɪtːæː/ (v)
kretskort
  etsiä jälkien perusteella

jälkeenpäin /jˈælkeːmpæin/ (adv)
derpå
  tapahtuman jälkeen

jälkeläinen /jˈælkelˌæinen/ (n)
barn
  suvullisessa lisääntymisessä eliölle syntynyt uusi saman lajin yksilö. Ihmisellä lapsi, tytär tai poika. Muille lajeille on omat nimityksensä, vaikka niitäkin saatetaan kuvaannollisesti sanoa lapsiksi.

jälki /jˈælkɪ/ (n)
avtrykk
  jonkun tai jonkin kulkemisesta kulkualustaan syntynyt ura tai painauma

jälkiliite /jˈælkɪlˌiːte/ (n)
suffiks
  sanan vartaloon tai taivutusvartaloon liitetty johto- tai taivutuspääte, suffiksi

jälkiruoka /jˈælkɪrˌuoka/ (n)
dessert
  ruokailun päätteeksi syötävä ja usein makea ruoka

jälkiäänitys /jˈælkɪˌæːnɪtys/ (n)
dubbing
  ääniraidan äänittäminen jälkikäteen elokuvaan; tehdään usein ohjelmassa puhutun kielen muuttamiseksi käyttäen näyttelijöitä tai joskus selostusta

jälleen /jˈælleːn/ (adv)
igjen
  taas, uudestaan

jänis /jˈænɪs/ (n)
hare
  mikä tahansa jäniseläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

jänne /jˈænne/ (n)
sene
  luja sidekudoksesta muodostuva rakenne, joka liittää lihaksen luuhun tai rustoon

jännite /jˈænnɪte/ (n)
spenning
  sähköinen potentiaaliero; eräs sähköinen suure

jännitys /jˈænnɪtys/ (n)
opphisselse
  se, kun jokin (ihminen tai eloton esine) on jännittynyt; jännitystila, jännittäminen

järjestelmä /jˈærjestˌelmæ/ (n)
system
  yhteen kuuluvien osien kokonaisuus

järjestys /jˈærjestys/ (n)
orden
  useiden eri asioiden, esineiden tai olentojen kesken vallitseva tila
  (filosofia, matematiikka, logiikka) joukon jäsenten välinen kahden relaation keskinäinen tai kahden kvantiteetin keskinäinen samankaltaisuus

järjestäminen /jˈærjestˌæmɪnen/ (n)
organisasjon
  järjestää-verbistä muodostettu teonnimi

järjestää /jˈærjestæː/ (v)
ordne
  laittaa järjestykseen, lajitella
  hoitaa kuntoon
organisere
  toteuttaa tai vastata jonkin tapahtuman toteuttamisesta
armatur
  aiheuttaa jonkin tapahtuminen

järjestö /jˈærjestø/ (n)
organisasjon
  jotakin määrätarkoitusta varten muodostettu henkilöiden tai yhteisöjen yhtymä

järjettömyys /jˈærjetːømyːs/ (n)
absurditet
  se, että on järjetön

järjetön /jˈærjetøn/ (adj)
absurd
  absurdi, sellainen, joka on vailla järkeä; järjenvastainen, älytön

järkeillä /jˈærkeillæ/ (v)
overveie
  ajatella jotakin järkevästi, käyttää järkeään, päätellä

järkevä /jˈærkevæ/ (adj)
fornuftig
  kokemuksellisesti viisas

järki /jˈærkɪ/ (n)
fornuft
  kyky ajatella rationaalisesti
forstand
  tolkku, idea

järvi /jˈærvɪ/ (n)
innsjø, sjø
  lampea suurempi veden täyttämä luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä. Joskus minimikokona pidetään neljää hehtaaria.

järviruoko /jˈærvɪrˌuoko/ (n)
hvass
  meren ja järvien rannoilla kasvava monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

jäsen /jˈæsen/ (n)
lem
  (anatomia) ihmisen tai eläimen ruumiinosa, etenkin raaja
medlem
  (sosiologia) yksittäinen joukkoon kuuluja

jäsenyys /jˈæsenyːs/ (n)
medlemskap
  se, että on jäsen, jäsenenä oleminen

jästi /jˈæstɪ/ (n)
gomp
  Harry Potter -kirjoissa henkilö, joka ei kykene taikomaan ja on täysin tietämätön velhoista, noidista ja taikuudesta

jäte /jˈæte/ (n)
avfall
  jostakin toiminnasta syntyvä tarpeeton ja sen tuottajalle hyödyntämiskelvoton aine tai energia

jäteauto /jˈæteˌauto/ (n)
søppelbil
  jätteiden keräämiseen ja poiskuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo

jätkä /jˈætkæ/ (n)
jekke
  metsä- ja uittotyöläinen
knekt
  yhdestoista korttipakan kortti, sotilas, kuvakortti, jossa on luvun 11 sijasta kirjain J
fyr
  poika, nuorimies

jättiläinen /jˈætːɪlˌæinen/ (n)
kjempe
  (mytologia) jätti, tarujen yliluonnollisen kookas yleensä suurelta osin ihmisen kaltainen olento

jättiläismäinen /jˈætːɪlˌæismæinen/ (adj)
kjempestor
  jättiläistä muistuttava, sen kokoinen; valtava, suunnaton

jättää /jˈætːæː/ (v)
forlate
  pistää jokin johonkin lähtien itse pois; antaa olla siinä paikassa jossa se on

jäykkä /jˈæykːæ/ (adj)
stiv
  ei taipuisa, niin kova ettei taivu

jää /jˈæː/ (n)
is
  veden kiinteä olomuoto alle nollan celsius-asteen lämpötiloissa

jäädä /jˈæːdæ/ (v)
bli
  alkaa pysyä jossakin paikassa

jäähdytellä /jˈæːhdytellæ/ (v)
behersket
  jäähdyttää toistuvasti

jäähdyttää /jˈæːhdytːæː/ (v)
behersket
  alentaa lämpötilaa lämpöenergiaa pois siirtämällä

jääkaappi /jˈæːkaːpːɪ/ (n)
kjøleskap
  kylmäkoneella jäähdytetty lämpöeristetty kaappi, jossa säilytetään elintarvikkeita ja muuta kylmäsäilytystä tarvitsevaa

jääkausi /jˈæːkausɪ/ (n)
istid
  aikakausi jolloin Maapallon lämpötila laskee ja pohjoiset ja eteläiset alueet peittyvät jääpeitteen alle

jääkiekko /jˈæːkiekːo/ (n)
ishockey
  jäällä kaukalossa pelattava joukkuepeli, jossa pelivälineenä käytetään pientä, kumista kiekkoa
puck
  samannimisen joukkuepelin pelivälineenä käytetty kuminen kiekko

jääkylmä /jˈæːkylmæ/ (adj)
iskald
  jäisen kylmä

jääkäri /jˈæːkærɪ/ (n)
jeger
  kevyen jalkaväkiyksikön sotilas

jäälokki /jˈæːlokːɪ/ (n)
ismåke
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jäänmurtaja /jˈæːnmurtˌaja/ (n)
isbryter
  laiva, joka murtaa jään rikki toisten alusten tieltä

jääpuikko /jˈæːpwɪkːo/ (n)
istapp
  katolta tms. valuvasta vedestä jäätynyt muodostuma, jolla tyypillisesti on alaspäin suuntautuva terävä kärki; joskus myös edellisen alapuolelle veden putoamiskohtaan kärki ylöspäin jäätynyt vastaava muodostuma

jäätanssi /jˈæːtanssɪ/ (n)
isdans
  yksi taitoluistelun lajeista

jäätee /jˈæːteː/ (n)
iste
  kylmänä tarjottu tee, jossa on jääpaloja

jäätelö /jˈæːtelø/ (n)
iskrem, is
  maito- , kerma- tai kasvisöljypohjainen jäädytetty jälkiruoka

jäätelöauto /jˈæːteløˌauto/ (n)
isbil
  kylmälaitteilla varustettu pakettiauto, josta myydään jäätelöä kadulla

jäätelökone /jˈæːtelˌøkone/ (n)
ismaskin
  jäätelön valmistamiseen tarkoitettu kone

jäätelönvalmistaja /jˈæːtelˌønvalmˌistaja/ (n)
isbre
  jäätelöä valmistava henkilö tai yritys

jäätikkö /jˈæːtɪkːø/ (n)
isbre
  maan napa- ja vuoristoseduilla lumirajan yläpuolella muodostunut ja myös lumirajan alapuolelle siirtynyt monien metrien paksuisen jään kattama laaja jääkenttä ja virta

jäätynyt konflikti /jˈæːtynyt kˈonflɪktɪ/ (n)
frosen konflikt
  konflikti, jolle ei ole löydetty ratkaisua, mutta jonka aiheuttamat asetelmat ovat jääneet voimaan

jäätyä /jˈæːtyæ/ (v)
fryse
  muuttua nestemäisestä olomuodosta kiinteäksi aineen jäähtyessä
  palella

jäävuori /jˈæːvuorɪ/ (n)
isberg
  jäätiköstä lohjennut meressä kelluva makeavetinen jääkappale

kaakao /kˈaːkao/ (n)
kakao
  kaakaopuun (Theobroma cacao) kuivatuista ja fermentoiduista siemenistä valmistettu jauhe, jota käytetään mm. suklaan valmistukseen

kaakatus /kˈaːkatus/ (n)
kvakk
  kanojen ja eräiden muiden lintujen tuottama ääni

kaakeli /kˈaːkelɪ/ (n)
kakkel
  pieni lasitettu keraamilaatta, joita käytetään esimerkiksi kylpyhuoneen seinien päällystämiseen

kaakki /kˈaːkːɪ/ (n)
jade
  hevonen

kaakko /kˈaːkːo/ (n)
sørøst
  väli-ilmansuunta idän ja etelän välissä

kaakkuri /kˈaːkːurɪ/ (n)
smålom
  eräs Suomessakin pesivä vesilintu ()

kaali /kˈaːlɪ/ (n)
kål
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji (Brassica oleracea), jota viljellään monina eri lajikkeina vihanneksena; erityisesti keräkaali

kaalikeitto /kˈaːlɪkˌeitːo/ (n)
kålsuppe
  keräkaalista tehty keitto

kaamos /kˈaːmos/ (n)
mørketid
  aika keskitalvella (joulukuussa) pimeimpään vuodenaikaan, jolloin aurinko ei nouse ollenkaan pohjoiskalotilla, pohjoisen napapiirin pohjoispuolella

kaanon /kˈaːnon/ (n)
kanon
  kirjoitukset, jotka jokin yleisesti arvossa pidetty kristillinen toimielin, varsinkin kirkolliskokous, on hyväksynyt Raamattuun kuuluviksi
  melodian toistaminen kaikuna; sama melodia aloitetaan eri aikoihin ja melodiat seuraavat toisiaan tietyn aikavälin etäisyydellä

kaaos /kˈaːos/ (n)
kaos
  epäjärjestys, sekasorto, hajaannus, sekaannus

kaapata /kˈaːpata/ (v)
kidnappe
  ryöstää, siepata

kaapeli /kˈaːpelɪ/ (n)
linje
  eristetty, yleensä monijohtiminen johto

kaapeloida /kˈaːpelˌoida/ (v)
overføre
  vetää kaapeli johonkin

kaappari /kˈaːpːarɪ/ (n)
kaperfart
  henkilö, jolle hallitsija on antanut kaapparikirjan ryöstää vihollisen aluksia

kaappi /kˈaːpːɪ/ (n)
skap
  tavaroiden säilytykseen tarkoitettu umpinainen ovellinen huonekalu, jossa on yleensä hyllyjä tai orsia, joihin tavarat asetetaan
  isokokoinen henkilö

kaappihomo /kˈaːpːɪhˌomo/ (n)
homo
  homoseksuaali, joka ei ole vielä kertonut homoseksuaalisuudestaan muille

kaapu /kˈaːpu/ (n)
kutte
  viitta

kaari /kˈaːrɪ/ (n)
bue
  ympyrän kaaren osa, yhtenäinen viiva, joka kaartuu

kaarimalja /kˈaːrɪmˌalja/ (n)
bønne
  kaareva, munuaisen muotoinen, metallinen tai kertakäyttöinen pahvinen astia, jota käytetään pois vietävien välineiden astiana tai potilaan oksennuttamiseen

kaarna /kˈaːrna/ (n)
bark
  puun uloin kerros; sen kuori, erit. iäkkään männyn paksu kuori

kaasu /kˈaːsu/ (n)
gass
  korkeissa lämpötiloissa esiintyvä aineen olomuoto, jossa molekyylit ovat niin harvassa, että ne voivat liikkua toistensa ohi ja ne ovat helposti puristettavissa pienempään tilaan

kaasukammio /kˈaːsukˌammɪo/ (n)
gasskammer
  teloituksessa käytettävä huone, jonne suljettu altistetaan tappavalle kaasulle

kaasukehä /kˈaːsukˌehæ/ (n)
stemming
  planeetan ympärillä gravitaation vaikutuksesta sijaitseva kaasukasautuma

kaasuliesi /kˈaːsulˌiesɪ/ (n)
gasskomfyr
  liesi, jonka polttoaineena käytetään neste- tai kaupunkikaasua

kaasunaamari /kˈaːsunˌaːmarɪ/ (n)
gassmaske
  kasvot peittävä suojavaruste, joka suojaa kasvoja ja hengitysteitä saasteilta ja myrkyiltä

kaasutin /kˈaːsutɪn/ (n)
forgasser
  polttomoottorin osa, joka säätää polttoaineen ja ilman syöttöä moottorille

kaataa /kˈaːtaː/ (v)
tips
  kumota, laittaa jk pystyssä oleva nurin
helle
  poistaa ainetta astiasta, säiliöstä tai lavalta
styrte
  poistaa jk vallasta
fell
  hakata, katkaista puita

kaatopaikka /kˈaːtopˌaikːa/ (n)
tips
  alue, jolle varastoidaan jätteitä

kaatosade /kˈaːtosˌade/ (n)
øsregn
  erittäin runsas tai rankka sade

kaatua /kˈaːtua/ (v)
falle
  menettää hallittu tasapaino; mennä ympäri tai kyljelleen; murtua, luhistua; läikkyä astian reunojen yli
krasje
  menettää asemansa tai valtansa

kaava /kˈaːva/ (n)
bykart
  alueen maankäyttö- t. rakennussuunnitelma

kaavio /kˈaːvɪo/ (n)
diagram
  kaaviokuva, kaavamainen esitys jostakin

kabaree /kˈabareː/ (n)
kabaret
  kabaretti, tavallisesti ravintolassa esitettävä sukkeluuksia sisältävä kevyt "juonellinen" viihdeohjelma

kabbala /kˈabːala/ (n)
kabbala
  (mytologia) juutalaiseen perimätietoon perustuva oppi

kabrioletti /kˈabrɪolˌetːɪ/ (n)
kabriolet
  urheilullinen 2–3-paikkainen avoauto
  kevyet kaksipyöräiset hevoskärryt, joissa on istuin kahdelle ihmiselle, kuomukiesit

kadmium /kˈadmium/ (n)
kadmium
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemialliallinen merkki Cd

kadota /kˈadota/ (v)
forsvinne
  joutua kadoksiin, hävitä

kadottaa /kˈadotːaː/ (v)
miste
  aiheuttaa jonkin katoaminen, usein tahtomattaan; hukata, hävittää

kafkamainen /kˈafkamˌainen/ (adj)
kafkask
  joka tuo mieleen kirjailija Franz Kafkan tuotannon, järjettömiä, hämmentäviä ja uhkaavia tilanteita sisältävä

kahdeksasosanuotti /kˈahdeksˌasosanˌuotːɪ/ (n)
åttedel
  ¹/₈-nuotti, puolen neljäsosanuotin tai kahden kuudestoistaosanuotin pituinen nuotti

kahlaamo /kˈahlaːmo/ (n)
vadeplass
  matalavetinen joenylityspaikka

kahlehtia /kˈahlehtˌia/ (v)
kjede
  panna kahleisiin

kahlita /kˈahlɪta/ (v)
kjede
  kahlehtia, panna kahleisiin

kahva /kˈahva/ (n)
hjalt
  esimerkiksi oven, astian, työkalun tai aseen osa, josta siihen tartutaan kädellä

kahvakuula /kˈahvakˌuːla/ (n)
vektkule
  kahvallinen, kuntoiluvälineenä käytettävä metallinen kuula

kahveli /kˈahvelɪ/ (n)
gaffel
  (merenkulku) kahvelipurjeen yläreunan kiinnitys- ja tukitanko

kahvi /kˈahvɪ/ (n)
kaffe, kaffi
  tavallisesti kuumana nautittava juoma, joka on valmistettu uuttamalla veteen kahvipensaan paahdetuista pavuista jauhettua jauhetta
  kahvipensaan (jauhetut) pavut, joista em. juoma valmistetaan

kahvikuppi /kˈahvɪkˌupːɪ/ (n)
kaffekopp
  astia, yl. korvallinen kuppi, joka on tarkoitettu kahvin tarjoiluun ja kahvista nauttimiseen

kahvila /kˈahvɪla/ (n)
kafé
  paikka, josta voi yleensä ostaa paikalla nautittavaksi kahvia, teetä, virvoitusjuomia, leivonnaisia ja pikkulämpimiä

kahvileipä /kˈahvɪlˌeipæ/ (n)
kaffebrød
  usein makea leivonnainen, jota nautitaan kahvin kanssa

kahvimylly /kˈahvɪmˌylly/ (n)
kaffekvern
  laite, jota käytetään paahdettujen kahvipapujen jauhamiseen

kahvinkeitin /kˈahvɪŋkˌeitɪn/ (n)
kaffetrakter
  sähköinen laite, jolla valmistetaan kahvijauheesta juomaa kuumalla vedellä uuttamalla

kahvipapu /kˈahvɪpˌapu/ (n)
kaffebønne
  kahvipensaan siemen, kahvinpapu, joita käytetään kahvijuoman raaka-aineena

kahvitauko /kˈahvɪtˌauko/ (n)
kaffepause
  työaikaan sisältyvä lyhyt virkistystauko, joka vietetään usein työpaikan kahvihuoneessa

kaide /kˈaide/ (n)
gelender
  ihmistä varten asennettu tuki- tai suojarakenne

kaihi /kˈaihɪ/ (n)
foss
  silmäsairaus, harmaakaihi

kaija /kˈaija/ (n)
kai
  laituri, satamalaituri, rantalaituri

kaiketi /kˈaiketɪ/ (adv)
sikkert
  ehkä, todennäköisesti, varmaankin

kaikkialla /kˈaikːɪalla/ (adv)
overalt
  joka paikassa

kaikkitietävä /kˈaikːɪtˌietævæ/ (adj)
bedreviter
  sellainen, joka tietää kaiken

kaikkivoipa /kˈaikːɪvˌoipa/ (adj)
allmektig
  sellainen, jolla on vaikutusvalta kaikkeen ja kaikkialle

kaiku /kˈaiku/ (n)
ekko
  äänen tai sähkömagneettisen säteilyn heijastuma

kaimaani /kˈaimaːnɪ/ (n)
kaiman
  krokotiilieläimiin kuuluvan alligaattorien heimon matelija

kainalo /kˈainalo/ (n)
armhole
  alue olkanivelen alla

kairata /kˈairata/ (v)
bor
  tehdä jäähän aukko kairalla

kaisla /kˈaisla/ (n)
rør
  jokin vesistöissä, järvissä, lammissa ja joissa tai sisäsaariston merenlahtien vesissä kasvava heinäkasvi

kaitaliina /kˈaitalˌiːna/ (n)
løper
  kapea, pöydän keskelle tuleva pöytäliina

kaiutin /kˈaiutɪn/ (n)
høgtaler
  hifi-laitteiston laite, joka muuntaa sähköisen äänisignaalin kuuluvaksi ääneksi

kaivaa /kˈaivaː/ (v)
grave
  tehdä alustaan alaspäin syvenevä onkalo siirtäen siitä ainetta syrjään

kaivata /kˈaivata/ (v)
lengte
  tuntea kaipuuta

kaiverrus /kˈaiverrus/ (n)
gravering
  kuvion viiltäminen kovaan pintaan

kaivertaa /kˈaivertaː/ (v)
gravere
  poistaa osia esineen pinnasta siten, että siihen syntyy tekstiä tai kuvio

kaivinkone /kˈaivɪŋkˌone/ (n)
gravemaskin
  irtonaisten maalajien irrottamiseen, läjitykseen ja kuormaukseen käytettävä kaivulaittein varustettu työkone

kaivo /kˈaivo/ (n)
brønn
  vesikaivo, maahan kaivettu tai porattu pystysuuntainen kuilu tai reikä, johon pohjaveden toivotaan kerääntyvän, ja josta vesi pumpataan tai nostetaan ämpärillä

kaivos /kˈaivos/ (n)
gruve
  hyödyllisten kivennäisten talteenottoa varten tehty avolouhos tai maanalainen kaivos

kaivosmies /kˈaivosmies/ (n)
gruvearbeider
  kaivoksen työntekijä

kajakki /kˈajakːɪ/ (n)
kajakk
  istuvassa asennossa melottava koskiin ja merialueille soveltuva pieni vesikulkuneuvo, jonka mela on kaksilapainen

kajauttaa /kˈajautːaː/ (v)
frisk
  synnyttää äkillinen voimakas ääni esim. laulamalla, huutamalla tai soittamalla
drefse
  motata, täräyttää, lyödä

kajo /kˈajo/ (n)
skimra
  taivaanrannan takana olevan Auringon himmeä valo

kakadu /kˈakadu/ (n)
kakadu
  töyhtöpäinen papukaijojen heimon alaheimon edustaja, joita tavataan Australiassa

kakara /kˈakara/ (n)
drittunge
  lapsi

kaki /kˈakɪ/ (n)
kaki
  eräs kasvi (), jonka syötävät hedelmät tunnetaan myös nimellä persimoni

kakka /kˈakːa/ (n)
bæsj
  uloste

kakkia /kˈakːɪa/ (v)
bæsje
  ulostaa, kakata, lapsen käynti vessassa ”isolla hädällä”

kakkonen /kˈakːonen/ (n)
to
  kahden numero, numero 2; numerolla kaksi merkitty tai järjestetty; toinen kohta jossain luettelossa tai hissin painikkeissa

kakkospesä /kˈakːospˌesæ/ (n)
andre
  (urheilu) pesäpallossa tai baseballissa pelikentän toinen pesä, kakkonen

kakku /kˈakːu/ (n)
kake
  yleensä makea leivonnainen, joka koostuu tavallisesti ainakin vehnäjauhosta, sokerista ja munasta; suomen kielessä lähikielistä poiketen sekä täytekakku että kuivakakku

kaksijalkainen /kˈaksɪjˌalkainen/ (adj)
tobeint
  sellainen, jolla on kaksi jalkaa

kaksikielinen /kˈaksɪkˌielɪnen/ (adj)
bilingv
  sellainen, joka osaa kahta kieltä

kaksilahkeinen /kˈaksɪlˌahkeinen/ (adj)
bein
  sellainen, missä on kaksi lahjetta

kaksimielinen /kˈaksɪmˌielɪnen/ (adj)
tvetydig
  sellainen, jolla on tavanomaisen merkityksen lisäksi minkä tahansa kaltainen sivumerkitys (asiasta tai sanonnasta)

kaksinkertainen /kˈaksɪŋkˌertainen/ (adj)
dobbel
  sellainen, joka on kaksi kertaa niin suuri

kaksintaistelu /kˈaksɪntˌaistelu/ (n)
tvekamp
  kahden henkilön välinen kamppailu

kaksisuuntainen mielialahäiriö /kˈaksɪsˌuːntainen mˈielɪˌalahˌæirɪø/ (n)
bipolar lidelse
  mielialahäiriö, jossa mieliala vaihtelee ja jossa esiintyy manian ohella masennusta eli depressiota; bipolaarinen mielialahäiriö

kaksivuotinen /kˈaksɪvˌuotɪnen/ (adj)
toårig
  sellainen, joka ensimmäisen vuoden aikana kasvattaa juuret, varren ja lehdet, ja kukkii ja siementää vasta seuraavana vuonna

kaksoishele /kˈaksoishˌele/ (n)
skru
  korukuvio, jossa runkosävel ja sen ala- ja yläpuolinen sävel soitetaan nopeasti peräkkäin

kaksoisolento /kˈaksoisolˌento/ (n)
dobbeltgjenger
  henkilö tai muu olento, joka muistuttaa toista niin paljon, että sekaantuminen on todennäköistä tai ainakin mahdollista

kaksoispiste /kˈaksoispˌiste/ (n)
kolon
  välimerkki, jolla on useita kieliopillisia funktioita; sen symboli on [:]

kaksonen /kˈaksonen/ (n)
tvilling
  ihminen tai eläin, joka on syntynyt samassa synnytyksessä kuin yksi sisaruksistaan

kaktus /kˈaktus/ (n)
kaktus
  kuivuuteen sopeutunut, usein piikikäs mehikasvi (Cactaceae)

kaktusaratti /kˈaktusarˌatːɪ/ (n)
kaktusparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kala /kˈala/ (n)
fisk
  selkärankainen, kiduksilla hengittävä vesieläin
  kalan liha ruoan raaka-aineena

kalakeitto /kˈalakˌeitːo/ (n)
fiskesuppe
  kalaa sisältävä keittoruoka, jossa yleensä on myös perunaa lohkoina

kalalaji /kˈalalˌajɪ/ (n)
fiskeart
  mikä tahansa kalaksi luokiteltava selkärankaisten laji

kalalokki /kˈalalˌokːɪ/ (n)
fiskemåke
  keskikokoinen, yleinen lokkilaji,

kalaparvi /kˈalapˌarvɪ/ (n)
fakultet
  kalojen parvi

kalapuikko /kˈalapwˌikːo/ (n)
fiskepinne
  yl. ruotoineen jauhetusta kalasta valmistettu, puikkomaiseksi muotoiltu ja leivitetty kalavalmiste, joka kypsennetään ennen tarjoilua

kalastaa /kˈalastaː/ (v)
fiske
  pyydystää kalaa, pyytää kalaa

kalastaja /kˈalastˌaja/ (n)
fisker
  toimeentulonsa kalastuksesta saava, ammatikseen kalastava henkilö, ammattikalastaja

kalastajakissa /kˈalastˌajakˌissa/ (n)
fiskerkatt
  aasialainen keskikokoinen kissaeläin Prionailurus viverrinus syn. Felis viverrinus

kalastus /kˈalastus/ (n)
fiske
  kalojen pyytäminen, kalojen narraaminen, kalanpyynti taloudellisena toimintana

kalauttaa /kˈalautːaː/ (v)
skralle
  iskeä siten, että kuuluu kova, kolahtava, kumea ääni

kalavesi /kˈalavˌesɪ/ (n)
bakke
  alue jolla kalastetaan

kale /kˈale/ (n)
lemma
  heinäkasvin tähkän tähkylöiden suojuslehti

kalenteri /kˈalentˌerɪ/ (n)
kalender
  astronomisiin ilmiöihin perustuva ajanlaskun järjestelmä, joka jakaa ajan säännöllisiin osiin

kalifornium /kˈalɪfˌornium/ (n)
californium
  eräs alkuaine, tunnus Cf

kalikka /kˈalɪkːa/ (n)
klubbe
  poikkileikkaukseltaan pyöreä kappale puuta

kalina /kˈalɪna/ (n)
rangle
  kaliseva ääni, käytetään esim. metalliesineiden ja hampaiden lyömisestä yhteen

kalistaa /kˈalɪstaː/ (v)
rangle
  synnyttää kaliseva ääni

kalium /kˈalium/ (n)
kalium
  alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

kalja /kˈalja/ (n)
drikke
  käyttämällä valmistettu mieto alkoholijuoma, joka poikkeaa oluesta

kalju /kˈalju/ (adj)
fleinskallet
  sellainen, jolla ei ole hiuksia, hiukseton

kalju /kˈalju/ (n)
flintskalle
  hiukseton kohta ihmisen päässä

kaljunaama-aratti /kˈaljunˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
gribbpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljunaamakaija /kˈaljunˌaːmakˌaija/ (n)
børstepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljunaamamesikko /kˈaljunˌaːmamesˌikːo/ (n)
røykhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljupäinen /kˈaljupˌæinen/ (adj)
fleinskallet
  sellainen, jonka pää on kokonaan tai osittain kalju

kaljuuna /kˈaljuːna/ (n)
gallion
  (merenkulku) karakista ja karavelista kehitetty, kookas, monikantinen, puusta tehty purjelaiva

kalkita /kˈalkɪta/ (v)
hvitkalke
  käyttää kalkkia valkoisena väriaineena rakennuksissa tai desinfioida sillä esimerkiksi eläinsuojia

kalkkikivi /kˈalkːɪkˌivɪ/ (n)
kalkstein
  kerrostunut kivilaji, jota syntyy kalsiumkarbonaatin saostuessa vedessä

kalkkuna /kˈalkːuna/ (n)
kalkun
  Meleagris gallopavo: Kalkkunoiden heimon kanalintu , joita on tuotu kotieläimeksi Eurooppaan Pohjois-Amerikasta ja Meksikosta. Koirasta nimitetään kalkkunakukoksi ja naarasta kalkkunakanaksi.

kallio /kˈallɪo/ (n)
fjell
  kallioperän näkyvä, ei maaperän peittämä osa

kallioaratti /kˈallɪˌoarˌatːɪ/ (n)
rødpanneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kalliopiirros /kˈallɪopˌiːrros/ (n)
helleristning
  kalliomaalaus, esihistoriallinen maagiseksi tulkittu kuva, joita tavataan eri puolilla maapalloa kallioseinämissä

kallis /kˈallɪs/ (adj)
dyr
  sellainen, mikä maksaa paljon, hinnakas; rahallisesti arvokas

kallistaa /kˈallɪstaː/ (v)
bakke
  kääntää kallelleen
heve
  tehdä kalliimmaksi, nostaa hintaa

kallistua /kˈallɪstˌua/ (v)
mager
  mennä kallelleen

kallo /kˈallo/ (n)
skalle
  eläimen pään luinen kuori, joka suojaa muun muassa aivoja. Ihmisestä puhuttaessa usein muodossa pääkallo.
  pää

kallonkutistaja /kˈalloŋkutˌistaja/ (n)
krympe
  psykiatrista käytetty nimitys

kalmari /kˈalmarɪ/ (n)
akkar
  mustekalalaji, joka elää Atlantilla

kalori /kˈalorɪ/ (n)
kalori
  vanha energian yksikkö, jota käytetään lähinnä vain ruoka-aineiden energiasisällön ilmoittamiseen, usein siten että ilmoitetut kalorimäärät ovat itse asiassa kilokaloreita. Kalorin energiamäärä lämmittää gramman vettä 14,5°C:sta 15,5°C:een normaalipaineessa. Tunnus cal.

kaloriton /kˈalorɪton/ (adj)
banal
  sellainen, joka ei sisällä kaloreita lainkaan tai juurikaan (elintarvikkeesta)

kalotti /kˈalotːɪ/ (n)
skyggelue
  palloa leikkaavan ympyrän muodostaman tason rajaama alue pallon pinnalla
  kupolin lakiosa
  sikarin umpinainen kärki, joka katkaistaan ennen polttamista

kalpa /kˈalpa/ (n)
sverd
  kolmisärmäinen pistomiekka

kalpea /kˈalpea/ (adj)
blek
  vaalea, väritön

kalsarit /kˈalsarɪt/ (n)
underbukse
  pitkät alushousut

kalsium /kˈalsium/ (n)
kalsium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine, joka merkki on Ca, esiintyy luonnossa vain yhdisteinä

kaltevuus /kˈaltevuːs/ (n)
helling
  kallistuksen määrää kuvaava suure, tason tai suoran viivan vaakatason kanssa muodostama kulma

kalukukkaro /kˈalukˌukːaro/ (n)
skamkapsel
  eurooppalaisessa muodissa 1400- ja 1500-luvuilla käytetty lieriömäinen tai pussia muistuttava vaatekappale, joka laitetaan miesten housujen haarojen eteen peittämään sukuelimet

kalusto /kˈalusto/ (n)
utstyr
  tietyn kokonaisuuden muodostava esineiden ryhmä

kalvaa /kˈalvaː/ (v)
bruke opp
  häiritä, vaivata

kalvo /kˈalvo/ (n)
film
  ohut ainekerros, joka voi muodostua nesteestä tai kiinteästä aineesta; kantaa kuormaa vain tangentiaalisessa suunnassa
gli
  esitysgrafiikkaohjelmalla tehty kuvaa ja tekstiä sisältävä näyttökuva

kamala /kˈamala/ (adj)
forferdelig
  järkyttävä, hirveä, kammottava

kamana /kˈamana/ (n)
dekkstein
  oven tai ikkunan yläkarmi tai -lauta

kambodžalainen /kˈambodʒalˌainen/ (n)
kambodsjan
  pysyvästi Kambodžassa asuva henkilö

kambrikausi /kˈambrɪkˌausɪ/ (n)
Kambrium
  noin 570–510 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Kambrikaudella trilobiitit olivat merien valtamuoto

kameleontti /kˈameleˌontːɪ/ (n)
kameleon
  hyönteisiä syövien liskojen heimo, johon kuuluvilla lajeilla on mm. kyky vaihtaa nopeasti ihonväriä

kameli /kˈamelɪ/ (n)
kamel
  kumpi tahansa kamelien sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

kamera /kˈamera/ (n)
kamera
  kuvien tallentamiseen tarkoitettu optinen laite

kameruninkaija /kˈamerunˌiŋkaija/ (n)
Niamniampapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kammata /kˈammata/ (v)
kam
  käyttää kampaa; selvittää hiusten takkuja vetäen kampaa niiden läpi

kammio /kˈammɪo/ (n)
kammer
  pieni huone, koppi
  suljettu tila laitteen sisällä

kammo /kˈammo/ (n)
angst
  voimakas, usein lamaannuttava pelkotila

kampa /kˈampa/ (n)
kam
  yleensä muovista valmistettu esine, jossa on tylppiä piikkejä rivissä tiheästi, käytetään hiusten selvittämiseen takuista

kampaaja /kˈampaːja/ (n)
frisør
  kampausten tekijä, arkisemmin erityisesti naisten hiusten leikkaaja

kampasaniainen /kˈampasˌanɪˌainen/ (n)
bjønnkam
  (erityisesti) kampasaniaisten sukuun kuuluva

kampata /kˈampata/ (v)
reise
  saada joku kaatumaan estämällä tämän jalkojen käyttö tasapainon ylläpitämiseksi

kampela /kˈampela/ (n)
skrubbe
  eräs oikeasilmäkampeloihin kuuluva kalalaji tai sen yksilö

kamppailla /kˈampːailla/ (v)
kjempe
  käydä kamppailua; taistella

kana /kˈana/ (n)
høne
  aitokanojen heimon kesy lintulaji (), jolla on päälaella veltto heltta
  naaraskana
  nainen
kylling
  (keittiö) kananliha tai siitä valmistettu ruoka

kanaali /kˈanaːlɪ/ (n)
kanal
  (maantiede) kahden merialueen välinen salmi

kanadabalsami /kˈanadabˌalsamɪ/ (n)
gran
  palsamipihtan () pihkasta jalostettu tärpätti, joka kuivuessaan pysyy amorfisena ja sen taittokerroin lähellä lasia, ja jota sen vuoksi on käytetty optisten linssien liimaukseen

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (n)
canadiar
  pysyvästi Kanadassa asuva henkilö

kanadanmajava /kˈanadˌanmajˌava/ (n)
bever
  toinen kahdesta majavalajista (Castor canadensis)

kanahaukka /kˈanahˌaukːa/ (n)
hønsehauk
  keskikokoinen päiväpetolintu (), joka asuu rauhallisilla metsämailla

kananliha /kˈananlˌiha/ (n)
feiging
  teurastetun kanan, yleensä broilerin liha
gåsehud
  ihmisen ihon karvankohottajalihasten supistuminen kylmässä, tunnekuohun tai jännityksen vuoksi

kananmuna /kˈananmˌuna/ (n)
egg
  kanan munima muna, ruoaksi valmistettu tai ruoan valmistukseen käytettävä elintarvike

kanapee /kˈanapeː/ (n)
sofa
  kahden istuttava sohva
  pieni voileipä, jonka päällä on erilaisia täytteitä
palme
  muodoltaan tietynlainen voitaikinasta tehty leivonnainen

kanarialintu /kˈanarˌialˌintu/ (n)
kanarifugl
  Kanarian saarilta kotoisin olevan kanarianhempon häkkilintuna pidetty kesymuoto ().

kanava /kˈanava/ (n)
kanal
  vesireitin täydennykseksi tehty, tavallisesti sulkulaitteilla varustettu vesiliikenneväylä
  tiedonvälityksen väylä
  äänentoiston väylä, medialle tallennettu tai toistettava yksittäinen ääniraita

kandavunmesikko /kˈandavˌunmesˌikːo/ (n)
Kadavuhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaneli /kˈanelɪ/ (n)
kanel
  leivonnassa ja ruoanlaitossa käytettävä mauste, joka tunnetaan myös rohdosnimellä cortex cinnamoni; valmistetaan kiinankanelin (Cinnamomum cassia) ja muiden läheisten puiden kuoresta

kanerva /kˈanerva/ (n)
røsslyng
  kanervakasveihin kuuluva varpu

kangas /kˈaŋŋas/ (n)
stoff
  (tekstiili) luonnonkuidusta, keinokuidusta tai niiden sekoitteesta valmistetuista langoista kudottu kaksilankatekniikkaan perustuva tekstiililaatu, littana ja yhtenäinen kudos
hedning
  kuiva metsämaa

kangastus /kˈaŋŋastus/ (n)
luftspeiling
  ilmakehän kerrosten välisten lämpötilaerojen aiheuttama optinen harha, jonka vuoksi katsojan näkökentässä kohde näyttää sijaitsevan lähempänä, vaikka se sijaitsee oikeasti kauempana

kaniikki /kˈanɪːkːɪ/ (n)
domherre
  tuomiokirkon pappi tai tuomiokapitulin jäsen

kaniini /kˈanɪːnɪ/ (n)
kanin
  jänisten heimon nisäkäs (Oryctolagus cuniculus), jolla on kaksi alalajia

kanittaa /kˈanɪtːaː/ (v)
pant
  viedä panttilainaamoon rahan saamiseksi

kanjoni /kˈanjonɪ/ (n)
canyon
  joen uurtama rotkomainen laakso

kanki /kˈaŋkɪ/ (n)
-bar
  puinen tai metallinen tanko varsinkin vipuna tai vivun tapaan käytettynä

kannabis /kˈannabɪs/ (n)
hamp
  hamppu ()
marihuana
  tiettyjen hampun lajikkeiden osa, tai hamppulähtöinen eroteltu päihde, joka sisältää kannabinoideja

kannada /kˈannada/ (n)
kannada
  (kielitiede) kannadan kieli, Intiassa Karnatakan osavaltiossa puhuttava kieli

kannas /kˈannas/ (n)
eid
  kahta maa-aluetta yhdistävä kapea maakaistale, jonka molemmin puolin on vesi

kannattaa /kˈannatːaː/ (v)
fortjene
  olla järkevää tehdä, maksaa vaiva
andre
  olla jonkin asian puolesta

kannattaja /kˈannatːˌaja/ (n)
tilhenger
  henkilö joka kannattaa jotain asiaa tai jotakuta henkilöä tai joukkuetta

kanne /kˈanne/ (n)
klage
  asianosaisen oikeudessa esittämä vaatimus tietynlaisen toiseen asianomaiseen kohdistuvan tuomion saamisesta

kannettava /kˈannetːˌava/ (adj)
bærbar
  jota voi tai pitää kantaa

kannettava /kˈannetːˌava/ (n)
bærbar
  kannettava tietokone, sylimikro

kannettava tietokone /kˈannetːˌava tˈietokˌone/ (n)
bærbar datamaskin
  tietokone, joka on suunniteltu helposti kantamalla paikasta toiseen kuljetettavaksi

kannusruoho /kˈannusrˌuoho/ (n)
flugeblom
  keltakannusruoho (Linaria vulgaris), Suomessa yleinen monivuotinen keltakukkainen kasvi, jonka kukissa on pitkät kannukset

kannustaa /kˈannustaː/ (v)
oppmuntre
  kehottaa hevosta liikkumaan, toisinaan kannustimilla
  kehottaa tai yllyttää henkilöä tai ihmisjoukkoa tekemään tai saavuttamaan jotain

kanootti /kˈanoːtːɪ/ (n)
kano
  melontaan käytettävä venettä muistuttava pieni joki- ja järvialueiden yleiskulkuneuvo

kansa /kˈansa/ (n)
folk
  ryhmä ihmisiä, joita yhdistää esimerkiksi yhteinen kulttuuri, kieli tai historiallinen tausta
  suuri ihmisjoukko, väki
  jonkin seudun asukkaat; jonkin maan kansalaiset, valtion asukkaat, koko väestö

kansainvaellusaika /kˈansainvaˌellusˌaika/ (n)
folkevandringstiden
  ajanjakso Länsi-Rooman valtakunnan lopusta keskiajan alkuun

kansainvälinen /kˈansainvˌælɪnen/ (adj)
internasjonal
  kansojen välinen, useita kansoja koskeva, myös useiden valtioiden keskinäinen; maailmanlaajuisesti käytetty tai käsitelty

kansakunta /kˈansakˌunta/ (n)
nasjon
  yhteisen historian jakavat ihmiset; etnisesti yhtenäinen kansa, joka on saavuttanut valtiollisen itsenäisyyden

kansalainen /kˈansalˌainen/ (n)
statsborger
  valtiossa syntyperänsä tai hankkimansa aseman perusteella kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö

kansalaisjärjestö /kˈansalˌaisjærjˌestø/ (n)
ikke-statlig organisasjon
  valtion elimistä riippumaton järjestö, yhdistys

kansalaistottelemattomuus /kˈansalˌaistotːˌelemˌatːomuːs/ (n)
sivil ulydighet
  mahdollisesti lainvastaista, mutta laajasti hyväksyttyä toimintaa jotakin määräystä vastaan

kansalaisuus /kˈansalˌaisuːs/ (n)
statsborgerskap
  ihmisyksilön kuuluminen valtion alaisuuteen täysin oikeuksin ja velvollisuuksin, yleensä syntyperän perusteella tai hakemuksesta ja ehdot täyttäneelle valtion myöntämänä

kansallinen /kˈansallɪnen/ (adj)
nasjonal
  kansalle ominainen ja yhteinen, kansaan kohdistuva; kansalle tunnusmerkillinen, nationalismiin liittyvä

kansallislaulu /kˈansallˌislaulu/ (n)
nasjonalhymne
  jonkin valtion virallisena symbolina käytettävä sävelmä tai laulu, joka esitetään joissain virallisissa tilaisuuksissa ja juhlissa

kansallismielisyys /kˈansallˌismielɪsyːs/ (n)
nasjonalisme
  se, että on kansallismielinen

kansallisuus /kˈansallɪsuːs/ (n)
nasjonalitet
  etnisyys, kuuluminen tiettyyn kansaan tai etniseen ryhmään

kansanetymologia /kˈansanˌetymˌoloɡˌia/ (n)
folkeetymologi
  kansan keskuudessa levinnyt virheellinen etymologia, joka ei kuitenkaan välttämättä ole suoranaisesti näennäistieteellinen

kansanmurha /kˈansanmˌurha/ (n)
folkemord
  kokonaisen kansanryhmän järjestelmällinen tuhoaminen, joukkotuhonta

kansanmusiikki /kˈansanmusˌiːkːɪ/ (n)
befolkning
  (musiikki) kansanperinteenä kuulomuistin varassa kansan keskuudessa elävä laulaen ja soittaen esitettävä, helposti muuntautuva musiikinlaji; kansan esittämä musiikki

kansannousu /kˈansannˌousu/ (n)
opprør
  kansan kapina vallanpitäjiään vastaan

kansanomainen /kˈansanomˌainen/ (adj)
populær
  kansalle ominainen, tavallisen kansan omaksuma, populaari
  helppotajuinen, yleistajuinen, populaari

kansanopisto /kˈansanopˌisto/ (n)
folkehøyskole
  vapaan kansansivistystyön piiriin kuuluva varttuneille nuorille suunnattu sisäoppilaitos, joka antaa heille yleissivistävää ja käytännön opetusta

kansantalous /kˈansantalous/ (n)
nasjonaløkonomi
  yhteiskunnan talousyksiköiden muodostama kokonaisuus; sisältää esimerkiksi kotitaloudet, yritykset, kunnat ja valtion

kansanvalta /kˈansanvˌalta/ (n)
demokrati
  demokratia; valtion kansalaisten tai muun julkisyhteisön jäsenten oikeus osallistua asioista päättämiseen joko suoraan tai vaaleilla valittujen edustajien välityksellä

kansanäänestys /kˈansanˌæːnestys/ (n)
folkeavstemming
  demokratiassa suora äänestys tietystä poliittisesta asiasta

kansi /kˈansɪ/ (n)
lokk
  astian tai laatikon suljin

kansleri /kˈanslerɪ/ (n)
kansler
  eräiden hallintovirkamiesten nimitys

kansoittaminen /kˈansoitːˌamɪnen/ (n)
befolkning
  henkilöiden sijoitteleminen tai määrän lisääminen

kanssa /kˈanssa/ (adv)
med
  myös

kanta /kˈanta/ (n)
frie
  esineen tyvi- tai perusosa, kantaosa, kiinnitysosa
  yksi kolmion tai monikulmion sivuista
  joukko, josta voidaan johtaa avaruuden kaikki alkiot. Määritelmä eroaa topologiassa ja lineaarialgebrassa.
  tiettyyn kantalukuun perustuva positiojärjestelmä
  bipolaaritransistorin yksi elektrodi
skalk
  kengän takaosan pohja kantapään alla
mening
  mielipide, näkemys, suhtautuminen johonkin
stubbe
  jonkin eliön yhteisestä vanhemmista jalostettu tai polveutuva populaatio; tietyllä alueella elävä populaatio
rot
  kantasana

kanta-asiakas /kˈantaˈasɪakas/ (n)
stamgjest
  vakituinen asiakas, vakioasiakas

kantaa /kˈantaː/ (v)
bære
  pitää yllä jotain tunnetta tms.
  periä maksuja tai veroja
  (eläimen raskaudesta) olla tiineenä; olla raskaana

kantagermaani /kˈantaɡˌermaːnɪ/ (n)
urgermansk
  rekonstruoitu germaaninen kantakieli.

kantaja /kˈantaja/ (n)
bærer
  se, joka kantaa eli kuljettaa
bistand
  se joukko, jossa funktion arvot poikkeavat nollasta, tai em. joukon sulkeuma

kantakaupunki /kˈantakˌaupuŋkɪ/ (n)
sentrum
  kaupungin (vanha) keskusta-alue

kantaluku /kˈantalˌuku/ (n)
frie
  lukujärjestelmän kantaluku on luku joka määrittelee minkä luvun potensseina luvut esitetään ja kuinka monta numeroa tarvitaan

kantapää /kˈantapæː/ (n)
hæl
  jalkaterän takaosa

kantelu /kˈantelu/ (n)
beklagelse
  muutoksenhakukeino, jota voidaan käyttää hallintolainkäytössä, jos päätöksen tekemisessä on tapahtunut menettelyvirhe

kantoaalto /kˈantoˌaːlto/ (n)
bærebølge
  sähkömagneettinen aalto, esim. radioaalto, jota moduloimalla lisätään siihen tiedon siirtoon tarkoitettua informaatiota

kantoaika /kˈantoˌaika/ (n)
graviditet
  Aika emon hedelmöittymisestä poikasen syntymään.

kantoninkiina /kˈantonˌiŋkɪːna/ (n)
kantonesisk
  kiinan merkittävin murre, jota puhutaan Etelä-Kiinassa

kanttiini /kˈantːɪːnɪ/ (n)
kantine
  leirin, sairaalan tms. kahvio

kapea /kˈapea/ (adj)
snever
  leveydeltään vähäinen, lyhyt leveyssuunnassa, pieni vasemmalta oikealle

kapeakatseinen /kˈapeakˌatseinen/ (adj)
bornert
  sellainen, joka ei ole avoin uusille ajatuksille eikä havaitse laajempaa kuvaa ja sen monipuolisuutta

kapellimestari /kˈapellɪmˌestarɪ/ (n)
dirigent
  henkilö, joka johtaa orkesterin, kuoron ja joidenkin muiden musiikkiryhmien esityksiä sekä mm. valitsee niiden ohjelmistot

kapina /kˈapɪna/ (n)
opprør
  nousu jotakin järjestelmää tai sen johtoa vastaan, joskus aseellinen tai väkivaltainen

kapinlauluhaukka /kˈapɪnlˌauluhˌaukːa/ (n)
bleksanghauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kapitalismi /kˈapɪtalˌismɪ/ (n)
kapitalisme
  talousjärjestelmä, joka perustuu ylijäämään eli tuottoon eli voittoon, joka investoidaan uudelleen entistä suurempien tuottojen saamiseksi; loputtoman pääoman kasautumisen järjestelmä, jossa etusija on pääoman ikuisella kasvulla; käytettyjen panosten ylittävien tuottojen logiikka, joka on vuosituhansien kuluessa kehittynyt viljasadoista ja kotieläinten lisäämisestä, ja muodostaa sivilisaation voitollisen tuotantologiikan, jossa saadaan enemmän jostakin kuin mitä siihen uhrataan panoksia

kapiteeli /kˈapɪtˌeːlɪ/ (n)
kapitél
  (arkkitehtuuri) pylvään, pilarin tai pilasterin yläpää

kappale /kˈapːale/ (n)
stykke
  yksittäinen esine; lyhenne kpl
mynt
  pala, osa kokonaisuudesta
avsnitt
  tekstissä taitollisesti erotettu pieni kokonaisuus
sang
  musiikissa yksi laulettava ja / tai soitettava teos
legeme
  (geometria) pintojen kolmiulotteisesta avaruudesta erottama alue

kappeli /kˈapːelɪ/ (n)
kapell
  sivukirkko; pieni kirkkorakennus kristillisiä toimituksia varten suunniteltu tila

kapris /kˈaprɪs/ (n)
kapers
  (mauste) kapriksen avautumaton kukkanuppu säilöttynä

kapteeni /kˈapteːnɪ/ (n)
kaptein
  upseerin sotilasarvo

kapustarinta /kˈapustarˌinta/ (n)
heilo
  kahlaajiin kuuluva lintulaji, jota myös tunturikurmitsaksi kutsutaan

kapybara /kˈapybˌara/ (n)
flodsvin
  mikä tahansa edellisiin kuuluvan kapybarojen suvun () laji tai sellaisen yksilö
  edellisiin kuuluva, maailman suurikokoisimpana jyrsijänä tunnettu, laji () tai sen yksilö

karakki /kˈarakːɪ/ (n)
karakk
  1400-luvulla kehitetty kolmi–nelimastoinen purjelaiva, joka tuli tunnetuksi ensimmäisenä valtamerikelpoisena rahtikuljetukseen soveltuvana alustyyppinä

karakteristika /kˈarakterˌistɪka/ (n)
karakteristisk
  logaritmin arvon kokonaisosa, jonka lukuarvo määräytyy kymmenkantaisilla logaritmeilla numeruksen desimaalipilkun nojalla

karamelli /kˈaramˌellɪ/ (n)
godt
  karkki, makeinen

karanteeni /kˈarantˌeːnɪ/ (n)
karantene
  pakkoeristys, tyypillisesti vaarallisen tarttuvan taudin leviämisen estämiseksi.

karaoke /kˈaraˌoke/ (n)
karaoke
  viihdemuoto, jossa esitetään yleisölle laulu nauhoitteelta tulevan musiikkitaustan ja tekstin mukaan

karata /kˈarata/ (v)
unnkomme
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, paeta
ruse
  hyökätä

karate /kˈarate/ (n)
karate
  eräs alkuperältään japanilainen itsepuolustus- ja kamppailu-urheilulaji

karavaaniseralji /kˈaravˌaːnɪserˌaljɪ/ (n)
karavaneserai
  tavallisesti valtateiden varsilla sijainnut tienvarsimajatalo, jossa karavaanissa kulkeneet matkalaiset saattoivat levätä ja toipua päivän matkastaan

kardemumma /kˈardemˌumma/ (n)
kardemomme
  inkiväärikasvi (), jonka siemeniä käytetään mausteena

karhe /kˈarhe/ (n)
streng
  pellolla tai niityllä oleva pitkä kasa heiniä tai viljan korsia

karhu /kˈarhu/ (n)
bjørn
  Ursus-suvun suurikokoisia petoeläimiä; erityisesti pohjoisessa Euraasiassa yleinen ruskeakarhu (Ursus arctos), kaikkiruokainen metsissä viihtyvä nisäkäs, Euroopan suurin petoeläin

karhunvatukka /kˈarhunvatˌukːa/ (n)
bjørnebær
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas, joka tuottaa tavallisesti punaisia marjoja ()
  karhunvatukan marja

karhuta /kˈarhuta/ (v)
gråbrun
  periä saataviaan

kari /kˈarɪ/ (n)
crack
  vedenpinnan alla tai vain hieman sen päällä oleva kivi tai kallio, johon veneet tai laivat voivat vahingossa törmätä, matalikko
rev
  pieni, kallioinen tai kalliorantainen saari, käytetään erityisesti paikannimissä
felle
  ongelma tai epäonnistuminen

karies /kˈaries/ (n)
karies
  hammasmätä; hammassairaus, jossa plakin bakteerit, usein hammaskiven suojassa, tuottavat syövyttäviä happamia aineenvaihduntatuotteita, jotka syövyttävät hammaskiillettä ja tämä syöpyminen johtaa hampaan reikiintymiseen

karikatyyri /kˈarɪkatˌyːrɪ/ (n)
karikatur
  henkilön tai muun kohteen luonteenomaisia piirteitä korostava pilapiirros, irvikuva

karisma /kˈarɪsma/ (n)
karisma
  yksilön tyyneyttä ja viehätysvoimaa huokuva, yleensä ihailtava, olemus

karitsa /kˈarɪtsa/ (n)
lam
  lampaan poikanen, lampaanvuona

karja /kˈarja/ (n)
buskap
  suurehkot lihan- tai maidontuotantoon käytetyt eläimet, erit. nautakarja, tilan hyötyeläimet kokonaisuutena
  ohjailtavissa oleva ihmisjoukko

karjala /kˈarjala/ (n)
karelsk
  karjalan kieli: jokin Itä-Karjalan alueella puhuttavista itämerensuomalaisista kielistä, joita ovat varsinaiskarjala eli kantakarjala (kielitunnus krl) sekä joissakin yhteyksissä tämän murteiksi luokiteltavat aunuksenkarjala eli livvi (kielitunnus olo) ja lyydi (kielitunnus lud)

karjalainen /kˈarjalˌainen/ (adj)
karelsk
  karjalaisen perinteen mukainen, karjalaisuuteen tai Karjalaan liittyvä

karjalainen /kˈarjalˌainen/ (n)
karelsk
  Karjalassa asuva, sieltä kotoisin oleva

karjasuoja /kˈarjasˌuoja/ (n)
låve
  karjatalousrakennus, joka tarjoaa kotieläimille suojan säätä ja ulkoisia uhkia vastaan

karju /kˈarju/ (n)
råne, galte
  leikkaamaton koiraspuolinen sika

karkaista /kˈarkaista/ (v)
bråkjøle
  jäähdyttää kuuma metalli nopeasti sen kovuuden nostamiseksi

karkauspäivä /kˈarkauspˌæivæ/ (n)
skuddag
  karkausvuonna lisätty ylimääräinen päivä, jonka seurauksena vuodessa on 366 päivää; helmikuun 29. päivä

karkausvuosi /kˈarkausvˌuosɪ/ (n)
skuddår, skotår
  vuosi, jossa on 366 päivää

karkea /kˈarkea/ (adj)
grov
  hienostumaton tai raaka

karkottaa /kˈarkotːaː/ (v)
forvise
  pakottaa muuttamaan pois jstak

karpalo /kˈarpalo/ (n)
tranebær
  isokarpalo (Vaccinium oxycoccos), soilla ja kosteissa maastoissa kasvava, puolukan sukuun kuuluva ikivihreä varpu

karppi /kˈarpːɪ/ (n)
karpe
  eräs makeanveden särkikaloihin kuuluva kalalaji () tai sen yksilö

karsastus /kˈarsastus/ (n)
skjeløydhet
  näkövika, jossa silmät eivät kykene tarkentumaan samaan kohteeseen

karsina /kˈarsɪna/ (n)
føre i pennen
  karjasuojassa oleva aitaus, jossa pidetään eläimiä kuten sikoja, hevosia

karstata /kˈarstata/ (v)
kort
  muokata villan karvat samansuuntaisiksi

karsti /kˈarstɪ/ (n)
karstlandskap
  karstimaa muodostuma, joka syntyy veden vaikutuksesta liukenevaan maa-ainekseen, esim. kalkkikiveen

kartano /kˈartano/ (n)
riddergods
  iso, vanha maatila, suurtila

kartella /kˈartella/ (v)
unngå
  vältellä kohtaamasta tai tekemästä jotain

karthagolainen /kˈarthaɡolˌainen/ (adj)
kartagisk
  karthagolaisiin tai Karthagoon liittyvä

karthagolainen /kˈarthaɡolˌainen/ (n)
kartagisk
  Karthagon asukas

kartiini /kˈartɪːnɪ/ (n)
gardin
  ikkunan, oven, vuoteen tai muun vastaavan edessä oleva verho

kartio /kˈartɪo/ (n)
kjegle
  (geometria) huippua kohti suippeneva muoto tai esine, jonka pohjan suuntainen poikkileikkaus on saman muotoinen joka korkeudella

kartonki /kˈartoŋkɪ/ (n)
kartong
  kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 150-350 g/m³; tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat pahveja ja keveämmät papereja

kartta /kˈartːa/ (n)
kart
  mittakaavan mukaisesti pienennetty ja merkeiltään selitetty piirros, jossa esitetään jotain tiettyä maantieteellistä aluetta ja sen keskinäisiä sijainteja

karttaa /kˈartːaː/ (v)
unngå
  kiertää, kaihtaa, välttää näkemästä tai tekemästä jotakin

karttakeppi /kˈartːakˌepːɪ/ (n)
pekestokk
  väline sijainnin osoittamiseen kartalla tms.

karttua /kˈartːua/ (v)
vokse
  tulla kokoon, kertyä, kasaantua

kartuttaa /kˈartutːaː/ (v)
stige
  lisätä, kasvattaa

karuselli /kˈarusˌellɪ/ (n)
karusell
  pyörivä huvipuistolaite, jonka kyydissä istutaan esim. eläinten muotoisten istuinten päällä

karva /kˈarva/ (n)
hår
  ihoa peittävä sarveisainemuodostuma.

karvas /kˈarvas/ (adj)
bitter
  kitkerän makuinen, yksi perusmauista, maku joka on monissa alkaloideissa, kuten kofeiini ja kiniini sekä emästen vesiliuoksissa

karviainen /kˈarvɪˌainen/ (n)
stikkelsbær
  herukoiden sukuun (Ribes) kuuluva marjapensas

kasa /kˈasa/ (n)
haug
  satunnaiseen järjestykseen pinotut tavarat, läjä

kasari /kˈasarɪ/ (n)
kasserolle
  syvä, yleensä pienehkö ja pitkäkahvainen kattila

kasarmi /kˈasarmɪ/ (n)
kaserne
  sotilaiden ja muiden joukkojen vakinaiseen majoitukseen käytettävä asuinrakennus

kasata /kˈasata/ (v)
batteri
  kerätä ja asetella kasaan tai kasoihin

kasettisoitin /kˈasetːɪsˌoitɪn/ (n)
kassettspiller
  äänentoistoon tarkoitettu laite, joka käyttää c-kasettia

kaskelotti /kˈaskelˌotːɪ/ (n)
spermhval
  suurin hammasvalaslaji (Physeter macrocephalus)

kasku /kˈasku/ (n)
vits
  lyhyt usein suullisesti kerrottu humoristinen tarina

kassa /kˈassa/ (n)
fond
  jonkin yhteisön rahavarat; niiden hoito
kasse
  päivittäiseen rahaliikenteeseen tarkoitetut käteisvarat; liikkeen tai kaupan kassassa aukioloajan olevat varat

kassajono /kˈassajˌono/ (n)
linje
  myymälän kassalle muodostunut maksutapahtumaa odottavien asiakkaiden jono

kassakaappi /kˈassakˌaːpːɪ/ (n)
safe
  arvokkaan omaisuuden säilytystä varten suunniteltu lujarakenteinen ja lukollinen kaappi

kassakone /kˈassakˌone/ (n)
inntil
  rahojen laskemiseen ja ostosten rekisteröintiin käytettävä kone

kassi /kˈassɪ/ (n)
sekk
  esim. kankaasta tai muovista tehtävä esine, jossa pidetään muita esineitä

kastajaiset /kˈastajˌaiset/ (n)
dåp
  tilaisuus, jossa henkilö kastetaan eli liitetään kirkon jäseneksi

kastanja /kˈastanja/ (n)
kastanje
  kastanjapuun hedelmä, pähkinä, joita on yleensä kolmittain piikikkäissä hedelmäkehdoissa
  kastanjapuu, kastanjoiden () suvun kasvi

kastanjapuu /kˈastanjapuː/ (n)
kastanje
  pyökkikasvien heimon puusuvun lehtipuu (Castanea), joka tuottaa kastanjoita; tunnetaan muutamia kymmeniä lajikkeita.

kaste /kˈaste/ (n)
dåp
  kristinuskossa toimitus, jolla henkilö liitetään seurakuntaan

kastella /kˈastella/ (v)
vanne
  tehdä märäksi lisäämällä vettä

kastelukannu /kˈastelukˌannu/ (n)
vannkanne
  kahvallinen ja yleensä pitkänokkainen astia veden kaatamiseksi huonekasvien ruukkuihin tai puutarhakasveille

kastemalja /kˈastemˌalja/ (n)
døpefont
  eräissä kristillisissä kirkkokunnissa astia, josta otettavaa vettä käytetään valelukasteen suorittamiseen

kastemato /kˈastemˌato/ (n)
meitemark
  kasteliero, lieroihin kuuluva nivelmatojen laji

kastepiste /kˈastepˌiste/ (n)
duggpunkt
  se lämpötila, jossa ilmassa kulloinkin oleva vesihöyry riittää tekemään sen täysin kyllästyneeksi niin, että suhteellinen ilmankosteus on 100 prosenttia

kasti /kˈastɪ/ (n)
kaste
  kastilaitoksen ylläpitämä yhteiskuntaluokka erityisesti Intiassa

kastike /kˈastɪke/ (n)
saus
  juokseva tai sakea ruokalajin osa, joka voi sisältää sattumia ja joka antaa ruokaan makua sekä nestemäisenä helpottaa ruoan syömistä

kastikka /kˈastɪkːa/ (n)
rør
  kastikkojen () heinäkasvisukuun kuuluva kasvi(laji)

kastroida /kˈastroida/ (v)
nøytral
  suorittaa kastraatio, tehdä uroseläin lisääntymiskyvyttömäksi

kasvaa /kˈasvaː/ (v)
vokse
  tulla kooltaan suuremmaksi tai vanhemmaksi

kasvain /kˈasvain/ (n)
vekst
  solujen hallitsemattomasta jakautumisesta johtuva hyvän- tai pahanlaatuinen muodostuma

kasvaminen /kˈasvamɪnen/ (n)
stigning
  koon tai määrän lisääntyminen

kasvattaa /kˈasvatːaː/ (v)
utdanne
  koulia, opettaa (yl. lapsille) elämäntapoja ja käytöstapoja
dyrke
  viljellä kasveja tai pitää kotieläimiä hyötytarkoituksessa

kasvatustiede /kˈasvatˌustiede/ (n)
pedagogikk
  tiede, joka tutkii ja kehittää ihmisen koko elämänkaaren aikana tapahtuvaa kasvua, kehitystä ja oppimista sekä niihin liittyviä kysymyksiä

kasvi /kˈasvɪ/ (n)
plante
  kasvikuntaan () kuuluva, valon avulla yhteyttämällä itselleen ravintoa tuottava aitotumainen eliö

kasvihuone /kˈasvɪhˌuone/ (n)
drivhus
  kasvien kasvattamista varten rakennettu läpinäkyvä rakennelma, joka pitää lämpöä tehokkaasti sisällään

kasvihuoneilmiö /kˈasvɪhˌuoneilmˌiø/ (n)
drivhuseffekt
  ilmiö, jossa useista eri aallonpituuksista muodostuvan sähkömagneettisen säteilyn tietyt aallonpituusalueet lämmittävät väliainetta (ks. absorptio), esimerkiksi maapallon kaasukehää ja seurauksena planeetan kaasukehän keskilämpötila kohoaa havaintojaksolla

kasvihuonekaasu /kˈasvɪhˌuonekˌaːsu/ (n)
drivhusgass
  kaasu, joka aiheuttaa tai voimistaa kasvihuoneilmiötä

kasvis /kˈasvɪs/ (n)
grønnsak
  kasvin syötävä osa, joka ei ole hedelmä

kasvissyöjä /kˈasvɪssˌyøjæ/ (n)
vegetarianer
  henkilö, jonka ruokavalioon ei kuulu liha, mutta esimerkiksi maito ja kananmunat voivat kuulua

kasvissyönti /kˈasvɪssˌyøntɪ/ (n)
vegetarianisme
  vegetarismi; sellaisen ruokavalion noudattaminen johon ei kuulu liha

kasvitiede /kˈasvɪtˌiede/ (n)
plantelære
  botaniikka, fytologia, biologinen tiede, joka tutkii kasveja ja niiden elämää

kasvitieteellinen /kˈasvɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
plantelære
  sellainen, joka liittyy kasvitieteeseen, kasvitieteen alaan kuuluva

kasvitieteilijä /kˈasvɪtˌieteilˌijæ/ (n)
botaniker
  kasvitieteen harjoittaja

kasviöljy /kˈasvɪˌøljy/ (n)
vegetabilsk olje
  kasvikunnasta peräisin oleva 100-prosenttinen juokseva rasva; valmistetaan yleensä kasvien tuottamista siemenistä tai pähkinöistä

kasvot /kˈasvot/ (n)
ansikt, fjes
  ihmisen pään etuosa otsasta leukaan

kasvu /kˈasvu/ (n)
vekst
  eliön kehittyminen ja suuremmaksi tuleminen ajan myötä
  kasvamisen toteutuma

kataja /kˈataja/ (n)
einer
  kotikataja (), sypressikasvien heimoon kuuluva havupuu, jonka hedelmä on käpy, katajanmarja

katajanmarja /kˈatajˌanmarja/ (n)
einebær
  katajan käpy, joka sopii muun muassa ihmisen ravinnoksi

katakombi /kˈatakˌombɪ/ (n)
katakombe
  maanalainen hautakammiokäytävä

katalaani /kˈatalˌaːnɪ/ (n)
katalansk
  katalaanin kieli (kielitunnus: ca), Kataloniassa Espanjassa puhuttava kieli

katalonialainen /kˈatalˌonɪalˌainen/ (adj)
katalansk
  Kataloniasta kotoisin tai peräisin oleva

katalysaattori /kˈatalysˌaːtːorɪ/ (n)
katalysator
  laite, joka käyttää hyväkseen katalyysiä kemialliseen muuntamiseen

katalyytti /kˈatalˌyːtːɪ/ (n)
katalysator
  aine, joka nopeuttaa kemiallista reaktiota tietyssä lämpötilassa, kuitenkaan itse kulumatta reaktiossa

katamaraani /kˈatamarˌaːnɪ/ (n)
katamaran
  laiva tai muu alus, jossa on kaksi runkoa

katapultti /kˈatapˌultːɪ/ (n)
katapult
  piirityskone, jolla voidaan lingota ammuksina käytettäviä esineitä kuten kookkaita kiviä

katastrofi /kˈatastrˌofɪ/ (n)
katastrofe
  poikkeuksellisen vakava onnettomuus

kate /kˈate/ (n)
bidrag
  myyntikate, marginaali, katetuotto; se, mitä jää jäljelle, kun myyntituloista vähennetään muuttuvat kulut, kuten tavaroiden ostot, palkat, yms.
kuvert
  kattauksen yhdelle hengelle tuleva osa, yhden hengen ruokailuvälineet kattauksessa

katedraali /kˈatedrˌaːlɪ/ (n)
domkirke
  tuomiokirkko

kateellinen /kˈateːllɪnen/ (adj)
misunnelig
  joka on vihainen, pahastunut tms. toisen onnesta

kategoria /kˈateɡˌorɪa/ (n)
kategori
  luokka, ryhmä

katekismus /kˈatekˌismus/ (n)
katekisme
  kodin hengellinen käsikirja, joka kertoo selkeästi mitä kristillinen usko on; ilmaisee suppeasti Raamatun keskeisen sisällön; kristillisen opin tiivistelmä

kateleipä /kˈatelˌeipæ/ (n)
knipse
  kattauksen yhteydessä erikseen kullekin ruokailijalle tarjolle asetettu leipänen, kuten rinkeli, sarvi, sämpylä tai teeleipä, mutta ei ison leivän viipale

katetri /kˈatetrɪ/ (n)
kateter
  ohut putki, joka viedään tiehyttä pitkin elimeen

kati /kˈatɪ/ (n)
khat
  eräs kasvi ja siitä saatava päihde, yleisimmin khat

katkaista /kˈatkaista/ (v)
brekke
  laittaa poikki

katkarapu /kˈatkarˌapu/ (n)
reke
  kymmenjalkaisten alalahkoon () kuuluvia pieniä, uivia rapuja, jotka ovat tärkeää kalojen ravintoa ja joiden pyrstö on myös suosittu ihmisten ravintona

katkelma /kˈatkelma/ (n)
utdrag
  osa, joka on otettu pidemmästä teoksesta

katkera /kˈatkera/ (adj)
bitter
  (mausta) karvas, kitkerä

katkero /kˈatkero/ (n)
bitter
  katkeroiden maustejuurista tai kuorista uutetuilla katkeroaineilla ja yrteillä maustettu viina; alkoholipitoisuus noin 20–35 prosenttia ja juodaan tavanomaisesti vähän kerralla osaltaan usein mausteisen ja kitkerän makunsa vuoksi

katkerokala /kˈatkerˌokala/ (n)
gallerørsopp
  (yleisesti) mikä tahansa -sukuun kuuluva särkikalojen laji tai sellaisen yksilö
bitterling
  (erityisesti) -laji tai sen yksilö

katko /kˈatko/ (n)
blokk
  katkaisukohta; kohta josta jokin on poikki, aukko

katolilainen /kˈatolɪlˌainen/ (n)
katolikk
  suurimman kristillisen kirkkokunnan, katolisen kirkon, jäsen; katolista oppia noudattava henkilö

katolinen /kˈatolɪnen/ (adj)
katolsk
  yleinen, yhteinen

katsahtaa /kˈatsahtaː/ (v)
observere
  katsoa lyhyesti (johonkin)

katsella /kˈatsella/ (v)
observere
  tarkkailla, tehdä näköhavaintoja; tarkastella; nähdä omin silmin

katselmus /kˈatselmus/ (n)
anmeldelse
  hallintoasiaa käsittelevän viranomaisen järjestämä, paikalla tehtävään havainnointiin perustuva menettely, jolla viranomainen hankkii selvitystä asian ratkaisemista varten

katsoa /kˈatsoa/ (v)
se, skue
  keskittyä siihen, mitä näkee

kattaa /kˈatːaː/ (v)
dekke
  asetella astiat ja ruokailuvälineet pöydälle ruokailua varten
tak
  suojata pysyvästi sateelta, peittää katolla tai muulla vastaavalla

kattaus /kˈatːaus/ (n)
spisebestikk
  ruokailua varten laitetun pöydän varustelu; varusteltu ruokapöytä liinoineen, astioineen, ruokailuvälineineen ja koristeineen.
servise
  suuressa tilaisuudessa ruokailuvuoro.

kattila /kˈatːɪla/ (n)
gryte
  ruoanlaitossa käytettävä kannellinen keittoastia, joka sopii keittolevylle tai liedelle

kattilalaakso /kˈatːɪlalˌaːkso/ (n)
botn
  pyöreä jyrkkäreunainen laakso

kattohaikara /kˈatːohˌaikara/ (n)
stork
  (eläintiede) haikaralintuihin kuuluva Suomenlahden eteläpuolella tyypillisesti katoilla pesivä, väritykseltään musta-valkea haikara, jota tavataan satunnaisesti myös Suomessa

kattokruunu /kˈatːokrˌuːnu/ (n)
lysekrone
  näyttävä sisäkattoon asennettu sähkövalaisin tai historiallisesti kynttelikkö

kattolista /kˈatːolˌista/ (n)
isse
  lista sisäseinän ja sisäkaton yhtymäkohdassa, jonka alle jää tapetin yläreuna

katu /kˈatu/ (n)
gate
  taajamassa sijaitseva kulkuväylä, joka koostuu usein ajoradasta ja molemmin puolin sijaitsevista jalkakäytävistä

katua /kˈatua/ (v)
angre på
  olla pahoillaan jostain tekemästään; toivoa ettei olisi tehnyt jotain

katukivi /kˈatukˌivɪ/ (n)
grevlinghi
  katukiveyksen rakentamiseen käytettävä kivi

katuoja /kˈatuoja/ (n)
grøft
  kadun reunassa oleva vettä ohjaava kouru, jota pitkin sadevesi ym. valuvat viemäriin

katuosoite /kˈatuosˌoite/ (n)
gateadresse
  rakennuksen yksilöivä osoite, jonka avulla rakennus on löydettävissä tietyltä kadulta

katupora /kˈatupˌora/ (n)
trykkluftbor
  huomattavan äänekäs työkalu, jolla voidaan rikkoa betonia ja asfalttipäällystettä

katuvalo /kˈatuvˌalo/ (n)
gatebelysning
  katuvalaistuksen osa

kauan /kˈauan/ (adv)
lang
  pitkän aikaa, pitkään

kauas /kˈauas/ (adv)
fjern
  pitkän matkan tai ajan päähän, etäälle

kauha /kˈauha/ (n)
sleiv
  varrellinen kuppi tai työväline, jolla ammennetaan jauhetta tai nestemäistä ainetta

kauhea /kˈauhea/ (adj)
skrekkelig
  kauhua herättävä, hirvittävä, kauhistuttava

kauhistus /kˈauhɪstus/ (n)
gru
  ahdistuksen ja pelon tuntemus

kauhu /kˈauhu/ (n)
gru
  suuri pelon tunne, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa siihen liittyy tuntemuksia jonkin asian tai tilanteen hirveydestä tai karmeudesta
  kauheus
  kirjallisuuden ja elokuvan laji, joka perustuu pelottaviin ja kauhua herättäviin asioihin

kaukaa /kˈaukaː/ (adv)
fjern
  pitkän matkan päästä, etäältä

kaukalo /kˈaukalo/ (n)
trau
  pitkänomainen, matalahko astia tai allas

kaukana /kˈaukana/ (adv)
fjern
  pitkän ajan päässä

kaukojuna /kˈaukojˌuna/ (n)
mosjonere
  matkustajajuna, joka on pitkämatkaisessa kaupunkien välisessä liikenteessä

kaukolämpö /kˈaukolˌæmpø/ (n)
fjernvarme
  lämmitystekniikka, jossa voimalaitoksessa tai lämpökeskuksessa lämmitetään vettä, johdetaan se kiinteistöjen lämmönjakokeskukseen ja sen jälkeen taas voimalaitokseen tai lämpökeskukseen takaisin

kaukopalvelu /kˈaukopˌalvelu/ (n)
lån
  erillisten kirjastojen välistä aineistojen yhteiskäyttöä, jossa välitetään lainoja ja jäljenteitä tarvitsijoille; kaukolainaus

kaukoputki /kˈaukopˌutkɪ/ (n)
teleskop
  optinen laite, joka tuottaa silmälle lähikuvan kauempana olevasta kohteesta

kaukosäädin /kˈaukosˌæːdɪn/ (n)
fjernkontroll
  laite, jolla voidaan ohjata toista laitetta etäältä

kaukotaitteisuus /kˈaukotˌaitːeisuːs/ (n)
hypermetropi
  taittovirhe, jossa lähellä olevien kohteiden kuva muodostuu verkkokalvon taakse, jolloin silmä näkee tarkasti kauas mutta ei lähelle

kaula /kˈaula/ (n)
hals
  ruumiinosa pään ja vartalon välillä

kaulahuivi /kˈaulahwˌivɪ/ (n)
halstørkle
  kaulan ympärille kiedottava huivi

kaulaketju /kˈaulakˌetju/ (n)
halsbånd
  kaulalle ripustettava ketju, joka kannattelee siihen kiinnitettyä korua tai toimii itse koruna

kaulakoru /kˈaulakˌoru/ (n)
halsbånd
  kaulan ympärillä pidettävä koru, jossa saattaa olla osana kaulaketju

kaulapanta /kˈaulapˌanta/ (n)
halsbånd
  kaulaan esim. koiralle asetettava panta

kaulia /kˈaulɪa/ (v)
knipse
  litistää taikina levyksi vierittämällä sylinterimäistä palikkaa sen yli toistuvasti

kaulus /kˈaulus/ (n)
krage
  kaulaa ympäröivä vaatekappale tai vaatekappaleen osa

kaulushaikara /kˈaulushˌaikara/ (n)
rørdrum
  toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista (Botaurus stellaris)

kauluspaita /kˈauluspˌaita/ (n)
bluse
  Ylävartalon päälle puettava miesten vaate, päällyspaita, jossa on kaulus, hihat, kalvosimet ja etuosassa napitus kauluksesta helmaan asti.

kauna /kˈauna/ (n)
agn
  jyvästä jauhettaessa irtoava kuori

kauneus /kˈauneus/ (n)
skjønnhet
  ihmisen havaintomaailmaan liittyvä myönteiseksi ja mielihyvää tuottavaksi koettu käsite, jonka sisältö ja kriteerit vaihtelevat ajan ja yhteiskunnan virtausten ja ihmisen sisäistämien näkemysten ja arvojen mukaisesti; aihetta tutkii filosofian osa-alue estetiikka

kaunis /kˈaunɪs/ (adj)
vakker
  havaitsijalleen esteettistä tai moraalista mielihyvää tuottava. Esteettisesti kauniiksi voidaan kutsua näkyä, ajatusta tai kuultua ääntä; moraalisesti kauniiksi ajatusta tai tekoa.
  sateeton, pilvetön

kaunistella /kˈaunɪstella/ (v)
rosemale
  saada näyttämään paremmalta kuin jokin todellisuudessa on

kaunoamatsoni /kˈaunoamˌatsonɪ/ (n)
solamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaunokainen /kˈaunokˌainen/ (n)
tusenfryd
  (kasvitiede) nurmikaunokainen, kaunokaisten sukuun kuuluva

kaunokirjoitus /kˈaunokˌirjoitus/ (n)
kursiv
  käsin kirjoitettava kirjoitustyyli, jossa silmukoita jms. sisältävät kirjaimet yleensä sidotaan toisiinsa; käsialakirjoitus

kaunoruohokaija /kˈaunorˌuohokˌaija/ (n)
turkisparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaunoviikunakaija /kˈaunovˌiːkunakˌaija/ (n)
oransjekronet fikenpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaupallinen /kˈaupallɪnen/ (adj)
annonse
  sellainen, jolla on kaupankäyntiin liittyvä luonne, myyntiä edistävä merkitys

kaupankäynti /kˈaupaŋkˌæyntɪ/ (n)
fag
  hyödykkeen tai palvelun vaihtamista toiseen hyödykkeeseen, palveluun tai rahaan

kauppa /kˈaupːa/ (n)
butikk
  yritys, jonka tiloissa myydään tavaroita
  myynti- ja ostotapahtuma, kaupanteko, liiketoimi
handel
  myyntien ja ostojen sarja, kaupankäynti

kauppakeskus /kˈaupːakˌeskus/ (n)
kjøpesenter
  rakennus tai rakennuskokonaisuus jossa sijaitsee paljon kauppoja sisätiloissa

kauppalaiva /kˈaupːalˌaiva/ (n)
handelsskip
  kauppamerenkulun käytössä oleva laiva

kaupparatsu /kˈaupːarˌatsu/ (n)
selger
  myyntiedustaja, kiertävä myyntimies, matkaava tuote-esittelijä

kauppias /kˈaupːɪas/ (n)
kjøpmann
  kaupan tai liikkeen omistaja

kaupunginosa /kˈaupuŋŋˌinosa/ (n)
bydel
  kaupungin nimetty osa-alue

kaupungintalo /kˈaupuŋŋˌintalo/ (n)
rådhus
  julkinen rakennus, jossa kaupunginhallitus kokoontuu

kaupunki /kˈaupuŋkɪ/ (n)
by
  sivilisaation muodostama taajama, joka ylittää paikallisesti ympäristön kantokyvyn ja edellyttää resurssien tuontia kulutettaviksi laajemmalta sen olemassaolon edellytyksenä olevalta alueelta

kaupunkivaltio /kˈaupuŋkɪvˌaltɪo/ (n)
bystat
  pienikokoinen valtio, joka muodostuu yhdestä kaupungista

kaura /kˈaura/ (n)
havre
  erityisesti peltokaura ()
  näiden ravinnoksi käytettävät siemenet

kaurapuuro /kˈaurapˌuːro/ (n)
havregrøt
  kauraryyneistä tai suurimoista keitetty puuro

kauris /kˈaurɪs/ (n)
Steinbukken
  eräs horoskooppimerkki

kausi /kˈausɪ/ (n)
alder
  ajanjakso
  geologisen ajanlaskun taso. Kaudet muodostavat maailmankauden ja jakautuvat edelleen epookkeihin
sesong
  urheilun tms. vuoden aikana käytävät kilpailut tai ottelut
løpetid
  tv-sarjan tms. tuotantoerä

kauterisoida /kˈauterɪsˌoida/ (v)
kauterisere
  polttaa tai syövyttää kudosta hoitotarkoituksessa

kavallus /kˈavallus/ (n)
underslag
  (omaisuusrikos) anastusrikoksen muoto, jossa henkilö anastaa hänen haltuunsa uskottuja varoja

kaveri /kˈaverɪ/ (n)
kamerat
  ystävä, toveri
fyr
  heppu, veikko, miespuolinen tyyppi, äijä (nuorisoslangia)

kašubi /kˈaʃubɪ/ (n)
kasjubisk
  kašubin kieli, Puolassa asuvan kašubien etnisen ryhmän äidinkielenään puhuma länsi-slaavilainen kieli, (kielitunnus: csb)

kefiiri /kˈefɪːrɪ/ (n)
kefir
  eräs piimää muistuttava hapanmaitovalmiste

kehdata /kˈehdata/ (v)
risikere
  uskaltaa ilman että hävettää
bli
  jaksaa, viitsiä

kehittyä /kˈehɪtːˌyæ/ (v)
forskudd
  muuttua vähittäisten muutosten kautta

kehittää /kˈehɪtːæː/ (v)
utvikle
  muokata paremmaksi, parantaa
fremkalle
  käsitellä kuvaksia niin, että niihin syntynyt näkymätön kuva kehitteen avulla muutetaan näkyväksi hopeayhdisteen muodostamaksi valokuvaksi

kehitys /kˈehɪtys/ (n)
utvikling
  asioiden muuttuminen ajan myötä
  jonkin uuden suunnittelu ja toteutus, laadinta
  (valokuvaus) valokuvafilmin prosessointi siten, että se ei enää valotu valolle altistuessaan
  kehityksellä tarkoitetaan nappuloiden, erityisesti upseerien, järjestämistä pelin alussa passiivisesta alkuasemasta aktiivisempaan hyökkäysasemaan
evolusjon
  kehitysopin yhteydessä sellaisten perättäisten muuntumisten, jossa tapahtuu populaation geenivaraston muuttumista, evoluutio

keho /kˈeho/ (n)
kropp
  elävä ihmisruumis

kehotus /kˈehotus/ (n)
bestille
  pyyntöä vahvempi vaatimus jonkin toimenpiteen suorittamiseksi, usein viranomaisen antamana

kehrä /kˈehræ/ (n)
håndteinsnelle
  rukin tai kehruukoneen pyörivä, lankaa muodostava osa

kehrätä /kˈehrætæ/ (v)
spinne
  tuottaa kierteistä ja kerrattua lankaa tekstiilikuiduista
male
  pitää jonkin tunnetilan (yleensä tyytyväisyyden) ilmaisemiseksi lyhytkatkoista matalataajuista ääntelyä kuten kissaeläimet

kehto /kˈehto/ (n)
vugge
  yleensä poikittaisilla jalaksilla varustettu t. kannikkeista riippuva keinutettava pienen lapsen vuode

kehtolaulu /kˈehtolˌaulu/ (n)
vuggesang
  lapsen nukuttamiseksi tarkoitettu laulu

kehu /kˈehu/ (n)
ros
  positiivinen tai kiittelevä arvio

kehua /kˈehua/ (v)
rose
  antaa kehuja, sanoa jostakin jotakin hyvää

kehys /kˈehys/ (n)
ramme
  esinettä, esim. taulua, ympäröivä tukeva tai koristeellinen rakenne

kehystää /kˈehystæː/ (v)
innramme
  laittaa johonkin kehykset

keidas /kˈeidas/ (n)
oase
  aavikolla oleva hedelmällinen paikka t. alue, jossa pohjavesi on lähellä maanpintaa

keihäs /kˈeihæs/ (n)
spyd
  (ase) metsästyksessä ja sodankäynnissä käytetty historiallinen heitto- tai pistoase

keihästää /kˈeihæstæː/ (v)
spyd
  heittää jotakin keihäällä siten, että keihäs menee läpi

keihäänheitto /kˈeihæːnhˌeitːo/ (n)
spydkast
  yleisurheilulaji, jossa pyritään heittämään teräväkärkinen keihäs mahdollisimman pitkälle

keijukainen /kˈeijukˌainen/ (n)
fe
  pieni ja siro taruolento (usein naispuolinen ja siivekäs)

keijulurikki /kˈeijulurˌikːɪ/ (n)
prinsesselori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keikari /kˈeikarɪ/ (n)
dandy
  hienostuneesti pukeutuva ja käyttäytyvä, ehkä veijarimainen tai snobbaileva mies

keikarilintuhaukka /kˈeikarɪlˌintuhˌaukːa/ (n)
svartrygghauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keikka /kˈeikːa/ (n)
konsert
  esittävän taiteilijan esiintyminen

keilailu /kˈeilailu/ (n)
bowling
  urheilulaji, jossa pyritään keilapalloa heittämällä kaatamaan jokaisella heitolla mahdollisimman paljon keiloja

keino /kˈeino/ (n)
liv
  tapa tai menetelmä jolla jotakin tehdään

keinotekoinen /kˈeinotekˌoinen/ (adj)
kunstig
  ihmisen tekemä; ei luonnostaan syntynyt

keinuhevonen /kˈeinuhˌevonen/ (n)
gyngehest
  kaarevajalaksinen leikkihevonen

keinulauta /kˈeinulˌauta/ (n)
dumphuske
  lauta, jonka kumpikin pää keinuu vuoroin ylös ja alas keskellä laudan alapintaa olevan jalustan varassa

keisari /kˈeisarɪ/ (n)
keiser
  Rooman valtakunnasta lähtöisin oleva korkein monarkin arvonimi

keisariamatsoni /kˈeisarˌiamˌatsonɪ/ (n)
keiseramazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keisarikotka /kˈeisarɪkˌotka/ (n)
keiserørn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keisarikunta /kˈeisarɪkˌunta/ (n)
keiserdømme
  valtakunta, jonka valtionpäämies on keisari

keisarillinen /kˈeisarˌillɪnen/ (n)
keiserlig
  keisarin perheeseen tai perheelle kuuluva

keisarinna /kˈeisarˌinna/ (n)
keiserinne
  keisarikunnan naispuolinen hallitsija

keisaripingviini /kˈeisarɪpˌiŋvɪːnɪ/ (n)
keiserpingvin
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keittiö /kˈeitːɪø/ (n)
kjøkken
  kotona, ravintolassa yms. paikka, jossa valmistetaan ruokaa. Keittiössä huolehditaan myös ruoanlaittoon ja kattaukseen liittyvistä astioista, työkaluista ja välineistä.
  jonkin maan tai alueen ruokakulttuurin mukainen tapa valmistaa ruokaa; etninen ruokakulttuuri

keittiönovi /kˈeitːɪˌønovɪ/ (n)
kjøkkendør
  keittiöön johtava ovi

keitto /kˈeitːo/ (n)
suppe
  liemiruoka, joka yleensä keitetään ennen syömistä ja joka useimmiten nautitaan lämpimänä

keittokirja /kˈeitːokˌirja/ (n)
kokebok
  kirja, joka sisältää kokoelman ruokareseptejä

keittäjä /kˈeitːæjæ/ (n)
kokk
  ruokalan kokki

keittää /kˈeitːæː/ (v)
koke
  kuumentaa nestettä kiehumispisteen yli; valmistaa tai käsitellä keittoastiassa nestettä sellaisenaan tai lisätyssä nesteessä; myös uuttaa kiehuvalla tai kuumennetulla vedellä

keko /kˈeko/ (n)
stakk
  kartionmuotoinen kasa irtonaista ainetta

keksi /kˈeksɪ/ (n)
kjeks
  tavallisesti tehdasmaisesti viljasta valmistettu ohut kuivaksi paistettu makea tai suolainen leivonnainen

keksijä /kˈeksɪjæ/ (n)
oppfinner
  henkilö, joka tekee uusia keksintöjä

keksintö /kˈeksɪntø/ (n)
oppfinnelse
  ihmisen keksimä uusi laite, menetelmä tai teoria

keksiä /kˈeksɪæ/ (v)
oppfinne
  tehdä jokin uusi keksintö

kela /kˈela/ (n)
vakle
  ympyrälieriö, jonka päällä on kierrettynä lankaa, siimaa, johdinta, vaijeria, filmiä tms.
spole
  käämi, kuristin, elektroniikan induktiivinen komponentti

keliakia /kˈelɪˌakɪa/ (n)
glutenintoleranse
  sairaus, jossa ohutsuolen limakalvo ei siedä rukiin, vehnän ja ohran sisältämää gluteenia

kelkka /kˈelkːa/ (n)
slede
  talvella lumella tai jäällä jalasten varassa liikkuva laite

kellari /kˈellarɪ/ (n)
kjeller
  rakennuksen asuintilojen alla oleva varasto- ja säilytystila

kelli /kˈellɪ/ (n)
kuk
  penis

kello /kˈello/ (n)
klokke, ur
  ajan mittaamiseen ja näyttämiseen tarkoitettu laite
klokke
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva soitin, jota soitetaan lyömällä sitä

kellonaika /kˈellonˌaika/ (n)
tidspunkt
  kellon näyttämä tai muuten ilmoittama aika

kellopeli /kˈellopˌelɪ/ (n)
klokkespill
  kromaattinen lyömäsoitin, jonka metallisia kieliä soitetaan kovilla kapuloilla napauttamalla

kellottaa /kˈellotːaː/ (v)
ta tid
  ottaa aikaa jostakin kellolla
ta tiden på
  saada tulokseksi jokin aika

kellua /kˈellua/ (v)
dupp
  pysyä veden pinnalla nosteen ansiosta

kelpuuttaa /kˈelpuːtːaː/ (v)
aksepetere
  hyväksyä, pitää kelpaavana

keltahapero /kˈeltahˌapero/ (n)
mild gulkremle
  haperoiden sukuun kuuluva keltalakkinen sieni

keltahelttamesikko /kˈeltahˌeltːamesˌikːo/ (n)
gyllenflikhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltahemppo /kˈeltahˌempːo/ (n)
gulirisk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltahuppuaratti /kˈeltahˌupːuarˌatːɪ/ (n)
gulhodepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltainen /kˈeltainen/ (adj)
gul
  sellainen, minkä väri on keltainen, väriltään keltainen (eikä punainen tai sininen pääväreistä)

keltainen /kˈeltainen/ (n)
gul
  keltainen väri

keltajuova-aratti /kˈeltajˌuovaˈaratːɪ/ (n)
chiririparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakaljumesikko /kˈeltakˌaljumesˌikːo/ (n)
Arfakhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakannusruoho /kˈeltakˌannusrˌuoho/ (n)
flugeblom
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kannusruohojen sukuun kuuluva kasvi

keltakurkkumesikko /kˈeltakˌurkːumesˌikːo/ (n)
gulstrupehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakurkkurosella /kˈeltakˌurkːurosella/ (n)
gulkinnrosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltamaksaruoho /kˈeltamˌaksarˌuoho/ (n)
bergknapp
  Suomenkin luonnossa esiintyvä maksaruohojen sukuun kuuluva kasvi

keltaniska-amatsoni /kˈeltanˌiskaˈamatsˌonɪ/ (n)
gulnakkeamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltanokkamesikko /kˈeltanˌokːamesˌikːo/ (n)
aboriginhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltapääamatsoni /kˈeltapˌæːamˌatsonɪ/ (n)
gulhodeamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltapääluri /kˈeltapˌæːlurɪ/ (n)
sennepshodelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltasiipiaratti /kˈeltasˌiːpɪarˌatːɪ/ (n)
svovelvingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltavahvero /kˈeltavˌahvero/ (n)
kantarell
  Cantharellus cibarius, kantarellien heimon kauppasieniin kuuluva sienilaji

keltavästäräkki /kˈeltavˌæstærˌækːɪ/ (n)
gulerle
  siro pitkäpyrstöinen pääosin keltainen, hyönteisiä syövä pikkulintu ()

keltuainen /kˈeltuˌainen/ (n)
eggeplomme
  munan keltainen osa, joka toimii kehittyvän alkion ravintona

kelvata /kˈelvata/ (v)
holde
  olla kyllin hyvä, sopia, soveltua

kelvollinen /kˈelvollɪnen/ (adj)
egnet
  sellainen, joka kelpaa; sopiva, soveltuva

kelvollisuus /kˈelvollɪsuːs/ (n)
begavelse
  se, että on kelvollinen

kelvoton /kˈelvoton/ (adj)
ugyldig
  sellainen, joka tai mikä ei kelpaa johonkin; epäkelpo
verdilaus
  huono tai epärehellinen ihminen

kemia /kˈemɪa/ (n)
kjemi
  tieteenala, joka tutkii aineiden ominaisuuksia ja koostumuksia sekä niiden valmistusta ja muuttamista

kemiallinen /kˈemɪˌallɪnen/ (adj)
kjemisk
  kemiaan liittyvä

kemikaali /kˈemɪkˌaːlɪ/ (n)
kjemikalie
  Kemiallisista aineista ja yhdisteistä käytettävä yhteisnimitys.

kemisti /kˈemɪstɪ/ (n)
kjemiker
  kemian tutkija tai kemian soveltaja

kengittää /kˈeŋŋɪtːæː/ (v)
sko
  varustaa hevonen kengillä

kenguru /kˈeŋŋuru/ (n)
kenguru
  pussieläin, joita esiintyy vain Australiassa (-heimo)

kengännauha /kˈeŋŋænnˌauha/ (n)
skolisse
  naru, jolla kenkä sidotaan eli pauloitetaan

kengänpaula /kˈeŋŋæmpˌaula/ (n)
lisse
  nauha, jolla kenkä sidotaan eli pauloitetaan.

kenkä /kˈeŋkæ/ (n)
sko
  jalkaa suojaava tavallisesti ulkona käytettävä asuste; jalkine, jossa on kova pohja

kenkävoide /kˈeŋkævˌoide/ (n)
skokrem
  kenkien hoitoon ja kiillottamiseen käytetty voide

kenraali /kˈenraːlɪ/ (n)
general
  maavoimien korkein sotilasarvo, vastaa merivoimien amiraalia

kenties /kˈenties/ (adv)
kanskje
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

kenttä /kˈentːæ/ (n)
felt
  kenttävoimakkuutena ilmaistava luonnonilmiöihin liittyvä vektorisuure

kenttäpullo /kˈentːæpˌullo/ (n)
kantine
  sotilas- ja retkikäyttöön tarkoitettu suljettu astia juomaveden kuljetusta varten

kenttäsairaala /kˈentːæsˌairaːla/ (n)
lasarett
  sota- tai katastrofialueella pystytetty siirrettävä sairaala

kenttäväki /kˈentːævˌækɪ/ (n)
bane
  puolueen tai järjestön rivijäsenet

keppi /kˈepːɪ/ (n)
stokk
  yleensä puinen pitkänmuotoinen esine

keppihevonen /kˈepːɪhˌevonen/ (n)
kjepphest
  hevosta esittävä leikkikalu, jolla on aidon näköinen pää, mutta vartalon ja raajojen tilalla keppi

keralankaija /kˈeralˌaŋkaija/ (n)
dueparakitt
  eräs kaijojen sukuun kuuluva papukaijalaji () tai sen yksilö

keramiikka /kˈeramˌiːkːa/ (n)
keramikk
  astioiksi tai muiksi esineiksi muotoiltua ja poltettua savea

kerettiläisyys /kˈeretːɪlˌæisyːs/ (n)
heresi
  se, että on kerettiläinen

keripukki /kˈerɪpˌukːɪ/ (n)
skjørbuk
  C-vitamiinin puutoksen aiheuttama tauti

keritä /kˈerɪtæ/ (v)
klippe
  leikata tai ajella villa lampaalta, vuohelta tms.

kerjäläinen /kˈerjælˌæinen/ (n)
tigger
  kerjäämällä elantonsa hankkiva henkilö

kerjätä /kˈerjætæ/ (v)
tigge
  pyytää rahaa, ruokaa tms.

kerjääminen /kˈerjæːmɪnen/ (n)
tigging
  kerjätä-verbistä muodostettu teonnimi; pyyteleminen, almujen aneleminen, kerjuulla olo

kerma /kˈerma/ (n)
fløte
  maidon rasvainen osa, joka voidaan kuoria seisoneen raakamaidon pinnalta; eräs maitotuote

kermaviili /kˈermavˌiːlɪ/ (n)
rømme
  ruoanvalmistukseen, leivontaan ja esimerkiksi kylmiin kastikkeisiin (dippikastike) käytettävä rasvainen viili, joka valmistetaan kermasta hapattamalla

kernaasti /kˈernaːstɪ/ (adv)
snart
  mielihyvin, mielellään; innokkaasti

kerran /kˈerran/ (adv)
gang
  joskus menneisyydessä tarkemmin määrittelemättömänä hetkenä; aikoinaan
  yhtenä hetkenä, mutta ei koskaan muulloin

kerros /kˈerros/ (n)
etasje
  rakennuksessa olevien huonetilojen taso

kersa /kˈersa/ (n)
ungdom
  tois. lapsi

kerta /kˈerta/ (n)
gang
  yksittäinen tapahtuma, joka voi olla tapahtumasarjan osana tai saattaa toistua sattumalta

kertaa /kˈertaː/ (n)
ganger
  kertolaskufunktion operaattori

kertoa /kˈertoa/ (v)
fortelle
  esittää kertomus tai selostaa toiselle jokin asia

kertoja /kˈertoja/ (n)
forteller
  henkilö, joka kertoo jotakin
  (kirjallisuustiede) se, jonka näkökulmasta tarina kerrotaan; se, joka kertoo tarinan

kertoma /kˈertoma/ (n)
fakultet
  fakulteetti, n:n kokonaisluvun kaikkien lukujen tulo

kertomus /kˈertomus/ (n)
beretning
  satu, tarina
forklaring
  selostus

kertosäe /kˈertosˌæe/ (n)
refreng
  laulussa useita kertoja toistettava osuus

kertotaulu /kˈertotˌaulu/ (n)
multiplikasjonstabell
  aritmeettinen taulukko, jossa on yksinumeroisten lukujen kaikkien tulojen arvot

kerubi /kˈerubɪ/ (n)
kjerub
  Raamatussa mainittuja enkeliolentoja

keräilyerä /kˈeræilˌyeræ/ (n)
oppsamlingsheat
  joissakin urheilulajeissa (kuten miekkailussa, soudussa ja judossa) kilpailun vaihe, jossa edellisessä vaiheessa hävinneistä kilpailijoista parhaat karsivat keskenään jäljellä olevista jatkopaikoista

keräkaali /kˈerækˌaːlɪ/ (n)
hodekål
  (kasvitiede) kookaslehtinen kaalin muunnos, josta erotetaan eri muotoja

kerätä /kˈerætæ/ (v)
samle
  koota yhteen
  kerätä harrastuksena kokoelmaa jostain, keräillä
dirk
  poimia, noukkia yksittäisiä kappaleita jostain; korjata (pois)

keskeinen /kˈeskeinen/ (adj)
sentral
  tärkeä, olennainen

keskeyttää /kˈeskeytːæː/ (v)
avbryte
  lopettaa jokin, ennen kuin se on valmis

keskiaika /kˈeskɪˌaika/ (n)
Mellomalderen
  ajanjakso Rooman valtakunnan tuhosta 400-luvulla aina uuden ajan ja renessanssin alkuun 1500 jaa.; Suomessa noin 1100-luvulta alkaen

keskiaivot /kˈeskɪˌaivot/ (n)
mesencephalon
  aivojen keskimmäinen osa väliaivojen takana, aivorungon yläosassa

keskiarvo /kˈeskɪˌarvo/ (n)
bety
  aritmeettinen keskiarvo; havaintojen summa jaettuna havaintojen lukumäärällä

keskihollanti /kˈeskɪhˌollantɪ/ (n)
middelnederfrankisk
  yhteisnimitys muinaishollannin jälkeen, vuosina 1150–1500 nykyisen hollannin kielen levinneisyysalueella puhutuille länsigermaanisille murteille, joilla ei ollut yhteistä kirjakieltä, mutta joiden kaikkien keskinäinen ymmärrettävyys oli erittäin suuri (kielitunnus:dum)

keskikenttä /kˈeskɪkˌentːæ/ (n)
midtbane
  kentän keskiosa

keskikhmer /kˈeskɪkhmer/ (n)
khmer
  khmer (kielitunnus: km, khm)

keskiluku /kˈeskɪlˌuku/ (n)
gjennomsnitt
  tunnusluku, joka kuvaa aineiston keskikohtaa: jokin keskiarvo, moodi tai mediaani

keskinkertainen /kˈeskɪŋkˌertainen/ (adj)
middelmådig
  ei hyvä eikä huono

keskinäinen /kˈeskɪnˌæinen/ (adj)
gjensidig
  osapuolten välinen, usein vastavuoroinen; joidenkin keskuudessa tapahtuva

keskipäivä /kˈeskɪpˌæivæ/ (n)
middag
  noin kello 12 päivällä

keskisormi /kˈeskɪsˌormɪ/ (n)
langefinger
  sormi ihmisen kädessä etusormen ja nimettömän välissä

keskittyä /kˈeskɪtːˌyæ/ (v)
konsentrere
  kasaantua/kasautua yhteen paikkaan tai kohtaan
  keskittää huomionsa jhk

keskittää /kˈeskɪtːæː/ (v)
konsentrere
  laittaa samaan paikkaan

keskiviikko /kˈeskɪvˌiːkːo/ (n)
onsdag
  viikon kolmas päivä, päivä tiistain ja torstain välissä

keskiyö /kˈeskiyø/ (n)
midnatt
  noin kello 24:n aika yöllä

keskiö /kˈeskɪø/ (n)
centrum
  kappaleen keskellä oleva osa, keskiosa

keskus /kˈeskus/ (n)
midt
  keskellä oleva kohta

keskuspankki /kˈeskuspˌaŋkːɪ/ (n)
sentralbank
  rahoituslaitos, jonka tehtäviin kuuluu rahapolitiikan toteutus, pääasiassa rahan liikkeellelasku ja rahavarannon säätely eri tavoin

keskusta /kˈeskusta/ (n)
centrum
  keskellä sijaitseva osa, keskipisteen lähellä oleva osa
  kaupungin keskeisin tai tärkein osa
midt
  poliittinen keskusta
  yleensä keskustaan luetaan ruudut d4, d5, e4, e5, mutta joskus mukaan lasketaan myös näitä ympäröivät ruudut

keskustella /kˈeskustella/ (v)
diskutere
  puhua jonkun kanssa jostakin tietystä aiheesta

keskustelu /kˈeskustˌelu/ (n)
samtale
  ihmisten välinen suullinen ajatustenvaihto

keskusteluviesti /kˈeskustˌeluvˌiestɪ/ (n)
kommentere
  kommenttiosiossa tai keskustelupalstalla jätetty viesti, jotka muodostavat yleensä keskusteluketjun ja jolla voi aloittaa keskustelun uudesta aiheesta

keskuudessa /kˈeskuːdˌessa/ (adv)
blant
  joukossa; sen kesken

kessu /kˈessu/ (n)
sersjant
  kersantti

kesto /kˈesto/ (n)
tid
  kyky säilyä (alkuperäisessä tilassa, ehjänä, tavallisessa kunnossa)

kestoaika /kˈestoˌaika/ (n)
tid
  aika, jonka jokin kestää ajallisesti

kestävä /kˈestævæ/ (adj)
bærekraftig
  luonnonvaroja kuluttamaton

kestää /kˈestæː/ (v)
motstå
  olla kestävä, kannattaa, kyetä kestämään
  jaksaa, sietää

kesy /kˈesy/ (adj)
tam
  ihmisen läheisyydessä viihtyvä, monesti ihmiseen leimautunut

kesykissa /kˈesykˌissa/ (n)
katte
  metsäkissasta polveutuva kesy nisäkäslaji (Felis catus)

kesyttää /kˈesytːæː/ (v)
temme
  tehdä eläin kesyksi
  muuttaa villi eläinlaji jalostamalla kotieläimeksi

kesyyntyä /kˈesyːntˌyæ/ (v)
temmes
  tulla kesyksi (kesyttämällä tai itsekseen)

kesä /kˈesæ/ (n)
sommer
  Keskileveysasteiden vuodenaika kevään ja syksyn välissä, jolloin saadaan eniten auringonsäteilyä. Pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuusta elokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuusta helmikuuhun.

kesäaika /kˈesæˌaika/ (n)
sommertid
  aikajärjestely, jossa kelloja siirretään valoisaksi vuodenajaksi tunnilla eteenpäin

kesäisin /kˈesæisɪn/ (adv)
sommar
  useina kesinä tai joka kesä

kesäkurpitsa /kˈesækˌurpɪtsa/ (n)
squash
  kurkkukasveihin kuuluva vihanneshedelmä, (, )

kesäkuu /kˈesækuː/ (n)
juni
  vuoden kuudes kuukausi, kuukausi toukokuun ja heinäkuun välissä

kesäleski /kˈesælˌeskɪ/ (n)
gressenke
  mies tai nainen, jonka puoliso on muualla ja joka tästä syystä viettää kesää yksin (leikillinen)

kesäloma /kˈesælˌoma/ (n)
sommerferie
  kesäaikaan pidetty pitkähkö tauko työstä tai opinnoista

kesäpäivänseisaus /kˈesæpˌæivænsˌeisaus/ (n)
sommersolverv
  pohjoisella pallonpuoliskolla vuoden valoisin ajankohta juhannuksen tienoilla (noin 21. kesäkuuta); kyseisen ajankohdan jälkeen päivät alkavat lyhentyä pohjoispuoliskolla; kyseisenä ajankohtana aurinko paistaa kohtisuoraan Kravun kääntöpiirille

kesärengas /kˈesærˌeŋŋas/ (n)
sommerdekk
  lumettomana aikana käytettävä autonrengas

ketju /kˈetju/ (n)
kjede
  yhteen liitetyistä metallilenkeistä rakennettu voimansiirtoon tai kiinnitykseen käytetty väline

ketjureaktio /kˈetjureˌaktɪo/ (n)
kjedereaksjon
  tapahtumien sarja, jossa kaikki paitsi ensimmäinen tapahtuma ovat seurausta yhdestä tai useammasta muusta sarjan tapahtumasta

ketokylmänkukka /kˈetokˌylmæŋkˌukːa/ (n)
kubjelle
  kylmänkukkien sukuun kuuluva kasvi

ketsuppi /kˈetsupːɪ/ (n)
ketchup, ketsjup
  sokerilla, suolalla ja etikalla maustettu tomaattikastike

ketteryys /kˈetːeryːs/ (n)
spenst
  se, että on ketterä

ketterä /kˈetːeræ/ (adj)
behendig
  kevyt, nopealiikkeinen

kettu /kˈetːu/ (n)
rev
  (eläintiede) punakettu, koko Suomessa esiintyvä, tavallisesti väriltään punaruskea, koiraeläinten heimon laji (Vulpes vulpes).

ketunleipä /kˈetunlˌeipæ/ (n)
gjøkesyre
  eräs käenkaalien sukuun kuuluva kaksisirkkaisten kasvien laji () tai sen yksilö

ketšua /kˈetʃua/ (n)
quechua
  Andeilla, eli Perussa, Ecuadorissa, Boliviassa ja Argentiinassa puhuttu intiaanikieli (kielitunnus: qu)

keuhko /kˈeuhko/ (n)
lunge
  elin, jolla kaikki nelijalkaiset selkärankaiset hengittävät; ihmisellä on kaksi keuhkoa, joten sana esiintyy useimmin monikossa

kevyt /kˈevyt/ (adj)
lett
  keveä, pieni massaltaan

kevytmaito /kˈevytmˌaito/ (n)
lettmelk
  maito jonka rasvapitoisuutta on vähennetty noin 1,5 prosenttiin

kevät /kˈevæt/ (n)
vår
  talven jälkeinen ja ennen kesää oleva vuodenaika. Pohjoisella pallonpuoliskolla maaliskuusta toukokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla syyskuusta marraskuuhun.

kevätkääryle /kˈevætkˌæːryle/ (n)
vårrull
  valmistustavaltaan aasialaisperäinen suolainen välipala, jossa on riisijauhosta valmistetun taikinan sisään paistettuja pilkottuja vihanneksia

kevätpäiväntasaus /kˈevætpˌæivæntasaus/ (n)
vårjamdøgn
  keväällä (nykyisin pohjoispuoliskolla noin 21. maaliskuuta ja eteläpuoliskolla noin 22. syyskuuta) ajankohta, jolloin päivä ja yö ovat samanpituiset eli 12 h/12 h; aurinko paistaa tällöin kohtisuoraan päiväntasaajalle samoin kuin syyspäiväntasauksena

kibbutsi /kˈibːutsɪ/ (n)
kibbutz
  israelilaistyyppinen yhteisöllisyyteen, suoraan demokratiaan ja yleensä maanviljelykseen pohjautuva kollektiivitila

kide /kˈide/ (n)
krystall
  säännöllisen muotoinen, tasopintojen rajoittama kappale, joka syntyy spontaanisti kiteytymällä

kidetiede /kˈidetˌiede/ (n)
krystallografi
  kiteiden, kiinteiden aineiden tutkimus

kidnapata /kˈidnapˌata/ (v)
kidnappe
  ottaa panttivangiksi; kaapata henkilö vaatiakseen lunnaita, yleisemmin rahaa

kidnappaaja /kˈidnapːˌaːja/ (n)
barnenapper
  sieppaaja, kidnappauksen tekijä

kidus /kˈidus/ (n)
gjelle
  useiden vesieläinten hengityselin, veden huuhteleman ulkopinnan tai suolen limakalvon ohutepiteelisiä lisäkkeitä tai poimuja

kiduttaa /kˈidutːaː/ (v)
torturere
  aiheuttaa toiselle fyysistä tai psyykkistä tuskaa esimerkiksi tietojen saamiseksi

kiduttaja /kˈidutːˌaja/ (n)
torturist
  henkilö, joka kiduttaa

kidutus /kˈidutus/ (n)
tortur
  kiduttaminen

kiehua /kˈiehua/ (v)
koke
  tulla niin kuumaksi, että pintaan nousee kuplia ja syntyy höyryä

kiehumispiste /kˈiehumˌispɪste/ (n)
kokepunkt
  (termodynamiikka) lämpötila, jossa nesteen höyrynpaine on yhtä suuri kuin nestettä ympäröivän ympäristön paine, kiehumisen käynnistymisen ja jatkumisen alin lämpötila

kiekua /kˈiekua/ (v)
gale
  (kukosta) laulaa, päästää kiekaisu

kiekuna /kˈiekuna/ (n)
gale
  kiekuminen, kukonlaulu

kieleke /kˈieleke/ (n)
språk
  kielimäinen uloke

kieli /kˈielɪ/ (n)
tunge, språk
  suussa oleva puheen tuottamisen, nielemiseen ja lämmönsäätelyyn käytettävä lihas
språk, tunge
  kommunikointijärjestelmä (esim. suomen kieli)

kielikunta /kˈielɪkˌunta/ (n)
språkfamilie
  oletetun ja yleensä myös tieteellisesti todistetun sukulaisuuden perusteella tehdyn jaon mukaisesti yhteen kuuluvien kielten ryhmä, kieliperhe

kielioppi /kˈielɪˌopːɪ/ (n)
grammatikk
  oppi kielen rakenteesta ja ominaispiirteistä valitun tarkastelukulman mukaisesti

kielisoitin /kˈielɪsˌoitɪn/ (n)
strengeinstrument
  soitin, jonka ääni syntyy kielen värähtelystä, näppäilyn, jouhen hankauksen, vasaran lyönnin tms. seurauksena

kielitiede /kˈielɪtˌiede/ (n)
lingvistikk
  lingvistiikka, luonnollista kieltä tutkiva tiede

kielitieteellinen /kˈielɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
lingvistisk
  kielitieteeseen liittyvä, kielitieteelle ominainen

kielo /kˈielo/ (n)
liljekonvall
  (Convallaria majalis) voimakastuoksuinen metsäkukka, joka kukkii loppukeväästä

kieltäytyä /kˈieltæytˌyæ/ (v)
avslå
  olla suostumatta johonkin asiaan

kieltää /kˈieltæː/ (v)
forby
  pyytää tai pakottaa olemaan tekemättä jotakin tai olemaan käyttämättä jtk
avsverge
  kiistää liittyvänsä jhk tai olevansa missään yhteydessä jhk, erit. kiistää olevansa sukua jklle

kiero /kˈiero/ (adj)
listig
  kavala, petollinen

kierrepakka /kˈierrepˌakːa/ (n)
dø
  työkalu, jolla tehdään ulkopuolisia ruuvikierteitä

kierretappi /kˈierretˌapːɪ/ (n)
avlytte
  työkalu, jolla tehdään sisäpuolisia ruuvikierteitä

kierros /kˈierros/ (n)
runde
  sellainen umpinainen reitti, usein ympyrä, jonka kiertäminen yhteen suuntaan kulkien tuo takaisin lähtökohtaan

kierrättää /kˈierrætːæː/ (v)
gjenvinne
  laittaa kiertoon tai kiertämään

kierrätys /kˈierrætys/ (n)
gjenvinning
  materiaalin, esineen tai muun kulttuurillisen asian hyödyksi käyttö uudessa yhteydessä

kierteittää /kˈierteitːæː/ (v)
avlytte
  tehdä kappaleeseen kierre

kiertää /kˈiertæː/ (v)
avrunde
  kulkea jonkin esteen tms. ympäri tai ohi
unngå
  ohittaa etäältä, välttää kohtaamasta, karttaa jotakin tilannetta
vri
  kerätä jonkin ympärille, pyörittää, punoa, keriä; kietoa

kihara /kˈihara/ (n)
kroll
  luonnostaan tai kampaajan toimenpitein loivasti tai voimakkaasti taipunut hiusten muoto

kihlakunta /kˈihlakˌunta/ (n)
hundre
  länsisuomalainen pitäjää vastannut yhteiskunnallisen järjestäytymisen yksikkö, myöhemmin mm. tuomarin virka-alue

kihlasormus /kˈihlasˌormus/ (n)
forlovelsesring
  kihlauksen merkkinä vasemman käden nimettömässä pidettävä sormus

kihlaus /kˈihlaus/ (n)
forlovelse
  kahden henkilön välinen sopimus aikomuksesta keskinäiseen avioliittoon

kihokki /kˈihokːɪ/ (n)
soldogg
  eräitä lihansyöjäkasveja (-suku)

kihti /kˈihtɪ/ (n)
urinsyregikt
  sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön aiheuttaen nivelkipua

kiihdyttää /kˈiːhdytːæː/ (v)
påskynde
  lisätä jonkin nopeutta

kiihkeä /kˈiːhkeæ/ (adj)
ivrig
  sellainen, joka on innokas, tulinen; kiihtynyt, kiihkoutunut

kiihottaa /kˈiːhotːaː/ (v)
tenne
  herättää seksuaalista halua

kiihtyä /kˈiːhtyæ/ (v)
sette opp farten
  (nopeudesta) lisääntyä
trapp
  lisääntyä (jostain muusta kasvamista (tai pienenemistä) kuvaavaasta ominaisuudesta)

kiikari /kˈiːkarɪ/ (n)
kikkert
  laite jossa on yhdistetty kaksi pienikokoista ja yksinkertaista kaukoputkea

kiila /kˈiːla/ (n)
kile
  loivasti oheneva kappale, joka rakoon työnnettäessä aiheuttaa työntösuuntaan nähden kohtisuoran voiman raon reunoihin

kiilata /kˈiːlata/ (v)
kutt
  etuilla jonossa

kiiltokakadu /kˈiːltokˌakadu/ (n)
brunkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kiiltävä /kˈiːltævæ/ (adj)
glanset
  sellainen, joka kiiltää

kiiltää /kˈiːltæː/ (v)
blinke
  heijastaa kirkasta valoa

kiima /kˈiːma/ (n)
brunst
  useimmilla nisäkäsnaarailla esiintyvä seksuaalisen aktiivisuuden tila aikana, jolloin munasolun hedelmöittyminen on mahdollista

kiimainen /kˈiːmainen/ (adj)
kåt
  seksuaalisesti kiihottunut, sukupuolista halua tunteva

kiina /kˈiːna/ (n)
kinesisk
  Kiinan valtion kielenä käytettävä mandariinikiina, joka on myös Kiinan kirjakieli

kiinaksi /kˈiːnaksɪ/ (adv)
kinamat
  kiinan kielellä, kiinan kielelle

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (adj)
kinesisk
  Kiinasta peräisin oleva tai Kiinaan liittyvä

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (n)
kineser
  pysyvästi Kiinassa asuva henkilö; Kiinan kansalainen; syntyperältään kiinalainen

kiinankielinen /kˈiːnaŋkˌielɪnen/ (adj)
kinesisk
  (kielitiede) kiinan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  kiinaksi esitetty tai tapahtuva, kiinan kielellä oleva.

kiinnekohta /kˈiːnnekˌohta/ (n)
holde
  kiinnityspaikka, tukikohta, tukeutumiskohta

kiinni /kˈiːnnɪ/ (adv)
lukket
  suljettuna, lukittuna; suljetuksi
fiksere
  kosketuksissa, yhdistettynä johonkin; yhteen kasvaneena; kytkettynä, sidoksissa tai tarttuneena johonkin
fange
  jostakin riippuvana

kiinnitetty nappula /kˈiːnnɪtˌetːy nˈapːula/ (n)
knappenål
  Kiinnitetty nappula suojaa kuningasta tai itseään arvokkaampaa upseeria uhkaukselta, eikä pääse siksi itse liikkumaan.

kiinnittää /kˈiːnnɪtːæː/ (v)
spenne fast
  sitoa, liimata, ommella, naulata tai muulla tavoin yhdistää kiinni johonkin toiseen kappaleeseen
ansette
  ottaa palvelukseen, palkata pelaajaksi joukkueeseen
hypothek
  asettaa erityinen oikeus jonkun omaisuuteen, yleensä lainaa vastaan

kiinnitys /kˈiːnnɪtys/ (n)
hypothek
  lainan vastineeksi annettu oikeus omaisuuteen

kiinnostaa /kˈiːnnostaː/ (v)
interessere
  herättää mielenkiintoa

kiinnostava /kˈiːnnostˌava/ (adj)
interessant
  mielenkiintoa herättävä, mielenkiintoinen, kiintoisa

kiinnostua /kˈiːnnostˌua/ (v)
interessere
  olla halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinnostunut /kˈiːnnostunut/ (adj)
interessert
  halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinnostus /kˈiːnnostus/ (n)
interesse
  mielenkiinto johonkin

kiinteistö /kˈiːnteistø/ (n)
eiendom
  kiinteä omaisuus, esimerkiksi maa, metsä tai rakennus

kiinteistönvälittäjä /kˈiːnteistˌønvælˌitːæjæ/ (n)
eiendomsmegler
  henkilö, joka välittää kiinteistöjä ja tontteja toimien linkkinä myyjän ja ostajan välillä

kiinteä /kˈiːnteæ/ (adj)
fast
  kiintonainen, paikallaan pysyvä
  olomuodoltaan kiinteä

kiintolevy /kˈiːntolˌevy/ (n)
platelager
  tietokoneen massamuisti, josta tieto voidaan lukea uudelleenkäynnistyksen jälkeen

kiintymys /kˈiːntymys/ (n)
ta utlegg i
  voimakas henkisen läheisyyden tunne jotakin kohtaan

kiintyä /kˈiːntyæ/ (v)
være glad i
  kasvaa henkisesti tai tunnepohjaisesti johonkin kiinni (myönteisesti, neutraalisti tai kielteisesti)

kiipeillä /kˈiːpeillæ/ (v)
klatre
  () kiivetä

kiirastorstai /kˈiːrastˌorstai/ (n)
skjærtorsdag
  Pääsiäistä edeltavä torstai, kristillinen juhlapäivä.

kiire /kˈiːre/ (n)
hast
  ajan vähyydestä sen tarvittavaan määrään verrattuna seuraava usein jännitteinen tilanne

kiirehtiä /kˈiːrehtˌiæ/ (v)
press
  pitää kiirettä; toimia kiireen alaisena

kiireinen /kˈiːreinen/ (adj)
hurtig
  sellainen johon liittyy kiireen tunne

kiiruhtaa /kˈiːruhtaː/ (v)
press
  joutua, rientää, pitää kiirettä intrans.
  jouduttaa, hoputtaa trans.

kiiruna /kˈiːruna/ (n)
fjellrype
  kylmässäkin hyvin toimeentuleva metsäkanalintu (), jota tavataan runsaana puuttomilla ja karuilla tuntureiden lakialueilla.

kiiski /kˈiːskɪ/ (n)
hork
  pieni kolmipiikkinen pohjakala ()

kiistellä /kˈiːstellæ/ (v)
diskutere
  kinastella sanallisesti

kiistelty /kˈiːstelty/ (adj)
omstridt
  sellainen mistä on vallalla erilaisia näkemyksiä tai mistä ei ole päästy sopuun

kiitollinen /kˈiːtollɪnen/ (adj)
takknemlig
  kiitosta osakseen kohdistuneesta teosta tms. osoittava
  otollinen, erittäin sovelias, helposti tulosta ja mielihyvää tuottava, palkitseva

kiitollisuus /kˈiːtollɪsuːs/ (n)
takknemlighet
  kiitolliseen mieleen liittyvä myönteinen tunne; se, että on kiitollinen

kiitos /kˈiːtos/ (n)
takk
  kiitollisuudentunteen sanallinen ilmaisu

kiittää /kˈiːtːæː/ (v)
takke
  ilmaista jonkun tekemän asian olleen hyödyllinen tai arvostavansa sitä, yl. sanomalla kiitos: osoittaa arvostusta jotakin kohtaan

kiitää /kˈiːtæː/ (v)
flue
  liikkua nopeasti

kiivetä /kˈiːvetæ/ (v)
klatre
  liikkua ponnistellen (yleensä kaikkia raajoja käyttäen) ylöspäin

kiivi /kˈiːvɪ/ (n)
kivi
  Uudesta-Seelannista peräisin olevien lentokyvyttömien lintujen (Apterygidae) yleisnimitys
  laikkuköynnösten sukuun kuuluva puuvartinen, alun perin kiinalainen köynnöskasvi , kiiviköynnös (Actinidia deliciosa), sen hedelmä

kikkeli /kˈikːelɪ/ (n)
fugl
  siitin

kili /kˈilɪ/ (n)
killing
  (eläintiede) alle kuuden kuukauden ikäinen vuohen vuona

kilinvittu /kˈilɪnvˌitːu/ (n)
polsk
  (alatyyliä) vuohieläimen emättimestä käytetty nimitys, jota käytetään monikkomuodossa kirosanana

kilistä /kˈilɪstæ/ (v)
klinge
  pitää korkeaa, kilisevää ääntä, tyypillisesti metallin tai lasin aiheuttamaa

kiljua /kˈiljua/ (v)
knirke
  huutaa kovaa kimeällä äänellä

kilogramma /kˈiloɡrˌamma/ (n)
kilogram
  massan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tuhat grammaa; tunnus kg

kilometri /kˈilomˌetrɪ/ (n)
kilometer
  pituusmitta, joka vastaa tuhatta metriä, tunnus km

kilpailla /kˈilpailla/ (v)
delta
  osallistua urheilukilpailuun

kilpailu /kˈilpailu/ (n)
konkurranse
  talousyksiköiden, kulutustalouksien ja yritysten tavaroiden ja palvelujen vaihtoon liittyvä kamppailu markkinoista ja saavutettavasta taloudellisesta tuloksesta; hinnanmuodostuksen tekijä
  peli tai muu sellainen tapahtuma, jossa kilpaillaan voitosta tai palkinnosta

kilpavarustelu /kˈilpavarˌustelu/ (n)
våpenkappløp
  toisilleen vihamielissä väleissä olevien osapuolten varustautuminen vihollisen kanssa käytävää konfliktia silmälläpitäen

kilpi /kˈilpɪ/ (n)
skjold
  taistelussa käytettävä kädessä pidettävä metallinen tai puinen suojus

kilpikonna /kˈilpɪkˌonna/ (n)
skilpadde
  kilvellinen matelija

kilpirauhanen /kˈilpɪrˌauhanen/ (n)
skjoldbruskkjertel
  selkärankaisen kaulassa lähellä kurkunpäätä sijaitseva umpieritteinen rauhanen

kiltinänsaame /kˈiltɪnˌænsaːme/ (n)
kildinsamisk
  Venäjällä puhuttava saamelaiskieli, kielitunnus sjd

kiltti /kˈiltːɪ/ (adj)
snill
  hyvää toiselle tahtova

kiltti /kˈiltːɪ/ (n)
kilt
  perinteinen skotlantilainen miesten ruutukankainen hame

kimalainen /kˈimalˌainen/ (n)
humle
  rakenteeltaan kömpelön oloinen yhteiskunnissa elävä mesipistiäinen, josta on useita lajeja (Bombus)

kimo /kˈimo/ (adj)
grå
  hevosesta, joka syntyy tummana ja vaalenee iän myötä valkoiseksi

kimono /kˈimono/ (n)
kimono
  perinteinen japanilainen kansallispuku

kina /kˈina/ (n)
alarm
  pienimuotoinen väittely, kiistely jostakin asiasta

kinata /kˈinata/ (v)
kjekle
  riidellä (pienimuotoisesti)

kinematiikka /kˈinematˌiːkːa/ (n)
kinematikk
  kappaleiden liikkeitä, puuttumatta liikkeitä aiheuttaviin voimiin, käsittelevä osa mekaniikkaa, dynamiikan osa

kiniini /kˈinɪːnɪ/ (n)
kinin
  kiinapuiden kuoressa esiintyvä kitkerä alkaloidi, jota käytetään malarialääkkeenä ja tonic-veden ainesosana

kinkku /kˈiŋkːu/ (n)
skinke
  sian reisi, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa

kinnas /kˈinnas/ (n)
vante
  usein nahasta tehty, käteen laitettava, parillinen vaatekappale, jossa on uloke peukalolle ja yhteinen tila muille neljälle sormelle

kinos /kˈinos/ (n)
daffe
  tuulen kuljettamaa ja pitkänomaiseksi muodostelmaksi kasaamaa irtoainesta

kioski /kˈioskɪ/ (n)
kiosk
  pieni kauppa

kipinä /kˈipɪnæ/ (n)
gnist
  palamisessa tai hankauksessa (ilmaan) vapautuva pieni hehkuva kappale

kipinöidä /kˈipɪnˌøidæ/ (v)
gnist
  tuottaa kipinöitä

kippari /kˈipːarɪ/ (n)
kaptein
  pienehkön laivan päällikkö, laivuri

kipsi /kˈipsɪ/ (n)
gips
  vaalea kalsiumsulfaattimineraali, joka esiintyy luonnossa rakeisena, levymäisenä tai kuituisena kerrostuneiden kalkkikivien ja suolakerrostumien yhteydessä.
  kalsiumsulfaatin kidevedellinen muoto (CaSO₄ · 2H₂0)

kipu /kˈipu/ (n)
pine
  fyysisen tai henkisen tuskan tuntemus

kirahvi /kˈirahvɪ/ (n)
sjiraff
  märehtijöihin kuuluva Afrikan savannien ja arojen eläin (Giraffa camelopardalis), pitkän kaulansa ansiosta maailman korkeimmaksi tunnettu maanisäkäs

kireä /kˈireæ/ (adj)
snever
  kiristävän tiukka
spent
  pinkeäksi venytetty (esim. jousesta)

kiristys /kˈirɪstys/ (n)
utpresning
  rahan tms. vaatiminen uhkailemalla

kiristysside /kˈirɪstˌyssɪde/ (n)
turniké
  raajan ympärille sidottu side, joka estää sen verenkierron kokonaan

kiristää /kˈirɪstæː/ (v)
utpresning
  muuttaa sääntöjä tai määräyksiä ankarammiksi, koventaa vauhtia

kirja /kˈirja/ (n)
bok
  paperiarkeista koottu sidos tai nidos, johon on painettu tekstiä ja mahdollisesti kuvia

kirjahylly /kˈirjahˌylly/ (n)
bokhylle
  huonekalu, seinän viereen tuleva hylly jossa pidetään kirjoja ja usein muita esineitä

kirjailija /kˈirjailˌija/ (n)
forfatter
  henkilö, joka kirjoittaa kirjoja ammatikseen tai harrastuspohjalta, ja jonka teoksia on julkaistu

kirjailla /kˈirjailla/ (v)
skrive
  (puhekieltä) kirjoittaa

kirjaimisto /kˈirjaimˌisto/ (n)
abc
  kokoelma kaikista jossakin yhteydessä käytössä olevista kirjaimista tai kirjoitusmerkeistä

kirjain /kˈirjain/ (n)
bokstav
  äänteisiin perustuvan kirjoitusjärjestelmän merkki

kirjainsana /kˈirjainsˌana/ (n)
initialord
  akronyymi, lyhennesana, joka lausutaan kirjainten yhdessä muodostamien äänteiden perusteella eikä kirjaimen itsenäisen ääntämisasun perusteella

kirjakauppa /kˈirjakˌaupːa/ (n)
bokhandel
  pääasiassa kirjoja myyvä liike

kirjakauppias /kˈirjakˌaupːɪas/ (n)
bokhandel
  kirjakaupan pitäjä, kirjojen myyjä

kirjakerho /kˈirjakˌerho/ (n)
bokklubb
  eräiden yritysten palvelu, joka perustuu siihen, että asiakkaille tarjotaan määräajoin ostettavaksi uusi kirja ja he voivat tilata myös aiemmin sarjassa ilmestyneitä kirjoja

kirjakieli /kˈirjakˌielɪ/ (n)
skriftspråk
  kielioppisääntöjen noudattamiseen pyrkivä kirjoitettu yleiskieli

kirjakielinen /kˈirjakˌielɪnen/ (adj)
litterær
  (kielitiede) kirjakielen mukainen, kirjakieleen kuuluva.

kirjallinen /kˈirjallɪnen/ (adj)
skrevet
  sellainen, joka on kirjoitetussa muodossa, kirjoittamalla ilmaistu
litterær
  sellainen, joka liittyy kirjallisuuteen, kirjallisuuteen liittyvä

kirjallisuus /kˈirjallɪsuːs/ (n)
litteratur
  kirjoitettu kieli eri muodoissa, kaikkien kirjoitettujen, painettujen ja perimätietona siirtyneiden kielellisten tuotteiden kokonaisuus; kirjallisuus kuuluu taidemuotoihin

kirjanen /kˈirjanen/ (n)
brosjyre
  pieni, usein pehmeäkantinen kirja, tai vihko

kirjapaino /kˈirjapˌaino/ (n)
trykkeri
  painotuotteiden valmistuspaikka, painotalo

kirjasin /kˈirjasɪn/ (n)
genre
  metallisessa ladontakappaleessa, kirjakkeessa, oleva kohokuvio, jolla kirjain tai muu merkki painetaan paperille

kirjasintyyppi /kˈirjasˌintyːpːɪ/ (n)
font
  painetun tai sähköisesti tuotetun tekstin ulkonäköstandardi

kirjasto /kˈirjasto/ (n)
bibliotek
  valtion tai kunnan hallinnoima laitos, josta voi lainata muun muassa kirjoja ja CD-levyjä; lainakirjasto, lainasto
  kirjoista tai musiikista muodostuva kokoelma, jonkun omistamat kirjat
  ohjelman suorituksen aikana käytettävien aliohjelmien kokoelma

kirjastonhoitaja /kˈirjastˌonhoitˌaja/ (n)
bibliotekar
  kirjastoa vastuullisena hoitava henkilö, jolla on kirjastolain mukainen kelpoisuus kirjastonhoitajana toimimiseen

kirjava /kˈirjava/ (adj)
broket
  jossa on useita värejä, monivärinen

kirje /kˈirje/ (n)
brev
  vastaanottajalle osoitettu kirjoitettu tiedonanto, jonka muoto vaihtelee

kirjekaveri /kˈirjekˌaverɪ/ (n)
brevvenn
  kirjeenvaihtotoveri, kirjeystävä

kirjekuori /kˈirjekˌuorɪ/ (n)
konvolutt
  paperista taiteltu kuori, päällys, johon kirje laitetaan postitusta varten. Kirjekuori voidaan sulkea kostuttamalla liimapinta.

kirjekyyhky /kˈirjekˌyːhky/ (n)
brevdue
  viestien kuljettamiseen käytetty kesykyyhky

kirjelaatikko /kˈirjelˌaːtɪkːo/ (n)
postkasse
  laatikko, johon jätetään lähetettävät kirjeet ja kortit.

kirjo /kˈirjo/ (n)
spekter
  spektri

kirjoa /kˈirjoa/ (v)
brodere
  koristella koruompeleella, koruommella

kirjoitettu /kˈirjoitˌetːu/ (adj)
skrevet
  sellainen, joka on tuotettu tai muuten saatettu kirjalliseen muotoon

kirjoittaa /kˈirjoitːaː/ (v)
skrive
  yhdistelemällä kirjoitusmerkkejä tuottaa tekstiä, esim. kynällä paperille tai tietokoneen näppäimistöllä tai muulla syöttölaitteella

kirjoittaja /kˈirjoitːˌaja/ (n)
forfatter
  henkilö, joka kirjoittaa tai on kirjoittanut

kirjoitus /kˈirjoitus/ (n)
tekst
  kirjoittamalla laadittu tuotos, teksti

kirjoituskone /kˈirjoitˌuskone/ (n)
skrivemaskin
  mekaaninen laite, jolla voi näppäimiä painellen kirjoittaa tekstiä paperille

kirjoitusmerkki /kˈirjoitˌusmerkːɪ/ (n)
karakter
  kirjoittamiseen käytetty merkki: kirjain, tavumerkki, sanamerkki

kirjoituspöytä /kˈirjoitˌuspøytæ/ (n)
skrivebord
  pöytä, jonka päällä kirjoitetaan

kirjoitusvirhe /kˈirjoitˌusvɪrhe/ (n)
skrivefeil
  kirjoituksessa tapahtunut virhe, kirjaimet väärässä järjestyksessä tai puuttuvia tai ylimääräisiä kirjaimia sanassa

kirjolaulumesikko /kˈirjolˌaulumesˌikːo/ (n)
spraglehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjomesikko /kˈirjomesˌikːo/ (n)
regenthonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjopikarililja /kˈirjopˌikarɪlˌilja/ (n)
rutelilje
  pikarililjojen sukuun kuuluva kasvi

kirjosieppo /kˈirjosˌiepːo/ (n)
svarthvit fluesnapper
  sieppojen heimoon kuuluva Suomessakin pesivä varpuslintu

kirjotöyhtöhaukka /kˈirjotˌøyhtøhˌaukːa/ (n)
svartbaza
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjuriaratti /kˈirjurˌiarˌatːɪ/ (n)
gulduskparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirkas /kˈirkas/ (adj)
livlig
  valoisa, kiiltävä

kirkkaus /kˈirkːaus/ (n)
glans
  se, että on kirkas

kirkko /kˈirkːo/ (n)
kirke
  (kristinusko) kirkkorakennus; rakennus, jossa pidetään jumalanpalveluksia

kirkkokahvit /kˈirkːokˌahvɪt/ (n)
kirkekaffe
  tavallisimmin jumalanpalveluksen tai muun hartauden jälkeen kirkkovieraille järjestettävä kahvitarjoilu

kirkkokunta /kˈirkːokˌunta/ (n)
kirke
  uskonnollinen yhteisö, etenkin kristillisperäinen, jolla on yhteinen uskontunnustus

kirkkovuosi /kˈirkːovˌuosɪ/ (n)
kirkeår
  kirkon adventista alkava ja pyhäinpäivään päättyvä ajanjakso

kirkonkello /kˈirkoŋkˌello/ (n)
kirkeklokke
  kirkon torniin tai erilliseen tapuliin sijoitettu suuri metallinen soittokello, jota soitetaan mm. ennen jumalanpalveluksen alkua ja hautajaisten yhteydessä

kirkonkylä /kˈirkoŋkˌylæ/ (n)
landsby
  historiallisesti kyläyhteisön, johon on saatu oma pappi ja muodostettu seurakunta, maille rakennettu oma kirkko ja sen lähiympäristöön muodostunut taajama

kirkonmies /kˈirkonmies/ (n)
geistlig
  kirkon edustaja, pappi

kirkonrotta /kˈirkonrˌotːa/ (n)
kirkerotte
  eräs leikki, jossa piileksitään

kirkua /kˈirkua/ (v)
hyle
  huutaa kauhun vallassa, yleensä kimeällä ja korkealla äänellä

kirnu /kˈirnu/ (n)
kjerne
  maatalousyhteiskunnassa käytetty manuaalisesti toimiva laite, jolla valmistettiin maidosta voita kirnuamalla

kirnuta /kˈirnuta/ (v)
kjerne
  tehdä maidosta voita, tavanomaisesti edestakaisella liikkeellä kirnussa

kiroilla /kˈiroilla/ (v)
banne
  käyttää kirosanoja puheessaan

kirosana /kˈirosˌana/ (n)
ed
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, yleensä sopimattomana pidettävä sana; voimasana

kirota /kˈirota/ (v)
forbanne
  langettaa kirous jonkun ylle

kirpeä /kˈirpeæ/ (adj)
sur
  (mausta) hapokas, terävä, hapan

kirppu /kˈirpːu/ (n)
loppe
  jokin Siphonaptera-lahkon pieni, siivetön, sivuilta litistynyt hyönteinen, joka hyppii voimakkailla takajaloilla ja elää loisena lämminveristen karvapeitteessä imien verta

kirpputori /kˈirpːutˌorɪ/ (n)
loppemarked
  paikka jossa voi ostaa ja myydä käytettyjä tavaroita

kirsikka /kˈirsɪkːa/ (n)
kirsebær
  kirsikkapuu tai pensas
  sen hedelmä, syötävä luumarja

kirsikkapuu /kˈirsɪkːapuː/ (n)
kirsebærtre
  lehtipuu, jossa kasvaa kirsikoita

kirurgi /kˈirurɡɪ/ (n)
kirurg
  leikkauksia suorittava lääkäri, kirurgian harjoittaja

kirurgia /kˈirurɡˌia/ (n)
kirurgi
  leikkausten avulla hoitava lääketieteen haara

kirveli /kˈirvelɪ/ (n)
kjørvel
  mikä tahansa kirvelien sukuun () kuuluva sarjakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

kirves /kˈirves/ (n)
øks
  työkalu tai ase, jossa kiilamainen terä on kiinnitettynä poikittain varteen

kirvesmies /kˈirvesmies/ (n)
snekker
  rakennusalan ammattilainen, joka hoitaa työmailla erityisesti kaikki puurakentamiseen liittyvät työt

kisa /kˈisa/ (n)
med
  (usein monikossa) kilpailu, urheilukilpailu

kisailla /kˈisailla/ (v)
spille
  kisata, osallistua kisaan, kilpailla leikkimielisesti

kiskaista /kˈiskaista/ (v)
dra
  vetää äärimmäisellä voimalla, kiskoa kerran napakasti, riuhtaista

kisko /kˈisko/ (n)
skinne
  poikkileikkaukseltaan määrämuotoinen pitkänomainen tanko tai lista, joka tavallisesti toimii liikkuvan esineen kannattimena, ohjaimena tai johteena

kiskoa /kˈiskoa/ (v)
dra
  vetää tai repiä kovalla voimalla

kissa /kˈissa/ (n)
katt, huskatt, katte
  kissaeläinlaji (), jossa on useita rotuja; tarkoitetaan tavallisesti maatilojen hyötyeläimenä ja lemmikkinä pidettyä puolikesyä kotieläintä ()

kissaeläin /kˈissaelæin/ (n)
kattedyr
  petoeläinten lahkoon kuuluvaan kaksiosaiseen heimoon Felidae kuuluva eläinlaji

kissanpentu /kˈissampˌentu/ (n)
kattunge
  kissan jälkeläinen tai nuori kissa aina 6–10 kuukauden ikään asti

kissi /kˈissɪ/ (n)
fitte
  (lapsekasta kieltä) kissa

kissimirri /kˈissɪmˌirrɪ/ (n)
kattepus
  (lapsekasta kieltä) kissa

kisu /kˈisu/ (n)
kattunge
  (lapsekasta kieltä) kissa

kisälli /kˈisællɪ/ (n)
svenn
  käsityöläisammateissa koulutuksen, mutta ei vielä mestarin oikeuksia saaneen ammattilaisen arvonimi

kitakieleke /kˈitakˌieleke/ (n)
drøvel
  kitapurjeeseen kiinnittynyt ja kurkun yllä riippuva lihaskudoksesta muodostunut pieni kielimäinen uloke, pikkukieli

kitara /kˈitara/ (n)
gitar
  luutusta kehittynyt sormilaudallinen tasapohjainen, tavallisesti 6-kielinen kielisoitin

kitasampi /kˈitasˌampɪ/ (n)
hus
  suurikokoisin sampi (), josta saadaan beluga-kaviaaria

kitistä /kˈitɪstæ/ (v)
jamre
  kirskua, pitää narisevaa ääntä

kitkerä /kˈitkeræ/ (adj)
bitter
  karvas, katkera, kirveltävä

kitsas /kˈitsas/ (adj)
beskjeden
  sellainen, joka yrittää käyttää mahdollisimman vähän rahaa

kitsi /kˈitsɪ/ (n)
kitsch
  taiteellisesti arvoton, mauton taide-, kirjallisuus tai musiikkiteos, muu esine tai ilmiö

kitupiikki /kˈitupˌiːkːɪ/ (n)
gjerrigknark
  saita ihminen

kiukku /kˈiukːu/ (n)
sinne
  kielteinen tunne, suuttumus, vihastus

kiulukka /kˈiulukːa/ (n)
nype
  ruusunmarja

kiuru /kˈiuru/ (n)
sanglerke
  , kesäisin korkealla avoimen viljelysmaan yllä lentelevä laululintu

kiusallinen /kˈiusallɪnen/ (adj)
pinlig
  nolo, epämukava

kiusata /kˈiusata/ (v)
mobbe
  olla ilkeä toiselle, esim. nimitellä tai satuttaa fyysisesti

kiva /kˈiva/ (adj)
hyggelig
  miellyttävä, mukava

kivennäisvesi /kˈivennˌæisvesɪ/ (n)
mineralvann
  virvoitusjuomana myytävä vesi, joka on peräisin luonnollisesta lähteestä tai johon on lisätty erilaisia suoloja, usein myös hiilihappoa

kives /kˈives/ (n)
testikkel
  urospuolisten nisäkkäiden sukupuolielimiin kuuluva, kivespussissa sijaitseva, siittiöitä tuottava rauhanen

kivespussi /kˈivespˌussɪ/ (n)
pung
  miehen sukupuolielin, jossa kivekset sijaitsevat

kivetä /kˈivetæ/ (v)
edelstein
  pinnoittaa tai reunustaa kivillä

kivi /kˈivɪ/ (n)
stein
  kalliolohkare, kallioperästä irronnut kiinteä kappale
  mineraaliyhdisteet kiinteänä materiaalina

kivihiili /kˈivɪhˌiːlɪ/ (n)
steinkull
  kiinteä ja hauras, väriltään musta tai mustanruskea rasvankiiltoinen tai himmeäpintainen, hiilen, vedyn, hapen, typen ja rikin yhdisteitä sekä rautaa, magnesiumia, kalsiumia, kaliumia, piitä, klooria ym. alkuaineita sisältävä hiilikivilaji

kivihuulikala /kˈivɪhˌuːlɪkˌala/ (n)
bergnebb
  huulikalojen heimoon kuuluvan -suvun ainoa laji () tai sen yksilö

kivijalka /kˈivɪjˌalka/ (n)
første etasje
  kerrostalon katutason kerros, johon käydään sisälle kadun puolelta

kivitasku /kˈivɪtˌasku/ (n)
steinskvett
  (yleisesti) mikä tahansa kivitaskujen sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) laji tai sen yksilö

kivittää /kˈivɪtːæː/ (v)
steine
  teloittaa heittämällä kiviä

kivääri /kˈivæːrɪ/ (n)
gevær
  pitkällä rihlatulla piipulla varustettu tuliase, jolla ammutaan metallihylsyisiä ammuksia

klaava /klˈaːva/ (n)
kors
  metallirahan arvopuoli, vastakohta kruuna

klamydia /klˈamydˌia/ (n)
klamydia
  Chlamydia trachomatis -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

klarinetisti /klˈarɪnetˌistɪ/ (n)
klarinettist
  klarinetin soittaja

klarinetti /klˈarɪnˌetːɪ/ (n)
klarinett
  puupuhaltimiin kuuluva puhallinsoitin

klaustrofobia /klˈaustrofˌobɪa/ (n)
klaustrofobi
  kammo suljettuja tiloja kohtaan, ahtaanpaikankammo

klaviatuuri /klˈavɪatˌuːrɪ/ (n)
elektronisk orgel
  pianon ja pianonkaltaisten soittimien koskettimisto, sormio

klingon /klˈiŋŋon/ (n)
klingonsk
  klingonin kieli, kuvitteellisten Qo'noS-planeetalta kotoisin olevien Star Trek -universumin humanoidien, klingonien puhuma kieli

klinkkeri /klˈiŋkːerɪ/ (n)
vokal
  erityisen kovaksi poltettu tiili tai keraamilaatta

klisee /klˈiseː/ (n)
klisjé
  kulunut idea tai sanonta, joka on jo menettänyt ilmaisuvoimansa

klitoris /klˈitorɪs/ (n)
klitoris
  (anatomia) naisen sukupuolielinten herkin osa

kloori /klˈoːrɪ/ (n)
klor
  halogeeneihin kuuluva alkuaine

klovni /klˈovnɪ/ (n)
klovn
  perinteinen sirkuksen hahmo, tietyllä tavalla maskeerattu ja puettu ilveilijä

klovnimesikko /klˈovnɪmesˌikːo/ (n)
grimehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

knesset /knˈesset/ (pn)
Knesset
  Israelin valtion kansanedustuslaitos, parlamentti, joka säätää lait

koala /kˈoala/ (n)
koala
  Australiassa asuva pyöreäkuonoinen ja hännätön pussieläinlaji () tai sen yksilö

koboltti /kˈoboltːɪ/ (n)
kobolt
  eräs alkuaine, kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli, jota käytetään metalliseoksissa, kemiallinen merkki Co

kobolttiaratti /kˈoboltːˌiarˌatːɪ/ (n)
koboltvingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kodikas /kˈodɪkas/ (adj)
hyggelig
  sellainen, joka on kodinomainen, kotoinen; viihtyisä

koe /kˈoe/ (n)
prøve
  tilanne jossa jonkin asian, teorian tms. toimivuutta testataan; kokeilu, koestus

koekaniini /kˈoekanˌiːnɪ/ (n)
forsøkskanin
  kaniini, jolle tehdään tieteellinen koe

koepala /kˈoepˌala/ (n)
prøve
  kehosta otettu kudosnäyte sairauden selvittämiseksi

koettaa /kˈoetːaː/ (v)
forsøke
  kokeilla

koettelemus /kˈoetːˌelemus/ (n)
prøvelse
  vastoinkäyminen

koetus /kˈoetus/ (n)
motgang
  ponnistelua tai kestävyyttä vaativa suoritus

kognaatti /kˈoɡnaːtːɪ/ (n)
slektning
  sukulaissana; sana jolla on sama alkuperä

kohdata /kˈohdata/ (v)
møte
  nähdä, tavata sattumalta, osua toisiinsa, törmätä

kohde /kˈohde/ (n)
gjenstand
  se, jolle, jota varten tai johon kohdistuen jotakin tehdään tai huomio, tunteet kohdentuvat

kohdistaa /kˈohdɪstaː/ (v)
fiksere
  suunnata jokin johonkin

kohentaa /kˈohentaː/ (v)
forbedre
  tehdä paremmaksi

kohentua /kˈohentˌua/ (v)
forbedre
  tulla paremmaksi

kohina /kˈohɪna/ (n)
tvette
  kohiseva ääni

koho /kˈoho/ (n)
dupp
  joissakin kalastusvälineissä, kuten ongessa tai kalastusverkossa käytettävä kelluva esine, joka ilmaisee veteen upotetun pyydyksen paikan tai pitää siihen kiinnitettyä pyydystä halutulla syvyydellä

kohokohta /kˈohokˌohta/ (n)
høydepunkt
  jonkin tapahtuman tai esim. tarinan huipentuma

kohopaino /kˈohopˌaino/ (n)
høgtrykk
  painomenetelmä, jossa väri levitetään pinnalle, jossa kuvio on koholla ja joka sitten painetaan painettavaan pintaan

kohota /kˈohota/ (v)
risa
  nousta

kohta /kˈohta/ (adv)
snart
  hetken päästä, pian, tovin kuluttua

kohta /kˈohta/ (n)
komma
  suhteelliseen tarkkarajainen paikka jossakin

kohtalo /kˈohtalo/ (n)
lagnad
  asioiden kulku tai yleensä huono lopputulos ikään kuin se olisi ennalta määrätty

kohtapuoleen /kˈohtapˌuoleːn/ (adv)
snart
  lähiaikoina, melko pian

kohtaus /kˈohtaus/ (n)
krampe
  ihmisille äkkinäisesti tuleva sairauteen tai sairastumiseen liittyvä oire
scene
  näytelmän, elokuvan, romaanin tai novellin osa

kohteliaisuus /kˈohtelɪˌaisuːs/ (n)
kompliment
  se, että on kohtelias; hyvät tavat

kohtelias /kˈohtelɪas/ (adj)
høflig
  sellainen, joka on ystävällinen ja huomaavainen

kohtu /kˈohtu/ (n)
livmor
  (elimistö) naaraspuolisilla nisäkkäillä oleva lihaksikas elin, jonka sisällä sikiö kasvaa ja kehittyy

kohtuullinen /kˈohtuːllɪnen/ (adj)
fornuftig
  kohtuuden rajoissa oleva

koi /kˈoi/ (n)
møll
  jokin noin 3000-lajisen aitokoiden eli varsinaisten koiperhosten heimon () hyönteinen

koillinen /kˈoillɪnen/ (n)
nordøst
  väli-ilmansuunta pohjoisen ja idän välissä

koira /kˈoira/ (n)
hund, bikkje
  Canidae-heimon suden sukuinen kotieläimeksi kesyyntynyt eläin ()

koirankoppi /kˈoiraŋkˌopːɪ/ (n)
hundehus
  yleensä asuintalon tontilla sijaitseva, koiraa varten tehty rakennelma

koiras /kˈoiras/ (n)
hann-
  uros, sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, joka hedelmöittää naaraan munasolut

koivu /kˈoivu/ (n)
bjørk
  puukasvisuku (), jonka lehtipuulajeja Suomessa kasvaa kolme: hieskoivu, rauduskoivu ja vaivaiskoivu. Koivu on tuulensuosija, jonka kukinto on kerrottu norkko. Koivun hedelmä on pähkylä.

kojelauta /kˈojelˌauta/ (n)
dashbord
  moottoriajoneuvon ohjaamon paneeli, jossa sijaitsee mittaristo ja monissa tapauksissa myös osa hallintalaitteistosta. Mittaristoon kuuluu yleensä nopeus-, kierrosluku-, moottorinlämpö- ja polttoainemittari.

koju /kˈoju/ (n)
bu
  pieni kevytranteinen suoja

kokaiini /kˈokaˌiːnɪ/ (n)
kokain
  kokapensaista saatava alkaloidi, joka stimuloi keskushermostoa estämällä dopamiinin, noradrenaliinin ja serotoniinin takaisinottoa hermosoluun; käytetään päihteenä valkoisen jauheen muodossa yleensä nuuskaamalla nenään

kokapensas /kˈokapˌensas/ (n)
kogge
  trooppisessa ilmastossa ja vuoriston rautapitoisessa mullassa viihtyvä pensas, josta saadaan kokaiinia

kokea /kˈokea/ (v)
erfare
  havainnoida tapahtumia; käydä läpi jokin tuntemus; tehdä joitain tekoja, jotka voivat muuttaa tietomäärää, mielipiteitä tai kykyjä
avkrysse
  tarkistaa pyydys

kokeilla /kˈokeilla/ (v)
tiltale
  selvittää käytännössä toimiiko jokin toimintatapa; suorittaa koe tai kokeita
  tunnustella

kokematon /kˈokematon/ (adj)
fersk
  jolla ei ole paljon tai lainkaan kokemusta

kokemus /kˈokemus/ (n)
erfaring
  kokeneisuus, harjaantuneisuus johonkin

kokemusperäinen /kˈokemˌusperˌæinen/ (adj)
empirisk
  kokemuksesta johtuva; kokemukseen perustuva

kokis /kˈokɪs/ (n)
koks
  Coca-Cola® -virvoitusjuoma

kokka /kˈokːa/ (n)
før
  aluksen etuosa, veneen keula

kokki /kˈokːɪ/ (n)
kokk
  johtava ruoanlaittaja, usein keittiömestari; ravintolakokki

kokko /kˈokːo/ (n)
bål
  suuri kasa puuta, joka on kerätty polttamista varten; iso nuotio

koko /kˈoko/ (adj)
hel
  kaikki, täysi

koko /kˈoko/ (adv)
fortrinnsvis
  aika, jokseenkin, melko

koko /kˈoko/ (n)
størrelse
  Kertoo absoluuttisista tai suhteellisista fyysisistä mitoista, sen kuinka suuri tai pieni joku tai jokin on. Koko voidaan ilmaista numeroin tai kirjainsymbolein. Esimerkiksi pituus, leveys, syvyys; pinta-ala; tilavuus.

kokoelma /kˈokoˌelma/ (n)
bestemme
  kerätty valikoima jonkin mallin mukaisesti järjestettynä

kokonaan /kˈokonaːn/ (adv)
helt
  täysin; kaikki osat mukaan lukien

kokonainen /kˈokonˌainen/ (adj)
hel
  sellainen, josta ei puutu mitään

kokonaisluku /kˈokonˌaisluku/ (n)
heltall
  positiivinen tai negatiivinen jakamaton ja desimaaliton luku, lukujoukon ℤ luku

kokonaisuus /kˈokonˌaisuːs/ (n)
helhet
  yhteenkuuluvien osatekijöiden muodostama yhdessä toimiva yhdistelmä tai järjestelmä

kokonuotti /kˈokonˌuotːɪ/ (n)
helnote
  ¹/₁-nuotti, neljä ¹/₄-nuottia, ⁴/₄-tahtilajissa koko tahdin pituinen nuotti

kokoonpano /kˈokoːmpˌano/ (n)
forsamling
  tuotteen valmistamisessa sen kokoaminen osista

kokoontuminen /kˈokoːntˌumɪnen/ (n)
sammenkomst
  yhteen tuleminen, kerääntyminen

kokosävelaskel /kˈokosˌævelˌaskel/ (n)
tone
  suuren sekunnin sävelten välinen ero

kokous /kˈokous/ (n)
forsamling
  tilaisuus, johon useita ihmisiä tulee koolle

koksi /kˈoksɪ/ (n)
koks
  kuivatisle, joka syntyy kaasulaitoksen sivutuotteena tai vartavasten koksittamalla; nimetään lähtöaineen tai käyttötarkoituksen mukaan; käytetään polttoon, kemianteollisuuden tarpeisiin ja masuuneissa.

koksittaa /kˈoksɪtːaː/ (v)
koks
  tuottaa koksia kuivatislaamalla kivihiiltä

kolari /kˈolarɪ/ (n)
sammenstøt
  kulkuneuvojen yhteentörmäys

kolera /kˈolera/ (n)
kolera
  koleravibrion () aiheuttama vaarallinen tartuntatauti, joka saadaan saastuneen juomaveden tai ruoan mukana

kolesteroli /kˈolestˌerolɪ/ (n)
kolesterol
  ihmisen ja eläinten kaikkiin kudoksiin välttämättömänä kuuluva tyydyttymätön, rengasrakenteinen, veteenliukenematon kiteinen steroideihin kuuluva alkoholi, jota maksa tuottaa ja jota saadaan myös ravinnosta

kolhoosi /kˈolhoːsɪ/ (n)
kolkhoz
  osuustoiminnallinen maatila Neuvostoliitossa

kolikko /kˈolɪkːo/ (n)
mynt
  metallista lyöty raha, usein pieniarvoinen metalliraha

kolja /kˈolja/ (n)
hyse
  Pohjois-Atlantilla esiintyvä turskakala ()

kolkkapoika /kˈolkːapˌoika/ (n)
ulvunge
  nykyistä sudenpentua vastannut 7–10-vuotias poikapartiolainen

kolkko /kˈolkːo/ (adj)
stusslig
  synkkä, ankea, lohduton

kolla /kˈolla/ (n)
daudinghovud
  puristettu metallin ym. kuonajäte

kollaasi /kˈollaːsɪ/ (n)
collage
  useista kuvista tai kohtauksista liittämällä tehty teos

kollega /kˈolleɡa/ (n)
kamerat
  virkatoveri, työtoveri

kolli /kˈollɪ/ (n)
fyllesyke
  uroskissa, urospuolinen kissa
pakke
  rahti- tai matkatavaran kuljetusyksikkö, joka voi olla pakkaustavan mukaan pahvilaatikko, matkalaukku, paali, häkki, paketti, säkki tms.

kolmas pyörä /kˈolmas pˈyøræ/ (n)
stikkelsbær
  (idiomaattinen) ylimääräinen henkilö, jonka läsnäolo häiritsee kahta muuta

kolmas valtakunta /kˈolmas vˈaltakˌunta/ (n)
Det tredje riket
  saksalaisten antama nimitys natsi-Saksalle

kolmikulmio /kˈolmɪkˌulmɪo/ (n)
trekant
  monikulmio, jossa on kolme kulmaa

kolmikärki /kˈolmɪkˌærkɪ/ (n)
trefork
  3-piikkinen atrain tai keihäs

kolminkertainen /kˈolmɪŋkˌertainen/ (adj)
tredoble
  määrältään kolme kertaa suurempi kuin jokin muu

kolmio /kˈolmɪo/ (n)
trekant
  monikulmio, jossa on kolme sivua ja kolme kulmaa

kolmiointi /kˈolmɪˌointɪ/ (n)
triangulering
  kolmioiminen

kolmiomittaus /kˈolmɪomˌitːaus/ (n)
triangulering
  maanmittauksen menetelmä, jossa etäisyyksiä mitataan jakamalla matka kolmioihin, joista trigonometriaa käyttämällä saadan laskettua suurempien etäisyyksien tarkka tulos

kolmipyörä /kˈolmɪpˌyøræ/ (n)
trehjulssykkel
  kolmella pyörällä varustettu polkupyörä

kolmisointu /kˈolmɪsˌointu/ (n)
triade
  sointu, joka koostuu kolmesta sävelestä, jotka ovat terssin päässä toisistaan eli, jossa kaksi muuta säveltä on pohjasäveleeseen nähden terssin ja kvintin päässä siitä

kolmisoutu /kˈolmɪsˌoutu/ (n)
trirem
  kaleeri, jossa on kolme päällekkäistä riviä airoja

kolmonen /kˈolmonen/ (n)
tre
  kolmen numero, numero 3; numerolla kolme merkitty tai järjestetty

kolonialismi /kˈolonˌialˌismɪ/ (n)
kolonialisme
  siirtomaapolitiikka; erityisesti eurooppalaisten valtojen 1800-luvun lopusta 1900-luvun puoliväliin harjoittama

koltansaame /kˈoltansˌaːme/ (n)
skoltesamisk
  Suomessa ja luoteisella Venäjällä puhuttava saamelaiskieli (kielitunnus: sms)

koltta /kˈoltːa/ (n)
skoltesamisk
  kolttasaamelaisten puhuma kieli, koltansaame

kolumbialainen /kˈolumbˌialˌainen/ (n)
colombian
  pysyvästi Kolumbiassa asuva henkilö

kolumbianaranen /kˈolumbˌianˌaranen/ (n)
blåbrillet spurvepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kolvi /kˈolvɪ/ (n)
loddebolt
  juottamisessa käytettävä kuumennettava työkalu, juotosvasara

koma /kˈoma/ (n)
koma
  komeetan ytimen ympärillä oleva Auringon säteilyn irrottama pöly- ja kaasupilvi; huntu
  eräs kuvausvirhe

komea /kˈomea/ (adj)
staselig
  ulkonäöltään miellyttävä (erityisesti miehestä)

komeetta /kˈomeːtːa/ (n)
komet
  pääasiassa jäästä koostuva aurinkokunnan kappale, jonka ympärillä on Auringon säteilyn irrottama koma ja kaasu- tai pölypyrstö

komentaa /kˈomentaː/ (v)
kommando
  käskeä, määrätä

komentaja /kˈomentˌaja/ (n)
befalingsmand
  henkilö, joka komentaa; jonka komennossa muut ovat
  yksi merivoimien sotilasarvoista, vastaa Suomessa maa- ja ilmavoimien everstiluutnanttia

komissio /kˈomɪssˌio/ (n)
oppdrag
  ryhmä tiettyyn toimeen nimettyjä henkilöitä, komitea, toimikunta, valtuuskunta

komitatiivi /kˈomɪtatˌiːvɪ/ (n)
komitativ
  seuraa tai kuulumissuhdetta ilmaiseva sijamuoto; suomen komitatiivissa olevan sanan sijapääte on -ine, johon substantiivien kohdalla liittyy myös omistusliite.

kommentoida /kˈommentˌoida/ (v)
kommentere
  antaa lausunto jostakin asiasta

kommentti /kˈommentːɪ/ (n)
kommentere
  jotain kommentoiva ilmaus; mielipiteen ilmaus, selitys, huomautus
  ihmislukijalle tarkoitettu koodin toiminnan selite

kommunikea /kˈommunˌikea/ (n)
kommunike
  tiedonanto, varsinkin viranomaisten julkaistavaksi antama ilmoitus

kommunismi /kˈommunˌismɪ/ (n)
kommunisme
  Karl Marxin kapitalismin kritiikin ja yhteiskunnallisen kehityskulun tarkastelun yhteydessä hahmottama ekstrapolaatio ja Marxin ajatuksille perustuva ideologia yhteiskunnallisen kehityskulun huipentumasta, joka saavutetaan Marxin mielestä välttämättömän sosialismin välivaiheen kautta, kun yhteiskunta on kehittynyt korkealle tasolle; vallitsee yhteiskuntaluokaton yhteiskunnallinen utopia, jossa toteutuu tuotantovälineiden yhteisomistus ja raha ja valtio ovat poistuneet tarpeettomina
  pääasiassa Vladimir Leninin ajatuksille perustuva poliittinen aate, joka pyrkii käytännöllisesti syrjäyttämään porvariluokan ja porvarien hallitseman valtion väkivaltaisen vallankumouksen kautta ilman Marxin teoretisoimaa sosialismin välivaihetta, ja johtoporukalla on pyrkimys kehittää maata valtiojohtoisesti sosialismiin ja etenevästi kohti Marxin utopiaa; yksityisomaisuus valtiollistetaan tai kollektivisoidaan; oikeammin marxismi-leninismi; käytetty myös sanaa bolševismi
  1900-luvulla eri maissa kokeiltu nimellisesti sellaiseksi kutsuttu ja marxismi-leninismillä perusteltu, mutta Marxin alkuperäisistä ja Leninin käytännöllisistä ajatuksista suurestikin poikkeava yhteiskuntamalli, jossa ainakin nimellisesti kommunistisen puolueen johtama totalitaarinen valtio omisti pääosan tuotantovälineistä ja toteutti keskusjohtoista suunnitelmataloutta; kutsuttu myös valtiokapitalismiksi, valtiososialismiksi tai reaalisosialismiksi; tunnetuimpia harjoittajia Josif Stalin (stalinismi) ja Mao Zedong (maolaisuus)

kommunisti /kˈommunˌistɪ/ (n)
kommunist
  kommunistisen puolueen jäsen; entisissä reaalisosialistisissa maissa usein yhteiskuntaa ohjanneen ja hallinneen puoluekoneiston työntekijä
  kommunismin kannattaja; usein henkilö joka kiinnittää huomiota omaisuuden epätasaiseen jakautumiseen
  kuka tahansa hyvin vasemmistolaiseksi tunnustautuva tai puhujan sellaisena pitämä henkilö

komparatiivi /kˈomparatˌiːvɪ/ (n)
komparativ
  voittoaste, on vertailuaste, joka ilmaisee komparaatiossa keskimmäisen asteen

kompassi /kˈompassɪ/ (n)
kompass
  suunnan määritykseen tarkoitettu laite, jonka neula näyttää pohjoinen–etelä-suunnan

kompensaatio /kˈompensˌaːtɪo/ (n)
kompensasjon
  korvaus menetyksestä, haitasta tai alivoimasta

kompensoida /kˈompensˌoida/ (v)
kompensere
  hyvittää, tasata, korvata, antaa kompensaatiota

kompleksiluku /kˈompleksˌiluku/ (n)
komplekst tall
  luku, joka koostuu reaaliluvusta ja imaginaariyksiköstä

komposiitti /kˈomposˌiːtːɪ/ (n)
kompositt
  kahden tai useamman materiaalin yhdistelmä, jossa ainekset toimivat yhdessä, mutta eivät ole liuenneet eivätkä sulautuneet toisiinsa

kompositio /kˈomposˌitɪo/ (n)
sammensetning
  yhdistäminen, kokoonpano, sommitelma

komposti /kˈompostɪ/ (n)
kompostere
  biologisesti hajoavaa orgaanista jätettä, siis kasvi- ja eläinperäisiä aineita, joita elävät organismit hajottavat

kompostoida /kˈompostˌoida/ (v)
kompostere
  maaduttaa käyttämällä kompostia

kompressori /kˈompressˌorɪ/ (n)
kompressor
  sähköllä tai polttomoottorilla toimiva pumppu, joka pumppaa kaasua pienempään tilaan ja lisää painetta
  laite tai tietokoneohjelma, joka vähentää äänisignaalin dynamiikkaa

kompura /kˈompura/ (n)
kløne
  sellainen, joka on taipuvainen kompuroimaan

kondensaattori /kˈondensˌaːtːorɪ/ (n)
kondensator
  elektroniikan ja sähkötekniikan komponentti, joka kykenee varastoimaan energiaa

kondenssivesi /kˈondenssˌivesɪ/ (n)
dugg
  kylmälle pinnalle tai jäähdytyslaitteistoihin ilmasta tiivistyvä vesi

kondiittori /kˈondɪːtːˌorɪ/ (n)
konditor
  sokerileipuri, konditoriatuotteiden valmistaja

konditionaali /kˈondɪtˌionˌaːlɪ/ (n)
kondisjonalis
  tapaluokka, joka ilmaisee epävarmuutta tai ehdollisuutta. Konditionaalin pääte suomen kielessä on -isi.

konditoria /kˈondɪtˌorɪa/ (n)
konditori
  makeita leivonnaisia valmistava sokerileipomo, jonka yhteydessä on monesti kahvila

kondomi /kˈondomɪ/ (n)
kondom
  siittimen päälle yhdynnän ajaksi laitettava ehkäisyväline, jolla pyritään estämään raskaus ja sukupuolitautien leviäminen

konduktööri /kˈonduktˌøːrɪ/ (n)
konduktør
  junan matkustamon tai raitiovaunun valvoja, joka tarkastaa tai myy matkalippuja

kone /kˈone/ (n)
maskin
  mekaaninen tai sähköinen laite, joka välittää tai muuttaa energiaa suorittamaan tai avustamaan jotakin tehtävää

koneenhoitaja /kˈoneːnhˌoitaja/ (n)
maskinist
  tuotantolaitoksessa tuotantoon käytettävän laitteiston käytönvalvontaa ja ylläpitoa työnään toteuttava henkilö

konekirjoitussali /kˈonekˌirjoitˌussalɪ/ (n)
plass
  toimistoissa aikaisemmin sijainneita saleja, joissa istuttiin kirjoituskoneiden ääressä

konekivääri /kˈonekɪvˌæːrɪ/ (n)
maskingevær
  raskas alle 20 mm kaliiperin sarjatuliase, joka on suunniteltu pitkiin tulisarjoihin

konepaja /kˈonepˌaja/ (n)
verksted
  metallituotteita valmistava teollisuuslaitos

konepelti /kˈonepˌeltɪ/ (n)
hette
  auton moottoritilan peittävä avattava kansi

konepistooli /kˈonepˌistoːlɪ/ (n)
mitra
  pistoolipatruunaa ampuva kevyt konetuliase

konfetti /kˈonfetːɪ/ (n)
konfetti
  konserttien ja joidenkin muiden tapahtumien jälkeen ilmaan ammuttava "paperisilppu" tai serpentiini

konflikti /kˈonflɪktɪ/ (n)
konflikt
  syvä ristiriita, etujen tai näkemysten yhteentörmäys, selkkaus

konformismi /kˈonformˌismɪ/ (n)
konformitet
  yhdenmukaisuuspyrkimys, yksilön mukautuminen enemmistön mielipiteeseen, arvoihin tai käyttäytymiseen

kongonkaija /kˈoŋŋoŋkˌaija/ (n)
rødpannepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

koni /kˈonɪ/ (n)
hakke
  hevonen

konjakki /kˈonjakːɪ/ (n)
konjakk
  Ranskassa Cognacin maakunnassa valmistettava, tammitynnyreissä vanhennettava viinitisle, vahva alkoholijuoma

konjunktio /kˈonjuŋktˌio/ (n)
bindeord
  sidesana, sanaluokka sanoja ja lauseita yhdistäville sanoille. Konjunktiot jakautuvat rinnastuskonjunktioihin ja alistuskonjunktioihin
  "ja"-sanaa vastaava looginen konnektiivi, tai sen avulla muodostettu yhdistetty väittämä: jos A on tosi ja B on tosi
  kahden taivaankappaleen asettuminen katsojaan nähden samalle linjalle; aspekti, jossa taivaankappaleiden välinen kulmaetäisyys ekliptikaa pitkin laskettuna on 0°

konklusiivinen /kˈoŋklusˌiːvɪnen/ (adj)
avgjort
  johtopäätöstä ilmaiseva

konkordanssi /kˈoŋkordˌanssɪ/ (n)
konkordans
  yhtäpitävyys, yhdenmukaisuus

konkreettinen /kˈoŋkreːtːɪnen/ (adj)
konkret
  fyysisesti ja aistein havaittavaa

konsepti /kˈonseptɪ/ (n)
begrep
  luonnos, luonnostelma, uudisratkaisu, raakavedos

konsertti /kˈonsertːɪ/ (n)
konsert
  tilaisuus, jossa esitetään musiikkia; musiikkiesitys

konsiili /kˈonsɪːlɪ/ (n)
råd
  katolinen kirkolliskokous

konsonantti /kˈonsonˌantːɪ/ (n)
konsonant
  äänne, jota äännettäessä ilmavirta ei pääse etenemään esteettä suun keskilinjalla

konsortio /kˈonsortˌio/ (n)
konsortium
  organisaatioiden yhteenliittymä, usein väliaikainen, yhteistoimintaelin, jonka tarkoituksena on yhteisen edun ajaminen

konsulaatti /kˈonsulˌaːtːɪ/ (n)
konsulat
  ulkomaanedustukseen kuuluva lähetetyn tai kunniakonsulin johtama konsulinvirasto

konsultti /kˈonsultːɪ/ (n)
konsulent
  henkilö, jonka toimenkuva on tarjota asiantuntijapalveluita erityisesti yrityksille

kontata /kˈontata/ (v)
krype
  liikkua nelinkontin

konteksti /kˈontekstɪ/ (n)
kontext
  asiayhteys, jossa jokin tietty asia tapahtuu tai mainitaan; ympäristö, tausta ja olosuhteet jotka vaikuttavat tapahtumaan

kontiainen /kˈontɪˌainen/ (n)
føflekk
  eurooppalainen maamyyrä , maahan kaivamissaan käytävissä elävä hyönteissyöjälaji

kontraktio /kˈontraktˌio/ (n)
sammentrekning
  supistuminen, kutistuminen

kontrefori /kˈontrefˌorɪ/ (n)
støtte
  tukipilari

kontribuoida /kˈontrɪbˌuoɪda/ (v)
bidra
  osallistua, ottaa osaa

konvehti /kˈonvehtɪ/ (n)
konfekt
  pieni, tavallisesti täytetty ja suklaalla päällystetty, makeinen

koodi /kˈoːdɪ/ (n)
kode
  jollain muulla tavoin kuin tavanomaisesti kielellisesti ilmaistu asia; käytetään yleensä jos kielellinen ilmaisu on esim. teknisesti mahdotonta, tehotonta tai halutaan estää ulkopuolisia ymmärtämästä asiaa.

kookas /kˈoːkas/ (adj)
stor
  isokokoinen, suuri, mittava, laaja, sellainen, jolla on kokoa

kookosmaito /kˈoːkosmˌaito/ (n)
kokosmelk
  kookospähkinän mallosta tehty vaalea, maitomainen neste

kookospalmu /kˈoːkospˌalmu/ (n)
kokospalme
  sulkapalmuihin lukeutuva puu Cocos nucifera, jonka hedelmä kookospähkinäksi kutsuttu on kookas luumarja

kookospähkinä /kˈoːkospˌæhkɪnæ/ (n)
kokosnøtt
  kookospalmun hedelmä, kookas luumarja, jota kutsutaan arkikielessä pähkinäksi

kooma /kˈoːma/ (n)
koma
  syvä tajuttomuus

koori /kˈoːrɪ/ (n)
retning
  luutun tai sen kaltaisen soittimen kieli tai kielipari

kooste /kˈoːste/ (n)
sammensetning
  erillisistä osista koostettu joukko

koostumus /kˈoːstumus/ (n)
konsistens
  osista koostuva rakenne; se mistä jokin on koostunut

koota /kˈoːta/ (v)
tilkalle
  kutsua yhteen tai kerätä ihmisjoukko
samle
  kerätä

kopea /kˈopea/ (adj)
nedlatende
  ylimielinen, koppava

kopio /kˈopɪo/ (n)
kopi
  alkuperäisen (esineen tai asian) jäljennös

kopioida /kˈopɪˌoida/ (v)
kopiere
  jäljentää samanlaisena, tehdä kopio käsin, kopiokoneella tai tietokoneella

koppi /kˈopːɪ/ (n)
celle
  hyvin pieni huone

koppisiemeninen /kˈopːɪsˌiemenɪnen/ (n)
blomsterplant
  koppisiemeninen kasvi, kukkakasvi

kopra /kˈopra/ (n)
kopra
  kuivattu kookospähkinän siemenvalkuainen

koptilainen /kˈoptɪlˌainen/ (adj)
koptisk
  Egyptin koptilaiseen kirkkoon,sen jäseniin, kopteihin, tai koptin kieleen liittyvä

koputtaa /kˈoputːaː/ (v)
banke
  kolkuttaa tai lyödä ovea, jotta joku tulisi avaamaan sen

koputus /kˈoputus/ (n)
banke
  koputtamisen toteutus ja siitä syntyvä ääni

koralli /kˈorallɪ/ (n)
korall
  eräiden korallieläinten (Anthozoa) muodostama runkokunta ja sen kalkkinen kivettymä; nämä kivettymät etenkin kaupallisesti esim. koruissa hyödynnettynä

korallinpunainen /kˈorallˌimpunˌainen/ (adj)
korall
  punaisen korallin väri, korallinpunainen, johtuu rautayhdisteistä, jotka ovat sekoittuneet rungon rakenneaineena tavallisesti olevaan kalsiumkarbonaattiin tai magnesiumkarbonaattiin

korea /kˈorea/ (n)
koreansk
  korean kieli (kielitunnus: ko), Korean niemimaalla puhuttu kieli

koreaksi /kˈoreˌaksɪ/ (adv)
koreaner
  korean kielellä, korean kielelle

korealainen /kˈorealˌainen/ (adj)
koreaner
  Korean niemimaalta, Etelä- tai Pohjois-Koreasta peräisin oleva

korealainen /kˈorealˌainen/ (n)
koreaner
  Korean niemimaan asukas, eteläkorealainen tai pohjoiskorealainen

koreografia /kˈoreˌoɡrafˌia/ (n)
koreografi
  tanssin liikkeiden suunnittelu ja ohjaus sekä näiden lopputulos

kori /kˈorɪ/ (n)
kurv
  usein vitsoista tai päreistä punottu tai muovinen, päältä avoin kuljetusastia
karosseri
  24 juomapullon muovinen kuljetusastia

korianteri /kˈorɪˌanterɪ/ (n)
koriander
  eräs vanhimpia tunnettuja viljelykasveja (Coriandrum sativum), jonka lehtiä ja hedelmiä käytetään mausteena
  sen hedelmä, jota myös virheellisesti siemeneksi kutsutaan

korina /kˈorɪna/ (n)
rangle
  muu koriseva ääni

koripallo /kˈorɪpˌallo/ (n)
basketball
  pallopeli, jossa kerätään pisteitä heittämällä pallo korkealla sijaitsevaan vastustajan koriin

korjaaja /kˈorjaːja/ (n)
håndverker
  henkilö joka korjaa, erityisesti teknisiä laitteita

korjaamo /kˈorjaːmo/ (n)
verksted
  työpaja tai verstas, jossa korjataan jotain, tavallisesti ajoneuvoja

korjata /kˈorjata/ (v)
reparere
  saattaa ehyeksi, toimivaksi
erstatte
  oikaista virheellisyys, korvata virheellinen tai huono oikealla tai paremmalla

korjuu /kˈorjuː/ (n)
avling
  se, kun korjataan (otetaan talteen)

korkea /kˈorkea/ (adj)
høy
  jonkin mitattavalta suureen suuri arvo

korkeapaine /kˈorkeapˌaine/ (n)
høgtrykk
  antisykloni, ilmakehän virtausjärjestelmän ilmiö; korkeapaineen alueella vallitseva ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna korkeampi ilmanpaine

korkeus /kˈorkeus/ (n)
høyde
  (geometria) pystysuuntainen mitta kohteen tyvestä tai juuresta ylimpään kohtaan
  asema tai sijainti vertailutasoon nähden korkealla, vertailutason yläpuolella

korkeushyppy /kˈorkeushˌypːy/ (n)
høydehopp
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli ilman apuvälineitä

korkki /kˈorkːɪ/ (n)
dupp
  korkkitammesta saatava materiaali
  muovista, metallista tai luonnonkorkista tehty kapeasuisen astian sulkemiseen käytetty tulppa

korkkiruuvi /kˈorkːɪrˌuːvɪ/ (n)
korketrekker
  korkkisen pullonkorkin avaamiseen suunniteltu vähintään kahvasta ja metallisesta spiraaliruuvista koostuva työkalu

korko /kˈorko/ (n)
krenge
  kengän pohjassa kantapään kohdalla oleva paksumpi osa
rente
  lainasta maksettava prosentuaalinen hinta
stress
  sävelkorko, paino

korni /kˈornɪ/ (adj)
kårny
  typerä, banaali, tyylitön

korni /kˈornɪ/ (n)
kornisk
  Cornwallissa puhuttu kelttiläinen kieli, joka sammui 1700-luvulla (kielitunnus: cor)

koroke /kˈoroke/ (n)
bli stående
  rakennettu tasanne, joka on ympäristöään korkeammalla

koronkiskonta /kˈoroŋkˌiskonta/ (n)
åger
  lainaaja vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

korostaa /kˈorostaː/ (v)
markere
  tuoda erityisen hyvin esille jokin asia, painottaa, tähdentää, alleviivata
aksentuere
  puhua tietyllä aksentilla, puhua vieraalla korostuksella

korostus /kˈorostus/ (n)
aksent
  aksentti
  tapa lausua kieltä, us. poikkeavalla tavalla

korotus /kˈorotus/ (n)
øke
  jonkin siirtäminen ylemmäs

korotusmerkki /kˈorotˌusmerkːɪ/ (n)
kors
  symboli ♯, joka ilmaisee puolen sävelaskeleen korotusta

korpi /kˈorpɪ/ (n)
bakevje
  syrjäseutu, alue joka on kaukana tiheämmästä asutuksesta

korppi /kˈorpːɪ/ (n)
ravn
  suuri täysin musta variksen sukuinen lintu (), Suomessa yleisimpänä itäisessä Pohjois-Suomessa, pesii puussa tai kallionkielekkeellä

korppikotka /kˈorpːɪkˌotka/ (n)
gribb
  haukkalintuihin kuuluva haaskansyöjä, joka käyttää ravintonaan luonnollisesti kuolleiden tai petoeläinten tappamien eläinten raatoja

korppu /kˈorpːu/ (n)
kavring
  kuivattu vehnäleipä- tai pullaviipale, jonka päällä on usein sokeria

korpus /kˈorpus/ (n)
korpus
  koottu joukko kirjoitetun kielen tekstejä tai puhutun kielen nauhoitteita, jotka on poimittu aidoista teksteistä ja tilanteista

korruptio /kˈorruptˌio/ (n)
korrupsjon
  se, että tekee päätöksiä epätasapuolisesti omaa tai läheistensä etua ajatellen

korsetti /kˈorsetːɪ/ (n)
korsett
  yleensä naisten tukiliivi, sukkanauhaliivi, kureliivi

korsika /kˈorsɪka/ (n)
korsikansk
  Korsikan saarella puhuttava kieli (kielitunnus: co)

korte /kˈorte/ (n)
snelle
  ontto- ja nivelikäsvartisia sanikkaiskasveja (Equisetum)

kortteli /kˈortːelɪ/ (n)
blokk
  kaupungin vierekkäisten risteävien katujen välinen alue

kortti /kˈortːɪ/ (n)
kort
  ohut, yleensä neliskulmainen pala kartonkia tai muovia

korttikäsi /kˈortːɪkˌæsɪ/ (n)
hands
  korttipelin käsi eli pelaajan alussa saamat tai kulloisellakin hetkellä pelattavissa, ”kädessä” olevat kortit

korttipakka /kˈortːɪpˌakːa/ (n)
kortstokk
  korttipelien pelaamiseen tarkoitettu sarja kortteja; tavallisesti 52 kortista ja neljästä maasta koostuvat kortit

korva /kˈorva/ (n)
øre
  nisäkkäillä kolmesta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osasta muodostuva elin, joka aistii ääniä ja toimii tasapainoelimenä ja liikeaistimena
  korvan pään ulkopuolelle näkyvä osa, korvalehti

korvakoru /kˈorvakˌoru/ (n)
ørering
  koru, joka kiinnitetään korvalehteen siihen tehtyyn lävistysreikään tai klipillä

korvapuusti /kˈorvapˌuːstɪ/ (n)
kanelbolle, skillingsbolle
  kanelilla, sokerilla ja voilla täytetty pulla

korvata /kˈorvata/ (v)
avløse
  täyttää jollain jonkin toisen paikka tai tarkoitus
kompensere
  hyvittää aiheutunut vahinko; palauttaa maksu jstk, kompensoida

korvaus /kˈorvaus/ (n)
kompensasjon
  kompensaatio, aiheutetusta vahingosta maksettu hyvitys

korvetti /kˈorvetːɪ/ (n)
korvett
  toisesta maailmansodasta lähtien fregattia pienempi partio- ja saattoalus, jotka yleensä käsitetään 600-3000 tonnin massaisiksi

kosia /kˈosɪa/ (v)
fri
  pyytää jkta kanssaan avioliittoon

koska /kˈoska/ (adv)
fordi
  (interrogatiivinen) aikaa kysyvä adverbi, milloin

koskaan /kˈoskaːn/ (adv)
noensinne
  (kysymyslauseessa, relatiivilauseessa) ylipäätään, edes joskus
aldri
  () ei minään aikana, ajankohtana

koskea /kˈoskea/ (v)
berøre
  koskettaa, hipaista; laittaa kätensä johonkin hetkeksi
  koskettaa jotakuta, sattua
angå
  kuulua jollekin, jollakin on merkitystä jollekulle

kosketella /kˈosketella/ (v)
berøre
  koskea tai koskettaa useita kertoja toistuvasti fyysisesti

koskettaa /kˈosketːaː/ (v)
berøre
  koskea johonkin
  liikuttaa (emotionaalisesti)
affekt
  puuttua tai vaikuttaa johonkin

koskettimisto /kˈosketːɪmˌisto/ (n)
elektronisk orgel
  soittimen osa, koskettimien muodostama kokonaisuus

kosketus /kˈosketus/ (n)
kontakt
  koskettamisen tapahtuma, koskettaminen

kosketusnäyttö /kˈosketˌusnæytːø/ (n)
berøringsskjerm
  näyttö, jolla graafista käyttöliittymää hallitaan koskettelemalla näytön pintaa

koski /kˈoskɪ/ (n)
stryk
  suhteellisen nopeasti virtaava joki tai sen yleensä kivikkoinen osa, jossa veteen syntyy kuohuja

kosmologia /kˈosmolˌoɡɪa/ (n)
kosmologi
  maailmankaikkeuden rakennetta ja historiaa käsittelevä tiede

kosmonautti /kˈosmonˌautːɪ/ (n)
kosmonaut
  venäläinen tai Neuvostoliiton aluksilla lentänyt avaruuslentäjä

kosmos /kˈosmos/ (n)
kosmos
  avaruus, maailmankaikkeus

kosteikko /kˈosteikːo/ (n)
våtmark
  kovanmaan ja avoveden välille sijoittuva luontotyyppi

kosto /kˈosto/ (n)
hevn
  vastaisku vihamielisyyksiin

koti /kˈotɪ/ (n)
hjem
  asunto, talo tai muu asumus, jossa joku itse asuu

kotiapulainen /kˈotɪˌapulˌainen/ (n)
stuepike
  yksityiskodissa työskentelevä henkilö, joka tekee kotitöitä

kotieläin /kˈotielæin/ (n)
husdyr
  ihmisen hoitama yl. kesy eläin, jonka pidosta on omistajalleen yleensä konkreettista hyötyä tai joita pidetään seuran vuoksi

kotiin /kˈotɪːn/ (adv)
heim
  omaan asuinpaikkaansa, kotiinsa; lapsuudenkotiin

kotikaupunki /kˈotɪkˌaupuŋkɪ/ (n)
hjemby
  kaupunki, jossa henkilö on syntynyt ja/tai varttunut

kotilo /kˈotɪlo/ (n)
sniegel
  kotiloiden (Gastropoda) luokkaan kuuluvien nilviäisten luokan edustaja, joilla yl. on kalsiumkarbonaatista muodostunut kuori

kotimaa /kˈotɪmaː/ (n)
hjemland
  valtio, jossa henkilö on syntynyt, synnyinmaa; valtio, johon henkilö on muuttanut ja kotiutunut

kotimainen /kˈotɪmˌainen/ (adj)
innariks
  kotipaikkana olevaan valtioon liittyvä, kotimaassa tuotettu tai aikaansaatu; valtion sisäinen

kotiosoite /kˈotɪosˌoite/ (n)
adresse
  rakennuksen ja huoneiston, jossa henkilö asuu, yksilöivä postiosoite

kotipihlaja /kˈotɪpˌihlaja/ (n)
rogn
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pihlajien sukuun kuuluva kasvi

kotisivu /kˈotɪsˌivu/ (n)
hjemmeside
  verkkosivu, jossa on perustiedot henkilöstä, yrityksestä, järjestöstä tms.

kotitalous /kˈotɪtalous/ (n)
husholdning
  yksinäinen henkilö tai joukko yhdessä asuvia henkilöitä, joilla on yhteinen ruokatalous tai rahankäyttö

kotka /kˈotka/ (n)
ørn
  suurikokoisia päiväpetolintuja suvuissa kotkat (), merikotkat (), pikkukotkat ja jalokotkat. Kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen () heimoon kuuluvien sukujen lintuja.

kotoisa /kˈotoisa/ (adj)
hyggelig
  mukava, kodikas, kotoinen

kotoistaa /kˈotoistaː/ (v)
lokalisere
  lokalisoida, sovittaa ohjelmisto paikalliseen käyttöön

kotona /kˈotona/ (adv)
hjemme, heime
  omassa asuinpaikassaan, kodissaan

kottarainen /kˈotːarˌainen/ (n)
stær
  kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu ()

kottero /kˈotːero/ (n)
kjerra
  huonokuntoinen auto (tai rakennus)

kottikärryt /kˈotːɪkˌærryt/ (n)
trillebår
  yksipyöräiset työntökärryt

koukku /kˈoukːu/ (n)
hekling
  vaatenaula, ripustuskoukku
huke
  nyrkkeilyssä koukkulyönti

koulu /kˈoulu/ (n)
skole
  paikka, jossa annetaan suunnitelman mukaista yleisopetusta tai opetetaan jotakin erityistä

koulukiusaaja /kˈoulukˌiusaːja/ (n)
bølle
  henkilö, joka kiusaa jotakuta tai joitakuita koulussa

koulukunta /kˈoulukˌunta/ (n)
skole
  jotakin erityistä käsitteellistä näkemystä tai oppisuuntaa edustava ryhmittymä ihmisiä

koululainen /kˈoululˌainen/ (n)
pupill
  tavallisesti peruskoulua käyvä oppilas; usein mielletään eri asiaksi kuin opiskelija

koululaitos /kˈoululˌaitos/ (n)
fakultet
  maantieteellisesti rajatut koulut, tietyn maan koulut, viittaa instituutioon

koululapsi /kˈoululˌapsɪ/ (n)
skolebarn
  koulua käyvä lapsi; koululainen

koululaukku /kˈoululˌaukːu/ (n)
ryggsekk
  koululaisen laukku koulukirjojen ja muiden koulunkäyntivälineiden kuljetusta varten

kouluruokala /kˈoulurˌuokala/ (n)
kantine
  (koulu) tavallisesti koulun yhteydessä oleva koululaisten ja henkilökunnan ruokailua varten varattu huonetila

kouluttaa /kˈoulutːaː/ (v)
mosjonere
  antaa koulutusta, opettaa

koulutulokas /kˈoulutˌulokas/ (n)
førsteklassing
  koulunkäyntinsä äskettäin aloittanut oppilas

koulutus /kˈoulutus/ (n)
utdanning
  abstrakti käsite, joka tarkoittaa muodollista, organisoitua ja institutionalisoitua opetusta ja opiskelua

koura /kˈoura/ (n)
neve
  pivo, kämmen ja sormet yhtenä kokonaisuutena jonkin vastaanottamiseen tai poimimiseen yhdellä kädellä

kourallinen /kˈourallɪnen/ (n)
knyttneve
  kouraan mahtuva määrä

kova /kˈova/ (adj)
hard
  sellainen, joka tai mikä ei jousta tai anna muutoin myöten; kiinteä, luja; vaikea kestää
  (materiaalioppi) joka kykenee vastustamaan muodonmuutosta pinnastaan
  vaatimuksiltaan ankara, tiukka
bo
  (janosta) ankara

kovaa /kˈovaː/ (adv)
fargeekte
  nopeasti, huomattavaa vauhtia, huomattavalla vauhdilla
hard
  voimakkaasti, voimaa käyttäen, esim. jarruttamisesta, vääntämisestä, osumisesta, lyömisesta, koskettamisesta

kovakuoriainen /kˈovakˌuorɪˌainen/ (n)
bille
  kuoriainen, koppakuoriainen; sellainen hyönteislajin edustaja, jonka etusiivet kehittyvät täysikasvuisilla yksilöillä koviksi tai nahkamaisiksi kitiinipeitinsiiviksi ()

kovaääninen /kˈovaˌæːnɪnen/ (n)
høgtaler
  tekninen laite, jossa sähköiseen muotoon saatettu äänisignaali muunnetaan akustiseksi ääneksi, kaiutin

koveta /kˈoveta/ (v)
kle
  tulla kovemmaksi, ankarammaksi; kiristyä

košer /kˈoʃer/ (adj)
koscher
  juutalaisten säädösten mukaan valmistettu ja tarjottu ruoka

kraatteri /krˈaːtːerɪ/ (n)
krater
  törmäyskraatteri, maljamainen syvennys, joka on syntynyt meteoriitin, asteroidin tai komeetan iskussa

kranaatinheitin /krˈanaːtˌinheitɪn/ (n)
bombekaster
  epäsuoraa tulta ampuva raskas jalkaväen tulitukiase

kranaatti /krˈanaːtːɪ/ (n)
haubits
  käsin heitettävä sirpaloituvakuorinen ase, käsikranaatti

krapula /krˈapula/ (n)
bakrus
  alkoholinkäytöstä johtuva epämukava jälkitila

kreationisti /krˈeatˌionˌistɪ/ (n)
kreasjonistisk
  kreationismin kannattaja

kredit /krˈedɪt/ (n)
kreditere
  kirjanpitotilin vasen puoli

kreikaksi /krˈeikaksɪ/ (adv)
gresk
  kreikan kielellä, kreikan kielelle

kreikankielinen /krˈeikaŋkˌielɪnen/ (adj)
gresk
  (kielitiede) kreikan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

kreikka /krˈeikːa/ (n)
Gresk
  kreikan kieli, Kreikassa pääkielenä puhuttava indoeurooppalainen kieli

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (adj)
gresk
  Kreikasta peräisin oleva tai Kreikkaan liittyvä

kreivi /krˈeivɪ/ (n)
greve
  saksalaisperäinen aatelisarvo

kreppi /krˈepːɪ/ (n)
pannekake
  kreppikangas

kriikuna /krˈiːkuna/ (n)
sviske
  eräs luumupuun alalaji () tai tämän yksilö tai hedelmä

kriisi /krˈiːsɪ/ (n)
krise
  käänteentekevä muutos, taitekohta

kriittinen /krˈiːtːɪnen/ (adj)
kritikk
  arvosteleva

kriminologia /krˈimɪnˌoloɡˌia/ (n)
kriminologi
  rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä pääasiassa empiirisin menetelmin tutkiva tieteenhaara

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (adj)
kristadelfianer
  kristadelfialaiseen uskontoon liittyvä

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (n)
kristadelfianer
  kristadelfialaista uskoa harjoittava

kristallipallo /krˈistallɪpˌallo/ (n)
krystallkule
  lasikuula, jonka sisällä voidaan erottaa kuvioita; käytetään tulevaisuuden ennustamiseen tai muuhun asioiden katsomiseen

kristallografia /krˈistallˌoɡrafˌia/ (n)
krystallografi
  kidetiede

kristikunta /krˈistɪkˌunta/ (n)
kristendom
  kaikki kristityt, koko kristillinen maailma

kristillinen /krˈistɪllɪnen/ (adj)
kristen
  kristinuskoon liittyvä

kristillisyys /krˈistɪllɪsyːs/ (n)
kristendom
  kristinusko; kristillinen uskonto, oppi, ajattelu ja elämäntapa.

kristinusko /krˈistɪnˌusko/ (n)
kristendom
  monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, johon kuuluu usko kolminaisuusoppiin eli yhden Jumalan kolmeen persoonaan, jotka ovat Isä, Poika ja Pyhä Henki, ja jonka alkuperä on Raamatun ja sen Uuden testamentin Jeesuksen opetuksissa

kristitty /krˈistɪtːy/ (n)
kristen
  kristinuskoa tunnustava henkilö

kriteeri /krˈiteːrɪ/ (n)
kriterium
  arvosteluperuste, valintaperuste

kritiikki /krˈitɪːkːɪ/ (n)
kritikk
  arvostelu, jonka tarkoitus on antaa kohteelle selkeä ja perusteltu viesti siitä, että jotain olisi hyvä korjata taikka muuttaa

kroatia /krˈoatˌia/ (n)
kroatisk
  Kroatiassa puhuttava slaavilainen kieli (kielitunnus: hr)

kroatialainen /krˈoatˌialˌainen/ (adj)
kroatisk
  Kroatiasta peräisin oleva tai Kroatiaan liittyvä

kroatialainen /krˈoatˌialˌainen/ (n)
kroat
  pysyvästi Kroatiassa asuva henkilö

krokotiili /krˈokotˌiːlɪ/ (n)
krokodille
  järvissä ja joissa, joskus merissäkin, elävä kaloja ja muita vesieläimiä syövä, krokotiilien heimoon (Crocodylidae) kuuluva, yleensä suurikokoinen matelija

kromi /krˈomɪ/ (n)
krom
  metalleihin kuuluva, harmahtava, kova ja kiiltävä alkuaine

kromosomi /krˈomosˌomɪ/ (n)
kromosom
  DNA:sta muodostunut rihma, joka sisältää eliön genomin; eukarioottien lineaariset kromosomit on pakattu solun tumaan kromatiiniksi

kronologia /krˈonolˌoɡɪa/ (n)
kronologi
  ajan mittaamista ja ajanlaskua koskeva tutkimus, etenkin päivämäärien määritys, ja sen sovellukset

kronologinen /krˈonolˌoɡɪnen/ (adj)
kronologisk
  aikaan tai aikajärjestykseen liittyvä; todellisen aikajärjestyksen mukainen

kronometri /krˈonomˌetrɪ/ (n)
kronometer
  hyvin tarkkakäyntiseksi rakennettu kello

krookus /krˈoːkus/ (n)
krokus
  -kasvisuvun kasveja

krusifiksi /krˈusɪfˌiksɪ/ (n)
krusifiks
  koristeellinen veistos, jossa on kuvattu kristinuskon vapahtaja Jeesus ristiinnaulittuna puuristiin

kruuna /krˈuːna/ (n)
kors
  metallirahan kuvapuoli, vastakohta klaava

kruunata /krˈuːnata/ (v)
krone
  julistaa kuningas tai kuningatar, tyypillisesti asettamalla kruunu päähän korkein juhlamenoin

kruunu /krˈuːnu/ (n)
krone
  hallitsijoiden käyttämä, arvoasemaa ilmentävä koristeellinen, tavallisesti kultainen, päähine
  hallitsija; valtio (erityisesti kun se on monarkia)

kruunulinna /krˈuːnulˌinna/ (n)
krone
  linnoituksen eteen työnnetty, kruunun muotoinen varustus, jossa keskellä olevasta bastionista lähtee kurtiinit molemmilla puolilla oleviin puolibastioneihin

kruunuviherkaija /krˈuːnuvɪhˌerkaija/ (n)
gulkroneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

krypta /krˈypta/ (n)
krypt
  kivinen kammio tai holvi, joka useimmiten sijaitsee kirkon lattian alla, ja toimii merkittävien henkilöiden hautapaikkana

kryptografia /krˈyptoɡrˌafɪa/ (n)
kryptografi
  oppi salakirjoituksesta

krypton /krˈypton/ (n)
krypton
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 36 ja kemiallinen merkki Kr

krysanteemi /krˈysantˌeːmɪ/ (n)
krysantemum
  (yleisesti) mikä tahansa krysanteemien suvun () kasvi

ksenofobia /ksˈenofˌobɪa/ (n)
xenofobi
  muukalaiskammo, ulkomaalaisten pelko

ksenon /ksˈenon/ (n)
xenon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Xe

ksylitoli /ksˈylɪtˌolɪ/ (n)
xylitol
  eräs alkoholi, jota saadaan koivusta ja käytetään makeutusaineena

ksylofoni /ksˈylofˌonɪ/ (n)
xylofon
  eri pituisista puukapuloista rakentuva, yleensä kromaattisesti viritetty lyömäsoitin, jota soitetaan muovi-, kumi- tai puupäisillä lyömäkapuloilla.

kude /kˈude/ (n)
innslag
  kankaan kudonnassa loimea vastaan oleva, kankaan poikkisuuntaan kulkeva lanka; myös samoin käytetty kangassuikale tai vastaava matossa

kudos /kˈudos/ (n)
vev
  (tekstiili) kutomalla tehty kutomatuote

kuherruskuukausi /kˈuherrˌuskuːkˌausɪ/ (n)
hvetebrødsdager
  ensimmäiset viikot avioliiton solmimisen jälkeen

kuhmu /kˈuhmu/ (n)
kul
  ruhjevamman johdosta esiintyvä, paikallisen verenvuodon ja turvotuksen aiheuttama kohouma, erityisesti päässä

kuin /kwˈin/ (adv)
enn
  kuinka

kuinka /kwˈiŋka/ (adv)
hvordan
  (kysyvä adverbi) millä tavalla, miten
kor
  kysyy lukumäärää, arvoa tai järjestystä sarjassa

kuiskata /kwˈiskata/ (v)
hviske
  puhua hyvin hiljaa

kuisma /kwˈisma/ (n)
johannesurt
  -suvun kasvi

kuitata /kwˈitata/ (v)
kvittering
  kirjoittaa nimensä laskuun tms.

kuitenkaan /kwˈiteŋkaːn/ (adv)
uansett
  vastaa sanaa kuitenkin kielteisessä lauseessa

kuitenkin /kwˈiteŋkɪn/ (adv)
enda
  siitä huolimatta
uansett
  joka tapauksessa

kuittaus /kwˈitːaus/ (n)
signatur
  merkintä, tavallisesti allekirjoitus, jonkin vastaanottamisesta

kuitti /kwˈitːɪ/ (n)
kvittering
  maksetuista ostoksista saatava paperinen tosite, josta näkee ostosten hinnan

kuitu /kwˈitu/ (n)
fiber
  pitkäsyinen luonnon tai keinoaineinen materiaali, mm. tekstiilien raaka-aine

kuiva /kwˈiva/ (adj)
tørr
  nesteetön
  alkoholipitoisista juomista, kuten viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, vähemmän makea kuin puolikuiva; laimentamaton

kuivata /kwˈivata/ (v)
tørke
  muuttaa kuivaksi poistamalla vesi pinnoilta tms.

kuivattaa /kwˈivatːaː/ (v)
tørke
  poistaa kosteutta jostakin, kuivata

kuivua /kwˈivua/ (v)
tørke
  tulla kuivaksi

kuja /kˈuja/ (n)
strede
  pieni, yleensä talojen tai puuston reunustama tie tai polku
  kapea, rakennusten reunustama katu

kukinto /kˈukɪnto/ (n)
blomsterstand
  kukkien ryhmä kasvissa

kukka /kˈukːa/ (n)
blomst
  (kasvianatomia) suvulliseen lisääntymiseen erilaistunut kasvinosa

kukkakaali /kˈukːakˌaːlɪ/ (n)
blomkål
  kaalilajike (Brassica oleracea var. botrytis), jolla on valkoiset kukinnot ja jota käytetään ruoanlaitossa

kukkakimppu /kˈukːakˌimpːu/ (n)
blomsterbukett
  nippu kukkia, monesti maljakkoon tai vastaavaan asetettava

kukkapenkki /kˈukːapˌeŋkːɪ/ (n)
blomsterbed
  koristekasveille tarkoitettu kasvupaikka esimerkiksi pihalla tai puistossa

kukkapohjus /kˈukːapˌohjus/ (n)
blomsterbunn
  kukan osa, johon kukkalehdet ovat kiinnittyneet

kukkaro /kˈukːaro/ (n)
pengepung
  pieni, tavallisesti nahkainen pussi tai laukku, jossa pidetään mukana pieniä tarve-esineitä tai tarvikkeita kuten pikkurahaa tai tupakkaa

kukkaruukku /kˈukːarˌuːkːu/ (n)
blomsterpotte
  ruukkukasvin kasvatusastia, jonka pohjassa on perinteisesti reikä ylimääräisen veden valumista varten

kukki /kˈukːɪ/ (n)
tann
  hammasrattaan hammas

kukkia /kˈukːɪa/ (v)
blomstre
  synnyttää kukkia

kukko /kˈukːo/ (n)
hane
  koiraspuolinen kanalintu

kukkua /kˈukːua/ (v)
gjøk
  laulaa

kukkula /kˈukːula/ (n)
ås
  huomattava muuta maastoa korkeampi kohta

kukonharja /kˈukonhˌarja/ (n)
hanekam
  kukon päälaen heltta

kulho /kˈulho/ (n)
skål
  lautasta tai vatia syvempi maljamainen, varsinkin ruokataloudessa käytettävä astia

kuljettaa /kˈuljetːaː/ (v)
drive
  ajaa ajoneuvoa
befordre
  viedä mukanaan

kuljettaja /kˈuljetːˌaja/ (n)
sjåfør
  henkilö, joka kuljettaa eli ajaa jotakin kulkuneuvoa tilapäisesti tai ammatikseen

kuljetus /kˈuljetus/ (n)
transport
  kuljettamisen toteutus

kulkea /kˈulkea/ (v)
fara
  liikkua, olla liikkeessä; siirtyä; liikkua ajoneuvon tai muun välineen kuljettamalla tai avulla; siirtyä joltakulta toiselle

kulkusirkka /kˈulkusˌirkːa/ (n)
gresshoppe
  vaeltavista heinäsirkkalajeista käytettävä nimitys

kulkutauti /kˈulkutˌautɪ/ (n)
epidemi
  nopeasti leviävä tartuntatauti, epidemia

kulkuväline /kˈulkuvˌælɪne/ (n)
framkomstmiddel
  väline kulkemiseen, ko. tarkoitukseen käytettävä laite tai ajoneuvo

kullanmuru /kˈullanmˌuru/ (n)
søtnos
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

kullannuppu /kˈullannˌupːu/ (n)
dyr
  nimitys jota käytetään hellittelysanana.

kulli /kˈullɪ/ (n)
pikk
  siitin

kulma /kˈulma/ (n)
vinkel
  kahden sellaisen puolisuoran eli säteen muodostama kuvio, joilla on yhteinen päätepiste, kulman kärki, sekä näiden säteiden, eli kylkien, välinen tason osa
hette
  näillä kulmilla: täällä päin, tällä seudulla

kulmahammas /kˈulmahˌammas/ (n)
hjørnetann
  suippokärkiset hampaat poskihampaiden edessä ja etuhampaiden takana ihmisellä (hammaslääkäriterminä kolmoset) ja muilla imettäväisillä

kulmakarva /kˈulmakˌarva/ (n)
øyebryn
  silmäkuopan yläpuolella kasvava karva

kulmakerroin /kˈulmakˌerroin/ (n)
bakke
  kaksiulotteisessa koordinaatistossa y-koordinaatin muutoksen (Δy) ja sitä vastaavan x-koordinaatin muutoksen (Δx) suhde, jonka tarkoitus on kuvata suoran tai janan kaltevuutta

kulmakunta /kˈulmakˌunta/ (n)
boområder
  kaupungin tai kylän muista alueista erottuva alue

kulmapotku /kˈulmapˌotku/ (n)
corner
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajasta päätyrajan ylittäneestä pallosta hyökkääjän pelaajalle kentän kulmasta tehtäväksi annettu pelinaloitus

kulta /kˈulta/ (n)
gull
  Metallinen alkuaine, vaalean keltainen taipuisa metalli, jonka kemiallinen merkki on Au. Kuuluu jalometalleihin.

kulta-aratti /kˈultaˈaratːɪ/ (n)
gullparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultainen /kˈultainen/ (adj)
gyllen
  sellainen, joka on kullasta tehty; myös kullalta näyttävä, kullan värinen
god
  ystävällinen, rakas

kultakaivos /kˈultakˌaivos/ (n)
gullgruve
  kaivos, josta kaivetaan kultaa
  jokin tuottoisa tai jokin nimenomaan haluttuja asioita sisältävä

kultakanta /kˈultakˌanta/ (n)
gullstandard
  kullan arvoon perustuva rahajärjestelmä

kultakruunumesikko /kˈultakrˌuːnumesˌikːo/ (n)
gulduskhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaloistokaija /kˈultalˌoistokˌaija/ (n)
svarthaleparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultamitali /kˈultamˌitalɪ/ (n)
gullmedalje
  urheilu- ym. kilpailuissa ensimmäiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

kultanaama-amatsoni /kˈultanˌaːmaˈamatsˌonɪ/ (n)
gulmaskeamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaparatiisikaija /kˈultapˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
gulbåndparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaposkiamatsoni /kˈultapˌoskɪamˌatsonɪ/ (n)
oransjevingeamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaposkiaratti /kˈultapˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
oransjekinnpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaseppä /kˈultasˌepːæ/ (n)
gullsmed
  koruja jalometallista valmistava käsityöläinen

kultasiipimesikko /kˈultasˌiːpɪmesˌikːo/ (n)
hvitpannehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultatöyhtökakadu /kˈultatˌøyhtøkˌakadu/ (n)
gultoppkakdu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultti /kˈultːɪ/ (n)
kult
  uskonnon palvontamenot

kulttuuri /kˈultːuːrɪ/ (n)
kultur
  tietylle kansalle tai ihmisryhmälle ominaiset tavat, perinnetavat

kulttuuriperintö /kˈultːuːrˌiperˌintø/ (n)
arv
  joukko menneisyydestä periytyneitä aineellisia ja aineettomia resursseja, jotka ihmiset tunnistavat jatkuvasti kehittyvien arvojensa, uskomustensa, tietonsa ja perinteidensä heijastumaksi ja ilmaisuksi

kulua /kˈulua/ (v)
tilbringe
  vähetä käytön takia

kulut /kˈulut/ (n)
omkostning
  rahan meno, kustannukset

kuluttaa /kˈulutːaː/ (v)
bruke
  vähentää jnk määrää käyttämällä sitä
bruke opp
  käyttää jotain hyödykettä

kuluttaja /kˈulutːˌaja/ (n)
forbruker
  yksityishenkilö, joka kuluttaa tuotettuja hyödykkeitä

kuluttua /kˈulutːˌua/ (adv)
av
  jonkin asian käytyä loppuun

kulööri /kˈuløːrɪ/ (n)
kulør
  väri, värisävy

kumaruus /kˈumaruːs/ (n)
bukke
  ihmisen vartalon lihaskunnon heikkenemisestä johtuva eteenpäin kaartunut asento

kumi /kˈumɪ/ (n)
gummi, kondom
  joustava ja venyvä polymeeri; luonnonkumi

kumiankka /kˈumɪˌaŋkːa/ (n)
badeand
  perinteinen kylpyleluna käytetty, nykyään yleensä muovista valmistettu ankka

kumina /kˈumɪna/ (n)
karve
  koiranputkea muistuttava kaksivuotinen sarjakukkaiskasvi (), jota kasvaa luonnonkasvina lähes koko Suomessa ja on otettu viljelyskasviksi, jonka hedelmiä ja jossain määrin myös myös lehtiä käytetään mausteena

kumipää /kˈumɪpæː/ (n)
mål
  heikkoälyinen ja/tai epämiellyttävä henkilö

kumma /kˈumma/ (adj)
gal
  outo, erikoinen

kummajainen /kˈummajˌainen/ (n)
paradoks
  kumma, outo, käsittämätön ilmentymä tai ilmiö

kummallinen /kˈummallɪnen/ (adj)
rar
  usein ihmetystä aiheuttava, tavallisesta poikkeava, outo

kummastella /kˈummastella/ (v)
undres
  ihmetellä

kummastus /kˈummastus/ (n)
undres
  ihmetys, kummastumisen seuraus

kummitus /kˈummɪtus/ (n)
spøkelse
  (taruolento) kuolleen ihmisen sielu

kummituseläin /kˈummɪtˌuselæin/ (n)
spøkelsesaper
  Kaakkois-Aasiassa eläviä -heimon kädellisiä. Kummituseläimet ovat yleensä yöaktiivisia ja niillä on huomattavan suuret silmät

kummitustarina /kˈummɪtˌustarˌina/ (n)
spøkelsesfortelling
  kummituksia sisältävä tarina, usein kauhukertomus

kumota /kˈumota/ (v)
annullere
  saattaa pois voimasta, tehdä pätemättömäksi (voimaansaatettu asia)
motbevise
  osoittaa vääräksi, osoittaa paikkansa pitämättömäksi

kumpare /kˈumpare/ (n)
veskemedpus
  maankohouma

kumppani /kˈumpːanɪ/ (n)
kamerat
  uskollinen seuralainen, kaveri, jonka kanssa puuhaillaan yhteisiä asioita

kumpu /kˈumpu/ (n)
ås
  vähäinen mäki tai maankohouma

kuningas /kˈunɪŋŋas/ (n)
konge
  kuningaskunnan miespuolinen hallitsija
  shakkipelin nappula: ♔ tai ♚, joka voi liikkua yhden ruudun ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin edellyttäen, että ruutu johon se siirtyy ei ole oman nappulan miehittämä eikä vastustajan nappulan uhkaama. Ruudussa oleva vastustajan nappula voi joutua kuninkaan lyömäksi. Kuningas on pelin arvokkain nappula ja sen kohtalo ratkaisee pelin lopputuloksen. Jos kuninkaaseen kohdistuvaa uhkausta eli shakkia ei voi torjua, häviää heti pelin.
  korkea-arvoisin tai toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, numero 13

kuningaskobra /kˈunɪŋŋˌaskobra/ (n)
kongekobra
  Kaakkois-Aasiassa elävä kookas myrkkykäärme

kuningaskunta /kˈunɪŋŋˌaskunta/ (n)
kongerike, kongedømme
  valtakunta, jota johtaa kuningas tai kuningatar

kuningatar /kˈunɪŋŋatar/ (n)
dronning
  kuningaskunnan naispuolinen hallitsija
  kuninkaan puoliso, kuningatarpuoliso
  eräiden hyönteisyhteisöjen ainoa lisääntymiskykyinen naaras
  shakkipelin nappula, tunnus D, symboli ♛ tai ♕, joka voi liikkua ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin niin paljon kuin haluaa kuitenkaan ylittämättä muita nappuloita.

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (n)
kongelig
  henkilö joka on kuninkaallista syntyperää

kuninkaiden kirjat /kˈunɪŋkˌaideŋ kˈirjat/ (n)
Andre kongebok
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

kunnia /kˈunnɪa/ (n)
ære
  jostakin teosta aiheutuva myönteinen maine tai julkisuus

kunnianloukkaus /kˈunnɪˌanloukːaus/ (n)
ærekrenkelse
  rikos, jossa yksityishenkilöstä levitetään perätöntä tai halventavaa tietoa

kunnioittaa /kˈunnɪˌoitːaː/ (v)
ha respekt for
  pitää (suuressa) arvossa
hedre
  osoittaa julkisesti kunnioitusta jkta tai jkn muistoa kohtaan (esim. keskeyttämällä normaalit toimensa)

kunnollinen /kˈunnollɪnen/ (adj)
høvisk
  kelvollinen, sopiva, käypä

kunnossa /kˈunnossa/ (adv)
alt i orden
  ehjä; toimii, niin kuin pitääkin; terve

kunnostaa /kˈunnostaː/ (v)
overhale
  korjata, laittaa kuntoon

kunta /kˈunta/ (n)
kommune
  paikallistasolla toimiva julkishallinnon yksikkö, jolla on oma rajattu alueensa ja väestönsä

kunto /kˈunto/ (n)
betinge
  terveydentila
orden
  normaalia elämää tai toimimista varten tarpeellinen asiaintila; järjestys

kuntoilla /kˈuntoilla/ (v)
trene
  harrastaa kuntoa parantavaa liikuntaa

kuohia /kˈuohɪa/ (v)
gjelle
  kastroida; tehdä uroseläin siitoskyvyttömäksi

kuohuviini /kˈuohuvˌiːnɪ/ (n)
champagne
  yleensä viinirypäleistä kaksinkertaisella käymisellä valmistettu hiilihappopitoinen alkoholijuoma

kuokka /kˈuokːa/ (n)
hakke
  maan kaivamiseen ja möyhentämiseen käytettävä työkalu, jossa terä on suorassa kulmassa varteen nähden

kuokkia /kˈuokːɪa/ (v)
hakke
  pehmentää maata kuokalla
krasje
  tulla kutsumatta vieraaksi tilaisuuteen

kuola /kˈuola/ (n)
sikle
  sylkirauhasen limainen, suupielistä valuva erite

kuolain /kˈuolain/ (n)
bitt
  (hevosala) suitsiin yhdistettävä suukappale, jolla ohjataan hevosta ajettaessa tai ratsastettaessa

kuolema /kˈuolema/ (n)
død
  ihmisen, eläimen tai muun eliön elämän päättyminen

kuolemanrangaistus /kˈuolemˌanraŋŋˌaistus/ (n)
dødsstraff
  joidenkin maiden lainsäädännössä määrätyistä teoista langetettava sanktio, joka toteutetaan teloittamalla siihen tuomittu

kuolemantuomio /kˈuolemˌantuomˌio/ (n)
dødsstraff
  kuolemanrangaistuksen perusteella rikoksesta määrättävä tuomio, joka toteutetaan teloittamalla syyllinen

kuolematon /kˈuolematon/ (adj)
udødelig
  sellainen, joka elää ikuisesti, kuolematta koskaan

kuolettaa /kˈuoletːaː/ (v)
amortisere
  maksaa velkaa vähin erin; tehdä poisto kirjanpidossa

kuolinilmoitus /kˈuolɪnˌilmoitus/ (n)
dødsannonse
  esim. sanomalehdessä julkaistava ilmoitus jonkun ihmisen kuolemasta

kuolinpesä /kˈuolɪmpˌesæ/ (n)
dødsbo
  vainajan jäämistön kokonaisuus, joka ei ole oikeushenkilö, vaan osakkaidensa väliaikainen henkilöyhteenliittymä

kuolinsyy /kˈuolɪnsyː/ (n)
dødsårsak
  kuoleman syy, oikeammin kuolemansyy

kuolio /kˈuolɪo/ (n)
gangren
  lääketieteellinen tila, jossa osa eliöstä on fyysisesti kuollut kudoksen solujen tuhouduttua (tavallisesti paikallisen verenkierron lakattua osittain tai kokonaan)

kuolla /kˈuolla/ (v)
dø, døy
  lakata elämästä

kuollut /kˈuollut/ (adj)
død
  (ihmisestä tai muusta eliöstä) sellainen, jonka elämä on päättynyt, joka on vainaja

kuono /kˈuono/ (n)
tryne
  koiran ja joidenkin muiden eläinten pitkänomainen pään osa, jonka päässä on nenä ja sisällä suu

kuonokoppa /kˈuonokˌopːa/ (n)
munnkurv
  eläimen, tavallisesti koiran kuonon ympärille laitettava yleensä nahkasta valmistettu korimainen laite, joka estää eläintä puremasta

kuore /kˈuore/ (n)
krøkle
  norssi, rasvaevällinen pienehkö järvissä ja meressä elävä lohikaloja muistuttava parvikala

kuori /kˈuorɪ/ (n)
skall
  ympäröivä yhtenäinen kerros

kuoria /kˈuorɪa/ (v)
skrelle
  poistaa kuori tai pintakerros

kuoriutua /kˈuoriutˌua/ (v)
klekke
  rikkoa munan kuori sisäpuolelta ja jatkaa kasvuaan ulkona, syntyä munasta

kuorma /kˈuorma/ (n)
laste
  kuljetusvälineessä yhdellä kertaa kuljettava tavaramäärä; lasti, taakka, kantamus

kuorma-auto /kˈuormaˈauto/ (n)
lastebil
  tavaran kuljetukseen tarkoitettu auto, joka on tyypillisesti pakettiautoa ja lava-autoa raskaampi; Suomessa tavaran kuljetukseen tarkoitettu ajoneuvo, jonka kokonaismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia

kuormittaa /kˈuormɪtːaː/ (v)
belastning
  aiheuttaa kuormitusta

kuormitus /kˈuormɪtus/ (n)
belastning
  tuotantolaitoksen, koneen, liikenneväylän, siirtoverkon, jne. käytön suuruus

kuoro /kˈuoro/ (n)
kor
  laulajista koostuva lauluyhtye tai yhdessä esiintyvien lausujainryhmä

kuorruttaa /kˈuorrutːaː/ (v)
islegge
  peittää kuorrutuksella

kuosi /kˈuosɪ/ (n)
mønster
  esineelle, tekstiilille, vaatekappaleelle tms. ominainen muoto tai julkiasu; esineen malli tai muotoilu; kankaan kuviointi.

kupari /kˈuparɪ/ (n)
kobber, kopper
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen tunnus on Cu.

kupata /kˈupata/ (v)
somle
  viivytellä, viipyä, olla myöhässä

kuperkeikka /kˈuperkˌeikːa/ (n)
kollbøtte
  maassa tehtävä liike, jossa jalat kiepautetaan pään yli

kupla /kˈupla/ (n)
bubla
  kaasun täyttämä, usein pyöreähkö, ontelo, jota ympäröi neste tai kiinteä aine
  hintakupla; ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

kupoli /kˈupolɪ/ (n)
kuppel
  pyöreiden, monikulmaisten tai neliömäisten tilojen kupumainen katto

kuppi /kˈupːɪ/ (n)
kopp
  usein korvallinen juoma-astia, josta juodaan kuumia juomia, kuten kahvia tai teetä

kupu /kˈupu/ (n)
kro
  (anatomia) linnun ruokatorven laajentuma, johon lintu tilapäisesti varastoi ravintoa

kupura /kˈupura/ (n)
boss
  kupera osa esineessä
  kilven keskellä sijatseva, kädensijan kohdalla sijaitsevaa reikää peittävä, metallinen kupera osa; kilvenkupura

kura /kˈura/ (n)
salve
  veden ja saven seos: muta

kurantti /kˈurantːɪ/ (adj)
strøm
  kelvollinen, kunnollinen, käypä

kurata /kˈurata/ (v)
jordsmonn
  liata kuralla

kurdi /kˈurdɪ/ (n)
kurdisk
  kurdien puhuma iranilainen kieli, kielikoodi ku

kuri /kˈurɪ/ (n)
disciplinere
  esivallan tai auktoriteetin asettama käyttäytymistä rajoittava järjestys

kurinalaisuus /kˈurɪnalˌaisuːs/ (n)
disciplinere
  se, että on kurinalainen

kurinpito /kˈurɪmpˌito/ (n)
disciplinere
  kurin ylläpito

kuristaa /kˈurɪstaː/ (v)
kvele
  pitää tiukasti kiinni jstk sen kaikilta puolilta puristaen sitä kasaan (yl. kurkkua)

kuritus /kˈurɪtus/ (n)
ris
  kurittaminen

kurki /kˈurkɪ/ (n)
trane
  kookas lintulaji (), jolla on harmaa vartalo, mustavalkoinen pää ja pitkä kaula sekä punainen päälaki, ja joka muuttaa auran muotoisissa parvissa

kurkistaa /kˈurkɪstaː/ (v)
titte
  katsoa huomaamattomasti, nopeasti esimerkiksi esteen takaa

kurkkia /kˈurkːɪa/ (v)
titte
  kurkistaa toistuvasti, käydä katsomassa

kurkku /kˈurkːu/ (n)
hals
  (anatomia) kaulan etupuolinen osa, jossa sijaitsevat kurkunpää ja nielu

kurkuma /kˈurkuma/ (n)
gurkemeie
  (erityisesti) maustekurkuma () tai sen yksilö
  edellisestä valmistettava mauste, josta myös uutetaan väriaineena käytettävää kurkumiinia

kurkunpää /kˈurkumpæː/ (n)
strupehode
  (anatomia) keuhkoilla hengittävien selkärankaisten rustoinen elin, jossa olevan aukon kautta hengitysilma pääsee suuontelosta keuhkoihin; myös tärkeä merkitys ääni- ja ääntöeliminä (larynx)

kurnusimppu /kˈurnusˌimpːu/ (n)
knurr
  mikä tahansa kurnusimppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista tai sellaisen yksilö

kurpitsa /kˈurpɪtsa/ (n)
gresskar
  (yleisesti) mikä tahansa kurpitsoiden () suvun kasvi

kurssi /kˈurssɪ/ (n)
retning
  oppitunneista muodostuva opintokokonaisuus
  suunta navigoinnissa
hyppighet
  valuutan, osakkeiden tms. arvopaperien arvo tai noteeraus

kurtiini /kˈurtɪːnɪ/ (n)
forheng
  linnoituksen tai kaupunginmuurin tornien välinen puolustusmuuri; kahta bastionia yhdistävä muuri tai välivalli

kurvikas /kˈurvɪkas/ (adj)
yppig
  (puhekieltä) yleensä naisesta: isorintainen ja usein leveälanteinenkin

kusettaa /kˈusetːaː/ (v)
bull
  huijata jotakin

kusipää /kˈusɪpæː/ (n)
drittsekk
  epämiellyttävä ja/tai itsekeskeinen henkilö

kuski /kˈuskɪ/ (n)
fører
  auton tai muun liikennevälineen kuljettaja

kustannus /kˈustannus/ (n)
omkostning
  (usein monikossa) hyödykkeen tekemisestä aiheutunut rahameno taikka vaiva

kustantaa /kˈustantaː/ (v)
publisere
  julkaista kirjallinen teos

kustantamo /kˈustantˌamo/ (n)
forlag
  yritys, joka julkaisee kirjoja, lehtiä tai muita painotuotteita

kutea /kˈutea/ (v)
gyte
  laskea mätiä; laskea maitia mädin päälle

kuten /kˈuten/ (adv)
lik
  samalla tavalla kuin

kutistua /kˈutɪstˌua/ (v)
krympe
  muuttua pienemmäksi

kutoa /kˈutoa/ (v)
spinne
  valmistaa kudosta esimerkiksi puikkojen ja langan avulla
dreie
  (hämähäkistä tms. hyönteisestä) valmistaa tahmeaa verkkoa

kutsu /kˈutsu/ (n)
innbydelse
  käsky- tai kutsuhuuto
invitasjon
  pyyntö saapua johonkin tilaisuuteen

kutsua /kˈutsua/ (v)
invitere
  pyytää luokseen, käskeä käymään

kutsuvieras /kˈutsuvˌieras/ (n)
gjest
  juhlaan tai muuhun tilaisuuteen kutsuttu henkilö

kuttu /kˈutːu/ (n)
barnepike
  Naaraspuolinen vuohi.

kutyymi /kˈutyːmɪ/ (n)
bruk
  tapa, käytänne

kuu /kˈuː/ (n)
måne
  planeettaa kiertävä taivaankappale

kuubanaratti /kˈuːbanarˌatːɪ/ (n)
Kubaparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kuudes aisti /kˈuːdes ˈaistɪ/ (n)
sjette sans
  ennakkoaavistus

kuukahtaa /kˈuːkahtaː/ (v)
falle
  kellahtaa, kupsahtaa, tuiskahtaa, tuupertua

kuukausi /kˈuːkausɪ/ (n)
måned
  kuu, vuoden osa, joka kestää noin yhden kuunkierron (lyh. )

kuukautiset /kˈuːkautɪset/ (n)
menstruasjon
  yleensä säännöllisesti kuukautiskierron mukaisesti toistuva fysiologinen tapahtuma, jolloin hedelmällisessä iässä olevan naaraspuolisen eläimen kohdusta vuotaa verta ja soluja

kuula /kˈuːla/ (n)
kule
  pienehkö kova pallo

kuulakärkikynä /kˈuːlakˌærkɪkˌynæ/ (n)
kulepenn
  mustekynä, jossa kirjoituskärjessä on pyörivä kuula siirtämässä mustetta paperille

kuulalaakeri /kˈuːlalˌaːkerɪ/ (n)
kulelager
  vierintälaakeri, jossa on kahden kehän välissä teräskuulat

kuuleminen /kˈuːlemɪnen/ (n)
høring
  se, että kuullaan; kansalaisille tai muille asianosaisille annettu tilaisuus kommentoida päätöstä; asiantuntijoiden haastattelu johonkin liittyen

kuulla /kˈuːlla/ (v)
høre
  aistia ääntä korvillaan

kuullottaa /kˈuːllotːaː/ (v)
svette
  kuumentaa kasviksia rasvassa siten, että ne muuttuvat hieman läpikuultaviksi, mutta eivät ruskistu, tarkoituksena pehmentää rakennetta ja makua

kuuloaisti /kˈuːloˌaistɪ/ (n)
hørsel
  kuulo, kuuloelimen toimintaan perustuva aisti

kuulolaite /kˈuːlolˌaite/ (n)
høreapparat
  korvassa pidettävä laite, joka voimistaa ääniä, jotta henkilö kuulisi paremmin

kuulostaa /kˈuːlostaː/ (v)
frisk
  olla jonkin kuuloinen

kuulua /kˈuːlua/ (v)
høre
  kantautua jnnek asti (äänestä), olla korvin kuultavissa
  liittyä jhk, olla ominaista jllek; olla osa jtak
observere
  olla merkityksellistä jklle, koskea jkta

kuuluisa /kˈuːlwɪsa/ (adj)
berømt
  tunnettu, maineikas; henkilö, josta monet ovat kuulleet ja tietoisia

kuuluisuus /kˈuːlwɪsuːs/ (n)
kjendis
  kuuluisuuden asemassa oleva henkilö tai muu kohde

kuulustella /kˈuːlustella/ (v)
avhøra
  kysyä toistuvasti kysymyksiä tarkoituksena selvittää jokin asia; selvittää tapahtumien kulkua rikostutkinnan osana

kuuma /kˈuːma/ (adj)
het
  lämpötilaltaan korkea

kuume /kˈuːme/ (n)
feber
  tila, jossa elimistön lämpötila on normaalia korkeampi sairauden vuoksi

kuumentaa /kˈuːmentaː/ (v)
varme opp
  tehdä kuumaksi

kuumentua /kˈuːmentˌua/ (v)
varmer opp
  tulla kuumemmaksi

kuunnella /kˈuːnnella/ (v)
lytte
  keskittyä siihen mitä kuulee
  ottaa huomioon; totella

kuunnelma /kˈuːnnelma/ (n)
hørespill
  näytelmästä kehittynyt pelkästä äänestä koostuva taidemuoto, jossa näyttelijöiden esittämällä vuoropuhelulla kerrotaan jokin tarina radiossa

kuunsirppi /kˈuːnsɪrpːɪ/ (n)
halvmåne
  Kuusta näkyvä osa hieman ennen ja jälkeen uudenkuun, Kuun sirppi

kuunvalo /kˈuːnvalo/ (n)
måneskinn
  Kuun Maahan heijastama Auringon valo, kuutamon antama valo

kuuria /kˈuːrɪa/ (n)
Den romerske kurie
  paavin ja pyhän istuimen hallinto, hovi ja viranomaiset

kuuro /kˈuːro/ (adj)
døv
  sellainen, joka ei kuule; täysin kuulematon

kuurous /kˈuːrous/ (n)
døvhet
  se, että on kuuro

kuusi /kˈuːsɪ/ (n)
gran
  kuusipuu, kuusten suvun () puu

kuusimetsä /kˈuːsɪmˌetsæ/ (n)
granskau
  täysin kuusivaltainen metsä, jossa kasvaa yleensä eri-ikäisiä kuusia

kuusipeura /kˈuːsɪpˌeura/ (n)
dådyr
  pienikokoinen, alun perin Lähi-idästä kotoisin oleva jalohirvilaji ()

kuusitiainen /kˈuːsɪtɪˌainen/ (n)
svartmeis
  Suomessa pesivistä pienikokoisin tiaislaji ()

kuutamo /kˈuːtamo/ (n)
måneskinn
  kirkas kuunpaiste, kuunloiste

kuutio /kˈuːtɪo/ (n)
kube
  heksaedri, kuuden yhteneväisen neliön rajaama monitahokas

kuutiometri /kˈuːtɪomˌetrɪ/ (n)
kubikkmeter
  tilavuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m³, tuhat litraa

kuutonen /kˈuːtonen/ (n)
sekser
  kuuden numero, numero 6; numerolla kuusi merkitty tai järjestetty

kuva /kˈuva/ (n)
bilde
  jäljennös siitä mitä näemme, yleensä kaksiulotteiselle pinnalle

kuvaaja /kˈuvaːja/ (n)
fotograf
  henkilö, joka kuvaa jotakin kameralla

kuvaamataito /kˈuvaːmatˌaito/ (n)
bilde
  vanha nimitys kouluaineelle (muutettu 1999), jossa usein piirretään, maalataan tai askarrellaan (nykyään kuvataide)

kuvake /kˈuvake/ (n)
ikon
  pieni ja pelkistetty kuva, joka symboloi tiedostoa tai toimintoa

kuvakirja /kˈuvakˌirja/ (n)
billedbok
  kirjan muotoinen kuvateos; kirja, jonka sisällön pääosa muodostuu kuvista; runsaasti kuvitettu kirja

kuvamateriaali /kˈuvamˌaterɪˌaːlɪ/ (n)
filmmateriale
  kokoelma kuvia, kuva-aineisto
  elokuvaa varten kuvattu filmi

kuvanveisto /kˈuvanvˌeisto/ (n)
skulptur
  kolmiulotteisten taideteosten tekeminen taiteen alana muotoilemalla kappaletta tai yhdistämällä kappaleita

kuvanveistäjä /kˈuvanvˌeistæjæ/ (n)
skulptør
  veistoksia tekevä taiteilija

kuvaruutu /kˈuvarˌuːtu/ (n)
billedskjerm
  tietokoneen tai television näyttö

kuvastaa /kˈuvastaː/ (v)
speile
  heijastaa peilikuvana

kuvasto /kˈuvasto/ (n)
katalog
  postimyyntiluettelo, jossa on kuvia tuotteista

kuvata /kˈuvata/ (v)
skyte
  tehdä elokuvaa jostakin, filmata

kuvaus /kˈuvaus/ (n)
beskrivelse
  tarkka kirjallinen, suullinen tai kuvallinen selvitys jostakin aiheesta tai tapahtumasta, deskriptiivinen teksti

kuve /kˈuve/ (n)
lende
  vatsan sivu, kylki
kant
  välitön läheisyys, vieri

kuvernementti /kˈuvernemˌentːɪ/ (n)
regjering
  Venäjän keisarikunnan ensimmäisen tason hallintoalue, jota johti kuvernööri

kuvernööri /kˈuvernˌøːrɪ/ (n)
guvernør
  korkeamman tahon virkaansa nimittämä hallintomies

kuviokoodi /kˈuvɪokˌoːdɪ/ (n)
strekkode
  optisesti luettava kuvio, joka sisältää tietoa kohteesta

kuvitella /kˈuvɪtella/ (v)
forestille
  muodostaa mielikuva mielessään, luulla

kuvittaa /kˈuvɪtːaː/ (v)
anskueliggjøre
  piirtää kuvia johonkin, varustaa kuvilla, tehdä kuvitus

kuvitus /kˈuvɪtus/ (n)
illustrasjon
  kuvittaminen

kvantitatiivinen /kvˈantɪtatˌiːvɪnen/ (adj)
kvantitativ
  määrällinen, määrää koskeva, määrä-

kvarkki /kvˈarkːɪ/ (n)
kvarg
  ydinfysiikassa jakamaton alkeishiukkanen, josta erotetaan spininsä perusteella eri muotoja

kvartaali /kvˈartaːlɪ/ (n)
bydel
  neljännesvuosi, vuosineljännes

kvartetti /kvˈartetːɪ/ (n)
kvartett
  neljän muusikon muodostama yhtye

kvartsi /kvˈartsɪ/ (n)
kvarts
  kiteinen piidioksidi mineraalina

kvartti /kvˈartːɪ/ (n)
kvart
  länsimaisessa säveljärjestelmässä neljän sävelaskelen väli, intervalli. Puhdas kvartti on viisi puolisävelaskelta

kvasaari /kvˈasaːrɪ/ (n)
kvasar
  epätavallisen kirkas, tähteä muistuttava galaksin ydin

kvassi /kvˈassɪ/ (n)
kvass
  janojuomana käytettävä perinteinen venäläinen, läheisesti kotikaljaa muistuttava juoma, jota tehdään käymismenetelmällä viljasta, yleensä rukiista, tai ruisleivästä

kvintdesiimi /kvˈintdesˌiːmɪ/ (n)
femtende
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kahden oktaavin (24 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

kvintti /kvˈintːɪ/ (n)
femte
  länsimaisessa säveljärjestelmässä viiden sävelaskelen väli, intervalli

kvitteni /kvˈitːenɪ/ (n)
kvede
  sen hedelmä

kyetä /kˈyetæ/ (v)
bak
  pystyä jonkin tekemiseen; olla kyky tehdä jotakin (+ illatiivi)

kyhmyjoutsen /kˈyhmyjˌoutsen/ (n)
knoppsvane
  suuri valkoinen sorsalintu (Cygnus olor), jonka nokka on punertava ja siinä on musta kyhmy

kykenevä /kˈykenˌevæ/ (adj)
i stand
  sellainen, joka kykenee tekemään jtk

kyky /kˈyky/ (n)
evne
  luontaisen taipumuksen, oppimisen tai muun kehityksen tuloksena syntynyt ominaisuus, joka auttaa suoriutumisessa, jonkin taidon hallitseminen; aineessa oleva jotakin mahdollistava ominaisuus

kylki /kˈylkɪ/ (n)
side
  ihmisillä ja eläimillä ruumiin sivuilla oleva, ruumiin etupuolen ja selän välinen alue

kylkiluu /kˈylkɪluː/ (n)
ribbein
  jokin rintakehän muodostavista kaarevista luista

kyllin /kˈyllɪn/ (adv)
nok
  kylliksi, tarpeeksi, riittävästi

kyllä /kˈyllæ/ (adv)
ja, jo
  varsinkin repliikeissä ilmaisemassa myönteisyyttä, toisen ajatukseen yhtymistä t. toisaalta tehostamassa väitettä

kylläinen /kˈyllæinen/ (adj)
mett
  jolla on vatsa täynnä, ei enää nälkäinen

kylmyys /kˈylmyːs/ (n)
Kulde
  lämmön puute, esimerkiksi kylmän ilman, nesteen tai esineen ominaisuus

kylmä /kˈylmæ/ (adj)
kald
  lämpötilaltaan alhainen
  välinpitämätön ihminen

kylmä sota /kˈylmæ sˈota/ (n)
kald krig
  toisen maailmansodan lopussa alkanut Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen vastakkainasettelun aika, jonka katsotaan päättyneen 1990-luvun alussa Neuvostoliiton purkautuessa

kylmäkkö /kˈylmækːø/ (n)
koldjomfru
  kokki, jonka erikoisalaa on kylmien ruokien valmistus

kylmäkomero /kˈylmækˌomero/ (n)
kjøleskap
  ulkoilman viileänä pitämä ruokatavarakaappi

kylmästi /kˈylmæstɪ/ (adv)
kaldt
  kylmällä tavalla; kylmänä

kylpeä /kˈylpeæ/ (v)
bad
  mennä puhdistautuakseen nesteellä täytettyyn astiaan; yleensä vettä ja saippuaa

kylpy /kˈylpy/ (n)
bad
  itsensä liottaminen tai liottautuminen kylpyammeessa. Monet saunattomat kutsuvat toimenpidettä kylpemiseksi.

kylpyamme /kˈylpyˌamme/ (n)
badekar
  kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas

kylpyhuone /kˈylpyhˌuone/ (n)
bad
  huone, joka on tarkoitettu peseytymiseen

kylpytakki /kˈylpytˌakːɪ/ (n)
badekåpe
  monesti froteekankainen pitkä kylvyn jälkeen yllä pidettävä rento takki

kyltymätön /kˈyltymætøn/ (adj)
umettelig
  sellainen, joka ei tule kylläiseksi mistään (erit. seksuaalisesti)

kylvää /kˈylvæː/ (v)
så
  levittää siemeniä viljelytarkoituksessa

kylvökone /kˈylvøkˌone/ (n)
såmaskin
  maatalouden työkone, jolla voidaan kylvää esimerkiksi viljan siemeniä peltoon

kylä /kˈylæ/ (n)
landsby
  pienehkö taajama kaavoitetulla tai haja-asutusalueella

kyläpöllönen /kˈylæpˌøllønen/ (n)
dverghornugle
  Pöllösten suvun pöllölintu, . Aikaisempi nimitys kääpiösarvipöllö

kymmenys /kˈymmenys/ (n)
tiende
  kymmenesosa, desimaali

kymnaasi /kˈymnaːsɪ/ (n)
videregående skole
  aiemmin lähinnä lukiota vastannut oppilaitos, jossa klassisilla kielillä oli tärkeä asema, poistui Suomesta vuonna 1872

kymppi /kˈympːɪ/ (n)
ti
  kymmenen numero, numero 10; numerolla kymmenen merkitty tai järjestetty

kymri /kˈymrɪ/ (n)
walisisk
  Walesissa puhuttava kelttiläinen kieli. (kielitunnus: cy, cym)

kyniä /kˈynɪæ/ (v)
plukke
  poistaa nyppimällä linnulta sulkia

kynnys /kˈynnys/ (n)
terskel
  eri huoneiden lattioiden välissä oleva korkeampi kohta, jota vasten ovi tyypillisesti sulkeutuu
  edellytyksistä muodostuva raja, jonka ylittyminen johtaisi johonkin toimenpiteeseen

kynnysmatto /kˈynnysmˌatːo/ (n)
dørmatte
  kynnyksen edessä oleva matto, ovenedusmatto

kynologia /kˈynolˌoɡɪa/ (n)
kynologi
  (eläintiede) koiria sekä niiden jalostusta ja kasvatusta tutkiva oppi

kynsi /kˈynsɪ/ (n)
negl
  kädellisillä sormen ja varpaan, muilla nisäkkäillä ja linnuilla varpaan päässä jatkeena sijaitseva kova osa

kynsikäs /kˈynsɪkæs/ (n)
hanske
  sormikkaan kaltainen, mutta sormien kärjet peittämättä jättävä käsine

kynsilakanpoistoaine /kˈynsɪlakˌampoistoˌaine/ (n)
negllakkfjerner
  aine jolla puhdistetaan lakka kynsistä

kynsilakka /kˈynsɪlˌakːa/ (n)
negllakk
  kynsien kaunistamiseen ja vahvistamiseen käytettävä lakka

kynsinauha /kˈynsɪnˌauha/ (n)
nagleband
  keratiinista koostuva kynnen juurta peittävä ihopoimu

kynsisakset /kˈynsɪsˌakset/ (n)
neglsaks
  pienet mahdollisesti käyrät sakset, jotka on suunniteltu ensisijaisesti kynsien leikkaamista varten

kynsiä /kˈynsɪæ/ (v)
risp
  raapia kynsillään

kynttilä /kˈyntːɪlæ/ (n)
lys
  valonlähde, jonka rungon muodostaa kiinteä, us. lieriömäinen, liekin lämmöstä vähitellen sulava polttoainekappale ja sen sisälle sijoitettu lankasydän, jossa polttoaine pitää yllä valaisevaa liekkiä

kynttilänjalka /kˈyntːɪlˌænjalka/ (n)
lysestake
  kynttilöille tarkoitettu pidike

kyntöaura /kˈyntøˌaura/ (n)
plog
  kyntämiseen käytettävä maatalouskone

kynä /kˈynæ/ (n)
blyant
  väline, jolla voi piirtää tai kirjoittaa erilaisille pinnoille

kynäilijä /kˈynæilˌijæ/ (n)
forfatter
  harrastuksekseen kirjoittava

kynäniekka /kˈynænˌiekːa/ (n)
forfatter
  taitava kirjoittaja

kypsä /kˈypsæ/ (adj)
moden
  täysin kehittynyt

kypärä /kˈypæræ/ (n)
hjelm
  päässä pidettävä yleensä lujarakenteinen suojapäähine

kyrassi /kˈyrassɪ/ (n)
kyrass
  rinta- ja selkähaarniska

kyrillinen /kˈyrɪllɪnen/ (adj)
kyrillisk
  kyrilliseen kirjaimistoon liittyvä

kyrpä /kˈyrpæ/ (n)
pikk
  siitin

kyseenalaistaa /kˈyseːnalˌaistaː/ (v)
tvil
  pitää jotakin kyseenalaisena, pitää jotakin todeksi väitettyä epävarmana

kysellä /kˈysellæ/ (v)
spørre ut
  toistella jotakin kysymystä tai esittää joukko kysymyksiä jollekin tai joukolle henkilöitä

kyssäkaali /kˈyssækˌaːlɪ/ (n)
knutekål
  kaalin muunnos (), jonka syötävä osa on sen tyvestä kasvanut mukula

kysta /kˈysta/ (n)
cyste
  nesteen täyttämä rakkula tai ontelo kehossa

kysymys /kˈysymys/ (n)
spørsmål
  lause, jolla tiedustellaan jotakin ja johon odotetaan vastausta

kysymysmerkki /kˈysymˌysmerkːɪ/ (n)
spørsmålstegn
  iso välimerkki, joka merkitsee kysymyslausetta. Vastaava symboli [?]

kysyntä /kˈysyntæ/ (n)
etterspørsel
  hyödykkeen määrä, jonka toimijat ovat valmiita ostamaan annetulla hinnalla

kysyä /kˈysyæ/ (v)
spørre
  esittää kysymys, tiedustella

kytkeä /kˈytkeæ/ (v)
clutchpedal
  yhdistää mekaanisesti kiinni jhk

kytkin /kˈytkɪn/ (n)
clutchpedal
  moottoriajoneuvon osa, jolla moottori irrotetaan voimansiirrosta ja vaihteistosta vaihteen vaihtamista tai ajoneuvon pysäyttämistä varten
prylestokk
  sähkövirtapiirin komponentti, jolla kytketään tai katkaistaan virtapiiri
  tietokoneiden lähiverkoissa käytettävä laite, joka yhdistää muita laitteita toisiinsa ja välittää datan oikealle laitteelle. Samalla tavoin käytetty, mutta kehittyneempi laite kuin keskitin

kyttä /kˈytːæ/ (n)
purk
  poliisietsivä, poliisi

kyvyttömyys /kˈyvytːømyːs/ (n)
udugelighet
  se, että on kyvytön

kyy /kˈyː/ (n)
hoggorm
  kyykäärme (), matelija, jota tavataan lähes koko Suomessa. Kyy on ainoa Suomen luonnossa elävä myrkkykäärme. Kyyn tunnistaa ruskehtavasta tai harmaasta väristä ja koko eläimen mittaisesta sahanteräjuovasta. Myös tummia yksivärisiä yksilöitä esiintyy, jolloin lajin määrittämiseksi kannattaa kiinnittää huomio silmäterän pystysuoruuteen.

kyyhky /kˈyːhky/ (n)
due
  jokin laji noin kolmesataalajisesta kyyhkylintujen heimosta, joille on tyypillistä, että naaraat munivat kerralla kaksi munaa ja ruokkivat poikasia pesään aluksi kupunsa maitomaisella eritteellä ja myöhemmin siemenillä. Suomessa varsinaisia kyyhkyjä pesii luonnossa kaksi lajia, sepelkyyhky ja uuttukyyhky; lisäksi ihmisen luomissa olosuhteissa lisääntyy kesykyyhky.

kyykistyä /kˈyːkɪstˌyæ/ (v)
huk
  mennä kyykkyyn

kyykky /kˈyːkːy/ (n)
huk
  asento, jossa jalat ovat koukussa siten, että pakarat ovat lähellä kantapäitä

kyynel /kˈyːnel/ (n)
tåre
  (fysiologia) silmäkulmaan kihoava nestepisara

kyynelkaasu /kˈyːnelkˌaːsu/ (n)
tåregass
  silmiä ja/tai hengitysteitä ärsyttävä kemikaali, jota käytetään esimerkiksi mellakoiden hillitsemisessä ja itsepuolustuksessa

kyynärluu /kˈyːnærluː/ (n)
ulna
  pikkusormen puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

kyynärpää /kˈyːnærpæː/ (n)
albue
  ihmisen kyynärvarren ja olkavarren taitteen terävä ulkoreuna

kyynärvarsi /kˈyːnærvˌarsɪ/ (n)
underarm
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, kyynärpään ja ranteen välissä

kyynärä /kˈyːnæræ/ (n)
alen
  vanha pituusyksikkö, ihmisen kyynärvarren ja oikaistujen sormien pituus. Suomessa käytetty alkujaan ruotsalainen Tukholman kyynärä oli n. 0,594 m.

kädensija /kˈædensˌija/ (n)
klare
  paikka tai rakenneosa kädellä tarttumista ja vetämistä tai kiinnipitämistä varten

kädenvääntö /kˈædenvˌæːntø/ (n)
armbrytning
  kahden henkilön voimakamppailu, jossa pyritään käsiotteessa saattamaan vastustajan nyrkki alustalle

käki /kˈækɪ/ (n)
gjøk
  Käkilintuihin kuuluva lintulaji (), jonka urokset kukkuvat.

käly /kˈæly/ (n)
svigerinne
  oman aviopuolison sisko

kämmekkä /kˈæmmekːæ/ (n)
orkidé
  jokin kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluva kasvi(laji)

kämmen /kˈæmmen/ (n)
håndflate
  käden sisäpuoli; se puoli jonne sormet taipuvat

kännykkä /kˈænnykːæ/ (n)
mobiltelefon
  pienikokoinen matkapuhelinlaite

käpy /kˈæpy/ (n)
kjegle
  havupuun tai muun paljassiemenisen kasvin kukinto

käpytikka /kˈæpytˌikːa/ (n)
flaggspett
  tikkalintuihin kuuluva lintu (Dendrocopos major)

kärki /kˈærkɪ/ (n)
formål
  esineen tai muodostuman uloin, tavallisesti teräväksi suippeneva osa
topp
  tietynlainen piste, jollainen on monikulmion sivun tai avaruuskappaleen särmän molemmissa päissä tai monikulmaisen tahkon jokaisessa kulmassa
  joukon etumainen osa
kant
  sanallisen tai fyysisen hyökkäyksen ensimmäinen, näkyvin tai tärkein osa

kärppä /kˈærpːæ/ (n)
røyskatt
  näätäeläimiin kuuluva pieni petoeläin (Mustela erminea)

kärpänen /kˈærpænen/ (n)
flue
  mikä tahansa kaksisiipisten -alalahkoon kuuluva hyönteislaji tai sellaisen yksilö

kärpässieni /kˈærpæssˌienɪ/ (n)
fluesopp
  jonkin helttasienten sukuun Amanita kuuluvista myrkkysienistä

kärsivällinen /kˈærsɪvˌællɪnen/ (adj)
pasient
  joka odottaa rauhassa, huolestumatta tai hermostumatta

kärsivällisyys /kˈærsɪvˌællɪsyːs/ (n)
kabal
  se, että on kärsivällinen

kärsiä /kˈærsɪæ/ (v)
lide
  tuntea fyysistä tai henkistä tuskaa
digge
  (siasta, norsusta tai vastaavasta) tonkia tai tunnustella kärsällään

kärsä /kˈærsæ/ (n)
tryne
  sian elin, joka vastaa nenää ja ylähuulta

kärventää /kˈærventæː/ (v)
fange
  kuumentaa voimakkaasti, erityisesti siten, että pinta palaa karrelle

käräjät /kˈæræjæt/ (n)
ting
  kansankokous ja neuvonpito johon keräännyttiin käsittelemään yhteisiä asioita

käsi /kˈæsɪ/ (n)
hånd, hand
  ihmisen tai apinan yläraajan kärkiosa ranteesta sormenpäihin, käsi suppeassa merkityksessä

käsiala /kˈæsɪˌala/ (n)
hands
  ihmisen persoonallinen tapa kirjoittaa käsin tyylinsä mukaisesti

käsikirja /kˈæsɪkˌirja/ (n)
håndbok
  teos, jossa on esitetty tietyn alan keskeiset käytäntöön liittyvät tiedot ja tavallisesti myös suuri määrä yksityiskohtaisia tietoja lukuarvoina

käsikirjoitus /kˈæsɪkˌirjoitus/ (n)
manuskript
  kirjan vielä painamaton versio; tieteellinen artikkeli, jota ei ole vielä saatu julkaistua

käsilaukku /kˈæsɪlˌaukːu/ (n)
børs
  olalla tai kädessä kannettava laukku

käsine /kˈæsɪne/ (n)
hanske
  kättä peittävä vaatekappale

käsipallo /kˈæsɪpˌallo/ (n)
håndball
  kilpaurheilulajina pelattava pallopeli, jossa kaksi seitsemänhenkistä (maalivahti + 6 kenttäpelaajaa) joukkuetta yrittää saada pallon heittämällä vastustajan maaliin
  käsipallopelin pelivälineenä käytettävä pallo

käsiraha /kˈæsɪrˌaha/ (n)
depositum
  kauppaa solmittaessa tai sopimusta tehtäessä aikeen vahvistamiseksi sillä hetkellä maksettava rahasumma

käsiraudat /kˈæsɪrˌaudat/ (n)
regulering
  henkilöä rajoittavat, tyypillisesti molempiin ranteisiin asennettavat kettingillinen kahleet; tyypillinen varuste poliisivoimilla

käsite /kˈæsɪte/ (n)
begrep
  ihmisen mielessä jäsentynyt, selkeästi määriteltävissä oleva idea todellisuudessa esiintyvästä konkreettisesta tai abstraktista asiasta

käsitellä /kˈæsɪtellæ/ (v)
klare
  koetella käsin

käsiterä /kˈæsɪtˌeræ/ (n)
gi
  yläraajan uloin osa: ranne, kämmen ja sormet

käsitteellinen /kˈæsɪtːˌeːllɪnen/ (adj)
sammendrag
  sellainen, joka ei ole kouriintuntuva eikä konkreettinen

käsittämätön /kˈæsɪtːˌæmætøn/ (adj)
uforståelig
  sellainen, jota ei voi käsittää

käsittää /kˈæsɪtːæː/ (v)
skjønne
  tiedostaa ja ymmärtää jokin asia
bestå av
  muodostua jostakin, sisältää

käsitys /kˈæsɪtys/ (n)
forestilling
  havainnollisesta aineksesta tai viestinnästä ihmiselle muodostunut mentaalinen kuva, joka on enemmän tai vähemmän jäsentynyt

käsityö /kˈæsɪtyø/ (n)
håndarbeid
  pienissä sarjoissa tehty pienimuotoinen tuotteiden valmistus, kuten ompelu, yleensä matkamuistoiksi tai koristeiksi

käsivarsi /kˈæsɪvˌarsɪ/ (n)
arm
  kädellisten yläraajan osa ranteesta olkapäähän, eli kyynärvarsi ja olkavarsi yhdessä

käskeä /kˈæskeæ/ (v)
bestille
  saada joku sanallisen, kirjallisen tai muun viestin kautta tekemään jotakin, koska viestijä niin haluaa tai koska viestijällä on velvollisuus katsoa, että käsketty asia toteutuu

käsky /kˈæsky/ (n)
ordre
  jonkun puheella tai kirjallisesti tai muuten ilmaisema lausuma, jonka mukaan jokin asia tulee viestin vastaanottajan toteuttaa hänen tahdostaan riippumatta

käteinen /kˈæteinen/ (n)
kontanter
  raha paperirahana ja kolikoina; vastakohtana maksukorteille tai sähköiselle rahalle

kätellä /kˈætellæ/ (v)
handhilse
  tervehtiä jotakuta ojentamalla hänelle kätensä ja puristamalla hänen kättään

kätilö /kˈætɪlø/ (n)
fødselshjelper
  terveydenhuollon ammattinimike henkilölle, joka avustaa synnyttävää naista synnytyksessä

kätkeytyä /kˈætkeytˌyæ/ (v)
gjemme
  mennä kätköön tai kätköksiin

kätkeä /kˈætkeæ/ (v)
gjemme
  laittaa kätköön, laittaa salaiseen paikkaan
  pitää omana tietonaan

kätkö /kˈætkø/ (n)
gjemmested
  kätköpaikka, paikka, mihin jotain on kätketty eli piilotettu

kätyri /kˈætyrɪ/ (n)
kompanjong
  tuomittavaan tekoon jonkun apurina osallistuva henkilö

kävellä /kˈævellæ/ (v)
gå
  liikkua laittamalla jalkaa toisen eteen

kävely /kˈævely/ (n)
slippe løs
  kävellen kuljettu matka

kävelykatu /kˈævelˌykatu/ (n)
område med gågater
  moottoriajoneuvoliikenteeltä suljettu katu

kävelykeppi /kˈævelykˌepːɪ/ (n)
kjepp
  kävelemisessä apuna käytettävä keppi, jonka avulla saadaan siirrettyä painoa jaloilta kepin varaan

kävelymatka /kˈævelymˌatka/ (n)
slippe løs
  etäisyys, jonka joku on kulkenut jalan

käydä /kˈæydæ/ (v)
besøke
  mennä ja tulla takaisin; pistäytyä, kyläillä (+ inessiivi, + adessiivi)
omgås
  opiskella jossakin (+ partitiivi)
ta
  kulkea eteenpäin
  toimia, olla toiminnassa (koneistoista); käyttää polttoaineenaan
date
  tuottaa alkoholia sokereista hiivasienten avulla
passere
  sopia, käydä päinsä, olla soveliasta
arbeid
  sopia johonkin tarkoitukseen

käydä päinsä /kˈæydæ pˈæinsæ/ (v)
gå an
  sopia, olla hyväksyttävää

käyminen /kˈæymɪnen/ (n)
gjæring
  kemiallinen käyminen: alkoholin tuottaminen sokereista hiivasienten avulla

käymälä /kˈæymælæ/ (n)
toalett
  vessa, ulkohuone

käynnistää /kˈæynnɪstæː/ (v)
starte
  laittaa käyntiin; aloittaa

käynti /kˈæyntɪ/ (n)
visitt
  jossakin paikassa käyminen tai vierailu
slippe løs
  eräs hevosen askellajeista: tavallinen nelitahtinen ”kävely”

käyristyä /kˈæyrɪstˌyæ/ (v)
bøye
  muuttua käyräksi tai käyremmäksi

käyrä /kˈæyræ/ (n)
kurve
  viiva, joka ei ole kauttaaltaan suora

käytettävyys /kˈæytetːævyːs/ (n)
brukbarhet
  helppous käyttää, mahdollisuudet käyttää

käyttäjä /kˈæytːæjæ/ (n)
bruker
  henkilö, joka käyttää jotakin konetta, laitetta tai muuta työvälinettä

käyttäytyminen /kˈæytːæytˌymɪnen/ (n)
oppførsel
  tapa, jolla elollinen olento käyttäytyy tai toimii

käyttäytyä /kˈæytːæytˌyæ/ (v)
oppføre
  toimia jollakin tietyllä tavalla jossakin tilanteessa

käyttää /kˈæytːæː/ (v)
bruke
  tehdä tai toteuttaa jokin asia jollakin nimenomaisella esineellä, tietokoneohjelmalla tms., pitää jossakin käytössä

käyttö /kˈæytːø/ (n)
anvendelse
  jonkin välineen hyödyntäminen jonkin asian tekemisessä

käyttöjärjestelmä /kˈæytːøjˌærjestˌelmæ/ (n)
operativsystem
  tietokoneen keskeinen matalan tason tietokoneohjelmisto, joka tarjoaa perustoiminnot tietokoneen käyttämiseen ja toimii rajapintana fyysisen laitteiston ja tietokoneessa toimivien ohjelmistojen välillä

käyttökelpoinen /kˈæytːøkˌelpoinen/ (adj)
middel
  jota on mahdollista tai hyvä käyttää

käyttöohje /kˈæytːøˌohje/ (n)
bruksanvisning
  jonkin koneen, laitteen, tuotteen tms. käyttämiseen opastava ohje

käytännössä /kˈæytænnˌøssæ/ (adv)
i praksis
  käytännöllisesti ajatellen, todellisuudessa

käytävä /kˈæytævæ/ (n)
korridor
  pääsyn mahdollistava kapeahko, pitkänomainen kulkutie tai kulkuväylä

käytös /kˈæytøs/ (n)
oppførsel
  yksilön tai olion ominainen tai poikkeava menettely tai tapa toimia eri tilanteissa ja olosuhteissa

käännekohta /kˈæːnnekˌohta/ (n)
skru
  uuden ajanjakson alku

käännös /kˈæːnnøs/ (n)
oversettelse
  (kielitiede) teksti, joka on käännetty kieleltä toiselle

käännöslaina /kˈæːnnøslˌaina/ (n)
oversettelseslån
  lainasana, joka on muodostettu kääntämällä vieraan kielen sanan osat suoraan

kääntyä /kˈæːntyæ/ (v)
svinge
  vaihtaa suuntaa; tehdä käännös

kääntäjä /kˈæːntæjæ/ (n)
oversetter
  kielenkääntäjä, henkilö, joka kääntää tekstiä kieleltä toiselle, vrt. tulkki

kääntää /kˈæːntæː/ (v)
oversette
  tulkita teksti kieleltä toiselle

kääpiö /kˈæːpɪø/ (n)
dverg
  kääpiökasvuinen henkilö; muita suhteellisesti huomattavasti lyhyempi henkilö

kääpiölurikki /kˈæːpɪˌølurˌikːɪ/ (n)
dverglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kääretorttu /kˈæːretˌortːu/ (n)
rullekake
  makea leivonnainen, joka muodostuu täytteellä päällystetystä ja rullalle kääritystä kakkulevystä

käärme /kˈæːrme/ (n)
orm, slange
  alalahkoon Serpentes kuuluva jalaton ja vaihtolämpöinen matelija, jonka sanotaan kehittyneen liskoista

kääryle /kˈæːryle/ (n)
knipse
  ruoka, jossa on jokin täyte syötävään kääröön sijoitettuna

köli /kˈølɪ/ (n)
kjøl
  laivan tai veneen pohjassa sijaitseva uloke, evä tai palkki, joka vakauttaa pituussuuntaista kulkua erityisesti purjeveneissä ja tuulisissa olosuhteissa

kömpelö /kˈømpelø/ (adj)
klossete
  liikkeissään jäykkä, kankea, hidas, joustamaton; taitamaton, avuton

köydenveto /kˈøydenvˌeto/ (n)
dragkamp
  kilpailu jossa kaksi joukkuetta vetää köyttä omaan suuntaansa

köyhyys /kˈøyhyːs/ (n)
fattigdom
  köyhänä oleminen, puutteenalaisuus

köyhä /kˈøyhæ/ (adj)
fattig
  osattomaksi jäänyt, varaton

köyhä ritari /kˈøyhæ rˈitarɪ/ (n)
arme riddere
  (ranskalaisessa keittiössä) eilisen t. vanhan vaalean leivän (tai Suomessa pullan) viipale joka paistetaan pannulla voissa (tai muussa runsaassa rasvassa) ja syödään hillon ja kermavaahdon tms. kera yleensä aamiaiseksi

köyhälistö /kˈøyhælˌistø/ (n)
de fattige
  köyhä väestönosa

köysi /kˈøysɪ/ (n)
tau, reip
  muun muassa kiinnittämiseen käytettävä useista kuiduista tai säikeistä palmikoitu tai kierretty paksu naru

laadukas /lˈaːdukas/ (adj)
kvalitet
  sellainen, jonka laatu on hyvä, laadultaan korkea; laatuisa, tasokas

laahus /lˈaːhus/ (n)
mosjonere
  vaatteen helman maata pitkin ulottuva osa

laaja /lˈaːja/ (adj)
vid
  suuri alueeltaan tai vaikutukseltaan

laajalti /lˈaːjaltɪ/ (adv)
utanlands
  laajalla alueella

laajentua /lˈaːjentˌua/ (v)
bli større
  tulla laajemmaksi

laakeri /lˈaːkerɪ/ (n)
lager
  kone-elin, jonka on tarkoitus vähentää kitkaa ja kulumista pyörivien osien välillä

laakerinlehti /lˈaːkerˌinlehtɪ/ (n)
lag
  laakeripuun mausteena käytetty lehti

laakeripuu /lˈaːkerɪpuː/ (n)
laurbær
  Välimeren alueen ainavihanta pieni puu (Laurus nobilis), josta saadaan mausteena käytettävää laakerinlehteä

laakeriseppele /lˈaːkerɪsˌepːele/ (n)
laurbærkrans
  Laakeripuun oksista ja lehdistä tehty seppele.

laakso /lˈaːkso/ (n)
dal
  alue vuorten tai mäkien välissä

laama /lˈaːma/ (n)
lama
  Etelä-Amerikassa kuljetusjuhdaksi jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (), jonka polkuanturat ovat heikosti kehittyneet

laantua /lˈaːntua/ (v)
redusere
  rauhoittua, tasaantua

laardi /lˈaːrdɪ/ (n)
flesk
  sulatettu ja puhdistettu ihra

laastari /lˈaːstarɪ/ (n)
plaster
  ihoon tarraliimalla kiinnittyvä, yleensä kankaasta, muovista tai kuituaineesta tehty lappu, jonka tehtävä on suojata haavaa; kiinnelaastaria käytetään muiden sidosten kiinnittämiseen

laastaroida /lˈaːstarˌoida/ (v)
plastre
  peittää laastarilla

laasti /lˈaːstɪ/ (n)
mørtel
  Hiekasta, vedestä ja jostakin sitovasta aineesta, tavallisesti sammutetusta kalkista tai sementistä, tehty seos, jolla voidaan muurattaessa sitoa kiviä yhteen tai tasoittaa pintoja

laatikko /lˈaːtɪkːo/ (n)
boks
  esine, jossa säilytetään muita esineitä
  uunissa haudutettu kasviksista ja mahdollisesti lihasta koostuva ruokalaji

laatikkoruoka /lˈaːtɪkːorˌuoka/ (n)
feste
  vuokaan tai muuhun paistoastiaan sijoitettuna uunissa kypsennetty ruokalaji

laatta /lˈaːtːa/ (n)
steinhelle
  levy, joka kantaa kuormaa pääasiassa kohtisuorassa tasoaan vastaan

laatu /lˈaːtu/ (n)
kvalitet
  kvaliteetti, laadukkuus, tekninen tai taiteellinen korkeatasoisuus, hyvyys

laava /lˈaːva/ (n)
lava
  tulivuorista osittain tai kokonaan sulana purkautuva kiviaines, magma

laavu /lˈaːvu/ (n)
gapahuk
  metsässä tilapäistä yöpymistä varten tarkoitettu yksinkertainen suoja, jossa on riu’un varaan tehty viisto katto ja lattia, joskus päätyseinämä, ja jonka avoimelle sivulle usein tehdään tulet

labyrintti /lˈabyrˌintːɪ/ (n)
labyrint
  sokkelo, käytäväverkosto, jossa on lähtöpaikasta määränpäähän johtavan reitin lisäksi monia umpikujia ja harhauttavia lenkkejä

ladata /lˈadata/ (v)
angrep
  liittää johonkin jokin osa tai täyttää käyttöaineella toimintakuntoon saattamiseksi
  täyttää akku sähkövirralla, varata
laste
  asettaa panos tuliaseeseen
  siirtää tiedosto massamuistilta tietokoneen muistiin tai ohjelmaan käsiteltäväksi
laste ned
  siirtää Internetistä jokin tiedosto, esim. ohjelma, omalle tietokoneelle, imuroida

laguuni /lˈaɡuːnɪ/ (n)
lagune
  matalasta merenlahdesta kuroutunut vesiallas

lahja /lˈahja/ (n)
gave, presang
  vapaaehtoisesti jollekulle annettu asia tai esine, jonka tarkoituksena on yleensä ilahduttaa; annetaan merkkipäivänä tai kiitokseksi
presang
  luontainen kyky tai taipumus, kyky tehdä jotakin hyvin luonnostaan

lahjaton /lˈahjaton/ (adj)
talentløs
  henkilö, jolla ei ole erityisiä kykyjä tai taipumuksia

lahje /lˈahje/ (n)
bein
  housujen jalan peittävä osa, joita housuissa on kaksi

lahjoa /lˈahjoa/ (v)
bestikke
  tarjota tai antaa lahjus

lahjoittaa /lˈahjoitːaː/ (v)
forære
  antaa lahjaksi; antaa veloituksetta jotakin jonkun toisen käyttöön ja/tai omistukseen

lahjonta /lˈahjonta/ (n)
bestikkelse
  lahjusten antaminen ja vastaanottaminen ilmiönä
  lahjuksen antaminen

lahjus /lˈahjus/ (n)
bestikkelse
  raha tai jokin muu hyötyä tuottava asia, jota käytetään lahjonnassa, kun yritetään vaikuttaa erityisesti poliittisiin päättäjiin omien etujen ajamiseksi

lahko /lˈahko/ (n)
sekt
  mistä hyvänsä kirkko- tai uskontokunnasta irtaantunut ryhmittymä tai suuntaus, jolla on edeltäjästään poikkeavia opillisia korostuksia (tässä yhteydessä käytettynä sanalla on usein torjuva tai halventava sävy)
orden
  taksonomian hierarkiataso, eliökunnan luokitteluyksikkö, joka on heimon ja luokan välissä

lahna /lˈahna/ (n)
brasme
  särkikalojen heimon sivuilta litistynyt korkearakenteinen makean veden ja murtoveden kala (). Lahnan selkäevässä on 12 ruotoa ja pitkässä peräevässä 28–31 ruotoa.

lahti /lˈahtɪ/ (n)
bukt
  meren tai järven muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

lahtivalas /lˈahtɪvalas/ (n)
nordleg vågekval
  hetulavalaisiin kuuluva pienehkö laji, joka elää sekä pohjoisen että eteläisen pallonpuoliskon merialueilla ()

laidun /lˈaidun/ (n)
beite
  alue, jolla kasveja ravinnokseen käyttävät kotieläimet laiduntavat

laiduntaa /lˈaiduntaː/ (v)
beite
  olla laitumella, syödä laitumella

laiha /lˈaiha/ (adj)
tynn
  (eläimestä tai ihmisestä) jolla on vähän ihonalaista rasvaa, hoikka, luiseva

laiminlyödä /lˈaimɪnlˌyødæ/ (v)
forsømme
  jättää huolehtimatta asianmukaisesti

laina /lˈaina/ (n)
lån
  tilapäisesti haltuun otettu esine tai raha, joka aiotaan palauttaa tai maksaa takaisin

lainasana /lˈainasˌana/ (n)
importord
  toisesta kielestä omaksuttu sana

lainata /lˈainata/ (v)
låne
  antaa jotakin olettaen, että se palautetaan takaisin

lainsäädännöllinen /lˈainsæːdˌænnøllɪnen/ (adj)
legislativ
  lainsäädäntöön liittyvä

laipio /lˈaipɪo/ (n)
tak
  huonetilan katto, sisäkatto

laiska /lˈaiska/ (adj)
lat
  sellainen, joka on haluton tekemään töitä, jolle ei työnteko maistu

laiskasti /lˈaiskastɪ/ (adv)
langsomt
  laiskalla tavalla eli haluttomasti ja hitaasti

laiskiainen /lˈaiskɪˌainen/ (n)
dovendyr
  kolmivarvaslaiskiaisten () tai kaksivarvaslaiskiaisten () heimon eläin
  laiska henkilö

laiskotella /lˈaiskotella/ (v)
late
  lepäillä tekemättä mitään

laiskuri /lˈaiskurɪ/ (n)
slask
  laiska henkilö

laita /lˈaita/ (n)
kant
  kylki, m. kyljen yläreuna

laite /lˈaite/ (n)
apparat
  mekaaninen, tiettyä rajattua tarkoitusta varten valmistettu kone

laiton /lˈaiton/ (adj)
illegal
  lainvastainen

laitos /lˈaitos/ (n)
anlegg
  erilaisia toimintoja varten muodostettujen toimintayhteisöjen ja muiden toimintakokonaisuuksien sekä tällaisten toimitilojen ym. yleisnimitys, jota käytetään myös yhdyssanojen osana

laittaa /lˈaitːaː/ (v)
bu
  tehdä, valmistaa

laituri /lˈaiturɪ/ (n)
brygge
  rannassa veden äärellä oleva rakennelma, jota käytetään alusten kiinnitys- tai lastauspaikkana tai vapaa-ajan viettoon

laiva /lˈaiva/ (n)
skip
  suurikokoinen vedessä kulkeva alus, yleensä selvästi suurempi kuin vene
  rakennuksen kattotukien tai niiden ja seinien rajoittama pituussuuntainen sisätilan osa

laivanvarustaja /lˈaivanvarˌustaja/ (n)
reder
  henkilö, joka omistaa kauppalaivoja ja tai osuuksia niistä

laivasto /lˈaivasto/ (n)
flåte
  merivoimien, valtion, varustamon tms. kaikki tai tiettyyn tarkoitukseen käytettävät alukset
  lentoyhtiön lentokonekalusto; käytettävissä olevat ilma-alukset

laivastonsininen /lˈaivastˌonsɪnɪnen/ (adj)
marineblå
  väriltään laivastossa käytetyn tummansinisen kaltainen

laji /lˈajɪ/ (n)
slag
  tyyppi, laatu, kategoria
art
  keskenään lisääntymiskelpoisia jälkeläisiä tuottavien yksilöiden joukko, eliölaji: eläinlaji, kasvilaji
idrett
  urheilumuoto, jolla on omat muista lajeista eroavat sääntönsä, urheilulaji

lajitella /lˈajɪtella/ (v)
sortere
  järjestää jtk tietyn säännön mukaisesti eri ryhmiin

lakana /lˈakana/ (n)
laken
  vuodevaate, joka suojaa patjaa tai peitettä

lakata /lˈakata/ (v)
slutte
  loppua jokin toiminta

lakeija /lˈakeija/ (n)
lakei
  miespuolinen sisäpalvelija

laki /lˈakɪ/ (n)
lov
  valtion lainsäädäntöelimen säätämä kaikkia velvoittava säädös; lain säätämiselle määrättyjä muotoja noudattaen syntynyt valtion tahdon ilmaus, jota on noudatettava

lakimies /lˈakɪmies/ (n)
advokat
  lakien asiantuntija, lakien parissa työskentelevä lainoppinut

lakki /lˈakːɪ/ (n)
skyggelue
  pehmeitä kangasosia sisältävä, yleensä lipallinen päähine

lakko /lˈakːo/ (n)
streik
  työnteon keskeytys, jonka tarkoituksena on saada työnantaja suostumaan työntekijän vaatimuksiin tai osoittaa mieltä työhön liittyviä asioita vastaan

lakkoilla /lˈakːoilla/ (v)
streike
  jäädä pois töistä

lakritsi /lˈakrɪtsɪ/ (n)
lakris
  lakritsijuurella maustettu makeinen, joka sisältää sokerin ja vehnäjauhon lisäksi monesti myös arabikumia ja salmiakkia ja joka värjätään mustaksi lääkehiilellä

lakritsijuuri /lˈakrɪtsɪjˌuːrɪ/ (n)
lakris
  lakritsikasvin () juuriosa, josta tehdään lakritsia

laktoosi /lˈaktoːsɪ/ (n)
laktose
  maidossa esiintyvä galaktoosista ja glukoosista muodostunut disakkaridi, maitosokeri

laktoositon /lˈaktoːsɪton/ (adj)
laktosefri
  sellainen, jossa ei ole laktoosia, ilman laktoosia oleva

laminopostalveolaarinen /lˈamɪnopˌostalvˌeolˌaːrɪnen/ (adj)
postalveolar
  kielen lapa hammasvallin takaosaa vasten äännettävä

lammas /lˈammas/ (n)
får, sau
  Ovis aries, sorkkaeläinten lahkon märehtijäin alalahkoon kuuluva nisäkäs, jota pidetään kotieläimenä tuottamaan villaa, lihaa ja turkiksia, joskus maitoa

lammaskoira /lˈammaskˌoira/ (n)
fårehund
  lampaiden ja vuohien paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

lammaspaimen /lˈammaspˌaimen/ (n)
hyrde
  työkseen lampaita kaitseva henkilö

lammikko /lˈammɪkːo/ (n)
sølepytt
  veden täyttämä pienehkö syvennys maanpinnassa; maahan tai muulle pinnalle valuneen nesteen keräymä

lampaanliha /lˈampaːnlˌiha/ (n)
fårekjøtt
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava osa lampaasta

lampetti /lˈampetːɪ/ (n)
lampett
  seinään kiinnitettävä kynttilän tai lampun pidike

lampi /lˈampɪ/ (n)
dam
  järveä pienempi vesitäytteinen luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä, usein lähteestä, ja josta ei ole näkyvää laskuväylää vesistöön

lamppu /lˈampːu/ (n)
lampe
  joko nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta, tai sähköenergiaa käyttävä itsenäinen valaistuslaite; valaisin tai erityisesti sen valoa tuottava osa kuten polttimo

langaton /lˈaŋŋaton/ (adj)
trådlaus
  sellainen, jossa ei käytetä fyysisiä johtimia tai valokuituja yhteyksien muodostamiseen

langeta /lˈaŋŋeta/ (v)
fall
  kaatua
  sortua, hairahtaa, hairahtua tekemään jtk
  joutua jkn/jnk harhauttamana jhk

langusti /lˈaŋŋustɪ/ (n)
langust
  Palinuridae-heimoon kuuluva syötävä suurena herkkuna pidettävä äyriäinen

lanka /lˈaŋka/ (n)
garn
  kuituja yhteen kehräämällä valmistettu kiinnitysväline, kutoma- ja ompelutarvike. Kerrattu lanka on valmistettu useista, toisiinsa kierteellä sidotuista säikeistä.

lankalauantai /lˈaŋkalˌauantai/ (n)
påskeaften
  pääsiäislauantai, ensimmäistä pääsiäispäivää edeltävä lauantai; hiljaisen viikon lauantai

lankeemus /lˈaŋkeːmus/ (n)
fall
  lankeaminen, hairahtaminen, hairahtuminen

lanseerata /lˈanseːrˌata/ (v)
sjøsette
  julkaista (markkinoille)

lanseeraus /lˈanseːraus/ (n)
sjøsetning
  se, että lanseerataan; tuotteen julkistus

lanta /lˈanta/ (n)
møkk
  kasvisravintoa syövän kotieläimen uloste

lantaani /lˈantaːnɪ/ (n)
lantan
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on La ja järjestysluku 57

lantio /lˈantɪo/ (n)
bekken
  (lat. pelvis) ihmisen lantio muodostuu lonkkaluista, häpyluiden välisestä häpyliitoksesta ja suoliluiden väliin sijoittuvasta ristiluusta. Lantion tehtävänä on liittää alaraajat vartaloa tukevaan selkärankaan ja samalla suojata suolistoa ja sukupuolielimiä.

lantti /lˈantːɪ/ (n)
slant
  metalliraha; pieni metallista valmistettu ympyrän muotoinen maksuväline, kolikko

lanttu /lˈantːu/ (n)
kålrot
  kaaleihin kuuluva ristikukkainen juureskasvi Brassica napus napobrassica, joka on syntynyt kaalin ja nauriin risteytymästä

lapa /lˈapa/ (n)
blad
  airossa, mailassa tai muussa välineessä leveä, litteä kohta
skulder
  (keittiö) kylkipala lihaa

lapaluu /lˈapaluː/ (n)
skapula
  selässä kylkiluiden takana sijaitseva hartian luihin kuuluva, parillinen solisluuhun ja olkaluuhun niveltyvä litteä kolmiomainen luu, scapula

lapanen /lˈapanen/ (n)
vante
  käsineenä käytettävä kudonnainen, käteen laitettava usein villainen vaatekappale, jossa on yhteinen tila peukalolle ja muille neljälle sormelle

lape /lˈape/ (n)
rett ut mot
  litteän kappaleen leveämpi sivu; kapeampaa sivua kutsutaan syrjäksi
-es
  miekan terän leveä puoli

lapinkirvinen /lˈapɪŋkˌirvɪnen/ (n)
lappiplerke
  västäräkkeihin lukeutuva Lapissa pesivä pieni tundran lintu ()

lapinpöllö /lˈapɪmpˌøllø/ (n)
lappugle
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lapintiainen /lˈapɪntɪˌainen/ (n)
lappmeis
  taigalla elelevä hömötiaista muistuttava lintulaji ()

lapio /lˈapɪo/ (n)
spade
  kaivamiseen tai luomiseen käytetty puu-, metalli- tai muovivartinen kaivu- tai luontityökalu, jossa on metallinen, joskus puinen tai muovinen, käyttöä varten muotoiltu lapa

lapsellinen /lˈapsellɪnen/ (adj)
barnslig
  lapsen kaltainen, lapsen tavalla käyttäytyvä tai sellaiselta vaikuttava

lapsenlapsi /lˈapsenlˌapsɪ/ (n)
barnebarn
  ihmisen jälkeläinen toisessa sukupolvessa

lapsi /lˈapsɪ/ (n)
barn
  nuori ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut
  ihmisen jälkeläinen

lapsikuoro /lˈapsɪkˌuoro/ (n)
barnekor
  kuoro, jonka laulajat koostuvat lapsista

lapsivesi /lˈapsɪvˌesɪ/ (n)
drikkevann
  kohdussa sikiön ympäröivä vesi, joka synnytyksessä vuotaa ulos

lapskoussi /lˈapskoussɪ/ (n)
lapskaus
  eräs lihasta ja perunasta tehtävä ruokalaji

lapsuus /lˈapsuːs/ (n)
barndom
  aika, jolloin ihminen on lapsi; syntymästä murrosikään t. nuoruuteen asti

lasagne /lˈasaɡne/ (n)
lasagne
  italialainen pastaruoka, jossa lasagnelevyjen välissä on tyypillisesti kerroksittain jauhelihakastiketta ja juustokastiketta

laser /lˈaser/ (n)
laser
  tekniikka, jolla vahvistetaan valoa stimuloidulla emissiolla

lasi /lˈasɪ/ (n)
glass
  kivennäisaineseosten sulatteen jähmettyessä syntyvä kova, amorfinen aine

lasittaja /lˈasɪtːˌaja/ (n)
glassmester
  lasiosien asennusta, leikkausta ja muuta muotoilua tekevä henkilö, erityisesti ikkuna- tai rakennuslasin asentaja

laskea /lˈaskea/ (v)
regne, telle
  tehdä laskutoimituksia; arvioida matemaattisesti; selvittää lukumäärä, ottaa luku

laskettelu /lˈasketːˌelu/ (n)
i en skråning
  laskettelemisen tapahtuma

laskeutua /lˈaskeutˌua/ (v)
bestemme
  tulla alas hallitusti
lande
  (erityisesti) siirtyä lennosta maan varaan

laskiaismaanantai /lˈaskɪˌaismaːnˌantai/ (n)
fastelavnsmandag
  laskiaissunnuntain ja laskiaistiistain välinen maanantai

laskiaispulla /lˈaskɪˌaispulla/ (n)
fastelavnsbolle
  laskiaisena syötävä pulla, jossa on yleensä kermavaahtoa sekä mansikkahilloa tai mantelimassaa

laskiaistiistai /lˈaskɪˌaistɪːstai/ (n)
feitetirsdag
  tuhkakeskiviikkoa edeltävä tiistai, joka on läntisessä kristillisyydessä viimeinen päivä ennen paastoa ja siksi perinteisesti juhla- ja karnevaalipäivä

laskimo /lˈaskɪmo/ (n)
vene
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämeen päin

laskin /lˈaskɪn/ (n)
kalkulator
  mekaaninen tai elektroninen laite, joka suorittaa laskutoimituksia annettujen ohjeiden mukaan

laskos /lˈaskos/ (n)
fold
  kankaassa, paperissa tms. oleva pitkänomainen taite

lasku /lˈasku/ (n)
faktura
  laskutehtävä esim. kotiläksynä

laskutoimitus /lˈaskutˌoimɪtus/ (n)
operasjon
  toimenpide, jossa yhdestä tai useammasta luvusta muodostetaan jonkin säännön mukaisesti uusi luku

laskuvarjo /lˈaskuvˌarjo/ (n)
fallskjerm
  aiemmin silkistä, nykyisin yleensä nailonista valmistettu valjaskiinnitteinen, rakenteeltaan alta avoin pallomainen (ilmanvastukseen perustuva) tai patjamainen (liito-ominaisuuteen ja siiven nostovoimaan perutuva) laite, jota käytetään ensisijaisesti hidastamaan vapaata pudotusta ilmassa

lasta /lˈasta/ (n)
stekespade
  litteä ja leveä työkalu, jolla levitetään tai siirretään aineita

lastata /lˈastata/ (v)
laste
  tehdä kuormaa, kuormata

lastenhoitaja /lˈastenhˌoitaja/ (n)
barnepike
  henkilö, joka valvoo lapsia työkseen päiväkodissa tai lapsen kotona

lastenkirja /lˈasteŋkˌirja/ (n)
barnebok
  lapsille tarkoitettu kirja, mahdollisesti kuvakirja

lastenlääkäri /lˈastenlˌæːkærɪ/ (n)
barnelege
  lapsiin ja lastentauteihin erikoistunut lääkäri, pediatri

lastenvaunut /lˈastenvˌaunut/ (n)
liggevogn
  työnnettävät vaunut, joissa on päällä kuomu, jotka on tarkoitettu pienen lapsen kuljetukseen

lastu /lˈastu/ (n)
chips
  puusta vuolemalla irrotettu suikale

lastulevy /lˈastulˌevy/ (n)
sponplate
  puisista tai puumaisista lastuista valmistettu rakennus- ja huonekaluteollisuuden levy, jossa lastut on liitetty toisiinsa liiman, paineen ja lämmön avulla

latina /lˈatɪna/ (n)
latin
  latinan kieli (kielitunnus: la), alkuaan Italiassa Latiniumin maakunnassa latinien puhuma indoeurooppalaisten kielten italialaisen kieliryhmän kieli, joka oli myös antiikin roomalaisten kieli

latinalainen /lˈatɪnalˌainen/ (adj)
latin
  latinaan liittyvä
  katolisuuden läntiseen riitukseen, latinalaiseen riitukseen, liittyvä
  Latina-nimisestä kaupungista tai maakunnasta peräisin oleva

lato /lˈato/ (n)
låve
  rakennus, jossa säilytetään eläinten rehuksi tarkoitettuja heiniä

lattia /lˈatːɪa/ (n)
gulv, golv
  huoneen pohjana oleva rakenne, jonka päällä yleensä kävellään

latu /lˈatu/ (n)
skispor
  lumeen tehty kulku-ura, jota pitkin on helppo hiihtää

laturi /lˈaturɪ/ (n)
lader
  laite, jota käytetään akun lataamiseen

latva-artisokka /lˈatvaˈartɪsˌokːa/ (n)
artisjokk
  viljelykasvi (), jonka mykeröä suojaavat suomut ja kukkapohja ovat syötäviä

latvia /lˈatvɪa/ (n)
latvisk
  latvian kieli (kielilyhenne: lv), Latviassa puhuttava indoerooppalaisten kielten balttilaiseen ryhmään kuuluva kieli.

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (adj)
latvisk
  Latviasta peräisin oleva tai Latviaan liittyvä

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (n)
latviar
  pysyvästi Latviassa asuva henkilö
  Latvian kansalainen
  syntyperältään latvialainen

latvus /lˈatvus/ (n)
isse
  yksittäisen puun tai pensaan oksisto ja lehvästö; myös puun hakkuutähteeksi jäävä latvaosa

latvusto /lˈatvusto/ (n)
kronetak
  puuston latvuskerros, puiden pituuden mukaan erotettavissa oleva kokonaisuus

lauantai /lˈauantai/ (n)
lørdag
  viikon kuudes päivä, päivä perjantain ja sunnuntain välissä

laude /lˈaude/ (n)
lav
  saunan löylyhuoneen korotetun istumapaikan yksi taso

laudoittaa /lˈaudoitːaː/ (v)
bord
  peittää laudoilla seinä, kiinnittää laudat esim. seinään tai laituriin

lauha /lˈauha/ (adj)
lunken
  leuto, lauhkea

laukaista /lˈaukaista/ (v)
sjøsette
  panna liikkeelle

laukaisu /lˈaukaisu/ (n)
sjøsette
  se, että laukaistaan jotakin (esim. ase tai raketti)

laukata /lˈaukata/ (v)
galoppere
  liikkua laukka-askelin

laukaus /lˈaukaus/ (n)
hagl
  kiekon lyönti mailalla tai pallon potku maalia kohti

laukka /lˈaukːa/ (n)
galopp
  joidenkin maanisäkkäiden, erityisesti hevoseläinten, tapa juosta
purre
  varsinkin luonnonvaraisena kasvavista laukkojen () suvun sipuleista, joista osaa suositaan maustekasveina, käytettävä nimitys

laukku /lˈaukːu/ (n)
veske
  kankaasta tai nahasta valmistettu kantoväline, jossa voi säilyttää ja kuljettaa tavaroita

laulaa /lˈaulaː/ (v)
synge
  tuottaa ääntä yhtenäisen uloshengitysvirtauksen kulkiessa äänihuulten välistä siten että noudatetaan säveltaajuuksia ja säilytetään sävelten kesto sekä tyypillisesti lausutaan laulunsanat suu avoinna edellä mainitulla tavalla vokaaleja pidentäen

laulaja /lˈaulaja/ (n)
sanger
  henkilö, joka laulaa eli tuottaa äänielimillään musiikkia

laulajatar /lˈaulajatar/ (n)
sangerinne
  naispuolinen laulaja; naislaulaja

laulu /lˈaulu/ (n)
sang
  ihmisäänellä aikaan saatua musiikkia

laulujoutsen /lˈaulujˌoutsen/ (n)
sangsvane
  kansan kielessä joutsen, kookas valkea sorsalintu, jonka kanta on elpynyt muutama vuosikymmen sitten uhanneesta sukupuutosta niin, että nykyisin laulujoutsenia pesii lähes koko Suomessa

laulumesikko /lˈaulumesˌikːo/ (n)
sanghonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lauma /lˈauma/ (n)
flokk
  eläinten, erityisesti maanisäkkäiden joukko

lause /lˈause/ (n)
setning
  ihmiskielten kielenkäytön yksikkö, jossa sanotaan ainakin yksi asia, ilmaistaan ajatus. Lauseessa on predikaatti ja usein myös subjekti.

lauseke /lˈauseke/ (n)
mine
  hyvin muodostettu ja laillinen yhdistelmä matemaattisia symboleja
  ohjelmoinnissa arvojen ja funktioiden yhdistelmä, joka evaluoituu tietyksi luku- tai totuusarvoksi tai määrittää jonkin joukon

lauseoppi /lˈauseˌopːɪ/ (n)
syntaks
  (kielitiede) kieliopin osa, jossa käsitellään lauseen osia ja rakennetta

lausua /lˈausua/ (v)
uttale
  ääntää sana

lausunto /lˈausunto/ (n)
påstand
  (usein juridisia vaikutuksia sisältävä) suullinen toteamus

lauta /lˈauta/ (n)
brett
  lankkua ohkaisempi ja rimaa leveämpi poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara (paksuus on alle 38 mm ja leveys yli 75 mm)

lautakunta /lˈautakˌunta/ (n)
styre
  tiettyä tehtävää varten asetettu monien henkilöiden muodostama toimielin

lautanen /lˈautanen/ (n)
tallerken, asjett
  kattaukseen kuuluva matala syömä-, tarjoilu- tai koristeastia

lautapeli /lˈautapˌelɪ/ (n)
brettspill
  peli, jossa yl. kahdesta neljään pelaajaa saa siirrellä vuorokerroin pelinappuloita erityisellä pelilaudalla tiettyjen sääntöjen mukaan

lautasliina /lˈautaslˌiːna/ (n)
serviett
  paperinen tai kankainen liina, johon pyyhitään suuta ruokailun jälkeen

lautta /lˈautːa/ (n)
ferje
  pölleistä tai tukeista koottu tilapäinen kelluva liikkumisväline, puulautta
  sisävesien alus, liikenneväline, joka kuljettaa joen tai vastaavan ylitse, lossi

lava /lˈava/ (n)
scene
  teatterin lava, esiintymiskoroke

lavastaa /lˈavastaː/ (v)
armatur
  lavastaa syylliseksi saada johonkin tekoon syytön näyttämään syylliseltä

lavastaja /lˈavastˌaja/ (n)
scenograf
  (näyttämötaiteet, elokuva, tv) henkilö, joka lavastaa; näyttämökuvan tai kuvausympäristön luoja

lavastus /lˈavastus/ (n)
bestemme
  teatterin, elokuvan, television tms. arkkitehtonisista aineksista esinesijoitteluin täydentäen muodostettu keinotekoinen estysmiljöö

lavea /lˈavea/ (adj)
fridom
  laaja, leveä

laventaa /lˈaventaː/ (v)
greie ut (om)
  kertoa osoittaja ja nimittäjä samalla luonnollisella luvulla

lawrencium /lˈavrensium/ (n)
lawrencium
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Lr ja järjestysluku 103

legenda /lˈeɡenda/ (n)
legende
  mytologinen sankaritaru
  sankaritarun päähenkilö

legendaarinen /lˈeɡendˌaːrɪnen/ (adj)
legendarisk
  unohtumaton, mahtava

lehdistö /lˈehdɪstø/ (n)
bladverk
  kasvin, varsinkin puun lehdet

lehdistötiedote /lˈehdɪstøtˌiedote/ (n)
pressemelding
  lehdistölle julkaistava tiedote

lehmus /lˈehmus/ (n)
lind
  metsälehmus (), lehtipuu, jolla on suuret sydämenmuotoiset lehdet

lehmä /lˈehmæ/ (n)
ku
  naaraspuolinen, vähintään kerran synnyttänyt nauta; monien muidenkin märehtijöiden naarassukupuolta kutsutaan lehmäksi

lehmänläjä /lˈehmænlˌæjæ/ (n)
kukake
  lehmän jättämä kasa ulostetta

lehmänmaito /lˈehmænmˌaito/ (n)
kumelk, kumjølk
  lehmän tuottama maito

lehmäntatti /lˈehmæntˌatːɪ/ (n)
brunskrubb
  Leccinum scabrum, erittäin pehmeärakenteinen tattilaji Leccinum-suvusta

lehti /lˈehtɪ/ (n)
blad, løv
  kasvinosa, johon kuuluvat lehtiruoti, lehtilapa ja lehtikanta
blad
  sanomalehti, aikakauslehti tai muu säännöllisesti ilmestyvä yleensä painettu julkaisu
  vihon tai lehtiön yksi arkki tai kirjan yksi yleensä molemmin puolin painettu kahdesta sivusta muodostuva kokonaisuus

lehti-ilmoitus /lˈehtɪˈilmoitus/ (n)
annonse
  sanoma- tai aikakauslehdessä julkaistu ilmoitus tai mainos

lehtikaali /lˈehtɪkˌaːlɪ/ (n)
grønnkål
  tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes (Brassica oleracea var. sabellica)

lehtikuusi /lˈehtɪkˌuːsɪ/ (n)
lerk
  mikä tahansa Larix-sukuinen havupuu

lehtipuu /lˈehtɪpuː/ (n)
lauvtre
  puu, jolla on leveät lehdet.

lehtiriepu /lˈehtɪrˌiepu/ (n)
håndkle
  sanoma- tai aikakauslehti

lehtiselleri /lˈehtɪsˌellerɪ/ (n)
selleri
  sellerin muunnos (Apium graveolens var. dulce), jonka pitkiä ja paksuja lehtiruoteja käytetään ruoanvalmistuksessa

lehto /lˈehto/ (n)
holt
  lehtipuista koostuva metsätyyppi

lehtoakileija /lˈehtoˌakɪlˌeija/ (n)
akeleie
  Suomenkin luonnossa esiintyvä akileijojen sukuun kuuluva kasvi

lehtopöllö /lˈehtopˌøllø/ (n)
kattugle
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

leija /lˈeija/ (n)
drake
  muovinen, paperinen tai kankainen lennokki, jota lennätetään tuulisella säällä pitkän narun päässä

leijona /lˈeijona/ (n)
løve
  kissaeläimiin kuuluva petoeläin (Panthera leo), joka elää villinä Afrikan savanneilla ja Intiassa

leijonankita /lˈeijonˌaŋkɪta/ (n)
drage
  mikä tahansa leijonankitojen suvun () kasvi

leijonanosa /lˈeijonˌanosa/ (n)
brorpart
  suurin osa, valtaosa

leikari /lˈeikarɪ/ (n)
lek
  (tekniikka) katko, joka estää toisella puolen tapahtuvan pyörimisen vaikutuksen siirtymisen.

leikata /lˈeikata/ (v)
klippe
  osittaa saksilla, veitsellä tai muulla teräaseella
kviste
  katkaista, lyhentää, typistää kasvin vartta tai sen oksia, ruohoa

leikkaus /lˈeikːaus/ (n)
kutt
  kulutasoa tai kustannustasoa alentava päätös

leikkausveitsi /lˈeikːausvˌeitsɪ/ (n)
skalpell
  kirurgisissa operaatioissa kudosten leikkaamiseen käytettävä veitsi

leikki /lˈeikːɪ/ (n)
spill
  toiminta, jota tehdään huvin vuoksi, erityisesti lasten kesken

leikkikalu /lˈeikːɪkˌalu/ (n)
leke
  lelu, leikkimistä varten valmistettu esine, joskus myös toiminnallinen laite

leikkiä /lˈeikːɪæ/ (v)
leke
  puuhailla askareissa, joita kutsutaan leikiksi; usein huvin vuoksi, yksin tai toisten lasten kanssa, spontaanisti tai ohjattuna

leikkuulauta /lˈeikːuːlˌauta/ (n)
skjærebrett
  leikkaamiseen tarkoitettu muovinen tai puinen keittiöväline

leikkuupuimuri /lˈeikːuːpwˌimurɪ/ (n)
skurtresker
  kone, jolla korjataan vilja ja erotellaan jyvät oljista ja ruumenista

leili /lˈeilɪ/ (n)
tvers over
  Mehiläisvahalla tai rasvalla käsitellystä nahkasta, teuraseläimen virtsarakosta tai mahalaukusta, kyllästetystä kankaasta tai nykyaikana muovista valmistettu taipuisa, pussimainen juomaveden tms. nesteen kuljetukseen käytettävä astia. Leili eroaa tavanomaisesta kenttäpullosta tai lekkeristä pehmeän materiaalinsa ja "pussimaisuutensa" vuoksi.

leimata /lˈeimata/ (v)
stemple
  painaa leima leimasimella

leipoa /lˈeipoa/ (v)
bake
  valmistaa leivonnaisia, jotka yleensä paistetaan

leipominen /lˈeipomɪnen/ (n)
baking
  leipoa-verbistä muodostettu teonnimi

leipomo /lˈeipomo/ (n)
bakeri
  paikka, jossa leivotaan leipomotuotteita

leipuri /lˈeipurɪ/ (n)
baker
  Henkilö, joka leipoo, useimmiten ammatikseen.

leipä /lˈeipæ/ (n)
brød
  viljasta jauhetuista jauhoista ja nesteestä leipomalla ruoaksi valmistettava leipomotuote

leipäkori /lˈeipækˌorɪ/ (n)
brødkorg
  usein rottinkinen kori leipien kuljettamiseen

leipälapio /lˈeipælˌapɪo/ (n)
skall
  litteä, pyöreälapainen ja pitkävartinen, yleensä puinen apuväline, jolla leivät on laitettu leivinuuniin ja otettu paistuneet leivät uunista; leipälapion muoto vaihtelee jonkin verran

leipäteksti /lˈeipætˌekstɪ/ (n)
brødtekst
  painotuotteen tms. pääasiallisen tekstin osa, johon eivät sisälly otsikot, kuvatekstit, omistuskirjoitukset eikä tavallisesti myöskään johdantokappale

leipäveitsi /lˈeipævˌeitsɪ/ (n)
brødkniv
  leivän leikkaamiseen tarkoitettu veitsi

leirintäalue /lˈeirɪntˌæalˌue/ (n)
campingplass
  tilapäiseen vapaa-ajan majoitukseen tarkoitettu alue, johon voi pysähtyä asuntovaunulla tai -autolla, pystyttää teltan tai monissa tapauksissa myös vuokrata mökin

leirinuotio /lˈeirɪnˌuotɪo/ (n)
bål
  nuotio, jonka ympärillä ihmiset ovat

leivinjauhe /lˈeivɪnjˌauhe/ (n)
bakepulver
  leivonnassa käytetty kohottaja-ainesosa

leivonnainen /lˈeivonnˌainen/ (n)
bakverk
  pääosin jauhotaikinasta valmistettu, leivottu ja paistettu makea tai suolainen elintarvike

leivänpaahdin /lˈeivæmpˌaːhdɪn/ (n)
brødrister
  kodinkone jolla voi paahtaa leipäviipaleita lämpimiksi ja rapeiksi.

leka /lˈeka/ (n)
slegge
  raskas, rautainen ja pitkävartinen työkalu, jolla voi mm. hakata paaluja maahan ja lyödä halkaisukiiloja puiden halkaisemiseksi, moukari

leksikko /lˈeksɪkːo/ (n)
ordbok
  johonkin kieleen kuuluva tai johonkin alaan liittyvä sanasto

lemmennuoli /lˈemmennˌuolɪ/ (n)
bykse
  eräiden kotilolajien nuolta tai tikaria muistuttava elin, joka kiihottaa niitä parittelussa

lemmikki /lˈemmɪkːɪ/ (n)
kjæledyr
  suosikki, lellikki

lemmikkieläin /lˈemmɪkːˌielæin/ (n)
kjæledyr
  ihmisen seuralaisenaan pitämä eläin

lempi /lˈempɪ/ (n)
favoritt
  yhdyssanan etuosana ilmaisee jklle mieluisinta, jtk josta jk pitää itse eniten

lempilaulaja /lˈempɪlˌaulaja/ (n)
favoritt
  laulaja, josta henkilö pitää eniten

lempinimi /lˈempɪnˌimɪ/ (n)
kallenavn
  kutsumanimi, lisänimi, liikanimi

lempiruoka /lˈempɪrˌuoka/ (n)
favoritt
  ruoka, josta henkilö pitää eniten

lempiyhtye /lˈempiyhtˌye/ (n)
favoritt
  yhtye, josta henkilö pitää eniten

leninismi /lˈenɪnˌismɪ/ (n)
leninisme
  Leninin poliittinen ideologia

lenkkeilijä /lˈeŋkːeilˌijæ/ (n)
jogger
  henkilö joka lenkkeilee

lenkkeillä /lˈeŋkːeillæ/ (v)
jogge
  käydä juoksulenkillä (harrastuksenaan)

lenkki /lˈeŋkːɪ/ (n)
klang
  silmukka, rengas
forbindelse
  yhdysside, linkki

lennosto /lˈennosto/ (n)
luftving
  eräs ilmavoimien operatiivinen joukko-osasto, joka jaetaan laivueisiin

lennättää /lˈennætːæː/ (v)
flue
  saattaa lentämään; kuljettaa lentämällä

lento /lˈento/ (n)
flukt
  lentämisen tapahtuma
  lentomatka, lentäen lentokoneella tehty matka

lentoasema /lˈentoˌasema/ (n)
flyplass
  yleensä henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu ilmailuliikennepaikka; lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty

lentoemäntä /lˈentoemˌæntæ/ (n)
flyvertinne
  naispuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa

lentokenttä /lˈentokˌentːæ/ (n)
flyplass, lufthavn
  tasainen maasta toimivien lentokoneiden nousu- ja laskeutumisalue, jossa on kiitoradat ja lentotoimintaan tarvittava varustus

lentokone /lˈentokˌone/ (n)
fly
  siivin varustettu ilma-alus, jolla kuljetetaan matkustajia ja rahtia

lentopaikka /lˈentopˌaikːa/ (n)
flyplass
  tilapäisessä lentotoiminnassa käytetty laskeutumis-, lentoonlähtö- ja tankkauspaikka, joka ei yleensä kuulu lentokenttäluokitukseen

lentopallo /lˈentopˌallo/ (n)
volleyball
  pallopeli, jossa palloa lyödään käsin korkean verkon yli kentän puolelta toiselle

lentorata /lˈentorˌata/ (n)
bane
  vakiossa gravitaatiossa ilman tukivoimia liikkuvan kappaleen noudattama reitti

lentotukialus /lˈentotˌukɪalus/ (n)
hangarskip
  suuri hävittäjäkoneita kantamaan kykenevä kiitoradallinen sota-alus

lentoyhtiö /lˈentoˌyhtɪø/ (n)
flyselskap
  yhtiö, joka kuljettaa matkustajia tai rahtia ilmateitse lentokoneita tai helikoptereita käyttäen

lentäjä /lˈentæjæ/ (n)
pilot
  henkilö, jolla on koulutus, viranomaisen myöntämä lupa (lentolupakirja) ja lääketieteellinen kelpoisuus ohjata eli lentää ilmassa liikkuvaa kulkuneuvoa, esim. lentokonetta

lentävä lautanen /lˈentævæ lˈautanen/ (n)
flygende tallerken, flyvende tallerken
  ufo

lentää /lˈentæː/ (v)
fly
  liikkua ilmassa

leopardi /lˈeopˌardɪ/ (n)
leopard
  pantteri, eräs Afrikassa ja Aasiassa elävä, jonkin verran leijonaa pienempi kissaeläinlaji () tai sen yksilö

lepakko /lˈepakːo/ (n)
flaggermus
  siipijalkainen, Chiroptera-lahkon nisäkäs, joka kykenee lentämään lenninräpylöidensä avulla

lepattaa /lˈepatːaː/ (v)
blafre
  liehua tuulen tai ilmavirran vaikutuksesta

leppä /lˈepːæ/ (n)
or, older
  koivukasveihin kuuluvan Alnus-suvun puulaji

leppäkerttu /lˈepːækˌertːu/ (n)
marihøne
  jokin heimon () lajeista, pieni puolipallon muotoinen kovakuoriainen

leppälintu /lˈepːælˌintu/ (n)
rødstjert
  eräs sieppoihin kuuluva koko Suomessa pesivä varpuslintu

lepra /lˈepra/ (n)
spedalskhet
  (patologia) spitaali, -bakteerin aiheuttama sairaus

leptoni /lˈeptonɪ/ (n)
lepton
  eräitä alkeishiukkasia; fermioni, jonka spin on ½

lesbo /lˈesbo/ (n)
lesbe
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva nainen

lese /lˈese/ (n)
kli
  jyvän kuori, siementä ympäröivä kasvikuitu, yleensä jauhettuna lesejauhona; myllyssä viljaa kuorittaessa leseeseen jää jonkin verran siemenen valkuaista

leski /lˈeskɪ/ (n)
enke
  ihminen, jonka puoliso on kuollut

leskimies /lˈeskɪmies/ (n)
enkemann
  miespuolinen leski

lesti /lˈestɪ/ (n)
nyest
  kengän valmistuksessa käytettävä muotti

lettu /lˈetːu/ (n)
pannekake
  juoksevan notkeasta taikinasta pannulla nopeasti paistettu ohut, hieman suolainen litteä leivonnainen, joka usein nautitaan sokeroituna tai hillon kera, mieluimmin lämpimänä

leuhkia /lˈeuhkɪa/ (v)
skryte
  kehua itseään, puhua itsestään positiiviseen sävyyn

leuka /lˈeuka/ (n)
hake
  ihmisen kasvojen alaosa, suuta ympäröivät luut, joiden ylä- ja alaosassa hampaat ovat kiinni, muodostaa leukaparin, jonka muodostavat yläleuka (maxilla) ja alaleuka (mandibula)

leukemia /lˈeukemˌia/ (n)
leukemi
  veren valkosolujen syöpä

leveys /lˈeveys/ (n)
latitude
  maapallon koordinaatistossa vaakaviiva

leveyspiiri /lˈeveyspˌiːrɪ/ (n)
latitude
  päiväntasaajan ja sen kanssa samansuuntaiset maapalloa leikkaavat pikkuympyrät; niihin perustuva pohjois–eteläsuuntaisen sijainnin ilmoittamiseen käytettävä asteikko

leveä /lˈeveæ/ (adj)
bred, brei
  sellainen, jolla on paljon mittaa ja ulottuvuutta leveyssuunnassa, laaja sivusuunnassa

levitaatio /lˈevɪtˌaːtɪo/ (n)
levitasjon
  fysiikassa esineiden ilmassa pitäminen magneettien avulla

levite /lˈevɪte/ (n)
spre
  leivälle levitettäväksi tarkoitettu elintarvike

levittää /lˈevɪtːæː/ (v)
spre
  tehdä leveämmäksi
  aukaista jokin kokoon taitettu täyteen pituuteensa
  tehdä jostakin aineesta tasainen kerros pinnalle

levoton /lˈevoton/ (adj)
fredlaus
  sellainen, joka on mielentilaltaan huolestunut, hermostunut, rauhaton; luonteenlaadultaan tai olemukseltaan tasapainoton, ailahteleva, vakiintumaton; puheissaan ajattelematon, sopimattomaan kielenkäyttöön syyllistyvä

levottomuus /lˈevotːomuːs/ (n)
uro
  se, että on levoton

levy /lˈevy/ (n)
plate
  litteä, tasapaksu kappale

levykokoelma /lˈevykˌokoˌelma/ (n)
diskotek
  kokoelma äänilevyjä

levypaino /lˈevypˌaino/ (n)
legge opp
  levytankoon kiinnitettävä litteä ja yleensä pyöreä paino

levyttää /lˈevytːæː/ (v)
spille inn
  nauhoittaa musiikkia äänilevylle

levä /lˈevæ/ (n)
alge
  monenlaisia aitotumallisia yksi- tai monisoluisia eliöitä, joista osa luetaan protisteihin ja osa kasvikuntaan

leyhyttää /lˈeyhytːæː/ (v)
fan
  synnyttää viilentävä ilmavirta, tuulettaa

liata /lˈiata/ (v)
jordsmonn
  tehdä likaiseksi, sotkea

libertarismi /lˈibertarˌismɪ/ (n)
libertarianisme
  aate, joka yksilön tasolla katsoo, että henkilöllä tulee olla täysi vapaus tehdä mitä itse haluaa edellyttäen, että suo tämän vapauden myös muille, ja valtion suhteen kannattaa muissa suhteissa minimivaltiota, mutta katsoo kuitenkin väkivaltakoneiston ylläpidon kuuluvan valtiovallalle

libretto /lˈibretːo/ (n)
bestille
  laajamittaisen vokaalimusiikkiteoksen, esimerkiksi oopperan, operetin, oratorion tai passion teksti

liehua /lˈiehua/ (v)
blafre
  heilua tuulessa (erityisesti kankaasta)

lieju /lˈieju/ (n)
gjørme
  pehmeä, hienojakoinen ja vetinen maalaji, joka syntyy vesistöjen pohjalle kerääntyvästä orgaanisesta aineksesta

liekki /lˈiekːɪ/ (n)
flamme
  tulen näkyvä muoto, kaasun yhtyessä ilman happeen tapahtuvaan palamiseen liittyvä valoilmiö

liekkiparatiisikaija /lˈiekːɪpˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
blåmaskeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

liekkipyrstöamatsoni /lˈiekːɪpˌyrstøamˌatsonɪ/ (n)
ildhaleamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

liemi /lˈiemɪ/ (n)
buljong
  keitossa tai keitoksessa oleva neste

liemikuutio /lˈiemɪkˌuːtɪo/ (n)
buljongterning
  pieneksi kuutioksi pakattu liemitiiviste

lieri /lˈierɪ/ (n)
brem
  hattua ympäröivä, ulkoneva reunus

liesi /lˈiesɪ/ (n)
komfyr
  alkuaan muurattuun savupiippuun kytketty paikalle muurattu tai valurautainen ruoan valmistukseen takoitettu tasopinnallinen, liesitasollinen tulisija, joka on usein varustettu uunilla

liesma /lˈiesma/ (n)
lik
  (merenkulku) purjeen reunakäänteeseen ommeltu ohuehko köysi

lietsoa /lˈietsoa/ (v)
provosere
  tietoisesti (yrittää) saada aikaan, aiheuttaa, kiihdyttää (jtak kielteistä)

liettua /lˈietːua/ (n)
litauisk
  Liettuassa puhuttava balttilainen kieli (sanalista)

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (adj)
litauisk
  Liettuasta peräisin oleva tai Liettuan liittyvä

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (n)
litauar
  pysyvästi Liettuassa asuva henkilö

lieve /lˈieve/ (n)
jakkeslag
  reunaosa, helmus

lieventää /lˈieventæː/ (v)
lindre
  tehdä lievemmäksi

lievittää /lˈievɪtːæː/ (v)
lindre
  tehdä lievemmäksi

liftata /lˈiftata/ (v)
å haike
  pyytää ohiajavilta ajoneuvoilta ilmaista kyytiä peukaloa näyttämällä tai muulla eleellä

ligniitti /lˈiɡnɪːtːɪ/ (n)
brunkol
  ruskohiili

liha /lˈiha/ (n)
kjøtt
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava syötävä eläinten juovikkaan lihaksiston osa, nisäkkäiden ja lintujen liha

lihakauppias /lˈihakˌaupːɪas/ (n)
slakter
  lihaa ja erilaisia lihatuotteita myyvä kauppias

lihaksikas /lˈihaksɪkas/ (adj)
muskuløs
  jolla on voimakkaat tai isot lihakset

lihapulla /lˈihapˌulla/ (n)
kjøttbolle
  jauhelihasta valmistettu lihapallero

lihas /lˈihas/ (n)
muskel
  lihaskudos, säikeinen kokonaisuus, joka supistumalla kykenee muuttamaan pituuttaan ja siten liikuttamaan kehon osia

lihasmaha /lˈihasmˌaha/ (n)
krås
  (anatomia) lintujen mahalaukun taaempi osa, jossa ruoan hienontaminen pääasiassa tapahtuu

lihava /lˈihava/ (adj)
feit
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, pulska, rehevä

lihavoida /lˈihavˌoida/ (v)
modig
  muuttaa jokin tekstin kohta lihavalla kirjoitetuksi

liiallisesti /lˈiːallɪsˌestɪ/ (adv)
mye
  liikaa; liian paljon

liian /lˈiːan/ (adv)
altfor
  enemmän tai vähemmän kuin tarpeeksi; ei sopivasti; ei sopiva

liikaa /lˈiːkaː/ (adv)
for mye
  kohtuullisuutta tai tarpeellista määrää enemmän, liian paljon

liikalihavuus /lˈiːkalˌihavuːs/ (n)
fedme
  se, että on liiallisen lihava

liikanimi /lˈiːkanˌimɪ/ (n)
tilnavn
  varsinaisen nimen lisäksi tai tilalla käytettävä nimi

liikavarvas /lˈiːkavˌarvas/ (n)
liktorn
  (lääketiede) tavallisimmin varpaisiin ahtaiden kenkien aiheuttaman ärsytyksen seurauksena muodostuva sarveisainetta sisältävä ihokyhmy

liike /lˈiːke/ (n)
bevegelse
  liikkuminen, paikasta toiseen siirtyminen tai kulkeminen tai jatkuva aseman muutos
  liikeyritys, kauppa, myymälä

liike-energia /lˈiːkeˈenerɡˌia/ (n)
bevegelsesenergi
  kappaleen kyky tehdä työtä liiketilansa perusteella

liikemies /lˈiːkemies/ (n)
forretningsmann
  liiketoimia tekevä henkilö, esimerkiksi yrittäjä tai yrityksen johtoa

liikenne /lˈiːkenne/ (n)
trafikk
  kulkuvälineiden ja jalankulkijoiden liikkuminen ja tavaroiden kuljetus kokonaisuutena

liikenneonnettomuus /lˈiːkenneˌonnetːomuːs/ (n)
trafikkulykke
  onnettomuus, joka on tapahtunut liikenteen aiheuttamana

liikenneruuhka /lˈiːkennerˌuːhka/ (n)
bilkø
  tilanne, jossa tiellä on sen kapasiteettiin nähden liikaa autoja, jolloin autojen ajonopeus hidastuu; yleensä ei liikennetukos

liikennevalot /lˈiːkennˌevalot/ (n)
trafikklys
  liikenteessä käytettävä opastejärjestelmä, joka liikennevalojen avulla kertoo, kenellä milloinkin ja mihin suuntaan on vallitseva ajo- tai kulkuoikeus

liikenneympyrä /lˈiːkennˌeympyræ/ (n)
rundkjøring
  ympyrän muotoinen väylä tieliikenteessä, jota ajetaan ympäri ja josta on poistumismahdollisuudet eri reiteille

liikennöidä /lˈiːkennˌøidæ/ (v)
Løpe
  harjoittaa ammattimaisesti liikennettä jollakin reitillä, tilausliikenteessä tms.

liikerata /lˈiːkerˌata/ (n)
bane
  liikkuvan kappaleen siihen vaikuttavista voimista riippuva reitti

liiketaloustiede /lˈiːketalˌoustiede/ (n)
bedriftsøkonomi
  tiede, joka tutkii yritystaloutta ja sen osa-alueita; kauppatiede

liiketapahtuma /lˈiːketapˌahtuma/ (n)
transaksjon
  menot, tulot ja rahoitustapahtumat sekä niiden oikaisu- ja siirtoerät

liiketoiminta /lˈiːketˌoimɪnta/ (n)
forretning
  taloudellinen, liike-elämään liittyvä toiminta, jolla on jokin taloudellinen tarkoitus

liiketoimintasuunnitelma /lˈiːketˌoimɪntasˌuːnnɪtˌelma/ (n)
businessplan
  suunnitelma, joka käsittää ohjeet liiketoiminnan käynnistämiseen ja yrityksen kehittämiseen

liikevaihto /lˈiːkevˌaihto/ (n)
omsetning
  yrityksen tietyssä ajassa synnyttämä myyntitulo; yrityksen myyntituottojen yhteenlaskettu määrä kirjanpitolain mukaisesti laskettuna

liikkeellelasku /lˈiːkːeːllelˌasku/ (n)
emisjon
  osakkeiden tai joukkolainan vaihtaminen ensi kerran sijoittajilta saatavaan rahaan
  uusien kolikoiden ja setelien käyttöön päästäminen

liikkeeseenlasku /lˈiːkːeːsˌeːnlasku/ (n)
emisjon
  anti, emissio; osakkeiden tai joukkolainan vaihtaminen ensi kerran sijoittajilta saatavaan rahaan
  uusien kolikoiden ja setelien käyttöön päästäminen

liikkua /lˈiːkːua/ (v)
handle
  kulkea, siirtyä, muuttaa asemaansa kerran tai toistuvasti, olla parhaillaan liikkeessä tai liikkeellä

liikkuvuus /lˈiːkːuvuːs/ (n)
bevegelse
  kyky liikkua; kyky liikkua ja toimia nopeasti

liikunta /lˈiːkunta/ (n)
trene
  ruumillinen työ, jota tehdään kunnon ylläpitämiseksi

liikuntalaji /lˈiːkuntˌalajɪ/ (n)
trene
  liikunnan muoto

liikuttaa /lˈiːkutːaː/ (v)
røre
  siirtää tai kuljettaa paikasta toiseen; laittaa liikkumaan

liila /lˈiːla/ (adj)
lilla
  väriltään vaaleanvioletti

liima /lˈiːma/ (n)
lim
  tavallisesti nestemäinen kiinnitysaine, jolla liitetään yhteen eli liimataan toisistaan irrallaan olevia osia tai esineitä

liimata /lˈiːmata/ (v)
lim
  liittää yhteen liimaa käyttäen

liioitella /lˈiːoitella/ (v)
overdrive
  paisutella esim. kertomusta tai pyöristää mm. lukuja ylöspäin

liipotin /lˈiːpotɪn/ (n)
uro
  yleensä kuljetettavan, mekaanisen eli rataskellon käynnin tasaukseen käytetty hillike

liite /lˈiːte/ (n)
vedlegg
  liitetty asia: esimerkiksi teokseen, kirjeeseen tai artikkeliin oheistettu asiakirja tai tiedosto

liiteri /lˈiːterɪ/ (n)
skur
  puulämmitteisen talon halkovaja tai muu varastorakennus omakotitalon tai maatalon ohessa

liitetiedosto /lˈiːtetˌiedosto/ (n)
ta utlegg i
  sähköpostiviestiin liitetty tiedosto, jonka sähköpostiviestin vastaanottaja voi tallentaa ja/tai avata

liitto /lˈiːtːo/ (n)
samvelde
  sopimus kahden tai useamman ihmisen tai muun toimijan välisestä yhteistyöstä tms; yhdistys; järjestö
allianse
  Jumalan ja valittujen välinen yhteys

liittotasavalta /lˈiːtːotˌasavˌalta/ (n)
forbundsrepublikk
  liittovaltio, termiä käytetään vain Saksasta

liittymä /lˈiːtːymæ/ (n)
forbindelse
  jokin jolla päästää yhteyteen tai vuorovaikutukseen toisen kanssa, yhteys, liitos
gå ut
  yhteys jolla ajetaan sivutieltä moottoritielle tai pois siltä

liittyä /lˈiːtːyæ/ (v)
del
  kuulua, olla johonkin sidoksissa
sammenstille
  mennä johonkin ryhmään, mennä jäseneksi

liittää /lˈiːtːæː/ (v)
montere
  kiinnittää osaksi jotakin, kytkeä johonkin
legge ved
  laittaa liitteeksi

liitutaulu /lˈiːtutˌaulu/ (n)
tavle
  jatkuvaan käyttöön tehty kirjoitusalusta, johon kirjoitetaan tai piirretään liidulla, opetukseen käytettävä koulutaulu

liivi /lˈiːvɪ/ (n)
liv
  naisten kansanpukujen hihaton vaate tai vastaava

liiviläinen /lˈiːvɪlˌæinen/ (n)
livisk
  Liivinmaan asukas

liivimesikko /lˈiːvɪmesˌikːo/ (n)
stolahonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lika /lˈika/ (n)
skitt
  jollekin pinnalle kertynyt, usein tarttunut, vieras aine

likainen /lˈikainen/ (adj)
skitten
  sellainen, jossa on likaa, likaantunut, epäsiisti

likitaitteisuus /lˈikɪtˌaitːeisuːs/ (n)
myopi
  näkövika, jossa lähellä sijaitsevat kohteet näkyvät oikein, mutta kaukana sijaitsevat kohteet taittuvat verkkokalvon eteen aiheuttaen epätarkan kuvan

likvida /lˈikvɪda/ (n)
flytende
  vokaalisia konsonantteja, joilla ei ole vastaavaa vokaaliäännettä

likvidointi /lˈikvɪdˌointɪ/ (n)
likvidasjon
  yrityksen varojen rahaksi muuttaminen

likööri /lˈikøːrɪ/ (n)
likør
  tavallisesti runsassokerinen ja vahva maustettu alkoholijuoma

lila-amatsoni /lˈilaˈamatsˌonɪ/ (n)
lillakroneamazon
  eräs uhanalainen papukaija

lilja /lˈilja/ (n)
lilje
  jokin liljojen (Lilium) kasvisukuun kuuluva kasvi

lillukka /lˈillukːa/ (n)
teiebær
  usein yksittäisenä luumarjana tai vähän kerrottuna esiintyvä vatukkakasvi ()

lima /lˈima/ (n)
slim
  limakalvojen ja hengitysteiden nestemäinen, monesti sitkeähkö liukas erite

limakalvo /lˈimakˌalvo/ (n)
slimhinne
  ruuansulatuskanavaa, hengitysteitä, virtsateitä ja sukuelimiä peittävä ohut solukerros, jonka päällä on sitkeää limaa

limonadi /lˈimonˌadɪ/ (n)
limonade
  perinteinen virvoitusjuoma, jossa kivennäisveteen on sekoitettu makeaa hedelmämehua; sitruunasooda; nykyisin mikä tahansa makea tai makeutettu ja hiilihapotettu virvoitusjuoma

lineaarialgebra /lˈineˌaːrɪˌalɡebra/ (n)
lineær algebra
  matematiikan osa-alue, joka tutkii vektoreita, vektoriavaruuksia, lineaarikuvauksia ja lineaarisia yhtälöryhmiä

linja /lˈinja/ (n)
linje
  raja, rajalinja
forbindelse
  säännöllisesti liikennöity reitti kahden paikkan välillä, yhteys, liikenneyhteys
  yhteys, viestintäyhteys
politikk
  politiikka; sovellettavan politiikan linjaus, suuntaus; perusperiaatteet
arkiv
  kirjaimilla A–H nimetty šakkilaudan pystysarake. Šakki- tai uhkauslinjana voi olla myös rivi tai diagonaali.

linja-auto /lˈinjaˈauto/ (n)
buss
  moottoriajoneuvo, joka on tarkoitettu usean ihmisen yhtäaikaiseen kuljettamiseen ja jota käytetään yleisesti joukkoliikenteessä

linja-autoasema /lˈinjaˈautoˌasema/ (n)
busstasjon
  linja-autoliikenteen, erityisesti kauko- ja pikavuoroliikenteen keskus rakennuksineen, jonne linja-autot saapuvat ja josta ne lähtevät

linja-autonkuljettaja /lˈinjaˈautoŋkˌuljetːˌaja/ (n)
bussjåfør
  linja-auton kuljettamisesta ammatikseen vastaava henkilö, joka kuljettaa matkustajia paikasta A paikkaan B

linja-autopysäkki /lˈinjaˈautopysˌækːɪ/ (n)
buss-stopp
  Paikka, johon linja-auto pysähtyy päästääkseen matkustajia kyytiin ja kyydistä.

linjaus /lˈinjaus/ (n)
polise
  käytäntö, menettelytapa, suuntaviivat, linjanveto

linko /lˈiŋko/ (n)
slynge
  primitiivinen heittoase, jolla singotaan pieniä kiviä, kuulia tai tikkamaisia nuolia

linna /lˈinna/ (n)
slott, borg
  asuntona tai sotilaallisena suojarakennuksena toimiva rakennus, jonka tärkeimmät osat ovat muurit ja torni

linnoittaa /lˈinnoitːaː/ (n)
befeste
  rakentaa alueelle yksi tai useampi linnoitus
  vahvistaa suojarakenteilla

linnoitusesplanadi /lˈinnoitusˌesplanˌadɪ/ (n)
plass
  esplanadi: linnoituksen ympärillä avoin ampuma-ala, jolle ei saanut rakentaa, mutta jolle syntyi esikaupunkiasutusta, joka hyökkäyksen uhatessa poltettiin, jottei vihollinen saisi siitä suojaa

linnunpelätin /lˈinnumpˌelætɪn/ (n)
fugleskremsel
  lintujen pelottamiseksi pois viljelyksiltä rakennettu ihmisen muotoinen hahmo tai jonkinlaisia kiiltäviä nauhoja tai levyjä sisältävä laite

linnunpesä /lˈinnumpˌesæ/ (n)
fuglerede, fuglereir
  linnun rakentama sija, jossa yleensä munii ja hautoo munansa

linnunpoika /lˈinnumpˌoika/ (n)
fugleunge
  linnun poikanen sukupuolesta riippumatta

linssi /lˈinssɪ/ (n)
linse
  rokkalinssi, mikä hyvänsä hernekasvien heimon linssien (Lens) sukuun kuuluva laji ja sen ruokana käytettävä siemen, erityisesti kylvövirvilä (Lens culinaris)
  (optiikka) läpinäkyvä optinen osa, jonka pinnat ovat kuperat tai koverat ja tehtävänä koota tai hajottaa valonsäteitä

linssikeitto /lˈinssɪkˌeitːo/ (n)
linsesuppe
  linsseistä valmistettu us. suurustettu keitto

lintsata /lˈintsata/ (v)
skulke
  jäädä luvatta pois (esim. koulusta)

lintu /lˈintu/ (n)
fugl
  lintujen luokkaan (Aves) kuuluva tasalämpöinen muniva selkärankainen eläin, jonka eturaajat ovat kehittyneet siiviksi

lintulaji /lˈintulˌajɪ/ (n)
fugleart
  mikä tahansa lintujen luokkaan kuuluva selkärankaisten [[laji

lintulauta /lˈintulˌauta/ (n)
fuglebrett
  lintujen ruokintaan käytettävä teline tai yksinkertainen rakennelma

lintutiede /lˈintutˌiede/ (n)
ornitologi
  lintuja tutkiva eläintieteen haara

lipas /lˈipas/ (n)
hylster
  pienikokoinen kannellinen laatikko
magasin
  aseen irrotettava osa, johon ammukset lipastetaan ja josta ne siirtyvät latausliikkeellä ammuttaviksi; patruunalipas

lipasto /lˈipasto/ (n)
kommode
  huonekalu, jossa säilytetään tavaroita vetolaatikoissa

liperi /lˈiperɪ/ (n)
løpstikke
  (yleisesti) -suvun kasvi (Suvun ainoa laji on Levisticum officinale.)

lippalakki /lˈipːalˌakːɪ/ (n)
skyggelue
  kesällä käytettävä lakki, jonka etuosassa on suoralta auringonpaisteelta suojaava lippa

lippu /lˈipːu/ (n)
flagg
  kankainen tunnusmerkki, joka kiinnitetään reunastaan salkoon, ja jota käytetään valtion tai jonkin organisaation symbolina tai signaalinantoon

lippulaiva /lˈipːulˌaiva/ (n)
flaggskip
  laivueen komentajan laiva

lipputanko /lˈipːutˌaŋko/ (n)
flaggstang
  korkea salko johon lippu nostetaan liputettaessa

lipua /lˈipua/ (v)
dupp
  liikkua eteenpäin hitaasti, tasaisesti, liukuen

liputtaa /lˈiputːaː/ (v)
flagg
  nostaa lippu salkoon ja pitää se siellä jonkin juhlan tai tapahtuman vuoksi

lisenssi /lˈisenssɪ/ (n)
lisens
  käyttölupa; oikeudenhaltijan lupa hyödyntää tuotetta tai valmistaa siitä kopioita

lisko /lˈisko/ (n)
øgle
  suomukas, yleensä nelijalkainen matelijoihin kuuluva selkärankainen. Suomessa eläviä liskoja ovat mm. sisilisko ja vaskitsa

liskohaukka /lˈiskohˌaukːa/ (n)
øglehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lista /lˈista/ (n)
liste
  luettelo
list
  kapea puukaistale, rima

lisäksi /lˈisæksɪ/ (adv)
dessuten
  lisänä johonkin (lukuun tai määrään)

lisänimi /lˈisænˌimɪ/ (n)
tilnavn
  henkilölle annettu liikanimi, joka usein kuvaa jotain tämän ominaisuutta tai saavutusta

lisätä /lˈisætæ/ (v)
legge til
  tehdä lisäys
  enentää määrää, kartuttaa tai suurentaa määrää tai arvoa

lisäys /lˈisæys/ (n)
regning
  lisäämisen tai lisääntymisen tulos; kasvu

lisääntyä /lˈisæːntˌyæ/ (v)
øke
  tulla määrältään suuremmaksi
forplante
  tuottaa jälkeläisiä

litania /lˈitanˌia/ (n)
litani
  papin johtama rukous

litium /lˈitium/ (n)
litium
  kevyin alkalimetalleihin kuuluva metallimainen alkuaine

litosfääri /lˈitosfˌæːrɪ/ (n)
litosfære
  Maan kuori ja vaipan jähmeä ylin osa

litosfäärilaatta /lˈitosfˌæːrɪlˌaːtːa/ (n)
plate
  litosfäärin eli maapallon kivikehän halkeilusta johtuva laattamainen litosfäärin osa; myös tektoninen laatta tai mannerlaatta

litra /lˈitra/ (n)
liter
  SI-järjestelmän lisäyksikkö, tilavuusmitta, joka vastaa yhtä kuutiodesimetriä. Tunnus l tai L.

litsi /lˈitsɪ/ (n)
litchi
  eteläkiinalainen puu ; sen hedelmä, joka on luumarja

litteä /lˈitːeæ/ (adj)
flat
  sellainen, joka on muodoltaan ohut; leveähkö, vahvuudeltaan vähäinen, kuin olisi litistynyt

litteäpääkissa /lˈitːeæpˌæːkɪssa/ (n)
flathodekatt
  pieni kaakkoisaasialainen kissaeläin

liturgia /lˈiturɡˌia/ (n)
liturgi
  jumalanpalveluskaava, jonka mukaan jumalanpalvelus eräissä kirkkokunnissa toimitetaan

liueta /lˈiueta/ (v)
dra
  häipyä

liukas /lˈiukas/ (adj)
glatt
  sellainen, jossa kitka on pieni

liukua /lˈiukua/ (v)
gli
  liikkua pinnalla niin, että pysyy koko ajan (ainakin näennäisesti) kiinni pinnassa

liukumäki /lˈiukumˌækɪ/ (n)
sklie
  rakennelma, jota pitkin liu’utaan alas esimerkiksi leikkikentällä

liukuportaat /lˈiukupˌortaːt/ (n)
rulletrapp
  automaattisesti ylös- tai alaspäin liikkuvat portaat, joissa ei tarvitse itse kävellä

liuos /lˈiuos/ (n)
lake
  seos jossa kaksi tai useampi aine ovat sekoittuneet muodostaen yhtenäisen faasin

liuotin /lˈiuotɪn/ (n)
løysemiddel
  aine, johon toisia aineita liukenee, muodostaen liuoksen

liuottaa /lˈiuotːaː/ (v)
rense
  saattaa aine liukenemaan toiseen

liuske /lˈiuske/ (n)
skifer
  yleisnimitys voimakkaasti suuntautuneille muuntuneille kivilajeille

liuskelintuhaukka /lˈiuskelˌintuhˌaukːa/ (n)
skiferrygghauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

livetä /lˈivetæ/ (v)
gli
  luistaa, luiskahtaa; päästä luiskahtamaan, karata otteesta

livistää /lˈivɪstæː/ (v)
flykte
  lähteä nopeasti pakoon

logiikka /lˈoɡɪːkːa/ (n)
logikk
  formaalinen tiede, jonka kohteena ovat käsitteiden yleiset ja muodolliset ominaisuudet ja suhteet, joita kuvaamaan käytetään erityisistä merkeistä koostuvia filosofian ja matematiikan lainalaisuuksia noudattavia formaaleja kieliä

logistiikka /lˈoɡɪstˌiːkːa/ (n)
logistikk
  prosessi, joka kattaa kuljetusten ja varastoinnin suunnittelun, toteutuksen ja valvonnan, jotta tavara, palvelut ja niihin liittyvä tieto saadaan toimitettua kuluttajille
  välineiden, tarvikkeiden ja henkilöstön hankinta, järjestäminen, ylläpito ja kuljetus

lohduttaa /lˈohdutːaː/ (v)
trøste
  yrittää parantaa toisen pahaa mieltä esim. halaamalla tai sanomalla jotain mukavaa

lohenpunainen /lˈohempunˌainen/ (adj)
laks
  väriltään vaaleanpunaisen-oranssi

lohikala /lˈohɪkˌala/ (n)
laksfisk
  mikä tahansa Salmoniformes-lahkoon kuuluva viuhkaeväisten kalojen laji tai sellaisen yksilö

lohikäärme /lˈohɪkˌæːrme/ (n)
drage, drake
  tarujen siivekäs lisko, joka kykenee syöksemään tulta

lohkare /lˈohkare/ (n)
kloss
  suuri kappale kiveä tai muuta kiinteää materiaalia

lohko /lˈohko/ (n)
blokk
  tietty määrä dataa, joka voidaan tyypillisesti lukea ja kirjoittaa yhdellä operaatiolla
  sarja lauseita yhdistettynä yhdeksi lauseeksi, koodilohko

lohtu /lˈohtu/ (n)
trøst
  lohduttava asia

loikka /lˈoikːa/ (n)
hopp
  pitkä hyppäävä askel

loinen /lˈoinen/ (n)
parasitt
  Suomessa maaseudun tilattoman köyhälistön edustaja, joka eli toisen tuvassa, saunassa tai muissa tiloissa ja sai pääsääntöisesti elantonsa luontaistuotteina siten kuin isäntä parhaaksi katsoi antaa

loistaa /lˈoistaː/ (v)
lyse
  heijastaa tai tuottaa valoa

loistava /lˈoistava/ (adj)
enestående
  todella hyvä, suurenmoinen
  kirkkaasti valaiseva, hohtava

loistelamppu /lˈoistelˌampːu/ (n)
lysrør
  loisteputkesta kehitetty hehkulampun korvike

loistelias /lˈoistelɪas/ (adj)
herlig
  erinomainen, todella hyvä

loisteputki /lˈoistepˌutkɪ/ (n)
lysrør
  valonlähde, joka perustuu tyhjiöputkessa olevan kaasun ionisoitumiseen ja fluoresenssiin

loistokaija /lˈoistokˌaija/ (n)
gulstrupeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

loistokas /lˈoistokas/ (adj)
glamorøs
  upea, loistava

lojban /lˈojban/ (n)
lojban
  1980-luvulla kehitetty logiikkaan perustuva keinotekoinen kieli (kielitunnus: jbo)

lokakuu /lˈokakuː/ (n)
oktober
  vuoden kymmenes kuukausi, kuukausi syyskuun ja marraskuun välissä

lokatiivi /lˈokatˌiːvɪ/ (n)
lokativ
  joissakin kielissä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee paikkaa tai sijaintia

lokikirja /lˈokɪkˌirja/ (n)
loggbok
  kirja, jollaiseen laivan kapteeni merkitsi tapahtumia, johon hän piti lokia

lokki /lˈokːɪ/ (n)
måke
  (yleisesti) mikä tahansa lokkien heimoon () kuuluva rantalintujen laji tai sellaisen yksilö

loma /lˈoma/ (n)
ferie
  pitkähkö yhtenäinen lepokausi uurastuksen vastapainona

lomakohde /lˈomakˌohde/ (n)
plass
  suosittu lomaviettopaikka

lomamatka /lˈomamˌatka/ (n)
ferie
  loma-aikana tehtävä, kauas kotoa suuntautuva matka, jonka tarkoituksena on arjesta irrottautuminen

lomapäivä /lˈomapˌæivæ/ (n)
ferie
  päivä joka on lomaa

lompakko /lˈompakːo/ (n)
lommebok
  rahalompakko, nahkasta tai kankaasta valmistettu, mukana kannettava, litteä, yleensä monilokeroinen säilytystila seteleille, pienelle määrälle kolikoita ja luottokorteille sekä joillekin henkilökohtaisille papereille

lonkero /lˈoŋkero/ (n)
tentakel
  selkärangattomilla eläimillä pitkänomainen, joustava elin

lonkka /lˈoŋkːa/ (n)
hofte
  nivel reiden ja lantion välissä

lonkkanivel /lˈoŋkːanɪvel/ (n)
nype
  lonkkaluun muodostaman lonkkamaljan, ja reisiluun pään muodostama pallonivel

lopetella /lˈopetella/ (v)
avvikle
  lopettaa jokin (vähitellen)

lopettaa /lˈopetːaː/ (v)
avslutning
  tehdä valmiiksi, suorittaa loppuun, saattaa loppuun
slutte
  lakata tekemästä; keskeyttää, lakkauttaa jonkin toiminta
avlive
  tappaa sairas, loukkaantunut eläin

loppiainen /lˈopːɪˌainen/ (n)
helligtrekongersdag
  joulunajan juhlista viimeisenä, 6. tammikuuta vietettävä kirkollinen juhlapäivä

loppu /lˈopːu/ (n)
ende
  viimeiset vaiheet

loppua /lˈopːua/ (v)
slutte
  päättyä, tulla tai päästä loppuunsa

loppusointu /lˈopːusˌointu/ (n)
rime
  riimi, runosäkeiden lopputavujen äänteellinen yhteissointu

lopputulos /lˈopːutulos/ (n)
formål
  se mihin jokin tekeminen päättyy; tulos; lopputulema

loputon /lˈoputon/ (adj)
endeløs
  loppumaton, päättymätön

lordi /lˈordɪ/ (n)
herre
  Britanniassa käytetty ylhäisaatelista asemaa ilmaiseva arvonimi.

lordoosi /lˈordoːsɪ/ (n)
svaie ryggen
  lannerangan liiallinen eteenpäin kaareutuminen; notkoselkäisyys
  asento, jossa naaraspuolinen nisäkäs parittelua helpottaakseen taivuttaa selkäänsä notkolle ja nostaa peräpäätään ylöspäin

loska /lˈoska/ (n)
slaps
  maassa oleva vetinen lumi

loukata /lˈoukata/ (v)
såre
  satuttaa itsensä (fyysisesti)
fornærme
  satuttaa jotakuta toista (henkisesti)
misbruk
  loukata jonkun oikeuksia johonkin

lounas /lˈounas/ (n)
sørvest
  väli-ilmansuunta etelän ja lännen välissä
lunsj, middag
  aamupäivällä tai keskipäivällä nautittu ruoka

lounastaa /lˈounastaː/ (v)
frukost
  syödä lounasta

luhtarentukka /lˈuhtarˌentukːa/ (n)
bekkeblom
  rentukka, Suomenkin luonnossa esiintyvä rentukoitten sukuun kuuluva kasvi

luikas /lwˈikas/ (adj)
glatt
  (murretta) liukas

luistin /lwˈistɪn/ (n)
skeise
  luistelua varten suunniteltu jalkine, jonka pohjassa on tätä tarkoitusta varten terä

luja /lˈuja/ (adj)
sterk
  kestävä

lujittaa /lˈujɪtːaː/ (v)
befeste
  tehdä lujemmaksi, kestävämmäksi

lukea /lˈukea/ (v)
lese
  esittää ääneen tekstistä tai ulkomuistista

lukihäiriö /lˈukɪhˌæirɪø/ (n)
dysleksi
  lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus.

lukio /lˈukɪo/ (n)
videregående skole
  Suomen koulutusjärjestelmän vapaaehtoinen oppilaitos, joka antaa yleissivistystä ja valmiudet aloittaa opinnot korkea-asteella

lukiolainen /lˈukɪolˌainen/ (n)
gymnasiast
  lukiossa opiskeleva henkilö; lukio-oppilas, lukio-opiskelija

lukita /lˈukɪta/ (v)
låse
  laittaa lukolla kiinni, sulkea pääsy jhk, salvata

lukkari /lˈukːarɪ/ (n)
klokker
  kirkon vanha ammattinimike kellojen soittajalle

lukki /lˈukːɪ/ (n)
langbein
  jokin lukkien lahkoon () kuuluva laji tai yksilö

lukko /lˈukːo/ (n)
lås
  ovessa oleva laite tai mekanismi, joka estää pääsyn johonkin ilman avainta tai muuta keinoa avata ovi

lukkoseppä /lˈukːosˌepːæ/ (n)
låsesmed
  ammatinharjoittaja, joka rakentaa, huoltaa, asentaa ja avaa lukkoja

luksi /lˈuksɪ/ (n)
lux
  valaistuksen voimakkuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lx)

luku /lˈuku/ (n)
tall
  numeroista koostuva määrän kertova esitys

lukulasit /lˈukulasɪt/ (n)
lesebriller
  lukemiseen tarkoitetut silmälasit

lukumäärä /lˈukumˌæːræ/ (n)
antall
  luettu eli laskettu määrä, lukuun perustuva tai lukuna ilmaistu paljous

lukuun ottamatta /lˈukuːn ˈotːamˌatːa/ (adv)
bortsett fra
  laskematta mukaan

lumi /lˈumɪ/ (n)
snø, sne
  veden härmistynyt olomuoto, jäätyneestä vedestä muodostunutta kiinteää kiteistä valkoista ainetta

lumiaura /lˈumɪˌaura/ (n)
snøplog
  aggregaattina ajoneuvoon kiinnitettävä aura, jolla työnnetään lunta pois

lumihiutale /lˈumɪhˌiutale/ (n)
snøfnugg
  jäätyneen veden muodostama kuusikulmainen kide, jotka satavat ja kerääntyvät maassa lumeksi

lumikko /lˈumɪkːo/ (n)
snømus
  () elintavoiltaan kärppää muistuttava näätäeläin. Euroopassa elää kaksi kokonsa ja ulkonäkönsä puolesta toisistaan eroavaa alalajia.

lumilautailu /lˈumɪlˌautailu/ (n)
snowboard
  urheilumuoto, jossa lasketaan lumilaudalla alas lumista rinnettä

lumilinko /lˈumɪlˌiŋko/ (n)
snøfreser
  itsenäinen polttomoottorilla toimiva, joskus sähkökäyttöinen, laite, jolla lingotaan lumi sivuun

lumimyrsky /lˈumɪmˌyrsky/ (n)
snøstorm
  myrsky johon liittyy lumisade ja lumen nousu ilmaan

lumipallo /lˈumɪpˌallo/ (n)
snøball
  lumesta tehty pallo

lumisade /lˈumɪsˌade/ (n)
snøfall
  sade, joka laskeutuu lumena
sne
  television ruudussa näkyvä valkoinen kohina

lumisota /lˈumɪsˌota/ (n)
snøballkrig
  yl. leikkimielinen taistelu, jossa toisia heitetään lumipalloilla

lumiukko /lˈumiukːo/ (n)
snømann
  päällekkäin kasatuista lumipalloista tehty ihmisenmuotoinen hahmo

lumivyöry /lˈumɪvˌyøry/ (n)
lavine, snøras
  luonnonilmiö, jossa lumimassa vyöryy alas rinnettä

lumous /lˈumous/ (n)
agnbøk
  taika, jonka tekijä alistaa toisen persoonan hallintaansa lumoamalla

lumppu /lˈumpːu/ (n)
lump
  huonokuntoinen käytetty tekstiili tai tuotantoprosessin jätetekstiili

lunastaa /lˈunastaː/ (v)
påstand
  ottaa haltuunsa

lunni /lˈunnɪ/ (n)
lundefugl
  värikäsnokkainen kalaa syövä ruokkilintu ()

luntata /lˈuntata/ (v)
fuske
  huijata jossakin kokeessa tai testissä esim. käyttämällä kiellettyjä apuneuvoja kuten sanakirjaa, laskinta, puhelinta, naapurin paperia yms.

lunttilappu /lˈuntːɪlˌapːu/ (n)
jukselapp
  muistilappu, johon kootaan kokeeseen tai tenttiin tarvittavat olennaisimmat asiat, etenkin sellainen jota käytetään lunttaamiseen

lunttu /lˈuntːu/ (n)
hore
  huora

luoda /lˈuoda/ (v)
skape
  tuottaa jotakin uutta ja omaperäistä

luodata /lˈuodata/ (v)
frisk
  tutkia veden syvyyttä tai pohjanmuotoja

luode /lˈuode/ (n)
nordvest
  väli-ilmansuunta lännen ja pohjoisen välissä
fjære
  tilanne, jossa meriveden pinta on alhaisimmillaan vuorovesi-ilmiön korkeusvaihtelusyklissä, laskuvesi

luokka /lˈuokːa/ (n)
klasse
  ryhmä, johon luokiteltava asia tai esine asetetaan samankaltaisten joukkoon
  laatuaste, laatu
  tieteellisen luokittelun taso lahkon ja kaaren (kasvitieteessä) tai pääjakson (eläintieteessä) välissä (classis)
  koulussa samassa vaiheessa olevien oppilaiden opetusryhmä

luokkahuone /lˈuokːahˌuone/ (n)
klasserom
  luokka, huonetila, jossa opetus tapahtuu koulussa

luokkataistelu /lˈuokːatˌaistelu/ (n)
klassekamp
  marxilaisuudessa eri yhteiskuntaluokkien käymä kamppailu vallasta ja omaisuudenjaosta; yksi Karl Marxin keskeisistä sosiologisista ideoista

luomi /lˈuomɪ/ (n)
føflekk
  tumma, joskus kohollaan oleva, yleensä hernettä pienempi epämuodostuma ihmisen iholla

luomus /lˈuomus/ (n)
skapning
  luomistyön tulos

luonne /lˈuonne/ (n)
særpreg
  jonkun henkiset ominaispiirteet

luonnollinen luku /lˈuonnollɪnen lˈuku/ (n)
naturlig tall
  ei-negatiivinen kokonaisluku; kokonaislukujen joukon ℕ alkio

luonnollisesti /lˈuonnollɪsˌestɪ/ (adv)
naturligvis
  luonnollisella tavalla
  tietysti, tietenkin

luonnonilmiö /lˈuonnonˌilmɪø/ (n)
naturfenomen
  tapahtuma, joka ei ole ihmisen aikaansaama

luonnontiede /lˈuonnontˌiede/ (n)
naturvitenskap
  luontoa, sen ilmiöitä tutkiva, ja niitä selittämään pyrkivä tiede

luonnonvalinta /lˈuonnonvalˌinta/ (n)
naturlig seleksjon
  evoluutioprosessi, jossa perinnölliset hyödylliset ominaisuudet runsastuvat ja haitalliset harvinaistuvat populaatiossa sukupolvien kuluessa ympäristön vaikutuksesta; elinkelpoisuutta valvova evoluutioprosessi; koskee erityisesti suvutonta lisääntymistä

luonnonvarainen /lˈuonnonvarˌainen/ (adj)
vill
  (eläimestä, kasvista) sellainen, joka elää luonnossa vastakohtana vankeudessa elävälle, tarhatulle tai kotieläimelle

luonnos /lˈuonnos/ (n)
kladd
  taideteoksen, kirjoituksen tms. (nopeasti tehty) suunnitelma, hahmotelma

luonto /lˈuonto/ (n)
natur
  maapallolla kaikki, mikä ei ole ihmisen rakentamaa tai järjestelemää

luopua /lˈuopua/ (v)
avskrive
  antaa pois jotakin, jonka omistaa; jättää jotakin, jonka haluaisi omistaa; jättää virka tai asema; lopettaa jonkin tekeminen, tavoittelu

luostari /lˈuostarɪ/ (n)
kloster
  ulkopuolisilta lähes suljettu rakennus tai rakennusryhmä, missä miespuoliset munkit tai naispuoliset nunnat elävät luostarisäännön alaisina

luostarikirkko /lˈuostarɪkˌirkːo/ (n)
abbedi
  luostarin yhteydessä oleva kirkko

luotain /lˈuotain/ (n)
sonde
  syvyyden luotaukseen merenkulussa käytettävä, alkeellisimmillaan narusta ja painosta muodostuva laite

luotettava /lˈuotetːˌava/ (adj)
alvorlig
  sellainen, johon voi luottaa

luoti /lˈuotɪ/ (n)
kule
  käsiaseen tai konetuliaseen patruunaan sijoitettu heite, joka ammutaan kohteeseen

luotsata /lˈuotsata/ (v)
lose
  ohjata alukset turvallisesti avomereltä satamiin ja niistä ulos

luotsi /lˈuotsɪ/ (n)
los
  merikapteenin tutkinnon suorittanut henkilö, joka ohjaa ja opastaa aluksia vaikeakulkuisten ja vaarallisten väylien läpi

luottaa /lˈuotːaː/ (v)
ha tillit
  uskoa että joku tai jokin ei petä tai huijaa

luottamusväli /lˈuotːamˌusvælɪ/ (n)
konfidensintervall
  arvoväli, jolle todellinen arvo tietyllä todennäköisyydellä sijoittuu

luottokortti /lˈuotːokˌortːɪ/ (n)
kredittkort
  jonkin rahoituslaitoksen myöntämä maksukortti, jolla voi ostaa luotolla tiliehtojen mukaisesti

luova /lˈuova/ (adj)
kreativ
  sellainen, jolla on luovuutta; joka kykenee luomaan tai keksimään uutta

luovuttaa /lˈuovutːaː/ (v)
donasjon
  antaa jotakin jonkun hallintaan

lupa /lˈupa/ (n)
tillatelse
  suostumus

lupaus /lˈupaus/ (n)
løfte
  sitoumuksen tai vakuutuksen ilmaus

lupiini /lˈupɪːnɪ/ (n)
lupin
  hernekasvien heimoon kuuluvan lupiinien () suvun kasvi

luppi /lˈupːɪ/ (n)
lupe
  eräänlainen mm. jalokivikauppiaiden suurennuslasi, joka käytettäessä viedään hyvin lähelle silmää, ja suurennus on yleensä vähintään kymmenkertainen

lurjus /lˈurjus/ (n)
skurk
  ilkiö, heittiö, retku, ryökäle

lusikka /lˈusɪkːa/ (n)
skje, skei
  löysän tai nestemäisen ruoan nauttimiseen tai sekoittamiseen tarkoitettu ruokailuväline

lutka /lˈutka/ (n)
ludder
  horo; seksuaalisesti hyvin aktiivinen nainen, joka harrastaa irtosuhteita

luu /lˈuː/ (n)
ben, bein
  (anatomia) kalkkinen selkärankaisen eläimen sisäisen tukirangan eli luurangon osa

luukku /lˈuːkːu/ (n)
luke
  aukon peittävä levymäinen osa, kansi, joka voidaan avata ja sulkea

luulajansaame /lˈuːlajˌansaːme/ (n)
lulesamisk
  Pohjois-Ruotsissa ja -Norjassa puhuttava saamelaiskieli, jolla on n. 2000 puhujaa, kielitunnus smj

luulla /lˈuːlla/ (v)
synes
  kuvitella jotakin, joka ei välttämättä pidä paikkaansa, uskoa tietävänsä

luumarja /lˈuːmarja/ (n)
steinfrukt
  mehevä hedelmä, jonka siemen on mallon ympäröimän kiven sisällä

luumen /lˈuːmen/ (n)
lumen
  valovirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lm)

luumu /lˈuːmu/ (n)
plomme
  mikä tahansa luumujen alasukuun () kuuluva -suvun puulaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä

luumupääaratti /lˈuːmupˌæːarˌatːɪ/ (n)
parykkpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luumupääkaija /lˈuːmupˌæːkaija/ (n)
plommehodeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luunmurtuma /lˈuːnmurtˌuma/ (n)
beinbrudd
  luun murtuminen; murtunut kohta

luuposliini /lˈuːposlˌiːnɪ/ (n)
benporselen
  luutuhkasta, maasälvästä ja kaoliinista valmistettava posliini

luuppi /lˈuːpːɪ/ (n)
lupe
  pieni kello- ja kultaseppien ym. käyttämä suurennuslasi

luuranko /lˈuːraŋko/ (n)
skjelett
  selkärankaisen luinen tukiranka

luuta /lˈuːta/ (n)
kost
  yl. varrellinen varvuista kimpuksi koottu lakaisuväline

luutnantti /lˈuːtnantːɪ/ (n)
løytnant
  vänrikin ja yliluutnantin arvojen väliin sijoittuva sotilasarvo; sellaisen arvon haltija

luuttu /lˈuːtːu/ (n)
lutt
  keskiajalta lähtien Euroopassa käytetty kielisoitin

luuvartti /lˈuːvartːɪ/ (n)
lovart
  tuulenpuoli, ylähanka

luuydin /lˈuːydɪn/ (n)
marg
  suurimpien luiden sisällä ontelossa oleva pehmeä kudos, joka ei ole kovaa luuta

luvallinen /lˈuvallɪnen/ (adj)
tillatt
  asia, johon on lupa

luvata /lˈuvata/ (v)
love
  vakuuttaa, että jokin tulee tapahtumaan, antaa vakuutus, lupaus jostakin, joka tulee tapahtumaan

luxemburg /lˈuksemburɡ/ (n)
luxembourgsk
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva germaaninen kieli, jota puhutaan Luxemburgissa ja osassa Belgiaa, Ranskaa ja Saksaa (kielitunnus: lb; sanalista)

lyhde /lˈyhde/ (n)
knippe
  ennen leikkuupuimureiden aikaa elonkorjuussa leikatusta viljasta valmistettu sylin täysi kimppu, jotka kasataan kuhilaiksi pellolle viljan kuivatusta ja alkusäilytystä varten ennen puintia

lyhenne /lˈyhenne/ (n)
forkortelse
  lyhennetty versio jostakin sanasta

lyhennelmä /lˈyhennˌelmæ/ (n)
resumé
  lyhennetty versio tekstistä, jossain ilmestyneestä artikkelista tai fiktiosta

lyhentää /lˈyhentæː/ (v)
forkorte
  tehdä lyhyemmäksi

lyhty /lˈyhty/ (n)
lykt
  laite, joka tuottaa valoa yleensä polttamalla polttoainetta

lyhyeksi myynti /lˈyhyˌeksɪ mˈyːntɪ/ (n)
shorting
  kolmannelta osapuolelta lainattujen arvopaperien myynti tarkoituksena ostaa myöhemmin takaisin ja palauttaa lainaajalle samoja arvopapereita ja hyötyä kurssinlaskusta

lyhyt /lˈyhyt/ (adj)
kort
  sellainen, joka on pituudeltaan vähäinen, pituussuunnassa pieni

lyhytnokkakakadu /lˈyhytnˌokːakˌakadu/ (n)
hvitkinnkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lyijy /lˈyijy/ (n)
bly
  metallinen aine, kemiallinen merkki Pb

lyijykynä /lˈyijykˌynæ/ (n)
blyant
  kirjoitus- tai piirustusväline, jossa on kiinteä puiseen kuoreen tai täytekynään sijoitettu grafiitti- ja savitäyte

lykätä /lˈykætæ/ (v)
dytte
  työntää

lymfooma /lˈymfoːma/ (n)
lymfekreft
  imukudoksesta, tavallisimmin imusolmukkeista lähtöisin oleva syöpä

lymykaija /lˈymykˌaija/ (n)
jordpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lymyluura /lˈymylˌuːra/ (n)
stripemaurpitta
  eräs luurien sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lymytä /lˈymytæ/ (v)
gjemme seg
  piileksiä, piileskellä

lynkata /lˈyŋkata/ (v)
lynsje
  teloittaa joku, yleensä ilman oikeudenkäyntiä, väkijoukon toimesta

lynkkysuoli /lˈyŋkːysˌuolɪ/ (n)
endetarm
  paksusuolen keskimmäinen osa

lypsykone /lˈypsykˌone/ (n)
melkemaskin
  karjanhoidossa käytettävä laite, joka alipaineen avulla imee maidon karjan utareista

lypsää /lˈypsæː/ (v)
melke
  ottaa maitoa lehmän tai muun lypsykarjan utareista

lyttäys /lˈytːæys/ (n)
panne
  murskaava arvostelu

lyyra /lˈyːra/ (n)
lyre
  antiikin Kreikassa runonlausunnan säestämiseen käytetty kielisoitin

lyyraturska /lˈyːratˌurska/ (n)
lyr
  seitin sukuinen kala, jonka tunnistaa pitkästä eteentyöntyvästä alaleuasta ()

lyödä /lˈyødæ/ (v)
slå
  iskeä kerran
  voittaa kilpailussa tai taistelussa
  valmistaa metallirahaa
  (sydämestä) pumpata verta säännöllisellä supistumisliikkeellä, sykkiä

lyödä lyttyyn /lˈyødæ lˈytːyːn/ (v)
avfeie
  torjua täysin, tyrmätä
-es
  litistää lyömällä

lyödä vetoa /lˈyødæ vˈetoa/ (v)
vedde
  sopia maksavansa rahalla tai muulla omaisuudella, jos ennustaa tulevaisuuden väärin, ja saavansa saman summan rahaa tai muuta omaisuutta, jos arvaa tulevaisuuden oikein

lyömäsoitin /lˈyømæsˌoitɪn/ (n)
slagverkinstrument
  soitin, jonka lyöminen erityisellä kapulalla tai käsin saa aikaan soittimelle ominaisen värähtelyn ja sitä kautta äänen

lyönti /lˈyøntɪ/ (n)
slag
  yksittäinen isku, sivallus

lähde /lˈæhde/ (n)
fontene
  paikka, jossa valuu pohjavettä maasta, maan pintaan avautuvasta vesisuonesta, vesilähde
kilde
  paikka, jossa nestettä tai kaasua työntyy ulos maasta
  paikka tai kappale, josta jokin aine, säteily, energia jne. on peräisin
  tiedon tms. alkuperä

lähdekoodi /lˈæhdekˌoːdɪ/ (n)
kildekode
  (ohjelmointi) tekstitiedosto, joka on tarkoitettu käännettäväksi ohjelmointikielen kääntäjällä

läheinen /lˈæheinen/ (adj)
intim
  lähellä sijaitseva

läheisyys /lˈæheisyːs/ (n)
nærhet
  lähellä olemisen olotila

lähelle /lˈæhelle/ (adv)
avslutte
  melkein liki, lähipiirin keskipisteen tuntumaan

lähellä /lˈæhellæ/ (adv)
nær
  lyhyen matkan tai ajan päässä
avslutte
  samankaltaisesta tai yhteenkuuluvasta
nesten
  hyvin mahdollisesti tai melkein tapahtuvasta

lähentely /lˈæhentˌely/ (n)
innflyging
  pyrkiminen seksuaalisesti lähemmäs, erityisesti koskettelemalla

lähes /lˈæhes/ (adv)
nesten
  melkein, miltei, likipitäen

lähestyminen /lˈæhestˌymɪnen/ (n)
innflyging
  lähestyä-verbistä muodostettu teonnimi

lähestymistapa /lˈæhestymˌistapa/ (n)
tilnærmelsesmåte
  tapa jolla ongelman ratkaisuun lähdetään tai asiaa tarkastellaan

lähestyä /lˈæhestˌyæ/ (v)
nærme
  tulla lähemmäksi jjkta/jtak

lähetti /lˈæhetːɪ/ (n)
løper
  shakkinappula (♝ tai ♗), joka liikkuu shakkilaudalla joko mustia tai valkoisia diagonaaleja pitkin

lähettää /lˈæhetːæː/ (v)
sende
  panna joku matkaan (johonkin muualle)

lähetys /lˈæhetys/ (n)
kringkasting
  ohjelmien julkaisu julkisessa (suoratoisto-) verkossa siten, että ne ovat vastaanotettavissa; lähetetty ohjelma
misjon
  eräiden uskontojen harjoittamiseen liittyvä toimi, jossa julistetaan sanaa niille, jotka eivät sitä tunne, lähetystyö

lähetyskulut /lˈæhetˌyskulut/ (n)
fraktutgifter
  Rahamäärä, joka tarvitaan tavaran perille toimittamiseen.

lähetyskustannukset /lˈæhetˌyskustˌannukset/ (n)
fraktutgifter
  rahamäärä, joka tarvitaan tavaran perille toimittamiseen

lähetystyö /lˈæhetˌystyø/ (n)
misjon
  oman uskonnon taikka uskonnolliseksi luokiteltavan näkemyksen tai kokemuksen levittäminen tai tarjoaminen toisille

lähikuva /lˈæhɪkˌuva/ (n)
nærbilde
  valokuva, joka on otettu läheltä

lähimmäinen /lˈæhɪmmˌæinen/ (n)
nabo
  (uskonnollinen) läheinen ihminen, oman kansan jäsen, ystävä

lähistö /lˈæhɪstø/ (n)
naboskap
  jotakin välittömästi ympäröivä alue; lähialue

lähiö /lˈæhɪø/ (n)
forstad
  kaupungin laidalle rakennettu asuinalue

lähteä /lˈæhteæ/ (v)
forlate
  alkaa mennä; mennä pois, poistua
dra bort
  mennä johonkin (niin että korostetaan eroa aiempaan tilanteeseen)
date
  kuolla, poistua keskuudestamme

lähtökohta /lˈæhtøkˌohta/ (n)
utgangspunkt
  se, mihin jokin perustuu; alkuperäinen kanta, hypoteesi tai premissi

läikkä /lˈæikːæ/ (n)
låne
  läiskä

läksy /lˈæksy/ (n)
lekse
  koulusta annettu kotitehtävä

lämmin /lˈæmmɪn/ (adj)
varm
  sellainen, jonka lämpötila on tavanomaista korkeampi tai pysyvästi korkeahko ja tuntuu monista aistittuna sopivalta tai miellyttävältä

lämmittäminen /lˈæmmɪtːˌæmɪnen/ (n)
oppvarming
  tarvittavan lämmön tuottaminen

lämmittää /lˈæmmɪtːæː/ (v)
varme opp
  tehdä lämpimäksi; säteillä lämpöä

lämmitys /lˈæmmɪtys/ (n)
oppvarming
  lämmittämisen toteutus, se, että lämmitetään jollain keinolla

lämpö /lˈæmpø/ (n)
varme
  aineen atomien ja molekyylien lämpöliikkeeseen perustuva energiamuoto, lämpöenergia
  lämpötilaa nostava energia, jonka syntyy tai kuluu jossakin reaktiossa tai olomuodon muutoksessa

lämpökynttilä /lˈæmpøkˌyntːɪlæ/ (n)
telys
  metalliseen kuoreen valettu pieni kynttilä

lämpömittari /lˈæmpømˌitːarɪ/ (n)
termometer
  laite, jolla mitataan lämpötiloja

lämpötila /lˈæmpøtˌila/ (n)
temperatur
  (fysiikka) termodynaaminen suure, lämpöliikkeen voimakkuutta vastaava kappaleen tai aineen ominaisuus, joka kertoo kuinka kuuma tai kylmä jokin on

lännenhelttamesikko /lˈænnenhˌeltːamesˌikːo/ (n)
dryandrahonningeter
  eräs helttamesikoiden sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lännenkoukkukakadu /lˈænneŋkˌoukːukˌakadu/ (n)
vestkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

länsi /lˈænsɪ/ (n)
vest
  pääilmansuunta etelän ja pohjoisen välissä , etelästä 90 astetta myötäpäivään pohjoisella pallonpuoliskolla

läntinen /lˈæntɪnen/ (adj)
vestlig
  sellainen, joka sijaitsee lännessä, lännessä oleva tai lännestä tuleva; läntiseen maailmaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

läpi /lˈæpɪ/ (adv)
gjennom
  lävitse

läpi /lˈæpɪ/ (n)
hol
  reikä

läpinäkymätön /lˈæpɪnˌækymætøn/ (adj)
opak
  sellainen, jonka läpi ei näe tai sellainen, jonka alta ei näy mitään

läpinäkyvä /lˈæpɪnˌækyvæ/ (adj)
gjennomsiktig
  (optiikka) sellainen materiaali, jonka läpi ihminen näkee, koska valo läpäisee sen erinomaisesti

läppä /lˈæpːæ/ (n)
klaff
  sydämen osa, jonka tarkoituksena on ohjata veren virtausta

läpäistä /lˈæpæistæ/ (v)
trenge inn
  puhkaista
passere
  tulla hyväksytyksi kokeessa tai testissä

läskisäkki /lˈæskɪsˌækːɪ/ (n)
bergknapp
  lihava henkilö

läsnä /lˈæsnæ/ (adv)
til stede
  luona

läsnä oleva /lˈæsnæ ˈoleva/ (adj)
til stede
  sellainen, joka tai mikä on läsnä; mukana oleva, paikalla oleva

lätäkkö /lˈætækːø/ (n)
sølepytt
  sadeveden täyttämä pieni kuoppa maassa

lävikkö /lˈævɪkːø/ (n)
dørslag
  maljanmuotoinen astia, jossa on reikiä pohjassa; käytetään mm. vihannesten huuhtelemiseen ja pastan valuttamiseen

lävistäjä /lˈævɪstˌæjæ/ (n)
diagonal
  tasokuvion etäisimmät pisteet yhdistävä jana

lääke /lˈæːke/ (n)
medisin
  ihmisen tai eläinten elimistössä sairautta tai sen oireita parantava tai elintoimintoja muuttava, Suomessa lääkelain säädösten mukainen, aine tai valmiste

lääketiede /lˈæːketˌiede/ (n)
medisin
  terveyden ylläpitämisen ja palauttamisen hoitomenetelmien ja lääkkeiden vaikutusten tieteellinen tutkimus; jakautuu lukuisiin osa-alueisiin

lääkäri /lˈæːkærɪ/ (n)
lege
  ihmisten sairauksia tunnistava ja hoitava, siihen koulutuksen saanut ja lääketieteen lisensiaatin tutkinnon suorittanut terveysammattilainen

lääkärinlausunto /lˈæːkærˌinlausˌunto/ (n)
legemelding
  asiakirja, jolla lääkäri ammattinsa puolesta ilmaisee käsityksensä henkilön sairauden- tai terveydentilasta

lääkärintodistus /lˈæːkærˌintodˌistus/ (n)
legemelding
  lääkärin antama todistus sairaudesta

lörpötellä /lˈørpøtellæ/ (v)
skravle
  puhua tyhjänpäiväisiä, toisia häiriten, pulista, hölöttää

löydös /lˈøydøs/ (n)
funn
  lääketieteellisessä tutkimuksessa tai seulonnassa havaittu tutkimusobjekti ja siitä tehty analyysi
  arkeologisissa kaivauksissa tai sattumalta havaittu arkeologisesti kiinnostava kohde selvitettäväksi
  irtonaisista kappaleista tai kaivauksista saadusta mateiaalista tehty mielenkiintoinen havainto, joka saattaa johtaa esiintymän jäjille

löysentää /lˈøysentæː/ (v)
slappe av
  tehdä löysemmäksi

löysä /lˈøysæ/ (adj)
løs
  joka sisältää runsaasti nestettä, viskositeetiltaan pieni

löytää /lˈøytæː/ (v)
finne
  nähdä jokin esine tai asia, joka on ollut kadoksissa tai jota on muuten kaivannut

löytö /lˈøytø/ (n)
funn
  löydetty asia

löytöretki /lˈøytørˌetkɪ/ (n)
oppdagelsesreise
  matka ennalta tuntemattomaan paikkaan

löytötavaratoimisto /lˈøytøtˌavaratˌoimɪsto/ (n)
hittegodskontor
  paikka jossa säilytetään löydettyjä tavaroita ja josta niitä voi hakea

maa /mˈaː/ (n)
land, jord
  maapallon kiinteä pinta; kuiva maa veden tai ilman vastakohtana
jord
  aine, josta maa koostuu; maa-aines; multa
land
  alue, joka on jonkun omistuksen kohteena tai jota käytetään viljelykseen tai hyödynnetään muuten
  valtio

maahanmuuttaja /mˈaːhanmˌuːtːaja/ (n)
innvandrer
  maahan ulkomailta muuttava henkilö

maahanmuutto /mˈaːhanmˌuːtːo/ (n)
innvandring
  henkilön muutto toiseen maahan

maahumala /mˈaːhumˌala/ (n)
korsknapp
  matalana kasvava rönsyilevä monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

maailma /mˈaːɪlma/ (n)
verden
  planeetta Maa

maailmankaikkeus /mˈaːɪlmˌaŋkaikːeus/ (n)
univers
  kaikki olevainen

maailmankuva /mˈaːɪlmˌaŋkuva/ (n)
verdenssyn
  yksilön tai yhteisön käsitys siitä, millainen ympäröivä todellisuus on

maailmanmatkaaja /mˈaːɪlmˌanmatkˌaːja/ (n)
globetrotter
  laajasti matkusteleva henkilö

maailmansota /mˈaːɪlmˌansota/ (n)
verdenskrig
  useaan maanosaan ja valtioon vaikuttava, laajamittainen sota

maakaasu /mˈaːkaːsu/ (n)
naturgass
  tavallisesti lähes kokonaan metaanista koostuva fossiilinen polttoaine, joka on syntynyt ajan saatossa anaerobisen toiminnan myötä maaperässä

maakellari /mˈaːkellˌarɪ/ (n)
jordkjeller
  maahan kaivettuun kuoppaan rakennettu kellari perunoiden ja juuresten säilyttämistä varten

maakotka /mˈaːkotka/ (n)
kongeørn
  () haukkojen heimoon kuuluva kookas päiväpetolintu, Yleisväriltään ruskea lintu, jonka siipien kärkiväli saattaa ylittää kaksi metriä.

maakunta /mˈaːkunta/ (n)
provins
  historiallisesti tai kansatieteellisesti yhtenäinen valtion osa

maalainen /mˈaːlainen/ (adj)
landlig
  maaseudulle ominainen

maalainen /mˈaːlainen/ (n)
landsmann
  maaseudulla asuva

maalaji /mˈaːlajɪ/ (n)
gulv
  (geologia) maaperän syntytavan mukaista koostumusta kuvaava luokittelu

maalari /mˈaːlarɪ/ (n)
målar
  ammattihenkilö, joka maalaa

maalata /mˈaːlata/ (v)
male
  levittää jnk pinnan päälle maalia
  tehdä maalaus

maalaus /mˈaːlaus/ (n)
maleri
  taidemaalarin maalaamalla tekemä taideteos
  maalaamalla tehty pinnoite; maalaajan työpanos, maalaustyö, missä tehdään yleensä värillinen päällyste halutun ulkonäön ja suojauksen aikaansaamiseksi

maalaustaide /mˈaːlaustˌaide/ (n)
malerkunst
  (kuvataide) taidemuoto, missä taideteokset syntyvät taiteilijan tekeminä maalaamalla

maalausteline /mˈaːlaustˌelɪne/ (n)
staffeli
  taidemaalarin apuväline, joka pitää kankaan tukevasti paikallaan maalaamisen aikana

maali /mˈaːlɪ/ (n)
maling, lakk
  pinnoitukseen käytettävä aine, joka suojaa pintaa ja muuttaa sen väriä

maaliskuu /mˈaːlɪskuː/ (n)
mars
  vuoden kolmas kuukausi, kuukausi helmikuun ja huhtikuun välissä

maalitaulu /mˈaːlɪtˌaulu/ (n)
skyteskive
  ammunnassa taulu, johon yritetään osua

maalivahti /mˈaːlɪvˌahtɪ/ (n)
målvakt, keeper
  joidenkin joukkuelajien pelaaja, jonka tehtävänä on puolustaa omalla maalilla pyrkien estämään pelivälineen pääsy omaan maaliin

maallikko /mˈaːllɪkːo/ (n)
amatør
  henkilö, jolla ei ole ammatillista asiantuntemusta tietystä alasta

maallikkoveli /mˈaːllɪkːˌovelɪ/ (n)
Broder
  papiksi vihkimätön munkki

maanalainen /mˈaːnalˌainen/ (adj)
underjordisk
  maanpinnan alainen, sellainen, joka on maan alla, maan alla sijaitseva tai elävä

maanantai /mˈaːnantai/ (n)
mandag
  viikon ensimmäinen päivä Euroopassa ja ISO 8601 -standardia noudattavissa järjestelmissä, viikonpäivä sunnuntain ja tiistain välissä

maanjäristys /mˈaːnjærˌistys/ (n)
jordskjelv
  maan kallioperän tärähtely, joka on voimakkaana haitallista ihmisille ja rakennuksille

maankuori /mˈaːŋkuorɪ/ (n)
skare
  Maan vaippaa ympäröivä kiinteä kivikerros, joka on jakautunut litosfäärilaattoihin

maanmies /mˈaːnmies/ (n)
landsmann
  saman maan kansalainen, samasta valtiosta lähtöisin oleva henkilö

maanmittaus /mˈaːnmɪtːaus/ (n)
landmåling
  toiminta, jossa määritetään mittausten avulla Maan pinnalla olevien kohteiden sijaintia, kokoa ja muotoa

maannos /mˈaːnnos/ (n)
jordsmonn
  maankuoren uloin, parin metrin vahvuinen pintakerros, jossa tapahtuu elollisia ja elottomia muutoksia

maanosa /mˈaːnosa/ (n)
verdensdel
  mikä tahansa maapallon suurista maa-alueista, joiden paikoin epäselvät rajat on määritelty osin maantieteellisesti, osin poliittisesti; yhteensä maanosia hahmotetaan, ajatellaan olevan, seitsemän kappaletta

maantie /mˈaːntie/ (n)
landeveg
  tieliikennettä varten tehty yleensä valtion omistama yleinen tie

maantiede /mˈaːntiede/ (n)
geografi
  Maan pintaa ja sen ilmiöitä tutkiva tiede; geografia

maantierosvo /mˈaːntierˌosvo/ (n)
landeveisrøver
  maantien varrella ohikulkijoita vaaniva ja ryöstävä varas

maanviljelijä /mˈaːnvɪljˌelɪjæ/ (n)
bonde
  henkilö, joka saa toimeentulonsa maata viljelemällä

maanviljely /mˈaːnvɪljˌely/ (n)
landbruk
  valikoima tekniikoita ja käytäntöjä, joilla ruokaa ja muita hyödykkeitä tuotetaan kasvattamalla hyötykasveja järjestelmällisesti

maanvyöry /mˈaːnvyøry/ (n)
steinras
  massaliikunto, jossa maa-aines ja kivet liikkuvat rinnettä alaspäin painovoiman vaikutuksesta

maaorava /mˈaːorˌava/ (n)
sveitsisk
  oravasuku (), joka elää pääosin Pohjois-Amerikassa

maaorja /mˈaːorja/ (n)
leilending
  henkilö, joka on sidottu ilman muutto-oikeutta omaan asuinpaikkaansa jonka omistaa joku toinen, voidaan myös määrätä korvaamaan työllä herralleen hänen omistamansa omaisuuden käytöstä

maaorjuus /mˈaːorjuːs/ (n)
livegenskap
  se, että ihminen on pakotettu olemaan maaorja

maapallo /mˈaːpallo/ (n)
jordart
  Maa-planeetta; kolmas planeetta Auringosta lukien

maaperä /mˈaːperæ/ (n)
jordsmonn
  kallioperää peittävä maata, vettä ja ilmaa sisältävä irtomaakerros

maapähkinä /mˈaːpæhkˌinæ/ (n)
peanøtt, jordnøtt
  eräs hernekasveihin kuuluva kasvi ()

maaseutu /mˈaːseutu/ (n)
landsens
  harvaan asuttu, us. haja-asutettu alue kaupunkien ulkopuolella

maasiira /mˈaːsɪːra/ (n)
kaffebiller
  siirojen lahkoon kuuluva ryhmä () maalla eläviä äyriäisiä

maasika /mˈaːsɪka/ (n)
jordsvin
  Saharan eteläpuolisilla alueilla Afrikassa elävä termiittejä syövä eläinlaji (Orycteropus afer)

maastamuutto /mˈaːstamˌuːtːo/ (n)
utvandring
  jostain maasta pois muuttaminen

maasto /mˈaːsto/ (n)
terreng
  luonnonvarainen, usein pinnanmuodoiltaan vaihteleva, luonnollinen ympäristö retkeilytarkoituksessa, metsästyksessä tai sotatoimien yhteydessä

maata /mˈaːta/ (v)
ligge
  olla makuuasennossa

maatalous /mˈaːtalous/ (n)
landbruk
  elinkeino, jossa tuotetaan ruokaa ja rehua sekä muita tuotteita raaka-aineeksi kasvattamalla tiettyjä viljelykasveja ja tuotantoeläimiä

maataloustuki /mˈaːtalˌoustukɪ/ (n)
dyrke
  tuki, jota maksetaan julkisista varoista maatalouden harjoittajille, esimerkiksi maanviljelijöille

maatila /mˈaːtɪla/ (n)
gård
  tila, jolla harjoitetaan maataloutta ja jolla on tätä varten tarvittavat rakennukset ja muut tuotantovälineet

maatilkku /mˈaːtɪlkːu/ (n)
land
  pieni maapalsta jolla joku usein asuu ja sitä viljelee

maatuska /mˈaːtuska/ (n)
dokk
  puusta valmistettu naishahmoinen nukke, joka on ontto niin, että sen sisälle voidaan asettaa sarja samanlaisia, mutta aina hieman toistaan pienempiä nukkeja

maavarsi /mˈaːvarsɪ/ (n)
jordstengel
  kasvien maanpinnan alapuolella kasvava varsi

maaöljy /mˈaːøljy/ (n)
petroleum
  kuolleista muinaisista eliöistä kerrostunutta ja maankuoren paineessa ja kuumuudessa muodostunutta, maankuoren onkaloissa esiintyvää eripituisista hiilivedyistä koostuvaa hiekansekaista nestettä

madagaskarinkaijanen /mˈadaɡˌaskarˌiŋkaijanen/ (n)
gråhodet dvergpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

madagaskarinkanahaukka /mˈadaɡˌaskarˌiŋkanahˌaukːa/ (n)
mesitthauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

madagaskarintöyhtöhaukka /mˈadaɡˌaskarˌintøyhtøhˌaukːa/ (n)
øglebaza
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

made /mˈade/ (n)
lake
  (kalat) makeassa vedessä elävä turskakaloihin kuuluva petokala ()

mafia /mˈafɪa/ (n)
mafia
  alun perin sisilialainen rikollis- ja terrorijärjestö

magia /mˈaɡɪa/ (n)
magi
  (mytologia) salaoppi, menettelyt, joilla pyritään pakottamaan luonnon- ja kohtalonvoimat omien tarkoitusten mukaisiksi

magma /mˈaɡma/ (n)
magma
  maan sisällä olevaa sulaa kivimassaa, joka tulivuorenpurkauksen yhteydessä valuu ulos tai räjähtää. Kun magma valuu ulos vuoren sisältä, sanotaan sitä laavaksi

magneetti /mˈaɡneːtːɪ/ (n)
magnet
  voimakkaasti magneettinen kappale, joka luo ympärilleen magneettikentän

magneettikenttä /mˈaɡneːtːɪkˌentːæ/ (n)
magnetfelt
  kenttä, jonka aiheuttaa sähkövarausten liike (sähkövirta) tai muuttuva sähkökenttä

magneettinauha /mˈaɡneːtːɪnˌauha/ (n)
magnetbånd
  magneettisella materiaalilla, usein rautaoksidilla päällystetty muovinauha, johon tallennetaan ääntä, kuvaa tai dataa avokelanauhurilla tai kasetin sisälle kelattuna

magneettinen /mˈaɡneːtːɪnen/ (adj)
magnetisk
  sellainen, jolla on magnetismin mukainen ominaisuus vars. kyky vetää puoleensa rautaa

magnesium /mˈaɡnesium/ (n)
magnesium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

magnetismi /mˈaɡnetˌismɪ/ (n)
magnetisme
  kappaleiden välistä vetovoimaa ilmentävien fysikaalisten ilmiöiden joukko

mahalaukku /mˈahalˌaukːu/ (n)
mave
  ruoansulatuselimistön osa, ruokatorven jatkeena oleva ruoansulatuskanavan laajentuma, jossa varsinainen ruoansulatus alkaa

mahdollinen /mˈahdollɪnen/ (adj)
mulig
  ehkä tapahtuva; toteutettavissa oleva; sellainen johon suodaan mahdollisuus

mahdollisesti /mˈahdollɪsˌestɪ/ (adv)
kanskje
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

mahdollisuus /mˈahdollɪsuːs/ (n)
mulighet
  yksi vaihtoehdoista
  todennäköisyys, että jotain tapahtuu
  tilaisuus jonkin tekemiseen tai tapahtumiseen

mahla /mˈahla/ (n)
sevje
  lehtipuiden johtosolukoissa kasvikauden alussa virtaava makeahko ja siirappimainen maitiaisneste, jota on kerätty keväisin juotavaksi

mahtailla /mˈahtailla/ (v)
skryt
  esiintyä mahtavana, leveillä, leuhkia

mahtailu /mˈahtailu/ (n)
tomme trusler
  mahtaileminen

mahtava /mˈahtava/ (adj)
mektig
  sellainen, jolla on mahtia eli kykyä vaikuttaa johonkin

mahtua /mˈahtua/ (v)
ta
  olla tarpeeksi pieni tai suuri kooltaan tai määrältään, että pääsee tai voidaan laittaa johonkin, sopia kooltaan

maila /mˈaila/ (n)
kølle
  eräisiin urheilulajeihin kuuluva yhdellä kädellä tai molemmin käsin pideltävä peliväline, millä lyödään tai isketään palloa, kiekkoa tai muuta vastaavaa liikuteltavaa pelivälinettä

maili /mˈailɪ/ (n)
tusen
  anglosaksinen pituusmitta, 5 280 jalkaa eli noin 1 609 metriä

maine /mˈaine/ (n)
rykte
  se, minkälainen käsitys muilla ihmisillä on jostakusta

mainen /mˈainen/ (adj)
verdensvant
  maalliseen, maanpäälliseen, ajalliseen elämään liittyvä

mainita /mˈainɪta/ (v)
nevne
  antaa lyhyt ilmoitus; jstk, sanoa t. kertoa lyhyesti ohimennen

mainos /mˈainos/ (n)
annonse
  kaupallinen tiedote, jonka tarkoituksena on kasvattaa mainostettavan hyödykkeen kysyntää

maisema /mˈaisema/ (n)
landskap
  näkymä luontoon tai rakennettuun alueeseen

maissi /mˈaissɪ/ (n)
mais
  viljelyskasvi Zea mays, joka on peräisin Väli-Amerikasta ja jonka syötävät siemenet ovat kukinnon määräämissä tasaisissa riveissä

maissintähkä /mˈaissɪntˌæhkæ/ (n)
maiskolbe
  maissin pitkänomainen hedelmystö, jossa siemenet ovat kiinni

maitiaisneste /mˈaitɪˌaisneste/ (n)
tosk
  kasveissa tai sienissä solujen välillä ravinteita kuljettava neste, kasvia vahingoittaessa vuotava vaalea neste

maito /mˈaito/ (n)
melk, mjølk
  neste, jota nisäkkäät erittävät pienten jälkeläistensä imettäväksi
  maito myytynä ja tarjoiltuna ihmisravinnoksi

maitohammas /mˈaitohˌammas/ (n)
melketann
  lapsille ensimmäisinä kasvavat hampaat, jotka korvautuvat myöhemmin pysyvillä hampailla

maitohappo /mˈaitohˌapːo/ (n)
melkesyre
  orgaaninen happo, jota muodostuu maitohappokäymisessä, jossa maitohappobakteerit muuttavat hiilihydraatteja, esimerkiksi laktoosia maitohapoksi

maitohorsma /mˈaitohˌorsma/ (n)
geitrams
  purppuranpunaisia kukkia kasvattava horsmalaji (Epilobium angustifolium, synon. Chamerion angustifolium)

maitokahvi /mˈaitokˌahvɪ/ (n)
café au lait
  kahvi jossa on maitoa; joskus tarkoitetaan erikoiskahveja

maitokauppa /mˈaitokˌaupːa/ (n)
melkebutikk
  kauppaliike, jossa myydään maitoa ja muita maitotuotteita

maja /mˈaja/ (n)
hytte
  pieni, yksinkertainen vakinaiseen t. tilapäiseen käyttöön tehty asumus t. suojapaikka

majakka /mˈajakːa/ (n)
fyrtårn, fyr
  merenkulun turvaksi tarkoitettu, paikannuskohteena toimiva tornimainen rakennus

majatalo /mˈajatˌalo/ (n)
gjestgiveri
  yritys, joka tarjoaa matkaajille ruokaa, juomaa sekä majoitusta

majava /mˈajava/ (n)
bever
  vesistöissä elävä jyrsijä, jompikumpi heimon Castoridae lajeista

majesteetti /mˈajestˌeːtːɪ/ (n)
majestet
  hallitsijan nimitys tai puhuttelu

majoittua /mˈajoitːˌua/ (v)
bo
  asettua johonkin asumaan (yl. väliaikaisesti)

majoneesi /mˈajonˌeːsɪ/ (n)
majones
  kypsentämätön kastike, joka valmistetaan ruokaöljystä, kananmunasta ja mausteista

majuri /mˈajurɪ/ (n)
dur
  kapteenin ja everstiluutnantin väliin sijoittuva sotilasarvo

makaroni /mˈakarˌonɪ/ (n)
makaroni
  koneellisesti valmistettu pastalaji, joka muodostuu lyhyistä pätkistä joiden sisällä on reikä

makea /mˈakea/ (adj)
søt
  yhden perusmaun mukainen, sokerin makuinen

makedonia /mˈakedˌonɪa/ (n)
Makedonisk
  makedonian kieli (kielitunnus: mk), Makedoniassa puhuttava eteläslaavilainen kieli.

makeinen /mˈakeinen/ (n)
søtsak
  herkutteluun tarkoitettuja erittäin makeita, pieniksi muotoiltuja naposteltavia

maki /mˈakɪ/ (n)
lemur
  jokin makien () kädellisheimon jäsen

makkara /mˈakːara/ (n)
pølse
  suoleen tai muuhun päällykseen tai muottiin tehty lihasta ja sidosaineista ruoaksi valmistettu einestuote

makkarankuori /mˈakːarˌaŋkuorɪ/ (n)
ham
  makkaran valmistuksessa makkaramassan päällykseksi laitettu luonnonsuoli tai keinoaineinen kuori

makomako /mˈakomˌako/ (n)
Maorihonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

makrilli /mˈakrɪllɪ/ (n)
makrell
  kala, joka elää lähellä vedenpintaa ja syö eläinplanktonia ()

makroni /mˈakronɪ/ (n)
makron
  macaron; pieni ranskalainen kaksiosainen täytetty marenkimassaleivonnainen

makrotaloustiede /mˈakrotalˌoustiede/ (n)
makroøkonomi
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii talouden aggregoituja suureita eli aggregaatteja

maksa /mˈaksa/ (n)
lever
  nisäkkäiden ruoansulatukseen liittyvä suuri rauhanen, jonka erittämät entsyymit hajottavat hiilihydraatit, rasvat ja valkuaisaineet sekä tuhoavat verenkierron mukana tulevia bakteereja ja myrkkyjä ja joka toimii vararavinnon säilytyspaikkana

maksaa /mˈaksaː/ (v)
betale
  antaa rahallinen korvaus jostakin tavarasta tai palvelusta

maksapasteija /mˈaksapˌasteija/ (n)
leverpostei
  tavallisesti alkupalana tai voileivän päällä käytettävä maksaa sisältävä patee, maksapatee

maksimaalinen /mˈaksɪmˌaːlɪnen/ (adj)
maksimal
  mahdollisimman suuri, erittäin suuri

maksimoida /mˈaksɪmˌoida/ (v)
maksimere
  tavoitella suurinta (mahdollista) määrää tai astetta, enimmäistää

maksu /mˈaksu/ (n)
betaling
  se mitä pitää suorittaman jonkin hyödykkeen tai palvelun saamiseksi

maksumuuri /mˈaksumˌuːrɪ/ (n)
betalingsmur
  jonkin verkkosisällön, esimerkiksi verkkolehden, ja sen käyttäjien väliin luotu este, joka sallii koko aineiston käyttämisen vain maksua vastaan

maksuosoitus /mˈaksuosˌoitus/ (n)
postanvisning
  pankin toiselle pankille antama toimeksianto tietyn summan maksamiseksi maksunsaajan tilille tai haltuun

maksuton /mˈaksuton/ (adj)
befri
  sellainen, josta ei peritä maksua; ilmainen

maku /mˈaku/ (n)
smak
  esteettinen mieltymys vaatteiden, ruoan tai muun vastaavan suhteen

makuaisti /mˈakuˌaistɪ/ (n)
smak
  ihmisen aisti, joka havaitsee maun

makusuunta /mˈakusˌuːnta/ (n)
mote
  (kulttuuri) ajalle ja muodille ominaisten mieltymysten suuntautuneisuuden ilmentymä, joka tulee erityisesti esille suhteessa taiteisiin

makuuhuone /mˈakuːhˌuone/ (n)
soverom, soveværelse
  huone, jossa nukutaan; huone, joka on tarkoitettu nukkumista varten

makuupussi /mˈakuːpˌussɪ/ (n)
sovepose
  vetoketjun avulla pussiksi muotoutuva peite, jota esim. retkeilijät käyttävät

makuuvaunu /mˈakuːvˌaunu/ (n)
sovevogn
  junanvaunu, jossa on makuupaikkoja

malaiji /mˈalaijɪ/ (n)
malayisk
  (kielitiede) malaijin kieli, austronesialainen kieli, Malesian ja Brunein virallinen kieli. Sanalista

malakanriippukaija /mˈalakˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
blåisset flaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mali /mˈalɪ/ (n)
malurt
  koiruoho (), eräs maustekasvi

malja /mˈalja/ (n)
skål
  yleensä pyöreä, matala ja leveä jalallinen juoma-, tarjoilu- tai koristeastia

maljakko /mˈaljakːo/ (n)
vase
  koristeellinen, korkea vedenpitävä astia leikkokukkia ja vastaavia varten

mallas /mˈallas/ (n)
malt
  viljasta, tyypillisesti ohrasta, idättämällä ja kuivattamalla valmistettu tuote, jota käytetään panimoissa oluen raaka-aineena ja polttimoissa sellaisenaan tai viljan ohessa tislattujen alkoholijuomien valmistukseen

mallastamo /mˈallastˌamo/ (n)
malteri
  laitos, jossa mallastetaan, tehdään mallastus

malli /mˈallɪ/ (n)
mal
  valmiiksi näytetty tapa tai esimerkki, jonka mukaan pitää toimia

malline /mˈallɪne/ (n)
mal
  mallipohja, esimerkkipohja, valmispohja

malmi /mˈalmɪ/ (n)
malm
  (geologia) sellainen luonnon mineraaliesiintymä, josta voidaan taloudellisesti tuottaa metalleja

maltillinen /mˈaltɪllɪnen/ (adj)
roe seg
  rauhallinen, harkitsevainen

maltittomuus /mˈaltɪtːomuːs/ (n)
utålmodighet
  se, että on maltiton

malto /mˈalto/ (n)
fruktkjøtt
  hedelmän, vihanneksen tai sienen mehevä ja pehmeä osa

maluri /mˈalurɪ/ (n)
gjerdesmett
  eräitä Australian ja Uuden-Guinean varpuslintuja ()

mammutti /mˈammutːɪ/ (n)
mammut
  sukupuuttoon kuolleen norsujen suvun (Mammuthus) edustaja

manageri /mˈanaɡˌerɪ/ (n)
impressario
  taiteilijan, ammattiurheilijan yms. liikeasioiden, sopimusten ym. hoitaja

mandariini /mˈandarˌiːnɪ/ (n)
mandarin
  Kiinan keisariajan virkamies
  mandariinikiina

mandariinisorsa /mˈandarˌiːnɪsˌorsa/ (n)
mandarinand
  (erityisesti) -laji tai sen yksilö

mandoliini /mˈandolˌiːnɪ/ (n)
mandolin
  banjoa muistuttava kielisoitin, jossa on neljä kieliparia. Soitetaan plektralla.

maneetti /mˈaneːtːɪ/ (n)
manet
  eräät meduusat

mangaani /mˈaŋŋaːnɪ/ (n)
mangan
  eräs alkuaine, siirtymämetalleihin kuuluva ulkonäöltään rautaa muistuttava harmaanvalkoinen metalli, joka on hyvin haurasta ja hapettuu helposti

mango /mˈaŋŋo/ (n)
mango
  mangopuu, eräs mangojen eli mangopuiden sukuun () kuuluva sumakkikasvien () laji () tai sen yksilö
  edellisten helposti pilaantuva hedelmä

mangrovelaulumesikko /mˈaŋrovelˌaulumesˌikːo/ (n)
kysthonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mangrovemesikko /mˈaŋrovˌemesˌikːo/ (n)
brunrygghonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

manifestoitua /mˈanɪfˌestoitˌua/ (v)
manifest
  tulla ilmi, tulla julki, ilmentyä, ilmetä

manikyyri /mˈanɪkˌyːrɪ/ (n)
manikyr
  käsien, etenkin kynsien, (varsinkin esteettinen) hoito

manner /mˈanner/ (n)
fastland
  mannermaa t. suuri yhtenäinen maa-alue meren keskellä, vrt. saari ja maanosa

mannerjalusta /mˈannerjalˌusta/ (n)
kontinentalsokkel
  mannerta ympäröivä jyrkkenevään rinteeseen päättyvä merenalainen vyöhyke

mannerlaatta /mˈannerlˌaːtːa/ (n)
plate
  litosfäärilaatta, tektoninen laatta; laatoiksi hajonneen litosfäärin osa

mansikka /mˈansɪkːa/ (n)
jordbær
  jokin runsaasti viljeltyjä ja villejä lajikkeita sisältävän ruusukasvisuvun jäsen

manteli /mˈantelɪ/ (n)
mandel
  mantelipuu, pienikokoinen puu (Prunus dulcis)

maolaisuus /mˈaolˌaisuːs/ (n)
maoisme
  Mao Zedongin sosialistinen oppi

marathi /mˈarathɪ/ (n)
marathi
  Intiassa puhuttava indoarjalainen kieli (kielitunnus: mar)

marenki /mˈareŋkɪ/ (n)
marengs
  munanvalkuaisesta ja sokerista vatkattu kuorrute tai leivos

margariini /mˈarɡarˌiːnɪ/ (n)
margarin
  kasvi- ja eläinrasvoista valmistettava voin korvike

marinoida /mˈarɪnˌoida/ (v)
marinere
  panna marinadiin ja antaa olla siinä (tyypillisesti useita tunteja), jotta marinadi ja sen maut imeytyisivät

marionetti /mˈarɪonˌetːɪ/ (n)
marionett
  nukketeatterin nivelnukke, sätkynukke
  tahdoton, toisten johdettavissa oleva henkilö

marja /mˈarja/ (n)
bær
  mehevä, usein pensas- tai varpukasvin hedelmä, jonka seinämä on kokonaan hedelmämaltoa

marjakuusi /mˈarjakˌuːsɪ/ (n)
barlind
  (yleisesti) mikä tahansa marjakuusien () havupuusuku, johon kuuluu muutamia lajeja, suvun kasvi

markka /mˈarkːa/ (n)
flekk
  useiden maiden rahayksikkö, sata penniä

markkina /mˈarkːɪna/ (n)
marked
  ostajien ja myyjien kohtaamispaikka, jossa kysyntä ja tarjonta kohtaavat sekä hinta muodostuu

markkinat /mˈarkːɪnat/ (n)
markedsplass
  rajallisten myytävien hyödykkeiden kysynnän ja tarjonnan vuorovaikutussuhde

markkinoida /mˈarkːɪnˌoida/ (v)
torv
  edistää tuotteen kysyntää
  tuoda markkinoille, saattaa kuluttajien saataville

marmeladi /mˈarmelˌadɪ/ (n)
marmelade
  hillomainen hedelmä- tai marjapohjainen liivatteen avulla hyydytetty sose, joka on rakenteeltaan lähellä murskattua hyytelöä

marmori /mˈarmorɪ/ (n)
marmor
  karbonaattipitoinen kivilaji, jolla on sellainen kovuus ja kiillotettavuus, että sitä voidaan käyttää rakentamiseen ja veistoksiin

marmorimesikko /mˈarmorˌimesˌikːo/ (n)
marmorhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

marmoripöllökehrääjä /mˈarmorɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
marmorfroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

marmoroida /mˈarmorˌoida/ (v)
klinkekule
  koristella pinta marmorin näköiseksi juovia maalaamalla

marmoroitua /mˈarmorˌoitua/ (v)
klinkekule
  tulla marmorin näköiseksi

marokkolainen /mˈarokːolˌainen/ (adj)
marokkansk
  Marokosta peräisin oleva tai Marokkoon liittyvä

marraskuu /mˈarraskuː/ (n)
november
  vuoden yhdestoista kuukausi, kuukausi lokakuun ja joulukuun välissä

marsalkka /mˈarsalkːa/ (n)
marskalk
  eräissä maissa korkein mahdollinen sotilasarvo, kenraalia korkeampi; osassa maista (kuten Suomessa) voidaan myöntää vain sodanaikaisista ansioista (sotamarsalkka)

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (adj)
marsboer
  Marsista peräisin oleva

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (n)
marsboer
  hypoteettinen Marsista kotoisin oleva olento, Marsin asukas

marsipaani /mˈarsɪpˌaːnɪ/ (n)
marsipan
  jauhetuista manteleista ja tomusokerista tehty elintarvikemassa

marski /mˈarskɪ/ (n)
mersk
  marskimaa, alava vetinen niitty

marsu /mˈarsu/ (n)
marsvin
  Etelä-Amerikasta kotoisin oleva jyrsijä ()

martiopuoli /mˈartɪopˌuolɪ/ (n)
korn
  nahan ulkopuoli

maruna /mˈaruna/ (n)
malurt
  -suvun kasvi

marxilaisuus /mˈarksɪlˌaisuːs/ (n)
marxisme
  Karl Marxin kirjoituksiin pohjautuva sosialistinen oppijärjestelmä sekä siihen perustuva yhteiskunnallinen aatesuuntaus; eräs sosiologinen viitekehys

marxismi /mˈarksɪsmɪ/ (n)
marxisme
  Karl Marxin ajatuksiin perustuva sosialismin suuntaus

marxismi-leninismi /mˈarksɪsmɪlˈenɪnˌismɪ/ (n)
marxisme-leninisme
  Neuvostoliitossa 1920-luvulla kehitetty Karl Marxin ja Vladimir Leninin ajatuksiin perustuva maan virallinen poliittinen ideologia

masennus /mˈasennus/ (n)
depresjon
  sairaus, jossa ihmisen mieliala on jatkuvasti alhainen

maskuliini /mˈaskulˌiːnɪ/ (n)
hankjønn
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa miehiin; maskuliinisukuun kuuluva sana

masokismi /mˈasokˌismɪ/ (n)
masokisme
  nautinto henkisen tai fyysisen kärsimyksen kohteena olemisesta; nautintoa kivusta, nöyryytyksestä, alistettuna olemisesta yms.

massa /mˈassa/ (n)
flokk
  suuri väkijoukko, kansa, ihmispaljous
slegge
  (fysiikka) aineen ominaisuus; kappaleen hitaus muuttaa liiketilaansa, kun siihen vaikuttaa voima
masse
  ainepaljous, kasoittain tavaroita

masternauha /mˈasternˌauha/ (n)
beherske
  ääni- tai videomedian tuotantoon liittyvä ensimmäinen lopulliseen muotoonsa saatettu ääni- tai kuvatallenne, josta tehdään kopioita

masto /mˈasto/ (n)
mast
  (merenkulku) purjelaivan takilan eli rikin päävaruste, johon purjeet kiinnitetään

masturboida /mˈasturbˌoida/ (v)
masturbere
  tuottaa itselleen seksuaalista mielihyvää hyväilemällä sukupuolielimiään, tyydyttää itseään

masturbointi /mˈasturbˌointɪ/ (n)
masturbasjon
  itsetyydytys

mataa /mˈataː/ (v)
krype
  liikkua hitaasti ryömimällä

matala /mˈatala/ (adj)
grunn
  sellainen, jolla on alhainen syvyys; sellainen, joka soveltuu kahluupaikaksi; sellainen, jossa aluksen syväys on liian suuri; sellainen, jossa voi polskia käsipohjaa

matalapaine /mˈatalapˌaine/ (n)
lavtrykk
  depressio, ilmakehän alue, jossa on ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna alhaisempi ilmanpaine

matalikko /mˈatalˌikːo/ (n)
sandbanke
  paikka, jossa vesi on matalaa

matelija /mˈatelˌija/ (n)
krypdyr, reptil
  (eläintiede) selkärankaisten eläinten luokka, johon kuuluvat mm. liskot, käärmeet, kilpikonnat ja krokotiilieläimet. Matelijat ovat vaihtolämpöisiä.

matemaatikko /mˈatemˌaːtɪkːo/ (n)
matematiker
  matematiikan tutkija

matemaattinen /mˈatemˌaːtːɪnen/ (adj)
matematisk
  sellainen, joka liittyy matematiikkaan, matematiikalle ominainen, matemaattisten lainalaisuuksien alainen

matematiikka /mˈatematˌiːkːa/ (n)
matematikk
  deduktiivisen logiikan avulla abstrakteja järjestelmiä tutkiva tieteenala

materiaali /mˈaterɪˌaːlɪ/ (n)
materiell
  aine, aines, josta valmistetaan jotain

matikka /mˈatɪkːa/ (n)
matte
  matematiikka

matka /mˈatka/ (n)
reise
  siirtyminen paikasta toiseen

matkailu /mˈatkailu/ (n)
turisme
  matkustaminen huvitarkoituksessa; matkusteleminen, turismi

matkalaukku /mˈatkalˌaukːu/ (n)
koffert
  perinteisesti nahasta tai pahvista, nykyisin lujitemuovista tms. valmistettu suljettava, yleensä lukollinen laukku, joka on tarkoitettu matkatavaroiden kuljetukseen ja säilytykseen

matkalippu /mˈatkalˌipːu/ (n)
setel
  kulkuvälineessä matkustamiseen oikeuttava lippu

matkapuhelin /mˈatkapˌuhelɪn/ (n)
mobiltelefon
  mukana kannettava, langaton, akkutoiminen puhelin

matkatavara /mˈatkatˌavara/ (n)
bagasje
  matkalle mukaan otetut tavarat pakattuna laukkuihin tms.

matkatoimisto /mˈatkatˌoimɪsto/ (n)
reisebyrå
  yritys, joka tarjoaa erilaisia valmismatkoja asiakkailleen

matkija /mˈatkɪja/ (n)
wannabe
  henkilö, joka matkii jotakin tai jotakuta

matkijalintuhaukka /mˈatkɪjalˌintuhˌaukːa/ (n)
hermehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

matkustaa /mˈatkustaː/ (v)
reise
  tehdä matka, mennä matkalle jonnekin

matkustaja /mˈatkustˌaja/ (n)
passasjer
  jollakin kulkuneuvolla matkustava henkilö

matkustamo /mˈatkustˌamo/ (n)
hytte
  lentokoneen sisätilan osa, joka on varattu matkustajien käyttöön

matkustus /mˈatkustus/ (n)
reise
  matkustamisen toteutus

mato /mˈato/ (n)
mark, orm
  johonkin eläinkunnan matomaiseen pääluokkaan kuuluva matelemalla liikkuva raajaton eläin

matriisi /mˈatrɪːsɪ/ (n)
matrise
  suorakulmainen riveihin ja sarakkeisiin jaettu taulukko, jonka alkiot ovat lukuja, usein reaali- tai kompleksilukuja, tai lausekkeita

matruusi /mˈatruːsɪ/ (n)
matros
  kauppalaivan kansihenkilöstöön kuuluvan merimiehen ammattinimike

matta /mˈatːa/ (adj)
dum
  himmeä, valoa heijastamaton

matti /mˈatːɪ/ (n)
sjakkmatt
  pelin tilanne ja päämäärä eli kuninkaaseen kohdistuva lyöntiuhka, jota ei voi enää millään keinolla torjua.

matto /mˈatːo/ (n)
teppe
  muovista ym. materiaalista valmistettu lattiapinnoite

maturoitunut /mˈaturˌoitunut/ (adj)
moden
  varsinkin alkoholijuomista: kypsä, kypsynyt

maukas /mˈaukas/ (adj)
velsmakende
  hyvältä maistuva

mauritiuksenkaija /mˈaurɪtˌiukseŋkˌaija/ (n)
Mauritiusparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

maustaa /mˈaustaː/ (v)
krydre
  lisätä mausteita ruokaan

mauste /mˈauste/ (n)
krydder
  Ruokiin ja juomiin toivotun maun saamiseksi ja ruoansulatuksen edistämiseksi lisättävä aine. Usein mausteena toimii maustevihannes tai muu pieninä annoksina käytettävä maultaan voimakas tai aromaattinen kasvin osa.

maustebasilika /mˈaustebˌasɪlˌika/ (n)
basilikum
  basilika (Ocimum basilicum), ruoan maustamiseen käytetty yksivuotinen pensasmainen ruoho

maustepippuri /mˈaustepˌipːurɪ/ (n)
allehande
  (kasvitiede) myrtille sukua oleva ikivihreä, tuoksuva pensas Pimenta dioica
  (keittiö) Pimenta dioica -pensaan marjoista saatu mauste. Marjat kerätään puolikypsinä ja kuivataan. Ne käytetään mausteena kokonaisina tai jauhettuina.

maustesahrami /mˈaustesˌahramɪ/ (n)
safran
  sahramien suvun kasvi, jonka luotteja käytetään mausteen ja väriaineena ()

mauton /mˈauton/ (adj)
flau
  sellainen ruoka, juoma, tms. mikä ei maistu, missä ei ole makua
  (kuvaannollinen) sellainen mikä on täysin tyylitön, tyylitajuton
  hyvien tapojen vastainen; moraaliton, sopimaton

meduusa /mˈeduːsa/ (n)
manet
  vedessä elävä pelaginen polttiaiseläinyksilö

meemi /mˈeːmɪ/ (n)
mem
  kulttuurissa tai viestinnässä leviävä, kopioituva ja muuntuva idea
  Internetin käyttäjien keskuudessa suuren suosion saavuttava ja leviävä ilmiö, hokema tai kuva

megawattitunti /mˈeɡavˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
megawattime
  energian yksikkö, miljoona wattituntia

mehikasvi /mˈehɪkˌasvɪ/ (n)
sukkulent
  pitkäaikaiseen kuivuuteen sopeutunut kasvi, jolla on suuret vesisolukot, pieni haihtumispinta-ala ja paksu päällyskalvo; tunnistettava ominaisuus ovat meheät varret tai lehdet, joissa kasvilla on vesivarastoja

mehiläinen /mˈehɪlˌæinen/ (n)
bie
  mesipistiäisiin (Apoidea) kuuluvia yhteiskuntahyönteisiä, joka elävät parvissa

mehiläishoitaja /mˈehɪlˌæishoitˌaja/ (n)
birøkter
  mehiläisten hoitamista harjoittava henkilö

mehiläispesä /mˈehɪlˌæispesæ/ (n)
bikube
  mehiläisten pesä

mehiläissyöjä /mˈehɪlˌæissyøjæ/ (n)
bieter
  värikäs säihkylintuihin lukeutuva erilaisten pistiäisten syöntiin erikoistuneut lintulaji,

mehiläistenhoito /mˈehɪlˌæistenhˌoito/ (n)
birøkt
  mehiläisyhdyskunnan ja sen käyttämän mehiläispesän ylläpito lähinnä hunajan tuottamista varten

mehu /mˈehu/ (n)
jus, juice
  hedelmistä, marjoista tai kasviksista tehty tai niiden makuinen hiilihapoton juoma

mehustaa /mˈehustaː/ (v)
juice
  erottaa mehu marjoista, hedelmistä tms.

meikata /mˈeikata/ (v)
finne på
  ehostaa ruumiin yleensä näkyvimpiä osia, esim. kasvoja, jotta ne näyttäisivät paremmilta tai kauniimmilta

meikkivoide /mˈeikːɪvˌoide/ (n)
fundament
  voide jonka tarkoitus on peittää ihon virheitä ja tasoittaa ihon väriä

mekaanikko /mˈekaːnˌikːo/ (n)
mekaniker
  koneita ja välineitä tekevä, asentava, hoitava tai korjaava henkilö

mekaaninen /mˈekaːnɪnen/ (adj)
mekanisk
  mekaniikkaan ja sen sovelluksiin perustuva tai tukeutuva

mekaniikka /mˈekanˌiːkːa/ (n)
mekanikk
  vuorovaikutuksia ja liikeilmiöitä tutkiva tieteen ala, fysiikan osa-alue

mekanismi /mˈekanˌismɪ/ (n)
mekanikk
  laitteisto, koneisto, sen toiminnallinen rakenne

mekko /mˈekːo/ (n)
kjole
  leninki, yhtenäinen, yläosasta ja hameesta koostuva vaate, jota käyttävät yleensä naiset

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (adj)
mexicansk
  Meksikosta peräisin oleva tai Meksikoon liittyvä

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (n)
meksikaner
  pysyvästi Meksikossa asuva henkilö

meksikonaranen /mˈeksɪkˌonaranen/ (n)
sinaloaspurvepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

meksikonaratti /mˈeksɪkˌonarˌatːɪ/ (n)
hvitkronepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mela /mˈela/ (n)
ror
  kädessä pidettävä yksi- tai kaksilapainen varsi, jolla melotaan ja ohjataan venettä sitä veneen laitoihin tukematta

melankolia /mˈelaŋkˌolɪa/ (n)
melankoli
  alakuloisuus

melankolinen /mˈelaŋkˌolɪnen/ (adj)
melankolsk
  surullinen, alakuloinen, synkkämielinen

melkein /mˈelkein/ (adv)
nesten
  hyvin lähelle, ei aivan

melkoisesti /mˈelkoisˌestɪ/ (adv)
betydelig
  melkoisessa määrin, jotensakin huomattavasti

meloni /mˈelonɪ/ (n)
melon
  yleisnimitys kurkkukasvien eri sukujen mehevähedelmäisille kasveille, kuten vesimelonille ja tavalliselle melonille

mendelevium /mˈendelevium/ (n)
mendelevium
  aktinoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 101 ja kemiallinen merkki Md

menestyminen /mˈenestˌymɪnen/ (n)
suksess
  menestyksen saavuttaminen ja eteneminen menestyksekkäästi

menestys /mˈenestys/ (n)
suksess
  onnistumisen ja menestymisen toteutuma

menetellä /mˈenetellæ/ (v)
oppføre
  toimia järjestelmällisesti tavoitteen saavuttamiseksi

menetelmä /mˈenetˌelmæ/ (n)
metode
  järjestelmällinen menettelytapa t. -keino määrätarkoituksen saavuttamiseksi

menettää /mˈenetːæː/ (v)
miste
  joutua eroon jostakin omistamastaan

menetys /mˈenetys/ (n)
tap
  menettäminen
  kuolema

menneisyys /mˈenneisyːs/ (n)
fortid
  jo mennyt takana oleva aika tapahtumineen

mennä /mˈennæ/ (adj)
nyest
  mennyt, edellinen, viime

mennä /mˈennæ/ (v)
dra
  liikkua muuhun paikkaan (eteenpäin, kauemmaksi, etäämmälle) siitä missä puhuja on

mennä naimisiin /mˈennæn nˈaimɪsɪːn/ (v)
gifte
  avioitua, solmia avioliitto

meno /mˈeno/ (n)
fara
  yhdensuuntainen liike johonkin, poispäin

menuetti /mˈenuˌetːɪ/ (n)
menuett
  ed. tanssin rytmiin tehty sävellys

merenalainen /mˈerenalˌainen/ (adj)
undervannsbåt
  meren pinnan alla oleva

merenelävä /mˈerenˌelævæ/ (n)
sjømat
  meressä elävä eläin

merenkulku /mˈereŋkˌulku/ (n)
sjøfart
  vesillä, merellä ja sisävesillä, tapahtuvaa välineellistä liikkumista. Puhekielessä merenkululla usein tarkoitetaan kauppamerenkulkua

merenlahti /mˈerenlˌahtɪ/ (n)
bukt
  meren muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

merenneito /mˈerennˌeito/ (n)
havfrue
  taruolento, jolla on naisen ylävartalo ja kalan pyrstö

meri /mˈerɪ/ (n)
hav, sjø
  laaja maapalloa peittävä vesimuodostuma, jossa on suolaista vettä

meriajokas /mˈerɪˌajokas/ (n)
ålegras
  Itämeren ainoa kokonaan veden alla elävä siemenkasvi (), muodostaa laajoja vedenalaisia niittyjä hiekkapohjille

meriharakka /mˈerɪharˌakːa/ (n)
tjeld
  (yleisesti) mikä tahansa meriharakoiden heimoon () kuuluva kahlaajalintujen laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) laji

merihevonen /mˈerɪhˌevonen/ (n)
sjøhest
  mikä tahansa merihevosten sukuun () sukuun kuuluva luukala

merihätä /mˈerɪhˌætæ/ (n)
nødsituasjon
  hätätilanne merellä

merikarhu /mˈerɪkˌarhu/ (n)
sjøbjørn
  kokenut merenkävijä, kokenut merimies

merikotka /mˈerɪkˌotka/ (n)
havørn
  kotkaa eli maakotkaa kookkaampi, vanhana ruskeanharmaa lintu (Haliaeëtus albicilla), jonka siipien kärkiväli on jopa 2,5 m. Tämä merikotkien suvun edustaja on suurin Suomessa pesivä päiväpetolintu.

merilokki /mˈerɪlˌokːɪ/ (n)
svartbak
  lokkien heimoon () ja sukuun () kuuluva suurikokoinen lintulaji () tai sen yksilö

merimakkara /mˈerɪmˌakːara/ (n)
sjøpølse
  makkaran muotoinen, meressä elävä piikkinahkaisiin luettava selkärangaton eläin

merimies /mˈerɪmies/ (n)
sjømann
  laivan miehistön jäsen

meripihka /mˈerɪpˌihka/ (n)
rav
  20—100 miljoonaa vuotta sitten kasvaneiden havupuiden kivettynyt pihka, joka on kerrostunut meren pohjaan

merirosvo /mˈerɪrˌosvo/ (n)
pirat, sjørøver
  rosvo, joka ryöstää kauppalaivoja merellä

merirosvolippu /mˈerɪrˌosvolˌipːu/ (n)
sjørøverflagg
  Euroopan ja Amerikan merirosvojen käyttämä musta lippu, jossa usein kuvataan olevan pääkallo ja ristikkäiset luut

merirosvous /mˈerɪrˌosvous/ (n)
kapring
  ryöstäminen merellä

merisairaus /mˈerɪsˌairaus/ (n)
sjøsyke
  aluksen keinumisen aiheuttama matkapahoinvointi

merisiili /mˈerɪsˌiːlɪ/ (n)
kråkebolle
  piikkisen pallon muotoinen, piikkinahkaisiin kuuluva meren selkärangaton eläin

meritähti /mˈerɪtˌæhtɪ/ (n)
sjøstjerne
  joukko merissä eläviä ruumiinmuodoltaan tähteä muistuttavia piikkinahkaisiin kuuluvia selkärangattomia (Asteroidea), joita tavataan noin 1800 lajia

merivesi /mˈerɪvˌesɪ/ (n)
sjøvann
  meressä oleva vesi, merestä saatu vesi, jonka suolapitoisuus on keskimäärin 3,5 painoprosenttia

merkillinen /mˈerkɪllɪnen/ (adj)
merkelig
  erikoinen, outo

merkitseminen /mˈerkɪtsˌemɪnen/ (n)
merking
  merkinnän tekeminen

merkittävä /mˈerkɪtːˌævæ/ (adj)
merkelig
  oleellinen, merkillepantava; sellainen, jolla on merkitystä

merkityksellinen /mˈerkɪtˌyksellɪnen/ (adj)
alvorlig
  sellainen, jolla on merkitystä, tärkeä

merkitys /mˈerkɪtys/ (n)
betydning
  se mitä jokin symboloi, sanan kyky viitata joukkoon todellisia olioita

merkitysoppi /mˈerkɪtysˌopːɪ/ (n)
semantikk
  tieteen haara, joka tutkii mm. sanojen ja ajatusten merkitystä

merkitä /mˈerkɪtæ/ (v)
bety
  tarkoittaa, olla merkkinä jostakin tai jollekin
flekk
  panna merkki johonkin, merkata

merkki /mˈerkːɪ/ (n)
tegn
  ennusmerkki
  kirjoitusjärjestelmässä tai vastaavassa esiintyvä kirjain tai muu symboli, kirjainmerkki, välimerkki, etumerkki, operaattori
  oire
merke
  jälki
innprente
  tuotemerkki
symbol
  symboli

merkkijono /mˈerkːɪjˌono/ (n)
streng
  ohjelmoinnissa käytetty tietotyyppi, johon tallennetaan peräkkäisiä merkkejä

merta /mˈerta/ (n)
felle
  yksinieluinen ansatyyppinen pienehkö seisova kalanpyydys

mesenaatti /mˈesenˌaːtːɪ/ (n)
mesen
  henkilö, joka tukee taloudellisesti taiteita

mesiangervo /mˈesɪˌaŋŋervo/ (n)
mjødurt
  Kukinta-aikana voimakkaasti tuoksuva kostean paikan kasvi (Filipendula ulmaria), jonka lehdet ovat päältä vihreät ja alta vanukekarvaiset ja väriltään harmaat. Haarainen pystysuora varsi on puutunut. Kellanvalkoiset kukat sijoittuvat varren latvaan haaraisiksi runsaskukkaisiksi kukinnoiksi.

mesimarja /mˈesɪmˌarja/ (n)
åkerbær
  pohjoisilla seuduilla kasvava monivuotinen ruohokasvi (Rubus arcticus)

mesisieni /mˈesɪsˌienɪ/ (n)
honningsopp
  rykelminä esiintyvä helttasieni, joka lahottaa havupuita (Armillaria mellea)

mesoni /mˈesonɪ/ (n)
meson
  kvarkista ja antikvarkista koostuva hiukkanen

messinki /mˈessɪŋkɪ/ (n)
messing
  seosmetalli, joka on kuparin ja sinkin seos eli lejeerinki

mestariteos /mˈestarˌiteos/ (n)
mesterstykke
  poikkeuksellisen hyvänä pidetty teos tai sellainen, jota voidaan pitää taiteilijan uran parhaana

mestata /mˈestata/ (v)
halshogge
  katkaista jklta kaula

mestaus /mˈestaus/ (n)
halshogging
  tappaminen katkaisemalla kaula, erityisesti tällä menetelmällä toteutettu kuolemantuomion täytäntöönpano; se, että mestataan

metafora /mˈetafˌora/ (n)
metafor
  kahden toisiinsa liittymättömän sanan samaistus, kielikuva

metalli /mˈetallɪ/ (n)
metall
  alkuaine tai materiaali, jonka fysikaalisiin ominaisuuksiin yleensä kuuluu taottavuus, hyvä sähkönjohtokyky ja suuri ominaispaino
  metalliseos materiaalina

metallimusiikki /mˈetallˌimusˌiːkːɪ/ (n)
metal
  rockmusiikin tyylisuunta, jolle on ominaista vetävät rytmit, voimakkaasti vahvistetut kitarat ja monesti myös synkeät teemat

metallinen /mˈetallɪnen/ (adj)
metalisk
  sellainen, mikä on metallia tai metallista

metalliraha /mˈetallˌiraha/ (n)
mynt
  metallista tai nykyisin vartavasten suunnitellusta rahametallista lyöty raha

metalliseos /mˈetallˌiseos/ (n)
legering
  kahden tai useamman metallin kiinteän tilan liuos

metallurgia /mˈetallˌurɡɪa/ (n)
metallurgi
  tekniikan ja sen tutkimuksen osa, johon kuuluu metallien erottaminen malmeista, puhdistaminen, seostaminen ja saattaminen metallurgisin menetelmin haluttuun käyttötarkoitukseen sopivaksi

metamorfinen /mˈetamˌorfɪnen/ (adj)
metamorf
  metamorfoosin läpikäynyt

meteoriitti /mˈeteorˌiːtːɪ/ (n)
meteoritt
  Maahan avaruudesta pudonnut taivaankappale

meteorologi /mˈeteˌorolˌoɡɪ/ (n)
meteorolog
  ilmatieteilijä; myös ilmatieteilijän ammattinimike

metri /mˈetrɪ/ (n)
meter
  pituuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m

metrinmitta /mˈetrɪnmˌitːa/ (n)
meter
  metrin pituuden ilmaiseva mittalaite

metro /mˈetro/ (n)
tunnelbane
  Kiskoja käyttävä joukkoliikennejärjestelmä, joka usein on rakennettu maan alle (ainakin osittain). Metrojärjestelmä muistuttaa paikallisjunaliikennettä, mutta erotetaan siitä yleensä sillä perusteella, että virransyöttö tapahtuu metrovaunujen alta eikä päältä kuten junassa. Rajanveto paikallisjuna-, metro-, pikaraitiotie- ja raitiovaunujärjestelmien välillä on usein häilyvää.

metroasema /mˈetroˌasema/ (n)
T-banestasjon
  paikka, jossa maanalaiset junat pysähtyvät

metropoli /mˈetropˌolɪ/ (n)
metropol
  suurkaupunki, kansainvälinen keskus, maailmankaupunki

metropoliitta /mˈetropolˌiːtːa/ (n)
byregion
  kirkkoprovinssin pääkaupungin piispa, usein arkkipiispan arvonimi

metsikkö /mˈetsɪkːø/ (n)
holt
  pienehkö metsä tai metsän osa, jonka jokin sen ominaisuus, kuten ikä, tiheys, puulaji, erottaa sen ympäröivästä metsästä tai tiluslajeista

metso /mˈetso/ (n)
storfugl
  suurikokoinen metsäkanalintu ()

metsuri /mˈetsurɪ/ (n)
tømmerhugger
  metsänhoidon ammattilainen, joka kaataa, karsii ja katkoo puita

metsä /mˈetsæ/ (n)
skog
  alue, jossa kasvaa ennen kaikkea puita, mutta myös aluskasvillisuutta

metsäaukio /mˈetsæˌaukɪo/ (n)
lysning
  tasainen puuton alue metsässä

metsäjänis /mˈetsæjænɪs/ (n)
Hare
  koko Suomessa yleinen, noin 60 cm mittainen eläin, jolla on 12 cm pitkät mustakärkiset korvat ()

metsäkauris /mˈetsækˌaurɪs/ (n)
rådyr
  siro euraasialainen lehti- ja sekametsien hirvieläin, . Suomessa nykyisin riistaeläin.

metsäkissa /mˈetsækˌissa/ (n)
villkatt
  pieni petoeläin (Felis silvestris), joka elää luonnonvaraisena Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa, ei kuitenkaan Suomessa.

metsäkuusi /mˈetsækˌuːsɪ/ (n)
gran
  eräs mäntykasvien heimon (Pinaceae) kuusien sukuun kuuluva havupuulaji () tai tämän yksilö

metsänhoitaja /mˈetsænhˌoitaja/ (n)
skogvokter
  metsätieteellisestä koulutusohjelmasta valmistuneen maatalous- ja metsätieteiden maisterin arvonimi

metsäpalo /mˈetsæpˌalo/ (n)
skogbrann
  hallitsematon maastopalo metsäalueella

metsästys /mˈetsæstys/ (n)
jakt
  luonnossa elävien eläinten pyydystäminen ja surmaaminen hyödyn saamiseksi. Aikaisemmin yleisesti erällä käynti.

metsästäjä /mˈetsæstˌæjæ/ (n)
jeger
  henkilö, joka työkseen tai harrastuksekseen metsästää

metsästää /mˈetsæstæː/ (v)
gå på jakt
  saalistaa, pyydystää luonnonvaraisia eläimiä

metsätammi /mˈetsætˌammɪ/ (n)
eik
  eräs lehtipuu, jolla on tunnistettavat lehdet ja tuottaa tammenterhoja ()

metsävaahtera /mˈetsævˌaːhtera/ (n)
spisslønn
  (kasvitiede) Suomessa luonnonvaraisena kasvava vaahteroihin kuuluva lehtipuulaji (Acer platanoides)

metsäviklo /mˈetsævˌiklo/ (n)
skogsnipe
  pienikokoinen kahlaajalintu ()

meänkieli /mˈeæŋkˌielɪ/ (n)
meänkieli
  Ruotsissa, etupäässä Tornionjokilaaksossa puhuttavien suomen murteiden ryhmä, joka on luokiteltu Ruotsissa vähemmistökieleksi; kielitunnus fit

miedontaa /mˈiedontaː/ (v)
tam
  tehdä entistä miedommaksi, laimentaa

miehistö /mˈiehɪstø/ (n)
mannskap
  alukselle (laivalle, lentokoneeseen jne.) palkattu tai määrätty ihmisjoukko, joka työskentelee aluksella huolehtien aluksen kuljettamisesta ja muista toimista

miehittää /mˈiehɪtːæː/ (v)
besette
  viedä sotilasjoukkojaan hallitsemaan toista valtiota tai jotakin aluetta
bemanne
  asettaa miehistö johonkin

miehitys /mˈiehɪtys/ (n)
okkupasjon
  miehitysjoukkojen lähettäminen johonkin tai pitäminen jossakin

miehusta /mˈiehusta/ (n)
liv
  vartalon yläosan peittävä osa vaatekappaleesta

miekka /mˈiekːa/ (n)
sverd
  pitkäteräinen ase, jossa on kahva ja joka on suunniteltu isku- tai pistolyöntejä varten

miekkakala /mˈiekːakˌala/ (n)
sverdfisk
  kookkaaksi kasvava ja nopeasti uiva kala Xiphias gladius, jonka yläleuka muistuttaa suurta miekkaa

miekkavalas /mˈiekːavalas/ (n)
spekkhogger
  delfiineihin kuuluva valas (Orcinus orca)

mielellään /mˈielellæːn/ (adv)
gjerne
  halukkaasti, ei vastahakoisesti

mielenkiinto /mˈieleŋkˌiːnto/ (n)
interesse
  kiinnostus johonkin asiaan

mielenkiintoinen /mˈieleŋkˌiːntoinen/ (adj)
interessant
  joka herättää mielenkiintoa tai on kiinnostava

mielenrauha /mˈielenrˌauha/ (n)
ro i sinnet
  sisäinen rauha; sisäinen harmonia

mieletön /mˈieletøn/ (adj)
absurd
  absurdi, järjetön, järjenvastainen; mieltä vailla; sellainen, jolla ei ole mieltä

mieli /mˈielɪ/ (n)
bevissthet
  ihmisen henkinen tai sisäinen olemus, tajunta, tietoisuus
ville
  halu, tahto

mieliala /mˈielɪˌala/ (n)
stemning
  tajuntaa hallitseva tunnetila, mielentila, tunnelma

mielihyvä /mˈielɪhˌyvæ/ (n)
fornøyelse
  mieltä hyväilevä myönteinen tunne

mielikuva /mˈielɪkˌuva/ (n)
forestilling
  mielle; kuvitelma

mielikuvituksellinen /mˈielɪkˌuvɪtˌuksellɪnen/ (adj)
fantastisk
  upea, fantastinen

mielikuvitus /mˈielɪkˌuvɪtus/ (n)
fantasi
  kyky tuottaa mielessään ajatuksia tapahtumista ja selityksiä niille

mielipaha /mˈielɪpˌaha/ (n)
anger
  voimakas epämieluisuuden tunne

mielipide /mˈielɪpˌide/ (n)
mening
  näkemys asiasta tai henkilöstä

mielisairaala /mˈielɪsˌairaːla/ (n)
galehus
  hoitolaitos mielenterveyden häiriöistä ja sairauksista kärsiville henkilöille; psykiatrinen sairaala

mielitietty /mˈielɪtˌietːy/ (n)
elskling
  henkilö, joka on jonkun romanttisen rakkauden kohde, mutta (tavallisesti) ei vielä puoliso

mielivaltainen /mˈielɪvˌaltainen/ (adj)
tilfeldig
  sellainen joka on päätöksentekijän vapaan arvion tulosta täysin omien mielipiteidensä tai mieltymystensä mukaan

mielleyhtymä /mˈielleyhtˌymæ/ (n)
forening
  mielteen kytkeytymiseen aikaisempaan mielteeseen liittyvä tapahtuma

miellyttävä /mˈiellytːˌævæ/ (adj)
behagelig
  mieltä hyväilevä, myönteisiä tuntemuksia tuottava, mielihyvää aiheuttava, mieltymysten mukainen

mies /mˈies/ (n)
mann
  aikuinen miespuolinen ihminen

miespuolinen /mˈiespuolɪnen/ (adj)
hann-
  sukupuoleltaan mies

mietelmä /mˈietelmæ/ (n)
aforisme
  mietelause, ajatus

mietteliäs /mˈietːelɪæs/ (adj)
ettertenksom
  ajatuksissaan oleva

mihin /mˈihɪn/ (adv)
hen
  minne

miina /mˈiːna/ (n)
mine
  maastoon tai vesistöön asetettava taisteluväline, joka räjähtää herätteestä
  miinaajaperhosen toukan lehden pintakerrosten väliin tekemä käytävä

miinanraivaaja /mˈiːnanrˌaivaːja/ (n)
minesveipar
  sotalaiva, jonka pääasiallisena tehtävänä on merimiinojen raivaus

miinus /mˈiːnus/ (n)
minus
  miinusmerkki, erotusta tai negatiivisuutta merkitsevä merkki, vastaava symboli −
  haittapuoli, negatiivinen asia

mikroaaltouuni /mˈikroˌaːltoˌuːnɪ/ (n)
mikrobølgeovn
  uuni, jossa kuumennetaan ruokaa mikroaaltosäteilyn avulla

mikrobi /mˈikrobɪ/ (n)
mikrobe
  mikroskooppisen pieni eliö, mikro-organismi

mikrobiologi /mˈikrobˌiolˌoɡɪ/ (n)
mikrobiolog
  mikrobiologian tutkija

mikrobiologia /mˈikrobˌiolˌoɡɪa/ (n)
mikrobiologi
  mikrobeja tutkiva tiede, mikrobien biologia

mikrometri /mˈikromˌetrɪ/ (n)
mikrometer
  metrin miljoonasosa eli millimetrin tuhannesosa, tunnus μm

mikrometriruuvi /mˈikromˌetrɪrˌuːvɪ/ (n)
mikrometer
  mittalaite tarkkoihin etäisyysmittauksiin, tarkkuus tyypillisesti 1/100 mm

mikroskooppi /mˈikroskˌoːpːɪ/ (n)
mikroskop
  optinen laite, jolla pienistä esineistä tai eliöistä saadaan katseltavaksi suurennettuja kuvia

miksi /mˈiksɪ/ (adv)
hvorfor
  minkä takia, minkä tähden, minkä vuoksi ?

miljardööri /mˈiljardˌøːrɪ/ (n)
milliardær
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljardin arvosta

miljonääri /mˈiljonˌæːrɪ/ (n)
millionær
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljoonan arvosta

miljöö /mˈiljøː/ (n)
midt
  ympäristö; se millaisena ympäristömme näyttäytyy, sen vallitseva ilmapiiri, olemus ja aikaansaamat tuntemukset

millimetri /mˈillɪmˌetrɪ/ (n)
millimeter
  metrin tuhannesosa, tunnus mm

millisekunti /mˈillɪsekˌuntɪ/ (n)
millisekund
  sekunnin tuhannesosa, tunnus ms

milloin /mˈilloin/ (adv)
når
  , koska

mimiikka /mˈimɪːkːa/ (n)
mimikk
  ajatusten ilmaisu sekä tunteiden ja mielentilojen ilmentäminen kasvonilmeiden ja eleiden avulla, äänetön elekieli

mindanaonluri /mˈindanaˌonlurɪ/ (n)
Mindanaolori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mineraali /mˈinerˌaːlɪ/ (n)
malm
  kivennäinen, yhtenäinen maankuoren tai taivaankappaleen aines, joka ei ole ihmisen tai elollisen luonnon tuottama; tavallisesti epäorgaaninen yhdiste

minervanpöllö /mˈinervˌampøllø/ (n)
kirkeugle
  pienikokoinen euraasialainen pöllölaji,

minibaari /mˈinɪbˌaːrɪ/ (n)
minibar
  hotellihuoneessa oleva pieni jääkaappi, josta voi ostaa alkoholi- ja virvoitusjuomia sekä pientä syötävää

minihame /mˈinɪhˌame/ (n)
lårkort skjørt
  todella lyhyt hame, jonka helma ylettyy yleensä parikymmentä senttiä polvien yläpuolelle

minimaalinen /mˈinɪmˌaːlɪnen/ (adj)
minimal
  mahdollisimman pieni, erittäin pieni

minimalismi /mˈinɪmalˌismɪ/ (n)
minimalisme
  taidesuuntaus, joka pyrkii ilmaisuun mahdollisimman niukilla elementeillä

ministeri /mˈinɪstˌerɪ/ (n)
minister
  virkaa toimittava poliitikko, joka on valtioneuvoston jäsen ja siten myös hallituksen jäsen

ministerinsalkku /mˈinɪsterˌinsalkːu/ (n)
portefølje
  ministerin asema

ministeriö /mˈinɪstˌerɪø/ (n)
ministerium
  valtion hallituksen tietyn hallinnonhaaran osasto. Suomessa ministeriö on valtioneuvoston toimivaltainen osasto, jota johtaa se ministeri, jonka toimialaan ao. ministeriö kuuluu. Pääministeri on valtioneuvoston kanslian päällikkö.

miniä /mˈinɪæ/ (n)
svigerdatter
  oman lapsen vaimo

minkki /mˈiŋkːɪ/ (n)
mink
  pohjoisamerikkalainen näätäeläin

minne /mˈinne/ (adv)
hen
  interrogatiivinen, liikkeen suuntaa kysyvä adverbi

minttu /mˈintːu/ (n)
som ny
  jokin Mentha-suvun kasvi, yleensä viherminttu tai piparminttu

minuus /mˈinuːs/ (n)
jeg
  Se mikä on ihmisessä itsessään. Oma minä, sielu ja psyyke.

minuutti /mˈinuːtːɪ/ (n)
minutt
  SI-järjestelmän mukainen ajan yksikkö, tunnus: min, 60 sekuntia, 1/60-osa tuntia

minuuttiosoitin /mˈinuːtːˌiosˌoitɪn/ (n)
langviser
  kellonaikaa osoittava kaksiosoittimisen kellon pidempi osoitin, joka tekee tunnissa täyden kierroksen

minä /mˈinæ/ (n)
jeg
  minuus, ihmisen olemuksen subjektiivinen osa, ego

minäkuva /mˈinækˌuva/ (n)
selvbilde
  persoonan käsitys tai näkemys omasta minuudestaan (varsinkin suhteessa ympäröivään todellisuuteen)

mirabelleluumu /mˈirabˌellelˌuːmu/ (n)
kirsebærplomme
  keltainen kirsikkakokoinen hedelmä

mirandeesi /mˈirandˌeːsɪ/ (n)
mirandesisk
  Pohjois-Portugalissa puhuttava galloromaaninen kieli (kielitunnus: mwl)

mirri /mˈirrɪ/ (n)
kattepus
  (hellittelynimi) kissa

missi /mˈissɪ/ (n)
frøken
  kauneuskilpailun osallistuja tai voittaja

missio /mˈissɪo/ (n)
misjon
  yrityksen toiminta-ajatus, sen olemassaolon syy. Mission ajatellaan vastaavan kysymykseen siitä, mitä organisaatiossa halutaan pysyvästi tehdä ja mihin yritys haluaa pidemmällä aikavälillä päästä. Missio liittyy vahvasti yrityksen perustarkoitukseen ja sen ydintoimintaan.

missä /mˈissæ/ (adv)
hvor
  interrogatiivinen, olemista paikassa tai sijaintia kysyvä adverbi

misteli /mˈistelɪ/ (n)
misteltein
  (erityisesti) mistelien sukuun kuuluva

mistelimesikko /mˈistelˌimesˌikːo/ (n)
eungellahonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mistelisieppomesikko /mˈistelɪsˌiepːomesˌikːo/ (n)
mistelteinhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mitali /mˈitalɪ/ (n)
medalje
  esimerkiksi muistoksi, palkinnoksi tai kunniamerkiksi tehty taiteellinen, usein pyöreä ja metallinen laatta

mitata /mˈitata/ (v)
måle
  arvioida tai määrittää jonkin asian pituuden, massan tai muun suureen määrää esim. mitan avulla

miten /mˈiten/ (adv)
hvordan
  millä tavoin; kuinka. Yleensä kysymyshakuinen.

mitoittaa /mˈitoitːaː/ (v)
dimensjon
  suunnitella oikean suuruiseksi jtak varten

mitra /mˈitra/ (n)
mitra
  eräs kirkollinen päähine, ulkoasultaan erilainen läntisen ja itäisen kirkon välillä

mitta /mˈitːa/ (n)
mål
  jokin suureen arvo tai mittauksen tulos

mittanauha /mˈitːanˌauha/ (n)
band
  mittauksessa käytettävä pieni kankainen tai metallinen työkalu

mittari /mˈitːarɪ/ (n)
takt
  laite, jolla mitataan jotakin

mittaus /mˈitːaus/ (n)
måling
  mittaamisen toteutus

mitä /mˈitæ/ (adv)
hva
  miksi, mistä syystä; mitä sitten, saati sitten; jostakin puhumattakaan

mitätöidä /mˈitætˌøidæ/ (v)
orbbeš
  julistaa laillisesti pätemättömäksi, sellaiseksi, jolla ei ole mitään juridista pätevyyttä

mitäänsanomaton /mˈitæːnsˌanomaton/ (adj)
uinspirerende
  sellainen, jossa ei ole sisältöä tai joka ei herätä tunteita; sisällyksetön, mielenkiinnoton

mobiili /mˈobɪːlɪ/ (adj)
bevegelig
  liikkuva, joko paikasta toiseen vaivattomasti siirrettävä tai itseliikkuva

modeemi /mˈodeːmɪ/ (n)
modem
  laite, joka muuntaa tietokoneen signaalit yhteyskaapeliin, tavallisesti puhelinverkkoon sopiviksi ja päinvastoin

moderni /mˈodernɪ/ (adj)
moderne
  uusia suuntauksia edustava, uudenaikainen, nykyaikainen

moduuli /mˈoduːlɪ/ (n)
modul
  itsenäinen osa, jollaisista voidaan koota erilaisia kokonaisuuksia

mohawk /mˈohavk/ (n)
hanekam
  mohawkit eräs irokeeseihin kuuluva intiaanikansa

moitittava /mˈoitɪtːˌava/ (adj)
klanderverdig
  sellainen, joka ansaitsee moitteita

moittia /mˈoitːɪa/ (v)
anklage
  esittää kritiikkiä jotakin kohtaan
skjelle
  nuhdella

mokkanahka /mˈokːanˌahka/ (n)
semsking
  pinnaltaan samettimaiseksi hiottu vuohikasnahka

molekyyli /mˈolekˌyːlɪ/ (n)
molekyl
  hiukkanen, joka koostuu toisiinsa kovalentti- tai ionisidoksilla liittyneistä atomeista

molemminpuolinen /mˈolemmˌimpuolɪnen/ (adj)
gjensidig
  kumpaakin osapuolta koskeva

mollamaija /mˈollamˌaija/ (n)
filledokke
  kankaasta valmistettu sopivalla täytteellä täytetty pehmeä nukke

molottaa /mˈolotːaː/ (v)
bable
  (arkikieltä) puhua epäselvästi

molukkienkakadu /mˈolukːˌieŋkakˌadu/ (n)
Molukkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienkanahaukka /mˈolukːˌieŋkanahˌaukːa/ (n)
sørgehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienkuningaskaija /mˈolukːˌieŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
monarkparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienriippukaija /mˈolukːˌienrɪːpːukˌaija/ (n)
Molukkflaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienvarpushaukka /mˈolukːˌienvarpˌushaukːa/ (n)
molukkhauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molybdeeni /mˈolybdˌeːnɪ/ (n)
molybden
  alkuaine, kemiallinen merkki Mo

momentti /mˈomentːɪ/ (n)
moment
  voiman momentti, mekaaninen suure, joka kuvaa voiman ja momenttivarren (vaikuttava matka) tulona syntyvää vääntövaikutusta

monarkia /mˈonarkˌia/ (n)
monarki
  hallitusmuoto, jossa valtion johdossa on asemansa perinyt tai vaalilla valittu monarkki. Monarkia voi olla absoluuttinen eli rajaton yksinvalta, perustuslaillinen tai parlamentaarinen. Monarkioista käytetään nimityksiä keisarikunta, kuningaskunta tai ruhtinaskunta.

monarkki /mˈonarkːɪ/ (n)
monark
  Hallitsija tai valtionpäämies monarkiassa. Monarkki perii valtansa ja hallitsee yleensä koko elinikänsä. Tyypillisiä monarkin arvonimiä ovat keisari, kuningas, kuningatar, ruhtinas, sulttaani tai emiiri.

monarkkiperhonen /mˈonarkːɪpˌerhonen/ (n)
monark
  täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen (Danaus plexippus)

mongoli /mˈoŋŋolɪ/ (n)
Mongolsk
  mongolin kieli (kielitunnus: mn), lähinnä Mongoliassa puhuttava mongolilainen kieli

mongolialainen /mˈoŋŋolˌialˌainen/ (adj)
mongolsk
  Mongoliasta peräisin oleva tai Mongoliaan liittyvä

mongolialainen /mˈoŋŋolˌialˌainen/ (n)
mongol
  pysyvästi Mongoliassa asuva henkilö
  Mongolian kansalainen
  syntyperältään mongolialainen

moniavioisuus /mˈonɪˌavɪˌoisuːs/ (n)
polygami
  polygamia, olotila jossa yleensä uros pitää useaa puolisoa samaan aikaan

monikko /mˈonɪkːo/ (n)
flertall
  sanan lukua ilmentävä muoto, joka viittaa moneen (samanlaiseen) nominiin, tai verbin tapauksessa siihen, että tekijöitä on monta

monikulmio /mˈonɪkˌulmɪo/ (n)
polygon
  janoista koostuva suljettu murtoviiva

monikulttuurinen /mˈonɪkˌultːuːrɪnen/ (adj)
flerkulturell
  sellainen, jossa sekoittuu useita kulttuureja; sellainen, jossa ei ole vain yhtä kulttuuria

monimuotoisuus /mˈonɪmˌuotoisuːs/ (n)
mangfoldighet
  se, että on monimuotoinen

monimutkaisuus /mˈonɪmˌutkaisuːs/ (n)
floke
  se, että on monimutkainen; mutkikkuus

monitori /mˈonɪtˌorɪ/ (n)
overvåke
  tarkkailtavaa ääntä tai kuvaa esittävä laite

monivuotinen /mˈonɪvˌuotɪnen/ (adj)
mangeårig
  yli kaksi vuotta elävä

monni /mˈonnɪ/ (n)
malle
  säkiä, monnikaloihin kuuluva makeassa vedessä elävä kookas viiksekäs petokala ()

monnikala /mˈonnɪkˌala/ (n)
malle
  mikä tahansa monnikalojen lahkoon () kuuluva kalalaji tai sellaisen yksilö

monopoli /mˈonopˌolɪ/ (n)
monopol
  tilanne, jossa toimialalla on vain yksi yritys

monstranssi /mˈonstranssɪ/ (n)
forvaring
  astia, jota käytetään siunatun ehtoollisleivän kantamiseen

monumentti /mˈonumˌentːɪ/ (n)
monument
  suurikokoinen ja vaikuttava patsas tai muistomerkki

moodi /mˈoːdɪ/ (n)
mote
  laitteen tai ohjelman tila; toimintatila, toimintatapa
  kirkkosävellaji
  aineistossa useimmin esiintyvä arvo; valta-arvo, tyyppiarvo

mooli /mˈoːlɪ/ (n)
mol
  ainemäärän SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus mol)

moottori /mˈoːtːorɪ/ (n)
motor
  kone, joka muuttaa energiaa toisen muotoiseksi mekaaniseksi energiaksi

moottoriajoneuvo /mˈoːtːorˌiajonˌeuvo/ (n)
motorkjøretøy
  ajoneuvo, jossa on moottori voimanlähteenä

moottorikelkka /mˈoːtːorɪkˌelkːa/ (n)
scooter
  pääasiassa lumella liikkumiseen suunniteltu telamaton avulla liikkuva ajoneuvo

moottoripyörä /mˈoːtːorɪpˌyøræ/ (n)
motorsykkel
  kaksipyöräinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin iskutilavuus on yli 50 kuutiosenttimetriä (vrt. mopo, mopedi)

moottoripyöräilijä /mˈoːtːorɪpˌyøræilˌijæ/ (n)
motorsyklist
  moottoripyörällä ajava tai ajamista harrastava henkilö

moottorisaha /mˈoːtːorˌisaha/ (n)
motorsag
  erityisesti metsurin bensiinikäyttöinen työkalu, jossa moottori kierrättää teräketjua laipan ympärillä

moottoritie /mˈoːtːorɪtie/ (n)
motorvei
  vain auto- ja moottoripyöräliikenteelle tarkoitettu kaksiajoratainen tie, jolla on eri ajosuunnat erottava keskialue ja jolla nopeusrajoitus on Suomessa normaalioloissa vähintään 100 km/h

moottoriurheilu /mˈoːtːorˌiurheilu/ (n)
motorsport
  urheilun muoto, jossa ajetaan kilpaa moottoroidulla ajoneuvolla, esimerkiksi autolla tai moottoripyörällä

mopata /mˈopata/ (v)
mopp
  siivota mopilla

mopedi /mˈopedɪ/ (n)
moped
  kevyt, yleensä polttomoottorikäyttöinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin suurin sallittu iskutilavuus on 50 cm³ ja suurin sallittu rakenteellinen nopeus on rajoitettu 45 km/h.

moraali /mˈoraːlɪ/ (n)
etikk
  paljolti tapoja ja toimintaa ohjaava, aikakaudelle ominaisen yhteisön tai yksilöiden eettiset käyttäytymissäännöt; käsitysten, arvostusten ja normien sisäistetty kokonaisuus

morsian /mˈorsɪan/ (n)
brud
  kihlattu nainen, avioliittoon menossa oleva nainen

mortteli /mˈortːelɪ/ (n)
morter
  keraamisesta aineesta tai soveltuvasta seosmetallista valmistettu maljamainen astia, jota käytetään erilaisten, erityisesti ruoanlaittoon liittyvien ainesten (mm. yrttien) hienontamiseen

mosaiikki /mˈosaˌiːkːɪ/ (n)
mosaikk
  pienistä vierekkäin astelluista värillisistä lasi-, kivi- tai keramiikkapalasista tehty sommitelma

mosambikinkaija /mˈosambɪkˌiŋkaija/ (n)
brunhodepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

moskeija /mˈoskeija/ (n)
moské
  islaminuskoisten temppeli

moskiitto /mˈoskɪːtːo/ (n)
mygg
  erityisesti trooppisten alueiden malariasääskistä ja joskus myös muista hyttysistä käytetty nimitys

motetti /mˈotetːɪ/ (n)
motett
  erilaisista kuoroteoksista käytetty nimitys

motiivi /mˈotɪːvɪ/ (n)
motiv
  (erityisesti) syy rikoksen tekemiseen

motti /mˈotːɪ/ (n)
mål
  (metsätalous) kuutiometri halkoja tai paperipuita pinottuna

moukari /mˈoukarɪ/ (n)
hammar
  kaksin käsin käytettävä kookas 3–10 kg painoinen vasara; leka
banke
  moukarinheitossa kahvallinen vaijeri ja sen päässä oleva painava rautapallo, jota pyritään heittämään mahdollisimman pitkälle

moukarinheitto /mˈoukarˌinheitːo/ (n)
banke
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää moukaria mahdollisimman pitkälle

moukka /mˈoukːa/ (n)
lømmel
  käytökseltään sivistymätön henkilö; tomppeli, pölkkypää, hölmö, ääliö
pant
  sotilas

moukkamainen /mˈoukːamˌainen/ (adj)
trumpete
  sellainen, joka käyttäytyy kuin moukka

muffini /mˈuffɪnɪ/ (n)
muffin, muffins
  yleensä paperisessa vuoassa uunissa paistettu kuohkea leivonnainen

mufloni /mˈuflonɪ/ (n)
mufflon
  Euroopassa elävä luonnonvarainen lammas ()

muhennos /mˈuhennos/ (n)
gryte
  höystö (harvoin), raguu. Hitaasti miedolla lämmöllä eri ruoka-aineita yhdessä muhentamalla valmistettu ruokalaji, sakeampi kuin keitto.

muikku /mwˈikːu/ (n)
lagesild
  siikojen sukuun kuuluva lohensukuinen sisä- ja murtovesien kalalaji, . Muikku on eläinplanktonia syövä parvikala. Murtovesissä kasvavaa muikkua nimitetään maivaksi.

muinainen /mwˈinainen/ (adj)
eldre
  hyvin vanha, ikiaikainen

muinaishollanti /mwˈinaishˌollantɪ/ (n)
gammelnederlandsk
  frankkien Euroopan länsirannikolla varhaiskeskiajalla puhumien murteiden jatkumo (kielitunnus:odt)

muinaisruotsi /mwˈinaisrˌuotsɪ/ (n)
gammelsvensk
  ruotsi, jota puhuttiin noin vuosina 1225–1526

muinaisskandinaavi /mwˈinaisskˌandɪnˌaːvɪ/ (n)
norrønt
  skandinaavisten kielten varhainen edeltäjä

muistella /mwˈistella/ (v)
huske
  yrittää palauttaa mieleensä; suoda ajatuksia jollekin henkilölle tai asialle; kertoa muistikuvia

muisti /mwˈistɪ/ (n)
hukommelse
  kyky pitää mielessä aiemmin tapahtuneita asioita

muistitikku /mwˈistɪtˌikːu/ (n)
minnepinne
  muodoltaan puikkomainen USB-väylään kytkettävä flash-muistiin perustuva massamuisti, johon voi tallentaa tietokoneelta tiedostoja; USB-tikku

muisto /mwˈisto/ (n)
hukommelse
  muistissa oleva tieto jostakin aiemmin tapahtuneesta, muistikuva

muistomerkki /mwˈistomˌerkːɪ/ (n)
monument
  julkisesti esille laitettu esine, usein veistos, joskus rakennus, joka kertoo menneestä tapahtumasta tai henkilöstä

muistuttaa /mwˈistutːaː/ (v)
leite
  tuoda joku tai jokin mieleen vaikutelmansa perusteella, vaikuttaa jonkun kaltaiselta

muka /mˈuka/ (adv)
angivelig
  väittämänsä mukaan, ilmaisee yleensä ironiaa, pilaa tai epäuskoa

mukaan /mˈukaːn/ (adv)
ifølge
  joukkoon, myötä; esim. jonkun kanssa, tapaa ilmaiseva adverbi

mukauttaa /mˈukautːaː/ (v)
tilpasse
  saada mukautumaan; sopeuttaa

mukautua /mˈukautˌua/ (v)
tilpasse
  tulla jonkin mukaiseksi; sopeutua

mukava /mˈukava/ (adj)
hyggelig
  ystävällinen
behagelig
  hyvältä tuntuva, käytössä mukava, mukava käyttää
  turvallinen, runsas, jossa ei ole uhkaa muista

mukavuus /mˈukavuːs/ (n)
bekvemmelighet
  se, että on mukava

muki /mˈukɪ/ (n)
krus
  kuppimainen astia, jonka koko vastaa noin 1,5 kuppia

mukina /mˈukɪna/ (n)
skogshøns
  mukiseminen

mukista /mˈukɪsta/ (v)
skogshøns
  vastustaa, valittaa, olla vastahakoinen, esittää vastalause

muksu /mˈuksu/ (n)
barn
  lapsi

mulgaparatiisikaija /mˈulɡapˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
mulgaparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mulkku /mˈulkːu/ (n)
pikk
  siitin
drittsekk
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

mullata /mˈullata/ (v)
møne
  kääntää multaa viljelyssaran päälle

mulperi /mˈulperɪ/ (n)
morbær
  mulperipuun hedelmä

mulperipuu /mˈulperɪpuː/ (n)
morbær
  mulperikasvien (Moraceae) heimon silkkiäispuiden kasvisuvun (Morus) edustaja

multa /mˈulta/ (n)
jord
  lehtometsien runsaasta lehtikarikkeesta syntyvä eloperäinen maalaji, johon on sekoittunut myös kivennäismaalajeja

mumina /mˈumɪna/ (n)
mumling
  hiljainen ja epäselvä puheääni

mummi /mˈummɪ/ (n)
farmor
  vanhemman äiti

mummo /mˈummo/ (n)
mormor
  vanhemman äiti

mummu /mˈummu/ (n)
farmor
  isoäiti

muna /mˈuna/ (n)
egg
  munivan eläimen (linnun tai matelijan) tuottama alkio, joka kehittyy munittuna sitä ympäröivän kuoren sisällä itsenäiseksi yksilöksi
  kananmuna elintarvikkeena

munakas /mˈunakas/ (n)
omelett
  Astiaan rikotuista kananmunista ja tilkkasesta vettä valmistetusta seoksesta, joka maustetaan miedosti suolalla ja valkopippurilla, pannulla hyydytetty ruoka. Kypsä munakas käännetään kaksinkerroin ja usein sisälle laitetaan kypsennetty täyte, josta munakas saa lisän nimeensä.

munakello /mˈunakˌello/ (n)
eggur
  kanamunien keittämisen apuväline, ajastin joka hälyttää säädettävän muutaman minuutin pituisen ajan jälkeen

munakoiso /mˈunakˌoiso/ (n)
aubergine, eggplante
  koisokasveihin kuuluva vihanneshedelmä (Solanum melongena)

munanjohdin /mˈunanjˌohdɪn/ (n)
eggleder
  munasarjasta kohtuun tai ulos johtava putki

munanvalkuainen /mˈunanvˌalkuˌainen/ (n)
eggehvite
  munan sisäpuolen valkea osa

munasarja /mˈunasˌarja/ (n)
eggstokk
  (anatomia) aivolisäkkeen säätelemä, naisen sukupuolielimistöön kuuluva parillinen elin munasolujen tuottamista varten

munasolu /mˈunasˌolu/ (n)
eggcelle
  naaraseläinten sukusolu, joka on ihmisen suurimpia soluja

munkki /mˈuŋkːɪ/ (n)
munk
  miesluostarin asukas, luostariveli; uskonnollisista syistä askeesissa elävä mies

munuainen /mˈunuˌainen/ (n)
nyre
  (anatomia) pavunmuotoinen virtsaa erittävä elin maksan ja pernan alapuolella

muodokas /mˈuodokas/ (adj)
yppig
  yleensä naisesta: isorintainen tai leveälanteinenkin

muodollinen /mˈuodollɪnen/ (adj)
formell
  formaali; muodon mukainen

muodostua /mˈuodostˌua/ (v)
bestå av
  koostua, rakentua jostakin

muodostuma /mˈuodostˌuma/ (n)
formasjon
  muodostumisen tulos

muokata /mˈuokata/ (v)
behandle
  saattaa uuteen tai toiseen muotoon; vaikuttaa johonkin muuttaen sitä, muovata
redigere
  käsitellä tai kirjoittaa uudelleen jonkun toisen tekemää tekstiä tai muuta teosta

muokkaaja /mˈuokːaːja/ (n)
redaktør
  henkilö, joka muokkaa

muokkaus /mˈuokːaus/ (n)
redigere
  yksittäinen muokkaamisen teko

muoti /mˈuotɪ/ (n)
mote
  usein houkutteilla tai muilla keinoin aikaan saatu ja ylläpidetty aikakaudelle tai ajanjaksolle ominainen, vallalla oleva suuntaus, jäljitelty tapa. Muoti kohdistuu erityisesti asusteisiin.

muotti /mˈuotːɪ/ (n)
blåskjell
  malli, johon muotoiltava asia tai materia sijoitetaan mukautuvasti

muovi /mˈuovɪ/ (n)
plast
  hiilipohjaisista polymeereistä ja niihin sekoitetuista lisäaineista, täyteaineista ja lujitteista koostuva materiaali

muovinen /mˈuovɪnen/ (adj)
plastikk
  muovista valmistettu

muovipussi /mˈuovɪpˌussɪ/ (n)
plastpose
  pehmeästä muovista valmistettu pussi

muratti /mˈuratːɪ/ (n)
eføy
  murattien () -suvun köynnöskasvi
bergflette
  euroopanmuratti,

murea /mˈurea/ (adj)
lun
  sellainen, joka on helposti leikattava ja pureskeltava; sellainen, joka ei ole sitkeä

murehtia /mˈurehtˌia/ (v)
anger
  miettiä jotakin asiaa huolestuneena ja surullisena

mureke /mˈureke/ (n)
farse
  (keittiö) Hienoksi hakatusta lihasta, kalasta tai muusta korvaavasta valmistettu höystetty ruoka, joka paistetaan uunissa tai kypsytetään höyrykeittimessä.

murha /mˈurha/ (n)
mord
  tahallinen, suunniteltu hengen riisto toiselta ihmiseltä

murhaaja /mˈurhaːja/ (n)
morder
  ihminen, joka on tehnyt murhan, tappanut suunnitelmallisesti tai julmasti toisen ihmisen

murhata /mˈurhata/ (v)
drepe
  tappaa toinen tahallisesti ja suunnitellusti, tehdä murha

murhe /mˈurhe/ (n)
sorg
  huoli, suru

murhenäytelmä /mˈurhenˌæytelmæ/ (n)
tragedie
  näytelmäkirjallisuuden muoto, jossa henkilöt kohtaavat murheellisen kohtalon, tragedia

murista /mˈurɪsta/ (v)
rumle
  (vatsasta) kurista

murmeli /mˈurmelɪ/ (n)
murmeldyr
  oravien heimon sukuun (Marmota) kuuluva laji

murre /mˈurre/ (n)
dialekt
  alueellisesti esiintyvä kielen muunnelma, kielimuoto, jota ei voida pitää toisena kielenä

murskata /mˈurskata/ (v)
knuse
  tehdä murskaksi, rikkoa palasiksi

mursu /mˈursu/ (n)
hvalross
  suurikokoinen hyljettä muistuttava nisäkäs, jolla on kulmahampaista kehittyneet syöksyhampaat: mursujen heimon ja suvun ainoa elossa oleva laji () tai sen yksilö

murteellinen /mˈurteːllɪnen/ (adj)
dialektal
  murteeseen kuuluva (ilmaisuista yms.)

murtoluku /mˈurtolˌuku/ (n)
brøk
  luku, joka on esitetty kokonaislukujen osamääränä

murtomaahiihto /mˈurtomˌaːhɪːhto/ (n)
langrenn
  tasaisella tai vaihtelevassa maastossa käytettävä tavallisin hiihtomuoto

murtua /mˈurtua/ (v)
brekke
  mennä rikki, särkyä - usein tietystä kohdasta

murtuma /mˈurtuma/ (n)
fraktur
  murtumisen tapahtuma tai ajankohta

muru /mˈuru/ (n)
dyr
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

murunen /mˈurunen/ (n)
smule
  vähäinen irronnut kappale, muru

museo /mˈuseo/ (n)
museum
  laitos, johon on järjestelmällisesti kerätty taidetta, kulttuurihistoriaa tai luonnontiedettä koskevaa aineistoa

musiikki /mˈusɪːkːɪ/ (n)
musikk
  säveltaide, yleensä sävelten ja sävelryhmien välistä säännönmukaisuutta noudattavaan ääneen ja sen tuottamiseen perustuva taiteen muoto

musiikki-instrumentti /mˈusɪːkːɪˈinstrumˌentːɪ/ (n)
musikkinstrument
  sävelen aikaansaamiseen tai soinnin ja rytmin korostamiseen käytettävä laite tai väline

musiikkilauseke /mˈusɪːkːɪlˌauseke/ (n)
sats
  (musiikki) kolmen tai useamman säkeen muodostama rytmillinen tai melodinen jakso, fraasi.

muskottipähkinä /mˈuskotːɪpˌæhkɪnæ/ (n)
muskatnøtt
  eräiden muskottipuiden eteerisiä öljyjä sisältävä siemen, jonka siemenkuori on poistettu; käytetään mausteena

musliini /mˈuslɪːnɪ/ (n)
musselin
  eräitä ohuita puuvillakankaita

muslimi /mˈuslɪmɪ/ (n)
muslim
  islaminuskoinen henkilö

musta /mˈusta/ (adj)
svart, sort
  väriltään sellainen, joka ei heijasta lainkaan valoa; sysimusta aine on vailla väriä kaikissa valaistuksissa; sinimusta ja mustanharmaa ovat erittäin tummia värejä

musta /mˈusta/ (n)
svart, sort
  musta väri

musta aukko /mˈusta ˈaukːo/ (n)
sort hull, svart hull
  suurimassainen pistemäinen avaruuden kohde, jossa aine on tihentynyt loputtoman tiheään tilaan ja joka imee siihen osuvan valon

musta jää /mˈusta jˈæː/ (n)
glattis
  tien pintaan kosteuden ja pakkasen vaikutuksesta syntynyt ohut läpinäkyvä ja liukas jääkerros, jonka näkymättömyys ja liukkaus tekevät hyvin vaaralliseksi

musta silmä /mˈusta sˈilmæ/ (n)
blått øye
  silmän ympärillä sijaitseva mustelma
  silmä, jonka värikalvolla on niin paljon pigmenttiä, että se näyttää mustalta

mustajalka /mˈustajˌalka/ (n)
svartfot
  mustajalat eräs pohjoisamerikkalainen alun perin pohjoisilla tasangoilla elänyt intiaanikansa
  heidän algonkinkieliin kuuluva kielensä, siksika

mustakakadu /mˈustakˌakadu/ (n)
gulhalekakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakanahaukka /mˈustakˌanahˌaukːa/ (n)
nonnehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakurkkumaluri /mˈustakˌurkːumˌalurɪ/ (n)
svartbrystalvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakurkkumesikko /mˈustakˌurkːumesˌikːo/ (n)
hvitørehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustalakkiaratti /mˈustalˌakːɪarˌatːɪ/ (n)
svartkronet hvitbukpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustaluri /mˈustalˌurɪ/ (n)
svartlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustamaija /mˈustamˌaija/ (n)
marja
  erillisellä säilötilalla varustettu kiinniotettujen ja pidätettyjen kuljettamiseen tarkoitettu poliisiauto

mustamaluri /mˈustamˌalurɪ/ (n)
hvitskulderalvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustanokka-amatsoni /mˈustanˌokːaˈamatsˌonɪ/ (n)
dvergamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustapyrstömesikko /mˈustapˌyrstømesˌikːo/ (n)
rosennebbhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustapääkerttu /mˈustapˌæːkertːu/ (n)
munk
  kerttujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustarastas /mˈustarˌastas/ (n)
svarttrost
  varpuslintuihin kuuluva rastas ()

mustaselkäaranen /mˈustasˌelkæˌaranen/ (n)
sjufargeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasiipiaratti /mˈustasˌiːpɪarˌatːɪ/ (n)
svartvingepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasiipiluri /mˈustasˌiːpɪlˌurɪ/ (n)
svartvingelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasukkainen /mˈustasˌukːainen/ (adj)
sjalu
  sellainen, joka (aiheesta tai ilman) epäilee toisen uskollisuutta (erityisesti seksisuhteessa)

mustata /mˈustata/ (v)
sverte
  tehdä mustaksi
  pilata, alentaa

mustatiira /mˈustatˌiːra/ (n)
svartterne
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustatorvisieni /mˈustatˌorvɪsˌienɪ/ (n)
svart trompetsopp
  torvisieniin kuuluva ruokasieni, Craterellus cornucopioides; kauppasieni

mustavaris /mˈustavarɪs/ (n)
kornkråke
  tumma violetin metallin hohtoinen variksen sukuinen lintu ()

muste /mˈuste/ (n)
blekk
  paperille painettavaksi tai kirjoituksen tarkoitettu väriaine

mustekala /mˈustekˌala/ (n)
akkar
  joukko vedessä eläviä pääjalkaisiin kuuluvia nilviäisiä (Cephalopoda), joilla on kahdeksan tai kymmenen lonkeroa ja jotkut lajit pystyvät piiloutumaan ruiskuttamalla eteensä vihollista harhauttavan väripilven

mustepullo /mˈustepˌullo/ (n)
blekkhus
  pullollinen mustetta kirjoittamista varten

mustikka /mˈustɪkːa/ (n)
blåbær
  kangasmustikka, puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

muta /mˈuta/ (n)
gjørme
  rapa, märkä savi

mutaatio /mˈutaːtˌio/ (n)
mutasjon
  muutos solun geneettisessä materiaalissa (DNA:ssa tai RNA:ssa); kolmea eri tyyppiä: geenimutaatioita, kromosomimutaatioita ja kromosomistomutaatioita

mutka /mˈutka/ (n)
bøye
  kaareva, koukistunut, käyrä tai väärä kohta jossakin; tiessä oleva osuus, joka ei ole suora; kaarre, kurvi

mutkikas /mˈutkɪkas/ (adj)
komplisert
  monimutkainen, pulmallinen

mutsi /mˈutsɪ/ (n)
mamma
  äiti

mutteri /mˈutːerɪ/ (n)
mutter
  pultin vastakappaleena käytettävä kiinnitysväline
  äiti, mutsi

muukalainen /mˈuːkalˌainen/ (n)
utenomjordisk
  maapallon ulkopuolelta tuleva olento, avaruusolento

muumio /mˈuːmɪo/ (n)
mumie
  kuivumalla säilynyt tai kuivattamalla säilötty ruumis

muun muassa /mˈuːn mˈuassa/ (adv)
blant annet
  muiden vaihtoehtojen ohessa; käytetään, kun ei haluta sanoa kaikkia esimerkkejä.

muurahainen /mˈuːrahˌainen/ (n)
maur
  jokin yleisen ja monilajisen -heimon yhdyskunnissa elävistä pistiäisiin kuuluvista hyönteisistä

muurahaishappo /mˈuːrahˌaishapːo/ (n)
maursyre
  väritön, pistävänhajuinen hydrokarbonihappo, yksinkertaisin karboksyylihappo

muurain /mˈuːrain/ (n)
molte
  edellisen hedelmä, joka on kerrattu luumarja

muuri /mˈuːrɪ/ (n)
forhindring
  puolustustarkoitukseen rakennettu umpinainen pystysuora rakennelma, joka on tehty latomalla kivistä tai valettu muottiin rakennusmassasta. Ladottujen muurien kivet on tavallisesti sidottu laastilla.

muurinharja /mˈuːrɪnhˌarja/ (n)
tak
  muurille rakennettu rintavarustus tai suojakatto

muurinmurtaja /mˈuːrɪnmˌurtaja/ (n)
saubukk
  piirityskone, jolla rikotaan linnoituksen muuri

muusa /mˈuːsa/ (n)
muse
  kreikkalaisessa mytologiassa runottaria, taiteiden ja tieteiden haltiattaria
  taiteilijan työtä innoittava nainen

muusikko /mˈuːsɪkːo/ (n)
musiker
  esiintyvä taiteilija, ammattitaitoinen soittaja, säveltäjä; henkilö, joka tekee tai esittää musiikkia

muuten /mˈuːten/ (adv)
forresten
  (diskurssipartikkeli) ohimennen, kesken kaiken, sivumennen sanottuna

muutos /mˈuːtos/ (n)
endring
  muuttuminen, toisenlaiseksi tuleminen; muuttaminen, toisenlaiseksi tekeminen

muuttaa /mˈuːtːaː/ (v)
flytte
  siirtyä muualle asumaan, mennä pysyvästi toiseen paikkaan
forandre
  uudistaa, laittaa uusiksi, muuttaa toisenlaiseksi
  tehdä muutoksia, uudistaa, korjata
  tehdä toisenlaiseksi, vaihtaa tilanne

muutto /mˈuːtːo/ (n)
flytting
  paikan vaihto

muuttohaukka /mˈuːtːohˌaukːa/ (n)
falk
  jalohaukkoihin kuuluva keskikokoinen päiväpetolintu ()

muuttoliike /mˈuːtːolˌiːke/ (n)
migrasjon
  Väestön siirtyminen asumaan toiselle alueelle.

muuttua /mˈuːtːua/ (v)
Variere
  tulla erilaiseksi

mykiö /mˈykɪø/ (n)
linse
  silmän sisällä värikalvon ja lasiaisen välissä oleva linssi, joka taittaa valoa niin, että katse tarkentuu halutulle etäisyydelle ja terävä kuva piirtyy verkkokalvolle

mykkä /mˈykːæ/ (adj)
stum
  syntymästään tai sairauden tai tapaturman vuoksi puhekyvytön

mykkäelokuva /mˈykːæˌelokˌuva/ (n)
stumfilm
  mykkäfilmi, elokuvan alkuaikoina ja myöhemminkin tuotettu elokuva, jossa ei ole tallennettua (synkronista) ääntä

mylly /mˈylly/ (n)
mølle
  luonnon energian avulla tai käsivoimin jauhinkivin viljan jauhamiseen käytetty laite t. laitos; jauhamiseen käytetty tuotantolaitos; myös rakennus, johon tämä on sijoitettu t. ylipäänsä rakennus, jossa jauhetaan viljaa

myllyttää /mˈyllytːæː/ (v)
fabrikk
  jauhaa myllyssä

mylläri /mˈyllærɪ/ (n)
møller
  myllyn hoitaja, joka jauhaa viljaa jauhoksi

myntti /mˈyntːɪ/ (n)
mynt
  (vanh.) kolikko, lantti

myrkky /mˈyrkːy/ (n)
gift
  elävälle eliölle jo pienenäkin annoksena vakavaa haittaa aiheuttava vieras aine; erityisesti myrkyttämistarkoitukseen tuotettu aine

myrkkykatko /mˈyrkːykˌatko/ (n)
hemlokk
  sarjakukkaiskasveihin kuuluva myrkyllinen kaksivuotinen ruohovartinen kasvi ()

myrkkykeiso /mˈyrkːykˌeiso/ (n)
selsnepe
  eräs keisojen sukuun kuuluva hyvin myrkyllinen sarjakukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

myrkyllinen /mˈyrkyllɪnen/ (adj)
giftig
  sellainen kemiallisesti vaikuttava minkä pienetkin määrät aiheuttavat eliölle vakavia haittoja; myrkkyä sisältävä

myrkyttää /mˈyrkytːæː/ (v)
forgifte
  antaa jollekin myrkkyä

myrsky /mˈyrsky/ (n)
storm
  (ilmatiede) voimakas matalapaine, johon liittyy keskinopeudeltaan 21–32 metriä sekunnissa (raja meteorologiassa) oleva tuuli

myrtti /mˈyrtːɪ/ (n)
myrte
  meillä huonekasvina viljeltävä ikivihreä eurooppalainen koristepensas

myskihärkä /mˈyskɪhˌærkæ/ (n)
moskus
  vuohieläinten alaheimon nisäkäs.

myskilurikki /mˈyskɪlurˌikːɪ/ (n)
moskuslori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

myssy /mˈyssy/ (n)
lue
  pehmeä päähine, jossa ei ole lieriä eikä tavallisesti myöskään lippaa

mysteeri /mˈysteːrɪ/ (n)
mysterium
  selittämätön arvoitus
  sakramentti
  keskiaikainen kristillinen näytelmä, mysteerinäytelmä

mytologia /mˈytolˌoɡɪa/ (n)
mytologi
  etnisen ryhmän yhteinen tarusto ja uskomukset. Jonkin uskonnon jumaluustarusto ja myytit; tällaisten tutkiminen

myydä /mˈyːdæ/ (v)
selge
  antaa jotakin maksua vastaan; tehdä kauppaa, pitää kaupan
  par. 'mennä kaupaksi', 'käydä kaupaksi'

myyjä /mˈyːjæ/ (n)
selger
  henkilö, joka myy jotain

myymälä /mˈyːmælæ/ (n)
butikk
  kauppa, liike, puoti (jonka tiloissa myydään tavaroita)

myynti /mˈyːntɪ/ (n)
salg
  myymisen toteutus, tapahtuma, jossa kaupan akti tapahtuu, tuote tai palvelus vaihdetaan rahaa vastaan

myyntiartikkeli /mˈyːntɪˌartɪkːˌelɪ/ (n)
artikkel
  myynnissä oleva tuote, kauppatavara

myyntikoju /mˈyːntɪkˌoju/ (n)
kiosk
  pieni myymälä, usein väliaikainen

myyntimies /mˈyːntɪmies/ (n)
selger
  henkilö, joka myy ammatikseen; myyjä

myyrä /mˈyːræ/ (n)
moldvarp
  organisaatioon soluttautunut vakooja

myytti /mˈyːtːɪ/ (n)
myte
  tarina tai uskomus, joka selittää asioita, joista ei ole ensikäden tietoa tai joiden paikkansapitävyyttä ei voida todistaa

myöhäinen /mˈyøhæinen/ (adj)
sein
  sellainen, joka on ajallisesti pitkälle ehtinyt, pitkälle kulunut; viivästynyt; myöhä, myöhään ilmenevä

myöhästyä /mˈyøhæstˌyæ/ (v)
frøken
  saapua tietyn määräajan jälkeen, myöhässä jhk

myöntää /mˈyøntæː/ (v)
innrømme
  tunnustaa jokin asia, hyväksyä samanmielisenä tosiasia, olla samaa mieltä
  antaa laina, sopimus jollekin osapuolelle

myös /mˈyøs/ (adv)
også
  jonkin lisäksi, jonkin ohella, ei ainoastaan; -kin

myöskään /mˈyøskæːn/ (adv)
hverken
  (negatiivisisssa yhteyksissä) myös

myötäillä /mˈyøtæillæ/ (v)
følge
  olla myötäinen, olla jonkin mukainen

myötäjäiset /mˈyøtæjˌæiset/ (n)
medgift
  rahamäärä tai muu omaisuus, jonka puoliso tai hänen perheensä maksaa toisen puolison perheelle naimisiinmenon yhteydessä

myötäpäiväinen /mˈyøtæpˌæivæinen/ (adj)
medurs
  myötäpäivään tapahtuva

myötäpäivään /mˈyøtæpˌæivæːn/ (adv)
medurs
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kierron suuntaisesti; mm. yläkautta oikealle

myötätunto /mˈyøtætˌunto/ (n)
følsom
  tietoisuus toisen kärsimyksestä ja halu toimia sen helpottamiseksi

myötätuntoinen /mˈyøtætˌuntoinen/ (adj)
følsom
  myötätuntoa tunteva ja osoittava

myötätuuli /mˈyøtætˌuːlɪ/ (n)
medvind
  menosuuntaan puhaltava, myötäsuuntainen tuuli

mädännäisyys /mˈædænnˌæisyːs/ (n)
korrupsjon
  korruptio

mäki /mˈækɪ/ (n)
ås
  ympäristöönsä nähden selkeästi koholla oleva maastonkohta

mäkihyppy /mˈækɪhˌypːy/ (n)
skihopping
  talviurheilulaji, jossa vuorollaan kukin mäkihyppääjä laskee suksilla lumen peittämää mäkeä alas hyppyrinnokalle, josta hän hyppää eli ponnistaa ilmalentoon tarkoituksenaan ensin lentää tyylikkäästi pitkälle ja sitten laskeutua suksilleen liukuun alastulorinteeseen

mänty /mˈænty/ (n)
furu
  metsämänty , Pinus-sukuun kuuluva havupuulaji

mäntyaratti /mˈæntyarˌatːɪ/ (n)
tykknebbparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mäntymetsä /mˈæntymˌetsæ/ (n)
furuskau
  metsä, jossa kasvaa pääosin mäntyjä; mäntyvaltainen metsä

mäntä /mˈæntæ/ (n)
stempel
  sylinterissä edestakaisin liikkuva lieriömäinen, joskus laattamainen sylinteriin tiiviisti sovitettu kappale, koneenosa, jonka välityksellä sylinterissä oleva kaasu tai neste saa aikaan mekaanista työtä tai jolla siirretään sylinterin kaasua tai nestettä

märehtijä /mˈærehtˌijæ/ (n)
drøvtygger
  kasvissyöjä, jolla on erikoislaatuinen ruoansulatuskanava monine mahoineen. Erityistuntomerkkeinä hampaaton yläleuka ja nimitystä vastaava syömiskäyttäytyminen, märehtiminen.

märehtiä /mˈærehtˌiæ/ (v)
tygge drøv
  (märehtijöistä) pureksia ruokansa toiseen kertaan
  miettiä, pohtia

märepala /mˈærepˌala/ (n)
drøv
  ruoka, joka palautuu märehtijän suuhun sen ensimmäisestä mahasta uudelleen pureksittavaksi

märkä /mˈærkæ/ (adj)
våt
  sellainen, jossa on paljon nestettä; kosteaa nestepitoisempi

mäski /mˈæskɪ/ (n)
mos
  maltaiden ja veden seos oluen tai viinan valmistuksessa

mäti /mˈætɪ/ (n)
rogn
  kudussa naaraskalan laskemat mätimunat, jotka koiraskala hedelmöittää maidilla

mätäkuu /mˈætækuː/ (n)
hundedager
  23.7. ja 23.8. välinen tai epämääräisempi ajanjakso keski–loppukesällä

mäyrä /mˈæyræ/ (n)
grevling
  näätäeläimiin kuuluva yleensä metsässä asuva yöeläin (Meles meles), joka syö hyönteisiä, marjoja ja juuria

mäyräkoira /mˈæyrækˌoira/ (n)
dachs
  alkuaan mäyräjahtiin jalostettu lyhytjalkainen ja pitkäselkäinen koirarotu, jota käytetään ajo- ja seurakoirana

määkiä /mˈæːkɪæ/ (v)
breke
  pitää lampaalle tai vuohelle ominaista ääntä

määre /mˈæːre/ (n)
attributt
  jokin, joka määrittää jotakin toista asiaa

määritellä /mˈæːrɪtellæ/ (v)
definere
  muodostaa jonkin asian kuvaus kertomalla sille ominaiset piirteet (yl. jollekin abstraktille), tuottaa määritelmä jollekin

määritelmä /mˈæːrɪtˌelmæ/ (n)
definisjon
  käsitteen ominaisuuksien lyhyt kielellinen kuvaus, definitio

määrittää /mˈæːrɪtːæː/ (v)
bestemme
  tehdä määritys tai määrityksiä jonkin määrän tai muun mitallisen arvon selvittämiseksi

määrä /mˈæːræ/ (n)
beløp
  paljous, se, missä määrin, kuinka runsaasti jotakin on
formål
  päämäärä, määrän pää

määräinen /mˈæːræinen/ (adj)
bestemt
  tunnettua, ennen mainittua osoittava, definiittinen

määräinen artikkeli /mˈæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
bestemd artikkel
  pääsanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo pääsanan kieliopillisesti määräisestä muodosta eli siitä että pääsanan ajatellaan olevan tuttu tai tietty

määräinen muoto /mˈæːræinen mˈuoto/ (n)
bestemt form
  määrätty muoto, spesieksen definitiivinen päälaji, joka osoittaa olion tunnetuksi

määrällinen /mˈæːrællɪnen/ (adj)
kvantitativ
  määrään liittyvä

määrätietoinen /mˈæːrætˌietoinen/ (adj)
målbevisst
  jolla on selkeä päämäärä

määräys /mˈæːræys/ (n)
bestille
  velvoittava ohje tehdä tai olla tekemättä jotakin

mökki /mˈøkːɪ/ (n)
hytte
  maja, pieni, kevyt rakennus oleskelua varten

mököttää /mˈøkøtːæː/ (v)
å furte
  ilmaista pahaa mieltä tai suuttumusta pysymällä hiljaa ja vetäytymällä omiin oloihinsa

möljä /mˈøljæ/ (n)
molo
  satama-aallonmurtajaan liitetty satamalaituri, johon usein johdetaan myös junanraiteet. Möljällä saattaa olla myös tavarasuojia ja pienten alusten kunnostuspaikka

mönkijä /mˈøŋkɪjæ/ (n)
ATV
  tyypillisesti nelipyöräinen, neli- tai takapyörävetoinen, yhdelle tai kahdelle henkilölle tarkoitettu moottoroitu maasto- tai liikenneajoneuvo, joka on suunniteltu kulkemaan vaikeassa maastossa

mönkiä /mˈøŋkɪæ/ (v)
krype
  liikkua raskaasti maata vasten

mörkö /mˈørkø/ (n)
busemann
  saduissa esiintyvä pelottava olento

mörssäri /mˈørssærɪ/ (n)
morter
  käytöstä pois jäänyt tykkityyppi, jota käytettiin pääasiassa kenttätykistössä

naakka /nˈaːkːa/ (n)
kaie
  pieni tumma varislintu

naali /nˈaːlɪ/ (n)
fjellrev
  napakettu (), koiraeläimiin kuuluva, pohjoisella puurajan yläpuolisilla tunturialueilla elävä petoeläin, jonka turkki on talvisin kokonaan valkoinen ja kesäisin ruskeanharmaa

naama /nˈaːma/ (n)
ansikt
  kasvot, ihmisen pään etuosa

naamiohohtokaija /nˈaːmɪohˌohtokˌaija/ (n)
maskeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiokaijanen /nˈaːmɪokˌaijanen/ (n)
svarthodet dvergpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiokanahaukka /nˈaːmɪˌokanahˌaukːa/ (n)
askehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naapuri /nˈaːpurɪ/ (n)
nabo
  Olinpaikan tai asunnon lähistön asukas. Rivi- ja kerrostaloissa on myös seinänaapureita.

naapurimaa /nˈaːpurɪmaː/ (n)
naboland
  valtio, jonka kanssa jollakin toisella valtiolla on yhteinen raja

naapurusto /nˈaːpurˌusto/ (n)
naboer
  toistensa naapureina asuvien ihmisten asunnoista, rakennuksista tai lähialueista muodostuva alueellinen yhteisö
  eräissä maissa kaupunginosaa pienempi hallinnollinen kokonaisuus; vastaa osittain Suomessa käytössä olevaa termiä osa-alue

naapuruus /nˈaːpuruːs/ (n)
nabolag
  se, että on naapuri; naapurin oleminen; naapurien välinen suhde

naaras /nˈaːras/ (n)
kvinne
  sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, jonka munasolut koiras hedelmöittää

nahka /nˈahka/ (n)
lær
  materiaali, jota saadaan parkitsemalla eläinten vuodista

nahkiainen /nˈahkɪˌainen/ (n)
lamprett, niøye
  (eläintiede) ympyräsuinen, vedessä elävä kiduksilla hengittävä selkärankainen nahkiaiskalojen lahkon (Petromyzontiformes) vesieläin, jolla on muodonvaihdos. Kalan tapaan se nousee jokeen syksyllä ja kutee keväällä. Munasta kuoriutuu toukka-aste, likomato.

naida /nˈaida/ (v)
knulle
  olla seksuaalisessa yhdynnässä jonkun kanssa, rakastella jotakuta

naiivi /nˈaɪːvɪ/ (adj)
naiv
  lapsellinen lapsenomaisen herkkäuskoinen, yksinkertainen

naimaton /nˈaimaton/ (adj)
ugift
  henkilö, joka ei ole avioliitossa

nainen /nˈainen/ (n)
kvinne
  aikuinen naispuolinen ihminen, ihmisnaaras

nainti /nˈaintɪ/ (n)
samleie
  yhdyntä

naismainen /nˈaismainen/ (adj)
kvinnelig
  naisille tyypillinen tai ominainen

naisopettaja /nˈaisopˌetːaja/ (n)
lærerinne
  opettaja, joka on sukupuoleltaan nainen; naispuolinen opettaja

naispuolinen /nˈaispuolɪnen/ (adj)
hunn-
  sukupuoleltaan nainen

naistenmies /nˈaistenmies/ (n)
damenes jens
  jatkuvasti eri naisten seksiseuraa tavoitteleva mies; naisten suosima mies

nakkisämpylä /nˈakːɪsˌæmpylæ/ (n)
pølse
  pitkulainen sämpylä, jonka välissä on nakki ja yl. maustekastiketta

naljailu /nˈaljailu/ (n)
mas
  naljaileminen

namu /nˈamu/ (n)
godt
  (puhekieltä) karkki, namunen

namusetä /nˈamusˌetæ/ (n)
satyr
  karamellien avulla lapsia seksisuhteeseen houkutteleva mies; miespuolinen pedofiili

napa /nˈapa/ (n)
navle
  poistetun napanuoran jättämä arpi ihmisen tai muun eläimen mahassa
pol
  Maan pohjoisin tai eteläisin kohta; pohjois- tai etelänapa
  jännitelähteen ääripotentiaalin kontaktit; plus ja miinus

napakymppi /nˈapakˌympːɪ/ (n)
midt i blinken
  keskelle maalitaulua osunut tikanheitto tai muu suoritus

napanuora /nˈapanˌuora/ (n)
navlestreng
  sikiön ja istukan yhdistävä yhdysside, jossa kulkee kolme verisuonta

napapiiri /nˈapapˌiːrɪ/ (n)
polarsirkel
  leveyspiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon pohjois- tai etelänavasta on sama kuin maapallon akselin kaltevuus, sijainti noin 66 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä; napapiirejä on maapallolla kaksi kappaletta

napausäänne /nˈapausˌæːnne/ (n)
avlytte
  yksitäryinen konsonanttiäänne, jota äännettäessä kielen kärki lyö nopeasti hammasvalliin liikkuen ensin ylös, sitten alas

naposteltava /nˈapostˌeltava/ (n)
matbit
  pieni suuhunpantava

nappi /nˈapːɪ/ (n)
knapp
  vaatteissa ja muissa tekstiileissä käytettävä kiinnike tai koriste

nappula /nˈapːula/ (n)
knopp
  pieni, yleensä lieriömäinen, lyhyt kappale

narkolepsia /nˈarkolˌepsɪa/ (n)
narkolepsi
  pakonomainen torkahtelu

narttu /nˈartːu/ (n)
tispe
  naaraspuolinen koira
  loukkaukseksi tarkoitettu luonnehdinta voimakastahtoisesta ja riitelevästä naisesta, joka ei sitoudu perinteisiin sosiaalisiin normeihin

naru /nˈaru/ (n)
hyssing
  sitomistarkoituksiin valmistettu yksinkertainen tai kerrattu, tavallisesti kierretty lankamainen tuote

naskali /nˈaskalɪ/ (n)
syl
  suutarin työkaluna käyttämä kädensijallinen ohut yleensä hieman käyrä ja litteä piikki, jolla tehdään mm. pohjanahkaan reikiä kenkien ompelua varten; vastaava työkalu kirjansidonnassa

naskalivyömesikko /nˈaskalɪvˌyømesˌikːo/ (n)
prydhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nasta /nˈasta/ (n)
knappenål
  painonasta, pieni neula, jonka avulla voi kiinnittää esim. paperin ilmoitustaululle
bly
  ajoneuvon renkaaseen kiinnitetty metallipiikki, jonka on tarkoitus lisätä pitoa jäällä

nationalismi /nˈatɪˌonalˌismɪ/ (n)
nasjonalisme
  poliittinen aate, joka korostaa kansallisuutta, kansojen, kansakuntien merkitystä ja itsemääräämisoikeutta; kansallisuusaate

natrium /nˈatrium/ (n)
natrium
  pehmeä, kevyt ja reaktiivinen alkalimetalli

natriumhydroksidi /nˈatriumhˌydroksˌidɪ/ (n)
natriumhydroksid
  lipeä, käytetään mm. pesuaineiden valmistuksessa (NaOH)

natsi /nˈatsɪ/ (n)
nazist
  kansallissosialisti, kansallissosialismin kannattaja; Saksan kansallissosialistisen puolueen jäsen 1919–1945

naudanliha /nˈaudanlˌiha/ (n)
oksekjøtt
  ruoanlaittoon tarkoitettu teurastetun nautaeläimen liha

nauha /nˈauha/ (n)
band
  kapea, litteä punomalla tai kutomalla valmistettu tuote tai muulla tavoin tehty saman muotoinen materiaali

naukua /nˈaukua/ (v)
mjaue
  kissasta, joistakin muista kissaeläimistä ja eräistä linnuista: pitää niille ominaista ääntä

naula /nˈaula/ (n)
spiker
  metallinen tai harvoin puinen terävä kiinnitystarvike, jolla kiinnitetään puuosia toisiinsa; nauloja voidaan käyttää myös taulujen ripustukseen tms.

nauraa /nˈauraː/ (v)
le
  päästää katkonaista ääntä, naurua, esimerkiksi ilon, hermostuneisuuden tai pilkan osoituksena

nauru /nˈauru/ (n)
latter
  ihmisen tunteenilmaus iloon tai muuhun tunteenpurkaukseen

naurulokki /nˈaurulˌokːɪ/ (n)
hettemåke
  pieni lokki, jonka tunnistaa tummanruskeasta pään etuosasta ()

nauta /nˈauta/ (n)
storfe
  onttosarvinen märehtijä, jonka lajeja ovat: biisoni, puhveli, kyttyränauta, kesy nauta. Kesyt naudat, kuten lehmä, sonni, hieho, vasikka ovat varsinaisia nautoja

nautaeläin /nˈautaelæin/ (n)
storfe
  jokin onttosarvisten Bovinae alaheimoon kuuluva märehtijä

nautakarja /nˈautakˌarja/ (n)
buskap
  karjatalouden tuotantoeläiminä pidetyt nautaeläimet

nautinto /nˈautɪnto/ (n)
fornøyelse
  mielihyvää tuottava asia

nauttia /nˈautːɪa/ (v)
nyte
  tuntea mielihyvää, kokea nautinto

navetta /nˈavetːa/ (n)
fjøs
  eläinsuoja lehmille ja muulle nautakarjalle

neekeri /nˈeːkerɪ/ (n)
neger
  afrikkalaisperäinen tummaihoinen henkilö

negatiivi /nˈeɡatˌiːvɪ/ (n)
negativ
  kuvan, esimerkiksi valokuvan tai elokuvan valmistuksessa tehtävä raakakappale, jossa valoisuus ja usein myös värit ovat päinvastaiset kuin valmiissa kuvassa eli positiivissa

negatiivinen /nˈeɡatˌiːvɪnen/ (adj)
negativ
  sellainen, joka on kielteinen; ei ole positiivinen

negrosinaratti /nˈeɡrosˌinarˌatːɪ/ (n)
brunhaleparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

neilikka /nˈeilɪkːa/ (n)
nellik
  Dianthus-suvun kasvi

neiti /nˈeitɪ/ (n)
frøken
  naimaton nuori nainen

neitseellinen /nˈeitseːllɪnen/ (adj)
jomfru
  ilman hedelmöitystä tapahtuva (lisääntyminen)

neitsyt /nˈeitsyt/ (n)
jomfru
  henkilö, yleensä nainen, joka ei ole koskaan ollut sukupuoliyhteydessä

neitsyys /nˈeitsyːs/ (n)
jomfrudom
  neitsyenä olo, koskemattomuus

nekrofilia /nˈekrofˌilɪa/ (n)
nekrofil
  seksuaalisen kiinnostuksen kohdistuminen kuolleisiin, ruumiisiin

nekropoli /nˈekropˌolɪ/ (n)
nekropolis
  yleensä muinaisten kaupunkien läheisyydessä sijaitseva iso hautausmaa

neli /nˈelɪ/ (n)
galopp
  kiitolaukka, hevosen nopein askellaji

neliapila /nˈelɪˌapɪla/ (n)
firkløver
  apilan epätavallinen nelilehdykkäinen muunnos t. sitä muistuttava kuvio

nelikulmio /nˈelɪkˌulmɪo/ (n)
firkant
  monikulmio, jossa on neljä sivua ja neljä kulmaa.

nelistää /nˈelɪstæː/ (v)
galoppere
  (hevosesta) juosta venytettyä laukkaa niin, että takajalka ehtii astua maahan ennen ristikkäistä etujalkaa

nelitahokas /nˈelɪtˌahokas/ (n)
tetraeder
  kappale, jossa on neljä tahkoa

neliö /nˈelɪø/ (n)
kvadrat
  säännöllinen nelikulmio; suorakulmio, jonka sivut ovat yhtä pitkät keskenään
  toinen potenssi

neliöjuuri /nˈelɪøjˌuːrɪ/ (n)
kvadratrot
  (matematiikka) laskutoimitus, jossa juurretaan neliö juurrettavasta

neliömetri /nˈelɪømˌetrɪ/ (n)
kvadratmeter
  pinta-alan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m²

neljäkäs /nˈeljækæs/ (n)
rombe
  (geometria) suunnikas, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä

neljännesvuosi /nˈeljænnˌesvuosɪ/ (n)
kvartal
  vuoden neljäsosa; kolme kuukautta; 13 viikkoa

nelonen /nˈelonen/ (n)
fire
  numeroa neljä vastaava substantiivi, luku 4; numerolla neljä merkitty tai järjestetty

neloset /nˈeloset/ (n)
firling
  pokerissa pelikäsi, jossa on neljä samanarvoista korttia: K♣ K♠ K♦ K♥ 3♠

nenetsi /nˈenetsɪ/ (n)
nenetsisk
  nenetsin kieli, myös jurakki, uralilainen samojedikieli; kielitunnus yrk

nenä /nˈenæ/ (n)
nese
  keskellä ihmisen kasvoja sijaitseva ruumiinosa, joka aistii hajuärsykkeitä, kosteuttaa ja puhdistaa hengityselimistöön tulevaa sisäänhengitysilmaa

nenäliina /nˈenælˌiːna/ (n)
snørrfille
  nenän niistämiseen käytettävä paperi- tai kangasliina

nenänuuska /nˈenænˌuːska/ (n)
slukke
  jauhemainen tupakkatuote, jota nuuskataan nenään

neodyymi /nˈeodˌyːmɪ/ (n)
neodym
  eräs lantanoideihin kuuluva alkuaine

neoklassismi /nˈeoklˌassɪsmɪ/ (n)
nyklassisisme
  taiteessa erityisesti 1900-luvulla vaikuttanut genre

neologismi /nˈeoloɡˌismɪ/ (n)
neologisme
  uudissana

neon /nˈeon/ (n)
neon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine

nepalilainen /nˈepalɪlˌainen/ (adj)
nepali
  Nepalista peräisin oleva tai Nepaliin liittyvä

nepalilainen /nˈepalɪlˌainen/ (n)
nepalar
  pysyvästi Nepalissa asuva henkilö

nepotismi /nˈepotˌismɪ/ (n)
nepotisme
  sukulaisen suosiminen työtehtävään tai vastaavaan otettaessa

neptunium /nˈeptunium/ (n)
neptunium
  eräs radioaktiivinen alkuaine

nertsi /nˈertsɪ/ (n)
mink
  aiemmin vesikosta ja sen sukulaislajeista, kuten minkistä, käytetty nimitys

neste /nˈeste/ (n)
væske
  juoksevassa olomuodossa oleva aine

nestemäinen /nˈestemˌæinen/ (adj)
flytende
  olomuodoltaan nesteen kaltainen

netto /nˈetːo/ (n)
nett
  se, mitä jää jäljelle, kun kaikki vähennykset on tehty

neula /nˈeula/ (n)
nål
  metallinen, ohut ja teräväpäinen työkalu, jota käytetään ompeluun tai kiinnittämään kankaita
knappenål
  analogisen levysoittimen levyä vastaan painava piikki, joka lukee äänisignaalin
  gramofonin vastaava, gramofoninneula

neulanen /nˈeulanen/ (n)
bar
  havupuun kapea lehti

neulansilmä /nˈeulansˌilmæ/ (n)
nåløye
  neulan tylpässä päässä oleva aukko, johon lanka pujotetaan
  ahdas pikkuportti kaupungin muurissa pääportin läheisyydessä

neulos /nˈeulos/ (n)
strikkeplagg
  tekstiilikuituisten silmukoiden avulla muodostettu tekstiilituote

neurologia /nˈeurolˌoɡɪa/ (n)
nevrologi
  aivojen ja hermoston orgaanisia sairauksia tutkiva lääketieteen osa-alue

neuroosi /nˈeuroːsɪ/ (n)
nevrose
  kattokäsite lieville psykiatrisille sairauksille, joissa todellisuudentaju on vääristynyt, mutta ei esiinny harha-ajatuksia eikä -aistimuksia

neurotiede /nˈeurotˌiede/ (n)
nevrovitenskap
  tieteenala, joka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta

neutri /nˈeutrɪ/ (n)
intetkjønn
  sanojen kieliopillinen sukupuolineutraali luokka kielissä, joissa käytetään suvun ilmaisevia artikkeleita

neutriino /nˈeutrɪːno/ (n)
neutrino
  (fysiikka) fermioneihin kuuluvia varauksettomia alkeishiukkasia, joita esiintyy kolmessa muodossa: elektronin, myonin ja taun neutriino

neutroni /nˈeutronɪ/ (n)
nøytron
  sähkövaraukseton nukleoni, joka lähes poikkeuksetta yhdessä protoneiden kanssa muodostaa atomiytimen; yksi baryoneista ja koostuu kolmesta kvarkista

neutronitähti /nˈeutronɪtˌæhtɪ/ (n)
nøytronstjerne
  gravitaation vaikutuksesta kokoon luhistunut pienikokoinen tähti, jonka aine koostuu pääasiassa neutroneista

neuvo /nˈeuvo/ (n)
råd
  saatu tai annettu hyödyllinen ohje

neuvoa /nˈeuvoa/ (v)
gjette
  antaa ohjeita jklle jnk tekemiseen

neuvonta /nˈeuvonta/ (n)
informasjon
  Paikka mistä saa tietoa ja opastusta, infopiste, neuvontapiste

neuvosto /nˈeuvosto/ (n)
råd
  yhtiön, työpaikan, valtion tms. päättävä tai neuvoa-antava elin

neuvotella /nˈeuvotella/ (v)
drøfte
  käydä neuvotteluja

neuvottelu /nˈeuvotːˌelu/ (n)
forhandling
  keskustelu asiasta sopimiseksi

new age /nˈev ˈaɡe/ (n)
New Age
  (laajalle levinnyt anglismi) laaja valikoima vaihtoehtoisia maailmankuvallisia, uskonnollisia ja filosofisia ideoita ja tapoja, jotka syntyivät länsimaisen kulttuurin piirissä 1900-luvun lopulla
  new age -musiikkigenre

nielu /nˈielu/ (n)
svelg
  suuontelon ruokatorveen yhdistävä ruoansulatuskanavan osa

nielurisatulehdus /nˈielurˌisatulˌehdus/ (n)
mandelbetennelse
  nielurisojen tulehtuminen, tonsilliitti

niemi /nˈiemɪ/ (n)
kapp
  vesialueeseen työntyvä maakaistale t. maakieleke

niemimaa /nˈiemɪmaː/ (n)
halvøy
  mantereesta mereen pistävä laaja maa-alue

nigerialainen /nˈiɡerˌialˌainen/ (n)
nigerian
  pysyvästi Nigeriassa asuva henkilö

nihilismi /nˈihɪlˌismɪ/ (n)
nihilisme
  ajatussuunta, joka kieltää vallitsevat arvot ja käsitykset

niiaus /nˈiːaus/ (n)
neie
  naisten kunnioittava tervehdys polviaan notkistaen

niin /nˈiːn/ (adv)
så
  sillä tavalla
da
  (myöntösana) kyllä, "niin se oli"; sana, jolla vahvistetaan tai myönnellään (joko omaa tai toisen puhujan) aiempaa lausetta tai olettamaa
ja
  siinä määrin

niitty /nˈiːtːy/ (n)
eng
  luonnontilainen aukea, jossa kasvaa niittykukkia ja heiniä

niittää /nˈiːtːæː/ (v)
klippe
  katkoa ja kaataa heinää, pääasiassa viikatteella
oppnå
  saavuttaa, saada osakseen

nikama /nˈikama/ (n)
ryggvirvel
  epäsäännöllisen muotoinen moniulokkeinen luu, joista selkäranka muodostuu ()

nikkeli /nˈikːelɪ/ (n)
nikkel
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine. Nikkelin kemiallinen merkki on Ni.

nikobaarienkaija /nˈikobˌaːrieŋkˌaija/ (n)
Nikobarparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nikotella /nˈikotella/ (v)
hikke
  hikata, hikotella

nikotiini /nˈikotˌiːnɪ/ (n)
nikotin
  tupakoista (Nicotiana) saatava myrkyllinen alkaloidi

nikotiiniton /nˈikotˌiːnɪton/ (adj)
nikotinfri
  sellainen, joka ei sisällä nikotiinia

nilkka /nˈilkːa/ (n)
ankel
  nivel säären ja jalkaterän välissä

nilviäinen /nˈilvɪˌæinen/ (n)
bløtdyr
  tavallisesti pehmeäruumiisten yksineuvoisten suvullisesti lisääntyvien kaikissa maailman merissä, jonkin verran sisävesissä ja osa maalla olevien, vaihtelevan kokoisten selkärangattomien suuren kokonaisuuden, eläinkunnan pääjakson Mollusca edustaja

nimekäs /nˈimekæs/ (adj)
berømt
  nimeä saanut, monen tuntema, tunnettu, kuuluisa

nimenomaan /nˈimenomaːn/ (adv)
definitivt
  erityisesti, juuri, etenkin, varsinkin, suoranaisesti

nimetä /nˈimetæ/ (v)
navnsette
  antaa nimeksi
nevne
  mainita nimeltä tai muuten tunnistaa tietty henkilö

nimetön /nˈimetøn/ (adj)
anonym
  joka ei ilmaise nimeään, anonyymi

nimetön /nˈimetøn/ (n)
orbbeš
  sormi ihmisen kädessä keskisormen ja pikkusormen välissä

nimi /nˈimɪ/ (n)
navn
  käsitteen pelkistetty verbaalinen kuvaus, sovittu nimitys. Nimet luokitellaan nimisanoihin eli substantiiveihin ja luonteensa mukaisesti siellä alaryhmiin.

nimikirjoitus /nˈimɪkˌirjoitus/ (n)
signatur
  henkilön itsensä omalla persoonallisella tavallaan käsin kirjoittama oma nimi

nimipäivä /nˈimɪpˌæivæ/ (n)
navnedag
  eri kalentereissa tietylle etunimelle omistettu päivä. Eri maissa ja kulttuureissa nimipäivän merkitys vaihtelee.

nimismies /nˈimɪsmies/ (n)
lensmann
  pitäjän luottamusmieheksi valittu talonpoika

nimittäin /nˈimɪtːæin/ (adv)
nemlig
  sana, jota seuraa tarkennus edellä sanottuun

nimittäjä /nˈimɪtːˌæjæ/ (n)
nevner
  murtoluvussa jakoviivan alapuolella oleva luku tai lauseke

nimittää /nˈimɪtːæː/ (v)
oppnevne
  antaa jollekin nimi tai nimitys; asettaa johonkin nimettyyn tehtävään
utnevne
  kutsua jollakin nimellä.

ninja /nˈinja/ (n)
ninja
  feodaalisessa Japanissa toiminut palkkasotilas, joiden tehtäväkirjo oli laaja

niobium /nˈiobium/ (n)
niob
  eräs alkuaine

nippuside /nˈipːusˌide/ (n)
buntebånd
  muovinen kiinnike, jota käytetään sähköjohtojen niputtamiseen

nirso /nˈirso/ (adj)
pirkete
  (esim. ruoan suhteen) vaativa, valikoiva, turhantarkka

niska /nˈiska/ (n)
nakke
  kaulan takaosa; ruumiinosa selkäpuolella pään ja vartalon välillä

niskoittelu /nˈiskoitːˌelu/ (n)
ulydighet
  niskoitteleminen

nisäkäs /nˈisækæs/ (n)
pattedyr
  imettäväinen; selkäjänteisten nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläin, joka imettää poikasiaan

nitoja /nˈitoja/ (n)
stiftemaskin
  (arkikieltä) nitomalaite

nivel /nˈivel/ (n)
geledd
  (anatomia) kahden toisiinsa liittyvän tukirangan osan liikkuva tai kiinteä liitos
artikulasjon
  kahden sauvamaisen kappaleen liitoskohta, joka mahdollistaa niiden liikkumisen toisiinsa nähden

nivelbussi /nˈivelbˌussɪ/ (n)
leddbuss
  pitkä linja-auto, jonka runko ja kori on ohjattavuuden parantamiseksi jaettu osiin nivelrakenteella

niveljalkainen /nˈiveljˌalkainen/ (n)
leddyr
  -pääjakson eläin

nivelreuma /nˈivelrˌeuma/ (n)
leddgikt
  tulehduksellinen autoimmuuni nivelsairaus, joka aiheuttaa nivelten inflammaatiota

niveltulehdus /nˈiveltulˌehdus/ (n)
artritt
  vaiva, jossa nivelessä käynnistyy tulehdusreaktio

nivhi /nˈivhɪ/ (n)
Giljakisk
  heidän kielensä; isolaattikieli, jota puhuu alle tuhat ihmistä

nivunen /nˈivunen/ (n)
lyske
  symmetrisesti reisien sisäpuolilla jalan ja vartalon liittymäkohdassa sijaitseva myös nivusseuduksi kutsuttu alue, ihmisellä suoliluun etukärjen, häpyluun reunan, vatsan ja reiden väliin jäävä alue

nobelium /nˈobelium/ (n)
nobelium
  eräs alkuaine

nobo /nˈobo/ (n)
newbie
  noob, aloittelija

noin /nˈoin/ (adv)
nesten
  likimain, suunnilleen; lyhenne on n.
slik
  tuolla tavalla

noita /nˈoita/ (n)
heks
  entisajan epäkristillisiä ja siksi pahoiksi leimattuja tietäjiä ja magian, noituuden tai kansanlääkinnän harjoittajia

noitavaino /nˈoitavˌaino/ (n)
heksejakt
  noituudesta epäiltyjen vastainen liikehdintä, jota ilmeni varsinkin 1500–1600-luvun Euroopassa

noituus /nˈoituːs/ (n)
heksekunst
  se, että on noita; noidan taikakeinot

nojatuoli /nˈojatˌuolɪ/ (n)
lenestol
  suuri yl. pehmustettu tuoli, jossa on takana selkänoja ja istuinosan molemmin puolin käsinojat

nokiselkäaranen /nˈokɪsˌelkæˌaranen/ (n)
brunryggparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nokka /nˈokːa/ (n)
nebb
  linnun tai nokkaeläimen ulkoneva sarveisaineesta muodostunut leukaosa

nokkahuilu /nˈokːahwˌilu/ (n)
blokkfløyte
  soittimen päässä olevaan suukappaleeseen puhallettava huilu, päästä puhallettava huilu

nokkakala /nˈokːakˌala/ (n)
horngjel
  eräs nokkakaloihin kuuluva pitkä ja laiha kalalaji () tai sen yksilö

nokkakolari /nˈokːakˌolarɪ/ (n)
frontkollisjon
  autojen törmääminen toisiinsa keulat edellä

nokkasiili /nˈokːasˌiːlɪ/ (n)
maurpinnsvin
  nokkaeläimiin kuuluva Australiassa ja Tasmaniassa elävä siiliä muistuttava eläin ()

nokkavarpunen /nˈokːavˌarpunen/ (n)
kjernebiter
  Euroopassa ja Aasiassa pesivä muodoltaan punatulkun kaltainen peippolaji ()

nokkela /nˈokːela/ (adj)
kvikk
  nopeaälyinen

nolla /nˈolla/ (n)
null
  nollan numero, numeromerkki 0
  jonkin joka on mitätön, arvoton

nollata /nˈollata/ (v)
nullstille
  asettaa nollaksi

nolo /nˈolo/ (adj)
flau
  nolostunut, kiusaantunut
klumsete
  nolostuttava

nominatiivi /nˈomɪnatˌiːvɪ/ (n)
nominativ
  nominin perusmuoto

nomini /nˈomɪnɪ/ (n)
nomen
  sana, joka taipuu sijamuodoissa sekä yksikössä ja monikossa

nonaani /nˈonaːnɪ/ (n)
nonan
  normaaliolosuhteissa nestemäinen hiilivety, jonka molekyylissä on 9 hiili- ja 20 vetyatomia

noob /nˈoːb/ (n)
newbie
  aloittelija

nopea /nˈopea/ (adj)
rask, kjapp
  sellainen, jolla on suuri nopeus

nopeasti /nˈopeˌastɪ/ (adv)
fort
  suurella nopeudella

nopeaälyinen /nˈopeˌaælˌyinen/ (adj)
snartenkt
  nopeasti tajuava, nokkela

nopeus /nˈopeus/ (n)
hastighet
  vektorisuure, joka ilmaisee liikkeen määrän ja suunnan; paikan muutos tietyssä ajassa, aikayksikössä kuljettu matka; yksikkö metriä sekunnissa (m/s)

noppa /nˈopːa/ (n)
terning
  arpakuutio eli peleissä ja leikeissä käytetty satunnaistuloksia antava viskeltävä tahokas esine

nopsaan /nˈopsaːn/ (adv)
frisk og rask
  nopeasti

norfolkinsaarenviherkaija /nˈorfolkˌinsaːrˌenvɪhˌerkaija/ (n)
Norfolkparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

norja /nˈorja/ (n)
norsk
  norjan kieli, Norjassa puhuttava taustaltaa germaanis-skandinaavinen kieli (kielitunnus: no)

norjaksi /nˈorjaksɪ/ (adv)
norsk
  norjan kielellä, norjan kielelle

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (adj)
norsk
  Norjasta peräisin oleva tai Norjaan liittyvä

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (n)
nordmann
  pysyvästi Norjassa asuva henkilö

norjankielinen /nˈorjaŋkˌielɪnen/ (adj)
norsk
  norjan kieltä puhuva, norjaa puhuva.
  norjaksi esitetty tai tapahtuva, norjan kielellä oleva.

norkko /nˈorkːo/ (n)
rakle
  velttolapakkoinen tähkää muistuttava puun riippuva kukinto

normaali /nˈormaːlɪ/ (adj)
alminnelig
  säännönmukainen, odotuksia vastaava, hyväksyttävä, tavanomainen

normaali /nˈormaːlɪ/ (n)
alminnelig
  suoraa tai tasoa vastaan kohtisuora suora tai vektori
  ohjeeksi tarkoitettu tyypitetty malli, esikuva tai esine

normaalijakauma /nˈormaːlˌijakˌauma/ (n)
normalfordeling
  eräs jakauma, jossa sen vasemmalla ja oikealla puolella on saman verran alkioita ja alkiot keskittyvät keskiarvon ympärille symmetrisesti

normaalius /nˈormaːlius/ (n)
normalitet
  se, että on normaali

normi /nˈormɪ/ (n)
norm
  sääntö, määräys, ohje, periaate, malli

norsu /nˈorsu/ (n)
elefant
  elefantti, suurin maalla elävä nisäkäs ()

norsunluu /nˈorsunluː/ (n)
elfenben, elfenbein
  norsun syöksyhampaiden kova luu

norsunluutorni /nˈorsunlˌuːtornɪ/ (n)
elfenbeinstårn
  todellisesta elämästä irrallaan oleva toimielin tai instituutio, joka usein pyrkii ohjaamaan, kritisoimaan tai muuten vaikuttamaan yhteiskunnan tai yhteisön toimintaan; organisaatiossa ylempänä olevista toimielimistä tai teoreetikoista käytetty halventava ilmaus

nostaa /nˈostaː/ (v)
løfte
  siirtää tai laittaa ylemmäs; saada nousemaan ylös, ilmaan

nostalgia /nˈostalɡˌia/ (n)
nostalgi
  menneen ikävöinti, kaiho ja haikeus

nostattaa /nˈostatːaː/ (v)
heve
  (taikinasta) antaa nousta

noteerata /nˈoteːrˌata/ (v)
sitere
  määrittää hinta pörssissä; olla kaupan pörssissä
anslå
  arvostaa

nousta /nˈousta/ (v)
stige
  liikkua ylöspäin tai ylemmäs, kohota
risa
  (lukuarvoista tai mittavista suureista) lisääntyä, kasvaa, suureta
  tulla horisontin yläpuolelle katsojasta nähden
stå opp
  kohottautua jalkeille
  nousta sängystä, herätä

nousu /nˈousu/ (n)
risa
  kohoaminen, konkreettisen tai kuvaannollisen korkeusaseman muuttuminen ylemmäksi
  jonkin mitattavan arvon suureneminen; hintojen suureneminen, kallistuminen; määrän kasvaminen, lisääntyminen: laajeneminen, leviäminen
  Auringon, Kuun tai planeettojen tulo esiin horisontin takaa

nousukas /nˈousukas/ (n)
oppkomling
  henkilö, jonka varallisuus, yhteiskunnallinen asema tai maine on nopeassa ajassa huomattavasti kohentunut, mutta joka ei saa osakseen samaa kunnioitusta ja arvostusta kuin muut tässä asemassa olevat

noutaa /nˈoutaː/ (v)
hente
  käydä hakemassa, hakea

nouto /nˈouto/ (n)
hente
  noutamisen toteutus, haku

noutopöytä /nˈoutopˌøytæ/ (n)
buffé
  tarjoilutapa, jossa ruoat ja juomat haetaan erilliseltä pöydältä tai eri pöydiltä ja nautitaan muussa pöydässä; buffet, (arkikieltä) seisova pöytä

novelli /nˈovellɪ/ (n)
historie
  lyhyehkö kaunokirjallinen kertomus

nuhde /nˈuhde/ (n)
refs
  (yleensä monikossa) negatiivinen palaute virheestä tai sopimattomasta käytöksestä

nuhtelu /nˈuhtelu/ (n)
refs
  nuhteleminen

nuija /nwˈija/ (n)
klubbe
  muinoin sodassa käytetty puinen lyömäase
  kokouksen johtamiseen käytettävä merkinantoväline, puheenjohtajan nuija
idiot
  typerys, ääliö, juntti, bimbo

nuijapää /nwˈijapæː/ (n)
rumpetroll
  sammakkoeläinten vedessä elävä raajaton poikasvaihe

nukahtaa /nˈukahtaː/ (v)
sovne
  vaipua uneen

nukka /nˈukːa/ (n)
lo
  vaatteista irtoava hienojakoinen aines

nukke /nˈukːe/ (n)
marionett
  usein ihmishahmoa esittävä leikkikalu

nukkekoti /nˈukːekˌotɪ/ (n)
dukkehus
  pieni leikkitalo, jossa on pienoiskokoisia huonekaluja ja muita tavaroita, nukketalo

nukkua /nˈukːua/ (v)
sove
  olla unessa

nukkua pois /nˈukːua pˈois/ (v)
gå bort
  kuolla

nukleiinihappo /nˈukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
nukleinsyre
  DNA tai RNA

numeraali /nˈumerˌaːlɪ/ (n)
numerale
  nomineihin kuuluva lukusana, joka voidaan ilmaista myös numeromerkein; jaetaan kahteen ryhmään, kardinaalilukuihin ja ordinaalilukuihin

numero /nˈumero/ (n)
tall
  kirjoitusjärjestelmässä oleva tietyn lukusanan eli numeraalin esittämiseksi sovittu merkki, numeromerkki
nummer
  numeroin (1) tehty merkintä, joka kuvaa erilaisissa järjestelmissä asemaa, kokoa, osaa, sijaintia tai muuta yksilöintiä, usein kirjainten yhteydessä käytetty symboli
tal
  ohjelmanumero, esitys

numismatiikka /nˈumɪsmatˌiːkːa/ (n)
numismatikk
  historian tutkimusta tukeva erityisesti metallirahoja, mutta myös muita maksuvälineitä ja mitaleja käsittelevä tiede

nummi /nˈummɪ/ (n)
hedning
  pääsääntöisesti karu, puuton tai matalakasvuista kasvustoa sisältävä alue, jossa hapan hedelmätön maaperä

nummikirvinen /nˈummɪkˌirvɪnen/ (n)
markpiplerke
  eräs Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu

nummimesikko /nˈummɪmesˌikːo/ (n)
lynghonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nuohooja /nˈuohoːja/ (n)
feier
  savupiippuja ja tulisijoja työkseen puhdistava henkilö

nuoleskelija /nˈuoleskˌelɪja/ (n)
lakei
  henkilö, joka imartelee jotakuta etua saadakseen

nuoli /nˈuolɪ/ (n)
pil
  teräväkärkinen, jousessa käytettävä ammus

nuolla /nˈuolla/ (v)
sleike
  kosketella kielellään

nuori /nˈuorɪ/ (adj)
ung
  sellainen, jolla on alhainen ikä tai, jolla on vähäinen määrä elettyjä vuosia. Hyvin nuoria saatetaan kutsua pieniksi, eikä aina koon mukaan.

nuoriso /nˈuorɪso/ (n)
ungdom
  nuoret ihmiset

nuoruus /nˈuoruːs/ (n)
ungdom
  ihmisen ikäkausi lapsuuden ja aikuisuuden välillä, aika jolloin ihminen on nuori

nuotio /nˈuotɪo/ (n)
bål
  avoimeen paikkaan ilman kiinteätä tulisijaa sytytetty kontrolloitu, pienehkö tuli

nuotti /nˈuotːɪ/ (n)
note
  musiikin kirjallisessa muistiin merkitsemisessä käytettävä symboli, joka osoittaa sävelen korkeuden ja sävelen keston annetussa tempossa

nuottiavain /nˈuotːɪavain/ (n)
nøkkel
  nuottiviivaston merkki, joka ilmoittaa viivaston perussävelkorkeuden

nurkka /nˈurkːa/ (n)
hjørne
  paikka, jossa kaksi seinää kohtaavat

nussia /nˈussɪa/ (v)
knulle
  naida, harrastaa seksiä

nutritio /nˈutrɪtˌio/ (n)
ernæring
  ravinnonotto, ravitsemus

nuudeli /nˈuːdelɪ/ (n)
nudel
  eräs nauhamainen pastatyyppi

nuuhkia /nˈuːhkɪa/ (v)
snuse
  haistella vetäen ilmaa nenäänsä toistuvina lyhyinä nuuhkaisuina

nuuska /nˈuːska/ (n)
snus
  suussa ylä- tai alahuulen alla käytettävä tupakkatuote, jonka nikotiini imeytyy verenkiertoon suun limakalvojen kautta

nuuskata /nˈuːskata/ (v)
snuse
  käyttää nuuskaa

nuuskia /nˈuːskɪa/ (v)
snuse
  (eläimestä) haistella
snoke
  pyrkiä saamaan tietoonsa toisten asioita, vakoilla

nyanssi /nˈyanssɪ/ (n)
nyanse
  vivahde, vivahdus

nyhtää /nˈyhtæː/ (v)
tårer
  kiskoa irti
dra
  repiä rikki

nykyaika /nˈykyˌaika/ (n)
i dag
  parhaillaan kuluva ajanjakso, aika menneen ja tulevan välillä

nykyaikainen /nˈykyˌaikainen/ (adj)
moderne
  sellainen, joka tai mikä kuluu nykyaikaan ja on siihen mukautunut

nykyinen /nˈykyinen/ (adj)
aktuell
  sellainen, joka on olemassa tai vallitsee parhaillaan; tällä hetkellä oleva, tämänhetkinen

nykyisin /nˈykyisɪn/ (adv)
nå til dags
  nykyisenä aikana

nykypäivä /nˈykypˌæivæ/ (n)
til stede
  nykyisyys

nykyään /nˈykyæːn/ (adv)
nå til dags
  näinä aikoina, nykyisin

nyplätä /nˈyplætæ/ (v)
fele
  kosketella jotakin sormillaan hermostuneesti

nyrkkeilijä /nˈyrkːeilˌijæ/ (n)
bokser
  henkilö, joka harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeillä /nˈyrkːeillæ/ (v)
boks
  harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeily /nˈyrkːeily/ (n)
boksing
  kamppailu-urheilulaji, jossa kaksi ottelijaa yrittävät lyödä toisiaan pehmustetuilla hanskoilla suojatuilla nyrkeillään

nyrkkeilykehä /nˈyrkːeilˌykehæ/ (n)
ring
  köysien rajaama 6×6 metrin neliön muotoinen kenttä, jossa nyrkkeilyottelu käydään

nyrkki /nˈyrkːɪ/ (n)
knyttneve
  käsi, jonka sormet on puristettu suppuun vasten kämmentä

nyrkkirauta /nˈyrkːɪrˌauta/ (n)
knokejern
  käteen laitettava ase, joka vahvistaa lyönnin tehoa

nyrpeä /nˈyrpeæ/ (adj)
muggen
  tyytymätön, pahantuulinen

nyt /nˈyt/ (adv)
nå
  parhaillaan, parasta aikaa, juuri puhehetkellä

nyyppä /nˈyːpːæ/ (n)
nabb
  aloittelija

nyyttikestit /nˈyːtːɪkˌestɪt/ (n)
spleiselag
  ateria, joka koostuu vieraiden tuomista ruoista

nyökyttää /nˈyøkytːæː/ (v)
nikke
  nyökätä toistuvasti

nyökätä /nˈyøkætæ/ (v)
nikke
  heilauttaa päätään siten, että leuka käväisee lähellä rintaa tyypillisesti myönteisen vastauksen tai tervehdyksen merkiksi

näennäinen /nˈæennˌæinen/ (adj)
tilsynelatende
  sellainen, mikä vaikuttaa joltakin olematta sitä todellisuudessa

nähdä /nˈæhdæ/ (v)
se
  aistia näköaistin avulla, kyetä erottamaan silmillään
  ymmärtää, tajuta

nähtävyys /nˈæhtævyːs/ (n)
severdighet
  näkemisen tai vierailun arvoisena pidetty paikka, rakennus, muistomerkki tmv.

näin /nˈæin/ (adv)
slik
  tällä tavalla, tähän tapaan

näivettyä /nˈæivetːˌyæ/ (v)
visne
  nuutua, surkastua, riutua, kuihtua

näkemys /nˈækemys/ (n)
synspunkt
  sisäistynyt mielikuva; henkilökohtainen mielipide

näkinkenkä /nˈækɪŋkˌeŋkæ/ (n)
skjell
  simpukka tai kotilo, erityisesti rannalta löytyvä kuori

näkkileipä /nˈækːɪlˌeipæ/ (n)
knekkebrød
  kovaa kuivattua litteää rukiista valmistettua leipää

näky /nˈæky/ (n)
åpenbaring
  kuviteltu tai aivoissa olevan fyysisen ongelman aiheuttama harhakuva

näkymä /nˈækymæ/ (n)
sikt
  jostain kohdasta edessäpäin nähtävissä oleva

näkymätön /nˈækymætøn/ (adj)
usynlig
  sellainen, jota ei voi nähdä; silmälle havaitsematon

näkyvä /nˈækyvæ/ (adj)
synlig
  joka on ilmiselvästi havaittavissa

näkyvä valo /nˈækyvæ vˈalo/ (n)
banal
  valo; sähkömagneettisen spektrin se osa, joka on ihmissilmän havaittavissa

näkyä /nˈækyæ/ (v)
forstå
  olla silmin havaittavissa

näköaisti /nˈækøˌaistɪ/ (n)
syn
  (fysiologia) näkö, näköelimen toimintaan perustuva aisti, alkeellisimmillaan kyky havaita valoa

näköinen /nˈækøinen/ (adj)
lik
  sellainen, joka on ulkonäöltään jonkin tai jonkun kaltainen; joltakin näyttävä.

näkökohta /nˈækøkˌohta/ (n)
komma
  tarkastelussa huomioonotettava seikka, asianhaara tai puoli

nälkä /nˈælkæ/ (n)
sult
  ruumiillinen tuntemus, että tarvitsee ruokaa; näläntunne

nälkäinen /nˈælkæinen/ (adj)
sulten
  sellainen, jolla on nälkä

nälänhätä /nˈælænhˌætæ/ (n)
hungersnød
  vallitseva ruoan äärimmäinen niukkuus, mikä johtaa aliravitsemukseen ja siihen, että kaikille ei ole saatavissa tarpeeksi ravintoa hengissä pysymiseksi

nänni /nˈænnɪ/ (n)
brystvorte
  nisäkkään pyöreä ja ulkoneva nysty, jonka kärkeen maitotiehyt avautuu

näpistys /nˈæpɪstys/ (n)
tjuveri
  näpistäminen

näppäimistö /nˈæpːæimˌistø/ (n)
tastatur
  tiedon syöttämiseen tarkoitettu laite, joka koostuu sormilla painettavista näppäimistä

näppäin /nˈæpːæin/ (n)
tast
  kirjoituskoneen, puhelimen, tietokoneen, soittimen tai vastaavan laitteen sormella painettava nappula, jota painamalla välittyy haluttu toiminne mekaanisesti tai sähköisesti

näreikkö /nˈæreikːø/ (n)
granskau
  (metsätalous) nuoria kuusia kasvava metsikkö tai metsälö; nuori kuusikko

närhi /nˈærhɪ/ (n)
nøtteskrike
  värikäs varislintu ()

närkästys /nˈærkæstys/ (n)
indignert
  moraalinen, loukkaantumista vähäisempi henkinen trauma

närästys /nˈæræstys/ (n)
halsbrann
  polttava tunne rintalastan takana; se, että närästää

näsiä /nˈæsɪæ/ (n)
tysbast
  aikaisin keväällä kukkiva pensas, joka tuottaa myrkyllisiä marjoja (Daphne mezereum)

näyte /nˈæyte/ (n)
eksempel
  jostain otettu pala tai osuus, otos, erityisesti tutkimustarkoituksia varten

näyteikkuna /nˈæyteikːˌuna/ (n)
vitrine
  mainospaikkana käytettävä ikkuna

näytellä /nˈæytellæ/ (v)
leke
  esittää osaa näytelmässä tai elokuvassa; työskennellä näyttelijänä

näytelmä /nˈæytelmæ/ (n)
skuespill
  vuoropuheluihin perustuva, tavallisesti näyttämöllä esitettäväksi tarkoitettu kirjallisen tekstin muoto; draamaan perustuva teatteriesitys

näytteillepano /nˈæytːeillˌepano/ (n)
utstilling
  katseltavaksi asettaminen, nähtäväksi sijoittaminen

näyttelijä /nˈæytːelˌijæ/ (n)
skuespiller
  henkilö joka näyttelee jotain roolia työkseen

näyttelijätär /nˈæytːelˌijætær/ (n)
skuespillerinne
  naispuolinen näyttelijä

näyttely /nˈæytːely/ (n)
utstilling
  esineiden tai asioiden esittelemiseen tarkoitettu tapahtuma

näyttäminen /nˈæytːæmɪnen/ (n)
armbåndsur
  näyttää-verbistä muodostettu teonnimi

näyttämö /nˈæytːæmø/ (n)
scene
  esiintymislava, jolla teatterin näyttelijät esiintyvät

näyttää /nˈæytːæː/ (v)
se ut
  olla jonkin näköinen
virke
  vaikuttaa joltakin
vise
  antaa jonkun nähtäväksi, esitellä

näyttö /nˈæytːø/ (n)
billedskjerm
  näyttölaite; kuvaa näyttävä elektroninen laite

näytönohjain /nˈæytønˌohjain/ (n)
grafikkort
  tietokoneen komponentti, joka piirtää grafiikan tietokoneen näytölle

näytös /nˈæytøs/ (n)
program
  esitys sirkuksessa, teatterissa tai elokuvateatterissa

näätä /nˈæːtæ/ (n)
mår
  mäntynäätä, näätäeläimiin kuuluva petonisäkäs (Martes martes), jota metsästetään turkiksiksi
  mon. näätäeläimiin kuuluva suku (Martes)

nöyrtyä /nˈøyrtyæ/ (v)
beskjeden
  taipua, luopua ylpeydestään

nöyryys /nˈøyryːs/ (n)
ydmykhet
  sopeutuvaisuus, kuuliaisuus, tottelevaisuus

nöyrä /nˈøyræ/ (adj)
ydmyk
  tottelevainen, sopeutuvainen, kuuliainen
  vaatimaton

obdusoida /ˈobdusˌoida/ (v)
obdusere
  tehdä ruumiinavaus eli obduktio

obeesi /ˈobeːsɪ/ (adj)
korpulent
  merkittävästä, vaikeasta tai sairaalloisesta lihavuudesta kärsivä, jonka painoindeksi ylittää 30

obeliski /ˈobelˌiskɪ/ (n)
obelisk
  yhdestä kivestä veistetty, pohjaltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva pylväs, jonka huippu on pyramidin muotoinen

objekti /ˈobjektɪ/ (n)
gjenstand
  esine, olio

objektiivi /ˈobjektˌiːvɪ/ (n)
objektiv
  joidenkin kielten kieliopillinen lauseenjäsen

oblasti /ˈoblastɪ/ (n)
oblast
  (neuvostoaikainen) hallintoalue

obligaatio /ˈoblɪɡˌaːtɪo/ (n)
bokstav
  valtion ottaman obligaatiolainan osavelkakirja, tietynlainen joukkovelkakirja

oboe /ˈoboe/ (n)
obo
  kaksoisruokolehdykkäsoitinten perheeseen kuuluva puupuhallin

observatorio /ˈobservˌatorˌio/ (n)
observatorium
  havaintoasema, jossa seurataan tähtiä ja muita taivaankappaleita, yleensä teleskoopin avulla

odiöösi /ˈodɪˌøːsɪ/ (adj)
avskyelig
  vihattava, vastenmielinen

odottaa /ˈodotːaː/ (v)
vente
  pysyä jossakin paikassa ja pidättäytyä tekemästä muuta, kunnes jokin tulossa oleva asia tapahtuu

odottamaton /ˈodotːˌamaton/ (adj)
brå
  täysin äkillinen, tai äkillisesti tapahtuva; sellainen, jota ei oltu osattu odottaa

odottaminen /ˈodotːˌamɪnen/ (n)
vente
  vaihtelevan kestoinen odotuksen tapahtuma

odottava /ˈodotːˌava/ (adj)
vente
  sellainen, joka odottaa, odottamassa oleva

odotusaika /ˈodotusˌaika/ (n)
graviditet
  ihmisellä noin yhdeksän kuukautta vauvan odottamista hedelmöityksen ja synnytyksen välillä; raskausaika

odotusarvo /ˈodotusˌarvo/ (n)
bety
  (matematiikka) erityisesti stokastiikassa ja todennäköisyyslaskennassa määritelty satunnaismuuttujan jakauman painopiste

odotushuone /ˈodotˌushuone/ (n)
venterom
  yleisölle tarkoitetun vastaanoton eteistilan ja vastaanoton välille sijoitettu huonetila

offsetpaino /ˈoffsetpˌaino/ (n)
offsettrykk
  painomenetelmä, jossa väri siirretään painopinnalta kumitelalle ja siitä edelleen painettavalle pinnalle

ogonek /ˈoɡonek/ (n)
kvist
  (typografia) Kirjaimen alle kirjoitettava tarke, joka näyttää oikealle suunnatulta koukulta: [ ˛ ], ”häntä”; esimerkiksi puolan sanassa Wałęsa. Useissa kielissä käytetty nasaaliäänteen merkkinä. Liettuassa nykyisin pitkän äänteen merkki (ą, ę, į, ų).

oheislaite /ˈoheislˌaite/ (n)
perifer
  tietokoneeseen kytkettävä ulkoinen laite, joka kommunikoi tietokoneen kanssa, usein syöttö- tai tulostuslaite, tietoliikennelaite tai massamuisti

ohentaa /ˈohentaː/ (v)
slank
  tehdä jokin fyysinen kappale ohuemmaksi; kaventaa

ohi /ˈohɪ/ (adv)
miste
  (liikettä ilmaiseva) Sanotaan jonkun menevän ohi, kun tämä ohittaa jonkun toisen.
over
  (aikaa ilmaiseva) Sanotaan jonkin päätyttyä sen olevan ohi.

ohimo /ˈohɪmo/ (n)
tinning
  silmäkulman takainen alue pään sivulla, anatomiassa tempus

ohjaaja /ˈohjaːja/ (n)
regissør
  henkilö, joka vastaa tuotannossa teoksen taiteellisesta ilmaisusta; elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja

ohjata /ˈohjata/ (v)
drive
  kuljettaa jotakin kulkuneuvoa maalla, merellä tai ilmassa ohjauspyörää, ohjaussauvaa, ohjaustankoa tai ruoripyörää jne. käyttäen
føre
  kohdistaa, kohdentaa, kääntää, suunnata joku tai jotakin jonnekin
sette i scene
  (taide) neuvoa esiintyjiä, suunnitella ja määrätä esityksen toteutus

ohjaus /ˈohjaus/ (n)
ledelse
  teoksen taiteellisesta ilmaisusta vastaaminen

ohje /ˈohje/ (n)
veiledning
  neuvo, miten pitää toimia

ohjelma /ˈohjelma/ (n)
program
  se mitä tilaisuudessa tapahtuu, tapahtumien ajoitus, aikataulu
  esityslista; suunnitelma
agenda
  puolueiden poliittisista tavoitteistaan koostama kirjallinen yhteenveto, puolueohjelma, vaaliohjelma

ohjelmatulkki /ˈohjelmatˌulkːɪ/ (n)
tolk
  tietokoneohjelma, joka toteuttaa ohjelmointiin käytetyllä komentosarjakielellä kirjoitettua ohjelmaa riveittäin tulkiten komennon kerrallaan konekielelle

ohjelmoida /ˈohjelmˌoida/ (v)
program
  kirjoittaa tietokoneohjelma ohjelmointikielellä

ohjelmoija /ˈohjelmˌoija/ (n)
programmerer
  henkilö, joka ohjelmoi tietokoneita ammatikseen jollakin ohjelmointikielellä; tietokoneohjelmoija

ohjelmointi /ˈohjelmˌointɪ/ (n)
programmering
  tietokoneohjelman kirjoittaminen ohjelmointikielellä

ohjelmointikieli /ˈohjelmˌointɪkˌielɪ/ (n)
programmeringsspråk
  keinotekoinen kieli, jota käytetään mm. tietokoneohjelmien tekemiseen eli ohjelmoimiseen

ohjelmointivirhe /ˈohjelmˌointɪvˌirhe/ (n)
bakterie
  tietokoneohjelman lähdekoodissa oleva virhe. Virheet jaetaan kahteen pääluokkaan: syntaksivirheet ja semanttiset virheet

ohjus /ˈohjus/ (n)
missil
  aktiivisesti ohjattu tai maaliin hakeutuva raketti- tai suihkumoottorilla varustettu ase

ohra /ˈohra/ (n)
bygg
  pelto-ohra, ohrien suvun monimuotoinen viljalaji (Hordeum vulgare), jonka kukinto on tähkä, johon jyvät muodostuvat

ohut /ˈohut/ (adj)
tynn
  paksuudeltaan tai vahvuudeltaan vähäinen

oidipuskompleksi /ˈoidɪpˌuskomplˌeksɪ/ (n)
ødipuskompleks
  psykoanalyyttisen teorian mukaan 3–6-vuotiaalle lapselle tyypillinen ilmiö, jossa tämä tuntee vetoa toista sukupuolta olevaan vanhempaansa ja kokee toisen vanhempansa kilpailijakseen

oikea /ˈoikea/ (adj)
riktig
  aito, todellinen, ei väärä

oikeastaan /ˈoikeˌastaːn/ (adv)
for øyeblikket
  itse asiassa, tosiasiallisesti

oikeasti /ˈoikeˌastɪ/ (adv)
veldig
  todella, todellisuudessa

oikein /ˈoikein/ (adv)
riktig
  ilman virheitä
veldig
  todella, erittäin, tosi

oikeus /ˈoikeus/ (n)
rett
  vapaus tehdä jotakin tai olla tekemättä jotakin
  tietynlainen lainkäytön järjestelmä periaatteineen
domstol
  tuomioistuin
blekhet
  oikeudenmukaisuus

oikeusaste /ˈoikeusˌaste/ (n)
instans
  instanssi; oikeuslaitokseen kuuluvan tuomioistuimen asema verrattuna sen alapuolella tai yläpuolella oleviin tuomioistuimiin

oikeusjuttu /ˈoikeusjˌutːu/ (n)
hylster
  tuomioistuimen ratkaistavaksi joutunut asia

oikeusmurha /ˈoikeusmˌurha/ (n)
justismord
  syyttömän tuomitseminen rangaistukseen, oikeusjutun epäoikeudenmukainen tuomio

oikeustiede /ˈoikeustˌiede/ (n)
lov
  tiede, jonka tehtävänä on oikeusjärjestyksen sisällön tutkiminen ja sen systematisointi eli oikeudellisen informaation jäsentäminen hallittavaan muotoon

oikeusvaltio /ˈoikeusvˌaltɪo/ (n)
rettsstat
  valtio, jota hallitaan lakien mukaan ja jossa kansalaiset ovat suojassa viranomaisten mielivallalta

oikeuttaa /ˈoikeutːaː/ (v)
bemyndige
  antaa oikeus johonkin

oikku /ˈoikːu/ (n)
kapers
  äkillinen halu tai mielenmuutos; mielijohde, päähänpisto

oikosulku /ˈoikosˌulku/ (n)
kortslutning
  jännitteisen suljetun virtapiirin tila, jossa kuormana oleva virtapiiri on lähes vastukseton eli piirin resistiivinen impedanssi on hyvin pieni

oire /ˈoire/ (n)
symptom
  enteellinen merkki sairaudesta tai taudista, taudin tunnistamiseen käytettävä merkki, tunnusmerkki

oireyhtymä /ˈoireyhtˌymæ/ (n)
syndrom
  samanaikaisesti esiintyvien oireiden kokonaisuus; syndrooma

oja /ˈoja/ (n)
grøft
  maahan kaivettu ura pintavesien pois johtamista tai maanalaisen johdon sijoittamista varten

ojakellukka /ˈojakˌellukːa/ (n)
enghumleblom
  Suomenkin luonnossa esiintyvä kellukkojen sukuun kuuluva kasvi

ojentaa /ˈojentaː/ (v)
gi
  antaa jtk käsi suoristamalla
advare
  nuhdella, erityisesti kehottamalla ja ohjaamalla

ojittaa /ˈojɪtːaː/ (v)
dike
  tehdä oja tai useampia jnnek, erityisesti suolle sen kuivattamiseksi

oka /ˈoka/ (n)
thorn
  kasvin piikki, oas

okariina /ˈokarˌiːna/ (n)
okarina
  umpinainen puhallinsoitin, tyypiltään astiahuilu

okkultistinen /ˈokːultˌistɪnen/ (adj)
okkult
  okkultismiin liittyvä

okkulttinen /ˈokːultːɪnen/ (adj)
okkult
  salaoppien tai okkultismin mukainen; niitä noudattava

oksa /ˈoksa/ (n)
grein, gren
  puuvartisen kasvin, puun tai pensaan, rungosta eroava haara tai haarauma, jossa lehdet ja kukat kasvavat

oksaalihappo /ˈoksaːlɪhˌapːo/ (n)
oksalsyre
  yksinkertaisin dikarboksyylihappo, kemiallinen kaava on C₂H₂O₄

oksennus /ˈoksennus/ (n)
oppkast
  oksentaminen, vatsan sisällön voimallinen poistuminen suun kautta

oksennuspallo /ˈoksennˌuspallo/ (n)
gulpebolle
  eräiden lintujen pallona oksentama ruoan sulamaton aines

oksentaa /ˈoksentaː/ (v)
kaste opp, spy
  kokea fysiologinen reaktio, joka poistaa vatsan sisältöä voimallisesti suun kautta (tekijän tahdosta riippumattomana refleksina tai siten, että tekijä itse edesauttaa sitä)

oksidentti /ˈoksɪdˌentːɪ/ (n)
vest
  länsimaailma, länsimaat, länsi, Länsi, läntinen maailma

oksitaani /ˈoksɪtˌaːnɪ/ (n)
oksitansk
  romaaninen kieli, jota puhutaan pääasiassa Etelä-Ranskassa ja jonkin verran Italiassa ja Espanjassa (Kielitunnus: oc )

oktaani /ˈoktaːnɪ/ (n)
oktan
  alkaani-tyypin hiilivety, jossa on kahdeksan hiiliatomia

oktetti /ˈoktetːɪ/ (n)
oktett
  kahdeksan bitin ryhmä
  kahdeksasta muusikosta koostuva yhtye
  kahdeksasta elektronista koostuva uloin elektronikuori

olemassaolo /ˈolemˌassaˌolo/ (n)
tilværelse
  se että on olemassa, oleminen

olemus /ˈolemus/ (n)
bensin
  metafysiikassa se ominaisuus tai ominaisuusjoukko, joka tekee jostakin oliosta tai substanssista sen, mitä se pohjimmiltaan on, ja joka sillä on välttämättä oltava ollakseen olemassa

olento /ˈolento/ (n)
vesen
  erillinen elävä olio t. kuvitteellinen hahmo

oleskella /ˈoleskella/ (v)
stag
  olla, viettää aikaansa jossakin paikassa, oleilla

oletettava /ˈoletˌetːava/ (adj)
antakelig
  sellainen, jonka voidaan olettaa toteutuvan, josta on viitteitä

olettaa /ˈoletːaː/ (v)
anta
  pitää todennäköisenä päättelyn perusteella

olevainen /ˈolevˌainen/ (n)
existence
  (ontologia) kaikki oleva, todellisuus

oliivi /ˈolɪːvɪ/ (n)
oliven
  öljyoliivi, oliivipuu eli öljypuu (Olea europaea), aina vihanta puu
  oliivipuun hedelmä, luumarja

oliivinvihreä /ˈolɪːvˌinvɪhrˌeæ/ (adj)
olivengrønn
  vihreän oliivin värinen, harmaan vihreä

oliivipuu /ˈolɪːvɪpuː/ (n)
oliventre
  öljypuu, Välimeren alueella kasvatettava puu, joka tuottaa oliiveja

oliiviöljy /ˈolɪːvɪˌøljy/ (n)
olivenolje
  öljypuun luumarjoista saatu öljy, jota käytetään ruoanvalmistuksessa

olio /ˈolɪo/ (n)
skapning
  elollinen olento, otus
objekt
  olio-ohjelmoinnissa tietorakenne, johon kuuluvat sitä käsittelevät toiminnot

olka /ˈolka/ (n)
aksel
  olkapään ja kaulan välinen vartalon osa

olkainaranen /ˈolkainˌaranen/ (n)
brunskulderparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

olkalaukku /ˈolkalˌaukːu/ (n)
ransel
  hihnasta olalla kannettava laukku

olkapää /ˈolkapæː/ (n)
skulder
  kädellisten ruumiinosa, joka sijaitsee olkavarren yläosassa kaulan vieressä

olkavarsi /ˈolkavˌarsɪ/ (n)
overarm
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, olkanivelen ja kyynärnivelen välinen osa

olki /ˈolkɪ/ (n)
halm
  heinäkasvien, tyypillisesti viljan, kuivunut suora korsi puinnin jälkeen

olla /ˈolla/ (v)
være
  (kopula, joka rinnastaa kaksi asiaa) sisältää sama ominaisuus kuin jk, vastata identtisesti jtk (väliaikaisesti tai pysyvästi)
  muodostaa osa todellisuudesta , pitää hallussaan jtk paikkaa (väliaikaisesti tai pysyvästi)

olla väärässä /ˌollav vˈæːræssæ/ (v)
feil
  uskoa, jonkin epätoden todenperäisyyteen

olo /ˈolo/ (n)
bli til
  oleminen jossain tai jonakin, olemisen akti

olohuone /ˈolohˌuone/ (n)
stue
  asunnon vapaa-ajan oleskeluun tarkoitettu ja kalustettu huone

olomuoto /ˈolomˌuoto/ (n)
tilstand
  materian tila, joiksi perinteisesti luetaan kiinteä, neste ja kaasu

olosuhteet /ˈolosˌuhteːt/ (n)
omstendighet
  olot

olotila /ˈolotˌila/ (n)
tilstand
  tila tai tilanne, jossa joku tai jokin on, ; olosija

olut /ˈolut/ (n)
øl
  viljasta, tavallisesti ohrasta, käyttämällä valmistettu alkoholijuoma

olutlasi /ˈolutlˌasɪ/ (n)
øl
  lasillinen olutta

oluttuoppi /ˈolutːˌuopːɪ/ (n)
ølkrus
  suurehko korvallinen tasapohjainen astia oluen nauttimiseen

oluttölkki /ˈolutːˌølkːɪ/ (n)
ølburk
  tyypillisesti kolmannes- tai puolen litran metallitölkki; oluen vähittäismyyntipakkaus

olympialaiset /ˈolympˌialˌaiset/ (n)
Olympiske leker
  joka neljäs vuosi järjestettävä maailmanlaajuinen urheilutapahtuma

oma /ˈoma/ (adj)
egen
  jonkun omistama

omaisuus /ˈomaisuːs/ (n)
egenskap
  asiat joihin henkilöllä on omistusoikeus: jonkun omistamat varat, tavarat ja kiinteä omaisuus
flaks
  suuri rahasumma

omakotitalo /ˈomakˌotɪtˌalo/ (n)
villa
  yhden perheen asumiskäytössä oleva rakennus tontteineen

omaksua /ˈomaksˌua/ (v)
absorbere
  sisäistää jokin asia

omakuva /ˈomakˌuva/ (n)
sjølvportrett
  taiteilijan piirtämä, maalaama, valokuvaama tai veistämä muotokuva itsestään

omalaatuinen /ˈomalˌaːtwɪnen/ (adj)
merkelig
  omituinen, kummallinen, outo

omatunto /ˈomatˌunto/ (n)
samvittighet
  ihmisen sisäinen käsitys oikeasta ja väärästä

omena /ˈomena/ (n)
eple
  omenapuussa kasvava pyöreä hedelmä, kasvitieteellisesti epähedelmä, jonka ulkonäkö vaihtelee lajikkeittain

omenapuu /ˈomenapuː/ (n)
epletre
  tarhaomenapuu , omenoiden tuottamiseen jalostettu hedelmäpuu, josta on useita lajikkeita

omenasiideri /ˈomenasˌiːderɪ/ (n)
eplesider
  käymismenetelmällä omenoista valmistettu alkoholijuoma

ominaisuus /ˈomɪnˌaisuːs/ (n)
egenskap
  seikka, joka kuvaa millainen jokin asia, henkilö, esine tms. on

omistaa /ˈomɪstaː/ (v)
eie
  pitää hallussaan ja määräämisvallassaan, hallita omistusoikeutta

omistaja /ˈomɪstˌaja/ (n)
eier
  henkilö tai muu taho, joka omistaa jotakin, omistusoikeuden haltija

omistusosuus /ˈomɪstˌusosuːs/ (n)
aksje
  se kuinka suuren osuuden joku tai jokin omistaa jostakin, tavallisesti ilmoitetaan prosentteina

ommella /ˈommella/ (v)
sy
  liittää kaksi reunaa yhteen langalla pujottaen sitä reunojen läpi neulalla

ompelukone /ˈompelˌukone/ (n)
symaskin
  yl. laakeiden esineiden yhteen liittämiseen ompelemalla käytettävä mekaaninen tai sähkömekaaninen laite

ongelma /ˈoŋŋelma/ (n)
problem
  ratkaisua vaativa pulmallinen tilanne tai asia

ongenkoho /ˈoŋŋeŋkˌoho/ (n)
dupp
  koho-ongen kelluva osa, jonka tehtävänä on pitää ongenkoukku valitussa ongintasyvyydessä ja toimia kalojen syönnin ilmaisimena

ongenkoukku /ˈoŋŋeŋkˌoukːu/ (n)
fiskekrok
  teräväkärkinen koukku, joka kiinnitetään siimaan ja johon kalojen on tarkoitus jäädä kiinni

onkija /ˈoŋkɪja/ (n)
breiflabb
  henkilö, joka onkii

onnekas /ˈonnekas/ (adj)
heldig
  sellainen jolla on hyvä onni

onneksi /ˈonneksɪ/ (adv)
heldigvis
  on onni, että

onnellinen /ˈonnellɪnen/ (adj)
lykkelig
  syvästi ja perinpohjaisesti tyytyväinen, onnea tunteva

onnellisuus /ˈonnellɪsuːs/ (n)
lykke
  (filosofia), (psykologia) mittapuu, jolla ihminen arvioi myönteisesti elämänsä laadun tarkastellessaan elämäänsä kokonaisuudessaan

onnettomuus /ˈonnetːomuːs/ (n)
ulykke
  yksilöön, yritykseen, yhteiskuntaan tai luontoon kohdistuva ennalta-arvaamaton, usein seuraamuksiltaan vakava, vahinkoa aiheuttava tapahtuma

onni /ˈonnɪ/ (n)
hell
  (psykologia) onnellisuus, ilon ja riemun tunne, autuus
flaks
  onnekkuus; sattumanvarainen menestys, kohtalon suopeus, menestys, hyvä tuuri, onnekas sattuma; tilanne, jossa asiat sujuvat omalta kannalta hyvin,

onnitella /ˈonnɪtella/ (v)
gratulere
  toivottaa onnea, kehua jkta hänen kohtaamansa onnellisen tapahtuman johdosta, yl. sanomalla tälle "onnea!", "onnittelut!" tms.

onomatopoeesi /ˈonomˌatopoˌeːsɪ/ (n)
lydord
  sana, joka kuvaa jonkin (luonnollista) ääntä, esim ’määkii’, ’ammuu’ tai ’kukkuu’

onsilo /ˈonsɪlo/ (n)
botn
  pienen jäätikön vuorenseinämään kovertama yl. takaa ja sivuilta jyrkkäreunainen kuoppa, komerolaakso

ontologia /ˈontolˌoɡɪa/ (n)
ontologi
  olevaisen perimmäistä laatua tutkiva filosofian osa

ontua /ˈontua/ (v)
halte
  kävellä keinahdellen jalkavamman tai muun vuoksi

onyksi /ˈonyksɪ/ (n)
onyx
  musta ja valkojuovainen kalsedoni

ooppera /ˈoːpːera/ (n)
opera
  länsimainen taidemuoto, jossa yhdistyvät ns. taidemusiikki ja näytelmä ja jossa usein on täysimittainen sinfoniaorkesteri

opaskoira /ˈopaskˌoira/ (n)
førerhund
  ihmisen avuksi koulutettu koira, joka auttaa esimerkiksi näkövammaisia jokapäiväisissä askareissa

opastaa /ˈopastaː/ (v)
hjelpe
  auttaa jhk tiettyyn paikkaan, neuvoa tietä

operaatio /ˈoperˌaːtɪo/ (n)
operasjon
  kirurginen toimenpide, leikkaus

operaattori /ˈoperˌaːtːorɪ/ (n)
operator
  henkilö, joka huolehtii tietokoneajojen käynnistämisestä

opetella /ˈopetella/ (v)
lære
  harjoitella jtk oppiakseen sen

opettaa /ˈopetːaː/ (v)
lære, undervise
  antaa uusi tieto tai taito

opettaja /ˈopetːˌaja/ (n)
lærer
  henkilö, joka antaa opetusta oppilaalle

opintopiste /ˈopɪntopˌiste/ (n)
kreditere
  yleiseurooppalainen oppilaitosten opintojen työmäärää mittaava suure, jossa yksi piste vastaa 27 tunnin työtä ja 60 opintopistettä vastaa lukuvuoden työmäärää

opiskeleminen /ˈopɪskˌelemɪnen/ (n)
student
  opintojen herjoittaminen, opinnoiminen

opiskelija /ˈopɪskˌelɪja/ (n)
student
  opiskeleva, oppilaitosta käyvä tai tutkintoa suorittava henkilö

opiskella /ˈopɪskella/ (v)
studere
  harjoittaa opintoja, hankkia ja analysoida tietoja

opiskelu /ˈopɪskˌelu/ (n)
arbeidsrom
  opintojen harjoittaminen

opisto /ˈopɪsto/ (n)
skole
  (yleensä jnk erikoisalan) oppilaitos

opossumi /ˈopossˌumɪ/ (n)
pungrotte
  joukko pieniä tai keskikokoisia amerikkalaisia pussieläimiä (Didelphidae)

oppia /ˈopːɪa/ (v)
lære
  omaksua uutta tietoa tai uusia taitoja

oppiaine /ˈopːɪˌaine/ (n)
gjenstand
  nimetyn alan asioiden ja tietojen suunnitelman mukaiseen opetusohjelmaan kuuluva kouluissa opetettava aihealuekokonaisuus

oppikirja /ˈopːɪkˌirja/ (n)
lærebok
  opetuksen ja opiskelun apuvälineenä käytettävä kirja, joka käsittelee tiettyä aihekokonaisuutta

oppikirjailija /ˈopːɪkˌirjailˌija/ (n)
lærebokforfatter
  opiskeluun tarkoitettuja kirjoja kirjoittava henkilö

oppilaitos /ˈopːɪlˌaitos/ (n)
fakultet
  koulu; laitos, jossa koulutetaan; laajemman yhteiskunnan ja sen kansantalouden tarpeisiin oikealla tavalla ajattelevia ja kurinalaisen käyttäytymisen omaksuneita työntekijöitä valmistava laitos

oppilas /ˈopːɪlas/ (n)
elev
  henkilö, joka saa opetusta opettajalta; koululainen tai opiskelija

oppitunti /ˈopːɪtˌuntɪ/ (n)
undervisingstime
  kouluopetuksen jaksotuksen ja ajankäytön perusyksikkö

opportunisti /ˈopːortunˌistɪ/ (n)
opportunist
  opportunismin kannattaja, vallitsevien olojen (moraaliton) hyödyksi käyttäjä; myötäilijä

optimistinen /ˈoptɪmˌistɪnen/ (adj)
optimistisk
  sellainen joka odottaa parasta, suhtautuu tulevaisuuteen positiivisesti ja toiveikkaasti

optio /ˈoptɪo/ (n)
valgmulighet
  sopimus, jossa option asettaja lupaa myydä, tai ostaa, sovitun kohteen sovittuun hintaan sovittuna hetkenä, tai ajanjaksona

oranki /ˈoraŋkɪ/ (n)
orangutang
  Malesiasta ja Indonesiasta peräisin oleva kädellisiin kuuluva apinalaji, joilla on pitkät kädet ja punertava, joskus ruskea karva

oranssi /ˈoranssɪ/ (adj)
oransje
  väriltään oranssi, oranssin värinen

oranssi /ˈoranssɪ/ (n)
oransje
  punakeltainen väri

orava /ˈorava/ (n)
ekorn
  erityisesti -laji tai sen yksilö

ordoviikki /ˈordovˌiːkːɪ/ (n)
Ordovicium
  ordoviikkikausi

ordoviikkikausi /ˈordovˌiːkːɪkˌausɪ/ (n)
Ordovicium
  noin 500–435 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Ordoviikkikaudella kehittyivät mm. leuattomat kalat sekä ensimmäiset maakasvit

oregano /ˈoreɡˌano/ (n)
oregano
  maustekasvi

orgaaninen /ˈorɡaːnɪnen/ (adj)
organisk
  hiiltä tai hiilen yhdisteitä sisältävä tai käsittelevä

orgaaninen kemia /ˈorɡaːnɪneŋ kˈemɪa/ (n)
organisk kjemi
  kemian haara, joka on erikoistunut hiiltä ja vetyä sisältäviin kemiallisiin yhdisteisiin

organisaatio /ˈorɡanɪsˌaːtɪo/ (n)
organisasjon
  ihmisten muodostama toimintajärjestelmä yhteisten päämäärien toteuttamiseksi, us. useiden elinten muodostama tarkoituksen mukaisesti toimiva kokonaisuus

organisointi /ˈorɡanɪsˌointɪ/ (n)
organisasjon
  osien tai toimien järjestäminen toimivaksi kokonaisuudeksi

orgasmi /ˈorɡasmɪ/ (n)
orgasme
  refleksi, joka johtuu seksuaalisen kiihottumisen fyysisestä laukeamisesta

orgia /ˈorɡɪa/ (n)
orgie
  juhla, johon kokoontunut joukko harjoittaa pidäkkeetöntä seksiä

ori /ˈorɪ/ (n)
hest
  urospuolinen kuohitsematon hevonen, uroshevonen

origami /ˈorɪɡˌamɪ/ (n)
origami
  perinteinen japanilainen taidemuoto, jossa paperista tehdään taittelemalla erilaisia figuureja, esimerkiksi eläinhahmoja

origo /ˈorɪɡo/ (n)
origo
  koordinaatiston akseleiden leikkauspiste; nollapiste
  lihaksen lähtökohta, lihaksen pää, joka on liikkumattomassa luussa

orja /ˈorja/ (n)
slave
  historiallisesti henkilö, joka pakotettiin tekemään toiselle työtä saamatta siitä itselle jäävää rahallista korvausta erityisesti maataloudessa ja rakennushankkeissa: esim. Euroopassa maaorja tai Amerikoissa plantaasilla työskennellyt neekeriorja, mutta orjia on ollut useissa kulttuureissa eri aikakausina

orjanruusu /ˈorjanrˌuːsu/ (n)
kjøttnype
  luonnonvaraisena kasvava ruusupensas (Rosa dumalis)

orjuus /ˈorjuːs/ (n)
slaveri
  se, että on orja; orjana oleminen

orkesteri /ˈorkestˌerɪ/ (n)
orkester
  mikä tahansa klassista musiikkia soittava yhtye; kapellimestarin johtama soitinyhtye

orpo /ˈorpo/ (adj)
løssluppen
  yksin jätetty tai jäänyt

orpokoti /ˈorpokˌotɪ/ (n)
barnehjem
  valtion, kunnan tai yksityisen tahon ylläpitämä laitos, jossa asuu orpoja lapsia

ortografia /ˈortoɡrˌafɪa/ (n)
ortografi
  oikeinkirjoitus

ortoreksia /ˈortorˌeksɪa/ (n)
ortoreksi
  syömishäiriö, jonka taustalla on liian pitkälle menevä halu syödä mahdollisimman terveellisesti.

orvaskesi /ˈorvaskˌesɪ/ (n)
nagleband
  epidermi, selkärankaisten ihon uloin kerros

orvokki /ˈorvokːɪ/ (n)
fiolett
  jokin Viola-sukuun kuuluva kasvi, joiden kukat ovat usein väriltään violetteja

osa /ˈosa/ (n)
del
  pala jotakin suurempaa rakennetta tai kokonaisuutta
  lainkohtien jaottelussa ylin hierarkiataso
noe
  jotkut, eivät kaikki

osake /ˈosake/ (n)
aksje
  osakeyhtiön liikkeelle laskema rahoitusinstrumentti, joka ostetaan ja vastineeksi osakkeenomistaja saa äänioikeuden yhtiökokouksissa ja mahdollisesti osingon

osakeanti /ˈosakeˌantɪ/ (n)
emisjon
  osakkeiden liikeellelasku; yrityksen tapa kerätä pääomaa

osakesalkku /ˈosakesˌalkːu/ (n)
portefølje
  yhden omistajan osakeomistukset tai yksittäinen osakkeiden muodostama kokonaisuus

osakeyhtiö /ˈosakˌeyhtɪø/ (n)
aksjeselskap
  yhtiömuoto, jossa omistus jakautuu siirtokelpoisiin määräosiin eli osakkeisiin ja osakkailla on yhtiön toiminnasta osakkeiden arvoon rajoittuva taloudellinen vastuu; eräs yhteisö

osakkeenomistaja /ˈosakːˌeːnomˌistaja/ (n)
aksjeeier
  osakeyhtiömuotoisen yrityksen osakas, luonnollinen tai juridinen henkilö

osakunta /ˈosakˌunta/ (n)
nasjon
  (Pohjoismaissa) yliopiston piirissä toimiva opiskelijajärjestö, joka kerää jäsenensä pääsääntöisesti näiden kotipaikan mukaan

osallistua /ˈosallˌistua/ (v)
delta
  ottaa osaa, olla mukana (esimerkiksi kilpailussa tai tapahtumassa)

osamäärä /ˈosamˌæːræ/ (n)
kvotient
  jakolaskun tulos

osasto /ˈosasto/ (n)
menighet
  sairaalan tai muun laitoksen erillinen yksikkö
einskap
  yliopistoissa yleisemmin laitos

osata /ˈosata/ (v)
kunne
  taitaa, olla kykenevä tekemään jotakin

osavaltio /ˈosavˌaltɪo/ (n)
stat
  liittovaltion osa, jolla on oma lainsäädäntö ja hallinto

osinko /ˈosɪŋko/ (n)
utbytte
  yrityksen osakkeenomistajilleen maksama osuus kertyneistä voitoista

osio /ˈosɪo/ (n)
del
  jonkin selkeä osa, joka on varattu jollekin asialle

osmium /ˈosmium/ (n)
osmium
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine, tunnus Os.

osmoosi /ˈosmoːsɪ/ (n)
osmose
  veden siirtyminen laimeammasta liuoksesta väkevämpään puoliläpäisevän kalvon läpi

osoite /ˈosoite/ (n)
adresse
  tiedot sijainnista tai toimintapaikasta tai henkilön asuinpaikasta

osoitin /ˈosoitɪn/ (n)
viser
  kellotaulun alalla kulkeva varsi, joka osoittaa kehällä sijaitsevia numeroita; viisari

osoittaa /ˈosoitːaː/ (v)
peke
  näyttää konkreettisesti jotakin suuntaa
vise
  ilmentää, antaa viitteitä
  todistaa, näyttää toteen
sende
  merkitä jotain toimitettavaksi jollekin, kohdistaa jollekin

osoittaja /ˈosoitːˌaja/ (n)
teller
  (matematiikka) murtoluvun jakoviivan yläpuolella oleva luku tai lauseke.

osoittautua /ˈosoitːˌautua/ (v)
fremkalle
  käydä ilmi, paljastua, usein ennakkoarvion, tai yleisenä pidetyn käsityksen vastaisesti

osoitus /ˈosoitus/ (n)
mine
  ilmaus

ostaa /ˈostaː/ (v)
kjøpe
  hankkia hyödykkeitä rahaa vastaan

ostaja /ˈostaja/ (n)
kjøper
  henkilö joka ostaa jotakin

osteri /ˈosterɪ/ (n)
østers
  meressä elävä simpukkaheimo, johon kuuluu toistakymmentä sukua, joiden eräitä lajeja käytetään luonnosta kerättynäyinä tai viljeltyinä ruoaksi ja niistä erityisesti erooppalainen osteri (Ostrea edulis)

osto /ˈosto/ (n)
kjøp
  hyödykkeen hankkiminen rahalla

ostoskeskus /ˈostoskˌeskus/ (n)
kjøpsenter
  keskus, rakennus tai rakennusrykelmä, jossa sijaitsee useita myymälöitä ja muita palveluita, joiden sisäänkäynti on yleensä ulkoa

osua /ˈosua/ (v)
treffe
  (heitetystä, ammutusta tms. esineestä) saavuttaa tarkoitettu kohde

osuus /ˈosuːs/ (n)
aksje
  osa jostakin kokonaisuudesta

osuuskunta /ˈosuːskˌunta/ (n)
samarbeidsvillig
  yritys joka on jäseniensä omistama siten että kullakin jäsenellä on osuuskunnan kokouksessa yksi ääni

otaksua /ˈotaksˌua/ (v)
anta
  olettaa

ote /ˈote/ (n)
begripe
  tarttuminen, kiinni pitäminen

otelauta /ˈotelˌauta/ (n)
napp
  kieli- tai jousisoittimien kaulan alue, jota vasten kieliä painetaan

otella /ˈotella/ (v)
konkurrere
  kilpailla, kisata

otenauha /ˈotenˌauha/ (n)
fortvile
  kitarassa ja sitä muistuttavissa kielisoittimissa otelautaan upotettu metallinen kapea poikkipuu, jonka takaa painamalla nauhavälistä saadaan soitettua haluttu sävel kielen soivan osan lyhentyessä otenauhaan asti

otos /ˈotos/ (n)
eksempel
  perusjoukosta poimittu näytejoukko

otsa /ˈotsa/ (n)
panne
  silmien ja hiusrajan välissä oleva pään etuosa

otsatukka /ˈotsatˌukːa/ (n)
lugg
  kampaus, jossa hiukset peittävät otsan

otsikko /ˈotsɪkːo/ (n)
overskrift
  tekstin yläpuolella oleva sana tai lause, joka kertoo lukijalle, mistä tekstissä on kyse; lehdissä painettu yleensä isommalla kuin leipäteksti

otsikoida /ˈotsɪkˌoida/ (v)
evne
  antaa tekstille tai sen osalle otsikko

ottaa /ˈotːaː/ (v)
ta
  tarttua kädellä, siirtää jotakin itselle, haltuunsa, ulottuvilleen

ottaa kiinni /ˈotːaː kˈiːnnɪ/ (v)
fange
  tarttua jhk (estäen sen liikkuminen)

ottaa yhteyttä /ˈotːaː ˈyhteytːæ/ (v)
kontakte
  tavoitella; yrittää tavoittaa esim. puhelimella tms.

ottelu /ˈotːelu/ (n)
kamp
  vastustajaa vastaan käyty kamppailu, erityisesti urheilussa

otto /ˈotːo/ (n)
opptak
  elokuvan kohtauksen tai sen osan kuvaaminen, otoksen teko

otus /ˈotus/ (n)
skapning
  riistaeläin; kummallisen näköinen eläin.

outo /ˈouto/ (adj)
sær
  tavallisesta poikkeava; epätavallinen, erikoinen; tuntematon

ovela /ˈovela/ (adj)
listig
  sellainen, joka pystyy johtamaan muita harhaan haluamallaan tavalla tulematta itse huomatuksi ja joutumatta vastuuseen

ovensuukysely /ˈovensˌuːkysˌely/ (n)
valgdagsmåling
  mielipidetiedustelu, joka suoritetaan juuri äänestäneiden äänestäjien keskuudessa heidän poistuttuaan vaalihuoneistosta

ovi /ˈovɪ/ (n)
dør
  rakennuksen, huoneen tai muun sisätilan seinässä olevaan oviaukkoon sijoitettu avattava ja suljettava, monesti myös lukittava, saranoitu luukkumainen levymäinen elementti

ovikello /ˈovɪkˌello/ (n)
dørklokke
  (instrumentti) ulko-ovessa tai sen läheisyydessä oleva soittokello, jolla sisään pyrkijä voi ilmoittautua; myös oven avaamisen ilmaiseva hälytyskello kauppaliikkeessä tms. henkilökunnan huomion kiinnittämiseksi

ovisilmä /ˈovɪsˌilmæ/ (n)
judas
  huoneiston tai rakennuksen ulko-oveen asennettu linssi, josta voi nähdä ovea avaamatta sisälle pyrkivän henkilön

ovulaatio /ˈovulˌaːtɪo/ (n)
eggløsning
  munasolun irtautuminen munasarjoista ja siirtyminen munajohdinten haaraisiin päihin

paahtaa /pˈaːhtaː/ (v)
grill
  kuumentaa tai paistaa kuumalla säteilylämmöllä eli loisteessa
ristet brød
  paistaa tai tummentaa kuumalla kosketuslämmöllä ilman rasvaa ja vettä

paahtopaisti /pˈaːhtopˌaistɪ/ (n)
oksesteik
  naudan sisäpaisti palana miedossa uunin lämmössä kypsennettynä

paalu /pˈaːlu/ (n)
stav
  tolppa; maahan pystytetty puinen pylväs
  maapohjaan rakennuksen perustuksien tukemiseksi laitettava puinen, teräsbetoninen tai teräksinen tukirakenne
påle
  kilven keskellä vertikaalisesti kulkeva airutkuvio

paapuuri /pˈaːpuːrɪ/ (n)
babord
  aluksen perästä eteenpäin katsoen vasen puoli eli ohjauspuolen vastainen puoli

paarit /pˈaːrɪt/ (n)
båre
  potilaan makuuasennossa kantamiseen tarkoitettu apuväline, joka muodostuu kahdesta yhdensuuntaisesta tangosta ja niiden välille pingoitetusta kankaasta

paarma /pˈaːrma/ (n)
klegg
  (eläintiede) kärpäsiin kuuluva lukuisalajinen hyönteisheimo. Paarman toukat elävät vedessä tai kosteassa maassa.

paasto /pˈaːsto/ (n)
faste
  kieltäytyminen joistakin tai kaikista ruokalajeista ja juomista terveydellisistä tai uskonnollisista syistä

paastota /pˈaːstota/ (v)
faste
  pitää taukoa (yleensä kiinteän) ruoan (ja joissakin tapauksissa myös juoman) nauttimisesta

paavi /pˈaːvɪ/ (n)
pave
  Rooman piispa, katolisen kirkon korkein johtaja

paaši /pˈaːʃɪ/ (n)
side
  keskiajalla hovipoika, kuninkaalliseen yhteisöön kuulunut nuori miespalvelija, myöhemmin myös kamaripoika tai nuorempi aseenkantaja

paeta /pˈaeta/ (v)
flykte
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, karata

pagodi /pˈaɡodɪ/ (n)
pagode
  buddhalaisten temppelien tornimainen erillisrakennus

paha /pˈaha/ (adj)
ond
  ei hyvä; pahaa tarkoittava; ilkeä; viittaa pahuuteen
alvorlig
  vakava; vakavanlaatuinen
  vaikea; hankala
kvalm
  (tuntemuksesta) kuvottava; ahdistava
motbydelig
  (mausta, hajusta) vastenmielinen, inhottava

paha silmä /pˈaha sˈilmæ/ (n)
onde øyet
  taikauskoisissa käsityksissä vihamielinen, vahingoittava katse
  amuletti, jota käytetään suojaamaan vahingoittavalta katseelta

pahamaineinen /pˈahamˌaineinen/ (adj)
beryktet
  sellainen, jolla on paha maine

pahe /pˈahe/ (n)
uvane
  paha, huono ja sopimaton tapa; moraalisesti ja konventionaalisesti paheksuttu asia

pahentaa /pˈahentaː/ (v)
forverre
  tehdä pahemmaksi

pahka /pˈahka/ (n)
skarre-r
  puussa kasvava möykky

pahkasika /pˈahkasˌika/ (n)
vortesvin
  Afrikassa elävä villi sikojen sukuinen nisäkäs

pahoillaan /pˈahoillaːn/ (adv)
lei
  (3. persoonan muoto) olla pahoillaan tuntea katumusta

pahoinpidellä /pˈahoimpɪdellæ/ (v)
mishandle
  kohdella väkivaltaisesti

pahoinpitely /pˈahoimpˌitely/ (n)
voldta
  ihmiseen kohdistuva fyysinen vahingoittaminen

pahoitella /pˈahoitella/ (v)
angre på
  ilmaista olevansa pahoillaan

pahoittaa /pˈahoitːaː/ (v)
gjøre vont
  ~ mielensä loukkaantua, tulla surulliseksi
  ~ jonkun mieli loukata, tehdä surulliseksi

paholaisrausku /pˈaholˌaisrausku/ (n)
djevelskate
  kookkain rauskulaji Manta birostris, jonka suun molemmilla puolilla on rintaevistä kehittyneet sarveismuodostumat, joista nimi johtuu

pahta-aratti /pˈahtaˈaratːɪ/ (n)
rødflekkparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pahuus /pˈahuːs/ (n)
dårlig
  abstrakti moraaliin, uskontoihin ja uskomuksiin liittyvä käsite kaiken hyvän vastakohdasta

pahvi /pˈahvɪ/ (n)
papp
  kasvikuituaineista valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on yli 350 g/m³. Tätä keveämmät vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja papereja.

paikalla /pˈaikalla/ (adv)
til stede
  läsnä

paikallinen /pˈaikallɪnen/ (adj)
lokal
  tiettyyn paikkaan kuuluva

paikallinen /pˈaikallɪnen/ (n)
lokal
  jossakin paikassa asuva ihminen

paikka /pˈaikːa/ (n)
plass, sted
  tila, jossa voidaan käydä tai oleskella, oleskelupaikka

paimen /pˈaimen/ (n)
gjeter
  henkilö, joka paimentaa laitumella olevaa karjaa
hyrde
  (uskonto) hengellinen kaitsija

paimenkoira /pˈaimeŋkˌoira/ (n)
fårehund
  karjan paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

paimenruohokaija /pˈaimenrˌuohokˌaija/ (n)
pastellparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

painaa /pˈainaː/ (v)
trykke
  työntää alaspäin tai poispäin
  käyttää painokonetta, tuottaa painotuotteita
veie
  olla painoltaan tai massaltaan

painajainen /pˈainajˌainen/ (n)
mareritt
  epämiellyttävä tai pelottava uni
  epämiellyttävä tai pelottava tilanne

painate /pˈainate/ (n)
trykk
  kirjapainossa painettu kirja, kuva, tms.

painatus /pˈainatus/ (n)
trykk
  painotyön toteutus

painava /pˈainava/ (adj)
tung
  joka painaa paljon, raskas

paine /pˈaine/ (n)
trykk
  voiman vaikutus pinta-alayksikköä kohti

paini /pˈainɪ/ (n)
bryting
  urheilumuoto, jossa ottelijat koettavat sääntöjen sallimia otteita käyttäen painaa vastustajan hartiat mattoon

painia /pˈainɪa/ (v)
bryte
  taistella toisen kanssa aseetta, lyömättä ja potkimatta

painike /pˈainɪke/ (n)
knapp
  painonappi; nappi, jota painamalla tapahtuu jotain

painiskella /pˈainɪskella/ (v)
kjempe
  () painia, kamppailla, taistella (ongelmien kanssa)

paino /pˈaino/ (n)
tyngde
  kappaleen massasta ja painovoiman kiihtyvyydestä riippuva gravitaation voimavaikutus kappaleeseen
  voimaharjoitteluun käytetyt painot
stress
  sanan tai lauseen eräiden kohtien korostus
trykk
  painamisen prosessi painotuotteiden valmistuksessa, painatus

painolasti /pˈainolˌastɪ/ (n)
ballast
  laivan tai muun aluksen arvotonta lisäkuormaa, jonka tarkoituksena on vakauttaa alusta ja saada aikaan kulun kannalta edullinen syväys

painonnosto /pˈainonnˌosto/ (n)
vektløftning
  olympiavoimailulaji, joka koostuu kahdesta nostolajista, tempauksesta ja työnnöstä, joiden tulokset lasketaan yhteen

painostaa /pˈainostaː/ (v)
dytte
  vaatia asettamalla joku henkisen paineen alle

painottaa /pˈainotːaː/ (v)
understreke
  korostaa (jonkin tärkeyttä)
stress
  asettaa tavuille paino

painottomuus /pˈainotːomuːs/ (n)
vektløshet
  olotila painovoiman vaikutusalueen ulkopuolella

painottua /pˈainotːˌua/ (v)
betone
  tähdentyä, korostua

paise /pˈaise/ (n)
koke
  elimistössä, varsinkin iholla, oleva märkäpesäke, abskessi

paiserutto /pˈaiserˌutːo/ (n)
byllepest
  yleisin ruton kolmesta ilmenemismuodosta, jotka voivat esiintyä samanaikaisesti tai erillään; muut ovat keuhko- ja verirutto

paistaa /pˈaistaː/ (v)
steke
  kypsentää ruokaa kuumentamalla tulella tai pannulla ilman keitinvettä

paistatella /pˈaistatella/ (v)
kose seg
  olla auringonpaisteessa, nauttia auringonpaisteesta
  nauttia huomion keskipisteenä olemisesta

paiste /pˈaiste/ (n)
lyse
  valaiseva, us. lämmittävä säteily

paisti /pˈaistɪ/ (n)
steik
  (keittiö) padassa, uunipannussa, joskus vartaassa kypsennetty suurehko lihakimpale
rund
  (kauppa) lihanleikkaajan erottama keittiössä paistina käytettävä ruhon osa, ruhon takimmaiten selkälihasten sekä lantio- ja reisilihasten yhteisnimitys

paistinpannu /pˈaistɪmpˌannu/ (n)
stekepanne
  paistamiseen tarkoitettu varrellinen ja tasapohjainen ruoanlaittoastia

paistos /pˈaistos/ (n)
baka
  uunissa kypsennettävä matalaan vuokaan muotoiltu leivonnainen, jossa on pohjana tai kantena tai kumpanakin taikinakuori ja suolainen tai makea täyte

paita /pˈaita/ (n)
skjorte
  ylävartalon päälle puettava vaate, usein alusvaate

paitsi /pˈaitsɪ/ (adv)
bortsett fra
  jotain lukuun ottamatta

paju /pˈaju/ (n)
vier
  pajukasveihin kuuluva pensas tai lehtipuu ()

pajusirkku /pˈajusˌirkːu/ (n)
sivspurv
  pieni rantaruovikoissa ja pensaistoissa elävä varpuslintu (Emberiza schoeniclus), Suomessa yleinen pesimälaji

pakana /pˈakana/ (n)
hedensk
  vallalla olevaan uskonnolliseen enemmistöön kuulumaton; erityisesti polyteistisen tai panteistisen varhaiskantaisen uskonnon kannattaja

pakara /pˈakara/ (n)
bakende
  lantion ja reiden yläosan takana oleva, pakara- ja muiden lihasten muodostama kokonaisuus

pakastaa /pˈakastaː/ (v)
djupfryse
  jäähdyttää alle jäätymispisteen; säilöä ruokaa pakastamalla

pakasteallas /pˈakasteˌallas/ (n)
dypfryser
  varsinkin elintarvikeliikkeissä yleinen, pakasteiden myyntiin ja esilläpitoon tarkoitettu -18 celsiusasteen lämpötilan ylläpitävä säilytysastia, joka on tyypillisesti päältä avoin tai varustettu läpinäkyvällä kannella

pakastin /pˈakastɪn/ (n)
dypfryser
  kylmälaite, jonka sisällä lämpötila pysyy alle nollassa celsiusasteessa pitäen ruoat tms. sisällön jäässä, tyypillisesti lämpötilaltaan noin −18 celsiusastetta

pakastua /pˈakastˌua/ (v)
fryse
  tulla pakkanen, tulla kylmempi pakkassää

pakata /pˈakata/ (v)
kortstokk
  sijoittaa materiaalia tai kappaleita yhtenäiseksi usein suljetuksi kokonaisuudeksi säilytystä tai kuljetusta varten tilaa tehokkaasti hyödyntäen

paketti /pˈaketːɪ/ (n)
pakke
  tavarakäärö

pakettiauto /pˈaketːɪˌauto/ (n)
varebil
  tavallisesti umpikorinen, kuorma-autoa kevyempi tavarankuljetusauto

pakka /pˈakːa/ (n)
kortstokk
  pinkka saman suuruisia arkkeja paperia, kääröksi kierretty kangas
bestemme
  yksi sarja pelikortteja, korttipakka

pakkanen /pˈakːanen/ (n)
kulde
  säätila, jossa lämpötila on veden jäätymispisteen alapuolella

pako /pˈako/ (n)
unngå
  pakeneminen, karkaaminen jostain

pakokaasu /pˈakokˌaːsu/ (n)
eksos
  polttomoottorin tuottamat, polttoaineen palamisessa syntyvät kaasut

pakokauhu /pˈakokˌauhu/ (n)
panikk
  tunnetila, jossa ihminen ei kykene ajattelemaan järkevästi ja pyrkii pakenemaan; paniikki

pakolainen /pˈakolˌainen/ (n)
flyktning
  henkilö, joka on paennut kotimaastaan, koska pelkää joutuvansa siellä vainotuksi rodun, uskonnon, kansalaisuuden, sosiaalisen aseman tai poliittisen mielipiteen vuoksi ja on saanut pakolaisen aseman eli pakolaisstatuksen

pakolaisleiri /pˈakolˌaisleirɪ/ (n)
flyktningleir
  väliaikaiseksi tarkoitettu asuinpaikka pakolaisille

pakollinen /pˈakollɪnen/ (adj)
obligatorisk
  sellainen, jonka tekeminen tai valinta on pakko

pakote /pˈakote/ (n)
sanksjon
  vieraalle vallalle asetettu symbolinen kaupankäynnin rajoitus asettajan kanssa, lievempi kuin kauppasaarto

pakottaa /pˈakotːaː/ (v)
tvinge
  saattaa joku vastoin tahtoaan tekemään tai estää häntä tekemästä

paksu /pˈaksu/ (adj)
tjukk
  sellainen, joka on muutoin kaltaisiinsa verrattuna pituuteensa tai korkeuteensa nähden leveä; paksuudeltaan suuri

paksusuoli /pˈaksusˌuolɪ/ (n)
tykktarm
  ohutsuolesta peräaukkoon ulottuva osa suolta. Ihmisen paksusuolessa erotetaan kolme osuutta: umpisuoli, lynkkysuoli ja peräsuoli.

pakti /pˈaktɪ/ (n)
pakt
  (kansainvälinen) sopimus, valtiosopimus, puolustussopimus, liittosopimus

pala /pˈala/ (n)
bit
  osa kokonaisuutta

palaa /pˈalaː/ (v)
brenne
  yhtyä happeen nopeasti, olla liekeissä, olla tulessa

palapeli /pˈalapˌelɪ/ (n)
puslespill
  peli, joka kootaan sijoittamalla sen palat oikeisiin paikkoihin, jolloin paljastuu kuva

palata /pˈalata/ (v)
komme tilbake
  tulla takaisin, mennä takaisin

palatsi /pˈalatsɪ/ (n)
palass
  hallitsijoiden tai muiden korkearvoisten henkilöiden suuri, usein ylellinen asuinrakennus

palauttaa /pˈalautːaː/ (v)
returnere
  antaa tai viedä takaisin

palaveri /pˈalavˌerɪ/ (n)
drøftelse
  pikainen neuvottelu tai neuvonpito

palawaninviirikaija /pˈalavanˌinvɪːrɪkˌaija/ (n)
blåhodet vimpelpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

palestiinalainen /pˈalestˌiːnalˌainen/ (adj)
palestinsk
  Palestiinasta peräisin oleva, Palestiinassa sijaitseva

palettiveitsi /pˈaletːɪvˌeitsɪ/ (n)
stekespade
  varrellinen ja taipuisa veitsi tai lasta, jolla taiteilija levittää öljyvärejä maalauspinnalle tai kaapii pois aiemmin levittämäänsä väriä

palimpsesti /pˈalɪmpsˌestɪ/ (n)
palimpsest
  antiikista tai keskiajalta peräisin oleva käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty tai raaputettu pois ja korvattu uudella

paljas /pˈaljas/ (adj)
naken
  sellainen, joka on alaston, verhoton tai katteeton, vailla vaatteita oleva

paljastaa /pˈaljastaː/ (v)
avdekke
  näyttää julkisesti jtk. sellaista, mikä oli aiemmin yleisöltä piilossa
avsløre
  kertoa tai tuoda muuten julki, harkitusti tai tahattomasti, salaisuus tai muu sellainen seikka, jonka ei suotaisi tulevan ilmi tai julki

paljettipöllökehrääjä /pˈaljetːɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Burmafroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paljon /pˈaljon/ (adj)
mye
  määrällisyyttä summittaisesti ilmaiseva adjektiivi

paljon /pˈaljon/ (adv)
mye
  koko joukon, runsaasti

paljon /pˈaljon/ (n)
mye
  suuri määrä, koko joukko

paljous /pˈaljous/ (n)
mengde
  se ominaisuus, että jotakin on paljon; (suuri) määrä

palkata /pˈalkata/ (v)
ansette
  ottaa jk töihin palkkaa vastaan

palkinto /pˈalkɪnto/ (n)
pris
  kilpailusta saatu, voittajalle tai voittajille myönnettävä tunnustus

palkita /pˈalkɪta/ (v)
belønning
  antaa palkinto, antaa kunnianosoitus

palkka /pˈalkːa/ (n)
lønn
  korvaus sovitusti tehdystä työstä

palkki /pˈalkːɪ/ (n)
bjelke
  vaakasuora tai kalteva rakennusosa, jonka tehtävä on kannatella ylempiä rakenteita

palko /pˈalko/ (n)
kapsel
  hernekasvien hedelmä, us. mehevä suojakuori ja sen sisällä siemenet eli herneet

palladium /pˈalladium/ (n)
palladium
  eräs alkuaine

pallo /pˈallo/ (n)
ball
  eräiden pelien ja leikkien pallon muotoinen peliväline

pallonpuolisko /pˈallompˌuolɪsko/ (n)
halvkule
  päiväntasaajan pohjois- tai eteläpuoleinen osa

pallosalama /pˈallosˌalama/ (n)
kulelyn
  jonkinlainen ilmassa tapahtuva sähköinen ilmiö, jossa havaitaan ilmassa leijuva valaiseva, loistava pallo

palmu /pˈalmu/ (n)
palme
  mikä tahansa trooppinen tai subtrooppinen Arecaceae-heimon lehtipuulaji

palmuaratti /pˈalmuarˌatːɪ/ (n)
jandayaparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

palmusunnuntai /pˈalmusˌunnuntai/ (n)
palmesøndag
  kirkollinen juhla, sunnuntai viikkoa ennen pääsiäistä

palmuöljy /pˈalmuˌøljy/ (n)
palmeolje
  öljypalmun hedelmämallosta saatava rasva

palo /pˈalo/ (n)
brann
  tulipalo, palamistapahtuma
av
  poltettu kaskimaa

paloauto /pˈaloˌauto/ (n)
brannbil
  palokunnan sammutus- ja pelastustehtävissä käytettävä ajoneuvo

palohälytys /pˈalohˌælytys/ (n)
brannalarm
  tulipalon vuoksi annettava hälytys

paloitella /pˈaloitella/ (v)
kutt
  leikata paloiksi

palokunta /pˈalokˌunta/ (n)
brannvern
  kaupungin tai kunnan viranomainen, joka huolehtii tulipalojen sammuttamisesta ja ehkäisystä

palokärki /pˈalokˌærkɪ/ (n)
svartspett
  Dryocopus martius, isokokoinen tikka, väriltään punaista päälakea lukuun ottamatta musta

palolaitos /pˈalolˌaitos/ (n)
brannvern
  laitos, jonka tarkoituksena on sammuttaa ympäröivän alueen tulipaloja

palomies /pˈalomies/ (n)
brannmann
  ammatikseen tulipaloja sammuttava ja muita palokunnan tehtäviä hoitava henkilö

palomuuri /pˈalomˌuːrɪ/ (n)
brannmur
  järjestelmä, joka eristää tietoverkossa suojattavan verkon ulkoverkosta

palovamma /pˈalovˌamma/ (n)
bekk
  palamisen, korkean lämpötilan tai säteilyn elimistössä, usein ihossa, aiheuttama vaurio

paloviina /pˈalovˌiːna/ (n)
brennevin
  väkiviinan kotipolton aikainen nimitys

palsta /pˈalsta/ (n)
skjebne
  tila tai siitä tilarajoilla tai vesitiluksilla täysin rajattu alue, maapalsta
spalte
  sanomalehdessä tai muussa painotuotteessa palstaleveyden rajamaan tilaan ladottujen tekstirivien muodostama sivua kapeampi painoalan osa

palsternakka /pˈalsternˌakːa/ (n)
pastinakk
  sarjakukkaiskasvi Pastinaca sativa, jolla on vaaleaa porkkanaa muistuttava juureksena käytettävä voimakasmakuinen juuri

palttoo /pˈaltːoː/ (n)
frakk
  miesten pitkä, vuorillinen, muuten pelkistetty päällystakki; ei sadetakki

palvelija /pˈalvelˌija/ (n)
hushjelp
  henkilö, joka palvelee, jonka työ on palvella

palvelin /pˈalvelɪn/ (n)
tjener
  tietokoneohjelma, joka palvelee muita ohjelmia suorittamalla pyydettäessä tietyn toiminnon

palvella /pˈalvella/ (v)
betjene
  auttaa toisia, tehdä toisille palveluksia alemmassa asemassa

palvelu /pˈalvelu/ (n)
servise
  se, että joku tekee jonkin asian jonkun puolesta, rahallista korvausta vastaan tai ilman sitä

palvelus /pˈalvelus/ (n)
servise
  toiselle vapaaehtoisesti tehty avustava teko

palvelustyttö /pˈalvelˌustytːø/ (n)
stuepike
  (suomessa vanhanaikainen) nuori naispuolinen kotiapulainen

palvoa /pˈalvoa/ (v)
tilbe
  ihailla, kunnioittaa, erityisesti Jumalaa

pamauttaa /pˈamautːaː/ (v)
slå til
  saada pamahtamaan

pandakarhu /pˈandakˌarhu/ (n)
panda
  isopanda tai jättiläispanda, luontaisesti Kiinassa elävä uhanalainen kasveja syövä nisäkäs

pandeismi /pˈandeismɪ/ (n)
pandeisme
  (filosofia) oppi, yhdistelmä panteismi ja deismi

panetella /pˈanetella/ (v)
bakvaskelse
  puhua pahaa jostakin tämän maineen tahrimiseksi; solvata

paneutua /pˈaneutˌua/ (v)
angripe
  syventyä

panikoida /pˈanɪkˌoida/ (v)
få panikk
  joutua paniikkiin

panimo /pˈanɪmo/ (n)
bryggeri
  tehdas tai laitos, jossa valmistetaan olutta

pankki /pˈaŋkːɪ/ (n)
bank
  rahaliikennettä, luottoja ja talletuksia hoitava yritys tai muu laitos; yksi pääasiallisista rahalaitoksen tyypeistä

pankkiautomaatti /pˈaŋkːɪˌautomˌaːtːɪ/ (n)
minibank
  automaatti, josta pankkitilin omistavat voivat nostaa rahaa itsenäisesti pankkiautomaattikortin avulla; käteisautomaatti

pankkiiri /pˈaŋkːɪːrɪ/ (n)
bankier
  pankin omistaja tai osakas

pankkikonttori /pˈaŋkːɪkˌontːorɪ/ (n)
grein
  pankin toimipiste, jossa voi asioida ja jossa on perinteisesti ollut pankkiholvi ja tallelokeroita

pankkivirkailija /pˈaŋkːɪvˌirkailˌija/ (n)
forteller
  työntekijä, joka työskentelee pankkikonttorin tiskillä asiakasrajapinnassa

panna /pˈanna/ (n)
Ekskommunikasjon
  kirkonkirous, ekskommunikaatio, kristillisen kirkon jäsenen oikeuksien riistäminen; sakramenttiyhteydestä sulkeminen

panna /pˈanna/ (v)
sette
  asettaa johonkin olotilaan; asettaa jollekin ehto tai hinta
skru
  tallettaa rahaa tilille, tehdä pano
brygge
  määrätä tekemään jotain, lähettää tehtävään, pakottaa
knulle
  aloittaa jokin toiminta

pano /pˈano/ (n)
depositum
  rahan talletus, tallettaminen pankkitilille
knull
  nainti, naiminen, paneminen

panssarijuna /pˈanssarˌijuna/ (n)
pansertog
  sotilaskäyttöön tarkoitettu juna, jonka veturi ja vaunut on suojattu käsiaseiden tulitukselta

panssarivaunu /pˈanssarɪvˌaunu/ (n)
stridsvogn
  telaketjuilla kulkeva ja suurikaliiperisella tykillä aseistettu panssaroitu moottoriajoneuvo

pantava /pˈantava/ (adj)
pulbar
  sellainen, joka herättää henkilössä seksuaalista mielenkiintoa

panttivanki /pˈantːɪvˌaŋkɪ/ (n)
gissel
  vanki, joka vapautetaan lunnaita vastaan

papaija /pˈapaija/ (n)
papaya
  papaijakasvien heimoon kuuluva trooppinen puu (Carica papaya)
  sen suuri melonintapainen hedelmä

paperi /pˈaperɪ/ (n)
papir, ark
  tavallisesti kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 5–150 g/m³. Tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja pahveja
papir
  asiakirja, todistus, asiapaperi

paperiliitin /pˈaperɪlˌiːtɪn/ (n)
binders
  väline, jolla voidaan liittää kaksi tai useampia paperiarkkeja pinoksi juurikaan vahingoittamatta arkkeja

paperimassa /pˈaperɪmˌassa/ (n)
fruktkjøtt
  paperin valmistuksessa käytettävä välituote

paperiton /pˈaperɪton/ (adj)
papirlaus
  sellainen, jossa ei ole tai ei käytetä paperia

paperoida /pˈaperˌoida/ (v)
ark
  päällystää paperilla, kääriä paperiin

pappi /pˈapːɪ/ (n)
prest
  henkilö, joka suorittaa ammatikseen erilaisia uskonnollisia menoja ja toimituksia

paprika /pˈaprɪka/ (n)
paprika
  , ruokapaprika, koisokasvien heimon vihanneshedelmäkasvi; luonnonvaraisia ja viljeltyjä lajikkeita on runsaasti. Makeaa tai miedonmakuista paprikaa käytetään salaatteihin ja ruoanlaittoon. Tulista paprikaa (chiliä) käytetään mausteena tai koristekasvina.

papu /pˈapu/ (n)
bønne
  jokin hernekasvisuvun köynnöstävä ruohokasvi, jonka isokukkaiseen terttukukintoon muodostuu palkoja joita sellaisenaan tai niissä olevia siemeniä käytetään ravinnoksi.
  papukasvien tai joidenkin muiden kasvien, kuten kahvin tai kaakaon kova siemen

papuankanahaukka /pˈapuˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
rødvingehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuankuningaskaija /pˈapuˌaŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
høvdingparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanlurikki /pˈapuˌanlurˌikːɪ/ (n)
langhalelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanpöllökehrääjä /pˈapuˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
kjempefroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanriippukaija /pˈapuˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
Papuaflaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papukaija /pˈapukˌaija/ (n)
papegøye
  varsinaisiin papukaijoihin (Psittacinae) lukeutuva luonnonvaraisena Euroopan ulkopuolisilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla elävä värikäs lintu

papukaijalintu /pˈapukˌaijalˌintu/ (n)
papegøye
  mikä tahansa papukaijalintujen lahkoon () kuuluva lintujen laji tai sellaisen yksilö

paraabeli /pˈaraːbˌelɪ/ (n)
parabel
  matemaattinen tasokäyrä, jonka jokaisen pisteen etäisyys polttopisteestä on yhtä suuri kuin sen etäisyys kiinteästä suorasta; ympyräkartion tasoleikkaus

paradoksi /pˈaradˌoksɪ/ (n)
paradoks
  näennäisesti järjenvastainen, luonnoton tai ristiriitainen seikka tai väite

parakki /pˈarakːɪ/ (n)
kaserne
  tilapäiseen käyttöön tehty kevytrakenteinen asuinrakennus

parananaratti /pˈaranˌanarˌatːɪ/ (n)
skjellhodepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

parantaa /pˈarantaː/ (v)
hele, kurere
  tehdä terveeksi, poistaa sairaus

parantua /pˈarantˌua/ (v)
bli frisk
  tulla paremmaksi

parapähkinä /pˈarapˌæhkɪnæ/ (n)
paranøtt
  sen syötävä appelsiinilohkon muotoinen siemen

parapähkinäpuu /pˈarapˌæhkɪnæpuː/ (n)
paranøtt
  parapähkinäpuiden suvun () ainoa laji tai sen yksilö

paratiisi /pˈaratˌiːsɪ/ (n)
paradis
  kristinuskon mytologiassa esiintyvä puutarha, myös eeden

parenkyymi /pˈareŋkˌyːmɪ/ (n)
parenkym
  tylppysolukko
  peruskudos

parhaillaan /pˈarhaillaːn/ (adv)
for øyeblikket
  parasta aikaa, juuri nyt

pari /pˈarɪ/ (n)
par
  kahden muodostama ryhmä tai yksikkö
alle
  kahden yhdessä käytettävän yl. keskenään samankaltaisen muodostama kokonaisuus

paristo /pˈarɪsto/ (n)
batteri
  sähköenergiaa kemiallisessa muodossa säilyttävä laite, joka koostuu yhdestä tai useammasta sähköparista

pariton /pˈarɪton/ (adj)
ulike
  kokonaisluku, joka ei ole jaollinen kahdella

parittaa /pˈarɪtːaː/ (v)
hallik
  välittää prostituoituja

parittaja /pˈarɪtːˌaja/ (n)
hallik
  sutenööri; henkilö, joka myy toisten ihmisten toteuttamia seksuaalisia palveluja

parkki /pˈarkːɪ/ (n)
bark
  puunkuori, erit. parkitsemiseen käytettävä kuivattu puunkuori

parkkilaiva /pˈarkːɪlˌaiva/ (n)
bark
  (merenkulku) 3–5 mastoinen purjealus, jonka perämastossa on puomi- ja huippupurje, muissa mastoissa raakapurjeet

parlamentti /pˈarlamˌentːɪ/ (n)
parlament
  valtion hallintoelin, johon vaaleilla valitut edustajat kokoontuvat säätämään lakeja

parsa /pˈarsa/ (n)
asparges
  ruokaparsa, vihannesparsa (Asparagus officinalis), jonka nuoria versoja käytetään ravinnoksi

parsakaali /pˈarsakˌaːlɪ/ (n)
brokkoli
  ristikukkaiskasveihin kuuluva viljelykasvi (), joka on kaalin muunnos; kukinto ja varret ovat vihreät

parta /pˈarta/ (n)
skjegg
  ihmisen kasvojen, erityisesti leuan alueen karvoitus

partahöylä /pˈartahˌøylæ/ (n)
barberhøvel
  partaveistä helppokäyttöisempi, vaihdettavia teriä hyödyntävä väline parranajoon

partakone /pˈartakˌone/ (n)
barbermaskin
  sähkökäyttöinen laite parran ajamiseen; parranajokone

partaveitsi /pˈartavˌeitsɪ/ (n)
barberhøvel
  parran ajamiseen tarkoitettu veitsi, jossa on hyvin teräväksi yhdeltä sivulta teroitettu linkkuveitsen tavoin taittuva terä

partavesi /pˈartavˌesɪ/ (n)
etterbarberingsvann
  miehille tarkoitettu parranajon jälkeen käytettävä kosmetiikkatuote

partaviikunakaija /pˈartavˌiːkunakˌaija/ (n)
rødskjegget fikenpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

partikkeli /pˈartɪkːˌelɪ/ (n)
partikkel
  taipumaton apusana, joka ei saa määritteitä eikä itse toimi määritteenä; aiemmin partikkeleihin luettiin myös adpositiot ja adverbit, interjektiot ja konjunktiot

partio /pˈartɪo/ (n)
patrulje
  pieni valvontaa ja vartiointia tekevä joukko

partiolainen /pˈartɪolˌainen/ (n)
speider
  maailmanlaajuisen partiojärjestön jäsen

partiolippukunta /pˈartɪolˌipːukˌunta/ (n)
speiderkorps
  noin 20–200 yhdessä toimivasta partiolaisesta muodostuva partiotoiminnan perusyksikkö

partisaani /pˈartɪsˌaːnɪ/ (n)
partisan
  sissisotaa käyvän vastarintaliikkeen jäsen, sissi

partisiippi /pˈartɪsˌiːpːɪ/ (n)
partisipp
  verbin nominaalimuoto, jota käytetään adjektiivin tavoin

parturi /pˈarturɪ/ (n)
frisør
  hiusten leikkaamisen ja parranajon ammattilainen

parveke /pˈarveke/ (n)
balkong
  rakennuksen seinästä ulkoneva kaiteellinen tasanne, jonne avautuu ovi rakennuksen sisältä

parviaranen /pˈarvɪˌaranen/ (n)
grønngumpet spurvepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pasaati /pˈasaːtɪ/ (n)
passatvind
  tuuli, joka puhaltaa koillisesta pohjoisella pallonpuoliskolla kohti päiväntasaajan matalapaineita, idästä päiväntasaajan seuduilla ja eteläisellä pallonpuoliskolla kaakosta

pasianssi /pˈasɪˌanssɪ/ (n)
kabal
  yksin pelattavien korttipelien yleisnimi; erilaisia pelejä, jotka voivat poiketa toisistaan hyvinkin suuresti

paska /pˈaska/ (n)
dritt
  uloste

paskantaa /pˈaskantaː/ (v)
avføring
  ulostaa

paskapuhe /pˈaskapˌuhe/ (n)
bull
  valheellinen tai turhanpäiväinen puhe

paskapää /pˈaskapæː/ (n)
drittsekk
  epämiellyttävä henkilö, paskiainen

paskiainen /pˈaskɪˌainen/ (n)
rasshøl
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

passi /pˈassɪ/ (n)
pass
  henkilön tunnistamiseen kansainvälisesti käytetty virallinen asiakirja, matkustusasiakirja

passiivi /pˈassɪːvɪ/ (n)
passiv
  passiivimuoto, verbin pääluokka, jossa lauseen muodollinen tekijä (subjekti) on tekemisen kohteena

passiivinen /pˈassɪːvɪnen/ (adj)
passiv
  sellainen, joka ei ota osaa toimintaan, epäaktiivinen; ponneton, välinpitämätön

passiohedelmä /pˈassɪˌohedˌelmæ/ (n)
pasjonsfrukt
  (hedelmä) punapassion trooppinen köynnöshedelmä

pasta /pˈasta/ (n)
nudel
  makaroni; ruoka, jossa vehnäjauhoista ja vedestä valmistettu taikina leikataan erilaisiin paloihin, jotka keitetään vedessä joko tuoreena tai kuivattuna

pastori /pˈastorɪ/ (n)
pastor
  Kristinuskossa hengellisen työn virka, jonka tarkempi sisältö vaihtelee huomattavasti eri kirkkokunnissa; käytössä lähinnä protestanttisissa kirkoissa ja kirkkokunnissa; Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa rovastia tai kirkkoherraa alempi nimike; katolisessa kirkossa alueittain seurakuntapappi

pastöroida /pˈastørˌoida/ (v)
pasteurisere
  lämpökäsitellä ruoka-aineita pieneliöstön tuhoamiseksi

pastörointi /pˈastørˌointɪ/ (n)
pasteurisering
  ruoka-aineiden lämpökäsittely, joka tuhoaa pieneliöstön

pasuri /pˈasurɪ/ (n)
flire
  , ulkonäöltään nuorta lahnaa muistuttava särkikala

pasuuna /pˈasuːna/ (n)
trombone
  messingistä valmistettava vaskipuhallinsoitin, tavallisesti sama kuin vetopasuuna

pata /pˈata/ (n)
gryte, kjele
  metallinen, keraaminen tai emaloitu keittoastia
gryte, gryterett
  padassa valmistettu ruoka, pataruoka, muhennos

patagonianaratti /pˈataɡˌonɪˌanarˌatːɪ/ (n)
graveparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pataruoka /pˈatarˌuoka/ (n)
gryte
  padassa tyypillisesti pitkään hauduttaen kypsennettävä ruoka

patistaa /pˈatɪstaː/ (v)
dytte
  painostaa, hoputtaa, vaatia (tekemään jotain)

patja /pˈatja/ (n)
madrass
  pehmusteilla täytetty kangaspäällysteinen makuualusta; erityisesti sängyssä

pato /pˈato/ (n)
demning
  vedenpinnan korkeutta ja veden virtausta ohjaava vesirakennuksen piiriin kuuluva rakennelma, jolla on yleensä seinämäinen tai vallimainen rakenne. Patoja tehdään vesivoimatekniikan ja muihin tarpeisiin.

patologia /pˈatolˌoɡɪa/ (n)
patología
  tautioppi; oppi, jossa selvitetään tautien syitä, luonnetta ja kulkua

patriarkka /pˈatrɪˌarkːa/ (n)
patriark
  (sosiologia) perheen tai suvun päämies, todellista valtaa käyttävä isä

patsas /pˈatsas/ (n)
statue
  muotoon veistetty tai valettu taideteos, jonka materiaalina käytetään tavallisesti kiveä, kipsiä, metallia tai muuta muotoiltavaa materiaalia

patteri /pˈatːerɪ/ (n)
batteri
  tykistössä mikä tahansa jalkaväen komppaniaa vastaava perustason sotilasyksikkö, erityisesti tulipatteri

paštu /pˈaʃtu/ (n)
Pashto
  paštun kieli (kielitunnus: ps), Afganistanissa ja Pakistanissa puhuttava iranilainen kieli

pediatria /pˈedɪˌatrɪa/ (n)
pediatri
  lasten sairauksiin keskittynyt lääketieteen ala; lastentautioppi

pedofiili /pˈedofˌiːlɪ/ (n)
pedofili
  henkilö, jonka seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu vain ja ainoastaan seksuaalisesti kypsymättömiin lapsiin; mielenkiinto kohdistuu yleensä 8–10-vuotiaisiin tyttöihin tai 10–13-vuotiaisiin poikiin ja henkilö voi olla mies tai nainen

pedofilia /pˈedofˌilɪa/ (n)
pedofili
  sukupuolivietin kohdistuminen alle murrosikäisiin lapsiin

peesata /pˈeːsata/ (v)
dypgang
  maantiepyöräilyssä ajaminen lähellä edellä ajavaa ilmanvastuksen vähentämiseksi

pehmeä /pˈehmeæ/ (adj)
bløt, myk
  sellainen, joka tai mikä joustaa tai antaa muutoin myöten; löysä, hervoton

pehmustaa /pˈehmustaː/ (v)
blokk
  tehdä pehmeäksi tai pehmeämmäksi pehmusteilla vuoraamalla

pehmuste /pˈehmuste/ (n)
pute
  jokin pehmeä mikä sijaitsee esimerkiksi pään alla, selän takana tai takapuolen alla

peili /pˈeilɪ/ (n)
speil
  heijastava pinta, joka on riittävän ohut muodostaakseen kuvajaisen

peilipöytä /pˈeilɪpˌøytæ/ (n)
forfengelighet
  peilillinen pöytä; varsinkin kaunistautumiseen tarkoitettu

peippo /pˈeipːo/ (n)
bokfink, fink
  peipponen (), koko Euroopassa yleinen siemeniä ravinnokseen käyttävä varpuslintu, meillä muuttolintuna jokakesäinen vieras

peite /pˈeite/ (n)
teppe
  jokin joka peittää jotain

peitota /pˈeitota/ (v)
beseire
  voittaa (toinen kilpailussa)

peitto /pˈeitːo/ (n)
teppe
  ihmisen päällä tämän maatessa sängyssä oleva peite
  kuorman tai varastoitavan tavaran päälle laitettava suojaava kangas tai vastaava

peittyä /pˈeitːyæ/ (v)
gjemme seg
  joutua jonkin peittoon

peittää /pˈeitːæː/ (v)
gjemme seg
  panna jokin toisen alle tai taakse siten, että tätä ei voi enää havaita (esim. näkemällä, kuulemalla, maistamalla tms.)

pekaanipähkinä /pˈekaːnɪpˌæhkɪnæ/ (n)
pecannøtt
  hikkorien sukuun kuuluva lehtipuu, joka on kotoisin Pohjois-Amerikasta (Carya illinoënsis)

pelaaja /pˈelaːja/ (n)
spiller
  henkilö, joka pelaa jotakin peliä

pelastaa /pˈelastaː/ (v)
redde
  tuoda, viedä t. saada pois vaarallisesta paikasta t. tilanteesta

pelastautua /pˈelastˌautua/ (v)
lagre
  pelastaa itsensä

pelastua /pˈelastˌua/ (v)
lagre
  selvitä uhkaavasta tilanteesta, välttyä onnettomuudelta tms. jonkun pelastamana tai muuten

pelastusliivi /pˈelastˌuslɪːvɪ/ (n)
flytevest
  päälle puettava kelluntavaruste, jonka on tarkoitus pitää ihminen veden pinnalla veden varaan jouduttaessa

pelastusrengas /pˈelastˌusreŋŋas/ (n)
livbøye
  kelluva rengas, jonka avulla veteen pudonnut pysyy pinnalla

pelata /pˈelata/ (v)
spille
  osallistua jhk, missä us. tarkoituksena voittaa toinen, osallistua peliin tai otteluun

peli /pˈelɪ/ (n)
spill
  ajanvietteeksi harjoitettava määrämuotoinen ja sääntöjen mukainen kilpailu tai leikki

pelikaani /pˈelɪkˌaːnɪ/ (n)
pelikan
  mikä tahansa pelikaanien heimoon () kuuluva pelikaanilintujen laji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa pelikaanien sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

pelikenttä /pˈelɪkˌentːæ/ (n)
bane
  jotakin peliä varten merkitty kenttä, joka mahdollistaa pelin pelaamisen

pelikonsoli /pˈelɪkˌonsolɪ/ (n)
spillkonsoll
  videopelien pelaamiseen tarkoitettu kodin viihdelaite

pelikortti /pˈelɪkˌortːɪ/ (n)
brev
  kämmenelle sopiva pystysuuntaisesti suorakaiteen muotoinen lakkapintainen kartonkinen kortti, johon on etusivulle painettu yksilöivät korttisymbolit siten, että kortti on aina käteen otettuna oikein päin. Kaikkien korttien taustapuolelle on painettu yhtenäinen kuviointi niin, ettei kortteja voi tunnistaa kääntöpuolelta.

pelinappula /pˈelɪnˌapːula/ (n)
mynt
  lautapelin peliväline
brikke
  hyväksi käytetty, us. helposti johdateltava henkilö

peliteoria /pˈelɪtˌeorˌia/ (n)
spillteori
  sovelletun matematiikan osa-alue, jossa tarkastellaan agenttien välistä strategista kanssakäymistä

pelkistys /pˈelkɪstys/ (n)
reduksjon
  pelkistäminen

pelkistää /pˈelkɪstæː/ (v)
redusere
  (kemia) käsitellä hapetus-pelkistysreaktiossa

pelkkä /pˈelkːæ/ (adj)
rein
  sellainen, johon ei sisälly muuta, ilman lisukkeita oleva, sekoittamaton, sekoitteeton

pelko /pˈelko/ (n)
angst
  tajuttavan uhkan tai vaaran aiheuttama hädän tai tuskan tunne, huoli uhkan toteutumisesta

pelkuri /pˈelkurɪ/ (n)
feiging
  sellainen, jolla ei ole uskallusta siihen mihin pitäisi

pellava /pˈellava/ (n)
lin
  yksivuotinen kuitu- ja öljykasvi (Linum usitatissimum)
  pellavakuituinen kangas

pellavakangas /pˈellavakˌaŋŋas/ (n)
lin
  kangas, joka on tehty pellavasta, liinainen kangas

pelle /pˈelle/ (n)
klovn
  sirkuksessa hölmöilemällä yleisöä hauskuttava henkilö, joka on tavallisesti maalannut kasvonsa värikkäästi ja pukeutunut värikkäisiin vaatteisiin

peloissaan /pˈeloissaːn/ (adv)
engstelig
  ollessaan pelon vallassa, peläten jotakin

pelottava /pˈelotːˌava/ (adj)
skrekkelig
  sellainen, joka synnyttää pelkoa

pelto /pˈelto/ (n)
leir
  maa-alue, jossa kasvatetaan viljaa ja muita viljelyskasveja

peltopyy /pˈeltopyː/ (n)
rapphøne
  erityisesti

pelästyttää /pˈelæstˌytːæː/ (v)
skremme
  saada pelästymään

pelätä /pˈelætæ/ (v)
være redd
  tuntea tai kokea pelkoa jkta tai jtk kohtaan

penger /pˈeŋŋer/ (n)
bank
  maa-aineksen muodostama valli, pato

penikka /pˈenɪkːa/ (n)
hundevalp
  (erit. koiran) pentu, poikanen

peninkulma /pˈenɪŋkˌulma/ (n)
mil
  vanha summittainen etäisyysmitta, n. 10 km

penis /pˈenɪs/ (n)
penis
  siitin, uroksen sukupuolielin

penkki /pˈeŋkːɪ/ (n)
benk
  pehmustamaton ja usein selkänojaton monipaikkainen istuin

pensaikko /pˈensaikːo/ (n)
buskas
  etupäässä pensaita kasvava alue

pensas /pˈensas/ (n)
busk
  puuvartinen, tyvestä haarova, vähintään puoli metriä korkea kasvi

pensasaita /pˈensasˌaita/ (n)
hekk
  riviin istutettujen, usein muotoon leikattujen pensaiden muodostama aita

pensassakset /pˈensassˌakset/ (n)
hekkesaks
  ohuiden puuvartisten kasvien lekkaamiseen ja muotoiluun suunniteltu työkalu

pensassirkku /pˈensassˌirkːu/ (n)
hekkspurv
  Länsi- ja Etelä-Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu (), jota ei tavata Suomessa

penseä /pˈenseæ/ (adj)
likegyldig
  välinpitämätön

pentagoni /pˈentaɡˌonɪ/ (n)
femkant
  viisikulmio

pentu /pˈentu/ (n)
hvalp
  eläimen, erityisesti nisäkkään poikanen

peppu /pˈepːu/ (n)
bak
  takapuoli

perehtyä /pˈerehtˌyæ/ (v)
fortrolig
  tutustua lähemmin (jhk asiaan)

perfekti /pˈerfektɪ/ (n)
andre futurum
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka on tullut suoritetuksi täydellisesti ja päättynyt menneisyydessä

pergamentti /pˈerɡamˌentːɪ/ (n)
pergament
  parkitsematta viimeistelty valkoinen nahka, jolle on kirjoitettu kuin paperille; jokin asiakirja tai teksti joka on kirjoitettu ko. materiaalille

perhe /pˈerhe/ (n)
familie
  kahden tai useamman henkilön muodostama sukulaisuuden tai parisuhteen yhdistämä yhteisö

perheenäiti /pˈerheːnˌæitɪ/ (n)
mamma
  perheeseen kuuluva äiti

perheväkivalta /pˈerhevˌækɪvˌalta/ (n)
familie
  perheen sisällä tapahtuva väkivalta

perhonen /pˈerhonen/ (n)
sommerfugl
  perhosten lahkoon (Lepidoptera) kuuluva hyönteinen

perhostoukka /pˈerhostˌoukːa/ (n)
larve
  perhosen kehitysvaihe ennen koteloitumista

periaate /pˈerɪˌaːte/ (n)
prinsipp
  toimintaa tai ajattelua ohjaava perusajatus, perusohje, perussääntö

perijä /pˈerɪjæ/ (n)
arving
  henkilö, joka perii

perimätieto /pˈerɪmætˌieto/ (n)
tradisjon
  sukupolvelta toiselle suullisesti periytynyt tieto

perinne /pˈerɪnne/ (n)
tradisjon
  pitkään käytössä ollut tapa

perinnäistapa /pˈerɪnnˌæistapa/ (n)
tradisjon
  peritty tai periytyvä perinteeksi muodostunut tapa

perinteinen /pˈerɪntˌeinen/ (adj)
tradisjonell
  perinteen tai perinteiden mukainen, sellainen johon liittyy perinne

perinteisesti /pˈerɪntˌeisestɪ/ (adv)
tradisjonelt
  vanhan tavan mukaan, vanhastaan

perintö /pˈerɪntø/ (n)
arv
  vanhemmilta lapsille siirtyvä omaisuus vanhempien kuoltua

perintökalleus /pˈerɪntøkˌalleus/ (n)
arvestykke
  suvussa perintönä kulkeva arvoesine

periodi /pˈerɪˌodɪ/ (n)
periode
  ajanjakso

periä /pˈerɪæ/ (v)
arve
  saada omaisuutta kuolleelta sukulaisuuden tai testamentin perusteella

perjantai /pˈerjantai/ (n)
fredag
  viikon viides päivä, päivä torstain ja lauantain välissä

perkele /pˈerkele/ (n)
djevel
  paholainen

permanentti /pˈermanˌentːɪ/ (n)
permanent
  kemiallinen käsittely, jolla hiukset saadaan pysymään kiinteämmin yhdessä; sisältää tavallisesti myös kiharuuden lisäämisen tai vähentämisen

permi /pˈermɪ/ (n)
Perm
  permikausi, noin. 280–245 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Permikaudella syntyivät enismmäiset alkeelliset havupuut ja se päättyi suureen joukkotuhoon

perna /pˈerna/ (n)
milt
  muun muassa valkoisia verisoluja muodostava tummanpunainen, pavunmuotoinen elin vatsaontelon yläosassa

pernarutto /pˈernarˌutːo/ (n)
miltbrann
  Bacillus anthracis -bakteerin aihettama nisäkkäiden vaarallinen tartuntatauti, johon liittyy pernan turpoamista. Tarttuu myös ihmiseen.

persaukinen /pˈersaukɪnen/ (adj)
blakk
  rahaton, varaton

perse /pˈerse/ (n)
rumpe, ræv
  takapuoli

perseennuolija /pˈerseːnnˌuolɪja/ (n)
syklist
  mielistelijä

persereikä /pˈerserˌeikæ/ (n)
rasshøl
  peräaukko

persia /pˈersɪa/ (n)
persisk
  persian kieli eli farsi (kielitunnus: fa), arabialaisin kirjaimin kirjoitettava indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan Iranissa, Tadžikistanissa nimellä tadžikki, Afganistanissa nimellä dari, Uzbekistanissa ja Bahrainissa

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (adj)
persisk
  Persiasta peräisin oleva tai Persiaan liittyvä

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (n)
persisk
  historiallisen Persian kansalainen

persikka /pˈersɪkːa/ (n)
fersken
  persikkapuun hedelmä, joka on kasvitieteellisesti luumarja

persikka-aratti /pˈersɪkːaˈaratːɪ/ (n)
gullpanneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

persilja /pˈersɪlja/ (n)
persille
  kaksivuotinen ruohovartinen yrtti (Petroselinum crispum), jota käytetään mausteena

perso /pˈerso/ (adj)
grådig
  ahne t. ahnas jollekin

personifikaatio /pˈersonˌifɪkˌaːtɪo/ (n)
antropomorfisme
  henkilöitymä

persoona /pˈersoːna/ (n)
menneske
  (psykologia) tietoinen ja tarkoitusellisesti toimiva olento
  (kielitiede) tekijä, teonsanan persoona lauseessa
  (kielitiede) persoonamuoto, verbin taivutuskategoria

persoonamuoto /pˈersoːnamˌuoto/ (n)
menneske
  persoona, verbin taivutuskategoria, joka ilmaisee tekijän

perspektiivi /pˈerspektˌiːvɪ/ (n)
perspektiv
  tapa esittää kolmiulotteinen kohde kaksiulotteisena kuvauksena esim. piirroksena

peruke /pˈeruke/ (n)
trave
  vieheen ja siiman väliin kiinnitettävä vaijeri, joka estää kalaa katkaisemasta siiman hampaillaan

perulainen /pˈerulˌainen/ (adj)
peruansk
  Perusta peräisin oleva tai Peruun liittyvä

perulainen /pˈerulˌainen/ (n)
peruansk
  pysyvästi Perussa asuva henkilö

peruna /pˈeruna/ (n)
potet
  eräs koisojen sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji () tai sen yksilö

perunalastu /pˈerunalˌastu/ (n)
chips
  ruokaöljyssä rapeaksi uppopaistettu ja suolattu ja usein maustettu perunasiivu

perunaranen /pˈerunˌaranen/ (n)
gulmasket spurvepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

perunasose /pˈerunˌasose/ (n)
potetmos
  jauhoisesta keitetystä perunasta survottu sose johon lisätään voita ja maitoa

perusjoukko /pˈerusjˌoukːo/ (n)
univers
  (tilastotiede) Populaatio, tutkimuksen kohteena oleva tapausten ja yksilöiden joukko

peruskoulu /pˈeruskˌoulu/ (n)
grunnskole
  perusopetusta antava koulu, joka käsittää vuosiluokat 1–9

perusosa /pˈerusˌosa/ (n)
grunnstoff
  elementti, kokonaisuuden yhtenä lähtökohtana oleva rakenteellinen osa

perustavanlaatuinen /pˈerustavˌanlaːtwɪnen/ (adj)
fundamental
  perustavaa laatua oleva

perusteellinen /pˈerustˌeːllɪnen/ (adj)
grundig
  perinpohjainen, seikkaperäinen

perustella /pˈerustella/ (v)
argumentere
  kertoa syy esimerkiksi mielipiteeseen

perustua /pˈerustˌua/ (v)
bakke
  jnk perusominaisuudet on jssk, määräytyä jnk mukaan

perustukset /pˈerustˌukset/ (n)
fundament
  rakennuksen alaosassa sijaitseva osa, jonka varaan päällä olevat rakenteet rakennetaan

perustuslaki /pˈerustˌuslakɪ/ (n)
grunnlov
  valtiovallan ja ihmisten ja yhteisöjen oikeudellisten suhteiden perusperiaatteet sisältävä laki, valtion valtiosäännön keskeisimmät normit sisältävä laki

peruuntua /pˈeruːntˌua/ (v)
annullere
  tulla peruutetuksi

peruuttaa /pˈeruːtːaː/ (v)
fjerne
  keskeyttää jonkin tapahtuma, tilaisuus, tilaus tai sopimus ennen sen täyttymistä tai tapahtumista tai sen aikana

perä /pˈeræ/ (n)
bakside
  laitteen tai esineen kärjestä kaukaisin osa
bak
  kiväärin osa, joka tuetaan olkapäätä vasten

peräaukko /pˈeræˌaukːo/ (n)
anus
  anus, ruoansulatuselimistön päätepiste, jonka kautta uloste poistuu kehosta

peräisin /pˈeræisɪn/ (adv)
fra
  (yhdessä sanan olla kanssa) kotoisin, alkuisin, lähtöisin

peräpukama /pˈeræpˌukama/ (n)
hemoroide
  peräaukkokanavan sisä- tai ulkopuolelle muodostunut laskimon pullistuma

peräsin /pˈeræsɪn/ (n)
haleror
  vedenalainen ohjauslaite, jonka avulla laiva, vene tai sukellusvene ohjautuu vedessä; sen avulla kulkusuuntaa voidaan muuttaa

peseytyä /pˈeseytˌyæ/ (v)
tvette
  pestä itsensä

pessimismi /pˈessɪmˌismɪ/ (n)
pessimisme
  ajatussuunta, jossa asennoidutaan elämään ja maailmaan kielteisesti, onnistumisen todennäköisyys nähdään pienenä

pessimisti /pˈessɪmˌistɪ/ (n)
pessimist
  henkilö, joka suhtautuu asioihin pessimistisesti; pessimistinen henkilö

pessimistinen /pˈessɪmˌistɪnen/ (adj)
pessimistisk
  sellainen, joka perustuu pessimismiin, pessimismille ominainen

pestata /pˈestata/ (v)
ansette
  palkata, ottaa töihin

pestautua /pˈestautˌua/ (v)
melde på
  ottaa pesti, liittyä palvelukseen

pestä /pˈestæ/ (v)
vaske
  puhdistaa vedellä ja jollakin puhdistavalla, usein kemiallisella yhdisteellä

pesu /pˈesu/ (n)
tvette
  puhdistamiseksi tai puhdistautumiseksi, yleensä vettä käyttäen, tehtävä toimenpide, peseminen

pesuaine /pˈesuˌaine/ (n)
vaskemiddel
  jonkin pesemiseen tarkoitettu aine

pesuallas /pˈesuˌallas/ (n)
vask
  WC:n tai kylpyhuoneen keraaminen tai metallinen vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana ja pohjassa tulpallinen reikä veden poistamista varten

pesue /pˈesue/ (n)
clutchpedal
  samaan aikaan pesään syntyneet eläimen poikaset

pesukarhu /pˈesukˌarhu/ (n)
vaskebjørn
  pohjoisamerikkalainen mustista silmänympäryksistään tunnistettava nisäkäs (Procyon lotor)

pesukone /pˈesukˌone/ (n)
vaskemaskin
  kone, joka pesee tai jolla pestään
  kone, jolla pestään pyykkiä; pyykinpesukone

pesuneste /pˈesunˌeste/ (n)
vaskemiddel
  nestemäinen pesuaine

pesusieni /pˈesusˌienɪ/ (n)
svamp
  pesuvälineenä tai kiillotukseen käytettävä pesusienestä saatava tai sellaista jäljittelevä kimmoisa ja huokoinen vaahtomuovin tai vaahtokumin pala

pesä /pˈesæ/ (n)
reir
  linnun rakentama paikka, jossa se kasvattaa poikasiaan ja saattaa myös yöpyä; myös hyönteisten rakentama asuinpaikka

peti /pˈetɪ/ (n)
seng
  nukkumiseen tarkoitettu paikka tai rakennelma

petkuttaa /pˈetkutːaː/ (v)
bedra
  pettää, huijata, toimia epärehellisesti liiketoimissa jms.

petkutus /pˈetkutus/ (n)
bedra
  petkuttaminen

peto /pˈeto/ (n)
rovdyr
  toisia eläimiä saalistava eläin, nisäkäs tai lintu
beist
  väkivaltainen ja julma henkilö

petolintu /pˈetolˌintu/ (n)
rovfugl
  petomaisesti käyttäytyvä lintu. Eläintieteellisesti petolinnut jaetaan kahteen lahkoon, päivisin saalistaviin päiväpetolintuihin ja lähinnä öiseen aikaan saalistaviin pöllöihin

petos /pˈetos/ (n)
bedrageri
  luottamuksen pettäminen; toiselle vahingollinen teko

petrologia /pˈetrolˌoɡɪa/ (n)
petrologi
  geologian osa-alue, joka tutkii kiviä ja niiden muodostumisolosuhteita

pettyä /pˈetːyæ/ (v)
skuffet
  huomata toiveiden, odotusten tms. täyttymättä jääminen

pettäjä /pˈetːæjæ/ (n)
angiver
  henkilö joka pettää; petturi

pettää /pˈetːæː/ (v)
bedra
  rikkoa luottamus, toimia petollisesti, petkuttaa, johtaa harhaan, harhauttaa; olla uskoton

peukalo /pˈeukalo/ (n)
tommel
  lyhyt ja paksu sormi ihmisen kädessä, sormi etusormen vieressä

peukaloinen /pˈeukalˌoinen/ (n)
gjerdesmett
  peukaloisten heimon () lintu
  erityisesti

peukaloruuvi /pˈeukalorˌuːvɪ/ (n)
tommeskrue
  kidutusväline, jossa uhrin sormia tai varpaita murskataan hitaasti ruuvista kiertämällä

peukuttaa /pˈeukutːaː/ (v)
lik
  tykätä kommentista sosiaalisessa mediassa

peura /pˈeura/ (n)
karibu
  jokin peurojen alaheimon () hirvieläin, pois lukien Alces-suvun eläimet, joita nimitetään hirviksi. Pienempiä lajeja nimitetään myös kauriiksi.

pian /pˈian/ (adv)
snart
  (ajasta) hetken kuluttua, kohta, äkkiä; nopeasti

pianisti /pˈianˌistɪ/ (n)
pianist
  pianon soittaja

piano /pˈiano/ (n)
piano
  yleinen mekaaninen kosketinsoitin, mutta äänen synnyn perusteella myös kielisoitin

pidentyä /pˈidentˌyæ/ (v)
lang
  muuttua pidemmäksi

pidentää /pˈidentæː/ (v)
forlenge
  tehdä pitkäksi tai pidemmäksi

pidetä /pˈidetæ/ (v)
forlenge
  muuttua pidemmäksi

pidättää /pˈidætːæː/ (v)
bestille
  ottaa rikoksesta epäilty henkilö poliisin haltuun
holde av
  varata itselleen
forsinkelse
  jarruttaa, hidastaa jonkin etenemistä
absorbere
  pitää sisällään

piekana /pˈiekana/ (n)
fjellvåk
  , hiirihaukkojen suvun (Buteo) puussa tai kallionkielekkeellä pesivä melko kookas tunturialueiden päiväpetolintu

pienetä /pˈienetæ/ (v)
forminske
  muuttua pienemmäksi

pieni /pˈienɪ/ (adj)
liten
  sellainen, joka tai mikä on kooltaan vähäinen
  niistä fryygisen intervalleista, jotka eivät ole puhtaita

pienikokoinen /pˈienɪkokˌoinen/ (adj)
liten
  kooltaan pieni, myös liian pieni

piennar /pˈiennar/ (n)
reinsdyr
  ajoradan ja penkereen välinen tien osa; reunaviivan ulkopuolella sijaitseva tien laita, missä jalankulkijat ja pyöräilijät voivat kulkea

pienoismalli /pˈienoismˌallɪ/ (n)
skalamodell
  esikuvastaan mittakaavaltaan pienemmäksi tehty esine

pienokainen /pˈienokˌainen/ (n)
baby
  vauva, pieni lapsi

pieraista /pˈieraista/ (v)
fise
  päästää suolistokaasua kerran ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

pieraisu /pˈieraisu/ (n)
fis
  yksittäinen lyhytkestoinen pieru

piereksiä /pˈiereksˌiæ/ (v)
fise
  pierrä toistuvasti tai jatkuvasti

pierrä /pˈierræ/ (v)
fise
  päästää suolistokaasua ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

pieru /pˈieru/ (n)
fis, fjert
  peräsuolesta tuleva suolistokaasun purkauma

pietä /pˈietæ/ (v)
bek
  käsitellä piellä

piha /pˈiha/ (n)
gård
  yleensä välittömästi rakennuksen ympärillä oleva rajattu alue

pihdit /pˈihdɪt/ (n)
tang
  tarttumiseen, vääntämiseen tai katkaisuun tarkoitettu työkalu

pihka /pˈihka/ (n)
kvae
  öljyjä ja hartseja sisältävä seos, jota havupuut erittävät haavojensa suojaksi

pihlaja /pˈihlaja/ (n)
rogn
  kotipihlaja (), yleinen lehtipuu, jolla on parilehdykkäiset lehdet ja punaiset luumarjat. Kotipihlajan lisäksi Suomen luonnossa kasvaa suomenpihlaja ja ruotsinpihlaja sekä muutama harvinaisempi lajike.

pihlajanmarja /pˈihlajˌanmarja/ (n)
rognebær
  pihlajan suurina terttuina kasvattamat oranssit marjat

pihta /pˈihta/ (n)
edelgran
  mikä tahansa -sukuinen havupuulaji; jalokuusi

pihtihäntäinen /pˈihtɪhˌæntæinen/ (n)
saksedyr
  pihtihäntäisten lahkon () hyönteinen, joilla on peräpäässä pihdit

pihvi /pˈihvɪ/ (n)
steik, stek
  pannulla tai grillissä paistettu liharuoka, joka valmistetaan kokolihasta, yleensä sisä- tai ulkofileestä, myös vastaavanlaisista kasvisruoista

pii /pˈiː/ (n)
silisium
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine. Piin kemiallinen tunnus on Si

piika /pˈiːka/ (n)
stuepike
  naispuolinen palvelija, erityisesti maatalon naispuolinen työntekijä

piikivi /pˈiːkɪvɪ/ (n)
flint
  kova harmaasävyinen kvartsi. Sitä esiintyy kalkkikiven yhteydessä, ei löydetä Suomesta

piikkikampela /pˈiːkːɪkˌampela/ (n)
piggvar
  litteä, lähes pyöreä pohjakala (Psetta maxima), jonka silmät ovat vasemmalla kyljellä

piikkilanka /pˈiːkːɪlˌaŋka/ (n)
piggtråd
  aitaamiseen tai esteisiin käytettävä teräslankapunos, johon on lisätty piikkejä tai leikkaavia kulmia

piikkipaatsama /pˈiːkːɪpˌaːtsama/ (n)
kristtorn
  ainavihanta lehtipuu ()

piikkisika /pˈiːkːɪsˌika/ (n)
hulepinnsvin
  jokin jyrsijä heimosta Hystricidae, tunnetaan parhaiten suojaavista piikeistään

piileksiä /pˈiːleksˌiæ/ (v)
gjemme seg
  olla piilossa

piileskellä /pˈiːleskellæ/ (v)
gjemme seg
  pysyä piilossa

piilopaikka /pˈiːlopˌaikːa/ (n)
gjemmested
  paikka, jossa on hyvä olla piilossa tai piilottaa jotain

piilottaa /pˈiːlotːaː/ (v)
gjemme
  panna jokin pois näkyvistä siten että sitä on vaikea löytää, panna piiloon

piiloutua /pˈiːloutˌua/ (v)
gjemme seg
  mennä piiloon

piimä /pˈiːmæ/ (n)
filmelk
  maidosta hapattamalla valmistettava ruokajuoma

piippu /pˈiːpːu/ (n)
rør
  väline, jolla voi käyttää tupakkaa, huumeita tai muita päihteitä polttamalla, jotta kemikaalit imeytyisivät hengityskanavasta
pipe
  rakennelma, jonka kautta savu poistuu
løp
  tuliaseen osa, jonka kautta luoti ammutaan

piirakka /pˈiːrakːa/ (n)
pai
  makea tai suolainen täytetty pienehkö leivonnainen, jossa on taikinasta valmistettu kuori

piiri /pˈiːrɪ/ (n)
omkrets
  ympyrän kehä
poser under øynene
  suljettu ihmisten ryhmä
kretsløp
  (elektroniikka) kytkennän osa; mikropiiri tai muu monimutkainen komponentti
sirkel
  eräiden maiden aluehallinnon nimike

piirikunta /pˈiːrɪkˌunta/ (n)
sirkel
  aluehallinnon yksikkö eräissä maissa

piirrellä /pˈiːrrellæ/ (v)
drodle
  () piirtää

piirros /pˈiːrros/ (n)
tegning
  piirtämisen tuloksena, usein käsivaraisesti syntyvä summittainen kuva

piirtää /pˈiːrtæː/ (v)
loddtrekning
  tehdä viiva, viivoja tai niiden muodostama kuva kynällä tai muulla jälkeä jättävällä esineellä tai hyödyntäen piitämiseen tehtyä tietokoneohjelmaa

piisami /pˈiːsamɪ/ (n)
bisamrotte
  (Ondatra zibethica) pääosin vedessä elävä, väriltään ruosteenruskea myyrälaji, jolla on pitkä litteä häntä

piisi /pˈiːsɪ/ (n)
komfyr
  alkuaan avoin kivistä ladottu rakennuksen tulisija, myöhemmin muurattu, avosuinen usein irtoluukulla varustettu liesi

piiska /pˈiːska/ (n)
pisk
  väline eläinten ohjaamiseen
  (musiikki) lyömäsoitin, joka koostuu kahdesta saranoidusta puupalikasta

piiskata /pˈiːskata/ (v)
pisk
  lyödä toistuvasti vitsalla tai muulla lyöntivälineellä ihmistä tai eläintä kurittamisen tarkoituksessa

piispa /pˈiːspa/ (n)
biskop, bisp
  kristillisessä kirkossa hiippakunnan hengellinen johtaja, Suomessa mies tai nainen

piitata /pˈiːtata/ (v)
nennsomhet
  huolia, välittää

piitimensaame /pˈiːtɪmˌensaːme/ (n)
pitesamisk
  Pohjois-Ruotsissa puhuttava saamelaiskieli (kielitunnus: sje)

piki /pˈikɪ/ (n)
bek
  puu-, kivihiili-, ruskohiili-, turve-, luutervaa, hartseja tai vastaavia orgaanisia aineita tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

pikkolo /pˈikːolo/ (n)
pikkolo
  puupuhallin, joka poikkeaa poikkihuilusta muun muassa oktaavin korkeammalla äänellään

pikkuaivot /pˈikːuˌaivot/ (n)
lillehjerne
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivopuoliskojen alapuolella takaraivossa kallon takaosassa

pikkuara /pˈikːuˌara/ (n)
dvergara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuaratti /pˈikːuarˌatːɪ/ (n)
gullvingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuhelttamesikko /pˈikːuhˌeltːamesˌikːo/ (n)
banksiahonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuhiljaa /pˈikːuhˌiljaː/ (adv)
litt etter hvert
  vähitellen

pikkuhousut /pˈikːuhˌousut/ (n)
underbukse
  tyttöjen ja naisten lyhyet alushousut
brok
  poikien ja miesten lyhyet alushousut

pikkuhuitti /pˈikːuhwˌitːɪ/ (n)
sumprikse
  (yleisesti) eräissä luokitteluissa mikä tahansa pikkuhuittien sukuun () kuuluvista rantakanojen lajeista tai sellaisen yksilö

pikkukaupunki /pˈikːukˌaupuŋkɪ/ (n)
småby
  vähäväkinen kaupunki

pikkukylä /pˈikːukˌylæ/ (n)
grend
  pinta-alaltaan ja asukasluvultaan pieni kylä

pikkulauluhaukka /pˈikːulˌauluhˌaukːa/ (n)
gabarhauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuleipä /pˈikːulˌeipæ/ (n)
småkake
  pieni, usein makea leivonnainen, joka yleensä valmistetaan ilman kohotusainetta

pikkulokki /pˈikːulˌokːɪ/ (n)
dvergmåke
  naurulokkia muistuttava, mutta pienempi lokkilaji ()

pikkulurikki /pˈikːulurˌikːɪ/ (n)
rødmaskelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkumustakaija /pˈikːumˌustakˌaija/ (n)
svartpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuruokki /pˈikːurˌuokːɪ/ (n)
alkekonge
  (eläintiede) laajoissa yhdyskunnissa rannikon vuorenrinteillä Jäämeren saarilla elävä lunnia pienempi lintu

pikkuseikka /pˈikːusˌeikːa/ (n)
bagatell
  vähämerkityksinen yksityiskohta, epäoleellinen asia

pikkuserkku /pˈikːusˌerkːu/ (n)
nestsyskenbarn
  isovanhemman sisaruksen lapsenlapsi, toisin sanoen: serkkujen lapset ovat pikkuserkkuja suhteessa toisiinsa

pikkusisko /pˈikːusˌisko/ (n)
lillesøster
  nuorempi sisko

pikkusormi /pˈikːusˌormɪ/ (n)
lillefinger
  pienin sormi ihmisen kädessä, reunimmainen sormi nimettömän vieressä

pikkutarkka /pˈikːutˌarkːa/ (adj)
pirket
  (henkilöstä, joskus loukkaava) sellainen, joka on joidenkin mielestä liian tarkka jostakin

pikkuvanha /pˈikːuvˌanha/ (adj)
bråmoden
  joka käyttäytyy kuin aikuinen (lapsesta)

pikkuvarpunen /pˈikːuvˌarpunen/ (n)
pilfink
  pikkuvarpunen eli metsävarpunen on varpusta pienempi. Sen päälaki on ruskea, poskissa on tumma täplä. Sukupuolten väritys on samanlainen. Parvilintu, jota tavataan meillä vain eteläisessä Suomessa.

pikkuveli /pˈikːuvˌelɪ/ (n)
lillebror
  veljeään tai sisartaan nuorempi veli

pikkuviherkaija /pˈikːuvɪhˌerkaija/ (n)
maoriparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuzorilla /pˈikːutsorɪlla/ (n)
snømus
  eräs Afrikassa elävä näätäeläin (Ictonyx libyca)

pila /pˈila/ (n)
vits
  kepponen, kuje

pilaantua /pˈilaːntˌua/ (v)
forderve
  muuttua käyttö- tai syömäkelvottomaksi; mennä pilalle

pilata /pˈilata/ (v)
forderve
  tärvellä, vahingoittaa

pilkku /pˈilkːu/ (n)
komma
  yksi välimerkeistä [,]

pilkkukuume /pˈilkːukˌuːme/ (n)
flekktyfus
  minkä tahansa riketsioihin () kuuluvan bakteerin aiheuttama loistauti

pilkunnussija /pˈilkunnˌussɪja/ (n)
kverulant
  pikkutarkka, turhan tarkka, erityisesti kieleen liittyvissä asioissa

pillastua /pˈillastˌua/ (v)
sluttstykke
  vauhkoontua

pilleri /pˈillerɪ/ (n)
pille
  pallomaiseksi puristettu lääkevalmiste tai tabletin muodossa oleva lääke

pilli /pˈillɪ/ (n)
fløyte
  väline, jolla tuotetaan äänimerkki puhaltamalla siihen

pillu /pˈillu/ (n)
fitte
  naisen häpy ja/tai emätin

pilvenpiirtäjä /pˈilvempˌiːrtæjæ/ (n)
skyskraper
  erittäin korkea kerrostalo tai muu rakennus

pilvetön /pˈilvetøn/ (adj)
skyfri
  jossa ei ole pilviä (taivaasta)

pilvi /pˈilvɪ/ (n)
sky
  taivaalla leijaileva koostuma vesihöyryä, jääkiteitä ja muita aineksia

pilvinen /pˈilvɪnen/ (adj)
skyet
  pilviä sisältävä

pimentyä /pˈimentˌyæ/ (v)
formørke
  muuttua pimeäksi

pimeys /pˈimeys/ (n)
mørke
  valon puute

pimeä /pˈimeæ/ (adj)
mørk
  jossa on vähän tai ei yhtään valoa
mørke
  paha, synkkä

pimeä /pˈimeæ/ (n)
mørke
  auringonvaloton olotila kahden hämärän välillä

pimeä aine /pˈimeæ ˈaine/ (n)
mørk materie
  hypoteettinen galaksien havaitun massan selittävä aine, joka ei vuorovaikuta sähkömagneettisen säteilyn kanssa

pimeä energia /pˈimeæ ˈenerɡˌia/ (n)
mørk energi
  hypoteettinen energian laji, jota on kaikkialla avaruudessa ja kiihdyttää maailmankaikkeuden laajenemista

pimppi /pˈimpːɪ/ (n)
fitte
  ulkosynnyttimien nimitys

pimu /pˈimu/ (n)
bie
  nuori, hyvännäköinen nainen

pinaatti /pˈinaːtːɪ/ (n)
spinat
  , ruohokasveihin kuuluva vihannes

pingviini /pˈiŋvɪːnɪ/ (n)
pingvin
  yleisnimitys Spheniscidae-heimoon kuuluville lentokyvyttömille linnuille, joita esiintyy eteläisellä pallonpuoliskolla Etelämantereelta tropiikkiin

pinkki /pˈiŋkːɪ/ (n)
rosa
  violettiin vivahtava vaalea punainen väri

pinna /pˈinna/ (n)
trinn
  pyörän säteen suuntainen ohut puola, kuten polkupyörän pyörissä

pinnoittaa /pˈinnoitːaː/ (n)
frakk
  lisätä pinnoite

pino /pˈino/ (n)
stakk
  useita tavaroita päällekkäin
  tietorakenne johon voidaan lisätä alkioita ja poistaa niistä päällimmäinen sekä tarkastella pinon tai päällimmäisen alkion tilaa

pinota /pˈinota/ (v)
stakk
  asettaa pinoon

pinsetit /pˈinsetɪt/ (n)
pinsett
  pieniin kappaleisiin tarttumiseen tarkoitettu työkalu, joka koostuu yksinkertaisimmillaan taitetusta joustavasta materiaalista jota puristetaan sormilla

pinta /pˈinta/ (n)
overflate
  esineen tai asian näkyvä, päällimmäinen osa

pinta-ala /pˈintaˈala/ (n)
område
  kaksiulotteisen alueen koon mitta

pioneeri /pˈionˌeːrɪ/ (n)
pioner
  asevoimien pioneerijoukkojen sotilas

pioni /pˈionɪ/ (n)
pion
  Paeonia-suvun kasveja
  vahvan vuorovaikutuksen välittäjähiukkanen, π-mesoni

piparjuuri /pˈiparjˌuːrɪ/ (n)
pepperrot
  ristikukkaiskasvien heimon monivuotinen, kookas kasvi jonka juurta käytetään mausteena ()

piparkakkutalo /pˈiparkˌakːutˌalo/ (n)
pepperkakehus
  piparkakkutaikinasta paistetuista levyistä koottu talon muotoinen leivonnainen

pippuri /pˈipːurɪ/ (n)
pepper
  ryytipippuri, tärkeä pippureihin kuuluva maustekasvi Piper nigrum, jonka hedelmä on luumarja. Tästä saadaan mustapippuri, valkopippuri ja viherpippuri.

piraatti /pˈiraːtːɪ/ (n)
piratkopiert
  tekijänoikeuksia loukkaava kuluttaja

piraija /pˈiraija/ (n)
piraja
  eräs lihaa syövä eteläamerikkalainen makeanvedenkala

piratismi /pˈiratˌismɪ/ (n)
kapring
  äänitteiden, elokuvien, tietokoneohjelmien lisenssitön kopiointi ja levitys; tuoteväärennösten valmistamiseen ja myyntiin perustuva liiketoiminta

piristää /pˈirɪstæː/ (v)
muntre opp
  tehdä iloiseksi t. iloisemmaksi

pirta /pˈirta/ (n)
rør
  kangaspuissa kaiteen osa, loimen langat erotteleva ja kuteen kankaan suuhun tiivistävä säleikkö

pirtelö /pˈirtelø/ (n)
milkshake
  tehosekoittimessa valmistettu maidon ja jäätelön maustettu seos

pisara /pˈisara/ (n)
dråpe
  pienen nestemäärän vapaasti muodostama pallomainen muoto ilmassa tai pinnalla

piskotella /pˈiskotella/ (v)
yr
  sataa pisaroita harvakseltaan

pissa /pˈissa/ (n)
tiss
  virtsa

pissata /pˈissata/ (v)
late vannet
  virtsata

piste /pˈiste/ (n)
punkt, punktum
  välimerkki, kirjoitetussa kielessä virkkeen päättävä merkki [.]
punkt
  nollaulotteinen objekti, jolla merkitään sijainti avaruudessa

pistin /pˈistɪn/ (n)
bajonett
  kiväärin piipun jatkoksi kiinnitettävä terä, jota voidaan käyttää välittömässä läheisyydessä olevaa vihollista vastaan
brodd
  eräiden hyönteisten peräpäässä oleva piikki, jolla se voi pistää myrkkyä vastustajaan. Pistin on kehittynyt munanasettimesta

pistiäinen /pˈistɪˌæinen/ (n)
årevengjer
  mikä tahansa pistiäisten lahkoon () kuuluva hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

pistooli /pˈistoːlɪ/ (n)
pistol
  lyhyt, yhdellä tai kahdella kädellä pidettävä käsiase, jossa patruunat ovat irrotettavassa lippaassa, yleensä itselataava

pistorasia /pˈistorˌasɪa/ (n)
kontakt
  kiinteän siirtoverkon kytkentäpisteessä oleva naaraskomponentti, johon liitäntäjohdon koiraskomponentti, pistoke, tarvittaessa liitetään

pistouvata /pˈistouvˌata/ (v)
forære
  tarjota (varsinkin omasta pussistaan) jollekulle jotakin

pistää /pˈistæː/ (v)
stikke
  lyödä tai painaa kapealla terävällä kappaleella aiheuttaen reikämäisen jäljen

pitkä /pˈitkæ/ (adj)
lang
  suuri siinä suunnassa, jossa mitta on suurin
  (ihmisestä) kookas, suuri kantapäästä päälakeen mitattuna
  kestoltaan suuri, pitkäkestoinen

pitkänokkakakadu /pˈitkænˌokːakˌakadu/ (n)
marrikakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkänokkamesikko /pˈitkænˌokːamesˌikːo/ (n)
langnebbhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkäperjantai /pˈitkæpˌerjantai/ (n)
langfredag
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

pitkäpyrstökaija /pˈitkæpˌyrstøkˌaija/ (n)
langhaleparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkään /pˈitkæːn/ (adv)
sein
  hetkistä pidemmän ajan, kauan

pitsi /pˈitsɪ/ (n)
knipling
  langasta tehtyä verkkomaista koristetta, jossa eri kokoiset silmukat muodostavat kuvioita

pituus /pˈituːs/ (n)
lengde
  kuinka pitkä jokin esine tai matka on
  kuinka pitkä joku henkilö on
  kuinka kauan jokin kestää

pituusmerkki /pˈituːsmˌerkːɪ/ (n)
makron
  kirjaimen yläpuolinen vaakaviiva ¯, kun sillä merkitään pitkää äännettä, makron ; Unicode-merkki U+00AF, kirjaimeen yhdistyvä pituusmerkki U+0304

pitäjä /pˈitæjæ/ (n)
sogn
  eräiden hallinnollisten ja kirkollisten paikallisyhteisöjen nimitys

pitävästi /pˈitævˌæstɪ/ (adv)
sikkert
  kiinni pysyvästi

pitäytyä /pˈitæytˌyæ/ (v)
girspak
  nojautua, tukeutua, turvautua johonkin, pitää kiinni jostakin, pysytellä kiinni jossakin

pitää /pˈitæː/ (v)
holde
  pitää otteessa, pidellä

pitää silmällä /pˈitæː sˈilmællæ/ (v)
klokke
  vahtia, vartioida, vahdata

pizza /pˈitsa/ (n)
pizza
  italialaislähtöinen ruokalaji, joka on yksinkertaisimmassa muodossaan uunissa paistettu, litteä, yleensä pyöreä leipä, joka on päällystetty tomaattikastikkeella, mahdollisesti juustolla sekä valinnaisilla täytteillä

planeetta /plˈaneːtːa/ (n)
planet
  kiertotähti, tähteä kiertävä iso taivaankappale, joka on painovoimansa vaikutuksen ansiosta lähes pallomainen

plataanipuu /plˈataːnɪpuː/ (n)
fly
  Kaakkois-Euroopan, Pohjois- ja Väli-Amerikan sekä Aasian luonnossa kasvava -suvun pitkäikäiseksi kasvava lehtipuu

platina /plˈatɪna/ (n)
platina
  jalometalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pt

pleissi /plˈeissɪ/ (n)
spleis
  pujos, pujoke

plektra /plˈektra/ (n)
dirk
  väline, jolla näppäillään kielisoitinta, tavallisesti mandoliinia tai kitaraa

pleonasmi /plˈeonˌasmɪ/ (n)
pleonasme
  liikasanainen, samaa asiaa toistava ilmaus

pleuriitti /plˈeurɪːtːɪ/ (n)
pleuritt
  keuhkopussintulehdus

plus /plˈus/ (n)
og
  yhteenlaskua merkitsevä termi

pluskvamperfekti /plˈuskvampˌerfektɪ/ (n)
pluskvamperfektum
  entispäättymä, aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka oli päättynyt jo menneisyydessä.

plussa /plˈussa/ (n)
og
  etu, positiivinen asia

plutonium /plˈutonium/ (n)
plutonium
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jota käytetään mm. ydinaseissa, sen kemiallinen merkki Pu

pneumaattinen /pnˈeumaːtːɪnen/ (adj)
pneumatiker
  pneumatiikkaan liittyvä, kaasun paineella toimiva

pohja /pˈohja/ (n)
bunn
  esineen tai muodostuman alapinta, alin osa tai myös perimmäinen kohta vaakasuunnassa katsottaessa; joidenkin kappaleiden alapinta sisältä katsottuna, toisten ulkoa katsottuna

pohjakerros /pˈohjakˌerros/ (n)
første etasje
  talon alin maanpäällinen kerros

pohjanlepakko /pˈohjanlepˌakːo/ (n)
balltre
  (Eptesicus nilssoni) Suomen yleisin lepakko

pohjansirkku /pˈohjansˌirkːu/ (n)
vierspurv
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pohjautua /pˈohjautˌua/ (v)
frie
  perustua, nojautua

pohjavesi /pˈohjavˌesɪ/ (n)
grunnvann
  maanpinnan alla maankamaran onteloissa ja raoissa oleva vesi

pohje /pˈohje/ (n)
legg
  jalan osa, säären takapinta polven ja nilkan välillä

pohjoinen /pˈohjoinen/ (adj)
nord
  sellainen, joka sijaitsee pohjoisessa, pohjoisessa oleva tai pohjoisesta tuleva

pohjoinen /pˈohjoinen/ (n)
nord
  pääilmansuunta lännen ja idän välissä, lännestä 90 astetta myötäpäivään

pohjoissaame /pˈohjoissˌaːme/ (n)
nordsamisk
  puhujamäärältään suurin saamelaiskieli (kielitunnus: se ja sme)

pohnpeinluri /pˈohmpeinlˌurɪ/ (n)
Ponapélori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

poiju /pˈoiju/ (n)
bøye
  kelluva, yleensä vettä imemättön, usein metallinen tai kestomuovinen, muodoltaan vaihteleva ankkuroitu kappale

poika /pˈoika/ (n)
gutt
  miespuolinen lapsi tai nuori
sønn
  jonkun oma miespuolinen lapsi tai jälkeläinen

poikamies /pˈoikamies/ (n)
ungkar
  nuorehko mieshenkilö, joka ei ole koskaan ollut naimisissa

poikasopraano /pˈoikasˌopraːno/ (n)
tredoble
  (erityisesti kuorossa esiintyvä) poika jolla on sopraanon ääniala säveleen F5 tai A5 asti

poikaystävä /pˈoikaˌystævæ/ (n)
kjæreste
  miespuolinen kumppani romanttisessa suhteessa
  miespuolinen ystävä

poikkeava /pˈoikːeˌava/ (adj)
abnorm
  sellainen, joka eroaa tavanomaisesta, erilainen

poikkeuksellinen /pˈoikːeuksˌellɪnen/ (adj)
annerledes
  erilainen; tavallisesta poikkeava

poikkeus /pˈoikːeus/ (n)
fritak
  säännöstä tai määräyksestä tehty erivapaus tai poikkeava menettely; tavanomaisesta poikkeava seikka

poikkileikkaus /pˈoikːɪlˌeikːaus/ (n)
tverrsnitt
  pinta, joka syntyy, kun esine leikataan halki.

poikue /pˈoikue/ (n)
clutchpedal
  eläimen kerralla synnyttämät poikaset

poimia /pˈoimɪa/ (v)
plukke
  kerätä (varsinkin marjoja, hedelmiä yms.)

poissaolo /pˈoissaˌolo/ (n)
fravær
  se, että on tai on ollut poissa jostakin

poistaa /pˈoistaː/ (v)
fjerne
  ottaa pois

poistua /pˈoistua/ (v)
dra bort
  mennä, mennä pois, lähteä pois

pokaali /pˈokaːlɪ/ (n)
pokal
  palkintona saatava, yleensä kultainen, hopeinen tai pronssinen malja

poliisi /pˈolɪːsɪ/ (n)
politi
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä virkamies
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä organisaatio, poliisivoimat

poliisiauto /pˈolɪːsɪˌauto/ (n)
politibil
  poliisin virkatehtävissään käyttämä ajoneuvo, joka useimmiten on varustettu ”poliisi”-tunnuksin

poliisikoira /pˈolɪːsɪkˌoira/ (n)
politihund
  poliisin käyttöön koulutettu koira

poliisivaltio /pˈolɪːsɪvˌaltɪo/ (n)
politistat
  valtio, jossa turvallisuusviranomaisilla on laajat valtuudet

poliitikko /pˈolɪːtˌikːo/ (n)
politiker
  usein puoluepoliittisesti sitoutunut, kunnalliseen politiikkaan ja erityisesti valtiolliseen poliittiseen toimintaan osallistuva henkilö

poliittinen /pˈolɪːtːɪnen/ (adj)
politisk
  joka liittyy politiikkaan, politiikkaa koskeva

poliittisesti korrekti /pˈolɪːtːɪsˌestɪ kːˈorrektɪ/ (adj)
P.K.
  (toiminnasta tai kielenkäytöstä) yhteiskunnallisesti hyväksyttävänä pidettävä: sellainen, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään

politiikka /pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
politikk
  julkisyhteisön päätöksenteko ja muu siihen liittyvä toiminta; valtion, kunnan, liikelaitoksen tms. jollakin julkisen elämän alueella harjoittama toiminta

poljento /pˈoljento/ (n)
rytme
  kirjallisuuden, erityisesti runojen, musiikin ja tanssin rytmi

polku /pˈolku/ (n)
sti
  pieni tallaantumalla syntynyt kulkuväylä tai kulku-ura esim. metsässä
  sarja kaaria kahden solmun välillä
vei
  tiedoston sijaintia tiedostojärjestelmässä kuvaava määre, joka sisältää tiedoston sijaintia osoittavat hakemistot

polkupyörä /pˈolkupˌyøræ/ (n)
sykkel
  tavallisesti kaksipyöräinen kevyt ajoneuvo, joka saadaan liikkeelle polkemalla

polkupyöräilijä /pˈolkupˌyøræilˌijæ/ (n)
syklist
  polkupyörällä liikkuva henkilö

polonium /pˈolonium/ (n)
polonium
  eräs alkuaine

polttaa /pˈoltːaː/ (v)
brenne
  saattaa palamaan, hävittää tai tuhota jotakin tulessa tai palossa
  saada palovamma jostain kuumasta
røyke
  kärventää, korventaa, paahtaa

polttarit /pˈoltːarɪt/ (n)
utdrikkingslag
  avioliittoon astumiseen liittyvä initiaatiomeno tai siirtymäriitti

polttimo /pˈoltːɪmo/ (n)
brenneri
  väkijuoman valmistamo

polttoaine /pˈoltːoˌaine/ (n)
brensel
  aine, joka vapauttaa kemiallista energiaa palamisreaktion avulla

polttoaineenkulutus /pˈoltːoˌaineːŋkˌulutus/ (n)
poeng
  polttomoottoria käyttävän ajoneuvon kuluttama polttoaineen määrä ajokilometrejä tai aikayksikköä kohti

polttomoottori /pˈoltːomˌoːtːorɪ/ (n)
forbrenningsmotor
  kone, joka muuntaa polttoaineesta palamisessa vapautuvan kemiallisen energian liike-energiaksi

polttopallo /pˈoltːopˌallo/ (n)
kanonball
  leikki, jossa pyritään osumaan toisiin kilpailijoihin pallolla heittämällä

polttopuu /pˈoltːopuː/ (n)
ved
  yleensä tulisijassa, kuten liedessä tai uunissa, myös nuotiossa, käytettävä puupolttoaine

polvi /pˈolvɪ/ (n)
kne
  nivel reiden ja säären välissä

polvilumpio /pˈolvɪlˌumpɪo/ (n)
kneskål
  nelipäisen reisilihaksen jänteessä sijaitseva kolmionmuotoinen luu, joka liikkuu pitkin reisiluun alaosan etupintaa polven ojentuessa ja koukistuessa

polvinivel /pˈolvɪnɪvel/ (n)
kneledd
  jalassa oleva nivel, kohdassa, jossa niveltyvät reisiluu, sääriluu ja polvilumpio

polvistua /pˈolvɪstˌua/ (v)
knele
  mennä polvilleen

polyeteeni /pˈolyetˌeːnɪ/ (n)
polyeten
  eräitä muoveja

polynomi /pˈolynˌomɪ/ (n)
polynom
  lauseke, jossa vakioita kerrotaan muuttujalla/muuttujilla, jotka korotetaan positiivisiin kokonaislukupotensseihin ja nämä lasketaan yhteen. Mukana saa olla myös vakiotermi eli vakio ilman muuttujalla kertomista.

pommi /pˈommɪ/ (n)
bombe
  räjähdysaineella ladattu laite, jonka räjähdyksen on tarkoitus aiheuttaa vahinkoa

pommittaa /pˈommɪtːaː/ (v)
bombe
  pudottaa pommeja jollekin alueelle lentokoneesta

poni /pˈonɪ/ (n)
ponni
  pienikokoinen hevonen, pienhevonen, säkäkorkeudeltaan enintään 148 cm; vanh. ponihevonen

poninhäntä /pˈonɪnhˌæntæ/ (n)
hestehale
  pitkät hiukset sidottuna takaa yhteen

ponnistus /pˈonnɪstus/ (n)
anstrengelse
  ponnistamisen toteutus

poppakonsti /pˈopːakˌonstɪ/ (n)
volve
  jonkin tavoitteen saavuttamiseksi käytettävä keino tai väline, joka toimii niin helposti, että se vaikuttaa taianomaiselta (varsinkin sellainen, josta on lopulta enemmän haittaa kuin hyötyä)

poppamies /pˈopːamies/ (n)
volve
  eri etnisten ryhmien perinteinen tietäjä, velho, usein parantaja, henkiparantaja

poppeli /pˈopːelɪ/ (n)
poppel
  (kasvitiede) mikä tahansa Populus-sukuun kuuluva puu

populaatio /pˈopulˌaːtɪo/ (n)
befolkning
  niiden yksilöiden joukko, jotka kuuluvat samaan lajiin ja elävät samanaikaisesti samalla alueella

porakone /pˈorakˌone/ (n)
boremaskin
  reikien poraamiseen tarkoitettu laite

porkkana /pˈorkːana/ (n)
gulrot
  maan sisällä kasvava juures (), jota voidaan syödä raakana tai kypsennettynä
  houkutin, kiihoke; vapaaehtoisuutta edistävä palkinto; kannuste jolla vältetään pakko

pormestari /pˈormestˌarɪ/ (n)
ordfører
  korkein kunnallinen viranhaltija, joka aiemmin johti kaupunkia raadin kanssa maistraattina

porno /pˈorno/ (n)
pornofilm
  pornografia

pornografia /pˈornoɡrˌafɪa/ (n)
pornografi
  seksuaaliseen kiihottumiseen tarkoitettu, yleensä kuvallinen materiaali

pornografinen /pˈornoɡrˌafɪnen/ (adj)
pornografisk
  sellainen, joka on pornografiaa tai sisältää pornografiaa

pornotähti /pˈornotˌæhtɪ/ (n)
pornostjerne
  tunnettu aikuisviihdenäyttelijä

poro /pˈoro/ (n)
reinsdyr
  tunturipeuran () poronhoitoalueilla Pohjoismaissa ja Siperiassa kasvatettava puolikesy alalaji, jonka kummallakin sukupuolella on vuosittain vaihtuvat sarvet ja vuosittain uusiutuva turkki

porras /pˈorras/ (n)
trappetrinn
  portaikon yksittäinen askelma; rappu

porsaanreikä /pˈorsaːnrˌeikæ/ (n)
smutthull
  laissa, lainsäädännössä tai sopimuksessa oleva aukko tai puute, jota käyttämällä voidaan ajaa omaa etua tai saada itselle hyötyä

porsas /pˈorsas/ (n)
grisunge
  nuori sika, sian poikanen

porstua /pˈorstua/ (n)
entré
  eteinen

portata /pˈortata/ (v)
porte
  siirtää tietokoneohjelma alustalta toiselle ohjelmakoodia muuttamalla; tehdä tietokoneohjelma toisella alustalla toimivaksi kirjoittamalla ohjelmakoodi uusiksi

portteri /pˈortːerɪ/ (n)
bærer
  eräs tumma, vahva pintahiivaolut

portti /pˈortːɪ/ (n)
port
  kulkuaukko muurissa tai aidassa tai rakenne jolla kulkuaukko tai -väylä suljetaan; myös porttimainen symbolinen rakenne
  väylän päätepiste, johon lisälaite kytketään
  looginen portti, digitaalipiirin rakenneosa

portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (n)
portugisisk
  portugalin kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan muun muassa Portugalissa ja Brasiliassa (kielitunnus: pt)

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (adj)
portugisisk
  Portugalista peräisin oleva tai Portugaliin liittyvä

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (n)
portugiser
  pysyvästi Portugalissa asuva henkilö

portviini /pˈortvɪːnɪ/ (n)
port
  Portugalissa valmistettu, varsinkin jälkiruokaviininä käytetty makea väkevä viini

porukka /pˈorukːa/ (n)
band
  ihmisjoukosta käytetty yleinen nimitys

porvaristo /pˈorvarˌisto/ (n)
borgarskap
  kauppiaista ja käsityöläisistä koostunut keskiluokkainen sääty
  kapitalistisen yhteiskunnan omistava, vauras yläluokka

posamentti /pˈosamˌentːɪ/ (n)
flette
  vaatteiden tai sisustustekstiilien viimeistelyyn käytetty koristeellinen punos (nyöri, tupsu, nauha, hapsut yms.)

poseerata /pˈoseːrˌata/ (v)
posere
  pysyä mallina tietyssä asennossa erit. valokuvaa tai maalausta varten

poseeraus /pˈoseːraus/ (n)
anbringe
  esiintyminen harkitussa asennossa vaikuttavuutta tavoitellen

positiivinen /pˈosɪtˌiːvɪnen/ (adj)
positiv
  myönteinen
  joka vahvistaa kokeen hakeman tuloksen

positroni /pˈosɪtrˌonɪ/ (n)
positron
  elektronin antihiukkanen, jolla on sama massa kuin elektronilla, mutta vastakkainen varaus

positroniemissiotomografia /pˈosɪtronˌiemɪssˌiotomˌoɡrafˌia/ (n)
positronemisjonstomografi
  isotooppilääketieteen alaan kuuluva kuvantamismenetelmä, jossa käytetään lyhytikäisiä radioisotooppeja

poski /pˈoskɪ/ (n)
kinn
  ihmisen kasvojen osa, jollainen sijaitsee nenän kummankin puolen

poskiparta /pˈoskɪpˌarta/ (n)
kinnskjegg
  muualta kuin poskilta ajettu parta

poskipuna /pˈoskɪpˌuna/ (n)
rødme
  perinteisesti punaisen tai vaaleanpunaisen sävyinen poskien värjäykseen tarkoitettu kosmetiikkatuote

posliini /pˈoslɪːnɪ/ (n)
porselen
  kaoliinista, maasälvästä ja kvartsista polttamalla valmistettu, murtopinnaltaan valkoinen, kova ja läpikuultava keraaminen tuote, joka syntyy siten, että maasälpä ja kvartsi sulavat ja näin syntyneet silikaatit muodostavat sulamattomien kaoliinihiukkasten kanssa tiiviin seoksen

possu /pˈossu/ (n)
grisunge
  pikku porsas

postalveolaari /pˈostalvˌeolˌaːrɪ/ (n)
postalveolar
  postalveolaarinen äänne

postalveolaarinen /pˈostalvˌeolˌaːrɪnen/ (adj)
postalveolar
  sellainen, jossa yläetuhampaiden hammasvallin takaosa toimii ääntymävyöhykkeenä (ja kielen lapa artikulaattorina)

posti /pˈostɪ/ (n)
postkontor
  organisaatio, laitos tai yritys, joka toimittaa kirjeitä ja paketteja ihmisille lähettäjän antamien ohjeiden, yleensä nimen ja osoitteen perusteella
  rakennus tai liiketila, jossa postijärjestelmä toimii, postitoimisto
post
  kirjeistä, paketeista ja muista lähetyksistä, jotka on toimitettu tai tulee toimittaa perille
legge ut
  virkapaikka tai tehtävä

postikortti /pˈostɪkˌortːɪ/ (n)
postkort
  pieni kartonkinen kortti, jossa on yleensä kuva-aihe ja jolla voi lähettää lyhyen tervehdyksen

postikulut /pˈostɪkulut/ (n)
fraktutgifter
  Rahamäärä, joka tarvitaan tavaran perille toimittamiseen.

postilaatikko /pˈostɪlˌaːtɪkːo/ (n)
postkasse
  laatikko johon voi pudottaa lähetettävät kirjeet ja kortit

postilokero /pˈostɪlˌokero/ (n)
postboks
  postitoimistossa sijaitseva lokero, johon sellaisen vuokranneen postit jaetaan

postimerkki /pˈostɪmˌerkːɪ/ (n)
frimerke
  postilähetykseen kiinnitettävä todistus siitä, että postimaksu on maksettu

postinkantaja /pˈostɪŋkˌantaja/ (n)
postmann
  henkilö, joka hoitaa postinjakelua

postiosoite /pˈostɪosˌoite/ (n)
postadresse
  osoite, jonne vastaanottaja haluaa saada postinsa

postitoimipaikka /pˈostɪtˌoimɪpˌaikːa/ (n)
posthus
  postin kuljetusta hoitavan yrityksen yksittäinen, tavallisesti asiakaspalveluun tarkoitettu toimipiste

postitoimisto /pˈostɪtˌoimɪsto/ (n)
posthus
  postin alueellinen palvelutoimisto, josta voi esimerkiksi lähettää kirjeitä ja paketteja sekä ostaa postimerkkejä

postittaa /pˈostɪtːaː/ (v)
sende
  lähettää postin välityksellä

potea /pˈotea/ (v)
lide
  sairastaa; kärsiä jostakin

potenssi /pˈotenssɪ/ (n)
effekt
  luku korotettuna potenssiin n on tulo, jossa luku on tulontekijänä n kertaa

potentaatti /pˈotentˌaːtːɪ/ (n)
potentat
  vallanpitäjä, mahtimies

potentiaali /pˈotentɪˌaːlɪ/ (n)
potensial
  suure, joka kuvaa kappaleen korkeusasemaan (painovoimakenttään) tai sähkökenttään perustuvaa kykyä tehdä työtä
  toistaiseksi käyttämätön mahdollisuus tai voimavara

potilas /pˈotɪlas/ (n)
pasient
  sairas henkilö, sairautta poteva henkilö

potka /pˈotka/ (n)
legg
  lihateknologinen nimitys, jota käytetään nisäkkään polvi- ja nilkkanivelien välisestä osasta. Sen mukaan onko kyseessä etu- vai takajalka, voidaan puhua etupotkasta tai takapotkasta.

potkaista /pˈotkaista/ (v)
sparke
  tönäistä kovaa jalalla yhden kerran

potkaista tyhjää /pˈotkaista tˈyhjæː/ (v)
gå i pennalet
  kuolla

potkaisu /pˈotkaisu/ (n)
spark
  kova yksittäinen jalalla tönäisy

potkukelkka /pˈotkukˌelkːa/ (n)
spark
  potkimalla liikutettava pitkäjalaksinen työntökelkka

potkulauta /pˈotkulˌauta/ (n)
sparkesykkel
  jaloilla potkimalla liikutettava kulkuväline

potkuri /pˈotkurɪ/ (n)
propell
  siipipyörä, joka muuttaa lapojensa pyörivän liikkeen väliaineen nopeutta kasvattamalla työntövoimaksi; merenkulussa korvasi siipirattaan

potkut /pˈotkut/ (n)
sparken
  erottaminen työstä, koulusta, alasta, asemasta; työsuhteen purku/purkaminen

povi /pˈovɪ/ (n)
barm
  naisen rinnat

pragmaattinen /prˈaɡmaːtːɪnen/ (adj)
pragmatisk
  käytännönläheisesti asioihin suhtautuva; esimerkiksi toimii poikkeuksellisissa tilanteissa taktisesti oikein - mahdollisesti poiketen suurista linjoista, strategiasta tai ideologiasta

praseodyymi /prˈaseodˌyːmɪ/ (n)
praseodym
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pr

predikatiivi /prˈedɪkatˌiːvɪ/ (n)
predikativ
  predikaatintäyte, subjektina tai objektina toimivan substantiivin määre, mikä täydentää predikaattina olevaa verbiä

preesens /prˈeːsens/ (n)
nåtid
  verbin aikamuoto , joka kuvaa menemätöntä eli nykyistä tekemistä tai tapahtumista. Suomen kielen preesens on myös tulevaa kuvaava aikamuoto, joka vastaa monien muiden kielten futuuria.

prefiksi /prˈefɪksɪ/ (n)
prefiks
  (kielitiede) etuliite; sanavartalon alkuun liitettävä affiksi, jonka lisäys luo uuden sanan

prekessio /prˈekessˌio/ (n)
presesjon
  Maan pyörimisakselin kiertyminen siten, että sen päät kiertävät ympyrää. Tämän johdosta kevättasauspiste siirtyy ekliptikaa pitkin noin 50° vuodessa. Täyden kierroksen se tekee 25 800 vuodessa.

premissi /prˈemɪssɪ/ (n)
premiss
  ehto, lähtökohta, rajoitus, edellytys

preparoida /prˈeparˌoida/ (v)
tilberede
  valmistella (tutkimusta tms. varten)

prepositio /prˈeposˌitɪo/ (n)
preposisjon
  ennen nominaalista päälausekettaan tuleva suhdesana, esim. ennen (vrt. postpositio)

presidentinvaali /prˈesɪdˌentɪnvˌaːlɪ/ (n)
presidentvalg
  vaali, jolla valitaan valtiolle tai vastaavalle presidentti

presidentti /prˈesɪdˌentːɪ/ (n)
president
  tasavallan valtionpäämies; tämän aseman haltija tai entisen haltijan arvonimi

presidenttiys /prˈesɪdˌentːiys/ (n)
formannskap
  se, että on presidentti; presidenttinä oleminen

pressu /prˈessu/ (n)
presenning
  suojapeite

pretendentti /prˈetendˌentːɪ/ (n)
tronpretendent
  kruununtavoittelija

priimi /prˈiːmɪ/ (n)
prim
  kahden samankorkuisen sävelen välinen intervalli

prinsessa /prˈinsessa/ (n)
prinsesse
  hallitsijan tytär; myös hallitsijan sisar; myös kruununperillisen tytär

prinssi /prˈinssɪ/ (n)
prins
  kuninkaan, kuningattaren, keisarin tai keisarinnan poika, miespuolinen kruununperijä; myös kruununperillisen poika

printata /prˈintata/ (v)
trykk
  tulostaa

prioraatti /prˈiorˌaːtːɪ/ (n)
kloster
  priorin johtama luostari

priori /prˈiorɪ/ (n)
prior
  apotin apulainen tai prioraattiluostarin johtaja

probleema /prˈobleːma/ (n)
problem
  probleemi, suoritettava tehtävä

profeetta /prˈofeːtːa/ (n)
profet
  henkilö joka saa viestejä eli profetian jumalalta; ennustaja, julistaja

professori /prˈofessˌorɪ/ (n)
professor
  yliopiston korkein opetus- ja tutkimustyötehtävä, aikaisemmin virka

profylaktinen /prˈofylˌaktɪnen/ (adj)
profylaktisk
  ennalta ehkäisevä

projekti /prˈojektɪ/ (n)
prosjekt
  liittoutuma, jonka tarkoituksena on työstää jotain asiaa; hanke

projektipäällikkö /prˈojektɪpˌæːllɪkːø/ (n)
prosjektleder
  työprojektin johtaja tai vastuuhenkilö

prologi /prˈoloɡɪ/ (n)
innledning
  esipuhe (tavallisesti kirjallisen teoksen)

prometium /prˈometium/ (n)
promethium
  eräs radioaktiivinen alkuaine

pronomini /prˈonomˌinɪ/ (n)
pronomen
  nomineihin kuuluva tekijään tai kohteeseen viittaava sana (esim. se), jota käytetään varsinaisen sanan asemesta esimerkiksi toiston välttämiseksi

pronssi /prˈonssɪ/ (n)
bronse
  lejeerinki, jossa pääkomponenttina on kupari; tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta

pronssiaratti /prˈonssɪarˌatːɪ/ (n)
bronsevingepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pronssimitali /prˈonssɪmˌitalɪ/ (n)
bronsemedalje
  urheilu- ym. kilpailuissa kolmanneksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

proomu /prˈoːmu/ (n)
pram
  tasapohjainen hinaamalla liikuteltava tavarankuljetukseen käytettävä moottoriton kauppa-alus

proosa /prˈoːsa/ (n)
prosa
  kertomakirjallisuuden laji; suorasanainen, ei säkeisiin tai runomittaan perustuva kirjallisuus

propaganda /prˈopaɡˌanda/ (n)
propaganda
  toiminta tai viesti, jonka tarkoituksena on muokata sen vastaanottajan mielipidettä

prosentti /prˈosentːɪ/ (n)
prosent
  sadasosan merkintätapa; tunnus on % eli prosenttimerkki

prosenttiyksikkö /prˈosentːˌiyksɪkːø/ (n)
prosentpoeng
  prosenttiosuuden ilmaisemiseen käytettävä yksikkö, jolla voi esittää prosenttilukujen absoluuttisen eron

prosessi /prˈosessɪ/ (n)
prosess
  säännönmukaisesti etenevä sarja toimintoja tai tapahtumia, tapahtumasarja

prosopagnosia /prˈosopˌaɡnosˌia/ (n)
prosopagnosi
  tila, jossa henkilöllä on vaikeuksia erottaa kasvoja toisistaan, kasvosokeus

prostituoitu /prˈostɪtˌuoɪtu/ (n)
prostituert
  henkilö, joka tarjoaa maksullisia tilapäisiä sukupuoliyhteyksiä; prostituution harjoittaja

prostituutio /prˈostɪtˌuːtɪo/ (n)
prostitusjon
  naisten tai miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen tilapäisessä suhteessa rahaa tai muuta vastiketta vastaan

protagonisti /prˈotaɡonˌistɪ/ (n)
hovedperson
  draaman tai kertomuksen päähenkilö

protaktinium /prˈotaktɪnium/ (n)
protactinium
  eräs alkuaine

proteesi /prˈoteːsɪ/ (n)
protese
  keinotekoinen kehon osa; tekoraaja, tekojäsen, tekoelin

proteiini /prˈoteˌiːnɪ/ (n)
protein
  pitkästä aminohappoketjusta koostuva orgaaninen yhdiste

protesti /prˈotestɪ/ (n)
protest
  vastalause

protestoida /prˈotestˌoida/ (v)
protestere
  asettua vastarintaan, vastustaa jotakin (varsinkin mielenosoituksellisesti)

protoni /prˈotonɪ/ (n)
proton
  subatominen hiukkanen, joka on positiivisesti varautunut nukleoni; yhdessä neutronien ja muiden protonien kanssa muodostaa atomiytimen; luetaan baryoneihin, sillä koostuu kolmesta kvarkista

provinssi /prˈovɪnssɪ/ (n)
provins
  hallintoalue, maakunta, lääni, aluehallinnon yksikkö joissain maissa

provosoida /prˈovosˌoida/ (v)
provosere
  kiihottaa tekemään jotakin ärsyttämällä tai loukkaamalla

pryki /prˈykɪ/ (n)
bryggeri
  panimo

pseudoefedriini /psˈeudoefˌedrɪːnɪ/ (n)
pseudoefedrin
  efedriinin diastereomeeri; piriste, jota käytetään yleisimmin allergisen nuhan hoitoon yhdessä antihistamiinien kanssa

pseudografi /psˈeudoɡrˌafɪ/ (n)
pseudograf
  multigrafi, jossa on silmukoita

psykiatri /psˈykɪˌatrɪ/ (n)
psykiater
  mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon perehtynyt lääkäri

psykiatria /psˈykɪˌatrɪa/ (n)
psykiatri
  lääketieteen haara, joka keskittyy mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon

psykologi /psˈykolˌoɡɪ/ (n)
psykolog
  psykologian maisterin koulutuksen saanut psykologian asiantuntija

psykologia /psˈykolˌoɡɪa/ (n)
psykologi
  elollisten olioiden, varsinkin ihmisen, käyttäytymistä laajoihin toiminnekokonaisuuksiin liittyen kuvaamaan ja selittämään pyrkivä tiede, johon liittyy useita erityisaloja

psykopaatti /psˈykopˌaːtːɪ/ (n)
psykopat
  psykopatiaa sairastava henkilö

psykopatia /psˈykopˌatɪa/ (n)
psykopati
  äärimuoto antisosiaalisesta persoonallisuushäiriöstä, jolle tyypillistä ovat valehtelu, vastuuttomuus, aggressiivisuus ja narsismi

psykosomaattinen /psˈykosomˌaːtːɪnen/ (adj)
psykosomatisk
  (fyysisistä oireista) sellainen jonka aiheuttavat psyykkiset syyt; psykosomatiikkaan liittyvä

psyykkinen /psˈyːkːɪnen/ (adj)
psykiker
  ihmisen mieleen eli psyykeen liittyvä

pubi /pˈubɪ/ (n)
kneipe
  englantilaistyylinen alkoholijuomia myyvä seurusteluravintola, alkuaan olutravintola pub, kapakka

pudokas /pˈudokas/ (n)
nedfallsfrukt
  puusta pudonnut hedelmä

pudota /pˈudota/ (v)
falle
  liikkua alaspäin
  (luvuista, lämpötilasta tai vastaavasta) vähetä, pienentyä

pudottaa /pˈudotːaː/ (v)
slippe
  aiheuttaa tietoisesti jonkin putoaminen

puhallin /pˈuhallɪn/ (n)
vifte
  laite, jolla puhalletaan jotakin

puhallinsoitin /pˈuhallˌinsoitɪn/ (n)
blåseinstrument
  soitin, jonka ääni syntyy siihen puhallettaessa saattamalla rajallinen ilmatila, tavallisesti ilmapatsas, värähtelemään ja tämä värähtely etenee soittimesta ympäröivään ilmatilaan

puhaltaa /pˈuhaltaː/ (v)
blåse
  pusertaa ilmaa keuhkoista suun kautta siten, että syntyy ilmavirtaus

puhdas /pˈuhdas/ (adj)
ren
  jossa ei ole likaa tai epäpuhtauksia
  yhdestä aineesta koostuva, jossa ei ole epäpuhtauksia
  pelkkä, ainoastaan jotain
pur
  tiukasti johonkin alaan liittyvä, teoreettinen ilman sovelluksia
perfekt
  priimistä, kvartista ja kvintistä

puhdas /pˈuhdas/ (n)
nett
  netto

puhdasoppisuus /pˈuhdasˌopːɪsuːs/ (n)
ortodoksi
  se, että on puhdasoppinen

puhdistaa /pˈuhdɪstaː/ (v)
rengjøre
  tehdä puhtaaksi, poistaa likaa tai saastetta

puhdistus /pˈuhdɪstus/ (n)
brekke seg
  ei-toivottujen henkilöiden poistaminen järjestöstä tai alueelta

puhe /pˈuhe/ (n)
stemme
  yhden henkilön pitämä suullinen, ennalta laadittu tai improvisoitu, tiettyyn retoriseen päämäärään pyrkivä esitys
  suullinen ilmaisu, puhumisen teko tai tulos

puheenjohtaja /pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
formann
  henkilö, joka johtaa keskustelua kokouksessa

puheenvuoro /pˈuheːnvˌuoro/ (n)
adresse
  annettu vuoro puhua

puheet /pˈuheːt/ (n)
si
  vuoro korttipelissä

puhekieli /pˈuhekˌielɪ/ (n)
talespråk
  kansankieli, puhuttu jokapäiväinen kieli, jossa sallitaan vapauksia, eikä aina tavoitella täsmällisiä ilmauksia; muistuttaa arkikieltä, mutta sisältää enemmän vapauksia ja poikkeamia kirjakielestä ja muistuttaa enemmän slangia

puhekupla /pˈuhekˌupla/ (n)
snakkeboble
  sarjakuvassa oleva, hahmoon osoittava kupla, jossa lukee mitä hahmo sanoo

puhelias /pˈuhelɪas/ (adj)
meddelsom
  paljon puhuva

puhelin /pˈuhelɪn/ (n)
telefon
  puheen kaksisuuntaiseen välittämiseen ja keskustelujen käymiseen tarkoitettu yleensä sähkömekaaninen laite

puhelinkeskustelu /pˈuhelˌiŋkeskˌustelu/ (n)
telefonsamtale
  puhelu, puhelimitse, puhelimen välityksellä käyty kahdenkeskinen keskustelu

puhelinluettelo /pˈuhelˌinluˌetːelo/ (n)
telefonkatalog
  aakkosellinen luettelo tietyn alueen puhelinliittymien numeroista ja osoitteista haltijan mukaan

puhelu /pˈuhelu/ (n)
kalle
  kahden puhelimen välinen puheyhteys

puhkaista /pˈuhkaista/ (v)
perforere
  saada puhkeamaan

puhkusuoja /pˈuhkusˌuoja/ (n)
beskyttelse
  äänityksessä mikrofonin edessä sijaitseva levymäinen suoja, joka vähentää suusta tulevien nopeiden ilmanpaineen vaihteluiden synnyttämiä paukahtelevia ääniä

puhua /pˈuhua/ (v)
snakke, tale
  tuottaa puhetta, saada suullaan aikaan tunnistettavia sanoja ja lauseita
snakke, prate
  jutella, keskustella
snakke
  osata jotakin kieltä

puhujakoroke /pˈuhujˌakorˌoke/ (n)
prekestol
  koroke ja tyypillisesti siihen liittyvä teline papereiden pitämiseen, jolla seistessään yleisölle puhuva henkilö on sen yläpuolella

puhujapöytä /pˈuhujapˌøytæ/ (n)
talerstol
  puhetta pidettäessä käytettäväksi tarkoitettu korkeahko ja kapea pöytä, jossa on tavallisesti puhujaa kohti loivasti kallistettu ylätaso, jolle puhuja voi tarvittaessa laskea esityksessään tarvitsemansa aineiston, ja usein myös tason alla hylly, jolla voidaan säilyttää muuta puheen aikana mahdollisesti tarvittavaa materiaalia

puhuminen /pˈuhumɪnen/ (n)
stemme
  puhua-verbistä muodostettu teonnimi

puhutella /pˈuhutella/ (v)
sende
  () puhuttaa; pyrkiä puheisiin / ottaa jokin puheeksi jonkun kanssa

puhuttu /pˈuhutːu/ (adj)
vokal
  sellainen, josta on ollut puhe, puheena ollut; suullisesti ilmaistu, puhumalla aikaan saatu tai muodostettu.

puida /pwˈida/ (v)
treske
  irrottaa jyvät viljakasveista

puinen /pwˈinen/ (adj)
tre
  puusta tehty

puisto /pwˈisto/ (n)
park
  usein esteettisiä arvoja korostava, hoidettu, puita kasvava, asutuksesta erillinen suurehko viheralue

puistokatu /pwˈistokˌatu/ (n)
allé
  puiden tai puistoistutusten reunustama katu

pujo /pˈujo/ (n)
burot
  , yleinen marunoihin kuuluva, siitepölyallergiaa aiheuttava kasvi

pujotella /pˈujotella/ (v)
kjøre slalåm
  laskea mäkeä pujottelukilpailussa

pujottaa /pˈujotːaː/ (v)
streng
  sovittaa jokin ahtaan aukon läpi

pujottelu /pˈujotːˌelu/ (n)
slalåm
  urheilulaji, jossa lasketaan mäkeä kierrellen lippuja tai portteja

pukea /pˈukea/ (v)
kle
  laittaa vaatteet päälle
smigre
  sopia kauniisti jonkun päälle; näyttää kauniilta tai hienolta jonkun päällä; saada joku olemaan ulkonäöltään edukseen

pukeutua /pˈukeutˌua/ (v)
kle
  laittaa vaatteet ylleen

puku /pˈuku/ (n)
kjole
  miehen tai naisen yhtenäinen asukokonaisuus

pula /pˈula/ (n)
nødsituasjon
  tukala tilanne, ahdinko, hätä
behov
  puute

pulista /pˈulɪsta/ (v)
bable
  puhua pälpättää, jorista
bubla
  pulputtaa

pullapitko /pˈullapˌitko/ (n)
lengde
  pullataikinasta palmikoitu ja viipaleina tarjottava leivonnainen

pullo /pˈullo/ (n)
flaske
  suusta suppea, usein suljettava nesteen ym. säilyttämiseen tarkoitettu soveliaasta materiaalista valmistettu astia

pullonkaula /pˈulloŋkˌaula/ (n)
bilkø
  pullon tai vastaavan säiliön osa, joka johtaa suuaukosta säiliöön ja on tätä kapeampi

pullottaa /pˈullotːaː/ (v)
flaske
  panna, pakata pulloon

pulmunen /pˈulmunen/ (n)
snøspurv
  jokin pulmusten sukuun () kuuluva lintu

pulpa /pˈulpa/ (n)
fruktkjøtt
  hammasydin

pulsari /pˈulsarɪ/ (n)
pulsar
  (tähtitiede) pyörivä tähden jäännös, neutronitähti, mikä lähettää säännöllisiä radiosäteilypulsseja, minkä perusteella tällaisen tähden olemassaolo on havaittavissa kuunneltaessa avaruudesta tulevia radiosignaaleja

pulska /pˈulska/ (adj)
feit
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, lihava, rehevä, uhkea, pyylevä

pultti /pˈultːɪ/ (n)
skru
  koneruuvi, kuusiokantainen kiinnitysväline, tylppäkärkinen ja lieriövartinen ruuvi, mutterin vastakappale
kateter
  (ammattislangia) orkesterisoittajan nuottiteline

pumppu /pˈumpːu/ (n)
pumpe
  mekaaninen nesteiden tai kaasujen siirtämiseen tarkoitettu laite

punahelttamesikko /pˈunahˌeltːamesˌikːo/ (n)
rødflikhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punahohtokaija /pˈunahˌohtokˌaija/ (n)
skarlagenparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punainen /pˈunainen/ (adj)
rød
  sellainen, jonka väri on punainen
  poliittisesti äärivasemmistolainen, kommunistinen

punainen /pˈunainen/ (n)
rød
  punainen väri, näkyvän valon aallonpituudeltaan pisin väri, 625–760 nanometriä

punainen kääpiö /pˈunaineŋ kˈæːpɪø/ (n)
rød dverg
  pääsarjan suhteellisen pieni ja viileä tähti, joka on massaltaan 0,075-0,5 Auringon massaa; Linnunradan ylivoimaisesti yleisin tähtityyppi

punajuuri /pˈunajˌuːrɪ/ (n)
rødbete
  yksi juurikkaan Suomessakin juureksena viljeltävistä muunnoksista, jolla on ominainen voimakas punainen väri ()

punakampela /pˈunakˌampela/ (n)
rødspette
  () ruokakalana kaupalliseti merkittävä, Koillis-Atlantilla, Pohjanmerellä ja läntisellä Itämerellä elävä kampelalaji

punakorva-aratti /pˈunakˌorvaˈaratːɪ/ (n)
brillepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakurkkulurikki /pˈunakˌurkːulurˌikːɪ/ (n)
rødstrupelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakylkilurikki /pˈunakˌylkɪlurˌikːɪ/ (n)
rødflankelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakärpässieni /pˈunakˌærpæssˌienɪ/ (n)
fluesopp
  punalakkinen kärpässieni ()

punalakkiaratti /pˈunalˌakːɪarˌatːɪ/ (n)
rosenkroneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaleukalurikki /pˈunalˌeukalurˌikːɪ/ (n)
rødhakelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaluri /pˈunalˌurɪ/ (n)
rødlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanaama-aratti /pˈunanˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
rødmaskepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanaamiokaija /pˈunanˌaːmɪokˌaija/ (n)
rødkinnpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaniskaluri /pˈunanˌiskalˌurɪ/ (n)
rødnakkelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanokka-aratti /pˈunanˌokːaˈaratːɪ/ (n)
rødnebbpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsa-amatsoni /pˈunaˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
gulkinnamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsa-aranen /pˈunaˌotsaˈaranen/ (n)
Costaricaparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsalurikki /pˈunaˌotsalurˌikːɪ/ (n)
rødpannelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaposkiaratti /pˈunapˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
Goiásparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punapyrstökakadu /pˈunapˌyrstøkˌakadu/ (n)
rødhalekakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punapää /pˈunapæː/ (n)
ingefær
  punatukkainen henkilö

punapääaratti /pˈunapˌæːarˌatːɪ/ (n)
rødmaskeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarinta /pˈunarˌinta/ (n)
raudstrupe
  pienikokoinen varpuslintu ()

punarintakaija /pˈunarˌintakˌaija/ (n)
skjeggparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarosella /pˈunarosella/ (n)
rødrosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaruohokaija /pˈunarˌuohokˌaija/ (n)
rødbrystparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaselkämaluri /pˈunasˌelkæmˌalurɪ/ (n)
rødryggalvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punasiipiaranen /pˈunasˌiːpɪˌaranen/ (n)
svartpanneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punastua /pˈunastˌua/ (v)
rødme
  muuttua kasvojen väriltä punaiseksi nolostuksen, ujouden tai häpeän vuoksi

punatulkku /pˈunatˌulkːu/ (n)
dompap
  peippojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

punaviiksimesikko /pˈunavˌiːksɪmesˌikːo/ (n)
purpurstripehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaviini /pˈunavˌiːnɪ/ (n)
rødvin
  väriltään punainen viini, johon on liuennut valmistuksen aikana parkkiaineita rypäleiden kuorista ja siemenistä

punkero /pˈuŋkero/ (n)
bergknapp
  lihava ihminen

punnita /pˈunnɪta/ (v)
veie
  mitata jnk paino

punoa /pˈunoa/ (v)
kjøre sikksakk
  kiertää lankamaisia kappaleita toistensa ympärille

punos /pˈunos/ (n)
flette
  punomisen tulos

punta /pˈunta/ (n)
pund
  joissakin maissa käytetyn rahayksikön nimi; Iso-Britannian punnan symboli on £

puntaroida /pˈuntarˌoida/ (v)
betrakte
  harkita

puntti /pˈuntːɪ/ (n)
bein
  lahje

puola /pˈuola/ (n)
polsk
  puolan kieli, Puolassa puhuttava länsi-slaavilainen kieli (kielitunnus: pl)

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (n)
polakk
  pysyvästi Puolassa asuva henkilö

puolankielinen /pˈuolaŋkˌielɪnen/ (adj)
polsk
  puolaksi esitetty tai tapahtuva, puolan kielellä oleva.

puoli /pˈuolɪ/ (adj)
halv
  ajanilmauksissa, yms.

puoli /pˈuolɪ/ (n)
lag
  jonkin kokonaisuuden osa; toinen kahdesta; yksi useasta
halvdel
  yhdyssanan osana ilmaisee kaksiosaisen kokonaisuuden toista puolta

puoliaika /pˈuolɪˌaika/ (n)
pause
  eräissä urheilulajeissa peliajan puolisko, joista ensimmäinen jakso pelataan ennen taukoa ja toinen sen jälkeen

puolikas /pˈuolɪkas/ (n)
halvparten
  puoli, puolisko, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puolikuu /pˈuolɪkuː/ (n)
halvmåne
  taivaalla auringon puoliksi valaisema Kuun kiekko

puolinen /pˈuolɪnen/ (n)
lunsj
  puoliltapäivin nautittava ruoka, lounas

puolipiste /pˈuolɪpˌiste/ (n)
semikolon
  välimerkki, joka erottaa kahta lausetta. Luetteloissa sitä käytetään luokkien välillä. Vastaava symboli ;

puolisko /pˈuolɪsko/ (n)
halvdel
  puoli, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puoliso /pˈuolɪso/ (n)
ektemann
  mies (aviomies) tai vaimo

puolittaa /pˈuolɪtːaː/ (v)
halvere
  jakaa kahteen yhtä suureen osaan
  alentaa puoleen

puolivuosittainen /pˈuolɪvˌuosɪtːˌainen/ (adj)
halvårlig
  kaksi kertaa vuodessa tapahtuva

puolue /pˈuolue/ (n)
parti
  yhteisten aatteiden kannattajien ja samoja poliittisia etuja tavoittelevien kansalaisten yhteenliittymä; poliittinen puolue

puolueeton /pˈuoluˌeːton/ (adj)
upartisk
  sellainen, joka ei ole minkään osapuolen puolella

puolueettomuus /pˈuoluˌeːtːomuːs/ (n)
nøytralitet
  se, että on puolueeton

puolukka /pˈuolukːa/ (n)
tyttebær
  kanervakasveihin kuuluva korkea ikivihreä varpu ()

puolustaa /pˈuolustaː/ (v)
forsvare, beskytte
  koettaa vastustaa jnk tahon hyökkäystä

puolustaja /pˈuolustˌaja/ (n)
advokat
  ihminen, joka puolustaa jotakuta tai jotakin; puolestapuhuja
back
  pallopeleissä kenttäpelaaja, jonka tehtävänä on torjua vastustajan hyökkäyksiä

puolustus /pˈuolustus/ (n)
forsvar
  puolustaminen ja sen toteutus

puomi /pˈuomɪ/ (n)
bom
  kulkuväylän sulkemiseen käytettävä, yleensä nouseva ja laskeva puu tai tanko

puoskari /pˈuoskarɪ/ (n)
kvakksalver
  henkilö, joka harjoittaa lääketieteellistä tointa ilman voimassa olevaa lupakirjaa

puoti /pˈuotɪ/ (n)
bod
  myymälä, kauppa, varsinkin pieni erikoisliike

pupu /pˈupu/ (n)
hare
  erityisesti lasten käyttämä hellittelynimi kaniinille tai jänikselle

puraista /pˈuraista/ (v)
bite
  purra nopeasti ja kerran

puristaa /pˈurɪstaː/ (v)
klemme
  painaa tiiviiksi joka suunnasta

purje /pˈurje/ (n)
seil
  (merenkulku) purjealuksen mastoon kiinnitetty kangas, johon tuulen voima kohdistuu ja kuljettaa alusta

purjealus /pˈurjealus/ (n)
seilskip
  purjeita käyttäen tuulen voimalla liikkuva alus

purjehdus /pˈurjehdus/ (n)
seiltur
  purjehtien tai muulla tavoin aluksella tehty matka; myös risteily

purjehtia /pˈurjehtˌia/ (v)
seile
  liikkua vesillä purjeen tai purjeiden avulla

purjehtiminen /pˈurjehtˌimɪnen/ (n)
seilende
  aluksen tai veneen kuljettaminen purjeeseen kohdistuvan tuulen avulla pitkin valittua reittiä halutulla tavalla

purjevene /pˈurjevˌene/ (n)
seilbåt, kutter
  purjelaivaa pienempi alus, joka kulkee tuulen voiman vaikuttaessa sen purjeisiin

purjosipuli /pˈurjosˌipulɪ/ (n)
purre
  purjo (Allium porrum), sipuli, jonka juuresta kasvaa lieriömäisesti pitkiä, leveitä lehtiä

purkaa /pˈurkaː/ (v)
vrak
  hajottaa tai pilkkoa pienempiin osiin hallitusti esimerkiksi taloja tai tavaroita; hajottaa osiin
annullere
  saattaa pätemättömäksi (sopimus); lakkauttaa (yhtiö, yhdistys)

purkki /pˈurkːɪ/ (n)
boks
  pienehkö yleensä kannellinen laajasuinen jäykkä astia

puro /pˈuro/ (n)
bekk
  jokea pienempi vesiväylä, joka on suunnilleen 10 cm:stä pariin metriin leveä

purotaimen /pˈurotˌaimen/ (n)
bekkeørret
  koko maassa paikalliskalana pikku joissa, puroissa ja lampareissa elävä pieni lohikala, taimenen "puromuoto", lähisukua muille taimenille

purppura /pˈurpːura/ (n)
fiolett
  väri violetin ja punaisen välillä; näkvyän valon kirjoon kuulumaton, sen lyhyt- ja pitkäaaltoisen säteilyn yhteisvaikutuksesta aistittava väri

purppurakruunumaluri /pˈurpːurˌakruːnˌumalˌurɪ/ (n)
purpurkronealvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

purra /pˈurra/ (v)
bite
  puristaa hampailla

pursi /pˈursɪ/ (n)
bjeff
  purjeella varustettu soutuvene tai muu pieni alus

pursottaa /pˈursotːaː/ (v)
av
  puristaa jotakin ainetta suuttimen läpi, jolloin aine saa suulakkeen mukaisen muodon

pursotus /pˈursotus/ (n)
ekstrudering
  se, että pursotetaan

purukumi /pˈurukˌumɪ/ (n)
tyggegummi
  pureskeltavaksi tarkoitettu makeinen, jota ei ole tarkoitus niellä

pusero /pˈusero/ (n)
bluse
  ylävartalon ylle puettava yleensä vain vyötäröön saakka ulottuva vaatekappale

puska /pˈuska/ (n)
busk
  häpykarvoitus (erityisesti runsas karvoitus)

pussata /pˈussata/ (v)
kysse
  antaa pusu, erityisesti suuteluun verrattuna lyhytaikaisesti ja usein muualle kuin suulle

pussi /pˈussɪ/ (n)
pose
  joustavaseinämäinen säiliö, joka on tehty esimerkiksi muovista, voimapaperista tai kankaasta

pussilakana /pˈussɪlˌakana/ (n)
dynetrekk
  pussin muotoon ommeltu lakana, jonka sisään peite laitetaan

pussinperä /pˈussɪmpˌeræ/ (n)
blindgate
  umpikuja; tie tai katu, jonka päässä on käännöspaikka

pussittaa /pˈussɪtːaː/ (v)
burugle
  pakata pussiin

pusu /pˈusu/ (n)
kyss
  suudelma

putatiivinen /pˈutatˌiːvɪnen/ (adj)
antatt
  luuloteltu, otaksuttu, oletettu

putiikki /pˈutɪːkːɪ/ (n)
butikk
  pieni myymälä

putka /pˈutka/ (n)
fengsel
  lyhytaikaista henkilön talteenottoa varten tarkoitettu, usein poliisiasemalla sijaitseva säilö

putki /pˈutkɪ/ (n)
rør
  tavallisesti poikkileikkaukseltaan pyöreä, tasapaksu ja molemmista päistä avoin kappale

putkimies /pˈutkɪmies/ (n)
rørlegger
  ammattilainen, joka korjaa ja huoltaa rakennusten lämpö-, vesi- ja ilmastointijärjestelmiä ja -laitteita

putoaminen /pˈutoˌamɪnen/ (n)
krasje
  pudota-verbistä muodostettu teonnimi

puu /pˈuː/ (n)
tre
  puuvartinen, pensasta suurempi kasvi
  kytketty, syklitön tietorakenne

puuaines /pˈuːaines/ (n)
tre
  (puutavara) mekaanisesti tai kemiallisesti jalostettava puuraaka-aine

puuduttaa /pˈuːdutːaː/ (v)
nummen
  saada puutumaan

puuhioke /pˈuːhɪˌoke/ (n)
slipmasse
  hiomakoneella mekaanisen työstön sivutuotteena saatu tai paperiteollisuuden prosessissa puusta sellaisenaan tai höyrytetystä puusta hiottu kuituraaka-aine

puujalka /pˈuːjalka/ (n)
stylte
  (alkujaan puinen) pareittain käytettävä väline, jolla voi kulkea tavallista korkeammalla; puujalat

puukenkä /pˈuːkeŋkæ/ (n)
tresko
  puupohjainen kenkä

puukottaa /pˈuːkotːaː/ (v)
stikke
  lyödä tai viiltää henkilöä vahingoittamistarkoituksessa puukolla tai muulla teräaseella

puunkuori /pˈuːŋkuorɪ/ (n)
bark
  kookkaan puuvartisen kasvin rungon ja oksien mantoa, jälttä ja nilaa peittävä solukko, parkki

puupuhallin /pˈuːpuhˌallɪn/ (n)
treblåseinstrument
  puhallussoitinten ryhmän soitin, joka eroaa vaskipuhaltimista materiaaliltaan (joka voi olla puuta tai metallia) sekä äänenmuodostukseltaan.

puuro /pˈuːro/ (n)
grøt
  jostakin viljasta maidon tai veden kanssa keittämällä valmistettu velliä kiinteämpi ruoka

puuseppä /pˈuːsepːæ/ (n)
tømrer
  ainespuun käsittelyn ammattilainen, joka tekee puusta erilaisia esineitä sekä korjaa ja entisöi

puuska /pˈuːska/ (n)
deilig
  äkillinen tunteenilmaus

puutarha /pˈuːtarha/ (n)
hage, have
  puilla, pensailla ja kukkaistutuksilla koristeltu rauhallinen ulkoalue, jossa usein tuotetaan koristekasvien lisäksi juureksia ja vihanneksia. Suomessa kasvukauden pidentämiseksi on käytetty kasvilavaa taimien kasvatukseen. Kaupallisesti toimivaa puutarhaa nimitetään kauppapuutarhaksi.

puutarhamansikka /pˈuːtarhamˌansɪkːa/ (n)
jordbær
  marjojen tuotantoon jalostettu mansikka, jota kasvatetaan kotitarvekäyttöön puutarhoissa ja kaupallisesti pelloilla ja kasvihuoneissa. .

puutarhuri /pˈuːtarhˌurɪ/ (n)
gartner
  puutarhatalouden perustutkinto

puutavara /pˈuːtavˌara/ (n)
trevirke
  puusta, erityisesti puun rungosta, saatavan raaka-aineena ja kaupallisena tuotteena käytettävän puuaineen yleisnimitys

puute /pˈuːte/ (n)
mangel
  kova tarve; se, että jotakin ei ole

puuteri /pˈuːterɪ/ (n)
knuse
  kosmeettinen jauhe jota käytetään kasvojen ihon ehostamiseen

puuterilumi /pˈuːterˌilumɪ/ (n)
pudder
  vastasatanut, irtonainen, tiivistymätön lumi, jollaista muodostuu yleensä tyynellä ilmalla ja kovalla pakkasella

puutiainen /pˈuːtɪˌainen/ (n)
flått
  punkkeihin kuuluva kahdeksanjalkainen verta imevä eläin, joka saattaa purressaan levittää tauteja

puuttua /pˈuːtːua/ (v)
frøken
  olla poissa jostakin ja aiheuttaa siten sen vajavaisuus
mangle
  olla olematta jollakin/jollakulla ja aiheuttaa siten sille puute tai tarve

puutua /pˈuːtua/ (v)
sovne
  tulla tunnottomaksi

puuviilu /pˈuːvɪːlu/ (n)
finér
  vanerin valmistusta varten sorvipöllistä sorvaamalla tai viiluttamista varten tukista poikittaissuuntaan höyläämällä tai sahaamalla leikattu ohut taipuisa puulevy

puuvilla /pˈuːvɪlla/ (n)
bomull
  malvakasveihin (Gossypium) lukeutuva yksi- tai monivuotinen ruoho. Hyötykasveina käytettyjä lajeja on useita.

pyhiinvaellus /pˈyhɪːnvaˌellus/ (n)
valfart
  uskonnollinen matka pyhänä pidettyyn paikkaan

pyhiinvaeltaja /pˈyhɪːnvaˌeltaja/ (n)
pilegrim
  pyhiinvaelluksen tekijä

pyhimys /pˈyhɪmys/ (n)
helgen
  pyhänä pidetty henkilö

pyhä /pˈyhæ/ (adj)
hellig
  uskonnoissa Jumalalle tai jumalille erotettu
kanonisere
  arvonimi pyhimykseksi julistetulle lähinnä katolilaisuudessa

pyhäkkö /pˈyhækːø/ (n)
helgenskrin
  pyhättö, temppeli tai palvontapaikka, joka on rakennettu säilyttämään kristinuskon pyhäinjäännöstä

pyjama /pˈyjama/ (n)
pyjamas
  väljä yöasu, johon kuuluu housut ja paita

pylly /pˈylly/ (n)
bak
  takapuoli

pyramidi /pˈyramˌidɪ/ (n)
piramide
  pohjaltaan neliömäinen, sivuiltaan kolmiomainen, sileä- tai porrastettu huippua kohti kapeneva kivirakennelma, jossa yleensä on sisätiloja

pyrkiä /pˈyrkɪæ/ (v)
streve
  yrittää päästä johonkin tavoitteeseen

pyrstö /pˈyrstø/ (n)
hale
  erityisesti selkäjänteisten, kuten kalojen, lintujen ja useiden sammakkoeläinten ruumiin takapäässä olevan pidentymän nimitys, joka häntää vastaavana ruumiinosana mm. helpottaa liikkumista

pyrstötiainen /pˈyrstøtɪˌainen/ (n)
stjertmeis
  huomiota herättävän pitkäpyrstöinen pikkulintu ()

pyry /pˈyry/ (n)
snøstorm
  tiheä lumisade

pystykorva /pˈystykˌorva/ (n)
knipling
  mikä tahansa koirarotu, jolle ovat ominaisia pystyssä olevat, kolmionmuotoiset korvat

pysyvästi /pˈysyvˌæstɪ/ (adv)
for alltid
  siten, että tekoa ei voi kumota; peruuttamattomasti

pysyä /pˈysyæ/ (v)
bli
  jäädä jhk paikkaan tai olotilaan, olla lähtemättä jstk

pysyä vaiti /pˈysyæ vˈaitɪ/ (v)
stum
  olla puhumatta; pitää salassa

pysäkki /pˈysækːɪ/ (n)
holdeplass
  joukkoliikenteen kulkuneuvojen pysähtymispaikka matkustajien ottamista ja jättämistä varten

pysäköintipaikka /pˈysækˌøintɪpˌaikːa/ (n)
parkeringsplass
  ajoneuvon seisottamista tai säilyttämistä varten varattu alue

pysäköintitalo /pˈysækˌøintɪtˌalo/ (n)
parkeringshus
  maanpäällinen pysäköintilaitos; tyypillisesti monikerroksinen

pyy /pˈyː/ (n)
jerpe
  eräs Suomessakin pesivä metsäkanojen alaheimoon kuuluva aitokanalaji () tai sen yksilö

pyydys /pˈyːdys/ (n)
rem
  kalojen, riistan tai petojen pyydystämiseen käytettävä väline tai laite

pyydystää /pˈyːdystæː/ (v)
fange
  pyytää, ottaa kiinni jotakin; metsästää, saalistaa

pyyhe /pˈyːhe/ (n)
håndkle
  tarkoitukseen soveltuvasta materiaalista, us. tekstiilistä tai paperista, valmistettu esine, jota käytetään pois pyyhkimiseen, kuivaamiseen tms.

pyyhekumi /pˈyːhekˌumɪ/ (n)
viskelær
  väline, jolla voi pyyhkiä pois lyijykynän jäljen

pyyheliina /pˈyːhelˌiːna/ (n)
håndkle
  kuivaamiseen käytettävä yl. kankainen pyyhe

pyyhkiä /pˈyːhkɪæ/ (v)
tørke av
  poistaa likaa pinnalta hankaamalla tai kevyesti painamalla yleensä tekstiilistä esinettä sen päällä
slette
  poistaa kynänjälkeä piirtopinnalta; kumittaa

pyykinpesuaine /pˈyːkɪmpˌesuˌaine/ (n)
vaskemiddel
  pyykinpesuun käytettävä pesuaine

pyykkipoika /pˈyːkːɪpˌoika/ (n)
klesklype
  nipistin, jonka avulla ripustetaan pesty pyykki kuivumaan narulle

pyytää /pˈyːtæː/ (v)
be om
  esittää pyyntö, anoa, kehottaa tekemään jotakin tai pyytää palvelusta tai esinettä

pyytää anteeksi /pˈyːtæː ˈanteːksɪ/ (v)
beklage
  esittää anteeksipyyntö

pyökki /pˈyøkːɪ/ (n)
bøk
  euroopanpyökki, kasvuvyöhykkeellään hyvin kookkaaksi kasvava jalo lehtipuu ()

pyöreä /pˈyøreæ/ (adj)
rund
  ympyrän muotoinen, pallomainen

pyörittää /pˈyørɪtːæː/ (v)
knipse
  saada pyörimään
Løpe
  pitää toiminnassa

pyöriä /pˈyørɪæ/ (v)
dreie
  liikkua pysyen osittain paikallaan

pyöriäinen /pˈyørɪˌæinen/ (n)
nise
  pyöriäisten heimon () valas

pyörremyrsky /pˈyørremˌyrsky/ (n)
virvelstorm
  mitoiltaan matalapainetta pienempi ilmakehän virtausjärjestelmä, johon liittyy mm. myrskykeskuksen ilmanpaineminimiä kiertävä, lähellä maanpintaa erittäin voimakas ilmavirtaus

pyörteisyys /pˈyørteisyːs/ (n)
turbulens
  kaasujen ja nesteiden epästationaarisissa tai ei laminaarisissa virtauksissa esiintyvää vaikeasti hallittavaa ominaispiirrettä kuvaava suure

pyörtyä /pˈyørtyæ/ (v)
besvime
  menettää tajuntansa hetkeksi ja kaatua

pyörä /pˈyøræ/ (n)
hjul
  keskelle kiinnitetyn akselin ympäri pyörivä mekaaninen laite

pyörähtää /pˈyøræhtæː/ (v)
skru
  mennä kerran ympäri, kääntyä akselin ympäri

pyöräillä /pˈyøræillæ/ (v)
sykle
  ajaa polkupyörällä

pyöräily /pˈyøræily/ (n)
sykling
  polkupyörällä ajettavat kilpailut

pyörätuoli /pˈyørætˌuolɪ/ (n)
rullestol
  liikuntavammaisen liikkumavälineenä käytettävä tuoli, jossa on pyörät

pyöveli /pˈyøvelɪ/ (n)
bøddel
  kuolemanrangaistuksen toimeenpanija; teloittaja, mestaaja

pyöveliaratti /pˈyøvelˌiarˌatːɪ/ (n)
skjellnakkepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pähkinä /pˈæhkɪnæ/ (n)
valnøtt
  kuiva, aukeamaton hedelmä, joka sisältää vain yhden siemenen. Kaupallisesti ja arkikielessä nimitetään muunkin laisia kovia syötäviä paljon rasvaa ja valkuaista sisältäviä hedelmiä tai sellaisen osia pähkinöiksi.
ball
  vaikea tehtävä

pähkinäpensas /pˈæhkɪnæpˌensas/ (n)
hassel
  euroopanpähkinäpensas, korkeakasvuinen pensas (); hedelmä on pähkinä, joka kypsyy kasvukauden päättyessä

päihittää /pˈæihɪtːæː/ (v)
slå
  voittaa kilpailussa, kukistaa

päihtynyt /pˈæihtynyt/ (adj)
beruset
  jonkin päihteen vaikutuksen alainen

päinmakuu /pˈæinmakuː/ (n)
legge seg flat
  asento, jossa maataan siten, että vatsa ja rinta on maata vasten

päinvastoin /pˈæinvastoin/ (adv)
tvert imot
  vastakkaisella tavalla (kuin aiemmin ilmaistu)

päissään /pˈæissæːn/ (adv)
drita
  humalapäissään, juovuksissaan

päivittäinen /pˈæivɪtːˌæinen/ (adj)
daglig
  sellainen, joka esiintyy, tapahtuu, toistuu tms. jokaisena päivänä; jokaiseen päivään kuuluva, jokapäiväinen

päivittää /pˈæivɪtːæː/ (v)
oppgrade
  ottaa käyttöön uudempi ja kehittyneempi malli
oppdatere
  korvata vanhentunut tietokoneohjelma ajantasaisella versiolla

päivitys /pˈæivɪtys/ (n)
ajourføring
  ajan tasalle saattaminen

päivystys /pˈæivystys/ (n)
avgift
  toimintavalmius, odotteleminen; valmius vastaanottaa sovitunlaisia tehtäviä

päivä /pˈæivæ/ (n)
dag
  valoisa aika vuorokaudesta, aamun ja illan välissä

päiväkirja /pˈæivækˌirja/ (n)
dagbok
  henkilökohtainen muistikirja merkittävien tapahtumien muistiin merkitsemiseksi

päiväkoti /pˈæivækˌotɪ/ (n)
barnehage
  lastentarha; paikka, jossa lastenhoitajat hoitavat ryhmää lapsia vanhempien ollessa töissä

päivälehti /pˈæivælˌehtɪ/ (n)
dagsavis
  päivittäin tai lähes jokaisena viikonpäivänä ilmestyvä sanomalehti

päivämäärä /pˈæivæmˌæːræ/ (n)
data
  kalenterin mukainen ajankohta, päivän aikamäärä ()

päivänkakkara /pˈæivæŋkˌakːara/ (n)
margaritt
  valko-keltakukkainen asterikasvi ()

päivänkorento /pˈæivæŋkorˌento/ (n)
døgnflue
  päivänkorentojen lahkon () hyönteisiä

päivänseisaus /pˈæivænsˌeisaus/ (n)
solverv
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Kravun tai Kauriin kääntöpiirillä

päiväntasaaja /pˈæivæntasˌaːja/ (n)
ekvator
  Maan ekvaattori

päiväntasaus /pˈæivæntasaus/ (n)
jamdøger
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Maan päiväntasaajalla

päivänvarjo /pˈæivænvˌarjo/ (n)
paraply
  päivänpaisteelta suojaava sateenvarjon kaltainen suoja, auringonvarjo

pässi /pˈæssɪ/ (n)
saubukk, sauebukk
  urospuolinen lammas

pää /pˈæː/ (n)
hode
  kehon osa, jossa yleensä sijaitsevat aivot, silmät, korvat, suu ja nenä

pääasiallinen /pˈæːasɪˌallɪnen/ (adj)
hoved-
  sellainen, joka on pääasiana

pääasiassa /pˈæːasɪˌassa/ (adv)
hovedsakelig
  merkittävimmältä osin, suurimmalta osin

päähine /pˈæːhɪne/ (n)
hodeplagg
  päässä pidettävä vaatekappale, suoja tai koriste, esimerkiksi hattu tai kruunu

päähuivi /pˈæːhwɪvɪ/ (n)
hodetørkle
  päässä pidettävä huivi

pääkatu /pˈæːkatu/ (n)
hovedgate
  kaupungin merkittävä katu, joka sijaitsee tyypillisesti keskustassa

pääkaupunki /pˈæːkaupˌuŋkɪ/ (n)
hovedstad
  itsenäisen valtion hallinnollinen keskus

pääkirjoitus /pˈæːkɪrjˌoitus/ (n)
fører
  sanoma- ja aikakauslehden aloitussivulla sijaitseva, päätoimittajan hyväksymä mielipidekirjoitus, joka kertoo lehden kannan ajankohtaiseen aiheeseen

pääkonttori /pˈæːkontːˌorɪ/ (n)
hovedkontor
  strategisesti sijoitettu keskuskonttori, joka toimii yrityksen ja sen konttoriverkoston hallintokeskuksena; myös kyseinen toimistorakennus

päälaki /pˈæːlakɪ/ (n)
isse
  ihmisen tai eläimen pään ylin, kaareva osa; pään lakipiste

päällikkö /pˈæːllɪkːø/ (n)
boss
  työpaikalla yksikön johtaja

päällyskivi /pˈæːllyskˌivɪ/ (n)
løper
  myllynkiviparin päällimmäinen kivi

päällystakki /pˈæːllystˌakːɪ/ (n)
frakk
  pikkutakin ja muiden ylävartaloa peittävien vaatteiden päällä käytettävä takki

päällystää /pˈæːllystæː/ (v)
frakk
  laittaa pysyvästi jonkin päälle jotakin

pääluokka /pˈæːluokːa/ (n)
røst
  prdoduktiivinen rakenne, jolla muutetaan verbin tai lauseen argumenttirakennetta ja valenssia, suomessa verbien taivutusluokka, joka kertoo siitä tunnetaanko tekijä

päämies /pˈæːmies/ (n)
overhode
  jotakin toimintaa johtava henkilö, jonka asema on ylimpänä arvoasteikossa; johtaja, päällikkö
evne
  aatelissuvun vanhin (miespuolinen) henkilö

pääministeri /pˈæːmɪnˌisterɪ/ (n)
statsminister
  valtion hallituksen johtaja

päämäärä /pˈæːmæːræ/ (n)
mål
  tavoite, tarkoitus

päänsärky /pˈæːnsærky/ (n)
hodepine
  pääkipu, päässä tuntuva särky ja kipu

päänvaiva /pˈæːnvaiva/ (v)
hodepine
  asia tai henkilö, joka aiheuttaa jollekulle huolta, vaivaa tai ärsytystä

pääoma /pˈæːoma/ (n)
kapital
  (kansantaloustiede) reaalipääoma; yksi kolmesta tuotannontekijästä maan ja työn ohella; esimerkiksi tuotannontekijänä käytettävä rakennus tai kone
  (liiketaloustiede) finanssipääoma; raha ja vastaavat välineet

pääosa /pˈæːosa/ (n)
rolle
  näytelmän tai elokuvan tärkein rooli, päähenkilön osa, päärooli
del
  suuri enemmistö

päärautatieasema /pˈæːrautatˌieasˌema/ (n)
sentralstasjon
  kaupungin tai muun alueen useasta rautatieasemasta sijainniltaan, merkitykseltään tai toiminnallisesti keskeisin

päärme /pˈæːrme/ (n)
fald
  vaatteen tai kankaan kaksinkertaiseksi taitettu ja yhteen ommeltu reuna

pääruoka /pˈæːruoka/ (n)
hovedrett
  usean ruokalajin ateriassa tyypillisesti aterian keskellä syöty raskain ruokalaji

päärynä /pˈæːrynæ/ (n)
pære
  tarhapäärynä, hedelmäpuuna viljelty ruusukasvien heimon puu (Pyrus communis), joka on läheistä sukua omenapuulle
  päärynäpuun hedelmä

pääsana /pˈæːsana/ (n)
oppslagsord
  sana, johon määritteet viittaavat

pääsiäinen /pˈæːsɪˌæinen/ (n)
påske
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ylösnousemuksen muistoksi

pääsiäismuna /pˈæːsɪˌæismuna/ (n)
påskeegg
  koristeltu muna, joita annetaan lahjaksi pääsiäisenä; munan sisällä on usein yllätys

pääsiäispupu /pˈæːsɪˌæispupu/ (n)
påskehare
  kuvitteellinen jänis, joka tuo lapsille suklaamunia pääsiäisenä.

pääsky /pˈæːsky/ (n)
svale
  laajalle levinneen, noin 75 lajin varpuslintuheimon, pääskyjen (Hirundinidae), jäsen. Heimoon kuuluu kolme Suomessa pesivää lajia: haarapääsky, räystäspääsky ja törmäpääsky

päästä /pˈæːstæ/ (v)
ankomme
  saavuttaa jokin paikka, onnistua tulemaan jnnk

päästä käsiksi /pˈæːstæ kˈæsɪksɪ/ (v)
aksessere
  saada ponnistelujen tuloksena jk käyttöönsä

päästä läpi /pˈæːstæ lˈæpɪ/ (v)
passere
  suorittaa hyväksytysti

päästää /pˈæːstæː/ (v)
slippe
  vapauttaa
  antaa selvitä vähällä, päästää pälkähästä
  vapauttaa ilmoille
forlate
  antaa, sallia jotain

pääte /pˈæːte/ (n)
suffigere
  sanan loppuun lisättävä aines; sijapääte, jokin muu taivutuspääte tai johdospääte, tai mikä tahansa sanan lopusta tunnistettava osa

päätellä /pˈæːtellæ/ (v)
anta
  tehdä johtopäätös

päätepiste /pˈæːtepˌiste/ (n)
endepunkt
  ääripää, loppupää, reitin tms. loppupiste, matkan pää

pääteviiva /pˈæːtevˌiːva/ (n)
serif
  eräissä kirjasinlajeissa kirjainmerkin osien päässä esiintyvä poikittainen viiva

päätoimittaja /pˈæːtoimˌitːaja/ (n)
sjefredaktør
  julkaisun vastaava toimittaja, joka vastaa pääkirjoituksista ja kantaa oikeudellisen vastuun sisällöstä

päättyä /pˈæːtːyæ/ (v)
avslutte
  tulla loppuunsa

päättää /pˈæːtːæː/ (v)
beslutte
  tehdä päätös
formål
  viedä loppuun, saattaa loppuun, lopettaa

pääty /pˈæːty/ (n)
formål
  pitkänomaisen rakennuksen lyhyempi sivu tai sivu, jonka yläosa rajautuu kattoon kolmiomaisena

päätyä /pˈæːtyæ/ (v)
havne
  tulla, joutua viimein johonkin

päätös /pˈæːtøs/ (n)
avgjørelse
  pohdinnan tuloksena syntyvä vakuuttuminen jonkin asian tekemisestä; hallinnollisesti tehty ratkaisu
utslag
  oikeuden päätös

pökäle /pˈøkæle/ (n)
bæsj
  pala kiinteää ulostetta

pölkky /pˈølkːy/ (n)
kloss
  puupölkky, pölli, tukin tai hirren katkaistu osa erityisesti asetettuna pystyyn alustaksi
  alusta, jolle teloitettavan kaula asetetaan katkaistavaksi

pöllö /pˈøllø/ (n)
ugle
  Strigidae-heimoon kuuluvia öisin liikkuvia petolintuja, jotka tunnistaa suuresta päästä, lyhyestä kaulasta ja koukkumaisesta nokasta

pöllölintu /pˈøllølˌintu/ (n)
hertug
  (eläintiede) kaikkialla maailmassa Antarktista lukuun ottamatta tavattavan lintulahkon (Strigiformes) yksilö. Pöllölintuihin kuuluu noin 200 lintulajia.

pöly /pˈøly/ (n)
støv
  hyvin hienojakoinen aine, jolle ilmassa leijuminen on ominaista

pölyinen /pˈølyinen/ (adj)
støvete
  pölyn peittämä

pölynimuri /pˈølynˌimurɪ/ (n)
støvsuger
  siivoukseen käytettävä sähkölaite, joka imee sisäänsä pölyä ja roskia

pölyttää /pˈølytːæː/ (v)
dust
  poistaa pölyä

pölyyntyä /pˈølyːntˌyæ/ (v)
dust
  tulla pölyiseksi, kerätä pölyä

pörssi /pˈørssɪ/ (n)
børs
  julkinen kauppapaikka kaupankäynnin kohteen, erityisesti arvopapereiden, ostamista ja myymistä varten; rakennus jossa se toimii

pötsi /pˈøtsɪ/ (n)
buk
  märehtijän ensimmäinen maha

pöytä /pˈøytæ/ (n)
bord
  huonekalu, jossa on jalkojen varassa seisova taso työntekoa, lukemista, syömistä yms. varten

pöytälaatikko /pˈøytælˌaːtɪkːo/ (n)
feste
  kirjoituspöytään tai muuhun pöytään kuuluva vetolaatikko

pöytäliina /pˈøytælˌiːna/ (n)
duk
  pöydän päälle asetettava liina, joka suojaa pöydänkantta

pöytätennis /pˈøytætˌennɪs/ (n)
bordtennis
  peli, jossa lyödään palloa pöydällä olevan verkon yli vastustajalle

pöytävuori /pˈøytævˌuorɪ/ (n)
platå
  eroosion vaikutuksesta syntynyt tasalakinen jyrkkärinteinen vuori

quenya /kˈuenˌya/ (n)
quenya
  eräs J. R. R. Tolkienin kehittämä, ja hänen tarinoissaan esiintyvä, keinotekoinen kieli (kielikoodi: qya)

raajarikko /rˈaːjarˌikːo/ (n)
krøpling
  vaikeasti raajavammainen henkilö

raaka /rˈaːka/ (adj)
rå
  sellainen, joka ei ole vielä kypsynyt, kypsymätön
  jalostamaton
ustekt
  kypsentämätön; vaillinaisesti kypsennetty
grusom
  julma, toisten oikeuksista tai hyvinvoinnista piittaamaton, arkikielessä brutaali

raaka /rˈaːka/ (n)
rå
  purjealuksen mastoon poikittain kiinnitetty pyöröpuu, raakapuu, johon raakapurje kiinnitetään

raaka-aine /rˈaːkaˈaine/ (n)
råstoff
  luonnonvara tai puolivalmiste, mistä jalostetaan erilaisia tuotteita

raakalaisuus /rˈaːkalˌaisuːs/ (n)
brutalitet
  se, että on raakalainen

raakapuu /rˈaːkapuː/ (n)
rå
  (merenkulku) raaka, raakapuomi, purjelaivan mastoon kiinnitetty vaakasuora, aluksen kölilinjaan nähden kohtisuora poikkipuu, johon raakapurje kiinnitetään

raamattu /rˈaːmatːu/ (n)
bibel
  iso kirja, etenkin kattavista, ohjekirjoista käytetty sanonta

raamatullinen /rˈaːmatˌullɪnen/ (adj)
bibelsk
  sellainen, joka liittyy Raamattuun, on Raamatussa tai Raamatusta peräisin

raapia /rˈaːpɪa/ (v)
risp
  vetää tai hangata jollakin terävällä jotakin pintaa jälkiä jättäen, naarmuttaen

raaputtaa /rˈaːputːaː/ (v)
risp
  eräänlaisesta raapimisesta

raate /rˈaːte/ (n)
bukkeblad
  , märillä kasvupaikoilla viihtyvä kasvi

raatihuone /rˈaːtɪhˌuone/ (n)
rådhus
  julkinen rakennus, jossa kaupunginraati eli -hallitus kokoontui

raato /rˈaːto/ (n)
kadaver
  kuollut, hajoava eläimen ruumis

rabbi /rˈabːɪ/ (n)
rabbiner
  juutalainen lainoppinut, alun perin juutalaisen uskon ja lain opettaja ja tulkitsija ja tuomari, joka voi nykyisin myös toimia jumalanpalveluksissa ja edustaa juutalaista seurakuntaa

rabbiini /rˈabːɪːnɪ/ (n)
rabbiner
  juutalaisen seurakunnan hengellinen johtaja, Talmudin tuntija

rabies /rˈabies/ (n)
hundegalskap
  rhabdo-RNA-viruksen aiheuttama aivotulehdukseen johtava virusinfektio, joka leviää syljen, esim. eläimen pureman välityksellä. Jokainen yritys juoda vettä tai muuta nestettä aiheuttaa nielun lihaksissa erittäin kivuliaan kouristuksen.

radeeraus /rˈadeːraus/ (n)
etsning
  etsauksen vanhentunut nimitys, radeeramalla valmistettu taideteos
radering
  raaputus

radioaktiivinen /rˈadɪoˌaktɪːvɪnen/ (adj)
radioaktiv
  sellainen, jossa esiintyy radioaktiivisuutta

radioaktiivisuus /rˈadɪoˌaktɪːvɪsuːs/ (n)
radioaktivitet
  luonnonilmiö, jossa tiettyjen alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti säteilyä vapauttaen

radiolähetystekniikka /rˈadɪˌolæhetˌysteknˌiːkːa/ (n)
radio
  (joukkotiedotus) tekninen menetelmä, jota käytetään radiolähetysten aikaansaamiseen; myös lähetysten tuottamiseen käytetty laitteisto ja kaikki siihen liittyvä

radioputki /rˈadɪopˌutkɪ/ (n)
klaff
  elektroniputki, viittaa komponentin käyttämiseen radiovastaanottimissa tai lähettimissä

radiovastaanotin /rˈadɪovˌastaːnotɪn/ (n)
radio
  radiolähetysten vastaanottamiseen käytettävä laite, arkikielessä radio, jossa antennin kautta saatu radiosignaali vahvistetaan ja siitä erotetaan siirretty informaatio, esimerkiksi ääni

radon /rˈadon/ (n)
radon
  jalokaasu, alkuaine Rn

rae /rˈae/ (n)
haglkorn
  taivaalta raesateessa satava pala jäätä
korn
  (materiaalitiede) yhden yksittäiskiteen muodostama alue kiteisessä materiaalissa

raejuusto /rˈaejˌuːsto/ (n)
hytteost
  pehmeä ja ryynimäinen kypsyttämätön juusto

raha /rˈaha/ (n)
penger
  vaihdon väline, jota voi vaihtaa hyödykkeisiin eli palveluihin ja tavaroihin ja jota käytetään arvon ja hinnan mittana

rahakukkaro /rˈahakˌukːaro/ (n)
børs
  kukkaro rahaa varten

rahanpesu /rˈahampˌesu/ (n)
hvitvasking
  rikoksilla hankitun rahan naamiointi laillisista lähteistä saaduksi

rahapaja /rˈahapˌaja/ (n)
som ny
  laitos joka lyö kolikoita; nykyään toimenkuvaan kuuluu myös seteleiden painaminen

rahastaja /rˈahastˌaja/ (n)
dirigent
  henkilö, joka kerää maksun matkustajilta liikennevälineessä

rahaton /rˈahaton/ (adj)
blakk
  sellainen, jolla ei ole rahaa, vailla rahaa oleva

rahka /rˈahka/ (n)
kvarg
  maitorahka – hapatetusta maidosta valmistettu massa, josta hera on lähes kokonaan poistettu

rahti /rˈahtɪ/ (n)
frakte
  korvaus tavaran kuljetuksesta, rahti-, kuljetusmaksu

rahtilaiva /rˈahtɪlˌaiva/ (n)
fraktskip
  tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettu laiva

raide /rˈaide/ (n)
jernbanespor
  yhden tai kahden kiskon muodostama kokonaisuus, junanrata; monorail t. rautatien kiskopari

raihnainen /rˈaihnainen/ (adj)
utslitt
  iän tai vaivojen heikentämä tai rappeuttama

raikas /rˈaikas/ (adj)
fersk
  (myös kuvaannollisesti) tuore, uusi, ei vanhentunut

railo /rˈailo/ (n)
forkastning
  jäähän ilmestyvä halkeama

rainelippu /rˈainelˌipːu/ (n)
jekke
  valtion aluksen keulan rainetankoon nostettava, yleensä neliön muotoinen lippu

raiskata /rˈaiskata/ (v)
voldta
  pakottaa sukupuoliyhdyntään fyysistä väkivaltaa, sen uhkaa tai sillä pelottelua käyttäen

raiskaus /rˈaiskaus/ (n)
valdtekt
  väkisinmakaaminen, sukupuoliyhteys ilman toisen osapuolen tahtoa

raita /rˈaita/ (n)
selje
  pajujen sukuun kuuluva leveälehtinen puu tai pensas Salix caprea

raitamesikko /rˈaitamesˌikːo/ (n)
haukhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

raitasuomuaratti /rˈaitasˌuomuarˌatːɪ/ (n)
brunmaskeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

raitiotie /rˈaitɪotie/ (n)
sporvei
  kadulle henkilöliikennettä varten rakennettu yleensä sähköistetty rautatien tyyppinen järjestelmä, jolla lyhyin välein kulkee raitiovaunuja

raitiovaunu /rˈaitɪovˌaunu/ (n)
sporvogn, trikk
  raitiotietä pitkin kulkeva kaupungin sisäisen tai lähiliikenteen joukkoliikenneväline

raitis /rˈaitɪs/ (adj)
edru
  alkoholijuomia nauttimaton
frisk
  raikas; kirpeä, viileä

raivokohtaus /rˈaivokˌohtaus/ (n)
deilig
  tilanne, jossa henkilö on täynnä raivoa eikä näytä rauhoittuvan lainkaan

raja /rˈaja/ (n)
grense
  se, mihin jokin muu konkreettinen tai kuviteltu asia loppuu, ja mistä toinen alkaa

raja-arvo /rˈajaˈarvo/ (n)
dørstokk
  rajoituksenomainen arvo, jota ei saisi ylittää tai alittaa

rajallinen /rˈajallɪnen/ (adj)
avgrensa
  rajoitettu, rajalla tai rajoilla varustettu

rajapyykki /rˈajapˌyːkːɪ/ (n)
røys
  (maanmittaus, oikeustiede) rajojen merkitsemiseen käytetty paalu tai muu lain mukainen merkintä

rajata /rˈajata/ (v)
begrensning
  määritellä rajat, joiden sisälle jokin jää
kro
  poistaa valokuvasta ylimääräiset kaistaleet reunoilta, jotta pääkohde tulisi paremmin esille

rajatarkastus /rˈajatˌarkastus/ (n)
avkrysse
  maan rajalla suoritettava tarkastus

rajaus /rˈajaus/ (n)
avgrensing
  tarkasteltavan asian rajojen asettaminen laajuuden kaventamiseksi

rajoittaa /rˈajoitːaː/ (v)
begrensning
  estää tai kieltää tapahtumasta tai tekemästä jotakin liian pitkälle tai laajalle, asettaa rajoitteita
  olla jonkin rajana, muodostaa tai asettaa raja

rajoitus /rˈajoitus/ (n)
begrensning
  jotain toimintaa rajoittava asia

rajuilma /rˈajwɪlma/ (n)
storm
  kova myrsky, sade ja ukkonen

rakas /rˈakas/ (adj)
kjær
  sellainen, joka on rakkauden kohteena, erityisen pidetty, monesti myös palvottu

rakas /rˈakas/ (n)
kjær
  henkilö, joka on toisen rakkauden kohde (käytetään tavallisesti puhutteluissa)

rakastaa /rˈakastaː/ (v)
elske
  pitää paljon; olla syvästi kiintynyt pitkänkin ajan jälkeen

rakastella /rˈakastella/ (v)
elske
  harrastaa eroottista yhdessäoloa; olla seksuaalisessa kanssakäymisessä, olla yhdynnässä

rakastettava /rˈakastˌetːava/ (adj)
elskverdig
  sellainen, josta on helppo pitää; herttainen

rakenne /rˈakenne/ (n)
struktur
  jonkin kokonaisuuden osien yhteen liittämiseen sovellettujen keinojen yhdistelmä; luonnon aikaansaaman koostumuksen muoto

rakenneosa /rˈakennˌeosa/ (n)
konstituerende
  jonkin rakenteen kokonaisuudesta erotettavissa oleva osa

rakennus /rˈakennus/ (n)
bygning
  ihmisen tekemä rakennelma, jossa on katto, seinät ja lattia

rakentaa /rˈakentaː/ (v)
bygge
  tehdä rakennus tai rakennelma

rakentaminen /rˈakentˌamɪnen/ (n)
bygge
  rakennuksen tai muun rakennuskohteen toteuttaminen

rakkaus /rˈakːaus/ (n)
kjærlighet
  syvän kiintymyksen tunne toista ihmistä tai jotakin asiaa kohtaan

rakkaussuhde /rˈakːaussˌuhde/ (n)
forhold
  yleensä ihastumisesta alkava kahden toisilleen henkisesti läheisen ihmisen välinen vuorovaikutteinen suhde

rakki /rˈakːɪ/ (n)
kjøter
  sekarotuinen koira, seropi

rakko /rˈakːo/ (n)
blære
  nesteen täyttämä pussimainen sisäelin

rakuuna /rˈakuːna/ (n)
dragon
  jalan taisteleva, mutta hevosella liikkuva sotilas

rampa /rˈampa/ (n)
krøpling
  raajavammainen (kyse jaloista)

ramppikuume /rˈampːɪkˌuːme/ (n)
sceneskrekk
  yleisön edessä esiintymistä edeltävä hermostuneisuus

rangaista /rˈaŋŋaista/ (v)
straffe
  aiheuttaa toiselle kielteinen kokemus opetuksenomaisena seurauksena tämän väärästä teosta

rangaistus /rˈaŋŋaistus/ (n)
straff
  seuraamus rikoksesta tai muusta konkreettista kohdetta tai elävää olentoa kohtaan tehdystä rikkomuksesta

rankka /rˈaŋkːa/ (adj)
vanskelig
  ankara, kova

ranne /rˈanne/ (n)
håndledd
  ihmisen kädessä kyynärvarren ja kämmenen välillä sijaitseva kahden nivelen yhdistelmä, joka mahdollistaa kämmenen taivuttamisen

rannekello /rˈannekˌello/ (n)
armbåndsur
  ranteen ympärille rannekkeella kiinnitettävä kello

rannekoru /rˈannekˌoru/ (n)
armbånd
  ranteeseen tarkoitettu koru, saattaa olla rannerengas

rannikko /rˈannɪkːo/ (n)
kyst
  meren rantaa lähellä olevat alueet

ranska /rˈanska/ (n)
fransk
  romaaninen kieli, jota puhutaan etenkin Ranskassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Kanadassa ja useissa Afrikan maissa (kielitunnus: fr)

ranskaksi /rˈanskaksɪ/ (adv)
franskmand
  ranskan kielellä, ranskan kielelle

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (n)
franskmann
  pysyvästi Ranskassa asuva henkilö

ranskalaiset perunat /rˈanskalˌaiset pˈerunat/ (n)
pommes frites
  rasvassa uppopaistettuista perunasuikaleista koostuva ruokalaji

ranskanpaisti /rˈanskampˌaistɪ/ (n)
lende
  (keittiö) naudan selkäpaisti

ranta /rˈanta/ (n)
strand, bredd
  vesistön ja maan raja-alue

rantakaija /rˈantakˌaija/ (n)
klippeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rantakäärme /rˈantakˌæːrme/ (n)
buorm
  Suomessa maan etelä- ja keskiosissa elävä myrkytön käärmelaji

rantalentopallo /rˈantalˌentopˌallo/ (n)
strandvolleyball
  lentopallon muunnos jota pelataan kaksihenkisin joukkuein hiekka-alustalla

rantapenger /rˈantapˌeŋŋer/ (n)
bank
  aaltojen kulutustyön aiheuttama rantamuodostelma, jossa erotetaan jyrkkä törmä, osittain veden peitossa oleva pengertasanne ja törmästä irtautuneiden maa-ainesten muodostama jyrkänparras

rantasipi /rˈantasˌipɪ/ (n)
strandsnipe
  kurppien heimoon kuuluva rantalintujen laji () tai sen yksilö

rantautua /rˈantautˌua/ (v)
lande
  tulla rantaan

raollaan /rˈaollaːn/ (adv)
på gløtt
  sen verran auki, että oven, ikkunan tms. ja sitä ympäröivän rakenteen väliin jää rako

raparperi /rˈaparpˌerɪ/ (n)
rabarbra
  pitkävartisia lehtiä kasvattava vihannes, jonka kirpeän happamia varsia käytetään tuoreina tai säilöttyinä ruoanvalmistukseen

rapsuttaa /rˈapsutːaː/ (v)
risp
  hangata ihoa sormenpäillä tottaen mielihyvää rapsutettavalle

rapu /rˈapu/ (n)
kreps
  jonkin rapuihin kuuluva, vedessä elävä äyriäisten heimon kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäinen. Ravuilla on kookkaat sakset ja kitiinikuori.

rasia /rˈasɪa/ (n)
boks
  pieni laatikko

rasismi /rˈasɪsmɪ/ (n)
rasisme
  ihmisten erottelu tai poissulkeminen rodun, ihonvärin, syntyperän tai kansallisen tai etnisen alkuperän perusteella; ihmisrotujen tasa-arvon kiistäjä; oman rodun suosiminen tai sen kannattaminen ja edistäminen että jotkut rodut ovat arvokkaampia kuin toiset

raskaana /rˈaskaːna/ (adv)
gravid
  (naisesta) tilassa, jossa kohdussa kehittyy parhaillaan sikiöstä jälkeläinen

raskaana oleva /rˈaskaːna ˈoleva/ (adj)
drektig
  gravidi, henkilöstä, jonka kohdussa on kehittymässä lapsi

raskas /rˈaskas/ (adj)
massiv
  painava, suuri massaltaan, normaalia painavampi

raskasmetalli /rˈaskasmetˌallɪ/ (n)
tungmetall
  eräitä ympäristölle tai terveydelle vaarallisia metallisia aineita

raskasmielisyys /rˈaskasmˌielɪsyːs/ (n)
melankoli
  pohdiskeleva vakavuus, melankolisuus, sisäänpäin kääntyneisyys

raskaudenkeskeytys /rˈaskaudˌeŋkeskˌeytys/ (n)
abort
  abortti; hedelmöittyneen ja kiinnittyneen munasolun tai sikiön tuhoaminen

raskaus /rˈaskaus/ (n)
svangerskap
  raskaana oleminen, vauvan odottaminen, raskaustila

raskausaika /rˈaskausˌaika/ (n)
graviditet
  ihmisellä noin yhdeksän kuukautta vauvan odottamista hedelmöityksen ja synnytyksen välillä; odotusaika

raspi /rˈaspɪ/ (n)
rasp
  karkea viila

rasti /rˈastɪ/ (n)
kryss
  vinoristi

rasva /rˈasva/ (n)
fett
  eläimen ihonalainen rasvakudos

rata /rˈata/ (n)
rute
  reitti, jota pitkin kuljetaan kilpaillessa nopeuslajeissa
bane
  avaruudessa kulkevan kappaleen noudattama reitti

ratapölkky /rˈatapˌølkːy/ (n)
sville
  rautatien pohjalle asetettu vaakasuora pölkky, johon kiskot kiinnitetään

rationaaliluku /rˈatɪonˌaːlɪlˌuku/ (n)
rasjonalt tall
  luku, joka voidaan kirjoittaa kahden kokonaisluvun osamääränä eli murtolukuna

rationalistinen /rˈatɪˌonalˌistɪnen/ (adj)
rasjonalistisk
  järjen merkitystä korostava, rationalismin mukainen

ratkaisu /rˈatkaisu/ (n)
nøkkel
  oikea vastaus tai vastaus ongelmaan
avgjørelse
  riidan saaminen selvitetyksi tai tuomioistuimen päätös

ratsastaa /rˈatsastaː/ (v)
ri
  kulkea eläimen, usein hevosen selässä, ohjastaa ratsua sen selässä istuen
  käyttää toisen saavutuksia, mainetta tms. omaksi edukseen

ratsastaja /rˈatsastˌaja/ (n)
rytter
  hevosen selässä ratsain liikkuva henkilö

ratsastava /rˈatsastˌava/ (adj)
ridder
  sellainen, joka ratsastaa parhaillaan tai toisinaan

ratsastus /rˈatsastus/ (n)
ri
  liikkuminen ratsulla istuen sen selässä ja ohjastaen, myös urheilumuotona

ratsu /rˈatsu/ (n)
hest
  hevosenpään muotoinen nappula ♞, ♘

ratsuhevonen /rˈatsuhˌevonen/ (n)
bestige
  ratsuna toimiva, ratsastamiseen käytettävä hevonen

ratsumies /rˈatsumies/ (n)
rytter
  ratsuväen sotilas

ratsuväki /rˈatsuvˌækɪ/ (n)
kavallerist
  sotajoukko joka liikkuu ratsain hevosella

rattaanhammas /rˈatːaːnhˌammas/ (n)
tannhjul
  hammasrattaan hammas

ratti /rˈatːɪ/ (n)
fjærball
  auton tai muun ajoneuvon ohjauspyörä

rattijuopumus /rˈatːɪjˌuopumus/ (n)
kjøre i beruset tilstand
  moottoriajoneuvon kuljettaminen alkoholin vaikutuksen alaisena, jolloin kuljettajan ajo- ja keskittymiskyky on merkittävästi heikentynyt

rauduskoivu /rˈauduskˌoivu/ (n)
hengebjørk
  koivujen suvun puu, jota Suomessa kasvaa lähes kaikkialla Lapin tunturialueita lukuun ottamatta ()

rauha /rˈauha/ (n)
fred
  häiriötön olotila
  riidaton olotila
  sodaton tila

rauhallinen /rˈauhallɪnen/ (adj)
rolig
  tyyni, hermoilematon

rauhattomuus /rˈauhatːomuːs/ (n)
uro
  se, että on rauhaton

rauhoitus /rˈauhoitus/ (n)
forsvar
  lainmääräykset luonnonsuojelusta, kalavesien ja riistan hoitamisesta sekä omaisuuden hävittämisestä

rauma /rˈauma/ (n)
sunn
  virtaava, talvisinkin sula salmi

raunio /rˈaunɪo/ (n)
ruin
  (arkkitehtuuri) hävitetyn tai sortuneen rakennuksen t. rakennusryhmän yl. kiviset jäänteet, yleensä monikossa rauniot

rausku /rˈausku/ (n)
rokke
  lähellä pohjaa elävä ja pohjaliejussa maaten saalista vaaniva rustokala, jolla on litteä ruumis ja silmät "selkäpuolella"

rauta /rˈauta/ (n)
jern
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine; kemiallinen merkki Fe

rautainen /rˈautainen/ (adj)
jern
  raudasta valmistettu, rauta-

rautakanki /rˈautakˌaŋkɪ/ (n)
brekkjern
  painava seiväsmäinen, kärjestä kiilamaiseksi taottu työkalu jota käytetään esimerkiksi maanmuokkaustöihin, kivenvääntöön ja maan pehmittämiseen

rautakausi /rˈautakˌausɪ/ (n)
jernalder
  esihistoriallinen kausi, jolloin rauta otettiin yleiseen käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

rautalanka /rˈautalˌaŋka/ (n)
overføre
  teräksestä vedetty metallilanka

rautamalmi /rˈautamˌalmɪ/ (n)
jernmalm
  rautaa sisältävä malmi; kaupallisesti hyödynnettävissä määrin rautaa sisältävä mineraali

rautatie /rˈautatie/ (n)
jernbane
  rautatieliikenteen ja muun kiskoliikenteen käyttöön kiskoista rakennettu raidetie; raideliikenneväylä kaikkine siihen kuuluvine raiteineen, laitteineen ja järjestelmineen

rautatieasema /rˈautatˌieasˌema/ (n)
jernbanestasjon
  henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jossa junat pysähtyvät

rautatievaunu /rˈautatˌievaunu/ (n)
vogn
  junanvaunu; kuljetus- ja liikennöintiväline rautateillä; vaunu, joista juna koostetaan liittämällä niitä peräkkäin toisiinsa ja veturiin

rautias /rˈautɪas/ (adj)
kastanje
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet samanväriset tai peitinkarvaa vaaleammat

ravata /rˈavata/ (v)
trave
  (hevosurheilu, ym.) juosta ravia

ravi /rˈavɪ/ (n)
trav
  hevosen askellaji, jossa ristiin vastakkaiset jalat liikkuvat pareittain samaan tahtiin.

ravinto /rˈavɪnto/ (n)
føde
  ravintoaine energian lähteenä

ravintola /rˈavɪntˌola/ (n)
restaurant
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten, usein myös alkoholin, tarjoamiseen erikoistunut ravitsemusliike

ravintolalasku /rˈavɪntˌolalˌasku/ (n)
regning
  ravintolan tai muun ravitsemusliikkeen lasku tarjoilusta ja mahd. muista palveluksista asiakkaalle

ravita /rˈavɪta/ (v)
nær
  antaa ravintoa, tyydyttää ravinnontarve

ravitsemus /rˈavɪtsemus/ (n)
ernæring
  eliön ravinnonkäytön ja elintoimintoihin hyödyntämisen yhteisvaikutus

ravitsemustiede /rˈavɪtsemˌustiede/ (n)
ernæring
  tieteenala, joka tutkii ravintoaineiden ja muiden ravinnon mukana saatavien aineiden vaikutusta elimistöön ja sen toimintaan

reaaliluku /rˈeaːlˌiluku/ (n)
reelt tall
  lukusuoran pistettä vastaava luku; sisältävät kokonaisluvut, rationaaliluvut ja irrationaaliluvut

reaalinen /rˈeaːlɪnen/ (adj)
ekte
  reaalilukuarvoinen

reaktio /rˈeaktˌio/ (n)
reaksjon
  jostakin toiminnasta aiheutuva vastakkainen toiminta tai ilmiö, vastavaikutus

realiteetti /rˈealɪtˌeːtːɪ/ (n)
virkelighet
  tosiasia, fakta

refleksiivipronomini /rˈefleksˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
refleksiv pronomen
  pronomini, joka ilmaisee itseen kohdistuvaa toimintaa, indoeurooppalaisissa kielissä myös vastavuoroisesti toisiinsa kohdistettua toimintaa sekä spontaanisti tapahtuvia asioita

refleksiiviverbi /rˈefleksˌiːvɪvˌerbɪ/ (n)
refleksivt verb
  verbi joka kuvaa tekemisen kohdistuvan subjektiin itseensä

reformi /rˈeformɪ/ (n)
reform
  suunnitelmallinen ja laillisin keinoin toimeenpantu uudistus

rehellinen /rˈehellɪnen/ (adj)
ærlig
  totuudessa pysyvä, vilpitön

rehennellä /rˈehennellæ/ (v)
skryte
  tuoda esille omia positiivisia asioita kohottaakseen sosiaalista asemaansa

rehentely /rˈehentˌely/ (n)
skryt
  rehenteleminen

rehevä /rˈehevæ/ (adj)
yppig
  naisesta: muodokas, isorintainen ja lanteikas, uhkea; ihmisestä: pullea, pulska

rehu /rˈehu/ (n)
fôr
  eläinten, erityisesti karjan ravinto

rei'itin /rˈeiɪtɪn/ (n)
hullemaskin
  väline, jolla tehdään reikiä paperiarkkeihin

reikä /rˈeikæ/ (n)
hull
  kappaleen läpi menevä lyhyehkö aukko
  hammasmädän eli karieksen aiheuttama vaurio hampaassa

reilu /rˈeilu/ (adj)
rettferdig
  rehti, vilpitön

reisi /rˈeisɪ/ (n)
lår
  lonkan ja polven välinen jalan yläosa

reisiluu /rˈeisɪluː/ (n)
femur
  lonkkanivelen ja polvinivelen välissä sijaitseva, ihmiskehon pisin luu (lat. os femoris)

reissu /rˈeissu/ (n)
reise
  matka

reitti /rˈeitːɪ/ (n)
rute
  se, mitä pitkin jokin kulkee tai on kulkenut

reivata /rˈeivata/ (v)
reve
  vähentää purjeveneen purjeita huonon sään tullen, ettei vene kaatuisi tuulen voimasta tai purjeet repeäisi

rekisterikilpi /rˈekɪstˌerɪkˌilpɪ/ (n)
nummerskilt
  tunnistamista varten tarkoitettu autoon tai muuhun rekisteröitävään ajoneuvoon kiinnitetty pieni metallinen tai muovinen kilpi, johon on kirjoitettu ajoneuvon rekisteritunnus

reklamaatio /rˈeklamˌaːtɪo/ (n)
innvending
  hyödykkeen virheellisyyden ilmoittaminen ja korvauksen vaatiminen; valitus, takaisin vaatiminen

rektio /rˈektɪo/ (n)
styring
  kahden samaan lauserakenteeseen kuuluvan sanan kieliopillinen suhde, jossa toisen sanan taivutusmuoto määräytyy toisen sanan perusteella

rekvisiitta /rˈekvɪsˌiːtːa/ (n)
tomt
  (teatteri) näytelmässä, lähinnä lavastuksessa tarvittavat tavarat ja esineet

rekyyli /rˈekyːlɪ/ (n)
rekyl
  ampuma-aseen laukaistaessa ampujaa kohti suuntama voima

relatiivinen /rˈelatˌiːvɪnen/ (adj)
relativ
  suhteellinen

relevantti /rˈelevˌantːɪ/ (adj)
relevant
  asiaan olennaisesti vaikuttava, asian kannalta muuten olennainen tai merkityksellinen

reliikki /rˈelɪːkːɪ/ (n)
relikvie
  pyhäinjäännös

renessanssi /rˈenessˌanssɪ/ (n)
renessanse
  kulttuuri-ilmiö, jonka usein katsotaan alkaneen 1300-luvulla Italian kaupunkivaltioissa ja levinneen muualle Eurooppaan 1500-luvun tietämillä

rengas /rˈeŋŋas/ (n)
dekk
  ajoneuvon pyörän kumiosa

rengastaa /rˈeŋŋastaː/ (v)
minst
  ympäröidä renkaalla tai ympyrällä

renium /rˈenium/ (n)
rhenium
  eräs alkuaine

rento /rˈento/ (adj)
slapp
  huoleton, leppoisa, ei hermostu helposti

rentoutua /rˈentoutˌua/ (v)
slappe av
  saattaa itsensä rentoon olotilaan

repiä /rˈepɪæ/ (v)
tårer
  rikkoa useaan osaan (yl. jotain osittain pehmeää)

reppu /rˈepːu/ (n)
ryggsekk
  selässä kannettava pussi, jossa on olkapäiden yli kulkevat hihnat

republikaani /rˈepublɪkˌaːnɪ/ (n)
republikaner
  republikaanisen puolueen kannattaja

resepti /rˈeseptɪ/ (n)
oppskrift
  lääkemääräys; lääkärin määräys potilaalle annettavista lääkkeistä

reservaatti /rˈeservˌaːtːɪ/ (n)
forbehold
  Yhdysvalloissa intiaaneille varattu alue

reservi /rˈeservɪ/ (n)
reservetropp
  jotain käyttöä varten varattu resurssi

residenssi /rˈesɪdˌenssɪ/ (n)
bolig
  asuinpaikka, virka-asunto

resistanssi /rˈesɪstˌanssɪ/ (n)
motstand
  sähköinen vastus, sähkövastus; suure, joka kuvaa johtimen sähkövirran kulun vastustamiskykyä (tunnus R, yksikkö ohmi (Ω))

resitoida /rˈesɪtˌoida/ (v)
resitere
  lukea ääneen laulaen (runoa tms.)

resoluutio /rˈesolˌuːtɪo/ (n)
oppløsning
  kuvan tarkkuus eli erottelukyky, pituusyksikköä kohden olevien pikselien lukumäärä

retiisi /rˈetɪːsɪ/ (n)
reddik
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Raphanus sativus var. sativus), joka on eräs maailman vanhimmista viljelykasveista. Sen kirpeä alkeisvarsi on yleensä päältä punainen ja sisältä valkoinen

retki /rˈetkɪ/ (n)
reise
  ulkoilmassa ilman ajoneuvoa tehtävä matka

retoriikka /rˈetorˌiːkːa/ (n)
retorikk
  puhetaito; puhetaito-oppi

retrofleksi /rˈetroflˌeksɪ/ (n)
[[sub-apikal]] palatal
  retrofleksinen äänne

retrofleksinen /rˈetroflˌeksɪnen/ (adj)
retrofleks
  äänteestä, jossa kieli on taaksepäin taipuneena

retusoida /rˈetusˌoida/ (v)
retusjere
  (valokuvasta) korjailla, parannella

reuna /rˈeuna/ (n)
kant
  kohta, jossa jokin päättyy ja toinen alkaa

revetä /rˈevetæ/ (v)
revne
  mennä rikki tietyllä tavalla (esim. kankaasta)

revyy /rˈevyː/ (n)
tidsskrift
  viihteellinen esitys, joka sisältää musiikkia ja tanssia

riehakas /rˈiehakas/ (adj)
ør
  hillitön, riemukas, raju

riekko /rˈiekːo/ (n)
lirype
  yleisesti Lapin lintuna pidetty metsäkanalintu, jota esiintyy koko Suomessa (Lagopus lagopus)

riemu /rˈiemu/ (n)
eufori
  suuri ilo

riemukas /rˈiemukas/ (adj)
jublende
  erittäin iloinen, jossa on riemua

rihkama /rˈihkama/ (n)
klem
  vähäarvoinen pikkutavara, roju, krääsä

rihma /rˈihma/ (n)
tråd
  yksinkertainen ohut säie
hyfe
  säiemäinen sienen solu

riidellä /rˈiːdellæ/ (v)
krangle
  väitellä raivokkaasti, tapella

riihi /rˈiːhɪ/ (n)
låve
  viljan kuivaukseen ja puintiin käytetty rakennus

riikinkukko /rˈiːkɪŋkˌukːo/ (n)
påfugl
  luonnonvaraisena Etelä-Aasiassa tavattava suurikokoinen kanalintu (), joka tunnetaan uroksen koristeellisista pyrstösulista

riimi /rˈiːmɪ/ (n)
rim
  runon loppusointu

riimu /rˈiːmu/ (n)
rune
  riimukirjain
grime
  juova, naarmu, viilto, raaputus (josta "riimun" merkitys "riimukirjain" eli "raaputettu kirjain")

riimukirjain /rˈiːmukˌirjain/ (n)
rune
  riimukirjoituksen kirjain

riippua /rˈiːpːua/ (v)
henge
  (asennosta tai asemasta) olla riipuksissa; roikkua

riippulukko /rˈiːpːulˌukːo/ (n)
hengelås
  lukko, joka kiinnitetään ja lukitaan paikalleen U:n muotoisella sangalla

riippumatto /rˈiːpːumˌatːo/ (n)
hengekøye
  tekstiiverkosta tai kankaasta tehty kahden pidikkeen väliin ripustettu makuualusta

riippusilta /rˈiːpːusˌilta/ (n)
hengebro
  silta, jonka kansi on ripustettu kannatinpilarien eli pylonien välille jännitettyjen kannatusvaijerien varaan

riippuvuus /rˈiːpːuvuːs/ (n)
avhengighet
  pakonomainen tarve harjoittaa jotakin toimintoa tai kokea tietynlainen tunnetila; addiktio

riisi /rˈiːsɪ/ (n)
ris
  riisien heinäkasvisuvun (Oryza) luonnonvaraisten tai syötäväksi viljeltyjen lajien yleisnimi; riisi on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla viljelty maapallon tärkein viljalaji

riisitauti /rˈiːsɪtˌautɪ/ (n)
engelsk syke
  D-vitamiinin puutteesta johtuva aineenvaihduntahäiriö

riista /rˈiːsta/ (n)
med
  luonnonvaraisina elävät nisäkkäät tai linnut, joita käytetään saaliseläiminä ja metsästetään ruoaksi tai turkisten vuoksi

riistanmakuinen /rˈiːstanmˌakwɪnen/ (adj)
med
  (keittiö) sellainen, jonka maku on peräisin riistasta.

riisua /rˈiːsua/ (v)
ta av
  ottaa itseltään tai toiselta pois päältä vaate tms.

riita /rˈiːta/ (n)
krangel
  tavallisesti mielipide-eron aiheuttama sanasota, johtaa joskus tappeluihin

riittävä /rˈiːtːævæ/ (adj)
tilstrekkelig
  sellainen, joka riittää; tarpeeksi mittava, tarpeet täyttävä

riittävästi /rˈiːtːævˌæstɪ/ (adv)
nok
  riittävällä tavalla; tarpeeksi

riittää /rˈiːtːæː/ (v)
forslå
  tyydyttää tarpeet, olla tarpeeksi

riivata /rˈiːvata/ (v)
inneha
  aiheuttaa demoninen possessio
være besatt
  vaivata pakonomaisesti

rikas /rˈikas/ (adj)
rik
  sellainen, jolla on hallussaan runsaasti omaisuutta

rikkaruoho /rˈikːarˌuoho/ (n)
hasj
  rikkakasvi

rikki /rˈikːɪ/ (n)
svovel
  epämetalleihin kuuluva yleinen, mauton ja hajuton, väriltään keltainen alkuaine. Rikin kemiallinen merkki on S.

rikkihappo /rˈikːɪhˌapːo/ (n)
svovelsyre
  H₂SO₄, vahva happo, joka liuottaa epäjaloja metalleja

rikkinäinen /rˈikːɪnˌæinen/ (adj)
gebrokken
  rikki mennyt, rikki oleva, rikkoutunut, rikottu

rikkivety /rˈikːɪvˌety/ (n)
hydrogensulfid
  myrkyllinen, mädälle kananmunalle haiseva vedyn ja rikin yhdiste H₂S

rikkoa /rˈikːoa/ (v)
forstyrre
  tehdä rikkinäiseksi, särkeä, panna palasiksi
  vaihtaa seteli pienemmiksi rahoiksi
  poistaa rikat, perata
annullere
  toimia noudattamatta sääntöjä tai lupausta

rikkoutua /rˈikːoutˌua/ (v)
knuse
  mennä rikki itsekseen

rikollinen /rˈikollɪnen/ (adj)
forbryter
  lainvastainen

rikollinen /rˈikollɪnen/ (n)
forbryter
  henkilö, joka ei noudata lakia, lainrikkoja, rikokseen syyllistynyt

rikollisuus /rˈikollɪsuːs/ (n)
kriminalitet
  rikolliset teot, rikosten määrä (yhteiskunnallisena ilmiönä)

rikos /rˈikos/ (n)
forbrytelse
  laissa rangaistavaksi säädetty teko tai laiminlyönti

rikos ihmisyyttä vastaan /rˈikos ˈihmɪsˌyːtːæ vˈastaːn/ (n)
forbrytelse mot menneskeheten
  laajamittaisesti ja järjestelmällisesti siviiliväestöön kohdistuva hyökkäys, jonka motiivina on poliittinen mielipide, rotu, kansallisuus, etninen alkuperä, kulttuuri, uskonto, sukupuoli tai näihin rinnastettava seikka

rikostoveri /rˈikostˌoverɪ/ (n)
medskyldig
  rikoskumppani

rima /rˈima/ (n)
list
  lautaa kapeampi ohut puulista

rinnakkainen /rˈinnakːˌainen/ (adj)
parallell
  joka on olemassa toisen asian kanssa yhtä aikaa ja tarkoittaa samaa toisesta näkökulmasta

rinne /rˈinne/ (n)
bakke
  kalteva tai viettävä maa; maa-alue kukkulan ja laakson välillä.

rinta /rˈinta/ (n)
bryst, bringe
  ihmisen yläruumiin etuosa
  ihmisen yläruumiin etuosassa oleva ruumiinosa, joka sisältää maitorauhasen, rasvakudosta ja nännin (usein monikossa rinnat tarkoittaen molempia rintoja)

rintakehä /rˈintakˌehæ/ (n)
brystkasse
  kylkiluiden, rintanikamien ja rintalastan tukema alue selkärankaisen ruumiissa

rintaliivit /rˈintalˌiːvɪt/ (n)
BH, behå
  naisten alusvaate, joissa on kaksi kuppia, jotka peittävät ja samalla tukevat rintoja

rintama /rˈintama/ (n)
front
  sotajoukkojen muodostelma puolustuksen tai hyökkäyksen etuosassa, tavallisesti valtion rajalla ja historiallisesti siellä missä sijaitsevat juoksuhaudat

rintamerkki /rˈintamˌerkːɪ/ (n)
knapp
  vaatteen rinnukseen kiinnitettävä usein neulalla varustettu merkki

rintaneula /rˈintanˌeula/ (n)
brosje
  naisten vaatteen rintamukseen kiinnitettävä koru

rintanoja /rˈintanˌoja/ (n)
balustrade
  ihmisen rintakehän korkeudelle ulottuva kaide

rintauinti /rˈintauˌintɪ/ (n)
brystsvømning
  uintitekniikka, jossa käsiliike ja potku suuntautuvat ulospäin

riograndenaratti /rˈioɡrˌandenarˌatːɪ/ (n)
rustpanneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ripa /rˈipa/ (n)
klinke
  kahva, kädensija
ribbein
  ohut ja litteä lämpöä hyvin johtava liuska

ripeä /rˈipeæ/ (adj)
prompt
  nopea, vauhdikas

rippi /rˈipːɪ/ (n)
tilståelse
  syntien tunnustus papille, katumus ja synninpäästö kristillisissä kirkoissa

ripsiäinen /rˈipsɪˌæinen/ (n)
trips
  ripsiäisten lahkon () hyönteinen

ripuli /rˈipulɪ/ (n)
diaré
  oire, jossa potilaan uloste on vetistä ja ulostustarve lisääntyy

ripustaa /rˈipustaː/ (v)
la på røret
  laittaa roikkumaan

risaldanaratti /rˈisaldˌanarˌatːɪ/ (n)
olivenmaskepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

riski /rˈiskɪ/ (n)
risiko
  negatiivisen tapahtuman ja tämän toteutumisen uhka ja sen toteutumisen todennäköisyys (esim. onnettomuuden tai sairauden)

riskialtis /rˈiskɪˌaltɪs/ (adj)
risikabel
  sellainen, jossa voi ilmetä epäedullisia seurauksia; joka saattaa epäonnistua; vaarallinen, epävarma

risotto /rˈisotːo/ (n)
risotto
  perinteinen pohjoisitalialainen ruoka, joka valmistetaan kuullottamalla riisiä ja sitten keittämällä sopivassa liemessä

risteilijä /rˈisteilˌijæ/ (n)
krysser
  nopea, pitkään toimintamatkaan kykenevä, taistelulaivaa pienempi tykein tai ohjuksin aseistettu sotalaiva, jotka yleensä käsitetään 10000-25000 tonnin massaisiksi

risteily /rˈisteily/ (n)
cruise
  kahden maan välillä tapahtuva laivamatka, joka on pituudeltaan korkeintaan kaksi yötä

risteilyalus /rˈisteilˌyalus/ (n)
cruiseskip
  alus joka kuljettaa matkustajia tyypillisesti virkistystarkoituksessa useiden satamien kautta kulkevalla reitillä

risteys /rˈisteys/ (n)
kryss
  kohta, jossa kaksi reittiä tai useampi risteävät

risteyttää /rˈisteytːæː/ (v)
kors
  saattaa lisääntymään keskenään kaksi perimältään erilaista yksilöä

risti /rˈistɪ/ (n)
kors, kryss
  muodostelma, jossa kaksi osaa kulkevat toistensa poikki
  ristikkäisistä osista muodostuva kristinuskon symboli

ristiinnaulita /rˈistɪːnnˌaulɪta/ (v)
korsfeste
  teloittaa kiinnittämällä ristiin nauloin

ristinolla /rˈistɪnˌolla/ (n)
bondesjakk
  kahden pelaajan peli, jossa on tarkoitus saada omaa merkkiään tietty määrä (kolme tai viisi) peräkkäin pelaajien tehdessä vuorotellen siirtoja ruudukolle

ristiretki /rˈistɪrˌetkɪ/ (n)
korstog
  sotaretki kristinuskon levittämiseksi ja vääräuskoisia vastaan

ristiriita /rˈistɪrˌiːta/ (n)
konflikt
  osapuolten välillä vallitseva, aistimusten, kokemusten, näkemysten, vakaumusten tms. erilaisuudesta tai merkittävästä poikkeamisesta tila

ristisorsa /rˈistɪsˌorsa/ (n)
gravand
  monivärinen sorsalintu ()

risuaita /rˈisuˌaita/ (n)
skigard
  riukuaita; karsimattomista puista tehty aita
  (tietotekniikka ym.) #, ristikkomerkki, ruutu

ritari /rˈitarɪ/ (n)
ridder
  aateliin kuuluva keskiaikainen raskas ratsumies
  jonkin ritarikunnan ritarin arvon saanut henkilö

ritarikunta /rˈitarɪkˌunta/ (n)
orden
  sotilaallinen järjestö, jonka jäsenet antoivat munkkilupauksen ja vaalivat kristityn ritarin ihannetta, jossa yhdistyivät sotilaallinen urheus ja hurskaus

ritsa /rˈitsa/ (n)
sprettert
  ase tai lelu, jolla laukaistaan pikkukiviä kuminauhaa venyttämällä

riuku /rˈiuku/ (n)
stang
  (metsätalous) solakka, läpimitaltaan noin 4—12 cm karsittu, kuorittu tai kuorimaton puu; salko

riukuaita /rˈiukuˌaita/ (n)
skigard
  puinen aita, jossa pystytolppien välille on kiinnitetty tarviitava määrä vaakasuuntaisia riukuja

riutta /rˈiutːa/ (n)
rev
  saaren tai laguunin ympärillä olevista koralleista koostuva rengasmainen alue

rivi /rˈivɪ/ (n)
rad
  muoto, jossa on edestä katsottuna monta asiaa vierekkäin

rivitalo /rˈivɪtˌalo/ (n)
rekkehus
  rakennus, jossa on useita (vähintään kolme kappaletta) asuinhuoneistoja vierekkäin

robotti /rˈobotːɪ/ (n)
robot
  itsetoiminen sähkömekaaninen kone

rodium /rˈodium/ (n)
rhodium
  eräs alkuaine

rohjeta /rˈohjeta/ (v)
risikere
  olla tarpeeksi rohkea tekemään jotakin, uskaltaa

rohkaista /rˈohkaista/ (v)
anbefale
  puhua tai muuten viestiä pelokkaalle niin, että tämä uskaltaa/uskaltautuu tekemään jotakin

rohkea /rˈohkea/ (adj)
modig
  henkilö tai eläin, joka tekee jonkun asian pelostaan huolimatta

rohkeus /rˈohkeus/ (n)
mot
  uskallus, pelottomuus tehdä asioita

rohtuma /rˈohtuma/ (n)
utslag
  eri tavoin ilmenevä rohtunut kohta ihossa.

rokottaa /rˈokotːaː/ (v)
vaksinere
  antaa rokotus

rokotus /rˈokotus/ (n)
vaksinering
  toimenpide, jossa annetaan rokote

romaani /rˈomaːnɪ/ (n)
roman
  laaja proosamuotoinen, usein fiktiivinen kirjallinen teos

romaaninen kieli /rˈomaːnɪneŋ kˈielɪ/ (n)
romansk språk
  Romaaniset kielet ovat arkisesta latinasta kehittyneitä indoeurooppalaisia kieliä ja muodostavat itaalisten kielten alaluokan.

romani /rˈomanɪ/ (n)
romani
  Pohjois-Intiasta aikoinaan lähteneen kiertolaiskansan jäsen, mustalainen, romaniheimon jäsen
rom
  Suomen romanikieli (kielitunnus: rmf), puhujia Suomessa ja Ruotsissa

romania /rˈomanˌia/ (n)
rumensk
  Romaniassa ja Moldovassa puhuttava itäromaaninen kieli (kielitunnus: ro)

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (adj)
rumensk
  Romaniasta peräisin oleva tai Romaniaan liittyvä

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (n)
rumen
  pysyvästi Romaniassa asuva henkilö

romantiikka /rˈomantˌiːkːa/ (n)
romantikk
  romanttinen toiminta, henki tai piirteet; romattisuus, tunteellisuus

rommi /rˈommɪ/ (n)
rom
  sokeriruo'osta käyttämällä ja tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

romu /rˈomu/ (n)
skrap
  erityisesti metallista koostuva jäte

rooli /rˈoːlɪ/ (n)
rolle
  jonkun henkilön esittämä osa esityksessä, näytelmässä tai elokuvassa

roolipeli /rˈoːlɪpˌelɪ/ (n)
rollespill
  peli, jossa pelaajat pelaavat kuvitteellisen henkilön roolia

roomankumina /rˈoːmaŋkˌumɪna/ (n)
karve
  eräs sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva laji () tai sen yksilö

roosa /rˈoːsa/ (n)
rose
  (väri) ruusunpunainen; vaalea ruusunpunainen

roska /rˈoska/ (n)
søppel
  kiinteää yksityiselämän jätettä, lähinnä kotitalousjätettä, lukuun ottamatta biojätettä ja ongelmajätettä

roskakori /rˈoskakˌorɪ/ (n)
kurv
  kori paperiroskaa varten

roskaposti /rˈoskapˌostɪ/ (n)
søppelpost
  sähköpostitse tapahtuvaa, usein mainoksia sisältävää massapostitusta, johon ei ole etukäteen saatu vastaanottajan lupaa
  yksittäinen mainostarkoituksessa lähetetty viesti

roskapussi /rˈoskapˌussɪ/ (n)
søppelpose
  muovinen pussi, jossa kuljetetaan roskat roskikseen

roskaruoka /rˈoskarˌuoka/ (n)
søppelmat
  käytetään vähättelevästi ravintoarvoiltaan huonosta ruoasta, joka on yleensä ns. pikaruokaa

rosvo /rˈosvo/ (n)
røver
  rikollinen, joka ryöstää, tavallisesti fyysisellä väkivallalla tai aseella uhaten

rosvous /rˈosvous/ (n)
ran
  rosvoaminen, ryöstö
tjuveri
  se, että on rosvo; rosvona oleminen

roséviini /rˈosevˌiːnɪ/ (n)
rosévin
  eräitä vaaleanpunaisia viinejä

rotanloukku /rˈotanlˌoukːu/ (n)
rottefelle
  rottien pyydystämiseen ja tappamiseen tarkoitettu, tavallisesti laukaisimen ja jousen avulla toimiva yksinkertainen laite

rotanmyrkky /rˈotanmˌyrkːy/ (n)
rottegift
  myrkky, jota käytetään rottien torjuntaan

rotkolaakso /rˈotkolˌaːkso/ (n)
canyon
  (maantiede) kuurma, jyrkkärinteinen voimakkaan vedenvirtauksen aiheuttaman pohjaeroosion tulos

rotta /rˈotːa/ (n)
rotte
  mikä tahansa rottien sukuun () kuuluva rottaeläinten laji tai sellaisen yksilö

rotu /rˈotu/ (n)
rase
  ihmisen tarkoituksella jalostama nisäkäslaji, tietynlainen koira, kissa, hevonen, nauta jne.

rouva /rˈouva/ (n)
fru, frue
  naimisissa oleva tai ollut nainen, kuten eronnut tai leski. Lyhenne rva.

rovasti /rˈovastɪ/ (n)
prost
  seurakunnan johtava pappi lähinnä Saksassa ja Pohjoismaissa; Suomen evankelis-luterilaisessa ansioituneelle papille myönnettävä arvonimi

rubidium /rˈubɪdium/ (n)
rubidium
  alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, kemiallinen merkki Rb

rubiini /rˈubɪːnɪ/ (n)
rubin
  syvänpunainen jalokivi, joka kuuluu korundiryhmään; timantin jälkeen kovin jalokivi

rubiiniamatsoni /rˈubɪːnˌiamˌatsonɪ/ (n)
oreamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rubriikki /rˈubrɪːkːɪ/ (n)
overskrift
  otsikko, etenkin punaisella kirjoitettu käsin kopioidussa käsikirjoituksessa

ruhonosa /rˈuhonˌosa/ (n)
kutt
  teuraseläimestä leikattuja nimettyjä osia

ruhtinas /rˈuhtɪnas/ (n)
fyrste
  ruhtinaskunnan hallitsija tai perinnöllisen ruhtinaan arvon perinyt henkilö

ruhtinaskunta /rˈuhtɪnˌaskunta/ (n)
fyrstedømme
  valtio tai valtakunta, jonka päämies on ruhtinas

ruhtinaspiispa /rˈuhtɪnˌaspɪːspa/ (n)
fyrstbiskop
  katolinen piispa, jolla oli hallussaan ruhtinaskunta ja edustusoikeus Pyhä saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtiopäivillä

ruis /rwˈis/ (n)
rug
  leipäruis, viljakasvi ()

ruiskaunokki /rwˈiskaunˌokːɪ/ (n)
kornblom
  (ruis)pellossa kasvava sinikukkainen ruohokasvi, Centaurea cyanus

ruisleipä /rwˈisleipæ/ (n)
rugbrød
  rukiista valmistettu ruokaleipä, joka tehdään taikinanjuuren tai leipomohiivan avulla hapattamalla

ruisrääkkä /rwˈisræːkːæ/ (n)
åkerrikse
  rantakanojen heimon lintu ()

rukki /rˈukːɪ/ (n)
hjulrokk
  laite, jolla karstatusta lampaanvillasta on kehrätty villalankaa

rukoilija /rˈukoilˌija/ (n)
bønnemøte
  henkilö, joka rukoilee

rukoilla /rˈukoilla/ (v)
be
  lukea rukous, kiittää Jumalaa tai pyytää apua häneltä

rukous /rˈukous/ (n)
bønnemøte
  rukoileminen
  rukoilemisen toteuttamiseksi luettava määrämuotoinen teksti tai suoritettava muu toimenpide

rulettaa /rˈuletːaː/ (v)
regel
  olla erinomainen, erityisen hyvä tai paras

ruletti /rˈuletːɪ/ (n)
rulett
  Uhkapeli, jossa yritetään etukäteen arvata rulettikiekolla ja metallikuulalla arvottuja numeroita.

rulla /rˈulla/ (n)
knipse
  akselinsa ympäri pyörivä lieriömäinen osa

rullalauta /rˈullalˌauta/ (n)
rullebrett
  rullalautailun harrastajien käyttämä lauta, jossa on neljä rengasta

rullaluistin /rˈullalwˌistɪn/ (n)
rullesko
  perinteisiä luistinta muistuttava liikuntaväline, jonka metalliterän paikalla on yleensä neljä tai viisi rullaa eli rengasta

ruma /rˈuma/ (adj)
stygg, frastøtende
  sellainen, joka kuulostaa tai näyttää vastenmieliseltä; koetaan ilkeäksi tai vastenmieliseksi; pahan kuuloinen, pahan näköinen

rumba /rˈumba/ (n)
rumba
  Kuubasta peräisin olevaa paritanssi ja siihen liittyvä hidastempoinen musiikki

rumeliini /rˈumelˌiːnɪ/ (n)
ugli
  eräs sitruspuiden sukuun () kuuluva kasvilaji () tai sen yksilö

rumpali /rˈumpalɪ/ (n)
trommis
  rumpujen soittaja

rumpu /rˈumpu/ (n)
tromme
  rummuttamalla soitettava lyömäsoitin

runkata /rˈuŋkata/ (v)
runke
  masturboida

runkkari /rˈuŋkːarɪ/ (n)
dust
  itsetyydyttäjä, runkkaaja

runkoverkko /rˈuŋkovˌerkːo/ (n)
ryggrad
  tietoliikenne- tai energiansiirtoverkon solmupisteiden välinen pääväylä, joka koostuu runkolinjoista

runo /rˈuno/ (n)
dikt
  suullinen tai kirjallinen teos, jossa kieltä käytetään esteettisesti ja usein runomittaa noudattaen

runoilija /rˈunoilˌija/ (n)
dikter
  henkilö, joka kirjoittaa runoja

runoilla /rˈunoilla/ (v)
dikte
  kirjoittaa, sepittää tai esittää runoja

runojalka /rˈunojˌalka/ (n)
betale
  runopolvi, painollisen eli nousussa olevan ja painottoman eli laskussa olevan tavun ryhmä mitallisessa runoudessa

runous /rˈunous/ (n)
poesi
  kirjallisuuden ja sanataiteen muoto, jossa kieltä käytetään esteettisesti sen merkityksen ja kieliopillisen oikeellisuuden sijaan tai lisäksi

runsas /rˈunsas/ (adj)
rikelig
  määrältään reilu, yltäkylläinen, runsaslukuinen

runsaus /rˈunsaus/ (n)
overflod
  paljous; se että jotain on runsaasti

ruoanlaitto /rˈuoanlˌaitːo/ (n)
matlaging
  ruoan valmistus

ruoho /rˈuoho/ (n)
gress
  kasvi, jonka maanpäällinen varsi on puutumaton ja joka kasvaa pituutta vain kärjestään toisin kuin heinä
hasj
  heinäkasvilajeista koostuva nurmikko

ruohokasvi /rˈuohokˌasvɪ/ (n)
gress
  ruohovartinen kasvi

ruohonleikkuri /rˈuohonlˌeikːurɪ/ (n)
gressklipper
  työnnettävä tai ajettava kone, jolla leikataan nurmikkoa

ruohosipuli /rˈuohosˌipulɪ/ (n)
gresslauk
  mausteena käytetty sipuli Allium schoenoprasum, jolla on ruohomaiset lehtivarret ja sinipunaiset kukat

ruoka /rˈuoka/ (n)
mat
  eliöiden energianlähde, elävien organismien syömä usein kiinteä aine, jonka näiden elimistö muuttaa energiaksi

ruokahalu /rˈuokahˌalu/ (n)
appetitt
  halu syödä ruokaa

ruokailuväline /rˈuokailˌuvælˌine/ (n)
spisebestikk
  kattaukseen kuuluva aterin, jota käytetään ruokaillessa; joskus myös lautasista

ruokailuvälineet /rˈuokailˌuvælɪneːt/ (n)
bestikk
  ruokailuvälineen monikkomuoto

ruokakulttuuri /rˈuokakˌultːuːrɪ/ (n)
kjøkken
  ruokaan ja sen valmistamiseen liittyvät perinteiden mukaiset menetelmät ja tavat, jossa raaka-aineiden hankinnalla, käsittelyllä, varastoinnilla ja säilytyksellä on merkittävä rooli maustamisen ja tarjollepanon ohessa

ruokala /rˈuokala/ (n)
kantine
  lounasruoan tarjoiluun erikoistunut ruokapaikka, usein työpaikoilla

ruokalaji /rˈuokalˌajɪ/ (n)
matrett
  nimitys tietystä ruoasta, aterialla voi olla tarjolla useita eri ruokalajeja

ruokalappu /rˈuokalˌapːu/ (n)
smekke
  varsinkin pienille lapsille leuan alle ruokailun ajaksi kiinnitettävä, vaatteiden tahriintumista estävä, tavallisesti kankainen suojavaate

ruokalista /rˈuokalˌista/ (n)
meny
  luettelo ravintolan ruokavalikoimasta tai ruokalassa tarjolla olevista ruoista

ruokalusikka /rˈuokalusˌikːa/ (n)
suppeskje
  suurehko lusikka, jota käytetään keiton, puuron tai liemen syömiseen

ruokasali /rˈuokasˌalɪ/ (n)
kantine
  suurelle henkilömäärälle ruokailuun varattu huone

ruokatorvi /rˈuokatˌorvɪ/ (n)
spiserør
  nielusta mahalaukkuun johtava ruoansulatuskanavan osa

ruokaöljy /rˈuokaˌøljy/ (n)
matolje
  ruoanlaitossa käytettävä nestemäinen kasvirasva

ruokki /rˈuokːɪ/ (n)
alke
  edellisistä erityisesti -suvun ainoa laji () tai tämän yksilö

ruokkia /rˈuokːɪa/ (v)
mate
  antaa ruokaa, syöttää

ruoko /rˈuoko/ (n)
stokk
  heinäkasvisuvun (Phragmites) kasvi

ruoppaaja /rˈuopːaːja/ (n)
mudderpram
  alus, jota käytetään ruoppaukseen

ruori /rˈuorɪ/ (n)
ror
  aluksen peräsimen tai potkurin asentoa halutun kulkusuunnan muuttamiseksi säätävä ohjauspyörä, jonka kehällä on usein kapuloita

ruoska /rˈuoska/ (n)
pisk
  eläinten ajamiseen käytetty väline, jossa on jäykän varren päässä nahkasiima tai siimoja ja jolla lyödään eläimiä tai ihmisiä

ruoste /rˈuoste/ (n)
rust
  hapettunut eli oksidoitunut rauta

ruosteinen /rˈuosteinen/ (adj)
rusten
  sellainen, jossa on ruostetta

ruostenaama-aratti /rˈuostenˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
ildmaskepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruostesieni /rˈuostesˌienɪ/ (n)
ruste
  helmi-itiöpesäkkeitä muodostava kasveilla loisiva sieni, jonka rihmasto kasvaa isäntäkasvin solukkojen soluväleissä

ruostua /rˈuostua/ (v)
ruste
  Raudan tai teräksen hidasta muuttumista hauraaksi ruosteeksi hapen ja kosteuden vaikutuksesta.

ruostumaton teräs /rˈuostumaton tˈeræs/ (n)
rustfritt stål
  kromia ja toisinaan nikkeliä tai molybdeeniä sisältävä teräs, jota suojaa ruostumiselta kromioksidikerros

ruoto /rˈuoto/ (n)
fiskebein
  kalan yksittäinen luu

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (adj)
svensk, svenske
  Ruotsista peräisin oleva tai Ruotsiin liittyvä

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (n)
svenske
  pysyvästi Ruotsissa asuva henkilö

ruotsi /rˈuotsɪ/ (n)
svensk
  ruotsin kieli, pääosin Ruotsissa ja Suomessa puhuttava kieli; kielitunnus

ruotsiksi /rˈuotsɪksɪ/ (adv)
svensk
  ruotsin kielellä, ruotsin kielelle

ruotsinkielinen /rˈuotsɪŋkˌielɪnen/ (adj)
svensk
  ruotsin kieltä äidinkielenään puhuva.

ruovikko /rˈuovɪkːo/ (n)
hvass
  tiheästi ruokoja kasvava alue

rupi /rˈupɪ/ (n)
skorpe
  haavasta vuotavasta tai ihottuman erittämästä nesteestä ihon pintaan muodostunut karstottuma.

rupikonna /rˈupɪkˌonna/ (n)
padde
  Bufo bufo, ainoa Suomessa elävä konnalaji

rupla /rˈupla/ (n)
rubel
  Venäjän, Valko-Venäjän ja Transnistrian rahayksikkö, joka jakaantuu sataan kopeekkaan

rusakko /rˈusakːo/ (n)
sørhare
  (), jänistä eli metsäjänistä kookkaampi ja pitkäkorvaisempi jäniseläin

rusetti /rˈusetːɪ/ (n)
sløyfe
  solmu, jossa on kaksi mutkaa päiden jäädessä vapaiksi
  miehen vaatekappale, joka muodostaa rusetin kaulan etupuolelle

rusina /rˈusɪna/ (n)
rosin
  auringossa tai kuivurissa kuivattu viinirypäle

ruskea /rˈuskea/ (adj)
brun
  väriltään ruskea

ruskea /rˈuskea/ (n)
brun
  ruskea väri

ruskettaa /rˈusketːaː/ (v)
brune
  saada ruskettumaan

ruskettua /rˈusketːˌua/ (v)
brune
  (ihosta) muuttua tummemmaksi ultraviolettivalon (auringonvalon) vaikutuksesta; saada rusketus

rusketus /rˈusketus/ (n)
brune
  ihon tummuus, joka on seurausta (auringon) ultraviolettisäteilylle altistumisesta

ruskistaa /rˈuskɪstaː/ (v)
brun
  kuumentaa ruoka-aineita siten, että niihin syntyy ruskea paistopinta

ruskoaratti /rˈuskoarˌatːɪ/ (n)
slørpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskocelebesinmesikko /rˈuskosˌelebesˌinmesˌikːo/ (n)
brillehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskomesikko /rˈuskomesˌikːo/ (n)
umbrahonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskoraitakaija /rˈuskorˌaitakˌaija/ (n)
bruntigerpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskosuomuaratti /rˈuskosˌuomuarˌatːɪ/ (n)
brunbrystparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusokurkkumesikko /rˈusokˌurkːumesˌikːo/ (n)
ruststrupehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusopääluri /rˈusopˌæːlurɪ/ (n)
svartnebblori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusorintamesikko /rˈusorˌintamesˌikːo/ (n)
brunbeltehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusto /rˈusto/ (n)
brusk
  rustosoluista muodostunutta verisuonetonta tukikudosta

rutenium /rˈutenium/ (n)
ruthenium
  eräs alkuaine

rutherfordium /rˈutherfˌordium/ (n)
rutherfordium
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Rf ja järjestysluku 104

rutistaa /rˈutɪstaː/ (v)
finknuse
  rypistää, puristaa
klemme
  halata lujasti

rutto /rˈutːo/ (n)
pest
  Yersinia pestis-bakteerin aiheuttama tarttuva tauti, joka leviää helposti epidemian lailla ja johtaa hoitamattomana usein kuolemaan

ruudullinen /rˈuːdullɪnen/ (adj)
rutete
  sellainen, jossa on ruutuja

ruuhka /rˈuːhka/ (n)
bilkø
  tilanne, jossa normaali toiminta hidastuu tai estyy sen takia, että tilaa tai aikaa on käytettävissä tarvittavaa vähemmän, erityisesti liikenneruuhka

ruuma /rˈuːma/ (n)
rommelig
  laivan kannen alainen lastitila

ruumiinavaus /rˈuːmɪːnavaus/ (n)
obduksjon
  kuolleelle mahdollisten kuolinsyiden selvittämiseksi tehtävä ruumiin tutkimus, jonka suorittaa patologi, tai oikeuslääkäri kuolemansyyntutkijan pyynnöstä; joko lääketieteellinen ruumiinavaus tai oikeustieteellinen ruumiinavaus

ruumiinosa /rˈuːmɪːnˌosa/ (n)
kroppsdel
  ihmisen tai eläimen ruumiin rakenteellisesti erottuva osa

ruumiinvalvojaiset /rˈuːmɪːnvˌalvojˌaiset/ (n)
vekke
  eräiden kulttuurien ihmisten tapa valvoa vainajan kuolinvuoteen äärellä

ruumis /rˈuːmɪs/ (n)
kropp
  (anatomia) eläimen tai ihmisen fyysinen olemus, keho
lik
  eläimen tai ihmisen kuollut keho, kalmo

ruumisarkku /rˈuːmɪsˌarkːu/ (n)
kiste
  arkku, johon kuollut ruumis pannaan hautaamista varten

ruumisauto /rˈuːmɪsˌauto/ (n)
likbil
  kuolleiden kuljettamiseen tarkoitettu auto

ruumishuone /rˈuːmɪshˌuone/ (n)
likhus
  kylmä tila, joka on tarkoitettu vainajien säilyttämiseen ennen hautausta

ruuna /rˈuːna/ (n)
vallak
  valakka, kuohittu ori

ruunikko /rˈuːnɪkːo/ (adj)
brun
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet mustat

ruusu /rˈuːsu/ (n)
rose
  ruusukasvien heimon kukkiva piikkivartinen pensas, ruusupensas

ruusukaijanen /rˈuːsukˌaijanen/ (n)
rosenhodet dvergpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusukakadu /rˈuːsukˌakadu/ (n)
rosenkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusuke /rˈuːsuke/ (n)
rosett
  kukkaa muistuttava koriste

ruusunmarja /rˈuːsunmˌarja/ (n)
nype
  ruusupensaan tuottama epähedelmä, mehevä kukkapohjus

ruusuposkiaratti /rˈuːsupˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
rosenkinnpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruuta /rˈuːta/ (n)
vinrute
  mikä tahansa ruutien suvun () kasvi

ruutana /rˈuːtana/ (n)
karuss
  eräs särkikalojen heimoon () kuuluva karppikalojen lahkon () laji () tai tämän yksilö

ruuti /rˈuːtɪ/ (n)
pudder
  mm. ammuksissa ja ilotulitteissa käytettävä räjähdyksenomaisesti palava aineseos

ruutu /rˈuːtu/ (n)
boks
  lomakkeen tms. tila, joka täytetään rastittamalla tai muilla yksittäisillä merkeillä
lerret
  näytön, television kuva-ala; näyttö
armatur
  liikkuvan kuvan yksi filmille valotettu kuva tai muu otos
glassrute
  ikkunan lasi, ikkunaruutu

ruutuhyppely /rˈuːtuhˌypːely/ (n)
paradis
  leikki, jossa on tarkoitus hyppiä maahan piirrettyjen ruutujen mukaisesti

ruutukaappaus /rˈuːtukˌaːpːaus/ (n)
skjermskudd
  kuva, joka on otettu siitä mitä tietokoneen ruudulla tapahtuu juuri sillä hetkellä

ruuvi /rˈuːvɪ/ (n)
skrue
  kierteinen kiinnitysväline, kone-elin, joka on usein valmistettu metallista

ruuvitaltta /rˈuːvɪtˌaltːa/ (n)
skrutrekker
  ruuvien kiertämiseen käytettävä käsityökalu

ryhdistäytyä /rˈyhdɪstˌæytyæ/ (v)
sette opp
  olla tarkkaavaisempi, huolellisempi tms. jossakin

ryhmä /rˈyhmæ/ (n)
gruppe
  joukko
tvangsinnlegge
  ryhmänjohtajan, yleensä aliupseerin johtama pieni sotilasjoukko

ryhmäkunta /rˈyhmækˌunta/ (n)
andel
  puolueen tai järjestön sisäinen ryhmittymä, klikki

ryhtyä /rˈyhtyæ/ (v)
plante
  (+ 3. inf. illatiivi) alkaa tehdä jtk, tarttua toimeen

rykmentti /rˈykmentːɪ/ (n)
regiment
  klassisen kolmijaon mukainen joukkoyksikkö, joka sisältää vain yhden aselajin joukkoja, jalkaväessä kolme pataljoonaa

rynnäkkö /rˈynnækːø/ (n)
angrep
  taistelijajoukon yhtäaikainen nopea tunkeutuminen lähitaistelua käyden vihollisryhmitykseen

rynnäkkökivääri /rˈynnækːˌøkɪvˌæːrɪ/ (n)
automatgevær
  toisen maailmansodan jälkeen kehitetty jalkaväen perusaseeksi muodostunut itselataavaa kertatulta ja sarjatulta ampumaan kykenevä kivääri

rynnäs /rˈynnæs/ (n)
bringe
  aluksen keulakupu, keulassa oleva pyöristymä, josta kylki alkaa

ryntäät /rˈyntæːt/ (n)
bringe
  hevosen rintaosa
  naisen rinnat

rystynen /rˈystynen/ (n)
knoke
  kämmenluiden ja sormen tyviluiden yhtymäkohdan kohoamat

rysä /rˈysæ/ (n)
ruse
  kalanpyydys, lankaverkosta valmistettu usein suurikokoinen yksi- tai useampinieluinen, johdeaidallinen sulkupyydys, jonka havas on pingotettu kookkailla kaarirenkailla

rysähtää /rˈysæhtæː/ (v)
krasje
  kuulua, tapahtua rysähdys; tyypillisesti kun jotakin tormää voimalla johonkin siten että jompikumpi rikkoontuu

rytmi /rˈytmɪ/ (n)
rytme
  ilmiöiden säännönmukainen toistuvuus tai muu jaksollisuus; tajuttavissa oleva osien ja kokonaisuuksien suhde

ryväs /rˈyvæs/ (n)
klase
  alkioiden tiheä joukko
  usean tietokoneen muodostama järjestelmä, joka ulkoa päin katsottuna toimii kuin yksi järjestelmä

ryvästyä /rˈyvæstˌyæ/ (v)
klase
  muodostua rypääksi

ryvästää /rˈyvæstæː/ (v)
klase
  muodostaa ryväs
  muodostaa ryväs, klusteroida

ryyni /rˈyːnɪ/ (n)
gryn
  kuorituista viljan jyvistä, myös perunasta, rouhimalla saatu karkeahko ravinnoksi käytettävä tärkkelyspitoinen aine

ryömiä /rˈyømɪæ/ (v)
krype
  liikkua eteenpäin käsivoimin vartalo matalana maata vasten

ryöstää /rˈyøstæː/ (v)
stjele
  ottaa toiselta ilman laillista oikeutta uhkaamalla tai väkivalloin jotakin toiselle kuuluvaa tai toisen vastuulla olevaa

ryöstö /rˈyøstø/ (n)
ran
  toisen omaisuuden varkaus väkivallan tai uhkauksen avulla

ryöväri /rˈyøværɪ/ (n)
røver
  ryöstäjä

räjähdys /rˈæjæhdys/ (n)
eksplosjon
  pienessä tilassa tapahtuva nopea palaminen, josta vapautuu energiaa ja paineen nousu, joka aiheuttaa mahdollisesti paineaallon ja tuhoa

räjähtää /rˈæjæhtæː/ (v)
eksplodere
  purkautua jostain sijainnista hyvin nopeasti sen välittömään ympäristöön
implodere
  painua kasaan räjähdysmäisesti

räkä /rˈækæ/ (n)
snørr
  nenän limakalvojen muodostama lima

räkättirastas /rˈækætːɪrˌastas/ (n)
gråtrost
  räksättävästä äänestään tunnistettava yleinen kookas varpuslintuihin kuuluva rastas ()

rämeikköaratti /rˈæmeikːˌøarˌatːɪ/ (n)
rødbukparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rämeikkömesikko /rˈæmeikːˌømesˌikːo/ (n)
båndbrysthonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

räntä /rˈæntæ/ (n)
sludd
  nestemäisen veden ja lumen sekainen sade

räppänä /rˈæpːænæ/ (n)
luke
  mikä tahansa ilmanvaihtoon tarkoitettu avattava ja suljettava luukku, tyypillisesti saunan katonrajassa lakeisluukku

rätvänä /rˈætvænæ/ (n)
tepperot
  Potentilla erecta, Etelä-Suomessa yleinen neliterälehtisin keltaisin kukin kukkiva ruusukasvi

räätäli /rˈæːtælɪ/ (n)
skredder
  vaatteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö, vaatturi

räätälöidä /rˈæːtælˌøidæ/ (v)
anpasse
  kustomoida, tehdä mittatilauksena

röhkiä /rˈøhkɪæ/ (v)
grynte
  siasta, porosta tai virtahevosta: pitää sille ominaista ääntäKäytetään myös muista samantapaisista äänistä.

rölli /rˈøllɪ/ (n)
blodåre
  röllien () suvun heinäkasvi

röntgenium /rˈøntɡenium/ (n)
roentgenium
  eräs alkuaine, kemiallinen merkki Rg

röyhkeys /rˈøyhkeys/ (n)
frekkhet
  se, että on röyhkeä tai että esiintyy röyhkeyttä

röyhtäistä /rˈøyhtæistæ/ (v)
rape
  päästää suolistokaasuja äänekkäästi ulos ruokatorvesta suun tai nenän kautta kerran

röyhtäys /rˈøyhtæys/ (n)
rap
  kaasun pääseminen tai päästäminen ruokatorven kautta ulos ruoansulatuselimistöstä

rööki /rˈøːkɪ/ (n)
røyk
  savuke

saada /sˈaːda/ (v)
få
  olla annettavan tavaran tai idean kohde, ottaa vastaan, vastaanottaa; saada jotakin
  olla lupa, voida
lage
  aiheuttaa, tehdä joku tekemään jotain
forsterkning
  päästä tavoitteeseen, saavuttaa jotakin omalla toiminnalla
få tak i
  tulla jonkun osaksi tai kohdalle ilman tarkoitusta tai tavoittelua

saada aikaan /sˈaːda ˈaikaːn/ (v)
oppnå
  saavuttaa [suurella vaivalla]
gjøre
  synnyttää, herättää

saaga /sˈaːɡa/ (n)
saga
  viikinkien sankariteoista ja henkilöistä kertova eeppinen kertomus

saago /sˈaːɡo/ (n)
sago
  saagopalmun (Metroxylon sagu) ytimestä saatava tärkkelys

saakka /sˈaːkːa/ (adv)
til
  johonkin (aikaan) mennessä
  jostain ajasta lähtien

saalis /sˈaːlɪs/ (n)
fangst
  se, mikä on metsästämällä tai kalastamalla saatu

saalistaa /sˈaːlɪstaː/ (v)
jage
  hankkia saalista; metsästää

saalistaja /sˈaːlɪstˌaja/ (n)
rovdyr
  petoeläin, joka pyydystää toisia eläimiä syötäväkseen

saame /sˈaːme/ (n)
samisk
  saamelaiskielet kokonaisuutena; kieliryhmä, jonka tunnetuimpia kieliä ovat pohjoissaame, inarinsaame ja koltansaame

saamelainen /sˈaːmelˌainen/ (adj)
samisk
  saamelaista etnistä alkuperää oleva, saamelaisuuteen liittyvä

saamelainen /sˈaːmelˌainen/ (n)
same
  etniseltä syntyperältään Lapista oleva, saamelaisten jälkeläinen.

saanti /sˈaːntɪ/ (n)
fold
  saatavana t. saatavissa olo

saapas /sˈaːpas/ (n)
støvel
  umpinainen, pitkävartinen jalkine

saapua /sˈaːpua/ (v)
ankomme
  tulla perille

saapuminen /sˈaːpumɪnen/ (n)
ankomst
  tuleminen johonkin

saari /sˈaːrɪ/ (n)
øy
  veden ympäröimä suurehko, kuitenkin mannerta pienempi maa-alue

saariryhmä /sˈaːrɪrˌyhmæ/ (n)
øygruppe
  ryhmä saaria, saarista muodostuva kokonaisuus; yleensä suppeampi alue kuin saaristo

saaristo /sˈaːrɪsto/ (n)
arkipel
  laaja saarista koostuva alue merellä; yleensä laajemman alueen nimitys kuin saariryhmä

saarna /sˈaːrna/ (n)
preken
  papin jumalanpalveluksessa pitämä puhe

saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
predikant
  henkilö, joka saarnaa

saarnastuoli /sˈaːrnastˌuolɪ/ (n)
prekestol
  kirkon etuosassa oleva katettu puhujakoroke, josta pidetään saarnoja

saarnata /sˈaːrnata/ (v)
preke
  pitää saarna

saarni /sˈaːrnɪ/ (n)
ask
  lehtosaarni, öljypuukasvien (Oleaceae) heimoon kuuluva lehtipuu (Fraxinus excelsior), jolla on suuret parillisesti kasvavat lehdet

saartaa /sˈaːrtaː/ (v)
blokkere
  toteuttaa saarto, asettaa saartoon; piirittää

saarto /sˈaːrto/ (n)
blokade
  kaupan, kulun, pääsyn tai toiminnan estäminen, taloussaarto

saasta /sˈaːsta/ (n)
skitt
  (varsinkin voimakkaasti tahriva) lika, epäpuhtaus

saastainen /sˈaːstainen/ (adj)
slibrig
  erittäin likainen

saatanallinen /sˈaːtanˌallɪnen/ (adj)
djevelsk
  (alatyyliä) kohtuuton, sietämätön
ond
  (alatyyliä) ilkeä, vihamielinen, pahansuopa

saavuttaa /sˈaːvutːaː/ (v)
rekke
  toteuttaa jokin pyrkimys tai päämäärä
  päästä perille jonnekin ponnistelujen jälkeen

sabotaasi /sˈabotˌaːsɪ/ (n)
sabotasje
  vahingonteko, jolla pyritään poliittiseen tai sotilaalliseen tavoitteeseen vaikeuttamalla vastustajan toimintaa

sabotoida /sˈabotˌoida/ (v)
sabotasje
  tuhota, tärvellä, vandalisoida

sabotointi /sˈabotˌointɪ/ (n)
sabotasje
  sabotoiminen

sadat /sˈadat/ (n)
hundrer
  luvun kolmanneksi vähiten merkitsevä kokonaislukuosa

sade /sˈade/ (n)
regn, regnvær
  ilmakehässä olevan vesihöyryn tiivistymisestä seuraava luonnonilmiö, jossa tiivistymisen tulokset putoavat maahan; sade tulee vetenä, lumena tai rakeina ja välillä näiden yhdistelmänä

sadekausi /sˈadekˌausɪ/ (n)
årstid
  vuodenaika tropiikissa, jolloin sateet ovat yleisempiä ja runsaampia kuin muulloin

sadekuuro /sˈadekˌuːro/ (n)
regnskur
  tyypillisesti rankka melko lyhyen aikaa kestävä sade, joka tulee ukkospilvestä tai korkeasta kumpupilvestä; sadekuuroissa sataa tavallisesti vettä, mutta ukkospilvistä voi sataa myös rakeita

sademetsä /sˈademˌetsæ/ (n)
regnskog
  trooppinen tai subtrooppinen, ympäri vuoden vihreä, tiheä ja runsaslajistoinen metsä

sademetsämaluri /sˈademˌetsæmˌalurɪ/ (n)
fageralvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sademäärä /sˈademˌæːræ/ (n)
nedbør
  pinta-alayksikköä kohti tietyssä aikajaksossa kertynyt sade

sadetakki /sˈadetˌakːɪ/ (n)
regntøy
  vettä läpäisemättömästä materiaalista valmistettu takki

sadevesi /sˈadevˌesɪ/ (n)
regnvann
  sateen mukana maahan tuleva vesi

sadonkorjuu /sˈadoŋkˌorjuː/ (n)
avling
  sadon, esim. viljasadon tai viinisadon talteenotto eli korjuun otto

safiiri /sˈafɪːrɪ/ (n)
safir
  arvokas, yleensä sininen jalokivi

saha /sˈaha/ (n)
sag
  pitkittäisen litteän seläkkeen laitaan, yleensä edestakaista sahausliikettä varten, pyöreän litteän laikan reunaan, pyörivää sahausliikettä varten, tai ketjuun, kiertävää sahausliikettä varten, kiinnitettyjen peräkkäisten hammasmaisten terien leikkuuvoimaan perustuva kappaleen halkaisuun tai katkaisuun käytettävä työkalu
sagbruk
  sahalaitos, jossa puuta jalostetaan harjoittamalla sahaustoimintaa muun muassa sahaamalla lautoja, ja lankkuja

sahata /sˈahata/ (v)
sage
  leikata puuta tai muuta materiaalia sahaa käyttäen

sahrami /sˈahramɪ/ (n)
safran
  maustesahramin kuivatuista emin luoteista jauhettu mauste ja väriaine

saintlucianamatsoni /sˈaintlusˌianamˌatsonɪ/ (n)
Saintluciaamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saintvincentinamatsoni /sˈaintvɪnsˌentɪnamˌatsonɪ/ (n)
kongeamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saippua /sˈaipːua/ (n)
såpe
  rasvahapon suoloja sisältävä pesuaine

saippuavaahto /sˈaipːuavˌaːhto/ (n)
skum
  saippuasta veteen sekoitettaessa syntyvä vaahto

saippuoida /sˈaipːuoˌida/ (v)
skum
  lisätä saippuaa; peittää saippuavaahdolla

sairaala /sˈairaːla/ (n)
sykehus, sjukehus
  laitos, jossa lääkärit, sairaanhoitajat ja muu hoitohenkilökunta auttavat potilaita pyrkimyksenään terveyden ylläpitäminen ja palauttaminen sekä sairauksien ehkäiseminen ja hoito

sairaanhoitaja /sˈairaːnhˌoitaja/ (n)
søster
  hoitotyön ammattilainen, jonka tehtävänä on huolehtia potilaiden terveydestä

sairaanhoito /sˈairaːnhˌoito/ (n)
sjukepleie
  sairaan henkilön hoitaminen

sairas /sˈairas/ (adj)
syk
  sellainen, joka ei ole terve, jolla on jokin fyysinen tai psyykkinen tauti tai sairaus; myös kasveista ja eläimistä

sairastua /sˈairastˌua/ (v)
bli
  tulla sairaaksi

sairaus /sˈairaus/ (n)
sykdom, sjukdom
  tila, jossa ihmisen jokin osa ei toimi kuten pitäisi

saita /sˈaita/ (adj)
gjerrig
  erittäin tai liian säästäväinen

saituri /sˈaiturɪ/ (n)
gjerrigknark
  saita, kitsas ihminen

saivar /sˈaivar/ (n)
gnett
  saivare, päätäin muna

sakaali /sˈakaːlɪ/ (n)
sjakal
  jokin neljästä Canis-sukuun kuuluvasta koiraeläimestä

sakkeli /sˈakːelɪ/ (n)
jern
  U:n tai hevosenkengän muotoinen metalliesine, jonka läpi menee avattava ruuvi. Sakkelia käytetään ketjujen kiinnittämiseen

sakki /sˈakːɪ/ (n)
flokk
  ryhmä, joukko ihmisiä

sakko /sˈakːo/ (n)
bot
  rahallinen summa, jonka syylliseksi todetun tulee maksaa rangaistuksena rikoksesta tai sopimusrikkomuksesta

sakottaa /sˈakotːaː/ (v)
bøtelegge
  antaa sakko

sakraalinen /sˈakraːlɪnen/ (adj)
hellig
  uskonnollisessa tai hengellisessä mielessä pyhä, pyhitetty, pyhyyteen erotettu

saksa /sˈaksa/ (n)
tysk
  Keski-Euroopassa pääasiassa Saksassa ja Itävallassa sekä monessa muussa valtiossa puhuttava länsigermaaninen kieli (kielitunnus: de)

saksaksi /sˈaksaksɪ/ (adv)
tysk
  saksan kielellä, saksan kielelle

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (adj)
tysk
  Saksasta peräisin oleva tai Saksaan liittyvä

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (n)
tysker
  pysyvästi Saksassa asuva henkilö

saksankirveli /sˈaksaŋkˌirvelɪ/ (n)
spansk kjørvel
  maustekirveliä muistuttava sarjakukkaiskasvi (Myrrhis odorata), jonka juuria, siemeniä ja lehtiä kaytetään mausteena ja lehtivihanneksena

saksanpaimenkoira /sˈaksampˌaimeŋkˌoira/ (n)
schäferhund
  käyttö- ja palveluskoirarotu

saksanpähkinä /sˈaksampˌæhkɪnæ/ (n)
nøtt
  saksanjalopähkinä, eräs jalopähkinöihin kuuluvaa puu (Juglans regia)
valnøtt
  sen syötävä pähkinä

saksanturilas /sˈaksantˌurɪlas/ (n)
oldenborre
  eräs kovakuoriainen

saksatar /sˈaksatar/ (n)
tysk
  saksalainen nainen

sakset /sˈakset/ (n)
saks
  kaksiteräinen saranallinen työkalu, jolla leikataan ohutta materiaalia hiertämällä teriä toisiaan vasten

saksi /sˈaksɪ/ (n)
kloa
  (biologia) ravun eturaaja

saksittaa /sˈaksɪtːaː/ (v)
klippe
  (kahden naisen välisestä seksuaalisesta kanssakäymisestä) hieroa häpyjä vastakkain jalat ristikkäin

saksofoni /sˈaksofˌonɪ/ (n)
saksofon
  puhallinsoitin, puu- ja vaskipuhaltimen välimuoto, jossa ääni synnytetään ruokolehden värähtelystä

saksofonisti /sˈaksofonˌistɪ/ (n)
saksofonist
  saksofonia soittava muusikko

salaatti /sˈalaːtːɪ/ (n)
salat
  kasviksista valmistettu kuumentamaton ruoka

salainen /sˈalainen/ (adj)
hemmelig
  sellainen, jonka olemassaolo, sijainti, sisältö, laatu tms. ei ole tiedossa

salaisuus /sˈalaisuːs/ (n)
hemmelighet
  asia, jota ei kerrota tai saisi kertoa muille

salakka /sˈalakːa/ (n)
laue
  makeassa vedessä ja murtovedessä elävä hopeankirkas särkikaloihin kuuluva parvikala ()

salaliitto /sˈalalˌiːtːo/ (n)
konspirasjon
  useamman kuin yhden henkilön muodostama muilta piilossa pidettävä juoni, jolla pyritään saavuttamaan jokin päämäärä tarkoituksellisesti muiden siitä tietämättä; mukana voi olla useita keskenään yhteyttä pitäviä henkilöitä, sisältää tyypillisesti salaisia suunnitelmia ja tavoitteena jonkinlainen laiton tai haitallinen teko, jonka juonessa osalliset voivat yhdessä saavuttaa ilman, että muut saavat siitä koskaan tietää

salaliittoteoria /sˈalalˌiːtːotˌeorˌia/ (n)
konspirasjonsteori
  perusteltu ehdotus jonkin merkittävän tapahtuman, tapahtumasarjan tai kehityskulun taustalla olevasta salaliitosta; tyypillisesti viranomaisten antamasta niin sanotusta virallisesta selityksestä poikkeava jonkinasteisesta näytöstä ja virhetulkinnoista muodostuva selitys

salama /sˈalama/ (n)
lyn, blink
  luonnonilmiö, ukkosella tapahtuva sähkövarauksen purkaus ilmakehässä, joka tyypillisesti näkyy taivaalla välähtävänä valojuovana

salamatkustaja /sˈalamˌatkustˌaja/ (n)
blindpassasjer
  luvatta matkalla mukana oleva matkustaja, jota myös jänikseksi kutsutaan

salametsästäjä /sˈalamˌetsæstˌæjæ/ (n)
krypskytter
  salametsästyksen harjoittaja

salasana /sˈalasˌana/ (n)
passord
  vain käyttäjän tuntema merkkijono, jolla varmennetaan käyttäjätunnuksen kanssa sisäänkirjauduttaessa esimerkiksi tietokoneen, verkkosivuston tai tietoverkon käyttöoikeus

salata /sˈalata/ (v)
skjule
  pitää omana tietonaan

salava /sˈalava/ (n)
pil
  pajulaji (Salix fragilis), jota käytetään melko yleisesti koristepuuna

saldo /sˈaldo/ (n)
balanse
  tilin rahamäärä

sali /sˈalɪ/ (n)
hall
  suuri huonetila oleskelua, luennointia tai juhlatilaisuuksia varten

salibandy /sˈalɪbˌandy/ (n)
innebandy
  eräs sisätiloissa mailoilla pelattava pallopeli

salkkumorfi /sˈalkːumˌorfɪ/ (n)
samantrekt ord
  semanttisesti kompleksinen morfi, joka edustaa kahta tai useampaa morfeemia

sallia /sˈallɪa/ (v)
la
  antaa lupa; antaa tehdä jotakin; suoda mahdollisuus

sallimus /sˈallɪmus/ (n)
lagnad
  persoonattomaksi käsitetystä jumaluudesta tai sen tahdosta tapahtumia ja kohtaloita ohjaava voima

salmeke /sˈalmeke/ (n)
sunn
  kapea salmi, pieni salmi

salmi /sˈalmɪ/ (n)
sund, kanal
  kahden yhtä korkean tai lähes yhtä korkean vesialueen välinen kapeahko vesiyhteys

salmiakki /sˈalmɪˌakːɪ/ (n)
salmiakk
  salmiakinmakuinen musta, perinteisesti vinoneliön muotoinen makeinen

salomoninhaukka /sˈalomonˌinhaukːa/ (n)
salomonhauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salomoninkakadu /sˈalomonˌiŋkakˌadu/ (n)
Salomonkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salomoninlurikki /sˈalomonˌinlurˌikːɪ/ (n)
gulbåndlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salonki /sˈaloŋkɪ/ (n)
stue
  sali, hieno seurusteluhuone, vastaanottohuone

salottisipuli /sˈalotːˌisɪpˌulɪ/ (n)
sjalottløk
  pitkulaisen soikea tai epäsäännöllisen muotoinen miedonmakuinen sipuli ()

salpautua /sˈalpautˌua/ (v)
-bar
  estyä, tulla salvatuksi

samainen /sˈamainen/ (adj)
lignende
  aiemmin mainittu, puheena oleva, sama

samaistaa /sˈamaistaː/ (v)
identifisere
  pitää samana

samaistua /sˈamaistˌua/ (v)
identifisere seg
  tuntea yhteenkuuluvuutta johonkin ryhmään

samalla /sˈamalla/ (adv)
samstundes
  yksin tein, yhdellä kertaa, yhtä aikaa

samanikäinen /sˈamanɪkˌæinen/ (adj)
jevnaldrende
  joka on iältään sama kuin toinen

samankaltainen /sˈamaŋkˌaltainen/ (adj)
lignende
  lähes samanlainen, jotakin tai jotakuta erityisesti muistuttava

samankaltaisuus /sˈamaŋkˌaltaisuːs/ (n)
likhet
  se, että on samankaltainen

samanlainen /sˈamanlˌainen/ (adj)
lignende
  sellainen, joka ei poikkea toisesta paljoa, samankaltainen

samanlaisuus /sˈamanlˌaisuːs/ (n)
likhet
  se, että on samanlainen

samarium /sˈamarium/ (n)
samarium
  eräs alkuaine

samastaa /sˈamastaː/ (v)
identifisere
  pitää samana

samastua /sˈamastˌua/ (v)
identifisere seg
  tuntea yhteenkuuluvuutta johonkin tai johonkuhun

sambesinkaijanen /sˈambesˌiŋkaijanen/ (n)
Nyasadvergpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

samentua /sˈamentˌua/ (v)
fordunkle
  muuttua sameaksi

sametti /sˈametːɪ/ (n)
fløyel
  kangaslaatu, jossa on lyhyt ja tiheä nukkapinta

sammakko /sˈammakːo/ (n)
frosk
  jokin aitosammakoihin (Ranidae) kuuluvasta noin 600 sammakkolajista
  tavallinen sammakko (Rana temporaria), Suomen ja myös Euroopan yleisin sammakkolaji

sammal /sˈammal/ (n)
mose
  jokin rakenteeltaan yksinkertaisista ja pienikokoisista itiökasveista, joilla on hyvin pienet lehdet tai ei varsinaisia lehtiä lainkaan

sammalkaijanen /sˈammalkˌaijanen/ (n)
gulkronet spettepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sammas /sˈammas/ (n)
torsk
  -hiivasienen aiheuttama suun tulehdus

sammua /sˈammua/ (v)
slukke
  lakata palamasta

sammutin /sˈammutɪn/ (n)
slokkingsapparat
  sammuttamiseen käytettävä laite

sammuttaa /sˈammutːaː/ (v)
slukke
  saada sammumaan (tulesta)

samoanlurikki /sˈamoˌanlurˌikːɪ/ (n)
grønnbrystlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

samoin /sˈamoin/ (adv)
i like måte
  samalla tavalla

samovaari /sˈamovˌaːrɪ/ (n)
samovar
  venäläinen teenkeitin

sampi /sˈampɪ/ (n)
stør
  mikä tahansa sampien heimoon () kuuluva sampikalojen laji tai sen yksilö

sampoo /sˈampoː/ (n)
sjampo
  erityisesti hiusten pesemiseen tarkoitettu nestemäinen pesuaine, myös muu nestemäinen pesuaine

samppanja /sˈampːanja/ (n)
champagne
  Champagnen maakunnassa, Ranskassa tuotettu kuohuviini

sana /sˈana/ (n)
ord
  kielen pienin mahdollinen verbaalinen tai joskus miiminen ilmausyksikkö, jolla on itsenäinen merkitys. Sana koostuu äänteistä tai ilmeistä ja viittomista. Muistiin merkitty sana muodostuu kirjoitusmerkeistä.

sanajuuri /sˈanajˌuːrɪ/ (n)
rote
  juuri, juurimorfi: morfi, joka on vartalon minimaalinen perusosa ja edustaa lekseemiä.

sanakirja /sˈanakˌirja/ (n)
ordbok
  tietosanakirjan kaltainen hakuteos, jossa hakusanat ja artikkelit käsittelevät sanojen kuvaamien asioiden sijasta sanoja itseään kielen osasina

sanakirjatyö /sˈanakˌirjatyø/ (n)
leksikografi
  sanakirjan tekeminen, leksikografia

sanaluokka /sˈanalˌuokːa/ (n)
ordklasse
  sanojen luokittelukeino eri kielten kieliopeissa

sananlasku /sˈananlˌasku/ (n)
ordtak
  usein kansan suusta kuultu vertauskuvalliseen muotoon puettu lyhyt mietelmä

sananvapaus /sˈananvapaus/ (n)
ytringsfrihet
  oikeus ilmaista mielipiteitään julkisuudessa

sanaristikko /sˈanarˌistɪkːo/ (n)
kryssord
  sana-arvoitus, peli, jossa ruudukko täytetään kirjaimilla annettujen vihjeiden mukaisesti

sanasota /sˈanasˌota/ (n)
ordkrig
  kiivas väittely

sanasto /sˈanasto/ (n)
ordliste
  kieleen kuuluvat sanat

sanavarasto /sˈanavarˌasto/ (n)
ordforråd
  henkilön tietämyspiiriin kuuluvien ja hallitsemien yksittäisten sanojen muodostama semanttinen kokonaisuus

sancristobalinmesikko /sˈankrɪstˌobalˌinmesˌikːo/ (n)
Sancristobalhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sandaali /sˈandaːlɪ/ (n)
sandal
  erityisesti jalkapohjaa suojaava päältä avoin jalkine, jota jalkaterän päältä kulkevat hihnat pitävät paikoillaan

sangen /sˈaŋŋen/ (adv)
veldig
  painotuksesta riippuen jonkin verran vahvistava tai lieventävä adverbi; jokseenkin, varsin, hyvin

sangihenriippukaija /sˈaŋŋɪhˌenrɪːpːukˌaija/ (n)
Sangiheflaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sangviininen /sˈaŋvɪːnɪnen/ (adj)
optimistisk
  vilkas, välitön

sankari /sˈaŋkarɪ/ (n)
helt
  urheita tekoja tekevä henkilö, jota ihaillaan

sanktio /sˈaŋktɪo/ (n)
sanksjon
  rangaistus

sanoa /sˈanoa/ (v)
si
  puhua, lausua ääneen, kommunikoida lähinnä suullisessa muodossa

sanoitus /sˈanoitus/ (n)
tekst
  laulun tai muun musiikkiesityksen lyriikka

sanoma /sˈanoma/ (n)
sjel
  mieliala, henki

sanomalehti /sˈanomalˌehtɪ/ (n)
avis
  säännöllisesti, yleensä päivittäin vähintään arkipäivinä ilmestyvä uutisjulkaisu

sanonta /sˈanonta/ (n)
ordtak
  vakiintunut ilmaus, fraasi

sanskriitti /sˈanskrɪːtːɪ/ (n)
sanskrit
  (kielitiede) indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: sa), kirjakielenä käytetty Intian klassinen sivistyskieli, suositeltu kirjoitusasu: sanskrit

santamartanaratti /sˈantamˌartanarˌatːɪ/ (n)
Santamartaparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

santarmi /sˈantarmɪ/ (n)
Konstabel
  joissakin maissa poliisia vastaava viranomainen tai sen osa

saostuminen /sˈaostˌumɪnen/ (n)
presipitasjon
  aineen erottuminen liuoksesta kiinteään muotoon saostumana tai sakkana

saparo /sˈaparo/ (n)
hale
  lyhyt häntä

sapatti /sˈapatːɪ/ (n)
sabbat
  juutalaisten lepopäivä, jota vietetään lauantaina, juutalaisen kalenterin mukaan viikon viimeisenä päivänä

sapeli /sˈapelɪ/ (n)
sabel
  yksiteräinen käyrä miekka

sappi /sˈapːɪ/ (n)
gall
  sappineste, tummanvihreästä kellertävään, tahmea ja kitkeränmakuinen maksan erittämä ruoansulatukseen liittyvä neste

sappirakko /sˈapːɪrˌakːo/ (n)
galleblære
  (anatomia) maksaan kiinnittynyt sappea väkevöivä elin, pussimainen säiliö

sappitatti /sˈapːɪtˌatːɪ/ (n)
gallerørsopp
  myrkytön, mutta poikkeuksellisen pahan makuinen sieni (Tylopilus felleus)

sarana /sˈarana/ (n)
hengsel
  kiertymisen mahdollistava kiinnike

sardelli /sˈardellɪ/ (n)
ansjos
  eräs sillikaloihin kuuluva pienikokoinen kalalaji () tai sen yksilö

sardoninen /sˈardonɪnen/ (adj)
bitter
  katkeran ivallinen

sarja /sˈarja/ (n)
rekke
  toisiinsa liittyvistä osista muodostuva kokonaisuus, toistojono

sarjakuva /sˈarjakˌuva/ (n)
tegneserie
  joukko perättäin esitettyjä piirrettyjä kuvia, jotka muodostavat yhtenäisen tarinan

sarjakuva-albumi /sˈarjakˌuvaˈalbumɪ/ (n)
tegneserier
  sarjakuvakirja, kirja johon on koottu ilmestyneitä sarjakuvia tai joka kertoo pitemmän tarinan

sarjamurhaaja /sˈarjamˌurhaːja/ (n)
massemorder
  useisiin samatapaisiin surmatöihin syyllistynyt henkirikoksen tekijä

sarkasmi /sˈarkasmɪ/ (n)
sarkasme
  pureva iva; kyynisen ivallinen ilmaisukeino, joka on satiiria vahvempi

sarkastinen /sˈarkastɪnen/ (adj)
sarkastisk
  (purevan) ivallinen

sarkofagi /sˈarkofˌaɡɪ/ (n)
sarkofag
  yleensä kivestä tehty säiliö ruumiille tai ruumisarkulle

sarvi /sˈarvɪ/ (n)
horn
  sorkkaeläimillä päästä kasvava luurakenne, jota ne käyttävät tavallisesti taisteluvälineenä. Onttosarvisten sarvissa on pysyvä luuydin, tohlo, jota sarveituppi ympäröi. Varsinaisia sarvia on vain sorkkaeläimillä. Monien muiden eläinlajien vastaavasta pään rakenteesta käytetään samaa nimeä.

sarvikuono /sˈarvɪkˌuono/ (n)
neshorn
  Kavioeläimien (Rhinocerotidae)-heimoon kuuluvia eläimiä, joita elää kaksi lajia Afrikassa ja kolme Aasiassa

sarvikuonokas /sˈarvɪkˌuonokas/ (n)
neshornbille
  , lehtisarvisten heimoon kuuluva, ruskeanmusta, jopa neljän senttimetrin mittaiseksi kasvava kovakuoriainen, jolla on päässään kookas sarvi

sarvipöllökehrääjä /sˈarvɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Sundafroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sarvivalas /sˈarvɪvalas/ (n)
narhval
  pohjoisilla merialueilla, pääasiassa pohjoisen napapiirin pohjoispuolella, elävä valaslaji (Monodon monoceros)

sataa /sˈataː/ (v)
regne
  luonnonilmiö, jossa vettä tippuu pilvistä maahan

sataa lunta /sˈataː lˈunta/ (v)
snø
  pudota pilvistä lunta maahan

satakunta /sˈatakˌunta/ (n)
hundrer
  noin sata kappaletta jotain, likimäärin sata

satama /sˈatama/ (n)
havn
  paikka, jossa laivoja tai veneitä on ankkurissa tai laituriin kiinnitettynä purkamista ja lastausta varten

satanen /sˈatanen/ (n)
hundrelapp
  sadan rahayksikön seteli

sateenkaareva /sˈateːŋkˌaːreva/ (adj)
homse
  seksuaali- tai sukupuolivähemmistöön kuuluva tai liittyvä

sateenkaari /sˈateːŋkˌaːrɪ/ (n)
regnbue
  ilmakehän optinen ilmiö, jossa sadepisarat hajoittavat auringon valon spektriksi

sateenkaarikaija /sˈateːŋkˌaːrɪkˌaija/ (n)
marriparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaariluri /sˈateːŋkˌaːrɪlˌurɪ/ (n)
regnbuelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaarirautu /sˈateːŋkˌaːrɪrˌautu/ (n)
regnbueørret
  kala, joka tunnetaan kauppanimellä kirjolohi,

sateenvarjo /sˈateːnvˌarjo/ (n)
paraply
  kädessä pidettävä, taitettava, kankainen suoja sadetta vastaan

sateinen /sˈateinen/ (adj)
regnfull
  märkä, sataa paljon

satelliitti /sˈatellˌiːtːɪ/ (n)
satellitt
  kappale, joka kiertää toista taivaankappaletta; kiertolainen

saterlandinfriisi /sˈaterlˌandɪnfrˌiːsɪ/ (n)
Saterland-frisisk
  ainoa elossa oleva itäfriisin (frs) kielen murre, kielitunnus stq

satiainen /sˈatɪˌainen/ (n)
flatlus
  pääasiassa häpykarvoituksessa elävä ihmistäiden heimoon kuuluva täiden laji () tai sen yksilö

satiiri /sˈatɪːrɪ/ (n)
satire
  ilmaisukeino, jota käytetään huvittamaan lukijaa ja samalla kritisoimaan ajan ilmapiiriä ja ihmistä; ironiaa vahvempi ilmaisukeino

sato /sˈato/ (n)
høsting
  pellolla, puutarhassa tai muualla viljeltyjen kasvien tuotto yhden kauden ajalta

satraappi /sˈatraːpːɪ/ (n)
satrap
  muinaisen Persian maakunnan kuvernöörin arvonimi

sattua /sˈatːua/ (v)
gjøre vont
  (yksipersoonainen + illatiivi) tehdä kipeää, koskea
foregå
  tapahtua sattumoisin

sattumalta /sˈatːumˌalta/ (adv)
tilfelidigvis
  sattuman aiheuttamana; ilman erityistä tarkoitusta

satu /sˈatu/ (n)
eventyr
  sepitetty tarina tai kertomus

satula /sˈatula/ (n)
sal
  hevosen (tai aasin tai kamelin) selkään laitettava, yleensä nahkainen, istuinalusta

satunnainen /sˈatunnˌainen/ (adj)
tilfeldig
  sellainen, joka esiintyy tai tapahtuu sattumalta, silloin tällöin tapahtuva, ajoittainen, sporadinen; tilapäisesti tarvittava, väliaikainen

satunnaisilmiö /sˈatunnˌaisɪlmˌiø/ (n)
programpost
  (todennäköisyys) ilmiö, jonka tulosta ei varmasti tiedetä ennen kuin se on havainnoitu

saukko /sˈaukːo/ (n)
oter
  saukkojen heimon näätäeläin ()

sauma /sˈauma/ (n)
mulighet
  mahdollisuus, tilaisuus

sauna /sˈauna/ (n)
badstu, badstue
  pieni huone tai rakennus, jossa otetaan löylyä ja peseydytään

sauva /sˈauva/ (n)
stav
  poikkileikkaukseltaan pyöreä, kepin tai tai tangon muotoinen puinen, lasinen, metallinen tms. liki tasapaksu esine

savanni /sˈavannɪ/ (n)
savanne
  ruohikkoinen ekosysteemi trooppisella alueella

savanniara /sˈavannˌiara/ (n)
rustbukara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savanniaratti /sˈavannˌiarˌatːɪ/ (n)
brunstrupeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savannikaijanen /sˈavannɪkˌaijanen/ (n)
rødmasket dvergpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savanniparatiisikaija /sˈavannˌiparatˌiːsɪkˌaija/ (n)
sangparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savi /sˈavɪ/ (n)
leire
  hienorakeinen epäorgaaninen maalaji

saviliuske /sˈavɪlˌiuske/ (n)
skifer
  savi- tai liejukivestä muodostunut, alhaisen asteen metamorfoosin kokenut liuskekivi

savu /sˈavu/ (n)
røyk
  aineen palaessa muodostuneiden kaasujen, palokaasujen seos, yleensä sen näkyvä osa

savuke /sˈavuke/ (n)
sigarett
  hienonnettua tupakkaa sisältävä, ohuella paperilla kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

savukepaperi /sˈavukˌepapˌerɪ/ (n)
sigarett
  savukkeiden päällysteenä ja käärimiseen käytettävä paperi

savupiippu /sˈavupˌiːpːu/ (n)
skorstein
  talon tulisijan hormin se osa, joka ulottuu ulkokaton yläpuolelle

savustaa /sˈavustaː/ (v)
røyk
  säilöä ruokaa savun avulla

savutella /sˈavutella/ (v)
røyk
  (leikillinen) tupakoida

seaborgium /sˈeabˌorɡium/ (n)
seaborgium
  synteettinen radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa

seepia /sˈeːpɪa/ (n)
seiche
  Atlantilla ja Välimeressä esiintyvä mustekalalaji ()

seepra /sˈeːpra/ (n)
sebra
  yleisnimi Afrikassa elävälle hevosen sukuiselle mustavalkoraidalliselle kavioeläimelle, jota on kolme lajia: aroseepra, vuoriseepra ja grevynseepra.

seeprapeippo /sˈeːprapˌeipːo/ (n)
sebrafink
  (eläintiede) häkkilintuna suosittu pieni kirkasvärinen loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu

seikka /sˈeikːa/ (n)
detalj
  vaikuttava tekijä, asianhaara, vivahde, yksityiskohta

seikkailla /sˈeikːailla/ (v)
utforske
  kokea jännittävä, usein vaaroja sisältävä matka, seikkailu

seikkailu /sˈeikːailu/ (n)
eventyr
  mielenkiintoinen tai jännittävä matka tai tapahtuma

seimi /sˈeimɪ/ (n)
julekrybbe
  eläinten syöttökaukalo
krybbe
  jouluseimi

seinä /sˈeinæ/ (n)
mur
  rakennusten tiloja jakava pystysuora rakenneosa

seinähylly /sˈeinæhˌylly/ (n)
vegghylle
  seinälle kiinnitettävä hylly

seinäkello /sˈeinækˌello/ (n)
ur
  seinällä pidettävä kello

seipi /sˈeipɪ/ (n)
gullbust
  (Leuciscus leuciscus) makeassa vedessä ja murtovedessä elävä särkikala

seireeni /sˈeireːnɪ/ (n)
siren
  kreikkalaisessa mytologiassa saarilla elävä naispuolinen olento, jonka ulkomuoto on ihmisen ja lintujen sekoitus ja joka laulullaan houkuttelee ohikulkevia merenkävijöitä tuhoon

seisauttaa /sˈeisautːaː/ (v)
stoppe
  pysäyttää (liikenne, tehdas tms.)

seiska /sˈeiska/ (n)
sjutall
  numero seitsemän, numero 7; numerolla seitsemän merkitty tai järjestetty

seisoa /sˈeisoa/ (v)
stå
  seistä, olla pystyssä
  olla erektiossa
  olla kirjoitettuna
bli stående
  olla pysähdyksissä, liikkumaton

seistä /sˈeistæ/ (v)
bli stående
  seisoa, olla jaloillaan pystyssä

seiti /sˈeitɪ/ (n)
sei
  Jäämeren alueella elävä turskansukuinen kalalaji ()

seiväs /sˈeivæs/ (n)
stang
  seiväshypyssä käytetty urheiluväline, joskus hyppyseiväs

sekaisin /sˈekaisɪn/ (adj)
hulter til bulter
  epäjärjestyksessä

sekalainen /sˈekalˌainen/ (adj)
blanda
  ei mihinkään yksittäiseen ryhmään tai luokkaan kuuluva

sekametsä /sˈekamˌetsæ/ (n)
blandingsskog
  metsätyyppi, jossa on sekaisin lehti- ja havupuita

sekantti /sˈekantːɪ/ (n)
sekans
  käyrää vähintään kahdessa pisteessä leikkaava suora

sekasorto /sˈekasˌorto/ (n)
kaos
  kaaos; olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys
anarki
  turvaton tilanne, jossa ei ole sääntöjä

sekki /sˈekːɪ/ (n)
avkrysse
  paperinen maksuväline, jonka saaja käy lunastamassa sille kirjoitetun summan pankissa

sekoitettu /sˈekoitˌetːu/ (adj)
blandet
  sekaisin laitettu tai saatettu

sekoittaa /sˈekoitːaː/ (v)
blande
  panna sekaisin niin, että osasia ei voi erottaa toisistaan; yhdistää keskenään; laittaa osaset satunnaiseen järjestykseen; tehdä liikettä, joka muistuttaa sekaisin panevaa liikettä

sekopäinen /sˈekopˌæinen/ (adj)
gal etter
  hullu, kajahtanut; sellainen joka on sekopää

seksi /sˈeksɪ/ (n)
sex
  sukupuolinen toiminta, seksuaalinen kanssakäyminen, sukupuoliyhdyntä

seksikäs /sˈeksɪkæs/ (adj)
kjønnslig
  jolla on seksuaalista viehätysvoimaa (naisista ja miehistä)

seksilelu /sˈeksɪlˌelu/ (n)
sexleketøy
  väline seksuaalisen nautinnon tuottamiseen

seksitön /sˈeksɪtøn/ (adj)
kjønnslaus
  ei seksiä

seksologia /sˈeksolˌoɡɪa/ (n)
sexologi
  seksuaalisuutta tutkiva tieteenala

seksti /sˈekstɪ/ (n)
sjette
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kuuden sävelaskelen väli, intervalli. Pieni seksti on kahdeksan, suuri seksti yhdeksän puolisävelaskelta

seksuaalinen /sˈeksuˌaːlɪnen/ (adj)
seksuell
  seksuaalisuuteen liittyvä, sukupuolinen

seksuaalirikollinen /sˈeksuˌaːlɪrɪkˌollɪnen/ (n)
sexforbryter
  seksuaalirikoksia toistuvasti tekevä henkilö

seksuaalisuus /sˈeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
seksualitet
  seksualiteetti, sukupuolivietti ja siihen liittyvä käyttäytyminen ja tunteet

sekunti /sˈekuntɪ/ (n)
sekund
  minuutin 60. osa; ajan SI-järjestelmän mukainen perusyksikkö (tunnus s), jonka määritelmä fysiikassa on: 9 192 631 770 kertaa sellaisen säteilyn jaksonaika, joka vastaa Cs-133-atomin siirtymää perustilan ylihienorakenteen kahden energiatason välillä
  hetki
  länsimaisessa säveljärjestelmässä yhden sävelaskeleen väli, intervalli

seleeni /sˈeleːnɪ/ (n)
selen
  alkuaine, jolla on kaksi allotrooppista muotoa, myrkyllinen epämetalli tai metallinen "harmaa seleeni"

selenologia /sˈelenˌoloɡˌia/ (n)
selenologi
  Kuuta tutkiva tieteenala

selibaatti /sˈelɪbˌaːtːɪ/ (n)
sølibat
  pidättäytyminen avioliitosta

selite /sˈelɪte/ (n)
nøkkel
  tarkentava tieto, lyhyt selitys

selitys /sˈelɪtys/ (n)
forklaring
  yksinkertainen, ymmärrettävä selvitys jostain tapahtumasta tai tekstistä

seljetä /sˈeljetæ/ (v)
fri
  tulla selkeämmäksi

selkeä /sˈelkeæ/ (adj)
klar
  selvä, hyvin näkyvissä olevissa (myös kuvainnollisesti)
  säästä, kun taivaalla ei juurikaan ole pilviä

selkkaus /sˈelkːaus/ (n)
oppgjør
  poliittisista syistä johtuva aseellinen konflikti

selkä /sˈelkæ/ (n)
rygg
  ruumiin takaosa pakaroiden ja niskan välissä

selkäranka /sˈelkærˌaŋka/ (n)
ryggrad
  selkärankaisen eliön kehon luusta rakentunut ylävartalon tuki

selkärankainen /sˈelkærˌaŋkainen/ (n)
virveldyr
  selkärankainen eläin

selkätaite /sˈelkætˌaite/ (n)
møne
  kahden vierekkäisen kattopinnan kupera yhtymäkohta

selkäydin /sˈelkæydɪn/ (n)
ryggmarg
  selkärangan sisällä suojaisassa putkessa sijaitseva hermoston osa

sellainen /sˈellainen/ (adj)
slags
  sen kaltainen

sellakka /sˈellakːa/ (n)
skjellakk
  Kerria lacca -hyönteislajin naarasyksilöiden erittämä hartsi, jota voidaan käyttää monin tavoin varsinkin pintakäsittelyaineena eri materiaaleille ja jopa elintarvikkeille

selleri /sˈellerɪ/ (n)
selleri
  ruokaselleri, , eurooppalainen monimuotoinen viljelyskasvi, josta meillä kasvatetaan juureksena käytettävää mukulaselleriä ja salaatteihin soveltuvaa lehtiselleriä

sello /sˈello/ (n)
fiolonsell, violoncell
  toiseksi matalaäänisin perinteiseen sinfoniaorkesteriin kuuluva jousisoitin

sellu /sˈellu/ (n)
fruktkjøtt
  puusta tai muusta kuitumateriaalista kemiallisesti tai mekaanisesti irrotettu massa, jota käytetään paperin valmistukseen

selluloosa /sˈellulˌoːsa/ (n)
cellulose
  pitkäketjuinen glukoosimolekyyleistä koostuva hiilihydraatti, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä

selventää /sˈelventæː/ (v)
klargjøre
  tehdä selvemmäksi, ymmärrettävämmäksi

selvittää /sˈelvɪtːæː/ (v)
innrede
  laittaa järjestykseen, avata solmu tai takku

selvitys /sˈelvɪtys/ (n)
forklaring
  selonteko

selvitystila /sˈelvɪtˌystɪla/ (n)
likvidasjon
  tila, jossa yritystä ei ole viety konkurssiin, mutta sen omaisuus muutetaan rahaksi; sen jälkeen vuorossa voi olla konkurssi, mutta ei välttämättä

selvitä /sˈelvɪtæ/ (v)
leve lenger enn
  pysyä hengissä vaikeasta tai vaarallisesta tilanteesta
  elää tietyillä resursseilla

selviytyjä /sˈelviytˌyjæ/ (n)
overlever
  henkilö, joka on selviytynyt jostakin

selvä /sˈelvæ/ (adj)
klar
  helposti erottuva, helposti havaittava, helposti tunnistettava
  ilmeinen, kiistaton
ferdig
  täsmällinen, helppotajuinen, ymmärrettävä

selvästi /sˈelvæstɪ/ (adv)
selvsagt
  ilmeisesti, epäilemättä

selättää /sˈelætːæː/ (v)
slå
  voittaa, kukistaa

selätys /sˈelætys/ (n)
fall
  selättäminen

sementti /sˈementːɪ/ (n)
sement
  kalkkikivestä valmistettu rakennusmassa joka veteen sekoitettuna kovettuu ilmassa, käytetään laastina ja betonin valmistukseen

seminaari /sˈemɪnˌaːrɪ/ (n)
seminar
  esitelmistä ja keskustelusta koostuva tilaisuus; esitelmien sarja
  yliopiston kurssi, jossa laaditaan ja esitellään tieteellinen tutkimusharjoitus
  pappien koulutuslaitos
  (historiallinen) opettajanvalmistuslaitos

senaatti /sˈenaːtːɪ/ (n)
senat
  valtion hallintoelin; parlamentin ylähuone

sentrifugi /sˈentrɪfˌuɡɪ/ (n)
sentrifuge
  laite joka erottaa liuoksesta eritiheyksiset aineosat keskipakoisvoiman avulla pyörimisliikkeellä

sentrumi /sˈentrumɪ/ (n)
centrum
  keskus, keskipiste

sentti /sˈentːɪ/ (n)
centimeter
  senttimetri

senttimetri /sˈentːɪmˌetrɪ/ (n)
centimeter
  metrin sadasosa, tunnus cm

seos /sˈeos/ (n)
blande
  kahden tai useamman aineen yhdistelmä, jonka seoskomponentit eivät ole kemiallisesti sitoutuneita toisiinsa

seostaa /sˈeostaː/ (v)
blande
  valmistaa seos; sekoittaa eri aineita yhteen siten, että niistä muodostuu seos

sepalus /sˈepalus/ (n)
glidelås
  housujen suljettava etuhalkio

sepelara /sˈepelˌara/ (n)
gulnakkeara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sepelhanhi /sˈepelhˌanhɪ/ (n)
ringgås
  höyhenpeitteeltään mustanruskean ja valkean kirjava pieni ja lyhytnokkainen hanhi, jonka kaulassa on valkea seppele

sepelkaijanen /sˈepelkˌaijanen/ (n)
svartkraget dvergpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sepitteellinen /sˈepɪtːˌeːllɪnen/ (adj)
fiktiv
  (tarinasta) keksitty; ei todella tapahtunut

sepittää /sˈepɪtːæː/ (v)
finne på
  sanoa jotakin itse keksimäänsä, joka ei oikeasti pidä paikkaansa
skrive
  kirjoittaa esim. runo

seppele /sˈepːele/ (n)
krans
  oksista, kukista tai vastaavista punottu koristeellinen vanne, joka voi olla esimerkiksi päässä pidettävä tai oveen ripustettava

seppä /sˈepːæ/ (n)
smed
  metallista esineitä takoen tai valaen valmistava käsityöläinen

serafi /sˈerafɪ/ (n)
seraf
  Vanhassa testamentissa mainittuja kuusisiipisiä enkeleitä

seraminluri /sˈeramˌinlurɪ/ (n)
blåskjegglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

serbia /sˈerbɪa/ (n)
serbisk
  serbian kieli (kielitunnus: sr), indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli

serbiankielinen /sˈerbɪˌaŋkielɪnen/ (adj)
serbisk
  (kielitiede) serbian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  serbiaksi esitetty tai tapahtuva, serbian kielellä oleva.

seriffi /sˈerɪffɪ/ (n)
lensmann
  paikallinen, yleensä piirikunnan alueen vaalilla valittu poliisitointa hoitava viranomainen Yhdysvalloissa

serkku /sˈerkːu/ (n)
søskenbarn, fetter
  isän tai äidin sisaren tai veljen lapsi

serotoniini /sˈerotonˌiːnɪ/ (n)
serotonin
  eräs keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. mielialaan

sertifikaatti /sˈertɪfɪkˌaːtːɪ/ (n)
sertifikat
  laatujärjestelmän auditoinnin jälkeen annettu todistus siitä, että laatujärjestelmä on käytössä
  liikkeeseenlaskijan velkasitoumus

seteli /sˈetelɪ/ (n)
pengeseddel
  yksittäinen paperinen tai joskus muovinen maksuväline tiettyä valuuttaa, seteliraha; myös alennus- tai muusta lipukkeesta

setri /sˈetrɪ/ (n)
seder
  mäntykasveihin kuuluvia havupuita ()

setä /sˈetæ/ (n)
onkel
  isän veli (eräissä murteissa myös äidin)
  joku vieras mies (useimmiten vanhahko)

seula /sˈeula/ (n)
gåte
  työkalu tai kone, jolla kiinteäaineiset rakeet lajitellaan niiden koon perusteella tai erotetaan rakeet nesteestä

seuraaja /sˈeuraːja/ (n)
følge
  tanssiparin osapuoli, jonka tehtävänä on seurata viejää

seuraamus /sˈeuraːmus/ (n)
sanksjon
  jostakin menettelystä oikeussäännösten mukaan koituva rangaistus

seuraava /sˈeuraːva/ (adj)
neste
  järjestyksessä välittömästi jälkeen tuleva

seuraeläin /sˈeuraelæin/ (n)
kjæledyr
  seuran vuoksi pidetty kotieläin, jolla ei ole taloudellista merkitystä

seurakunta /sˈeurakˌunta/ (n)
sogn
  paikallinen uskonnollinen yhteisö, jolla on yleensä yksi kokoontumispaikka

seurata /sˈeurata/ (v)
følge
  kulkea jäljessä tai mukana

seuraus /sˈeuraus/ (n)
konsekvens
  jostain aiheutuva tilanne tai tapahtuma, tulos

seurustella /sˈeurustella/ (n)
begynne med
  olla avioliittoon tai vastaavaan vakituiseen yhteiselämään tähtäävässä parisuhteessa

seutu /sˈeutu/ (n)
trakt
  laajahko, tarkemmin määrittelemätön, maantieteellinen alue

shakata /ʃˈakata/ (v)
avkrysse
  tehdä shakki, uhata vastustajan kuningasta

shakki /ʃˈakːɪ/ (n)
sjakk
  lautapeli, jossa kaksi pelaajaa siirtävät vuorotellen omia nappuloitaan 8×8 ruudun kokoisella tavallisesti mustavalkoisella shakkilaudalla; shakkipeli

shakkinappula /ʃˈakːɪnˌapːula/ (n)
sjakkbrikke
  shakki-pelin nappula, joko sotilas, torni, ratsu eli hevonen, lähetti, kuningas tai kuningatar

shoppailla /ʃˈopːailla/ (v)
handle
  tehdä ostoksia ja kierrellä etsien myymälöissä

shoppailu /ʃˈopːailu/ (n)
handling
  ostoksilla käyminen, ostaminen, osteleminen, ostelu, shoppaileminen

sianliha /sˈianlˌiha/ (n)
svinekjøtt
  sian liha

sibylla /sˈibylla/ (n)
sibylle
  muinaisessa Kreikassa ja Roomassa jumalallisen hurmoksen vallassa toimivia naisennustajia, jotka toimivat oraakkeleina

sidonnaisuus /sˈidonnˌaisuːs/ (n)
interesse
  yksilön asioihin suhtautuminen kulttuurin, tapojen ja lakien luomissa puitteissa

sidottu asema /sˈidotːu ˈasema/ (n)
knappenål
  passiivista peliasemaa, jossa on vaikeuksia tehdä mitään hyödyllistä siirtoa, sanotaan sidotuksi asemaksi.

siellä /sˈiellæ/ (adv)
der
  etäällä olevassa, suhteellisen laajassa tai epätarkasti määritellyssä paikassa, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt. siinä

sieltä /sˈieltæ/ (adv)
derfra
  etäällä olevasta, suhteellisen laajasta tai epätarkasti määritellystä paikasta, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt.

sielu /sˈielu/ (n)
sjel
  tekijä, jota pidetään ihmisen, joskus myös muiden elollisten olentojen, tajunnan, psyyken ja elämän ylläpitäjänä, ja jonka usein uskotaan jatkavan olemassaoloaan kuoleman jälkeen

siemen /sˈiemen/ (n)
frø
  suvullisesti lisääntyvän kasvin alkio

siemenneste /sˈiemennˌeste/ (n)
sperm
  siittiösoluja sisältävä erite, jota erittyy nisäkkäiden koirailla siemensyöksyssä

siemensyöksy /sˈiemensˌyøksy/ (n)
ejakulasjon
  seksuaalisen kiihottumisen huipentuma, jossa miehen tai sukukypsyyden saavuttaneen pojan siittimen päästä purkautuu siemennestettä

sienestäjä /sˈienestˌæjæ/ (n)
sopp-plukker
  sienten maanpäällisiä osia eli itiöemiä ruoaksi keräävä henkilö

sieni /sˈienɪ/ (n)
sopp
  sienen ulkoilmaan, usein maanpinnalle, kasvattama itiöemä
  (sienitiede) jokin pääluokan Fungi itiöitä tuottava lehtivihreätön aitotumallinen eliö

siepata /sˈiepata/ (v)
kupp
  ottaa henkilö haltuunsa vastoin hänen tahtoaan, kaapata

sierain /sˈierain/ (n)
nesebor
  nenän alta ulkopuolelta nenäonteloon johtava kanava

sietää /sˈietæː/ (v)
tåle
  pystyä tulemaan toimeen jnk yl. kielteisen kanssa

sieventää /sˈieventæː/ (v)
redusere
  muuntaa jk yksinkertaisemmaksi laskemalla siitä laskettavissa olevat elementit

sievistelevä /sˈievɪstˌelevæ/ (adj)
fisefin
  sellainen, joka sievistelee

sievistellä /sˈievɪstellæ/ (v)
trippe
  kaunistella, antaa harhaanjohtavaa informaatiota

sievä /sˈievæ/ (adj)
pen
  kaunis ja ihana

signeerata /sˈiɡneːrˌata/ (v)
signere
  liittää teokseen signeeraus

sihistä /sˈihɪstæ/ (v)
hvese
  päästää sihinää

sihteeri /sˈihteːrɪ/ (n)
sekretær
  toimistotyön ammattilainen, jonka työhön kuuluu erilaisten asioiden hoitaminen

sihteerilintu /sˈihteːrɪlˌintu/ (n)
sekretær
  , Afrikan savanneilla elävä kotkan kokoinen pitkäkoipinen käärmeitä syövä petolintu

siideri /sˈiːderɪ/ (n)
sider
  alkoholijuoma, joka valmistetaan käymismenetelmällä omenamehusta

siili /sˈiːlɪ/ (n)
pinnsvin, piggsvin
  piikikäs talviunta nukkuva hyönteissyöjä (). Suomessa esiintyy ainoastaan eurooppalainen siili ()

siilit /sˈiːlɪt/ (n)
piggsvin
  eräs istukkanisäkkäisiin kuuluva selkärankaisten heimo ()

siima /sˈiːma/ (n)
linje
  ongessa tai virvelissä käytettävä ohut, usein läpinäkyvä lanka tai punos, johon ongenkoukku, koho ja viehe kiinnitetään

siipi /sˈiːpɪ/ (n)
vinge
  lintujen ja hyönteisten lentämiseen käyttämä elin

siirappi /sˈiːrapːɪ/ (n)
sirup
  paksu, ruskea, nestemäinen sokeriliuos

siirtolohkare /sˈiːrtolˌohkare/ (n)
flyttblokk
  (geologia) erityisen iso kivi, jonka jääkauden aikainen mannerjäätikkö on kuljettanut mukanaan usein kauaksi emokalliosta

siirtopakko /sˈiːrtopˌakːo/ (n)
trekktvang
  tilanne, jossa pelaajan on pakko tehdä siirto, vaikka se huonontaa hänen asemaansa (ja siirtämättä jättäminen, jos niin voisi tehdä, ei huonontaisi)

siirtymä /sˈiːrtymæ/ (n)
deplasement
  siirtyminen

siirtyä /sˈiːrtyæ/ (v)
flytte
  liikkua tai kulkea paikasta toiseen; muuttaa asemaa

siirtää /sˈiːrtæː/ (v)
flytte
  vaihtaa jnk paikkaa
forsinkelse
  lykätä

siis /sˈiːs/ (adv)
altså
  näin ollen, tämän johdosta

siisti /sˈiːstɪ/ (adj)
gjøre
  jossa ei ole likaa, puhdas
behersket
  kiva, makee

siitin /sˈiːtɪn/ (n)
penis
  (elimistö) urospuolen sukupuolielin; penis

siittiö /sˈiːtːɪø/ (n)
sperm
  varsinkin eläinkunnan, jossain määrin kasvikunnan, suvullisessa lisääntymisessä aktiivinen liikkuva sukusolu

siivetönruokki /sˈiːvetˌønruokːɪ/ (n)
geirfugl
  sukupuuttoon kuollut ruokkien heimon lintu ()

siivilä /sˈiːvɪlæ/ (n)
sil
  varrellinen astia, jossa on pienen pieniä reikiä, joiden läpi osa astiaan laitettavasta aineesta siivilöityy muun osan jäädessä astiaan

siivota /sˈiːvota/ (v)
gjøre rent
  tehdä siistiksi, poistaa lika tai roskat

sija /sˈija/ (n)
plass
  paikka, olinsija, makuupaikka
plassere
  (urheilu) sijoittumalla kilpailussa saavutettu kilpailijoiden keskeinen sijoitus.

sijaita /sˈijaita/ (v)
ligge
  olla sijoittuneensa, olla jossakin paikassa (yleensä enemmän tai vähemmän pysyvästi)

sijamuoto /sˈijamˌuoto/ (n)
kasus
  sija, yksi nominien taivutuskategorioista (muita ovat luku ja suku); käytetään myös muiden sanaluokkien, kuten adverbien ja verbien, nominaalimuodoille

sijoittaa /sˈijoitːaː/ (v)
plassere
  panna, asettaa esine, tms. paikalleen

sika /sˈika/ (n)
svin, gris
  kotieläimenä kasvatettava sorkkaeläin, jota käytetään lihan tuotantoon ja jota pidetään yleensä sikalan karsinassa eli läävässä

sikailija /sˈikailˌija/ (n)
purk
  törkimys, törkeästi käyttäytyvä henkilö

sikainfluenssa /sˈikainfluˌenssa/ (n)
svineinfluensa
  influenssaviruksen aiheuttama hengitystiesairaus, jonka aiheuttaja on eräs lintuinfluenssaviruksen muunnos, A-tyypin influenssavirus, joka kuuluu ortomyksoviruksiin

sikari /sˈikarɪ/ (n)
sigar
  kokonaisilla tupakanlehdillä kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

sikeä /sˈikeæ/ (adj)
frisk
  (unesta) syvä, perusteellinen

sikiö /sˈikɪø/ (n)
foster
  monisoluisten eläinten kehitysaste ennen syntymistä

sikolätti /sˈikolˌætːɪ/ (n)
svinesti
  pieni, korkeintaan parin eläimen sikala

sikotauti /sˈikotˌautɪ/ (n)
kusma
  virustauti jolle on tyypillistä sylkirauhasten turpoaminen

siksakki /sˈiksakːɪ/ (n)
sikksakk
  ommel, joka etenee terävin käännöksin vuoroin oikealle, vuoroin vasemmalle etuviistoon muodostaen sahanteräkuvion

silava /sˈilava/ (n)
flesk
  sian nahanalainen rasvakudos, johon lihaa leikattaessa jää myös lihaa

silittää /sˈilɪtːæː/ (v)
stryke
  tasoittaa vaatteesta tai muuta tekstiilistä rypyt silitysraudalla

silityslauta /sˈilɪtˌyslauta/ (n)
strykebrett
  vaatteiden silittämiseen tarkoitettu tyypillisesti siirrettävä yl. pehmustettu työtaso

silitysrauta /sˈilɪtˌysrauta/ (n)
strykejern
  sähköllä tai aiemmin hellalla tai hiilten avulla kuumennettava väline, jonka metallinen pohja kuumennetaan ja jolla sitten tasoitetaan vaatteiden ryppyjä

silkki /sˈilkːɪ/ (n)
silke
  silkkiäistoukan erittämä kuitu, silkkikuitu

silkkiäistoukka /sˈilkːɪˌæistoukːa/ (n)
silkeorm
  silkkiperhosen Bombyx mori toukka, kehitysvaihe. Tämä laji on riippuvainen mulperipuusta. Myös muiden silkkiperhosten toukat, joiden kehräämistä kotelokopista saadaan silkkiä, ovat silkkiäistoukkia.

silli /sˈillɪ/ (n)
sild
  pohjoisissa merissä elävä parvikala , joka on samaa kalalajia kuin Itämeressä elävä silakka; käytetään paljon maustekalana.

silloin /sˈilloin/ (adv)
da
  (ajan adverbi) varhemmin tapahtuneeseen liittyvänä tai aikaisemmin puheena olleena ajankohtana; sillä kertaa, sen ajan, sinä aikana

silloinen /sˈilloinen/ (adj)
daværende
  silloin olemassa ollut tai oleva

sillä /sˈillæ/ (adv)
for
  sen vuoksi, siitä syystä, sen tähden, siksi

sillä aikaa /sˈillæ ˈaikaː/ (adv)
medan
  sinä aikana, sen aikana, saman aikaisesti

silmitön /sˈilmɪtøn/ (adj)
hensynsløs
  raivoisa, vimmattu

silmukka /sˈilmukːa/ (n)
garn
  langasta tai köydestä tehty lenkki

silmä /sˈilmæ/ (n)
øye
  ihmisen tai eläimen kuvan aistimiseen pystyvä elin, joka mahdollistaa näköaistin

silmälasiluri /sˈilmælˌasɪlˌurɪ/ (n)
spraglelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

silmälasinsanka /sˈilmælasˌinsaŋka/ (n)
bue
  silmälasien korvan päälle ulottuva osa, joka pitää silmälasit päässä

silmälasit /sˈilmælasɪt/ (n)
briller
  silmien liki- tai kaukonäköisyyden tai hajataiton korjaamiseksi silmien edessä pidettävät lasiset tai muoviset optiset linssit yhtenäisessä kehyksessä

silmäluomi /sˈilmælˌuomɪ/ (n)
øyelokk
  silmän päällä liikkuva suojaava ihopoimu

silmänkääntötemppu /sˈilmæŋkˌæːntøtˌempːu/ (n)
fingerferdighet
  ajatuksia johdattelemalla, sorminäppäryyttä ja monesti optisia yms. tehosteita ja apuvälineitä käyttäen tuotetun usein todellisena koettavan harhavaikutelman toteutus

silmänräpäys /sˈilmænræpæys/ (n)
øyeblikk
  hyvin lyhyt aika

silmäripsi /sˈilmærˌipsɪ/ (n)
augevippe
  silmäluomen reunassa kasvava jäykkä ihokarva

silposuoninen /sˈilposˌuonɪnen/ (adj)
parallell
  (lehdestä) jonka pääsuonet kulkevat rinnakkain laidan suuntaisesti lehden pituudelta

silta /sˈilta/ (n)
bro, bru
  rakennelma, joka mahdollistaa kulun jonkin esteen, tavallisesti veden yli

silti /sˈiltɪ/ (adv)
enda
  siitä huolimatta

siluurikausi /sˈiluːrɪkˌausɪ/ (n)
Silur
  geologinen kausi ennen devonikautta, noin 435–395 mvs., jonka aikana elämää oli enimmäkseen merissä

sima /sˈima/ (n)
mjød
  sitrushedelmästä, tavallisesti keitettyyn veteen laitetuista sitruunaviipaleista, ja sokerista hiivakäymisellä valmistettu juoma

simpanssi /sˈimpanssɪ/ (n)
sjimpanse
  Keski-Afrikassa esiintyvä ihmisapinoihin kuuluva laji, ihmisen lähisukulainen ()

simpukka /sˈimpukːa/ (n)
musling
  joukko makeassa tai suolaisessa vedessä eläviä nilviäisiä, joilla on kaksiosainen saranoitu kova kuori ja liikkumiseen tarvittava jalka ()

sinappi /sˈinapːɪ/ (n)
sennep
  (kasvitiede) sinappikasvi

sinappikaasu /sˈinapːɪkˌaːsu/ (n)
sennepsgass
  rikkisinappikaasu, kemiallisen sodankäynnin taistelukaasu 1. maailmansodan ajalta

sinappikasvi /sˈinapːɪkˌasvɪ/ (n)
sennep
  (kasvitiede) sinappi, joukko (Sinapis)-suvun ja eräitä (Brassica)-suvun keltakukkaisia ristikukkaiskasveja, joiden siemenistä tehdystä jauheesta valmisteaan mausteena käytettyä tahnamaista sinappia

sinfonia /sˈinfonˌia/ (n)
symfoni
  laaja, useimmiten kolmesta tai neljästä osasta koostuva orkesteriteos

siniara /sˈinɪˌara/ (n)
brilleara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniaratti /sˈinɪarˌatːɪ/ (n)
blåhodepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinihomejuusto /sˈinɪhˌomejˌuːsto/ (n)
blåost
  homejuusto, joka on valmistettu sinihomeen avulla

siniittinen /sˈinɪːtːɪnen/ (adj)
kinamat
  (kielestä) kiinalainen

sinikorvaluri /sˈinɪkˌorvalˌurɪ/ (n)
irislori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikurkkuara /sˈinɪkˌurkːuˌara/ (n)
blåstrupeara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikurkkumaluri /sˈinɪkˌurkːumˌalurɪ/ (n)
blåalvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkiaranen /sˈinɪlˌakːɪˌaranen/ (n)
blåpanneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkikaijanen /sˈinɪlˌakːɪkˌaijanen/ (n)
oransjebuket spettepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkimaluri /sˈinɪlˌakːɪmˌalurɪ/ (n)
langnebbalvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniliuskemaluri /sˈinɪlˌiuskemˌalurɪ/ (n)
praktalvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilurikki /sˈinɪlurˌikːɪ/ (n)
blålori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininaamamesikko /sˈinɪnˌaːmamesˌikːo/ (n)
blåmaskehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininen /sˈinɪnen/ (adj)
blå
  väriltään sininen

sininen /sˈinɪnen/ (n)
blå
  eräs väri

sininiskaluri /sˈinɪnˌiskalˌurɪ/ (n)
purpurnakkelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniotsa-amatsoni /sˈinɪˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
blåpanneamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniotsa-aranen /sˈinɪˌotsaˈaranen/ (n)
blåøreparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniposkiamatsoni /sˈinɪpˌoskɪamˌatsonɪ/ (n)
blåkinnamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniposkiaratti /sˈinɪpˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
grønnkinnparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääara /sˈinɪpˌæːara/ (n)
blåhodeara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääaratti /sˈinɪpˌæːarˌatːɪ/ (n)
blåhodeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinirinta-aratti /sˈinɪrˌintaˈaratːɪ/ (n)
blåstrupeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniruohokaija /sˈinɪrˌuohokˌaija/ (n)
blåvingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisepelkaija /sˈinɪsepˌelkaija/ (n)
halsringpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisilmäinen /sˈinɪsˌilmæinen/ (adj)
godtroende
  hyväuskoinen, naiivi

sinisilmäkakadu /sˈinɪsˌilmækˌakadu/ (n)
brillekakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisimpukka /sˈinɪsˌimpukːa/ (n)
blåskjell
  suolaisessa merivedessä viihtyvä simpukkalaji (Mytilus edulis), jota hyödynnetään ihmisravintona

sinisorsa /sˈinɪsˌorsa/ (n)
stokkand
  eli heinäsorsa, sorsalintu ()

sinisuohaukka /sˈinɪsˌuohaukːa/ (n)
myrhauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinitiainen /sˈinɪtɪˌainen/ (n)
blåmeis
  , eräs tiaisiin () kuuluva lintu

sinivalas /sˈinɪvalas/ (n)
blåhval
  hetulavalaiden alalahkoon kuuluva valaslaji (Balaenoptera musculus), suurin eläinlaji, jonka tiedetään koskaan olleen olemassa

sinivuokko /sˈinɪvˌuokːo/ (n)
blåveis
  lehtosinivuokko (), yksi sinivuokkojen sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

sinkki /sˈiŋkːɪ/ (n)
sink
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zn

sinkku /sˈiŋkːu/ (n)
ugift
  henkilö, joka ei ole vakituisessa parisuhteessa

sinne /sˈinne/ (adv)
dit
  ilmaisemassa liikkeen päämäärää

sinutella /sˈinutella/ (v)
dus
  puhutella henkilöä yksikön toista persoonaa käyttäen (epävirallisissa yhteyksissä, arkikielessä)

sionisti /sˈionˌistɪ/ (n)
sionistisk
  sionismin kannattaja

sipuli /sˈipulɪ/ (n)
løk, lauk
  -suvun syötäviä kasveja, joiden osia käytetään maustamiseen ja vihanneksina, erityisesti keltasipuli ()
løk
  ruohokasvin turvonnut lehtityvi, johon sipulikasvit varastoivat ravintoa talvehtimiseen

sireeni /sˈireːnɪ/ (n)
havfrue
  kovaääninen merkinantolaite
syrin
  syreeni

siristää /sˈirɪstæː/ (v)
blunke
  ~ silmiään katsoa silmät puolittain ummessa

sirkka /sˈirkːa/ (n)
siriss
  mikä tahansa sirkkojen heimoon () kuuluva suorasiipisten hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

sirkus /sˈirkus/ (n)
sirkus
  paikasta toiseen liikkuva esitys, johon yleensä kuuluu akrobaatteeja, jonglööreitä, eläimiä, klovneja ja muita taiteilijoita

sirppi /sˈirpːɪ/ (n)
sigd
  käyräteräinen lyhytvartinen leikkuutyökalu, jolla leikataan viljaa

sisar /sˈisar/ (n)
søster
  naispuolinen sisarus

sisarenpoika /sˈisarˌempoika/ (n)
nevø
  sisaren poika

sisarentytär /sˈisarˌentytær/ (n)
niese
  sisaren tytär

sisarukset /sˈisarˌukset/ (n)
søsken
  saman perheen lapset ovat keskenään sisaruksia sukupuolesta riippumatta

sisarus /sˈisarus/ (n)
søsken
  toisen saman perheen lapsen sisko tai veli. Nykykielessä sisarussuhteista puhuttaessa käytetään yleensä sanan monikkomuotoa sisarukset. Yksikkömuotoa käytetään vain yhdyssanojen osana tai joissakin kielellisissä rakenteissa.

sisennys /sˈisennys/ (n)
innrykk
  sisentämisen toteutus; sen suuruus

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (adj)
siciliansk
  Sisiliasta peräisin oleva tai Sisiliaan liittyvä

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (n)
siciliansk
  pysyvästi Sisiliassa asuva henkilö

sisäinen /sˈisæinen/ (adj)
indre
  jota ympäröi jokin toinen joka puolelta, jonkin sisällä tai sisässä oleva

sisäkatto /sˈisækˌatːo/ (n)
tak
  huonetilan yläpinta ja tyypillisesti yläpohjarakenteen alapinta

sisäkkö /sˈisækːø/ (n)
hushjelp
  naispalvelija, joka huolehtii kodinhoidosta kuten siivouksesta

sisällissota /sˈisællˌissota/ (n)
borgerkrig
  saman valtion kansalaisten keskenään valtion sisällä käymä sota

sisällysluettelo /sˈisællˌysluˌetːelo/ (n)
innholdsfortegnelse
  luettelo tekstin otsikoista esiintymisjärjestyksessä, mikä antaa lukijalle käsityksen tekstistä

sisällä /sˈisællæ/ (adv)
inne
  jossakin asiassa, esineessä tai tilassa niin, että se ympäröi väljästi

sisältyä /sˈisæltˌyæ/ (v)
del
  kuulua johonkin

sisältää /sˈisæltæː/ (v)
inneholde
  pitää sisällään (svetisismi)

sisältö /sˈisæltø/ (n)
innhold
  mitä jokin sisältää, sisällys

sisämaavaltio /sˈisæmˌaːvaltˌio/ (n)
liste over verdens innlandsstater
  valtio, jolla ei ole rantaviivaa

sisämeri /sˈisæmˌerɪ/ (n)
innsjø
  meri, josta on salmien kautta yhteys valtamereen

sisäoppilaitos /sˈisæˌopːɪlˌaitos/ (n)
internatskole
  koulu, jossa opiskelijat asuvat opintojensa ohella

sisäpuolella /sˈisæpˌuolella/ (adv)
inne
  sisällä; sisäpuolen suunnassa

sisäpuoli /sˈisæpˌuolɪ/ (n)
inne
  se mikä ei ole suljetun tilan tai alueen sisäpintaan tai muuhun rajaan rajautuvan ulkopuolta; sisäpinta, sisusta

sisään /sˈisæːn/ (adv)
inn
  johonkin asiaan niin, että asia on joka puolella tiiviisti ympärillä

sisäänhengitys /sˈisæːnhˌeŋŋɪtys/ (n)
inspirasjon
  se, että hengitetään sisään

sitaatti /sˈitaːtːɪ/ (n)
sitat
  sananmukainen lainaus; toisinne

siteerata /sˈiteːrˌata/ (v)
sitere
  lainata jonkun ilmaisemaa ajatusta sanatarkasti; laittaa sitaatteihin

siten /sˈiten/ (adv)
slik
  (proadverbi) sillä tavalla, niin

sitoa /sˈitoa/ (v)
binde
  rajoittaa muuttujan arvoja toisen perusteella

sitoumus /sˈitoumus/ (n)
forpliktelse
  yksipuolinen oikeustoimi, velvoittava lupaus, jolla henkilö tai oikeushenkilö lupautuu varmasti tekemään tai tekemättä jättämään jotakin

sitoutumaton /sˈitoutˌumaton/ (adj)
alliansefri
  puolueista riippumaton, puolueeseen kuulumaton

sitruuna /sˈitruːna/ (n)
sitron
  sen tuottama sitrushedelmä

sitruunamelissa /sˈitruːnˌamelˌissa/ (n)
hjertensfryd
  sitruunalta tuoksuva yrtti (Melissa officinalis), jota käytetään etenkin jälkiruokien mausteena ja koristeena

sitten /sˈitːen/ (adv)
deretter
  mennyttä aikaa ilmaiseva

sitä mukaa /sˈitæ mˈukaː/ (adv)
da
  sen myötä, siinä samalla, samalla kertaa

siula /sˈiula/ (n)
fløy
  nuotan reiden uloin havas

sivellin /sˈivellɪn/ (n)
pensel
  maalin tai lakan levittämiseen tarkoitettu työkalu, jossa on karvoista tehdyt harjakset

sivellä /sˈivellæ/ (v)
kjæledyr
  pyyhkiä käsin hellävaroen kevyesti koskettaen, silitellä
lakkere
  levittää jollekin pinnalle jotakin siveltimellä tai muulla tavoin

siveys /sˈiveys/ (n)
kyskhet
  sukupuolimoraalin noudattaminen ajatuksissa ja teoissa

siviili /sˈivɪːlɪ/ (n)
sivilist
  henkilö, joka ei kuulu sotavoimiin

sivilisaatio /sˈivɪlɪsˌaːtɪo/ (n)
sivilisasjon
  pysyvän asutuksen järjestäytynyt yhteiskunta, joka perustuu maanviljelykselle ja jolla on ominainen kulttuuri ja jolle ovat tyypillisiä kaupunkien muodostaminen, yhteiset säännöt, valtahierarkiat ja sen olemassaolon edellytyksenä toimivien alueiden sotilaallinen puolustaminen

sivistys /sˈivɪstys/ (n)
sivilisasjon
  henkinen kehittyneisyys, kulttuuri, valistus, sivilisaatio

sivistää /sˈivɪstæː/ (v)
sivilisere
  opettaa, kasvattaa kouluttaa, tehdä laajasti tietoiseksi eri asioista

sivu /sˈivu/ (n)
side
  kirjan tai lehden aukeaman numeroitu toinen puoli, paperin yksi puoli; myös verkkosivu

sivujoki /sˈivujˌokɪ/ (n)
sideelv
  suurempaan jokeen yhtyvä joki

sivullinen /sˈivullɪnen/ (n)
vandringsmann
  ulkopuolinen, asiaan liittymätön henkilö

sivuttaa /sˈivutːaː/ (v)
side
  numeroida sivut ja jakaa teksti sivuille

sivuvaikutus /sˈivuvˌaikutus/ (n)
bieffekt
  odottamaton tai negatiivinen vaikutus, joka on muu kuin toivottu

skandium /skˈandium/ (n)
scandium
  eräs alkuaine

skarabee /skˈarabeː/ (n)
bille
  muinaisessa Egyptissä käytetty amuletti, joka muotoiltiin pillerinpyörittäjän mukaan

skeitata /skˈeitata/ (v)
rullebrett
  rullalautailla

skene /skˈene/ (n)
scene
  esiintymislava, lava; näyttämö
  tietty musiikki-, muoti- tai alakulttuuripiiri

skeptinen /skˈeptɪnen/ (adj)
skeptisk
  epäilevä, epäilyyn taipuva

skeptismi /skˈeptɪsmɪ/ (n)
skeptisisme
  oppi jonka mukaan ihminen ei voi saavuttaa varmaa tietoa

skitsofrenia /skˈitsofrˌenɪa/ (n)
schizofreni
  maailman terveysjärjestön ICD-10-luokituksessa F20; henkilön todellisuudentajuun ja toimintakykyyn merkittävästi vaikuttava mielisairaus, jolle ovat ominaisia muiden muassa harhaluulot, harha-aistimukset, tunneilmaisujen latistuminen, vetäytyminen ihmissuhteista ja taantuminen aikaisemmalta toimintakyvyn tasolta

skoonelainen /skˈoːnelˌainen/ (adj)
skåning
  Skooneen liittyvä

skoonelainen /skˈoːnelˌainen/ (n)
skåning
  Skoonesta kotoisin oleva tai siellä asuva henkilö

skootteri /skˈoːtːerɪ/ (n)
sparkesykkel
  pienipyöräinen ja -tehoinen moottoripyörä, jossa on itsekantava tai putkesta tehty runko ja tuolimainen istuin

skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (n)
skorpion
  hämähäkkieläinten lahkon Scorpionida eläimiä, joilla on tavallisesti suuret sakset ja myrkkypiikki. Jotkut lajeista ovat hyvin myrkyllisiä.

skotlantilainen /skˈotlantɪlˌainen/ (adj)
skotsk
  Skotlannista peräisin oleva tai Skotlantiin liittyvä

skotlantilainen /skˈotlantɪlˌainen/ (n)
skotte
  Skotlannissa asuva Ison-Britannian kansalainen

skotti /skˈotːɪ/ (n)
skotsk
  Skotlannissa puhuttava englannin kielen murre tai lähisukukieli, (Kielitunnus: sco)

skunkki /skˈuŋkːɪ/ (n)
skunk
  haisunäätä

slangi /slˈaŋŋɪ/ (n)
slang
  sanastoltaan ja puheenparreltaan yleiskielestä poikkeava, eri ikä-, ammatti-, harrastus- yms. ryhmien käyttämä kielimuoto

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (adj)
slovakisk
  Slovakiasta peräisin oleva tai Slovakiaan liittyvä

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (n)
slovak
  pysyvästi Slovakiassa asuva henkilö, slovakki

slovakki /slˈovakːɪ/ (n)
slovakisk
  (vain yksikössä) slovakin kieli (kielitunnus: sk), Slovakiassa puhuttava slaavilainen kieli. Sanalista

sloveeni /slˈoveːnɪ/ (n)
slovensk
  sloveenin kieli (kielitunnus: sl), sloveenien puhuma länsi-slaavilainen kieli

slovenialainen /slˈovenˌialˌainen/ (adj)
slovensk
  Sloveniasta peräisin oleva tai Sloveniaan liittyvä

slovio /slˈovɪo/ (n)
slovio
  slovion kieli; keinotekoinen kieli, jonka sanasto perustuu slaavilaisiin kieliin ja jota voidaan kirjoittaa sekä latinalaisilla että kyrillisillä kirjaimilla

slummi /slˈummɪ/ (n)
slum
  kaupungin laitamilla sijaitseva erittäin köyhien ihmisten huonokuntoinen asuinalue

smaragdiara /smˈaraɡdˌiara/ (n)
soldatara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

smaragdilurikki /smˈaraɡdˌilurˌikːɪ/ (n)
oransjenebblori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

smokki /smˈokːɪ/ (n)
smoking
  miesten frakkia rennompi iltajuhlissa (kello 18 jälkeen) pitämä puku

smurffi /smˈurffɪ/ (n)
smurf
  mikä tahansa belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämistä kuvitteellisista sinisistä olennoista smurffeista

snobi /snˈobɪ/ (n)
snobb
  hienostelija, keikari

sodankäynti /sˈodaŋkˌæyntɪ/ (n)
krigføring
  kahden itsenäisen tahon välistä organisoitua, vihamielistä ja väkivaltaista vaikuttamista

softball /sˈoftball/ (n)
softball
  baseballia muistuttava joukkuepeli, jossa käytetään baseballia suurempaa palloa ja syöttäminen tehdään alakautta

sohva /sˈohva/ (n)
sofa
  pehmustettu monen istujan istuin

sohvaperuna /sˈohvapˌeruna/ (n)
sofagris
  aikaansa enimmäkseen sohvalla löhöillen viettävä henkilö

soida /sˈoida/ (v)
ringe
  tuottaa ääntä värähtelemällä, kilistä
  (korvasta) aistia olematonta ääntä voimakkaan melun jälkeen

soihtu /sˈoihtu/ (n)
fakkel
  kädessä kannettava varrellinen palavaa ainetta sisältävä valaisuväline

soijamaito /sˈoijamˌaito/ (n)
soyamelk
  soijapavuista saatava neste, jota voidaan käyttää maidon korvikkeena

soikio /sˈoikɪo/ (n)
oval
  kahdelta puolelta kokoon puristunut tai litistynyt ympyrä; ovaali; soikio muistuttaa muodoltaan ellipsiä, mutta sen muotoa ei ole määrätty matemaattisen tarkasti

soinnuttaa /sˈoinnutːaː/ (v)
akkord
  sovittaa sävelmään soinnut

sointiväri /sˈointɪvˌærɪ/ (n)
frimerke
  ominaisuus, jonka perusteella kaksi korkeudeltaan, voimakkuudeltaan sekä kestoltaan samankaltaista ääntä kuulostavat erilaisilta; johtuu yksilöllisestä yläsävelsarjasta

sointu /sˈointu/ (n)
akkord
  sävelten samanaikaisen soinnin yhteisvaikutuksena syntyvä äänivaikutelma, yhteissointi

soittaa /sˈoitːaː/ (v)
leke
  tuottaa musiikkia soittimella
ringe
  tuottaa ääntä laitteella
  ottaa yhteyttä puhelimella

soittokello /sˈoitːokˌello/ (n)
henge en bjelle på
  merkinantolaite, jota soitetaan lyömällä tai nappia painamalla

soittolista /sˈoitːolˌista/ (n)
spilleliste
  radiossa kulloinkin soittovuorossa olevat musiikkikappaleet

soittopöytä /sˈoitːopˌøytæ/ (n)
konsoll
  urkujen koskettimistoista koostuva laitteisto

soittoääni /sˈoitːoˌæːnɪ/ (n)
ringetone
  puhelimen ääni, joka ilmoittaa saapuvasta puhelusta

sokaista /sˈokaista/ (v)
blende
  tehdä hetkellisesti sokeaksi, häikäistä

sokea /sˈokea/ (adj)
blind
  sellainen, joka ei kykene näkemään tai jonka näkökyky on merkittävästi heikentynyt

sokeri /sˈokerɪ/ (n)
sukker
  sakkaridirenkaista ja niihin liittyneistä ryhmistä muodostunut makea kasvisperäinen hiilihydraatti
  elintarvikkeena ruokosokeri eli sakkaroosi; rypälesokerin (glukoosi) ja hedelmäsokerin (fruktoosi) yhdiste, jota valmistetaan sokeriruo’osta ja sokerijuurikkaasta

sokeriaratti /sˈokerˌiarˌatːɪ/ (n)
gulpanneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sokerijuurikas /sˈokerɪjˌuːrɪkas/ (n)
sukkerbete, sukkerroe
  juurikkaan muunnos, jota viljellään sokerin tuottamiseksi lauhkealla vyöhykkeellä

sokeriruoko /sˈokerɪrˌuoko/ (n)
sukkerrør
  jalosokeriruoko, heinäkasveihin kuuluva viljelykasvi (), jota kasvatetaan pääasiassa sokerin tuottamiseksi tropiikissa ja lähialueilla

sokeriton /sˈokerɪton/ (adj)
sukkerfri
  sellainen, jossa ei ole sokeria (elintarvikkeesta)

sokeus /sˈokeus/ (n)
blindhet
  näköaistin toimintakyvyttömyys

sokkelo /sˈokːelo/ (n)
labyrint
  sisäkorvan onteloiden yhteisnimi

sola /sˈola/ (n)
passere
  kapea kulkureitti korkeiden pinnanmuodostumien tai rakenteiden muodostamien esteiden välissä

solakka /sˈolakːa/ (adj)
slank
  pitkä, hoikka ja suora

solarium /sˈolarium/ (n)
solarium
  laite, jossa ihmisen ihoa rusketetaan ultraviolettisäteilyllä

solisluu /sˈolɪsluː/ (n)
kragebein
  rintalastan ja lapaluun välissä sijaitseva poikittainen luu (lat. clavicula)

solki /sˈolkɪ/ (n)
spenne
  vyötä tai muuta nauhaa kiinni itsessään tai toisessa nauhassa pitävä kappale

solmia /sˈolmɪa/ (v)
knyte
  tehdä solmu tai solmuja
bli
  tehdä sopimus jostakin

solmio /sˈolmɪo/ (n)
slips
  kaulan ympärille kauluspaidan alas taitetun kauluksen alle solmittava nauhamainen asuste

solmu /sˈolmu/ (n)
knop
  narun tai köyden kiinnitys solmimalla se
  nopeusyksikkö merenkulussa, meripeninkulma tunnissa, ja ilmailussa, 1,852 km/h
knute
  selvittämätön sekasotku

solu /sˈolu/ (n)
celle
  eliön rakenteellinen ja toiminnallinen perusyksikkö, joka sisältää kokonaisuudessaan sen perimän; eliöiden pienin elollinen rakenneyksikkö

solulima /sˈolulˌima/ (n)
cytoplasma
  solun sisäinen nesteseos, jossa on veteen liuenneita ja suspensoituneita aineita

soma /sˈoma/ (adj)
pen
  miellyttävän näköinen, suloinen, kaunis, söpö

somali /sˈomalɪ/ (n)
Somalisk
  pääosin Somaliassa puhuttava afroaasialaisten kielten kuušilaiseen alaryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: so)

somaliankaija /sˈomalɪˌaŋkaija/ (n)
oransjebukpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

somalianlauluhaukka /sˈomalɪˌanlauluhˌaukːa/ (n)
østsanghauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sonni /sˈonnɪ/ (n)
okse
  koiraspuolinen nauta

sonta /sˈonta/ (n)
flekk
  lika, saasta, törky
bull
  perätön väittämä, paskapuhe

soopeli /sˈoːpelɪ/ (n)
sobel
  näätäeläin (), jota esiintyy Pohjois-Aasiassa Ural-vuoristosta läpi Siperian Mongoliaan, Kiinaan, Pohjois-Koreaan ja Hokkaidōn saarelle Japaniin

sopeutua /sˈopeutˌua/ (v)
tilpasse
  muuttua sopimaan, mukautua uusiin olosuhteisiin

sopia /sˈopɪa/ (v)
deilig
  mahtua, olla fyysisesti mahtuva
fyrstikk
  olla pukeva, sellainen jonka väri tai tyyli pukevat kantajaansa
fara
  olla mahdollista tai hyväksyttyä, olla sopivaa, käydä, käydä päinsä

sopiminen /sˈopɪmɪnen/ (n)
avstemming
  sovinnon tekeminen

sopimus /sˈopɪmus/ (n)
avtale
  suullinen tai kirjallinen osapuolten välinen yhteisymmärrys, jossa molemmat osapuolet sitoutuvat noudattamaan sopimuksessa määriteltyjä ehtoja

sopiva /sˈopɪva/ (adj)
passende
  johonkin tarkoitukseen hyvä, käypä
deilig
  sellainen, joka ei ole liian iso eikä liian pieni

sopraanosaksofoni /sˈopraːnosˌaksofˌonɪ/ (n)
sopransaksofon
  Saksofoniperheen korkeaäänisin soitin.

sopuli /sˈopulɪ/ (n)
lemen
  pienikokoinen jyrsijä, erityisesti tunturisopuli (Lemmus lemmus)

sopusointu /sˈopusˌointu/ (n)
harmoni
  harmonia

sopusointuisuus /sˈopusˌointwɪsuːs/ (n)
harmoni
  se, että on sopusointuinen, harmonisuus, harmonia

sopusuhtaisuus /sˈopusˌuhtaisuːs/ (n)
harmoni
  se, että on sopusuhtainen

sora /sˈora/ (n)
grus
  kivinen maalaji, jonka raekoko on luokkaa 2...20 mm

sorbi /sˈorbɪ/ (n)
sorbisk
  itäisessä Saksassa Lausitzissa puhuttava länsislaavilaisiin kieliin kuuluva kieli (kielitunnus: wen)

sordiino /sˈordɪːno/ (n)
dritt
  soittimessa käytettävä lisälaite, joka vaimentaa ääntä ja usein myös muuttaa sen sävyä

sorkka /sˈorkːa/ (n)
kloa
  naulahahlo

sorkkarauta /sˈorkːarˌauta/ (n)
brekkjern, kubein
  teräksinen tai rautainen tanko, jota käytetään vipuna ja jonka mutkalle taivutetussa päässä on hahlo naulojen irrotukseen

sorkkia /sˈorkːɪa/ (v)
berøre
  sormeilla, käpälöidä

sormeilla /sˈormeilla/ (v)
berøre
  koskea sormin, käpälöidä

sormenjälki /sˈormenjˌælkɪ/ (n)
fingeravtrykk
  ihmisen sormenpään yksilöllinen ja koko iän samanlaisena pysyvä ihon urien kuvio; sormen ihon kuviosta jäänyt jälki jollakin pinnalla

sormettaa /sˈormetːaː/ (v)
finger
  tyydyttää itseään sormin, käytetään ilmaisemaan naisten itsetyydytystä

sormi /sˈormɪ/ (n)
finger
  käden nivelikäs uloke; ihmisen kädessä näitä ovat peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi

sormieläin /sˈormielæin/ (n)
fingerdyr
  sormieläinten () heimon Madagaskarilla elävä pitkäsorminen puoliapina ()

sormikas /sˈormɪkas/ (n)
hanske
  kudottu käsine, jossa on paikka erikseen jokaiselle sormelle

sormio /sˈormɪo/ (n)
klaviatur
  käsin soitettava soittimen koskettimisto; musiikki-instrumentin osa

sormus /sˈormus/ (n)
ring
  sormen ympäri tuleva rengas, sormessa pidettävä koru

sormustin /sˈormustɪn/ (n)
fingerbøl
  sormen päällä ommeltaessa käytettävä suojus

sorsa /sˈorsa/ (n)
and
  sorsien heimon () lintu, joko varsinainen sorsa, eli puolisukeltajasorsa tai sukeltajasorsa

sorsanputki /sˈorsampˌutkɪ/ (n)
merke
  (erityisesti) sorsanputkien sukuun kuuluva

sorva /sˈorva/ (n)
sørv
  särkeä muistuttava kala (Scardinius erythrophthalmus), jolla on kuitenkin punaiset evät ja keltaiset silmät

sorvata /sˈorvata/ (n)
dreie
  käsitellä esimerkiksi puu- tai metallikappaletta sorvilla

sorvi /sˈorvɪ/ (n)
dreiebenk
  pyörivän kappaleen työstöön käytettävä lastuavan työstön työkone, jossa paikallaan oleva terä irrottaa työstökohteesta materiaalia

sosiaalinen /sˈosɪˌaːlɪnen/ (adj)
sosial
  sellainen, joka viihtyy ihmisten keskuudessa

sosiaalipsykologia /sˈosɪˌaːlɪpsˌykolˌoɡɪa/ (n)
sosialpsykologi
  yksilön ja hänen sosiaalisen ympäristönsä vuorovaikutuksia tutkiva tiede

sosialismi /sˈosɪalˌismɪ/ (n)
sosialisme
  vastauksena teollistumisen aiheuttamiin yhteiskunnallisiin ongelmiin kehittynyt ryhmä erilaisia ideologioita, joissa omaisuus ja tulonjako halutaan pitää yhteiskunnallisen sääntelyn alaisena yksilöiden tai markkinavoimien sijaan

sosiologi /sˈosɪˌoloɡɪ/ (n)
sosiolog
  sosiologian tutkija

sosiologia /sˈosɪˌoloɡˌia/ (n)
sosiologi
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva sosiaalisia järjestelmiä sekä yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntien välisiä sosiaalisia suhteita tutkiva käyttäytymistiede

sota /sˈota/ (n)
krig
  väkivaltainen yhteenotto kahden tai useamman järjestäytyneen osapuolen, useimmiten valtioiden, aseistettujen joukkojen välillä sotatilan vallitessa

sota-alus /sˈotaˈalus/ (n)
orlogsfartøy
  sotatoimiin tarkoitettu alus

sotaisa /sˈotaisa/ (adj)
krigersk
  sellainen, joka on mieleltään tai olemukseltaan sotimiseen taipuvainen, sotaa ihannoiva, vahvasti riidanhaluinen; sotaan valmis

sotamies /sˈotamies/ (n)
soldat
  miehistöön lukeutuvan sotilaan sotilasarvo maavoimissa

sotavanki /sˈotavˌaŋkɪ/ (n)
krigsfange
  sodassa vihollisen vangiksi joutunut sotilas tai siviili

sotilaallinen /sˈotɪlˌaːllɪnen/ (adj)
militær
  sotaa, sodankäyntiä, sotilastointa koskeva, niiden alaan t. piiriin kuuluva, niissä esiintyvä, niille ominainen, niiden tarkoitusperää palveleva

sotilas /sˈotɪlas/ (n)
soldat
  sotajoukkoihin kuuluva henkilö; armeijan tai muun järjestäytyneen joukon aseistettu ja univormua kantava jäsen
bonde
  (šakki) šakki-pelin nappula: ♙ tai ♟

sotilashenkilö /sˈotɪlˌasheŋkˌilø/ (n)
militær
  puolustuslaitoksessa palvelevien henkilöiden sotilasarvosta riippumaton yleisnimitys, jota käytetään erityisesti kantahenkilökuntaan kuuluvista, mutta ei armeijan siviilihenkilöstöstä

sotilasjuntta /sˈotɪlˌasjuntːa/ (n)
junta
  sotilasdiktatuurissa hallitusvaltaa käyttävä ryhmä

sotilasmesikko /sˈotɪlˌasmesˌikːo/ (n)
skravlehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sotkea /sˈotkea/ (v)
røre
  panna epäjärjestykseen; liata

soutaa /sˈoutaː/ (v)
ro
  liikuttaa alusta haluttuun kulkusuuntaan käyttäen yhtä tai useampaa airoparia hankaimissaan, joskus vain yksittäistä airoa hankaimeen sijoitettuna

soutaja /sˈoutaja/ (n)
åre
  henkilö, joka soutaa

soutuvene /sˈoutuvˌene/ (n)
robåt
  pieni airoilla liikuteltava eli soudettava vene

sovelias /sˈovelɪas/ (adj)
egen
  se, mikä on sopivaa, hyväksyttävä

sovellettu matematiikka /sˈovellˌetːu mˈatematˌiːkːa/ (n)
anvendt matematikk
  matematiikan osa-alue, jossa matematiikan tietoa soveltamalla pyritään ratkaisemaan tosielämän ongelmia

sovellus /sˈovellus/ (n)
applikasjon
  jonkin teorian tai mallin käyttäminen käytännössä

soveltaa /sˈoveltaː/ (v)
legge
  käyttää teoriassa keksittyä käytännössä

soveltua /sˈoveltˌua/ (v)
passe
  olla sopiva (johonkin tehtävään tai käyttötarkoitukseen), sopia

sovittaa /sˈovɪtːaː/ (v)
være enige om
  panna, asettaa jk paikoilleen, jotta nähdään mahtuuko tai sopiiko se
betale
  kärsiä rangaistus

spaatteli /spˈaːtːelɪ/ (n)
stekespade
  laboratoriossa käytettävä lusikka

spektaakkeli /spˈektaːkːˌelɪ/ (n)
program
  näytelmä tai näytös, jolla on mahtavat puitteet

spektri /spˈektrɪ/ (n)
spektrum
  säteilyn taajuusjakauma

spekulatiivinen /spˈekulatˌiːvɪnen/ (adj)
spekulativ
  mahdollisuudella leikittelevä

sperma /spˈerma/ (n)
sperma
  siemenneste

spinetti /spˈinetːɪ/ (n)
spinett
  pienikokoinen cembalon sukuinen kielisoitin

spirituaali /spˈirɪtuˌaːlɪ/ (n)
spirituell
  rukouslaulu

splini /splˈinɪ/ (n)
rifunksjon
  kontrollipisteiden avulla piirretty pehmeä käyrä

spoilata /spˈoilata/ (v)
forderve
  pilata, tärvellä kertomalla elokuvan tms. juoni etukäteen

sponsoroida /spˈonsorˌoida/ (v)
sponse
  tukea rahallisesti; olla jonkun sponsori

spontaani /spˈontaːnɪ/ (adj)
spontan
  oma-aloitteinen, ohjailematon

spoori /spˈoːrɪ/ (n)
rifunksjon
  ura vetoakselissa

srilankalainen /srˈilaŋkalˌainen/ (n)
srilanker
  Sri Lankasta kotoisin oleva ihminen tai sen kansalainen

srilankankaija /srˈilaŋkˌaŋkaija/ (n)
grønnhalsparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

srilankanpöllökehrääjä /srˈilaŋkˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
singaleserfroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

srilankanriippukaija /srˈilaŋkˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
skarlagenkronet flaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

stabiili /stˈabɪːlɪ/ (adj)
fjøs
  (tasapainosta) vakaa; sellainen, joka ei ole herkkä menettämään tasapainoaan

stadi /stˈadɪ/ (n)
by
  kaupunki

stailata /stˈailata/ (v)
stilisere
  ehostaa, kaunistaa, tehdä pinnoista kauniimpia, fiksata

stalinismi /stˈalɪnˌismɪ/ (n)
stalinisme
  Josif Stalinin oppien mukainen jyrkkä kommunismin suuntaus ja poliittinen järjestelmä; sisälsi nopean teollistamisen, teorian sosialismista yhdessä maassa, keskitetyn hallinnon, maatalouden kollektivisoinnin, henkilökultin johtajuudessa ja muiden maiden kommunistipuolueiden alistamisen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen alaisuuteen

standardi /stˈandardɪ/ (n)
standard
  malli, tyyppi, normi

standartti /stˈandartːɪ/ (n)
standard
  jokin samannimisistä entisistä puutavaran ja sahatavaran mitta- ja hintayksiköistä, jotka olivat erilaiset sahatavaralle sekä pyöreälle ja veistetylle puutavaralle sekä myös maittain erisuuruisia

statiivi /stˈatɪːvɪ/ (n)
bli stående
  (varsinkin laboratoriossa) jonkin kannattelemiseen käytettävä tukiteline

steariini /stˈearˌiːnɪ/ (n)
stearin
  nauta- ja lammaseläinten rasvasta saatu pääasiassa steariinihappoja ja palmitiinihappoja sisältävä seos, jota käytetään mm. kynttilöiden valmistukseen

stereotyyppi /stˈereotˌyːpːɪ/ (n)
klisjé
  omaksuttu voimakkaasti yksinkertaistettu kuvaus tai käsitys eli yleistys yksilöistä, väestöryhmistä ja niiden tavoista toimia; kaavoittuma, kangistuma

stipendi /stˈipendɪ/ (n)
donasjon
  esimerkiksi koulun hyvästä työstä antama kannustuspalkinto; myös apuraha

stratifiointi /strˈatɪfɪˌointɪ/ (n)
stratifisering
  kylmäkäsittely, jolla katkaistaan siementen lepokausi ja käynnistetään itäminen

stressi /strˈessɪ/ (n)
stress
  (fysiologia) yksilössä muodostuva henkinen vaste ulkoisiin vaikutuksiin ja niiden muodostamaan uhkaan, stressivaikutus

stringit /strˈiŋŋɪt/ (n)
streng
  bikinit, joiden alaosana on pienet housut, joissa takaosassa on vain narut ja jotka paljastavat takapuolen

strippari /strˈipːarɪ/ (n)
stripperske
  eroottinen tanssija, joka riisuuntuu esiintyessään

strontium /strˈontium/ (n)
strontium
  eräs alkuainemetalli

subjektiivisuus /sˈubjektˌiːvɪsuːs/ (n)
subjektivitet
  subjektivismiin tukeutuva asenne; henkilön luontainen ominaispiirre

subjunktiivi /sˈubjuŋktˌiːvɪ/ (n)
konjunktiv
  latinan konjunktiivista kehittynyt, romaanisissä kielissä esiintyvä verbin tapaluokka, joka ilmaisee esim. toivottua tai epätodellista tapahtumaa; kielihistoriallisesti sama kuin joidenkin indo-eurooppalaisten kielten konjunktiivi

substanssi /sˈubstanssɪ/ (n)
substans
  tosiolio, häviämätön ja muuttumaton olevaisen perustekijä

substantiivi /sˈubstantˌiːvɪ/ (n)
substantiv
  . nomineihin kuuluva sana, joka merkitsee asioiden, esineiden, aikajaksojen, henkilöiden, paikkojen jne. nimityksiä; jakaantuvat kahteen pääryhmään: yleisnimiin eli appellatiiveihin ja erisnimiin eli propreihin

suhde /sˈuhde/ (n)
bekjent
  asioiden välinen keskinäinen riippuvuus ja vuorovaikutus
måte
  suhtautumistapa tai kannanotto asiaan
forhold
  kahden luvun suuruuden suhde, myös sisältöjaon osamäärä

suhtautua /sˈuhtautˌua/ (v)
reise
  olla jollakulla tietty asenne jkta tai jtk kohtaan

suhteellinen /sˈuhteːllɪnen/ (adj)
relativ
  (numeerisessa) suhteessa johonkin oleva

suihku /swˈihku/ (n)
dusj
  tavallisesti kylpyhuoneessa sijaitseva paikka, jossa ihminen käy peseytymässä

suihkukone /swˈihkukˌone/ (n)
fly
  suihkulentokone, yhden tai useamman suihkumoottorin kuljettama lentokone

suihkulähde /swˈihkulˌæhde/ (n)
fontene
  keinotekoisesti vettä vesiputouksen tai vesisuihkun omaisesti lennättävä monumentti

suihkumoottori /swˈihkumˌoːtːorɪ/ (n)
jetmotor
  lentokoneissa usein käytettävä moottori, jossa kiihdytetty ilman ulosvirtaus sen perästä synnyttää työntövoimaa; useita erilaisia

suikka /swˈikːa/ (n)
båtlue
  veneen muotoinen lipaton lakki

suisto /swˈisto/ (n)
munn
  joen laskualue, delta

sujua /sˈujua/ (v)
ta
  edetä (toivotulla tavalla)

sujuvasti /sˈujuvˌastɪ/ (adv)
flytende
  sujuvalla tavalla

sukaattisitruuna /sˈukaːtːɪsˌitruːna/ (n)
sukatsitron
  eräs ruutakasveihin kuuluva sitruspuu ()
  edellisen hedelmä

sukellusvene /sˈukellˌusvene/ (n)
undervannsbåt
  pinnalla liikkumisen lisäksi veden alla sukelluksissa omatoimiseen liikkumiseen pystyvä alus

sukeltaa /sˈukeltaː/ (v)
lodd
  (talousslangia) romahtaa, alentua selvästi

sukeltaja /sˈukeltˌaja/ (n)
dykker
  se, joka sukeltaa, veden alla liikkuja
  sukeltajien kovakuoriaisheimon jäsen

sukka /sˈukːa/ (n)
sokk, strømpe
  jalkaterän ja nilkan sekä mahdollisesti muutakin jalkaa peittävä vaatekappale

sukkela /sˈukːela/ (adj)
vittig
  terävästi oivallettu, älyllinen
kvikk
  joutuisa, nopea, vikkelä
ulike
  vitsikäs, hauska

sukkula /sˈukːula/ (n)
skyttel
  kangaspuiden edestakaisin liikutettava osa, joka pujottaa kuteen loimien välitse

suklaa /sˈuklaː/ (n)
sjokolade
  kaakaomassasta ja -voista sekä sokerista valmistettava makeinen

suklaalevy /sˈuklaːlˌevy/ (n)
sjokoladekake
  suklaa myytynä ohueksi levyksi valettuna

suksi /sˈuksɪ/ (n)
ski
  lumella liukuen liikkumiseen tarkoitettu, jalkineeseen kiinnitettävä väline

suku /sˈuku/ (n)
kjønn
  joissakin kielissä lähinnä nominien suvullista jakoa tarkoittava termi, joka voi käydä ilmi esimerkiksi sanan artikkelista

sukukalleus /sˈukukˌalleus/ (n)
arvestykke
  suvun sisällä sukupolvesta toiseen kulkeva kallisarvoinen esine

sukulainen /sˈukulˌainen/ (n)
slektning
  samaan sukuun kuuluva henkilö

sukulaisuus /sˈukulˌaisuːs/ (n)
forhold
  tilanne tai olotila, joka vallitsee sellaisten henkilöiden välillä, joiden esivanhemmista joku on yhteinen

sukunimi /sˈukunˌimɪ/ (n)
etternavn
  yleensä vanhemmilta, lapsille periytyvä erisnimi, joka ilmaisee lapsen kuuluvan tiettyyn sukuun ja erottaa lapsen toisista etunimeltään samannimisistä henkilöistä

sukupolvi /sˈukupˌolvɪ/ (n)
generasjon
  ihmiset, jotka ovat vanhempiensa jälkeläisiä ja keskenään samassa polvessa, kuten lapsia tai lapsenlapsia

sukupuoli /sˈukupˌuolɪ/ (n)
kjønn
  suvullisesti lisääntyvillä lajeilla ilmenevä ominaisuus, jonka perusteella yksilöt ovat jaettavissa munasoluja tuottaviin yksilöihin eli naaraisiin ja siittiösoluja tuottaviin yksilöihin eli koiraisiin

sukupuolielin /sˈukupˌuolielɪn/ (n)
kjønnsorgan
  lisääntymiseen käytettävä elin, joka erottaa sukupuolet toisistaan; miehen penis tai naisen emätin

sukupuoliyhdyntä /sˈukupˌuoliyhdˌyntæ/ (n)
samleie
  seksuaalinen tapahtuma, jossa siitin on emättimessä; kädellisten menetelmä käynnistää suvunjatkuminen

sukupuoliyhteys /sˈukupˌuoliyhteys/ (n)
kjønnslig omgang
  merkittävä osa kehittynyttä, yleensä romanttista, rakkaussuhdetta

sukupuu /sˈukupuː/ (n)
stamtre
  ylhäältä alaspäin kulkeva, alaspäin kapeneva sukuselvitys

sukusiitos /sˈukusˌiːtos/ (n)
innavl
  läheisten sukulaisten välinen siitos

sulaa /sˈulaː/ (v)
smelte
  muuntua kiinteästä aineesta nesteeksi
  liueta nesteeseen

sulake /sˈulake/ (n)
effektbryter
  elektroniikassa ja sähkötekniikassa käytetty komponentti, jolla pyritään suojaamaan sähkölaitteen sähköisiä osia ylikuormitus- tai vikatilanteissa

sulanviirikaija /sˈulanvˌiːrɪkˌaija/ (n)
Suluvimpelpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sulattaa /sˈulatːaː/ (v)
smelte
  saattaa nestemäiseen olotilaan lämpötilaa nostamalla

sulautua /sˈulautˌua/ (v)
én
  muuntua yhteen tai yhdeksi jonkun tai jonkin kanssa

sulhanen /sˈulhanen/ (n)
brudgom
  naimisiin menevän henkilön tuleva aviomies

suljettu /sˈuljetːu/ (adj)
lukket
  ei kaikille avoin, yksityinen
  kiinni laitettu tai kiinni oleva

sulka /sˈulka/ (n)
fjær
  kookas jäykkä höyhen

sulkapallo /sˈulkapˌallo/ (n)
badminton
  mailapeli, jota pelaa vastakkain kaksi pelaajaa (kaksinpeli) tai kaksi paria (nelinpeli)
småfugl
  kyseisessä pelissä mailoilla lyötävä peliväline

sulkava /sˈulkava/ (n)
brasme
  (eläintiede) Särkikalojen heimon planktonia ja pohjaeläimiä syövä makean veden parvikala (), jota tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa, myös paikoin eteläisellä rannikkoalueella. Sulkavan selkäevä on korkea, pitkässä peräevässä on 37 — 46 eväruotoa.

sulkea /sˈulkea/ (v)
lukke, stenge
  tukkia reikä, reitti, tietovuoto; laittaa ovi, luukku tai vastaava kulkuaukon tukkeeksi; kiinnittää korkki tai tulppa

sulttaani /sˈultːaːnɪ/ (n)
sultan
  islamilaisessa maailmassa käytetty hallitsijan arvonimi

suma /sˈuma/ (n)
knipe
  tukkien kasaantuminen ja juuttuminen yhteen uitossa

sumentaa /sˈumentaː/ (v)
forvirre
  tehdä sumeaksi

sumerilainen /sˈumerɪlˌainen/ (adj)
sumerisk språk
  Sumeriin tai sumereihin liittyvä

sumeta /sˈumeta/ (v)
forvirre
  tulla sumeaksi tai sumeammaksi

summa /sˈumma/ (n)
beløp
  yhden tai useamman luvun yhteenlaskun tulos, aritmeettinen summa
sum
  osista muodostuva kokonaisuus

summata /sˈummata/ (v)
addere
  laskea yhteen, plussata
sum
  tehdä yhteenveto, kiteyttää, esittää tiivistelmä

sumo /sˈumo/ (n)
sumo
  japanilainen urheilulaji, jossa kilpailijat yrittävät työntää ja töniä toisensa pois rajatulta alueelta; sumopaini

sumu /sˈumu/ (n)
tåke, skodde
  lähellä maata olevassa ilmakerroksessa esiintyvä, maahan kosketuksissa oleva, näkyvyyttä huonontava leijailevien hienojakoisten vesipisaroiden muodostuma

sunnuntai /sˈunnuntai/ (n)
søndag
  viikon viimeinen päivä Euroopassa ja muissa maissa, jotka käyttävät ISO 8601 -standardia, päivä lauantain ja maanantain välissä

suntio /sˈuntɪo/ (n)
klokker
  kirkon työntekijä, jonka tehtäviä ovat mm. talonmiehen työt seurakunnan kiinteistöissä ja avustaminen jumalanpalveluksissa

suo /sˈuo/ (n)
sump
  soistumisen synnyttämä ainakin osan vuodesta kosteana oleva monimuotoinen kasviyhdyskunta, jossa muodostuu turvetta

suodatin /sˈuodatɪn/ (n)
filter
  suodattamiseen tarkoitettu laite; laite, joka erottaa aineet lioksesta, suspensiosta tai seoksesta

suodattaa /sˈuodatːaː/ (v)
filter
  erottaminen kiinteitä aineita nesteestä tai kaasusta suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suoja /sˈuoja/ (n)
mildvær
  suojasää

suojaikäraja /sˈuojaikˌæraja/ (n)
seksuell lavalder
  ikä, jonka alittavan henkilön kanssa ei ikärajan ylittävä henkilö saa harrastaa seksuaalista kanssakäymistä

suojastaa /sˈuojastaː/ (v)
blokkere
  (rautatiet, metro) turvata tietyn rataosan liikenne suojastus- ja asetinlaitteilla

suojasää /sˈuojasæː/ (n)
tøvær
  talvinen sää, jossa lämpötila on yli nolla astetta

suojatie /sˈuojatie/ (n)
sebrastripe
  jalankulkijoiden turvalliseen kadun tai tien ylittämiseen tarkoitettu erityisesti merkitty kohta

suojatyöpaikka /sˈuojatˌyøpaikːa/ (n)
sinekyre
  muiden henkilölle järjestämä työpaikka, jossa on vain pieni riski joutua irtisanotuksi tai lomautetuksi; tällainen työpaikka sijaitsee julkisella sektorilla ja käsitteeseen liitetään myös ajatus kevyemmästä työtahdista sekä työn erilaisesta luonteesta kuin yksityisellä sektorilla; poliittisin perustein saatu julkishallinnon työpaikka; voi olla henkilöä varten luotu virka; sinekyyri, laiskanvirka

suojaväri /sˈuojavˌærɪ/ (n)
kamuflasje
  väri joka sulautuu hyvin ympäristön väreihin ja auttaa kätkeytymään tai maastoutumaan

suojella /sˈuojella/ (v)
beskytte
  pitää turvassa

suojus /sˈuojus/ (n)
beskyttelse
  ulkoisilta tai ulospäin suuntautuvilta vaikutuksilta suojaava tai vaikutuksia vähentävä materiaali, laite tai rakennelma

suokukka /sˈuokukːa/ (n)
kvitlyng
  (erityisesti) suokukkien sukuun kuuluva

suokukko /sˈuokukːo/ (n)
brushane
  keskikokoinen kurppien heimon kahlaaja ()

suola /sˈuola/ (n)
salt, bordsalt
  ioniyhdiste, ionisidosten muodostama yhdiste. Ionisidoksinen kiinteä ja kiteinen aine, jossa kationina on usein jokin metalli-ioni, anionina taas epämetalli-ioni tai jokin moniatominen ioni

suolainen /sˈuolainen/ (adj)
bitter
  suolan makuinen, suolaa sisältävä; liiaksi suolaa sisältävä

suolata /sˈuolata/ (v)
salte
  säilöä suolalla, käsitellä ruoka suolalla ennen kypsentämistä

suolavesi /sˈuolavˌesɪ/ (n)
lake
  yleensä vahva natriumkloridin vesiliuos, jota käytetään mm. elintarvikkeiden säilömiseen; myös muu suolapitoinen vesiliuos

suoli /sˈuolɪ/ (n)
tarm
  (elimistö) ruoansulatuskanavan osa

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (adj)
finsk
  Suomesta peräisin oleva tai Suomeen liittyvä

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (n)
finne
  pysyvästi Suomessa asuva henkilö
  Suomen kansalainen
  syntyperältään suomalainen

suomalais-ugrilainen /sˈuomalaisˈuɡrɪlˌainen/ (adj)
finsk-ugrisk
  (kansatiede) kansatieteellisesti suomensukuinen tai suomensukuisuuteen liittyvä

suomenkielinen /sˈuomeŋkˌielɪnen/ (adj)
finsk
  suomen kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
finskspråklig
  suomeksi esitetty tai tapahtuva, suomen kielellä oleva

suomenruotsalainen /sˈuomenrˌuotsalˌainen/ (n)
finlandssvensk
  syntyperäinen suomalainen, jonka äidinkieli on ruotsi tai on omaksunut puhekielekseen ruotsin ja suomenruotsalaisen identiteetin. Ruotsinkielinen suomalainen.

suomenruotsi /sˈuomenrˌuotsɪ/ (n)
finlandssvensk
  Suomessa puhuttava ruotsin kielen variantti

suomi /sˈuomɪ/ (n)
finsk
  suomen kieli; suomalais-ugrilainen kieli, jota puhutaan pääosin Suomessa , kielitunnukset: (ISO 639-1)fi ja (ISO 639-2, ISO 639-3) fin

suomia /sˈuomɪa/ (v)
pisk
  moittia, ivata perusteellisesti
  hutkia, piiskata, ruoskia, piestä

suomuluri /sˈuomulˌurɪ/ (n)
gulskjellori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomupääkaijanen /sˈuomupˌæːkaijanen/ (n)
gulbrystet spettepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomurosella /sˈuomurosella/ (n)
svarthetterosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomyrtti /sˈuomyrtːɪ/ (n)
pors
  (erityisesti) norkkomyrttien sukuun kuuluva

suonensisäisesti /sˈuonensɪsˌæisestɪ/ (adv)
intravenøst
  (lääkkeestä, huumesta tms.) piikillä suonen sisään ruiskuttamalla

suopayrtti /sˈuopaˌyrtːɪ/ (n)
såpeurt
  mikä tahansa suopayrttien suvun () kasvi, erityisesti rohtosuopayrtti

suopursu /sˈuopursu/ (n)
finnmarkspors
  kanervakasveihin kuuluva valkokukkainen varpukasvi , aiemmin Ledum palustre

suora /sˈuora/ (adj)
bein
  mutkaton, kaartumaton, suuntaansa muuttamaton
heterofil
  jossa ei ole välivaiheita tai välittäjiä
  kulma, joka on 90 astetta, kahden kohtisuoraan toisiaan vasten leikkaavan suoran muodostama, myös pysty- tai vaakasuora pintaa vasten
bo
  radio- tai tv-lähetys, joka lähetetään katsojille samaan aikaan kuin se tapahtuu tai korkeintaan pienellä viiveellä, leikkaamattomana
frank
  (ihmisestä) vilpitön, välitön

suora /sˈuora/ (n)
linje
  suora kulkuväylä tai sen osa
  äärettömän pitkä suora viiva
  viiden peräkkäin numeroidun tai joskus viiden samaa maata edustavan pelikortin muodostama sarja
skala
  nyrkkeilyssä isku, jossa käsivarsi ojentuu suoraksi

suora kulma /sˈuora kˈulma/ (n)
rett vinkel
  kulma, jonka asteluku on 90°

suora käännös /sˈuora kˈæːnnøs/ (n)
sette i scene
  käännös toisesta kielestä, mikä ei ota huomioon lähdekielen idiomaattisia ilmauksia, on kieliopillisesti oikein, mutta ei välttämättä kuulosta hyvältä; kirjaimellinen käännös; sanatarkka käännös

suorakaide /sˈuorakˌaide/ (n)
rektangel
  (matematiikka) nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suorakulmio /sˈuorakˌulmɪo/ (n)
rektangel
  nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suorasanainen /sˈuorasanˌainen/ (adj)
sette i scene
  suora; kaunistelematta sanova

suoritin /sˈuorɪtɪn/ (n)
prosessor
  elektroniikan komponentti, joka toteuttaa tietokoneohjelman konekielisiä käskyjä; prosessori

suoritus /sˈuorɪtus/ (n)
utførelse
  jnk tekemisen tai toimittamisen tulos

suosikki /sˈuosɪkːɪ/ (n)
favoritt
  asia, jota joku pitää ehdottomasti parhaana lajissaan

suosirri /sˈuosɪrrɪ/ (n)
myrsnipe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suositella /sˈuosɪtella/ (v)
anbefale
  ehdottaa tutustumaan asiaan, henkilöön, kirjallisuuteen, ilmiöön

suosittaa /sˈuosɪtːaː/ (v)
anbefale
  esittää jokin asia suosittavana, hyvänä, kannattavana; suositella

suosittu /sˈuosɪtːu/ (adj)
populær
  suosiossa oleva

suostua /sˈuostua/ (v)
akseptere
  vastata myöntävästi pyyntöön tehdä jotakin

suostumus /sˈuostumus/ (n)
avtale
  myöntävä vastaus pyyntöön

suostutella /sˈuostutella/ (v)
overtale
  () suostuttaa; pyrkiä saamaan joku suostumaan johonkin

suoti /sˈuotɪ/ (adj)
engsyre
  rautias, raudikko

suovehka /sˈuovehka/ (n)
myrkongle
  Suomenkin luonnossa esiintyvä vehkojen sukuun kuuluva kasvi

supattaa /sˈupatːaː/ (v)
hviske
  puhua kuiskaten

superlatiivi /sˈuperlatˌiːvɪ/ (n)
superlativ
  yliaste, vertailuaste, joka ilmaisee komparaation korkeimman asteen.

superpallo /sˈuperpˌallo/ (n)
sprettball
  lähinnä leikkikaluna käytettävä kimmoisasta materiaalista valmistettu pallo, joka kovasta pinnasta lentosuuntaansa muuttaen ponnahtaessaan säilyttää hyvin suuren osan liike-energiastaan

supikoira /sˈupɪkˌoira/ (n)
Mårhund
  Itä-Aasiasta lähtöisin oleva koiraeläin (), joka on levinnyt istutettuna myös Ural-vuoriston länsipuolelle ja kulkeutunut meille jäädäkseen

supistaminen /sˈupɪstˌamɪnen/ (n)
snarvei
  (matematiikka) murtoluvun tai lausekkeen sieventäminen jakamalla osoittaja ja nimittäjä samalla luvulla

supistuma /sˈupɪstˌuma/ (n)
forminskning
  kahden tai useamman sanan yhteenliittymä, jonka keskeltä jokin äänne on hävinnyt

suppea /sˈupːea/ (adj)
avslutte
  sellainen, jota tuottaessa kielen selkä on korkealla, jolloin väylä on kapea

suppilo /sˈupːɪlo/ (n)
trakt
  torvimainen, toisesta päästään avarasuinen, toisesta päästä putkimaiseksi kapeneva pohjaton astia, jota käytetään esimerkiksi valutettaessa nestettä suppeasuiseen tilaan

suppilovahvero /sˈupːɪlovˌahvero/ (n)
traktkantarell
  vahveroihin kuuluva erinomainen, muodoltaan torvimainen ruokasieni (Cantharellus tubaeformis), joka ei tarvitse ruoaksi laitettaessa esikäsittelyä

suprajohde /sˈuprajˌohde/ (n)
superleder
  aine, jonka resistiivisyys katoaa riittävän alhaisessa lämpötilassa ja sähkövirta etenee häviöttömästi

surjektiivinen /sˈurjektˌiːvɪnen/ (adj)
surjektiv
  sellainen, jossa jokainen maalijoukon alkio on ainakin yhden lähtöjoukon alkion kuva

suru /sˈuru/ (n)
sørgmodighet
  murhe, alakuloisuuden tunne, jonkin traagisen tapahtuman, kuten läheisen ihmisen menetyksen, aikaansaama pitkäaikainen mielialan muutos

surullinen /sˈurullɪnen/ (adj)
trist
  huonolla mielialalla oleva, alakuloinen

surullisuus /sˈurullɪsuːs/ (n)
melankoli
  se, että on surullinen

surumielisyys /sˈurumˌielɪsyːs/ (n)
melankoli
  se, että on surumielinen

surunvalittelu /sˈurunvalˌitːelu/ (n)
kondolanse
  osanoton ilmaus kuolemantapauksen johdosta

susi /sˈusɪ/ (n)
ulv
  Suomenkin luonnossa elävä petoeläin ()

suu /sˈuː/ (n)
munn
  suuaukosta alkava suuontelo, joka päättyy kitasolaan, josta alkaa ruoansulatuskanava; tällä alueella olevat toiminnalliset elimet kuuluvat suuhun

suudella /sˈuːdella/ (v)
kysse
  antaa suudelma

suudelma /sˈuːdelma/ (n)
kyss
  suuteleminen tekona; jonkin koskettaminen huulilla

suuhinen /sˈuːhɪnen/ (n)
leppe
  kaksoisruokolehdykkäsoittimen äänenmuodostukeen käytettävä kaksi vastakkain värähtelevää ruokolehteä sisältävä suuosa

suukappale /sˈuːkapːˌale/ (n)
munnstykke
  (musiikki) vaskipuhaltimen tai puupuhaltimien se osa, joka on kosketuksissa soittajan huuliin tai aivan lähellä huulia

suulaki /sˈuːlakɪ/ (n)
gane
  suuontelon katto, joka jakautuu kovaan ja pehmeään suulakeen

suunnata /sˈuːnnata/ (v)
evne
  ottaa suunta tai kurssi johonkin

suunnattoman /sˈuːnnatːoman/ (adv)
veldig
  erittäin, hyvin; vahvistava sana adjektiivien edellä

suunnilleen /sˈuːnnɪlleːn/ (adv)
nesten
  melko tarkasti

suunnitella /sˈuːnnɪtella/ (v)
planlegge
  ajatella mielessään jotakin, jonka tulee tulevaisuudessa tekemään, aikoa

suunnitelma /sˈuːnnɪtˌelma/ (n)
plan
  etukäteen pohdittu asia, joka aiotaan toteuttaa tulevaisuudessa
planlegge
  Suunnitelma sisältää keinot miten peliaseman huonot piirteet voidaan eliminoida ja hyviä korostaa.

suunsoitto /sˈuːnsoitːo/ (n)
leppe
  suunpieksäntä; suulas, monesti asiaton, puhuminen; tyhjänpuhuminen

suunta /sˈuːnta/ (n)
retning
  tavoitteena tai kohteena oleva konkreettinen tai kuvaannollinen sijainti, asema tai tila suhteessa vallitsevaan

suuntavilkku /sˈuːntavˌilkːu/ (n)
skylapper
  moottoriajoneuvon tavallisesti kyljessä ja etu- ja takavalojen yhteydessä sijaitseva vilkkuva lamppu, joka ilmaisee sen mihin suuntaan ajoneuvo on kääntymässä sen avulla kummalla puolella ajoneuvoa lamppu vilkkuu

suura /sˈuːra/ (n)
sura
  Koraanin luku

suuraakkonen /sˈuːraːkːonen/ (n)
stor
  iso kirjain, latinalaisten aakkosten kirjainten (ja numeroiden) graafinen vaihtelumuoto joka merkitään suomessa mm. erisnimen, lauseen, duurisävellajin tms. alkuun.

suure /sˈuːre/ (n)
størrelse
  jokin yksiköin mitattava ominaisuus, esim. pituus

suurenmoinen /sˈuːrenmˌoinen/ (adj)
glimrende
  oikein hyvä tai hieno

suurennuslasi /sˈuːrennˌuslasɪ/ (n)
lupe
  kupera linssi, jonka läpi katsottaessa esineet näyttävät suurennetuilta

suurentaa /sˈuːrentaː/ (v)
forstørre
  enentää, lisätä, kasvattaa

suureta /sˈuːreta/ (v)
stige
  tulla suureksi tai suuremmaksi

suuri /sˈuːrɪ/ (adj)
stor
  kookas, mittava, laaja tilavuudeltaan tai ulkomitoiltaan suuri
myndig
  niistä duurin intervalleista, jotka eivät ole puhtaita

suurin piirtein /sˈuːrɪm pˈiːrtein/ (adv)
i alt vesentligt
  kohtalaisen tarkasti

suurin yhteinen tekijä /sˈuːrɪn ˈyhteinen tˈekɪjæ/ (n)
største felles faktor
  kahden kokonaisluvun a ja b suurin yhteinen tekijä, merkitään syt(a, b) tai pelkästään (a, b), tarkoittaa suurinta sellaista lukua, joka jakaa molemmat luvut a ja b niin, että lopputulos on kokonaisluku

suurkaupunki /sˈuːrkaupˌuŋkɪ/ (n)
storby
  kaupunki, jossa on paljon asukkaita

suurlähettiläs /sˈuːrlæhˌetːɪlæs/ (n)
ambassadør
  korkein diplomaattinen edustaja toisessa maassa

suurlähetystö /sˈuːrlæhetˌystø/ (n)
ambassade
  suurlähettilään johtama valtion diplomaattinen edustusto toisessa valtiossa

suuronnettomuus /sˈuːronnˌetːomuːs/ (n)
katastrofe
  mittasuhteiltaan sellainen onnettomuus, jossa loukkaantuneiden tai kuolleiden määrä on suuri ja usein sen seurauksena syntyy myös massiivisia aineellisia vahinkoja

suurpiirteinen /sˈuːrpɪːrtˌeinen/ (adj)
flertydig
  yksityiskohtiin puuttumaton; likimääräinen, epätarkka, epämääräinen

suuruudenhulluus /sˈuːruːdˌenhulluːs/ (n)
stormannsgalskap
  liiallisen suurten asioiden suunnittelu ja toteuttaminen; megalomania

suuruus /sˈuːruːs/ (n)
størrelse
  se, että jokin tai joku on suuri

suuseksi /sˈuːseksɪ/ (n)
munnsex
  seksin muoto, jossa toinen partnereista käyttää suutaan toisen sukupuolielinten imemiseen ja nuolemiseen

suutari /sˈuːtarɪ/ (n)
skomaker
  jalkineiden valmistaja tai korjaaja

suutra /sˈuːtra/ (n)
sutra
  buddhalaisuuden ja hindulaisuuden pyhiä kirjoituksia

suuttua /sˈuːtːua/ (v)
sint
  vihastua, tulistua

suvereniteetti /sˈuverˌenɪtˌeːtːɪ/ (n)
suverenitet
  ylin valta, itsenäisyys, täydellinen riippumattomuus

sveitsiläinen /svˈeitsɪlˌæinen/ (adj)
sveitsisk
  Sveitsistä peräisin oleva tai Sveitsiin liittyvä

sveitsiläinen /svˈeitsɪlˌæinen/ (n)
Sveits
  pysyvästi Sveitsissä asuva henkilö

swahili /svˈahɪlɪ/ (n)
Swahili
  bantukieli, jota puhutaan laajalla alueella Itä-Afrikassa (kielitunnus: sw), suahili

syaani /sˈyaːnɪ/ (n)
turkis
  hiilen ja typen muodostama kemiallinen radikaali

syanidi /sˈyanˌidɪ/ (n)
cyanid
  syaanihapon suola

sydämetön /sˈydæmmetøn/ (adj)
hjerteløs
  sellainen, joka ei ole sydämellinen; kylmä, epäystävällinen, ilkeä, paha

sydän /sˈydæn/ (n)
hjerte
  monilla eläimillä oleva verta pumppaava elin

sydänkammio /sˈydæŋkˌammɪo/ (n)
kammer
  sydämen kaksi lokeroa, joihin veri tulee eteisistä ja joista veri lähtee suuriin valtimoihin

sydänkohtaus /sˈydæŋkˌohtaus/ (n)
myokardieinfarkt
  sairauskohtaus, jossa osa sydänlihaksesta vaurioituu pysyvästi solujen tuhoutuessa hapenpuutteen takia

sykkiä /sˈykːɪæ/ (v)
klappe
  laajentua ja supistua säännöllisesti, sykähdellä, sykkää, tykyttää, lyödä

syksy /sˈyksy/ (n)
høst
  kesän ja talven välinen vuodenaika

syli /sˈylɪ/ (n)
favn
  vanha pituusmitta ja syvyysmitta, joka vastaa suunnilleen levitettyjen käsien välistä etäisyyttä, myöhemmin kolme kyynärää eli noin 1,8 metriä

sylinterinkansi /sˈylɪnterˌiŋkansɪ/ (n)
topplokk
  polttomoottorin sylinterilohkon päälle kiinnitettävä osa joka sulkee sylinterien yläpään

sylkeä /sˈylkeæ/ (v)
spytte
  lennättää sylkeä suusta

sylki /sˈylkɪ/ (n)
spytt
  sylkirauhasten erite, joka tekee mm. ruoan liukkaaksi nielemistä varten

symboli /sˈymboːlɪ/ (n)
symbol
  erilaisiin asioihin ja käsitteisiin yhdistyvä tunnuskuva tai tunnusmerkki

symboliikka /sˈymboːlˌiːkːa/ (n)
symbolikk
  symbolien sisältöä ja niihin sisältyviä merkityksiä selvittävä oppi

symboloida /sˈymbolˌoida/ (v)
symbol
  kuvata, esittää symbolisesti

sympaattinen /sˈympaːtːɪnen/ (adj)
sympatisk
  sympatiaa tunteva, myötä elävä

sympatia /sˈympatˌia/ (n)
sympati
  myötätunto, toisen hyväksyminen

synagoga /sˈynaɡˌoɡa/ (n)
synagoge
  juutalaisten temppeli

synergia /sˈynerɡˌia/ (n)
synergi
  se, että kokonaisuus on suurempi kuin osiensa summa

synkkä /sˈyŋkːæ/ (adj)
stusslig
  alakuloinen, synkkämielinen

synninpäästö /sˈynnɪmpˌæːstø/ (n)
benådning
  absoluutio, syntien anteeksiannon julistaminen synnintunnustuksen jälkeen jumalanpalveluksessa tai yksityisessä sielunhoidossa
absolvere
  (laajemmin, kuvaannollisesti) pahojen tekojen anteeksianto

synnynnäinen /sˈynnynnˌæinen/ (adj)
medfødt
  myötäsyntyinen, syntymästä lähtien ollut

synnyttää /sˈynnytːæː/ (v)
føde
  (naaraseläimestä) saada syntymään, tuoda jälkeläinen ulos kohdustaan tai munastaan kannettuaan sitä siellä raskauden ajan

synonyymisanakirja /sˈynonˌyːmɪsˌanakˌirja/ (n)
synonymordbok
  kirja, jossa on listattu sanoille synonyymeja

syntaksi /sˈyntaksɪ/ (n)
syntaks
  luonnollisen tai formaalin kielen merkkien yhdistelyn säännöt ja niiden tutkimus

syntetisaattori /sˈyntetɪsˌaːtːorɪ/ (n)
fjøl
  1950-luvulla kehitetty elektroninen kosketinsoitin, elektronisesti ääniä ja efektejä tuottava laite

synti /sˈyntɪ/ (n)
synd
  uskonnon sääntöjen vastainen paha tai väärä teko

syntipukki /sˈyntɪpˌukːɪ/ (n)
syndebukk
  (aiheettomasti) syyllisenä pidetty, syypää

syntyminen /sˈyntymɪnen/ (n)
fødsel
  syntyä-verbistä muodostettu teonnimi

syntymä /sˈyntymæ/ (n)
fødsel
  syntymistapahtuma, yksilön elämän alkaminen äidistä itsenäisenä

syntymämerkki /sˈyntymæmˌerkːɪ/ (n)
fødselsmerke
  syntymän aikaan esiintyvä, pysyvä ihon hyvänlaatuinen epäsäännöllisyys: valtaosa syntymämerkeistä muodostuu ihon ylipigmentaatiosta ja nämä syntymämerkit luokitellaan luomiksi, mutta osa muodostuu ihon poikkeuksellisesta verisuonettumisesta

syntymäpäivä /sˈyntymæpˌæivæ/ (n)
fødselsdag, bursdag
  päivä jona henkilö täyttää vuosia ja siihen liittyvä juhla
fødselsdag
  syntymän vuosipäivä

syntymätön /sˈyntymætøn/ (adj)
ufødt
  joka ei ole syntynyt

syntyperä /sˈyntypˌeræ/ (n)
fødsel
  se, millaisille vanhemmille on syntynyt, esimerkiksi mihin yhteiskuntaluokkaan tai kansaan kuuluville

syntyperäinen /sˈyntyperˌæinen/ (adj)
mor
  syntymästään asti jonkin paikkakunnan asukkaana oleva tai siellä syntynyt

syntyä /sˈyntyæ/ (v)
bære
  alkaa elää itsenäisenä emostaan: tulla ulos emon kohdusta tai munasta, käytetään myös ihmisestä

syreeni /sˈyreːnɪ/ (n)
syrin
  mikä tahansa syreenien sukuun () kuuluva öljypuukasvien heimon laji tai sellaisen yksilö

syrjä /sˈyrjæ/ (n)
kant
  litteän kappaleen, varsinkin laudan, kapeampi sivu; leveämpää kutsutaan lappeeksi

syrjäinen /sˈyrjæinen/ (adj)
fjern
  syrjässä, kaukana keskustasta, kulkuväylistä tms. sijaitseva; sellainen, jonka luokse on vaikea päästä

syrjäseutu /sˈyrjæsˌeutu/ (n)
trakt
  syrjäinen seutu; syrjäinen alue, joka on kaukana kaupungeista ja kunnollisesta infrastruktuurista

syttyä /sˈytːyæ/ (v)
angripe
  alkaa palaa, leimahtaa (tuleen), ottaa tulta

sytytin /sˈytytɪn/ (n)
fenghette
  räjäytin, jolla räjäytetään räjähdyspanos

sytyttää /sˈytytːæː/ (v)
tenne
  käynnistää palamisreaktio, laittaa tuli palamaan

sytytyslanka /sˈytytˌyslaŋka/ (n)
lunte
  tulilanka, osa räjähteiden, ammusten tai pyroteknisten laitteiden sytytysmekanismia

syventää /sˈyventæː/ (v)
dyp
  tehdä syvemmäksi

syvyys /sˈyvyːs/ (n)
dyp
  pystysuuntainen etäisyys vertailutasona toimivasta vaakapinnasta, us. merenpinnasta tai maanpinnasta, alaspäin

syvä /sˈyvæ/ (adj)
dyp
  pitkälle maan-, meren- tai muun pinnan alapuolelle ulottuva

syvällinen /sˈyvællɪnen/ (adj)
dyp
  syvästi vaikuttava, syvälle käypä

syvänne /sˈyvænne/ (n)
dyp
  ympäröivää maastoa matalampi kohta

syväpaino /sˈyvæpˌaino/ (n)
dyptrykk
  painomenetelmä, jossa väri sijaitsee painopinnan kuopissa, joista se imeytyy painettavaan pintaan

syväys /sˈyvæys/ (n)
dypgang
  laivan tai veneen rungon alimpien kiinteiden rakenteiden (yleensä kölin tai peräsimen) etäisyys tyynestä vesirajasta

syy /sˈyː/ (n)
årsak
  jonkin aiheuttava seikka
grunn
  tarkoitus, asia, jonka vuoksi jotakin tehdään, vaikutin, motiivi
skyld
  kielteinen asia, jonka voidaan katsoa johtuneen jostakusta, vika
korn
  puussa tai muussa materiaalissa oleva yksittäinen erottuva raita

syyllinen /sˈyːllɪnen/ (adj)
skyldig
  sellainen, joka on syyllistynyt johonkin (todistetusti); ominainen sille, jonka syytä jokin on

syylä /sˈyːlæ/ (n)
vorte
  viruksen aiheuttama pienehkö, hyvänlaatuinen kasvain iholla

syyskuu /sˈyːskuː/ (n)
september
  vuoden yhdeksäs kuukausi, kuukausi elokuun ja lokakuun välissä

syyspäiväntasaus /sˈyːspæivˌæntasaus/ (n)
høstjamdøgn
  se päivä syksyllä, jolloin yö ja päivä ovat yhtä pitkiä; aurinko paistaa tällöin kohtisuoraan päiväntasaajalle samoin kuin kevätpäiväntasauksena

syytetty /sˈyːtetːy/ (n)
anklagede
  (oikeustiede) rikosasiassa omissa nimissään oikeuteen vastaamaan haastettu syytteeseen asetettu henkilö, vastaaja

syytinki /sˈyːtɪŋkɪ/ (n)
fritak
  tilan kaupan yhteydessä toteutettu sopimus asumisoikeudesta, jossa myyjä saa oikeuden jäädä asumaan tilalle ja elatuksen loppuelämäkseen

syyttäjä /sˈyːtːæjæ/ (n)
statsadvokat
  viranomainen, joka vie rikosasiaa eteenpäin oikeudessa

syyttää /sˈyːtːæː/ (v)
beskylde
  väittää syylliseksi johonkin
saksøke
  syyttäjän ominaisuudessa väittää jkta syylliseksi jhk

syödä /sˈyødæ/ (v)
spise, ete
  aterioida, laittaa ruokaa suuhunsa ja niellä sen jälkeen

syöksykierre /sˈyøksykˌierre/ (n)
spinn
  lentokoneen epätavallinen lentotila, jossa kone putoaa pyörien nokka maata kohden vain toisen siiven kantaessa ja toisen sakatessa

syöksylasku /sˈyøksylˌasku/ (n)
utfor
  alppihiihtoon sisältyvä urheilulaji, jossa lasketaan vähintään kahdeksan metrin etäisyydellä toisistaan sijaitsevien porttien läpi

syöpä /sˈyøpæ/ (n)
kreft
  sairaus, jossa jostain syystä muuttuneet elimistön solut alkavat jakautua liian nopeasti, eivätkä kehon säätelymekanismit kykene hillitsemään solujen lisääntymistä ja muodostuu pahanlaatuisia kasvaimia

syötti /sˈyøtːɪ/ (n)
agn
  jokin pyydettävän eläimen houkuttelemiseksi käytettävä sen ravinnoksi kelpaava eläin tai jokin kasvin tuottama ruoka-aine; voidaan käyttää ansoissa ja muissa pyydyksissä

syöttäjä /sˈyøtːæjæ/ (n)
tjener
  henkilö, joka syöttää

syöttää /sˈyøtːæː/ (v)
mate
  antaa ruokaa, ruokkia
komme inn
  näppäillä tietokoneelle, antaa syöte
passere
  antaa tai tarjota peliväline toiselle
bek
  saattaa pallo peliin aloituslyönnillä tai -heitolla

syöttö /sˈyøtːø/ (n)
passere
  pelivälineen siirto pelaajalta toiselle eteenpäin toimitettavaksi; erityisesti kun seuraava pelaaja tekee maalin
servere
  joissain peleissä pelivälineen laitto peliin, pelin aloitus

säde /sˈæde/ (n)
radius
  aalto- tai hiukkassäteilyn etenemistä kuvaava viiva; voimakkaasti yhdensuuntaistuneen säteilyn ilmentymä
  ympyrän kehän ja ympyrän keskipisteen välinen jana
gaffel
  hevosen kaviossa anturan takaosassa sijaitseva kiilamainen sarveismuodostuma, jossa erotetaan ulompi sarveissäde ja sisempi martosäde.

säe /sˈæe/ (n)
linje
  runorivi, runon yksi rivi; osa säkeistöä

säestää /sˈæestæː/ (v)
akkompagnere
  esittää melodiaa tai pää-ääntä tavallisesti harmonisena taustana värittävää tai tukevaa osaa

sähistä /sˈæhɪstæ/ (v)
hvese
  päästää sähisevää ääntä, kuten esim. kiukkuinen kissa

sähke /sˈæhke/ (n)
telegram
  sähkösanoma, telegrammi; telelaitoksen ja postin sähköisesti välittämä viesti, joka toimitetaan vastaanottajalle kirjoitettuna tai puhelimitse saneltuna

sähkö /sˈæhkø/ (n)
elektrisitet
  sähkövirta tai sähkövaraus

sähköasentaja /sˈæhkøasˌentaja/ (n)
elektriker
  ammattilainen, joka asentaa, korjaa ja huoltaa sähkölaitteita ja johdotuksia

sähköauto /sˈæhkøˌauto/ (n)
elbil
  sähkökäyttöinen, yksinomaan sähköenergiaa energianlähteenä käyttävä, auto, jonka voimanlähteenä toimii sähkömoottori ja jossa sähköenergia on varastoitu ladattaviin akkuihin; kutsutaan myös täyssähköautoksi erotukseksi pistokehybridiautosta

sähköbasso /sˈæhkøbˌasso/ (n)
bass
  sähköisesti vahvistettu bassokitara

sähköinen /sˈæhkøinen/ (adj)
elektronisk
  digitaalitekniikkaa tai elektroniikkaa käyttävä, Internetin kautta tapahtuva

sähkökatkos /sˈæhkøkˌatkos/ (n)
strømbrudd
  keskeytys sähkön saannissa

sähkökenttä /sˈæhkøkˌentːæ/ (n)
elektrisk felt
  sähkövarauksen ympärille ajateltu kenttä, jonka voimakkuuden dimensio SI-järjestelmän yksiköin ilmaistuna on N C-1, tai vastaavasti V m-1

sähkökirja /sˈæhkøkˌirja/ (n)
e-bok
  digitaaliseen muotoon tallennettu ja siinä jaeltava kirjallinen teos

sähkökitara /sˈæhkøkˌitara/ (n)
elektrisk gitar
  kitara jonka ääni vahvistetaan sähköisesti

sähköliesi /sˈæhkølˌiesɪ/ (n)
komfyr
  liesi jossa on sähköllä kuumennettavat keittolevyt ja uuni

sähkömaa /sˈæhkømaː/ (n)
jord
  (slangia) sähköinen maapotentiaali

sähkömagneettinen säteily /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen sˈæteily/ (n)
elektromagnetisk stråling
  säteily, joka syntyy erilaisten sähköisten ilmiöiden aiheuttamana ja on samalla energian muoto, jota varautuneet hiukkaset kuljettavat

sähkömagnetismi /sˈæhkømˌaɡnetˌismɪ/ (n)
elektromagnetisme
  kaikkien sähköisten ja magneettisten ilmiöiden yhteisnimitys; yksi maailmankaikkeuden perusvuorovaikutuksista; suppeassa mielessä erityisesti johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttama magnetismi

sähkömoottori /sˈæhkømˌoːtːorɪ/ (n)
elmotor
  sähkökäyttöinen kone, joka muuntaa kuluttamansa sähköenergian mekaaniseksi liike-energiaksi; osa energiasta muuntuu lämpöenergiaksi eli hukkalämmöksi

sähköoppi /sˈæhkøˌopːɪ/ (n)
elektrisitet
  fysiikan haara, joka tutkii sähköilmiöitä tai laajemmassa mielessä sähkömagneettiseen vuorovaikutukseen liittyviä ilmiöitä

sähköposti /sˈæhkøpˌostɪ/ (n)
e-post
  järjestelmä sähköisten viestien välittämiseen tietoverkon kautta
e-post, e-mail
  tietoverkossa lähetettävä viesti toisen käyttäjän sähköiseen postilaatikkoon

sähköstatiikka /sˈæhkøstatˌiːkːa/ (n)
lakkelektrisitet
  staattista sähkö tutkiva fysiikan ala

sähkövatkain /sˈæhkøvˌatkain/ (n)
mikser
  sähkömoottorilla toimiva keittiöväline, jota käytetään leivonnassa ja ruoanvalmistuksessa

sähkövirta /sˈæhkøvˌirta/ (n)
elektrisk straum
  sähkökentän aiheuttama sähkövarausten järjestynyt liike; mittasuureena sähkövirran tunnus on I ja SI-järjestelmän mukaisesti sen yksikkö on ampeeri, tunnus A .

sähly /sˈæhly/ (n)
innebandy
  sisätiloissa mailoin pelattava pallopeli, josta on kehittynyt kilpaurheiluna pelattava salibandy

sählätä /sˈæhlætæ/ (v)
røre
  aiheuttaa epäjärjestystä tai vahinkoa

säie /sˈæie/ (n)
fiber
  kuiduista yhteen kierretyn, kehrätyn tai punotun, yleensä rihmaisen rakenteen tai muun kokonaisuuden osa, tai tällainen kokonaisuus
tråd
  yhden prosessin sisällä ajettava rinnakkainen suoritussäie, joka jakaa prosessin muistiavaruuden
streng
  eräissä fysiikan säieteorioissa yksiulotteinen avaruuden perusolio

säihkyluri /sˈæihkylˌurɪ/ (n)
gnistlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

säiliö /sˈæilɪø/ (n)
beholder
  varsinkin nestemäisten, kaasumaisten t. jauhemaisten aineiden säilyttämiseen tarkoitettu tila, us. suljettu astia

säilyttää /sˈæilytːæː/ (v)
få
  pitää esinettä, asiaa, tavaraa ym. ilman, että esim. heittää roskiin

säilyä /sˈæilyæ/ (v)
avvente
  pysyä muuttumattomana

säilä /sˈæilæ/ (n)
sabel
  kaareva lyömämiekka, jota käytetään urheilumiekkailussa

säkeistö /sˈækeistø/ (n)
strofe
  (runo, laulu) kahden tai useamman säkeen muodostama kokonaisuus

säkittää /sˈækɪtːæː/ (v)
plyndre
  laittaa säkkeihin, täyttää säkkejä jollakin

säkki /sˈækːɪ/ (n)
sekk
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä suuri ja tukeva pussi

säkkipilli /sˈækːɪpˌillɪ/ (n)
sekkepipe
  nykyisin erityisesti skottien suosima puhallinsoitin

sälyttää /sˈælytːæː/ (v)
laste
  kuormata kannettavaksi

sälä /sˈælæ/ (n)
materiale
  sekalainen, vähäarvoinen pikkutavara

sämpylä /sˈæmpylæ/ (n)
rundstykke
  pieni pyöreä tai pitkulainen, useimmiten vehnästä tai grahamjauhoista leivottu, hiivalla kohotettu leipänen

sänky /sˈæŋky/ (n)
seng
  pääasiassa nukkumista varten tehty huonekalu

särkeä /sˈærkeæ/ (v)
verke
  koskea, tuntua hyvin kipeältä

särki /sˈærkɪ/ (n)
mort
  Särkikaloihin kuuluva punasilmäinen, parvissa elävä makean ja murtoveden kala (Rutilus rutilus)

särkkä /sˈærkːæ/ (n)
banke
  vedenalainen tai vedestä kohoava hiekkakasaantuma

särkylääke /sˈærkylˌæːke/ (n)
hodepinetablett
  särkyjä tai kivuntunnetta helpottava lääke

särmä /sˈærmæ/ (n)
sidekant
  monitahokkaan erisuuntaisten tasopintojen yhtymäkohta

särmäneula /sˈærmænˌeula/ (n)
tangsnelle
  (Syngnathus typhle) eräs pitkulainen putkisuukala

sättiä /sˈætːɪæ/ (v)
skjelle
  moittia vihaiseen sävyyn monisanaisesti, usein käyttäen asiattomia ilmauksia

sävel /sˈævel/ (n)
tone
  puhdas ääni, jonka korkeus on tunnistettavissa

sävelaskel /sˈævelˌaskel/ (n)
tone
  pienistä intervalleista käytetty käytännöllinen hahmotus- ja ilmaisutapa

sävelkorko /sˈævelkˌorko/ (n)
tone
  tonaalisille kielille ominainen sanojen merkityksiin ratkaisevasti vaikuttava piirre, tooni

sävellaji /sˈævellˌajɪ/ (n)
nøkkel
  tonaalisessa musiikissa sävelten ennaltamäärätty sarja, johon kuuluvat perussävel ja siitä johdettavat kyseiseen perussäveleen suhteessa olevat rajatut sävelet, joista voidaan koostaa melodioita, sointuja ja sointukulkuja

sävellys /sˈævellys/ (n)
sammensetning
  taiteellisen työn, säveltämisen, tuloksena syntynyt musiikkiteos, kappale

säveltäjä /sˈæveltˌæjæ/ (n)
komponist
  henkilö, joka säveltää musiikkia

sävy /sˈævy/ (n)
farve
  värisävy

säynävä /sˈæynævæ/ (n)
vederbuk
  yleinen makean veden särkikala (Leuciscus idus melanotus), joka elää parvissa ja viihtyy kirkkaissa vesissä

sää /sˈæː/ (n)
vær
  ilmakehän aistittavissa olevat olosuhteet; säämuuttujien (lämpötila, sademäärä, tuulen nopeus- ja suunta, ilman kosteus jne.) tila, säätila, määrätyssä paikassa tiettynä hetkenä

sääli /sˈæːlɪ/ (n)
medlidenhet
  toisen olennon kärsimyksen tai mielipahan herättämä myötätunto

sääliä /sˈæːlɪæ/ (v)
synes synd
  tuntea sääliä jkta/jtak kohtaan

säännöllinen /sˈæːnnøllɪnen/ (adj)
regelmessig
  useita kertoja ja määrätyin väliajoin tapahtuva

säännönmukainen /sˈæːnnønmukˌainen/ (adj)
regelmessig
  jaksottaisesti toistuva

sääntely /sˈæːntely/ (n)
kontrollere
  säänteleminen

sääntö /sˈæːntø/ (n)
regel
  kirjallisesti tai suullisesti sovittu tai määrätty tai yleiseksi käytännöksi omaksuttu toimintatapa, vakiintunut käytäntö

sääri /sˈæːrɪ/ (n)
ben
  polven ja jalkaterän välinen alaraajan osa

sääriluu /sˈæːrɪluː/ (n)
skinnebein
  toinen polvinivelen ja nilkkanivelen välissä sijaitseva luu (lat. os tibia)

sääski /sˈæːskɪ/ (n)
knott
  kaksisiipisten hyönteisten alalahko, johon kuuluvat mm. hyttynen, mäkärä ja vaaksiainen

säästyä /sˈæːstyæ/ (v)
unngå
  jäädä loppuun käyttämättä, kuluttamatta, jäädä säästöön, tallelle, talteen

säästäminen /sˈæːstæmɪnen/ (n)
økonomisering
  säästöön laittaminen

säästäväinen /sˈæːstævˌæinen/ (adj)
sparsom
  sellainen, joka säästää paljon (tyypilisesti rahoistaan); joka ei tuhlaa

säästää /sˈæːstæː/ (v)
spare
  säilyttää tai säilöä jotain tulevaisuuden käyttöä varten

säästö /sˈæːstø/ (n)
forsterkning
  tulojen ja kulutuksen erotuksena talteen jäänyt raha tai muu raha-arvoinen hyödyke

säätiö /sˈæːtɪø/ (n)
stiftelse
  sääntöjensä määräämään tarkoitukseen luovutettu ja hallituksensa hoitama varallisuusmassa ilman omistajia, osakkaita tai jäseniä

säätää /sˈæːtæː/ (v)
ordinere
  laatia laki, antaa jokin velvoittava määräys
  määrätä jtk noudatettavaksi
innrede
  saattaa tiettyyn asentoon, tilaan, virittää

söpö /sˈøpø/ (adj)
søt
  sellainen, joka on mukavan näköinen, suloinen, positiivisia tuntemuksia aikaansaava

sörkkiä /sˈørkːɪæ/ (v)
berøre
  sorkkia, sormeilla, käpälöidä
stikk
  törkkiä, sohia

taajama /tˈaːjama/ (n)
tettsted
  tiheästi asuttu ja rakennettu alue

taajuus /tˈaːjuːs/ (n)
frekvens
  esiintymisen tiheys

taakka /tˈaːkːa/ (n)
byrde
  painava kuorma

taakse /tˈaːkse/ (adv)
bak
  taaksepäin

taantuma /tˈaːntuma/ (n)
depresjon
  kansantalouden tilanne, jossa bruttokansantuotteen kasvuvauhti supistuu huomattavasti ollen kuitenkin plusmerkkistä; hitaan talouskasvun kausi

taara /tˈaːra/ (n)
tara
  tavaran alustan, pakkauksen tai päällyksen paino, joka vähentämällä saadaan tavaran varsinainen massa

taas /tˈaːs/ (adv)
igjen
  toistamiseen, uudelleen

taatelipalmu /tˈaːtelɪpˌalmu/ (n)
daddelpalme
  erit. välimerentaateli () kasvatettava hyötykasvi, joka tuottaa syötäviä taateleita

tablettitietokone /tˈabletːɪtˌietokˌone/ (n)
nettbrett
  mobiili tietokone

tadžikistanilainen /tˈadʒɪkˌistanɪlˌainen/ (n)
tadsjikar
  pysyvästi Tadžikistanissa asuva henkilö

tadžikki /tˈadʒɪkːɪ/ (n)
tadsjikisk språk
  Tadžikistanissa puhuttava, indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: tg; sanalista)
  etnisesti tadžikki, tadžikkien kansaan kuuluva henkilö

taffelipiano /tˈaffelˌipɪˌano/ (n)
taffelpiano
  piano, jossa kielet ovat vaakasuuntaisesti, mutta flyygelistä poiketen koskettimiston suuntaan leveämmän suorakulmaisen rungon sisällä

tahallaan /tˈahallaːn/ (adv)
med overlegg
  (3. persoonan muoto) harkintaa käyttäen, ei vahingossa, tarkoituksella, tieten tahtoen, tahallisesti

tahallinen /tˈahallɪnen/ (adj)
med vilje
  sellainen, joka on tehty tahallaan; tarkoituksellinen

tahaton /tˈahaton/ (adj)
tilfeldig
  sellainen, mikä on tehty tai tapahtunut tahtomatta tai tarkoittamatta; vahingossa tehty tai tapahtunut.

tahdinosa /tˈahdɪnˌosa/ (n)
slå
  musiikkikappaleen tahdin sykkeen perusyksikkö (joiden määrän ilmaisee tahtiosoituksen ylänumero, esim. ³/₄-tahtilajin kappale jaetaan kolmeen neljäsosanuotin pituiseen tahdinosaan)

tahitinlurikki /tˈahɪtˌinlurˌikːɪ/ (n)
hvitbrystlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tahko /tˈahko/ (n)
slipestein
  (hiomaväline) pyöritettävä hiomiseen tarkoitettu kiekko
flate
  kolmiulotteista kappaletta erit. monitahokasta rajaava tasopinta, taho

tahra /tˈahra/ (n)
sverte
  likaläiskä esimerkiksi vaatteessa

tahriintua /tˈahrɪːntˌua/ (v)
sverte
  tulla tahraiseksi

tahti /tˈahtɪ/ (n)
-bar
  toistuva tietynmittainen kappaleen osanen

tahtilaji /tˈahtɪlˌajɪ/ (n)
takt
  musiikkikappaleen tahdin jako tahdinosiin

tahtiviiva /tˈahtɪvˌiːva/ (n)
-bar
  nuottiviivaston tahteihin jakava pystysuora viiva

tahto /tˈahto/ (n)
vilje
  halu, tahtominen tai se mitä tahdotaan

tahtoa /tˈahtoa/ (v)
ville
  haluta
straekke
  olla taipuvainen

tai /tˈai/ (n)
eller
  (logiikka) looginen tai; ajatellaan yleensä taipumattomana ja taivutetaan vain jälkiosaa yhdyssanamuodosteessa, jos tarpeen

taide /tˈaide/ (n)
kunst
  luova inhimillinen toiminta, joka ilmaisee eri keinoin keskeisiä tai merkittäviä inhimillisen kokemuksen puolia suhteessa vallitsevaan olevaiseen tai koettuihin fantasioihin; tällaisen toiminnan tuotokset

taidegalleria /tˈaideɡˌallerˌia/ (n)
kunstgalleri
  galleria, jossa on esillä taidetta

taidemaalari /tˈaidemˌaːlarɪ/ (n)
maler
  maalaustaiteen harjoittaja; maalauksia tekevä taiteilija

taideteos /tˈaideteos/ (n)
kunstverk
  taiteellisen luomistyön tulos, taideluomus; taiteen tuote

taifuuni /tˈaifuːnɪ/ (n)
tyfon
  Kiinanmerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky

taikausko /tˈaikausko/ (n)
overtru
  usko yliluonnollisiin, valitsevan maailmankäsityksen ulkopuolisiin voimiin tai ilmiöihin

taikina /tˈaikɪna/ (n)
deig
  Elintarvikkeiden valmistuksessa käytettävä raaka-aineista, tavallisesti jauhoista ja tarvittavasta nesteestä, vedestä, maidosta tai piimästä, tehty seos, joka saatetaan käyttötarkoituksen mukaiseen muotoon hämmentämällä, sekoittamalla, vaivaamalla, kaulitsemalla tai vatkaamalla; tarvittaessa käytetään kohotusainetta

taikinamarja /tˈaikɪnamˌarja/ (n)
alperips
  koristekasvina käytetty punaisia marjoja tuottava pienilehtinen pensas

taikuri /tˈaikurɪ/ (n)
magiker
  silmänkääntäjä, taikatemppujen tekijä, taikatemppuja tekevä viihdetaitelija

taimen /tˈaimen/ (n)
ørret
  lohikalojen heimon lohien suvun kala (), josta meillä erotetaan kolme lajia: meritaimen, järvitaimen ja purotaimen. Taimenet eroavat ulkonäöltään ja kooltaan lohista, vaikka aina lajeja ei ole helppo tunnistaa käytettävissä olevista tuntomerkeistä huolimatta.

tainnuttaa /tˈainnutːaː/ (v)
lamme
  saada taintumaan

taipumus /tˈaipumus/ (n)
tendens
  synnynnäinen kyky; ominainen piirre; alttius johonkin

taipuvuus /tˈaipuvuːs/ (n)
mager
  se, että on taipuva

taistella /tˈaistella/ (v)
slåss
  kamppailla, otella, ottaa yhteen

taistelu /tˈaistelu/ (n)
slag
  sodankäyntiin liittyvä yhteenotto tai kamppailu kahden tai useamman osapuolen välillä
kamp
  kamppailu, pyrkimys johonkin vaikeuksien kautta

taistelukenttä /tˈaistelukˌentːæ/ (n)
slagmark
  aseelliseen taisteluun käytetty alue

taistelukone /tˈaistelˌukone/ (n)
kampfly
  hävittäjäkone, hävittäjäpommittaja

taitaa /tˈaitaː/ (v)
kan være
  (+ infinitiivi) saattaa; ehkä, luultavasti
bak
  olla taito, osata, kyetä

taitamaton /tˈaitamaton/ (v)
talentløs
  sellainen, jonka taidot eivät riitä, osaamaton

taiteilija /tˈaiteilˌija/ (n)
kunstner
  ammatikseen taidetta harjoittava henkilö

taito /tˈaito/ (n)
ferdighet
  henkinen tai ruumiillinen kyky tehdä jtk

taitoluistelu /tˈaitolwˌistelu/ (n)
kunstløp
  urheilulaji, jossa luistellaan jääkentällä taitoluistimilla ja esitetään erilaisia ohjelmia musiikin tahdissa

taitos /tˈaitos/ (n)
fold
  taittamisen tulos

taituri /tˈaiturɪ/ (n)
assistent
  jossakin erittäin taitava henkilö

taituruusvoimistelija /tˈaiturˌuːsvoimˌistelˌija/ (n)
akrobat
  akrobaatti

taivaallinen /tˈaivaːllɪnen/ (adj)
himmelsk
  taivaaseen kuuluva tai liittyvä

taivaankappale /tˈaivaːŋkˌapːale/ (n)
himmellegeme
  havaintopiiriimme kuuluva taivaan kohde

taivaanpallo /tˈaivaːmpˌallo/ (n)
himmelhvelving
  koko taivas katsottuna niin, että kaikki taivaankappaleet on sijoitettu havaitsijaa ympäröivän kuvitellun pallon sisäpinnalle

taivaanvuohi /tˈaivaːnvˌuohɪ/ (n)
enkeltbekkasin
  pitkänokkainen kurppalintu ()

taival /tˈaival/ (n)
ferd
  määrämittainen vaellus

taivas /tˈaivas/ (n)
himmel
  maan pinnalta tarkasteltuna horisontin yläpuolella näkyvä osa maapallon ilmakehää, joka on läpinäkyvä; se, mikä taivaankappaleen pinnalta näkyy ylhäällä
  Jumalan olinpaikka; paratiisi (kristinuskossa)

taivutella /tˈaivutella/ (v)
bøye
  taivuttaa useaan kertaan tai jatkuvasti

taivuttaa /tˈaivutːaː/ (v)
bøye
  saattaa taipuneeksi
  kiristää, painostaa lievästi
  muodostaa sanan taivutusmuotoja

tajuttomuus /tˈajutːomuːs/ (n)
bevisstløshet
  tila, jossa ihminen on tiedottomana

taka-ajatus /tˈakaˈajatus/ (n)
baktanke
  esille tuodun taustalla piilevä motiivi

takaa-ajo /tˈakaːˈajo/ (n)
forfølgelse
  jahtaaminen; se, että ajetaan takaa

takaisin /tˈakaisɪn/ (adv)
tilbake
  ilmaisee suuntaa, johon joku tai jokin palaa sinne, mistä se on aikaisemmin lähtenyt

takalisto /tˈakalˌisto/ (n)
bak
  (arkinen) takamus, takapuoli, pakarat

takamus /tˈakamus/ (n)
bak
  takapuoli, pakarat

takana /tˈakana/ (adv)
bak
  taakse sijoittuneena, taka-alalla, taustalla.

takapiru /tˈakapˌiru/ (n)
grå eminense
  jonkun henkilön tai asian taustalla vaikuttava julkisuutta kaihtava neuvonantaja

takapuoli /tˈakapˌuolɪ/ (n)
bakpart
  edestä päin tarkasteltaessa esineen, rakennuksen tms. katsojalta kokonaan piiloon jäävä sivu, taus, takainen alue, esineen kääntöpuoli
bak
  ihmisen ruumiinosa lantion takaosassa, pakarat

takauma /tˈakauma/ (n)
tilbakeblikk
  romaanissa, elokuvassa tms. kohtaus jossa palataan kronologisesti ajassa taaksepäin ja kuvataan menneitä tapahtumia

takaus /tˈakaus/ (n)
garanti
  sitoumus, jolla takaaja lupautuu velkojalle vastuuseen kolmannen henkilön velasta

takavarikoida /tˈakavˌarɪkˌoida/ (v)
beslaglegge
  todisteen otto haltuun tai menetetyksi tuomitun esineen otto haltuun, tai rikoksella viedyn esineen palautus lailliselle omistajalle

takavarikointi /tˈakavˌarɪkˌointɪ/ (n)
inndragning
  takavarikoiminen

takiainen /tˈakɪˌainen/ (n)
skarre-r
  ko. sukuun kuuluvien lajien tuottama pallomainen pähkylä, joka tarttuu tehokkaasti erityisesti eläinten jalkojen karvoitukseen

takinkääntäjä /tˈakɪŋkˌæːntæjæ/ (n)
forræder
  henkilö, joka on jättänyt puolueensa tai muun yhteisönsä

takki /tˈakːɪ/ (n)
frakk
  yläruumista suojaamaan käytettävä vaatekappale; myös miesten puvun yläosa

takoa /tˈakoa/ (v)
banke
  muokata metallia iskemällä sitä vasaralla

taksi /tˈaksɪ/ (n)
drosje, taxi
  henkilöliikennettä tilausliikenteenä hoitava organisaatio

taksiauto /tˈaksɪˌauto/ (n)
drosje
  auto, jota käytetään taksipalvelun tuotannossa

taktiikka /tˈaktɪːkːa/ (n)
taktikk
  taistelutaito, taito voittaa taistelu

tali /tˈalɪ/ (n)
talg
  puhdistettu naudan tai lampaan, rasva, myös poron kuu, jota saadaan ko. eläimen murskatuista rasvakudoksista sulattamalla ne 60–70 °C:ssa ja poistamalla vesi (iGS)
  ihon rauhasten erittämä rasva

talikko /tˈalɪkːo/ (n)
fork
  maataloudessa ja puutarhanhoidossa käytettävä, lähinnä eloperäisen materiaalin käsittelyyn tarkoitettu työkalu, joka on varreltaan lapion kaltainen, mutta terä muodostuu useasta piikistä

talitiainen /tˈalɪtɪˌainen/ (n)
kjøtmeis
  varpuslintujen tiaisten sukuun kuuluva lintulaji () tai tämän yksilö

talkki /tˈalkːɪ/ (n)
talk
  erittäin pehmeä ja rasvaiselta tuntuva, väriltään valkoinen tai vihertävä, asultaan suomuinen, kiteinen mineraali

talkoistaminen /tˈalkoistˌamɪnen/ (n)
crowdsourcing
  yleisöosallisuus, joukkoistaminen; yrityksen toimintojen ulkoistaminen asiakkaiden suoritettaviksi siten, että asiakas otetaan osaksi prosesseja tuottamaan lisäarvoa yritykselle ja itselleen

talkoo /tˈalkoː/ (n)
bie
  yleensä monikossa, talkoot; vapaaehtoinen ja palkaton yhteinen työrupeama

talla /tˈalla/ (n)
bro
  kielisoittimen poikittainen koroke, jonka päällä viritetyt kielet lepäävät

tallentaa /tˈallentaː/ (v)
lagre
  laittaa talteen, säästöön
  kopioida käsiteltävä tieto ohjelmasta tietokoneen massamuistille, jossa tiedot pysyvät myös virrat sammutettaessa
forråd
  laittaa jotain johonkin

tallete /tˈallete/ (n)
depositum
  talletettu, jonkun huomaan uskottu asia

tallettaa /tˈalletːaː/ (v)
lagre
  tehdä talletus, antaa jtn esim. pankin tai arkiston säilytykseen

talletus /tˈalletus/ (n)
depositum
  rahan tallettaminen pankkitilille

talli /tˈallɪ/ (n)
stall
  eläinsuoja, jossa pidetään yleensä hevosia, hevostalli
  organisoitu kilpailuyhteisö
bilverksted
  auto- ja konesuoja, autotalli

tallium /tˈallium/ (n)
thallium
  eräs alkuaine

talo /tˈalo/ (n)
hus
  yleensä ihmisten asumista varten tehty ja varustettu asuinrakennus, asuintalo

talonpoika /tˈalompˌoika/ (n)
bonde
  maanviljelijäväestön edustaja, erityisesti aatteeltaan, yleensä viljelmän tai tilan omistaja, maamies

taloudellinen /tˈaloudˌellɪnen/ (adj)
billig
  talouteen liittyvä
økonomisk
  vähän kuluttava, säästeliäs, edullinen

talous /tˈalous/ (n)
økonomi
  julkinen tai yksityinen taloudellinen toiminta, varojen hankinta ja käyttö

talousarvio /tˈalousˌarvɪo/ (n)
budsjett
  budjetti

taloustiede /tˈaloustˌiede/ (n)
økonomi
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva erilaisia taloudellisia ilmiöitä ja niiden riippuvuuksia tutkiva tiede, jossa pääsija on taloudellisten toimijoiden kannusteiden tutkimisella; kansantaloustiede

taltta /tˈaltːa/ (n)
meisel
  pitkänomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

taluttaa /tˈalutːaː/ (v)
slippe løs
  kuljettaa mukana eläintä tai ihmistä hihnassa tai kädestä pitäen; kävelyttää

talutushihna /tˈalutˌushɪhna/ (n)
kobbel
  kotieläimen kävelyttämisesssä tai ulkoiluttamisessa käytetty laite, joka estää eläintä karkaamasta

talvi /tˈalvɪ/ (n)
vinter
  syksyn jälkeen tuleva ja ennen kevättä oleva vuodenaika

talvinen /tˈalvɪnen/ (adj)
vinterlig
  talvea muistuttava, talvelle tyypillinen

talvirengas /tˈalvɪrˌeŋŋas/ (n)
vinterdekk
  nasta- tai kitkarengas, jota käytetään talvisin autoissa maapallon pohjoisosissa

talvisota /tˈalvɪsˌota/ (n)
vinterkrigen
  30. marraskuuta 1939 – 13. maaliskuuta 1940 Suomen ja Neuvostoliiton välillä käyty sota

talviyö /tˈalviyø/ (n)
vinternatt
  yö talvella; talvinen yö

tamaani /tˈamaːnɪ/ (n)
dass
  mikä tahansa tamaaneiden heimoon () tai lahkoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

tamili /tˈamɪlɪ/ (n)
tamil
  tamilien puhuma dravidakieli, jonka kielitunnus on ta

tamma /tˈamma/ (n)
hoppe, merr
  naaraspuolinen hevonen, naarashevonen

tammenterho /tˈammentˌerho/ (n)
kongle
  tammen pähkinä

tammi /tˈammɪ/ (n)
eik
  metsätammi, pyökkikasvien heimon jalo lehtipuu (Quercus robur), jota kasvaa myös Suomessa luonnonvaraisena

tammihärkä /tˈammɪhˌærkæ/ (n)
eikehjort
  (eläintiede) tamminkainen, (Lucanus cervus) metsissä vanhojen puiden ja kuolleiden runkojen koloissa elävä kampasarvisiin kuuluva kovakuoriainen, jonka meitä lähimmät esiintymät ovat Etelä-Ruotsissa hyvin harvinaisena

tammikuu /tˈammɪkuː/ (n)
januar
  vuoden ensimmäinen kuukausi, kuukausi joulukuun ja helmikuun välissä

tammipeli /tˈammɪpˌelɪ/ (n)
dam
  kahden pelaajan lautapeli, jota pelataan šakkilaudalla tai sen kaltaisella, mutta numeroimattomalla (8 x 8 ruutua) laudalla. Molemmilla pelaajilla on 12 yleensä pyöreätä nappulaa, valkeat ja mustat.

tammitikka /tˈammɪtˌikːa/ (n)
mellomspett
  (eläintiede) Keski- ja Etelä-Euroopassa elävä tikkalintu

tamponi /tˈamponɪ/ (n)
tampong
  emättimeen asetettava kuukautissuoja, joka voidaan poistaa narusta vetämällä

tandem /tˈandem/ (n)
tandemsykkel
  kahden henkilön ajettavaksi tarkoitettu polkupyörä, jossa on kaksi satulaa peräkkäin, kahdet polkimet ja kääntyvä ohjaustanko vain etumaisena istuvalla

tangentti /tˈaŋŋentːɪ/ (n)
tangens
  käyrää yhdessä pisteessä sivuava suora
  suorakulmaisen kolmion vastaisen ja viereisen kateetin suhde; vastaava funktio (lyhenne tan)

tanimbarinkakadu /tˈanɪmbarˌiŋkakˌadu/ (n)
Tanimbarkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tanimbarinluri /tˈanɪmbarˌinlurɪ/ (n)
blåstripelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tanko /tˈaŋko/ (n)
-bar
  pitkä, kapea ja jäykkä umpinainen, toisinaan ontto tai putkimainen esine

tanska /tˈanska/ (n)
dansk
  germaanisten kielten pohjoismaisen ryhmän itäisen haaran kieli ruotsin ohella, Tanskan valtion virallinen kieli (sanalista)

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (n)
danske
  pysyvästi Tanskassa asuva henkilö

tanssi /tˈanssɪ/ (n)
dans
  ihmisen jäsenten liikuttaminen musiikin tahtiin

tanssia /tˈanssɪa/ (v)
danse
  liikkua rytmisesti, erityisesti musiikin tahtiin

tanssija /tˈanssɪja/ (n)
danser
  henkilö, joka tanssii

tanssijatar /tˈanssɪjatar/ (n)
danserinne
  naispuolinen tanssija

tantaali /tˈantaːlɪ/ (n)
tantal
  siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ta ja järjestysluku 73

tapa /tˈapa/ (n)
vane
  asia, jota tehdään totuttuun tapaan säännöllisesti
måte
  keino tehdä jotain

tapaaminen /tˈapaːmɪnen/ (n)
date
  kohtaaminen kasvokkain, yleensä ennalta sovitusti

tapahtua /tˈapahtˌua/ (v)
skje, hende
  käydä, sattua jotakin

tapahtuma /tˈapahtˌuma/ (n)
hendelse
  asia, joka tapahtuu odotetusti tai sattumalta
programpost
  yleensä julkinen tilaisuus, jossa on ennalta ilmoitettua ohjelmaa

tapahtumahorisontti /tˈapahtˌumahˌorɪsˌontːɪ/ (n)
hendelseshorisont
  mustaa aukkoa ympäröivä rajapinta, jossa pakonopeus ylittää valonnopeuden, ja jonka takaa ulkopuolisen tarkkailijan ei ole mahdollista saada informaatiota

tapaluokka /tˈapalˌuokːa/ (n)
dårlig
  modus, verbin persoonamuotoon sisältyvä toiminnan tavan ilmaiseva osa

tapaninpäivä /tˈapanˌimpæivæ/ (n)
andre juledag
  yksi joulun pyhistä, 26. joulukuuta, toinen joulupäivä

tapaturma /tˈapatˌurma/ (n)
uhell
  ihmistä koskeva (vahingossa sattunut) onnettomuus

tapaus /tˈapaus/ (n)
programpost
  muisteltava tapahtuma

tapella /tˈapella/ (v)
kjempe
  käyttää väkivaltaa toisiaan vastaan (tyypillisesti ilman aseita)

tapetoida /tˈapetˌoida/ (v)
ark
  kiinnittää tapettia seinään

tapetti /tˈapetːɪ/ (n)
tapet
  tyypillisesti katonrajasta lattianrajaan ylettyvä paperikaistale, joita kiinnitetään sisäseiniin liisterillä

tapiiri /tˈapɪːrɪ/ (n)
tapir
  kärsäkkäitä kavioeläimiä, jotka elävät nykyään Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Kaakkois-Aasiassa

tappaa /tˈapːaː/ (v)
drepe
  riistää henki jltk eliöltä

tappaa aikaa /tˈapːaː ˈaikaː/ (v)
slå ihjel tid
  kuluttaa aikaa saadakseen aikansa kulumaan esim. odottaessa jotakin

tappaja /tˈapːaja/ (n)
drapsmann
  henkilö, joka tappaa

tappara /tˈapːara/ (n)
øks
  kuunsirpin muotoinen lyhyt- tai pitkävartinen sotakirves

tappelu /tˈapːelu/ (n)
slåsskamp
  kahden henkilön tai joukon fyysinen yhteenotto, kahakka, usein ilman aseita tai vain kädessä pidettävin välinein

tappio /tˈapːɪo/ (n)
nederlag
  häviö, häviäminen; erityisesti peleissä ja sodassa

tappiollisesti /tˈapːɪˌollɪsˌestɪ/ (adv)
på bærtur
  tappiollisella tavalla

tappisolu /tˈapːɪsˌolu/ (n)
kjegle
  verkkokalvon solu, joka on hyödyllisempi kirkkaassa valossa

tappo /tˈapːo/ (n)
drap
  toisen ihmisen tahallinen tappaminen (lievemmin surma, törkeämmin murha)

taputtaa /tˈaputːaː/ (v)
dryppert
  osoittaa suosiota lyömällä käsiä yhteen toistuvasti, antaa aplodit

tarha /tˈarha/ (n)
gard
  tavallisesti aidalla ympäristöstä erotettu alue

tarhamehiläinen /tˈarhamˌehɪlˌæinen/ (n)
honningbie
  ihmisen kotieläimekseen ottama mesipistiäisiin lukeutuva parvissa elävä hyönteislaji (Apis mellifera)

tarhapapu /tˈarhapˌapu/ (n)
bønne
  puna- tai valkoteriöinen hernekasvi (), joka tuottaa sileitä, jopa 16 cm mittaisia palkoja. Tarhapavun siemenet ovat melko valkoisia.

tarina /tˈarɪna/ (n)
historie
  keksitty tai jotakin todellista tapahtumaa kuvaava kertomus, jolla on mahdollisesti jokin opetus

tarjoilija /tˈarjoilˌija/ (n)
ventende
  tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö, joko mies tai nainen, vrt. tarjoilijatar

tarjoilla /tˈarjoilla/ (v)
servere
  ottaa ruoka- ja juomatilauksia vastaan ja kuljettaa ruokia ja juomia pöytiin

tarjoilu /tˈarjoilu/ (n)
servise
  ruoan, juomien yms. tuominen nautittavaksi ja usein siihen liittyvä kattaminen ja astioiden keräys

tarjolla /tˈarjolla/ (adv)
befri
  olla tarjottavana, olla saatavilla, asettaa tarjolle tai saataville

tarjota /tˈarjota/ (v)
foreslå
  antaa mahdollisuus saada jotakin; antaa tilaisuus, mahdollisuus johonkin
  esittää tarjous, tehdä tarjous, sitoutua maksamaan jostain jotain
påspandere
  antaa jollekin nautittavaksi, erit. ruokaa ja juomaa tai vastaavaa

tarjous /tˈarjous/ (n)
tilbud
  neuvotteluehdotus

tarkalleen /tˈarkalleːn/ (adv)
nøyaktig
  tarkasti

tarkastaa /tˈarkastaː/ (v)
granske
  ottaa selvää jostakin, tutkia, tutkistella, katsoa

tarkastella /tˈarkastella/ (v)
betrakte
  havainnoida, huomioida

tarkentaa /tˈarkentaː/ (v)
punkt
  säätää optisen laitteen linssejä siten, että kuva piirtyy terävänä

tarkistaa /tˈarkɪstaː/ (v)
kontrollere
  tarkastamalla ja virheellisyydet korjaamalla varmistautua siitä, että jokin on asianmukainen, kunnossa, oikea tai paikkansapitävä; kontrolloida

tarkistussumma /tˈarkɪstˌussumma/ (n)
sjekksum
  hajautusfunktion palauttama arvo, kun sitä käytetään datan oikeellisuuden tarkistamiseen

tarkka /tˈarkːa/ (adj)
nøyaktig
  täsmällinen, yksityiskohtainen

tarkkaavainen /tˈarkːaːvˌainen/ (adj)
oppmerksom
  sellainen, joka seuraa tarkasti jotakin, antaa sille täyden huomion

tarkkailija /tˈarkːailˌija/ (n)
overvåke
  henkilö joka tarkkailee

tarkkailla /tˈarkːailla/ (v)
observere
  seurata, pitää silmällä, valvoa

tarkoittaa /tˈarkoitːaː/ (v)
bety
  olla jotain merkitykseltään
  viitata puheessaan johonkin

tarkoituksella /tˈarkoitˌuksella/ (adv)
med overlegg
  tarkoituksellisesti

tarkoituksenmukainen /tˈarkoitˌuksenmukˌainen/ (adj)
annektere
  tarkoitukseen soveltuva, tiedettyyn tarkoitukseen hyvä

tarkoitus /tˈarkoitus/ (n)
mening
  se mitä halutaan saada ilmaistuksi, ajatus

tarpeeksi /tˈarpeːksɪ/ (adv)
nok
  riittävän paljon, riittämiin

tarpeellinen /tˈarpeːllɪnen/ (adj)
nødvendig
  sellainen, jota tarvitaan johonkin; sellainen, jolle on tarvetta

tarpeeton /tˈarpeːton/ (adj)
unødvendig
  sellainen, mille ei ole mitään tarvetta tai käyttöä; jota ilman voi ihan hyvin olla; josta ei ole mitään hyötyä

tarra /tˈarra/ (n)
klistremerke
  etiketti tai muu lappu, jonka toinen puoli on liimapintainen ja toisella puolella on kuva, tekstiä tai tilaa kirjoitukselle

tarranauha /tˈarranˌauha/ (n)
borrelås
  kahdesta osasta koostuva kiinnitysväline, jonka toisessa osassa on pieniä koukkuja ja toisessa lenkkejä, jotka tarttuvat toisinsa kun osat tuodaan yhteen

tarrata /tˈarrata/ (v)
clutchpedal
  tarttua käsin tiukasti kiinni

tarrautua /tˈarrautˌua/ (v)
klenge
  tarttua tiukasti

tarttua /tˈartːua/ (v)
gripe
  ottaa kiinni
girspak
  jäädä kiinni, kiinnittyä

tarve /tˈarve/ (n)
behov
  jonkin tai jonkun tarpeellisuuden puutteena koettu tila

tarvita /tˈarvɪta/ (v)
behøve
  tuntea pakkoa tai halua saada jotakin

tasa-arvo /tˈasaˈarvo/ (n)
likhed
  se, että kohdellaan saman arvoisina, ei aseteta eri asemaan sosiaalisten tai kulttuuristen erojen vuoksi

tasa-arvoinen /tˈasaˈarvoinen/ (adj)
er lik
  sellainen, joka on samanarvoinen muiden kanssa; jolla on sama arvo kuin muilla
egalitær
  sellainen, jossa toteutuu tasa-arvo; sellainen, jossa vallitsee tasa-arvo

tasainen /tˈasainen/ (adj)
flat
  sellainen, jossa ei ole paljoa kuoppia tai mäkiä

tasan /tˈasan/ (adv)
likt
  kaikille osapuolille yhtä paljon

tasanko /tˈasaŋko/ (n)
slette
  pinnanmuodoiltaan suhteellisen tasainen maa-alue

tasapaino /tˈasapˌaino/ (n)
balanse
  se, että jokin pysyy pystyssä tai paikoillaan; vaikuttavat erisuuntaiset voimat ovat yhtä suuret; menot ja tulot yhtä suuret
ekvilibrium
  tilanne, jossa kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret

tasapainoilla /tˈasapˌainoilla/ (v)
balanse
  pyrkiä pitämään tasapaino, esimerkiksi kapean tukin päällä

tasapainotilanne /tˈasapˌainotɪlˌanne/ (n)
ekvilibrium
  tilanne, jossa jokin asia on tai jotkin asiat ovat keskinäisessä tasapainossa

tasapeli /tˈasapˌelɪ/ (n)
uavgjort
  pelin tilanne, jossa molemmilla on pelin loppuessa saman verran pisteitä

tasasivuinen /tˈasasˌivwɪnen/ (adj)
likesidig
  (geometria) matemaattisesta kuviosta, joka täyttää tasasivuisuuden ehdot:

tasasoukka /tˈasasˌoukːa/ (adj)
lineær
  (lehdestä) pitkä ja kapea

tasavalta /tˈasavˌalta/ (n)
republikk, republik
  valtiomuoto, jossa ei ole lainkaan päämiestä tai päämies (tavallisesti presidentti) valitaan vaaleilla määräajaksi

tasavaltalainen /tˈasavˌaltalˌainen/ (n)
republikaner
  tasavallan, tasavaltalaisuuden kannattaja

tase /tˈase/ (n)
balanse
  yleisesti kaksipuolinen laskelma

tasku /tˈasku/ (n)
lomme
  vaatteeseen kiinni neulottu pussi pienten esineiden kantamista varten

taskulamppu /tˈaskulˌampːu/ (n)
lommelykt
  pieni kädessä pidettävä paristoilla tai akuilla toimiva valaisin

taskulaskin /tˈaskulˌaskɪn/ (n)
kalkulator
  nykyaikainen laskin, joka mahtuu taskuun

tasmaniankaija /tˈasmanɪˌaŋkaija/ (n)
svaleparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tasmanianrosella /tˈasmanɪˌanrosella/ (n)
grønnrosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tasmanianruohokaija /tˈasmanɪˌanruohokˌaija/ (n)
oransjebukparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

taso /tˈaso/ (n)
nivå
  osaamistaso, se, kuinka hyvin jonkin taidon hallitsee
plan
  se, kuinka hyvä jokin on laadultaan

tattari /tˈatːarɪ/ (n)
bokhvete
  eräs vilja (Fagopyrum esculentum)

tatuoida /tˈatuoˌida/ (n)
tatovere
  pistää mustetta ihon alle ja tehdä tällä tavalla kuvio

tatuointi /tˈatuoˌintɪ/ (n)
tatovering
  ihon alle pistetyllä musteella tehty kuvio; sen teko

tau /tˈau/ (n)
dugg
  kreikkalaisten aakkosten 19. kirjain. Vastaava symboli Τ tai τ.

tauko /tˈauko/ (n)
pause
  sävellyksen yhden tai useamman äänen määrämittainen vaikeneminen. Tauoilla käytetään vastaavia kestoja kuin nuoteilla.

taulu /tˈaulu/ (n)
fotografere
  siirrettävälle alustalle maalattu, painettu tai piirretty taideteos
brett
  liitutaulu; valkotaulu, tussitaulu
tabell
  hiotun jalokiven horisontaalinen yläviiste

taulukko /tˈaulukːo/ (n)
tabell
  tietojen esitys yleensä tasavälisiin riveihin ja sarakkeisiin järjestettynä

taulutietokone /tˈaulutˌietokˌone/ (n)
nettbrett
  kosketusnäytöltä ohjattava ohut mobiili tietokone

tauota /tˈauota/ (v)
pause
  päättyä, keskeytyä

tauti /tˈautɪ/ (n)
sjukdom
  lääketieteellisesti määriteltävissä oleva yhteisten oireiden vallitessa useilla yksilöillä esiintyvä sairaus

tavallinen /tˈavallɪnen/ (adj)
vanlig
  ei erikoinen; tavallisuudesta poikkeamaton, arkipäiväinen

tavallisesti /tˈavallɪsˌestɪ/ (adv)
vanligvis
  tavan mukaisesti, kuten tavallista, tavoista poikkeamatta

tavanomainen /tˈavanomˌainen/ (adj)
vanleg
  tavanmukainen, totunnainen, tavaksi tullut

tavara /tˈavara/ (n)
vare
  aineellinen esine, etenkin kaupan ja omistuksen kohteena

tavaramerkki /tˈavaramˌerkːɪ/ (n)
varemerke
  tavaran tai palvelun tunnusmerkki, jota käytetään yksilöimään ja osaltaan erilaistamaan tavara tai palvelu kilpailijoiden samankaltaisista

tavaratalo /tˈavarˌatalo/ (n)
varemagasin
  useisiin osastoihin jaettu suuri kauppaliike, jossa on monipuolinen valikoima ja jossa ruokaosaston osuus on pieni

tavaratila /tˈavarˌatɪla/ (n)
koffert
  tila ajoneuvoon matkalle mukaan otettavia tavaroita varten

tavata /tˈavata/ (v)
treffe
  kohdata, nähdä joku

taverna /tˈaverna/ (n)
kro
  italialaistyyppinen ravintola, kapakka

tavoite /tˈavoite/ (n)
mål
  päämäärä, jonka henkilö yrittää saavuttaa

tavoittaa /tˈavoitːaː/ (v)
nå
  saada yhteys jkh

tavu /tˈavu/ (n)
stavelse, staving
  sanan osa, yhden tai useamman äänteen muodostama kielen rytmiyksikkö

tavuviiva /tˈavuvˌiːva/ (n)
bindestrek
  tavurajan osoittava yhdysmerkki "-"

teatteri /tˈeatːˌerɪ/ (n)
teater
  taidemuoto, jossa näyttelijät esiintyvät puhetta, musiikkia, tanssia, liikkeitä ja eleitä hyödyntäen
  teatteriesityksiin käytettävä rakennus, teatteritalo
  yhteisö tai laitos, joka järjestää teatteriesityksiä

teatteriohjaaja /tˈeatːˌerɪˌohjaːja/ (n)
direktør
  henkilö joka ohjaa näytelmien taiteellista toteutusta

tee /tˈeː/ (n)
te
  kuivatut ja leikatut teenlehdet tuotteena

teekannu /tˈeːkannu/ (n)
tekanne
  haudutetun teen tarjoilu- ja usein myös valmistusastia, jossa on vahvaa tai toisinaan juomavahvuuteen laimennettua teetä

teelusikka /tˈeːlusˌikːa/ (n)
teskje
  kahvi- tai teepöydän kattaukseen kuuluva ruokailuväline, pikkulusikka, jolla hämmennetään kupissa olevaa kahvia tai teetä

teema /tˈeːma/ (n)
tema
  pääaihe, keskeisin, johtava ajatus

teepensas /tˈeːpensas/ (n)
te
  kaakkoisaasialainen Ternstromiacea-heimon n. 3 — 20 metrin korkuinen puu, jonka hammaslaitaisia lehtiä, lehtisilmuja ja kukintoja hyödynnetään laajalti kaupallisesti nautintoaineina

teeri /tˈeːrɪ/ (n)
orrfugl
  Suomen metsissä usein tavattu kanalintu (, aiemmin )

tehdas /tˈehdas/ (n)
fabrikk
  tuotantolaitos, jossa valmistetaan yleensä sarjatuotantona tiettyjä tuotteita

tehdä /tˈehdæ/ (v)
lage
  käytetään mistä tahansa tilanteesta, jossa jokin verbi toteutuu
  valmistaa; saattaa valmiiksi
  tehdä joksikin, muuttaa joksikin
  olla yhteensä
  muodostua summaksi tai hinnaksi

teho /tˈeho/ (n)
effekt
  vaikutus
  käytetyn energian määrä aikayksikössä. Tehon SI-yksikkö on watti, W

tehokas /tˈehokas/ (adj)
virkningsfull
  huolellisesti resursseja käyttävä; ei turhaan liikaa käyttävä

tehota /tˈehota/ (v)
affekt
  vaikuttaa tehokkaasti

tehtävä /tˈehtævæ/ (n)
oppgave
  asia, joka pitää tai on tarkoitus tehdä

teikkaus /tˈeikːaus/ (n)
forsinkelse
  pool-biljardissa aloittavan joukkueen tai pelaajan selvittäminen yrittämällä lyödä pallo toisen päätyvallin kautta mahdollisimman lähelle toista päätyvallia

teini /tˈeinɪ/ (n)
tenåring
  nuori, 13–19 vuoden ikäinen henkilö

teippi /tˈeipːɪ/ (n)
tape
  liimalla päällystetty nauha, jota käytetään esineiden yhteenliittämiseen tai tukemiseen paikalleen; kuvioituna kuvioiden kiinnittämiseen pinnoille

teititellä /tˈeitɪtellæ/ (v)
niende
  puhutella kohteliaisuutta tai muodollisuutta ilmaisten (suomessa viitaten henkilöön käyttäen monikon toisen persoonan pronominia ’te’ niin, että taipuvat verbi on monikossa, mutta partisiipin perfekti ja muut itsenäiset määreet yksikössä)

tekijä /tˈekɪjæ/ (n)
faktor
  kertolaskun jäsen; kerroin; kokonaisluku, jolla toinen luku on jaollinen

tekijänoikeus /tˈekɪjænˌoikeus/ (n)
opphavsrett
  luovan työn tekijälle syntyvä yksinoikeus määrätä teoksensa käytöstä

teknetium /tˈeknetium/ (n)
technetium
  ulkonäöltään platinaa muistuttava radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki Tc

tekniikka /tˈeknɪːkːa/ (n)
teknologi
  menetelmät, joilla ihminen vaikuttaa ympäristöönsä ja käyttää sitä hyväkseen
  tieteenalat, joissa tutkitaan näitä menetelmiä

tekninen /tˈeknɪnen/ (adj)
teknisk
  tekniikkaan ja sen hyödyntämiseen, opetukseen tai dokumentointiin liittyvä

teknologia /tˈeknolˌoɡɪa/ (n)
teknologi
  yhteisnimitys joukolle tietyn alan tekniikoita

teko /tˈeko/ (n)
dåd
  tehdä-verbin keskeneräinen tai valmis tuotos

tekosyy /tˈekosyː/ (n)
unnskyldning
  syy, joka ei ole todellinen, vaan keksitty, usein hätävalheeksi

teksti /tˈekstɪ/ (n)
tekst
  kirjallinen tai suullinen esitys

tekstiili /tˈekstɪːlɪ/ (n)
tekstil
  kutoma-alan tai vaatetusalan kudottu, neulottu tai virkattu eri tarkoituksiin valmistettu tuote

tekstittää /tˈekstɪtːæː/ (v)
undertekst
  varustaa (televisio-ohjelma, elokuva tms.) tekstityksellä, jossa kerrotaan mitä kuvassa tapahtuu tai esitetään dialogi kirjoitettuna mahdollisesti eri kielellä

tekstitys /tˈekstɪtys/ (n)
undertekst
  videomateriaalin alalaitaan lisätyt tekstit, joissa kerrotaan mitä kuvassa tapahtuu tai puhutaan, usein eri kielellä

tektoninen laatta /tˈektonɪnen lˈaːtːa/ (n)
plate
  sama kuin litosfäärilaatta

telaketju /tˈelakˌetju/ (n)
beltedrift
  erillisistä telakengistä muodostuva telaketjuajoneuvon pyöriä yhdistävä maata vasten liikkuva nauhamainen ketju, jota käytetään panssarivaunujen, maansiirtoajoneuvojen sekä joidenkin maastoajoneuvojen voimansiirrossa

telakka /tˈelakːa/ (n)
runde
  laivojen rakennukseen ja korjaukseen tarkoitettu laitos tai yritys

telaluu /tˈelaluː/ (n)
ur
  ihmisellä veneluuhun niveltyvä nilkan luu ()

telepatia /tˈelepˌatɪa/ (n)
tankelesning
  ajatustenluku, kyky tietää yliluonnollisesti, mitä toinen henkilö ajattelee

televisio /tˈelevˌisɪo/ (n)
fjernsyn
  televisio-ohjelmien tuottamiseen ja jakeluun käytettävä tuotanto-, välitys- ja vastaanottolaitteistojen muodostama kokonaisuus; organisaatio, joka lähettää televisio-ohjelmaa
  televisiovastaanotin, televisiokanavilla välitettävien televisio-ohjelmien vastaanottamiseen tarkoitettu laite

televisiojärjestelmä /tˈelevˌisɪojˌærjestˌelmæ/ (n)
fjernsyn
  erityisesti kuvan ja äänen välittämiseen, lähettämiseen ja vastaanottamiseen kehitetty tekninen järjestelmä, jolla välitetään televisio-ohjelmia

televisiotoiminta /tˈelevˌisɪotˌoimɪnta/ (n)
televisjon
  (joukkotiedotus) yleisradion tai muun organisaation televisio-ohjelmien tuottaminen, hankinta ja levittäminen sekä siihen varatut resurssit ja niiden käyttö

televisiovastaanotin /tˈelevˌisɪovˌastaːnotɪn/ (n)
fjernsyn
  nykyisin yleensä televisio; (ammattikieli) televisiojärjestelmään liittyvä televisiokuvan ja yhdistetyn äänen vastaanottoon tarkoitettu laite, jossa on viritin

teline /tˈelɪne/ (n)
bli stående
  rakennelma, jonka varaan voidaan asettaa (roikkumaan) jotain

telkkä /tˈelkːæ/ (n)
kvinand
  sotka, sukeltajasorsa, joka pesii Suomessa kaikkialla pohjoisinta Lappia ja ulkosaaristoa lukuun ottamatta

telluuri /tˈelluːrɪ/ (n)
tellur
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 52 ja tunnus Te

telluurio /tˈelluːrˌio/ (n)
tellur
  mekaaninen laite, joka havainnollistaa Maan, Auringon ja kuun kiertoliikkeitä toistensa ympäri

teloitus /tˈeloitus/ (n)
henrettelse
  kuolemantuomion täytäntöönpano: lakiin perustuva ihmisen surmaaminen rangaistukseksi hänen tekemästään rikoksesta; se, että teloitetaan

teltta /tˈeltːa/ (n)
telt
  metalli- tai puurungolle pingotetusta kankaasta, joskus vuodista tms. tehty, maahan lyötyihin paaluihin kiinnitetyillä naruilla tuettu maja tai katos, joka usein on tarkoitettu purettavaksi ja siirrettäväksi tilapäisrakennelmaksi

telugu /tˈeluɡu/ (n)
telugu
  suurin Intian dravidakielistä (kielitunnus: te )

temporaalinen /tˈemporˌaːlɪnen/ (adj)
forbigående
  aikaa ilmaiseva; ajallinen

temppeli /tˈempːelɪ/ (n)
tempel
  uskonnolliseen käyttöön pyhitetty paikka, jossa harjoitetaan kyseisen uskonnon toimituksia, esimerkiksi riittejä ja rituaalimenoja.

temppeliherra /tˈempːelɪhˌerra/ (n)
tempelherre
  Temppeliherrain ritarikunnan jäsen

temppu /tˈempːu/ (n)
knep
  taitoa vaativa liike, liikesarja, taidonnäyte

tennis /tˈennɪs/ (n)
tennis
  pallopeli, jossa tarkoituksena on lyödä pallo mailalla verkon yli vastustajan puolelle pelikenttään rajojen sisäpuolelle

tensori /tˈensorɪ/ (n)
tensor
  jännittäjälihas
  koordinaateista riippumaton lineaarinen vektoriavaruuden kuvaus kerroinkunnalle

tentti /tˈentːɪ/ (n)
vurdering
  koe tai kuulustelu esimerkiksi kurssin päättyessä

teollinen /tˈeollɪnen/ (adj)
industriell
  teollisuuteen kuuluva; teollisuuden valmistama

teollisuus /tˈeollɪsuːs/ (n)
industri
  sekundaarituotannoksi eli jalostukseksi lukeutuva tuotantotoiminnan laji, joka muuttaa kiinteässä toimipaikassa alkutuotannon luovuttamia orgaanisia tai epäorgaanisia raaka-aineita tai teollisesti valmistettuja puolivalmisteita mekaanisesti tai kemiallisesti uusiksi aineellisiksi hyödykkeiksi

teologi /tˈeolˌoɡɪ/ (n)
teolog
  teologian tutkija

teologia /tˈeolˌoɡɪa/ (n)
teologi
  kristinuskoa tutkiva tiede

teoreetikko /tˈeorˌeːtɪkːo/ (n)
teoretiker
  henkilö, joka luo teorioita tai työskentelee niiden parissa

teoria /tˈeorˌia/ (n)
teori
  havaintojen tai muiden tietojen pohjalta ilmiötä selittävä malli; asian tai ilmiön (tieteellisesti) perusteltu selitys; olettamus, jonka tueksi on saatu vahvaa näyttöä lukuisissa toisistaan riippumattomissa tutkimuksissa: hypoteesi tai joukko hypoteeseja voi siis muuttua teoriaksi vasta, kun sen puolesta on saatu vankkaa todistusaineistoa

teos /tˈeos/ (n)
arbeid
  luovan taiteellisen tai tieteellisen tekemisen, kuten kirjoittamisen tai maalaamisen, säveltämisen tms. tulos

teosofia /tˈeosˌofɪa/ (n)
teosofi
  oppi, jonka mukaan ihminen mietiskelemällä ja muuttumisella saavutettavan siveellisen puhdistuksen avulla kykenee tulemaan tietoiseksi omasta olemuksestaan ja siten saavuttaa yhteyden kosmoksen ja jumaluuden kanssa

tepuinaranen /tˈepwɪnˌaranen/ (n)
tepuiparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tepuinaratti /tˈepwɪnarˌatːɪ/ (n)
Guyanaparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

terapeuttinen /tˈerapˌeutːɪnen/ (adj)
terapeutisk
  terapiaa antava, hoitava

terbium /tˈerbium/ (n)
terbium
  metallinen alkuaine, väriltään hopeanharmaa harvinainen maametalli, jonka järjestysluku on 65 ja kemiallinen merkki Tb

termi /tˈermɪ/ (n)
vilkår
  ammattisana; jollakin erikoisalalla käytettävä käsitteen kielellinen (kirjoitettu tai ääneen lausuttu) nimitys, joka voi olla sana, sanaliitto tai lyhenne
  lausekkeen jäsen

termiitti /tˈermɪːtːɪ/ (n)
termitt
  Isoptera-lahkon hyönteisiä

termiittiaratti /tˈermɪːtːˌiarˌatːɪ/ (n)
oransjepanneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

terminaattori /tˈermɪnˌaːtːorɪ/ (n)
terminator
  planeetan, asteroidin, kuun tai komeetan pintaa pitkin kulkeva valoisan ja pimeän alueen raja

termistö /tˈermɪstø/ (n)
terminologi
  termit, ammattisanasto

termodynamiikka /tˈermodˌynamˌiːkːa/ (n)
termodynamikk
  erityisesti ilmiöistä, jotka liittyvät energian siirtymiseen lämpönä; tarkasteleva fysiikan ja fysikaalisen kemian osa

termosfääri /tˈermosfˌæːrɪ/ (n)
termosfæren
  ilmakehän kerros mesosfäärin yläpuolella ja eksosfäärin alapuolella

ternimaito /tˈernɪmˌaito/ (n)
kolostrum
  nisäkkäiden heti synnytyksen jälkeen erittämä maito, ensimaito

terska /tˈerska/ (n)
penishode, glanspenis
  siittimen pää

terssi /tˈerssɪ/ (n)
tredje
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kolmen sävelaskelen väli, intervalli. Pieni terssi on kolme ja suuri terssi neljä puolisävelaskelta

terva /tˈerva/ (n)
tjære
  orgaanisen aineksen kuivatislauksessa muodostunutta tummaa, paksua ja tahmeaa öljyä

tervapääsky /tˈervapˌæːsky/ (n)
tårnseiler
  pääskyä muistuttava kiitäjiin kuuluva lintu ()

terve /tˈerve/ (adj)
frisk
  sellainen, joka voi hyvin (fyysisesti, psyykkisesti, sosiaalisesti), on hyvässä kunnossa; jossa ei ole sairautta

terveellinen /tˈerveːllɪnen/ (adj)
frisk
  terveydelle edullinen

tervehdys /tˈervehdys/ (n)
hilsen
  tavattaessa tai erottaessa käytetty ilmaus tai eleet

tervehtiä /tˈervehtˌiæ/ (v)
hilse
  tehdä tervehdysele tai esittää lyhyt sanallinen tervehdys kohdattaessa

terveiset /tˈerveiset/ (n)
hilsen
  jonkun tai jonkin välittämä tervehdys jollekulle

tervejärkinen /tˈervejˌærkɪnen/ (adj)
fornuftig
  terveen mielen omaava; järkevästi ajatteleva

terveys /tˈerveys/ (n)
helse
  se, että on terve; se, miten terve on

terveystarkastus /tˈerveystˌarkastus/ (n)
fysisk
  ihmisten elämäntilanteisiin liittyen yleisen terveydentilan toteamiseksi ja sairauksien ennalta ehkäisemiseksi lääkärin ja muun terveydenhoitohenkilön tekemä tarkastus

terä /tˈeræ/ (n)
blad
  teräaseen tai työkalun terävä, leikkaava osa

terälehti /tˈerælˌehtɪ/ (n)
kronblad
  siemenkasvin teriön osana oleva kehälehti

teräs /tˈeræs/ (n)
stål
  pääasiassa rautaa sisältävä metalli, joka sisältää seosaineena hiiltä ja usein muita seosmetalleja

teräsbetoni /tˈeræsbˌetonɪ/ (n)
armert betong
  teräksillä vahvistettu betonimateraali ja siitä tehty rakenne

terästää /tˈeræstæː/ (v)
spisse
  lisätä jhk alkoholia

terävä /tˈerævæ/ (adj)
skarp
  joka leikkaa helposti materiaalia

terävä-älyinen /tˈerævæˈælyinen/ (adj)
skarp
  nokkela, nopeaälyinen

teräväkulmainen /tˈerævækˌulmainen/ (adj)
-iss
  sellainen, jossa on terävä kulma tai kulmia

tesis /tˈesɪs/ (n)
tese
  runojalan painoton osa; lasku
  iskualan painollinen osa

testamentti /tˈestamˌentːɪ/ (n)
testament
  jälkisäädös, määrämuotoinen oikeustoimi, jolla testaattori viimeisenä tahtonaan määrää jälkeensä jäävästä omaisuudestaan
  toinen Raamatun kahdesta pääosasta: Uusi testamentti tai Vanha testamentti

testi /tˈestɪ/ (n)
har testet
  koe, kokeilu

testosteroni /tˈestostˌeronɪ/ (n)
testosteron
  uroksilla suurina pitoisuuksina esiintyvä sukupuolihormoni

tetraedri /tˈetraˌedrɪ/ (n)
tetraeder
  säännöllinen monitahokas, jossa on neljä tahoa

teurastaa /tˈeurastaː/ (v)
slakte
  tappaa teuraseläin ja käsitellä sen ruho: tainnuttaa, pistää, laskea veri, suolistaa, nylkeä ja paloitella
massakrere
  tappaa säälimättömästi

teurastaja /tˈeurastˌaja/ (n)
slakter
  henkilö, joka teurastaa eläimiä ammatikseen

teurastamo /tˈeurastˌamo/ (n)
slakteri
  laitos, jossa teurastetaan tuotantoeläimiä: jalostetaan lihaa elintarvikekäyttöön

teurastus /tˈeurastus/ (n)
slakt
  teurastamisen toteutus, teuraseläimen saattaminen ruhoksi ja muiden teurastuotteiden erottaminen siitä

thaimaalainen /thˈaimaːlˌainen/ (adj)
thailandsk
  Thaimaasta peräisin oleva tai Thaimaahan liittyvä

tiainen /tˈiainen/ (n)
meis, meise
  yleensä pienikokoinen, varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajisen lintuheimon () metsisissä asuva edustaja; kuuluu kolme sukua: tiaisten, kerttutiaisten ja sulttaanitiaisten suvut

tie /tˈie/ (n)
vei
  rakennettu, merkitty tai muuten määritetty kulkureitti maalla, vedessä tai ilmassa

tiede /tˈiede/ (n)
vitenskap
  yhtenäinen ja järjestelmällinen varmojen ja yleispätevien tietojen kokonaisuus sekä tällaisten tietojen järjestelmällinen tavoittelu

tiedekunta /tˈiedekˌunta/ (n)
evne
  yliopiston hallinnollinen yksikkö, joka kokoaa yhteen lähekkäisten tieteenalojen laitokset

tiedonanto /tˈiedonˌanto/ (n)
bekjentgørelse
  varsinkin virallinen tiedotus, julkinen kuulutus

tiedosto /tˈiedosto/ (n)
datafil
  tietokoneessa yhdeksi kokonaisuudeksi ymmärrettävä tietojen tai tietueiden kokoelma, joka voi sisältää esimerkiksi tekstiä, musiikkia, videokuvaa tai käyttäjän hyödynnettävissä olevan ohjelman

tiedottaa /tˈiedotːaː/ (v)
informere
  antaa jollekulle tietoa jostakin, informoida

tiedotus /tˈiedotus/ (n)
bekjentgørelse
  informaatio joka tiedottaa jotakin jo(i)llekin

tiehyt /tˈiehyt/ (n)
gange
  ruumiinnesteitä, ilmaa tms. kuljettava ohut, putkimainen muodostuma

tieteellinen /tˈieteːllɪnen/ (adj)
vitenskapelig
  sellainen, joka kuuluu tieteen alaan ja on sen vaatimusten mukainen, tieteelle ominainen

tieteenala /tˈieteːnˌala/ (n)
kunskap
  yksi tarkoin määritelty tieteen osa-alue, yksittäinen tiede

tieteentekijä /tˈieteːntˌekɪjæ/ (n)
vitenskapsmann
  järjestelmällisesti ilmiöitä ja niiden suhteita havainnoiva ja niistä päätelmiä tekevä henkilö

tieteilijä /tˈieteilˌijæ/ (n)
vitenskapsmann
  tieteen harjoittaja, tutkija

tietenkin /tˈieteŋkɪn/ (adv)
naturligvis
  tietysti

tieto /tˈieto/ (n)
bekjent
  (filosofia) tutkittuihin tosiasioihin ja yleiseen tietämykseen perustuva tai muuten todennettavissa oleva käsitys tai näkemys
informasjon
  mittaamalla, keräämällä tai vastaavalla tavalla hankittu informaatio tai data
krangel
  saatu ilmoitus, tiedote tai viesti

tietoinen /tˈietoinen/ (adj)
bevisst
  tajuissaan oleva

tietoisuus /tˈietoisuːs/ (n)
bevissthet
  tietoisena olemisen tila, tajunta
  asioiden tiedossa oleminen

tietojenkäsittelytiede /tˈietojˌeŋkæsˌitːelytˌiede/ (n)
Informatikk
  tieteenala, jonka tutkimuskohteena ovat informaation ja laskettavuuden mahdollisuudet ja niiden soveltaminen tietotekniikan avulla

tietokanta /tˈietokˌanta/ (n)
database
  (tietojenkäsittely) kokoelma toisiinsa liittyviä tietoja, usein sähköisessä digitaalisessa muodossa

tietokone /tˈietokˌone/ (n)
datamaskin
  tietotekninen laite, joka käsittelee automaattisesti numeeris-loogista tietoa ohjelmointinsa mukaisesti

tietokoneohjelmisto /tˈietokˌoneˌohjelmˌisto/ (n)
programvare
  tietokoneen toimintaan liittyvä useista tietokoneohjelmista, niiden käyttämistä tiedostoista ja niihin liittyvästä dokumentaatiosta muodostuva kokonaisuus

tietokonepeli /tˈietokˌonepˌelɪ/ (n)
dataspill
  tietokoneella pelattava peli

tietorakenne /tˈietorakˌenne/ (n)
datastruktur
  tapa tallentaa tietokoneen käsittelemää dataa siten, että datan käyttö olisi mahdollisimman tehokasta

tietosanakirja /tˈietosˌanakˌirja/ (n)
encyklopedi
  kirja, josta voi hakea tietoa eri asioista; sisältää artikkeleita eri aiheista, esim. historiasta, esineiden käyttötarkoituksista ja asioiden levinneisyydestä

tietoteoria /tˈietotˌeorˌia/ (n)
epistemologi
  tietoa koskevia yleisiä kysymyksiä käsitteellisin, filosofisin menetelmin tutkiva filosofian osa-alue

tietous /tˈietous/ (n)
kunnskap
  tietämys, valistuneisuus

tietoverkko /tˈietovˌerkːo/ (n)
nett
  päätelaitteiden, esimerkiksi tietokoneiden ja niiden välisten tietoliikenneyhteyksien muodostama järjestelmä, joka mahdollistaa datan välittämisen

tietty /tˈietːy/ (adj)
visse
  ennalta tiedetty, määrätty, sovittu

tietue /tˈietue/ (n)
spille inn
  yksinkertainen tietorakenne, joka on itsenäinen, looginen tietokokonaisuus; yhden kohteen tietojen muodostama kokonaisuus

tietämys /tˈietæmys/ (n)
kunnskap
  tieto; tietojen kokonaisuus; se, mitä tiedetään

tietää /tˈietæː/ (v)
vite
  olla tietoinen jostakin, olla selvillä jostain asiasta

tiheikkö /tˈiheikːø/ (n)
kratt
  tiheäkasvuinen alue (esimerkiksi metsässä)

tihkusade /tˈihkusˌade/ (n)
yr
  erittäin vähäinen vesisade, jossa pisaroita tippuu harvoin sinne tänne

tiibet /tˈiːbet/ (n)
tibetansk
  tiibetiläisten puhuma tiibetiläis-burmalainen kieli (kielitunnus: bo, bod)

tiibetinkaija /tˈiːbetˌiŋkaija/ (n)
lavendelparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tiikeri /tˈiːkerɪ/ (n)
tiger
  isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji tai sen yksilö

tiili /tˈiːlɪ/ (n)
murstein
  punatiili, savesta tai seostetusta savesta muovattu, kuivaamalla ja polttamalla valmistettu rakennuskivi

tiimalasi /tˈiːmalˌasɪ/ (n)
timeglass
  vanha ajan mittaamiseen käytetty väline, joka on keskeltä ohueksi kuristettu lasiastia, jonka sisällä on hienoa hiekkaa

tiirikka /tˈiːrɪkːa/ (n)
dirk
  työkalu, jolla voi avata lukon ilman avainta

tiistai /tˈiːstai/ (n)
tirsdag
  viikon toinen päivä, päivä maanantain ja keskiviikon välissä

tiiviisti /tˈiːvɪːstɪ/ (adv)
nær
  tarkasti, tarkkaavaisesti

tiivistelmä /tˈiːvɪstˌelmæ/ (n)
abstrakt
  abstrakti, tiivistetyssä muodossa esitetty tekstin yhteenveto

tiivistää /tˈiːvɪstæː/ (v)
forsegling
  lisätä tiivistettä jhk niin, että kohteestä tulee tiivis

tikapuut /tˈikapuːt/ (n)
stige
  alkuaan puinen, kahden tai useamman, tukipuiden väliin kiinnitetyn askelman muodostama rakennelma, joka pystytetään tukea vasten nojalleen kiipeämistä varten, mutta voidaan myös pystyttää samassa tarkoituksessa toisinaan rakenteeseen lisättyä omaa tukea vasten tai erityistapauksessa ripustaa

tikari /tˈikarɪ/ (n)
dolk
  terän molemmilta laidoilta teroitettu, teräväkärkinen ja miekkaa lyhyempi pistoase

tikka /tˈikːa/ (n)
hakkespett
  tikkojen heimon () lintu, joka pitkällä ja terävällä nokallaan tekee puuhun koloja ja on lisäksi hyvä kiipeämään puissa
dart
  teräväkärkinen, tavallisesti raudasta ja muovista valmistettu heittoväline, heittonuoli, jota heitetään tikkatauluun

tikku-ukko /tˈikːuˈukːo/ (n)
strekfigur
  yksinkertaisin vedoin piirretty ihmishahmo

tikli /tˈiklɪ/ (n)
stillits
  eräs Suomessakin pesivä värikäs varpuslintu,

tila /tˈila/ (n)
rom
  avaruus, väljyys, tyhjä kohta
tilstand
  henkilön vointi, terveydentila

tilaaja /tˈilaːja/ (n)
abonnent
  henkilö, joka on tilannut jonkin säännöllisesti ilmestyvän tuotteen tai pysyvän palvelun ja on taloudellisesti sitoutunut tekemänsä tilauksen ehtoihin

tilaisuus /tˈilaisuːs/ (n)
programpost
  kokoontuminen, sosiaalinen tapaaminen jonkin asian merkeissä
anledning
  mahdollisuus

tilanne /tˈilanne/ (n)
situasjon
  aika, paikka ja muut vallitsevat olosuhteet jonkin asian yhteydessä
partitur
  se, paljonko maaleja tai pisteitä kilpailussa on jo tullut

tilasto /tˈilasto/ (n)
statistikk
  havainnoista kerätty numerotieto

tilastotiede /tˈilastotˌiede/ (n)
statistikk
  eri tutkimusaloilla hyödynnettävä todennäköisyyslaskentaan perustuva tieteenala, joka tutkii tilastollisten aineistojen keräämistä, käsittelyä ja tältä pohjalta tehtävää päättelyä

tilata /tˈilata/ (v)
bestille
  pyytää itselleen tuotavaksi jtak
abonnere
  tehdä tilaus- tai toimitussopimus

tilaus /tˈilaus/ (n)
ordre
  tavaran tai palvelun toimittamiseksi tehtävä pyyntö
abonnement
  sopimus lehden tms. toistuvasti julkaistavan tuotteen toimituksista

tilauskirja /tˈilauskˌirja/ (n)
ordrebok
  luettelo yrityksen myymistä, mutta vielä toimittamattomista myyntiartikkeleista

tilava /tˈilava/ (adj)
rommelig
  jossa on paljon tilaa

tilavuus /tˈilavuːs/ (n)
volum
  kolmiulotteisen kappaleen koon mitta; kertoo paljonko kappaleessa on tilaa; SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö on kuutiometri (lyhenne m³) ja lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l); tunnus V

tilhi /tˈilhɪ/ (n)
sidensvans
  parvissa liikkuva varpuslintu ()

tili /tˈilɪ/ (n)
konto
  henkilökohtainen osakkuus tai toiminto jossakin järjestelmässä
  kirjanpidossa kirjausyksikkö, johon merkitään varallisuus- tai velkatyypin, tulon tai menon, oman pääoman tai muun sellaisen muutos

tilintarkastaja /tˈilɪntˌarkastˌaja/ (n)
revisor
  henkilö, jolla on auktorisoitu pätevyys tehdä tilintarkastuksia, myös sisäinen tilintarkastaja

tilintarkastus /tˈilɪntˌarkastus/ (n)
revisjon
  yrityksen, asunto-osakeyhtiön, yhdistyksen tai julkisyhteisön tilinpäätöksen, kirjanpidon ja hallinnon tarkastus; talousyksikön tilinpäätöksen tutkiminen, jonka tarkoituksena on käsityksen ilmaiseminen tutkitusta tilinpäätöksestä tai siihen rinnastettavasta informaatiosta

tilkitä /tˈilkɪtæ/ (v)
materiale
  tukkia aukot, paikata

tilli /tˈillɪ/ (n)
dill
  maustetilli, ruohokasvi jota käytetään mausteena ja yrttinä ()

timantti /tˈimantːɪ/ (n)
diamant
  yksi hiilen viidestä allotrooppisesta muodosta

timorinepolettikaija /tˈimorˌinepolˌetːɪkˌaija/ (n)
Timorparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tina /tˈina/ (n)
tinn
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Sn.

tinasotilas /tˈinasˌotɪlas/ (n)
tinnsoldat
  tinasta ja muusta helposti sulavasta metallista valettu sotilashahmo, aiemmin yleinen lelu

tinata /tˈinata/ (v)
tinn
  peittää tinakerroksella

tinkiä /tˈiŋkɪæ/ (v)
prute
  yrittää alentaa ostoksensa hintaa

tippanokka /tˈipːanˌokːa/ (n)
drypp
  rakennuksen ulokkeen vaakasuora reuna tai suippeneva kärki, joka ohjaa sade- ja sulamisveden loitommas rakennuksen ulkopinnasta

tippua /tˈipːua/ (v)
slippe
  tihkua, pudota pisaroina

tippuri /tˈipːurɪ/ (n)
gonoré, dryppert
  gonorrea, bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

tirehtööri /tˈirehtˌøːrɪ/ (n)
sirkusdirektør
  sirkuksen johtaja, joka esiintyy näytöksissä

tiskaaja /tˈiskaːja/ (n)
oppvasker
  henkilö, joka tiskaa

tiskata /tˈiskata/ (v)
vaske opp
  pestä astioita

tiski /tˈiskɪ/ (n)
disk
  myyntitaso
bestikk
  (kollektiivisubstantiivi, yksikössä tai monikossa) tiskattavat astiat

tiskiallas /tˈiskɪˌallas/ (n)
vask
  tiskipöydässä sijaitseva, tiskaamiseen tarkoitettu allas, joka on usein valmistettu ruostumattomasta teräksestä

tislaus /tˈislaus/ (n)
destillasjon
  (kemia) eri aineiden erilaisiin haihtuvuuksiin perustuva liuenneiden aineiden erottamiseen käytetty menetelmä, jossa ei tapahdu kemiallista reaktiota

tissi /tˈissɪ/ (n)
pupp
  naisen rinta

tissisillään /tˈissɪsˌillæːn/ (adv)
naken
  (puhekieltä) (naisista) alastomana

tisu /tˈisu/ (n)
pupp
  (lapsenomaista kieltä) naisen rinta

titaani /tˈitaːnɪ/ (n)
titan
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ti

tiu /tˈiu/ (n)
sneis
  kananmunista käytettävä mittayksikkö, joka tarkoittaa 20 kappaletta

tiukka /tˈiukːa/ (adj)
snever
  ahdas, piukka, kireä
streng
  ankara, tinkimätön

tivata /tˈivata/ (v)
forlange
  kysyä vaativasti, vaatia sinnikkäästi

todella /tˈodella/ (adv)
virkelig
  (korostava) suurissa määrin, erittäin

todellinen /tˈodellɪnen/ (adj)
virkelig
  sellainen, joka on oikeasti olemassa tai oikeasti tapahtunut; perusteellinen, täydellinen, erittäinkin adjektiivia vahvistavana sanana.

todellisuus /tˈodellɪsuːs/ (n)
virkelighet
  (ontologia) maailma sellaisena kuin se on; yleensä sellaiset tosiasiat, jotka ovat luonnontieteellisin menetelmin todennettavissa

todennäköinen /tˈodennækˌøinen/ (adj)
sannsynlig
  ilmeisen tosi; otaksuttava; hyvin luultavasti tapahtuva, sellainen johon otaksuttavasti päädytään

todennäköisesti /tˈodennækˌøisestɪ/ (adv)
sannsynlig
  mitä ilmeisimmin, suurella todennäköisyydellä, siten että sanoja kokee olevan todennäköistä

todennäköisyys /tˈodennækˌøisyːs/ (n)
sannsynlighet
  ilmiöön tai tapahtumaan liittyvän satunnaisuuden ja epävarmuuden määrää kuvaava mitta

todistaa /tˈodɪstaː/ (v)
påvise
  osoittaa jonkin olevan totta
se
  olla läsnä, nähdä
vitne
  kertoa todistus uskoontulostaan tai siihen liittyvistä kokemuksistaan

todistaja /tˈodɪstˌaja/ (n)
vitne
  henkilö, joka todistaa

todiste /tˈodɪste/ (n)
bevis
  näyte rikossyytteen tai tapahtuman tueksi

todistus /tˈodɪstus/ (n)
sertifikat
  kirjallinen varmistus jonkin suorituksesta, koulutodistus

tohtori /tˈohtorɪ/ (n)
doktor
  korkein akateeminen oppiarvo, joka myönnetään henkilölle, joka on suorittanut itsenäistä tieteellistä tutkimusta ja puolustanut väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa. Ansioituneelle henkilölle voidaan ilman akateemisia meriittejä myöntää myös kunniatohtorin arvo.

toimeksiantaja /tˈoimeksɪˌantaja/ (n)
klient
  joka antaa toimeksisaajan tehtäväksi hoitaa jokin asia tai toimi toimeksiantajan puolesta

toimenpide /tˈoimempˌide/ (n)
tiltak
  jonkun suorittama teko esimerkiksi jonkin estämiseksi, muuttamiseksi tai asian edistämiseksi

toimia /tˈoimɪa/ (v)
fungere
  olla toiminnassa, olla kunnossa, tehdä tehtävänsä
arbeide
  työskennellä
gå
  kierretään passiivilla: hyödynnetään käyttövoimana

toimielin /tˈoimielɪn/ (n)
organ
  toiminnalle välttämätöntä tehtävää hoitava organisaation toiminnallinen ja rakenteellinen osa

toimihenkilö /tˈoimɪhˌeŋkɪlø/ (n)
tjenestemann
  muun kuin ruumiillisen työn tekijä; saattaa olla esimiesasemassa

toimija /tˈoimɪja/ (n)
skuespiller
  jokin joka toimii; tekijä

toiminto /tˈoimɪnto/ (n)
funksjon
  ominaisuutena oleva kyky tehdä jokin asia

toimisto /tˈoimɪsto/ (n)
kontor
  yhdestä tai useammasta huoneesta muodostuva tila, missä tehdään toimialan mukaisesti vaihtelevia, usein asiakirjojen käsittelyyn liittyviä töitä

toimistotyöntekijä /tˈoimɪstotˌyøntekˌijæ/ (n)
ekspeditør
  henkilö, joka tekee töitä toimistossa

toimitila /tˈoimɪtˌila/ (n)
lokal
  yrityksen, viraston tms. käytössä oleva huoneisto tai rakennus

toimittaa /tˈoimɪtːaː/ (v)
levere
  toimittaa tavaraa
gi
  toimittaa jokin tilaisuus
rediger
  toimittaa kirjaa tai lehteä

toimittaja /tˈoimɪtːˌaja/ (n)
journalist
  henkilö, joka tekee työkseen juttuja, uutisia tai raportteja lehteen, radioon, televisioon tai muuhun joukkoviestimeen; journalisti
redaktør
  kirjan tekstit koonnut ihminen
leverandør
  kaupan kohteena olevia esineitä tai aineita hankkiva ihminen tai yritys

toimitusjohtaja /tˈoimɪtˌusjohtˌaja/ (n)
adm.dir (administrerende direktør)
  henkilö, jolla on vastuu päivittäisestä yrityksen hallinnosta

toimivaltuus /tˈoimɪvˌaltuːs/ (n)
effekt
  viranomaisen tai toimielimen säädökseen tai sääntöihin perustuva oikeus tehdä jotakin

toinen maailmansota /tˈoinen mˈaːɪlmˌansota/ (pn)
andre verdenskrig
  suursota, joka käytiin pääasiassa Euroopassa ja Aasiassa vuosina 1939–1945

toipua /tˈoipua/ (v)
ripe
  parantua, parata (sairaudesta tai kielteisestä tapahtumasta)

toisaalta /tˈoisaːlta/ (adv)
på den annen side
  eri kannalta katsottuna

toisenlainen /tˈoisenlˌainen/ (adj)
annerledes
  ei samanlainen kuin mikään tai kukaan toinen

toisinaan /tˈoisɪnaːn/ (adv)
av og til
  ajoittain, joskus, silloin tällöin

toisinpäin /tˈoisɪmpæin/ (adv)
andre veien
  vastakkaisessa asennossa; takaperin, kääntäen

toisiopalvelin /tˈoisɪopˌalvelɪn/ (n)
tjener
  Internetissä palvelin, jolla on kopio toisen palvelimen sisällöstä, mahdollisesti ajan tasalla pidettynä

toispuolinen /tˈoispuolɪnen/ (adj)
skjev
  sellainen, joka on painottunut jonkin kahdesta puolesta tai osapuolesta jommallekummalle selkeästi enemmän kuin toiselle

toistaa /tˈoistaː/ (v)
gjenta
  tehdä uudelleen

toistuva /tˈoistuva/ (adj)
kontinuerlig
  joka tapahtuu uudelleen

toitottaa /tˈoitotːaː/ (v)
brøl
  puhaltaa päristen vaskisoitinta tai muuta vastaavaa instrumenttia
knirke
  tiedottaa näkyvästi jostakin; julistaa, pitää meteliä jostakin

toitotus /tˈoitotus/ (n)
brøl
  vaskisoittimen tai muun vastaavan instrumentin ääni
publikasjon
  näkyvä tiedottaminen jostakin

toive /tˈoive/ (n)
ønske
  asia, jota halutaan tai toivotaan

toivo /tˈoivo/ (n)
håp
  usko, odotus tai mahdollisuus johonkin hyvään

toivoa /tˈoivoa/ (v)
håpe
  odottaa positiivisesti jonkin asian toteutumista; haluta jonkin toteutuvan

toivoton /tˈoivoton/ (adj)
håplaus
  sellainen, jolla ei ole toivoa
  sellainen, jossa ei ole toivoa

toivottaa /tˈoivotːaː/ (v)
ønske
  ilmaista toivovansa jklle jtk tulevaa, yl. fraasin kaltaisella toivotuksella

toivottaa tervetulleeksi /tˈoivotːaː tˈervetˌulleːksɪ/ (v)
velkomst
  antaa ymmärtää olevan tervetullut jonnekin

toivottavasti /tˈoivotːavˌastɪ/ (adv)
forhåpentlig
  siten, että niin toivotaan tapahtuvan

toleranssi /tˈolerˌanssɪ/ (n)
toleranse
  tuotteen teknisen tai kaupallisesti merkittävän ominaisuuden (mitan, painon, mittauksen yms.) suurin sallittu poikkeama nimellisarvosta

tollo /tˈollo/ (n)
dott
  palloksi rypistelty paperi tms.

tolppa /tˈolpːa/ (n)
stutteri
  pylväs

tomaatti /tˈomaːtːɪ/ (n)
tomat
  Etelä-Amerikasta lähtöisin oleva yksivuotinen vihanneshedelmäkasvi Solanum lycopersicum

tomaattipyree /tˈomaːtːˌipyreː/ (n)
tomatpuré
  tiivistetty tomaattisose ruoan valmistukseen

tomusokeri /tˈomusˌokerɪ/ (n)
melis
  erittäin hienojakoinen sokeri, jota käytetään erityisesti joissain konditoriatuotteissa

toneemi /tˈoneːmɪ/ (n)
tonelag
  sävelkielissä merkityksiä erottava sävel (tooni)

tonkia /tˈoŋkɪa/ (v)
rote
  kaivaa maata, erityisesti kärsällään ruokaa

tonni /tˈonnɪ/ (n)
tonn
  massan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö, tuhat kilogrammaa. Tunnus t, käytetään yleiskielessä myös lyhennettä "tn".

tonnikala /tˈonnɪkˌala/ (n)
tunfisk
  makrillien heimoon kuuluva, yleisesti säilykkeenä tai pakasteena myytävä suurikokoinen kala (Thunnus thynnus)

tontti /tˈontːɪ/ (n)
skjebne
  eräs kiinteistöyksikkö: kiinteistörekisteriin merkitty, asemakaavoitettu, rakennustarkoitukseen varattu maa-alue

tonttu /tˈontːu/ (n)
nisse
  kansanperinteessä jonkin paikan, kuten rakennuksen, suojelija ja asukas, ihmisen kaltainen, mutta sitä pienempi olio

tooni /tˈoːnɪ/ (n)
tone
  tonaalisessa kielessä esiintyvä sävelkorkeus

toonika /tˈoːnɪka/ (n)
grunntone
  sävelasteikon 1. aste, perussävel

topografia /tˈopoɡrˌafɪa/ (n)
topografi
  maan pinnanmuotojen yksityiskohtainen kuvaus, usein täydennettynä tiedoilla maanpinnan laadusta, myös kuvauksen laatimiseksi tehtävä kenttämittaus; tällaisten muodostaminen ja tutkimus

torakka /tˈorakːa/ (n)
kakerlakk
  muodoltaan litteähköjä ja sitkeitä tuhohyönteisiä,

tori /tˈorɪ/ (n)
markedsplass
  alun perin kaupankäyntiä varten varattu aukea kaupungeissa, jossa kauppa on säänneltyä ja valvottua

torium /tˈorium/ (n)
thorium
  eräs radioaktiiivinen alkuaine

torni /tˈornɪ/ (n)
tårn
  korkea ja kapea rakennus
  vaaka- ja pystyriveillä suoraan liikkuva shakkinappula: ♖ tai ♜

tornipöllö /tˈornɪpˌøllø/ (n)
tårnugle
  keskikokoinen pöllölaji ()

torri /tˈorrɪ/ (n)
tørr
  paineen yksikkö, 1/760 normaali ilmakehää, likimäärin sama kuin elohopeamillimetri

torstai /tˈorstai/ (n)
torsdag
  viikon neljäs päivä, päivä keskiviikon ja perjantain välissä

torttu /tˈortːu/ (n)
terte
  makea leivonnainen, jonka sisällä on täytettä

torvi /tˈorvɪ/ (n)
horn
  sarvesta, tuohesta tai puusta valmistettu puhallettava merkinantoväline tai soitin
  mikä tahansa vaskipuhallinsoitin; vaskipuhaltimien kansanomainen yleisnimitys

tosi /tˈosɪ/ (adj)
sann
  sellainen, joka on faktuaalinen ja reaalinen, mielipiteestä riippumaton; objektiivisesti totta

tosi /tˈosɪ/ (adv)
veldig
  vahvistava adverbi todella, erittäin

tosiasia /tˈosɪˌasɪa/ (n)
faktum
  asia, jonka sisältö ei riipu mielipiteistä ja joka on todennettavissa

tosiasiallinen /tˈosɪˌasɪˌallɪnen/ (adj)
sann
  sellainen, joka tai mikä perustuu tosiasioihin; todellinen

tosin /tˈosɪn/ (adv)
dog
  ilmaisee jotakin, joka lieventää aiemmin sanottua

tosiseikka /tˈosɪsˌeikːa/ (n)
faktum
  todellisesti vaikuttava tekijä, todellinen asianhaara; yksityiskohta, joka on tosi

totella /tˈotella/ (v)
adlyde
  toimia niin kuin joku käskee tai niin kuin säännöt edellyttävät

toteuttaa /tˈoteutːaː/ (v)
utføre
  tehdä todeksi

toteutus /tˈoteutus/ (n)
utførelse
  toteuttamisen toimeenpano, suunnitelman aikaansaanti

tottelevaisuus /tˈotːelevˌaisuːs/ (n)
lydighet
  se, että on tottelevainen

tottua /tˈotːua/ (v)
venne
  tottua johonkin, alkaa pitää jotakuta/jotakin tavallisena tai siedettävänä; mukautua, sopeutua

tottumus /tˈotːumus/ (n)
vane
  totuttu menettelytapa

totuttaa /tˈotutːaː/ (v)
venne
  opettaa tai saattaa tottumaan

totuus /tˈotuːs/ (n)
sannhet
  niiden väitteiden yhteinen ominaisuus, jotka kuvaavat eli esittävät asian oikein ja todellisuuden mukaisesti; myös tällaisen väitteen sisältämän lauseen sisällys

toukka /tˈoukːa/ (n)
larve
  hyönteisen kehitysvaihe ennen koteloitumista

toukokuu /tˈoukokuː/ (n)
mai
  vuoden viides kuukausi, kuukausi huhtikuun ja kesäkuun välissä

toveri /tˈoverɪ/ (n)
kamerat
  vasemmistolaisten aatetovereista käyttämä termi

traditionaalinen /trˈadɪtˌionˌaːlɪnen/ (adj)
tradisjonell
  tradition mukainen, perinteinen (käytetään myös lyhennettä trad.)

traktori /trˈaktorɪ/ (n)
traktor
  pääasiassa viljelysmaan kyntämiseen tarkoitettu monikäyttöinen moottoriajoneuvo, jolla voidaan myös muiden muassa äestää

transaktio /trˈansaktˌio/ (n)
transaksjon
  yksittäinen tehty vastineellinen kauppa, vaihto

transihminen /trˈansɪhmɪnen/ (n)
transperson
  transsukupuolinen henkilö: transmies tai transnainen

transistori /trˈansɪstˌorɪ/ (n)
transistor
  vahvistimena ja kytkimenä käytettävä puolijohdetekniikalla toteutettu elektroniikan komponentti

transit /trˈansɪt/ (n)
passasje
  kauttakulku-

transitiivinen /trˈansɪtˌiːvɪnen/ (adj)
transitiv
  (kielitiede) verbistä, joka saa objektin

translitterointi /trˈanslɪtːerˌointɪ/ (n)
transliterasjon
  tekstin muuntaminen toiseen kirjoitusjärjestelmään siten, että jokaiselle kirjaimelle on sovittu jokin vastine, ja kirjoitus voidaan useimmiten palauttaa alkuperäiseen kirjoitusasuun

transseksuaali /trˈansseksuˌaːlɪ/ (n)
transperson
  transsukupuolinen; väärässä biologisessa sukupuolessa oleva, tai aikanaan ollut, henkilö

transseksuaalinen /trˈansseksuˌaːlɪnen/ (adj)
transperson
  sellainen, joka kokee transseksuaalisuuden omakseen

transsukupuolinen /trˈanssukupˌuolɪnen/ (n)
transperson
  henkilö, jonka aivot, ajattelutapa ja käytös eivät vastaa syntymässä sukupuolielinten ja kromosomien perusteella määriteltyä sukupuolta, ja joka pyrkii muuttamaan ulkonäköään kokemaansa sukupuolta vastaavaksi ja tulemaan hyväksytyksi kokemansa sukupuolen edustajana

transvestiitti /trˈansvestˌiːtːɪ/ (n)
transvestitt
  henkilö (yleensä mies), jolla on tarve pukeutua tai joka kiihottuu seksuaalisesti pukeutuessaan vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin; ristiinpukeutuja

trasseli /trˈasselɪ/ (n)
tørkegarn
  puuvillan kehruussa yli jäävä lanka, jota käytetään massana enimmäkseen koneiden puhdistamiseen

triangeli /trˈiaŋŋˌelɪ/ (n)
triangel
  lyömäsoitin, säännölliseen kolmiomuotoon väännetty teräspuikko, joka ripustetaan yhdestä kulmasta ja sitä lyödään toisella puikolla

triangulaatio /trˈiaŋŋulˌaːtɪo/ (n)
triangulering
  laadullisen tutkimuksen parantamiseksi tehtävä eri tutkimusmenetelmien tai teoreettisten näkökulmien hyödyntäminen

tribunaali /trˈibunˌaːlɪ/ (n)
domstol
  antiikin Roomassa koroke, josta virkamies johti julkista toimitusta
  joissakin maissa ylempi tuomioistuin

triftongi /trˈiftoŋŋɪ/ (n)
triftong
  kolmoisääntiö, kolmen tietynlaisen eri vokaaliäänteen jono. Erityisesti suomen kielessä sellainen kolmen eri vokaalin jono, joiden väliin ei tule tavunrajaa. Esiintyy suomessa vain erityistapauksissa, kuten sanassa miau, tai diftongiin päättyvien sanojen taivutusmuodoissa, kuten sanan tau monikon genetiivissä (tauiden/tauitten).

trilogia /trˈiloɡˌia/ (n)
trilogi
  kolmen toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja

trimaraani /trˈimarˌaːnɪ/ (n)
trimaran
  laiva tai muu alus, jossa on kolme runkoa tavallisesti siten, että keskellä on varsinainen tukirunko ja tämän kummallakin sivulla kevytrakenteisempi apurunko

trioli /trˈiolɪ/ (n)
triol
  tahdin, tahdin osan tai nuottiarvon jakautuminen poikkeuksellisesti kolmeen osaan, esim. kolme aika-arvoltaan yhtäkestoista nuottia kahden neljäsosanuotin aikana

trireemi /trˈireːmɪ/ (n)
trirem
  kolmisoutu

trokee /trˈokeː/ (n)
troké
  kaksitavuinen runojalka, joka koostuu pitkästä (painollisesta) ja lyhyestä (painottomasta) tavusta ()

trollata /trˈollata/ (v)
troll
  kirjoittaa ärsyttäviä viestejä, joihin muut innostuvat herkästi vastaamaan

trolli /trˈollɪ/ (n)
troll
  peikko
  käyttäjä, joka ärsyttää tai provosoi tahallaan muita käyttäjiä viesteillä; nettitrolli, verkkohäirikkö
  viesti, jonka on tarkoitus ärsyttää muita käyttäjiä
  nettikeskustelija, jonka väitettään olevan palkattu puolustamaan tiettyjä kantoja sosiaalisessa mediassa; suomalaisessa mediassa termiä käytetään etupäässä Venäjän kantoja puolustavista henkilöistä joiden oletetaan toimivan palkatusti; nettikeskusteluissa kuka tahansa eriävän mielipiteen omaava, joka esittää kantansa värikkäästi ja uhmakkaasti

troolari /trˈoːlarɪ/ (n)
tråler
  troolin vetämiseen käytettävä moottoroitu nopeahko kalastusalus

trukki /trˈukːɪ/ (n)
katt
  sähkö- tai polttomoottorikäyttöinen, ajettava tavaroiden siirto- ja nostolaite

trumpetti /trˈumpetːɪ/ (n)
trompet
  pääasiassa klassisessa musiikissa ja jazzissa käytettävä vaskipuhallin

tryffeli /trˈyffelɪ/ (n)
trøffel
  multasieni
  eräs suklaamakeinen

tsaari /tsˈaːrɪ/ (n)
tsar
  muutamissa slaavilaisissa maissa käytetty hallitsijan arvonimi; erityisesti Venäjän keisarikunnan hallitsijan arvonimi

tsekata /tsˈekata/ (v)
kontrollere
  katsoa, tarkistaa

tsunami /tsˈunamɪ/ (n)
tsunami
  hyökyaalto, joka syntyy merellä sattuvasta maanjäristyksestä, rajusta tulivuoren purkauksesta, maanvyörymästä tai asteroidin törmäyksestä

tsygootti /tsˈyɡoːtːɪ/ (n)
zygote
  hedelmöittynyt munasolu

tuberkuloosi /tˈuberkulˌoːsɪ/ (n)
tuberkulose
  tuberkkelibakteerien aiheuttama tartuntatauti; yleensä keuhkoissa esiintyvä pitkäaikainen sairaus

tubuainlurikki /tˈubuˌainlurˌikːɪ/ (n)
Tubuailori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tuhatjalkainen /tˈuhatjˌalkainen/ (n)
tusenbein
  tuhatjalkaisten alajakson () niveljalkainen

tuhka /tˈuhka/ (n)
aske
  eloperäisen aineen palamisen seurauksena muodostuva kiinteä jäännös

tuhkakuppi /tˈuhkakˌupːɪ/ (n)
askebeger
  astia, jota yleensä tupakoitsijat käyttävät tuhkan karistamiseen ja savukkeen tumppaamiseen

tuhkarokko /tˈuhkarˌokːo/ (n)
meslingar
  tuhkarokkoviruksen aiheuttama lastentauti

tuhlata /tˈuhlata/ (v)
sløse
  käyttää tehottomasti tai turhaan jotain resurssia (esim. rahaa)

tuhma /tˈuhma/ (adj)
frekk
  ilkeä, sopimaton

tuho /tˈuho/ (n)
fall
  loppu, romahdus, häviö, perikato

tuhopolttaja /tˈuhopˌoltːaja/ (n)
brannstifter
  henkilö joka sytyttää tahallaan rakennuksen tuleen, murhapolttaja

tuhopoltto /tˈuhopˌoltːo/ (n)
brannstiftelse
  tuhotyö, jossa sytytetyn tulipalon on tarkoitus tuhota sytytyksen kohde

tuhota /tˈuhota/ (n)
skade
  hajottaa, hävittää

tukea /tˈukea/ (v)
andre
  pitää pystyssä

tukeva /tˈukeva/ (adj)
yppig
  pullea, roteva
solid
  jämäkkä, kestävä

tukholmalainen /tˈukholmalˌainen/ (n)
stockholmer
  pysyvästi Tukholmassa asuva henkilö

tuki /tˈukɪ/ (n)
bistand
  jokin, josta otetaan tukea
støtte
  kannatus

tukikaari /tˈukɪkˌaːrɪ/ (n)
strebebue
  kaari joka goottilaisessa kirkossa siirtää keskilaivan holvien painetta sivulaivojen kattojen yli ulkoseinän tukipilariin

tukikohta /tˈukɪkˌohta/ (n)
bas
  alue johon on sijoitettu asevoimien joukkoja ja kalustoa

tukipilari /tˈukɪpˌilarɪ/ (n)
støtte
  kontrefori; muuria tai kiviseinää vahvistava, siitä ulkoneva pilari tai pilarimainen rakenne, johon kattoholvin sivupaine kohdistuu

tukka /tˈukːa/ (n)
hår
  hiusten muodostama karvapeite päälaella, hiukset yhdessä ovat tukka

tukkalaite /tˈukːalˌaite/ (n)
frisyre
  vaivannäköä vaatinut näyttävä kampaus

tukkukauppa /tˈukːukˌaupːa/ (n)
engroshandel
  suuria eriä käsittävä kaupankäynti; myynti vähittäiskaupoille

tukkuliike /tˈukːulˌiːke/ (n)
en gros
  valmistajan tai tuottajan ja vähittäiskaupan välillä tavaraa välittävä yritys

tukkumyynti /tˈukːumˌyːntɪ/ (n)
en gros
  tuotteiden myynti suurissa erissä

tularemia /tˈularˌemɪa/ (n)
harepest
  Francisella tularensis -bakteerin aiheuttama eläimestä ihmiseen tarttuva infektiosairaus. Tartunta saadaan hyönteisen tai puutiaisen puremasta, myös suorasta kontaktista sairaan eläimen kanssa.

tulehdus /tˈulehdus/ (n)
betennelse
  elimistön luontaisen suojavasteen synnyttämä monimuotoinen biologinen reaktio uhkaavaa tai tapahtunutta kudoksen vaurioitumista vastaan

tuleva /tˈuleva/ (adj)
framtid
  joka tapahtuu tulevaisuudessa, joka sijoittuu tulevaisuuteen
  josta on juuri tulossa jotain

tuleva aika /tˈuleva ˈaika/ (n)
futurum
  yhteisnimitys aikamuodoille, jotka kuvaavat tulevaisuudessa tapahtuvaa toimintaa; monissa kielissä sitä edustaa futuuri, suomessa preesens tai myös partisiippirakenne, esimerkiksi: Olet sen näkevä.

tulevaisuus /tˈulevˌaisuːs/ (n)
framtid, fremtid
  nykyisen ajanhetken jälkeinen aika, tuleva aika

tulevaisuuskuva /tˈulevˌaisuːskˌuva/ (n)
framtid
  kuvaus mahdollisesta tulevaisuuden tilasta; eräs tulevaisuudentutkimuksen peruskäsite

tuli /tˈulɪ/ (n)
ild
  avoimeen palamiseen kuuluva ilmiö, johon yl. liittyy näkyvä kuuma liekki

tuliase /tˈulɪˌase/ (n)
skytevåpen
  ase, jonka ammusten liikkeelle panevana voimana toimii ruudin palamisesta syntyvä kaasunpaine

tuliasema /tˈulɪˌasema/ (n)
plassere
  paikka johon voidaan asettua ampumaan ollen samalla suojassa vihollisen tulitukselta

tulikaste /tˈulɪkˌaste/ (n)
ilddåp
  sotilasjoukon tai yksittäisen sotilaan osallistuminen ensimmäistä kertaa varsinaiseen taisteluun

tulinen /tˈulɪnen/ (adj)
sterk
  polttavasti maustettu; chilinen

tuliotsa-amatsoni /tˈulɪˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
flammemaskeamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulipalo /tˈulɪpˌalo/ (n)
brann
  hallitsemattomaksi päässyt, tuhoa aiheuttava tuli

tulipäähippiäinen /tˈulɪpˌæːhɪpːɪˌæinen/ (n)
rødtoppfuglekonge
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulisija /tˈulɪsˌija/ (n)
ildsted
  rakennukseen kiinteästi kuuluva puun polttoon tehty, savuhormiin liitetty rakennelma

tulitauko /tˈulɪtˌauko/ (n)
våpenhvile
  lyhyt taisteluista pidettävä tauko, jonka aikana voidaan esimerkiksi kerätä kuolleet ja haavoittuneet tai vaihtaa vankeja

tuliterä /tˈulɪtˌeræ/ (adj)
ni
  aivan uusi ja käyttämätön, upouusi

tulitikku /tˈulɪtˌikːu/ (n)
fyrstikk
  tulentekoväline, jonka päässä oleva syttymisherkkä seos syttyy kitkan aiheuttamalla lämmöllä raapaistaessa sitä karkeaa pintaa vasten

tulitikkurasia /tˈulɪtˌikːurˌasɪa/ (n)
fyrstikkeske
  pieni kartonkinen raapaisupinnalla varustettu rasia (myynti- ja säilytyspakkaus) tulitikkuja varten

tulittaa /tˈulɪtːaː/ (v)
fyre
  ampua tuliaseella useita laukauksia

tulium /tˈulium/ (n)
thulium
  eräs alkuaine

tulivuori /tˈulɪvˌuorɪ/ (n)
vulkan
  vulkaaninen pinnanmuodostuma, jonka kohdalla maankuoressa on repeämiä ja maan sisältä pääsee virtaamaan magmaa ajoittain pinnalle asti; näin vuori on aikoinaan muodostunut

tulkata /tˈulkata/ (v)
tolke
  toimia tulkkina

tulkki /tˈulkːɪ/ (n)
tolk
  henkilö, joka kääntää eli tulkkaa puhuttua kieltä, vrt. kääntäjä

tulla /tˈulla/ (v)
komme
  liikkua puhujaa kohti; seurata ajallisesti

tulla ilmi /tˈulla ˈilmɪ/ (v)
avsløre
  tulla tiedoksi, tulla yleiseen tietoon, paljastua, ilmetä, selvitä

tulla toimeen /tˈulla tːˈoimeːn/ (v)
lage
  selvitä, pärjätä, säilyttää olemassaolonsa

tulla ulos kaapista /tˈulla ˈulos kˈaːpɪsta/ (v)
av
  tunnustaa julkisesti seksuaalinen suuntautumisensa

tullata /tˈullata/ (v)
fri
  antaa tai ilmoittaa maahantuotava tavara tullin arvioitavaksi tavaran tullausarvon ja tullimaksun määrittämiseksi

tulli /tˈullɪ/ (n)
toll
  valtion laitos, tullimaksujen kannosta huolehtiva viranomainen, tullilaitos
  tulliasema, tullilaitoksen toimipiste, tulli, rajatarkastusasema

tullitarkastus /tˈullɪtˌarkastus/ (n)
avkrysse
  tullin suorittama tarkastus, yleensä maan rajalla

tullitie /tˈullɪtie/ (n)
bomvei
  maksullinen tieosuus, yleensä moottoritie

tulo /tˈulo/ (n)
ankomst
  lähemmäksi tai perille liikkuminen
faktum
  jonkin saapuminen tai alkaminen

tulos /tˈulos/ (n)
resultat
  se, mihin tekeminen päättyy, lopputulos
  pisteiden määrä kilpailun tai pelin päättyessä
  saavutus; esim. saavutettu aika, pituus tms. yleisurheilussa
  päätelmä, johtopäätös

tulostin /tˈulostɪn/ (n)
skriver
  tietokoneen oheislaite, jolla tulostetaan paperille

tulppa /tˈulpːa/ (n)
støpsel
  yksinkertainen apuväline, jota käytetään pitämään reikä suljettuna nesteen valumiselta, esimerkiksi allastulppa

tulppaani /tˈulpːaːnɪ/ (n)
tulipan
  kauniiden kukkien takia viljelty liljakasveihin kuuluva -suvun sipulikasvi

tulva /tˈulva/ (n)
flom
  vallitseva tila, jossa nestepinta on kohonnut ja ylittänyt sille asetetun normaalitason arvon

tuma /tˈuma/ (n)
kjerne
  aitotumallisen eliön solun osa, jossa sijaitsee solun genomi DNA:n muodossa kromosomeihin tallentuneena

tumma /tˈumma/ (adj)
mørk
  valaistukseltaan pimeä

tumppi /tˈumpːɪ/ (n)
lomme
  jäännös, erityisesti savukkeesta

tundra /tˈundra/ (n)
tundra
  karuin kasvillisuusvyöhyke, jonka hallitsevaa kasvillisuutta ovat heinät, sammalet ja jäkälät

tundrahanhi /tˈundrahˌanhɪ/ (n)
tundragås
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tungos /tˈuŋŋos/ (n)
flokk
  suuri määrä (ihmisiä) ahtaassa tilassa tai tunkemassa samaan paikkaan; väentungos

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (adj)
tunisisk
  Tunisiasta peräisin oleva tai Tunisiaan liittyvä

tunkata /tˈuŋkata/ (v)
jekke
  nostaa tunkilla

tunkea /tˈuŋkea/ (v)
materiale
  työntää jotakin ahtaaseen paikkaan

tunkeutua /tˈuŋkeutˌua/ (v)
flokk
  työntyä sisään

tunkki /tˈuŋkːɪ/ (n)
jekk
  raskaiden kohteiden nostamiseen tarkoitettu laite

tunne /tˈunne/ (n)
følelse
  sisäinen mielentila, henkinen tuntemus

tunneli /tˈunnelɪ/ (n)
tunnel
  maanalainen yl. vaakasuora käytävä

tunnelma /tˈunnelma/ (n)
stemming
  se, minkälaisia tunteita tilanne herättää henkilössä ja ympäristössä välittyvät tunteet

tunnettu /tˈunnetːu/ (adj)
kjent
  jonka monet tuntevat, joka tiedetään; maineikas, nimekäs

tunnettu /tˈunnetːu/ (n)
kjent
  muuttuja tai vakio, jonka arvo tiedetään

tunnetuin /tˈunnetwɪn/ (adj)
-en
  ; parhaiten tunnettu

tunnistaminen /tˈunnɪstˌamɪnen/ (n)
identifikasjon
  henkilöllisyyden toteaminen, tunnistuksen varmentaminen

tunnoton /tˈunnoton/ (adj)
nummen
  sellainen, jossa ei ole tuntoa; sellainen, että tuntoaistimusta ei havaita

tunnuslause /tˈunnuslˌause/ (n)
motto
  lause tai sanonta, joka kuvaa lyhyesti esimerkiksi julkaisun, yhteisön tai henkilön arvoja tai tavoitteita

tunnusmerkki /tˈunnusmˌerkːɪ/ (n)
kjennetegn
  ominaisuus tai vallitseva piirre, jonka avulla henkilö tai asia voidaan tunnistaa

tunnusomainen /tˈunnusomˌainen/ (adj)
karakteristisk
  hyvin ominainen, jonkun tai jonkin ominaisuuksiin tunnistettavasti kuuluva

tunnustaa /tˈunnustaː/ (v)
tilstå
  paljastaa tarkoituksellisesti tietävänsä tai tuntevansa jtkn tai tarkoituksellisesti tehneensä jtkn (hyvää tai pahaa), kuulijan pyynnöstä tai ilman
anerkjenne
  ilmaista pitävänsä jtkn laillisena, hyväksyttävänä tai merkityksellisenä jossakin suhteessa

tunnustella /tˈunnustella/ (v)
undersøke
  tutkia käsillä; palpoida
  tiedustella, tutkia mahdollisuuksia

tunnustus /tˈunnustus/ (n)
tilståelse
  yl. ilman kuulijan pyyntöä tehty, jnk tehdyn hyvän tai pahan asian paljastus

tuntea /tˈuntea/ (v)
kjenne
  tietää jonkin tai jonkun olemassaolosta; persoonallisuudesta ja ominaisuuksista; tunnistaa ihminen ulkonäöltä tai nimeltä
føle, kjenne
  (fysiol.) aistia
  kokea jotakin tunnetta

tunteeton /tˈunteːton/ (adj)
hjerteløs
  välinpitämätön, kylmä muita kohtaan

tuntematon /tˈuntematon/ (adj)
ukjent
  sellainen, jota ei tunneta, outo, vieras

tunti /tˈuntɪ/ (n)
time
  ajan yksikkö, tunnus suomen yleiskielessä t, fysiikassa h; 1 t on 60 minuuttia ( = 3 600 sekuntia = 1/24-osa vuorokautta)

tuntomerkki /tˈuntomˌerkːɪ/ (n)
kjennetegn
  tunnusmerkki, ominaisuus tai piirre, jonka avulla henkilö tai asia voidaan tunnistaa

tuntua /tˈuntua/ (v)
føle
  olla jonkin tuntuinen, antaa tuntoaistille jokin aistimus
  olla jonkin oloinen, vaikuttaa joltakin

tunturi /tˈunturɪ/ (n)
fjell
  varsinkin Fennoskandian maaperässä mannerjään peitossa olleella alueella metsärajan yläpuolelle kohoava vuori. Paikallisesti erityyppisille tuntureille on omia nimityksiä.

tunturihaukka /tˈunturɪhˌaukːa/ (n)
jaktfalk
  Suomessa harvinainen jalohaukkoihin kuuluva petolintu ()

tunturipitkäpalko /tˈunturɪpˌitkæpˌalko/ (n)
fjellskrinneblom
  pitkäpalkojen sukuun kuuluva kasvi

tuoda /tˈuoda/ (v)
bringe
  kuljettaa jollekulle tai johonkin paikkaan jotakin jostakin toisesta paikasta

tuoda esille /tˈuoda ˈesɪlle/ (v)
bekjentgjøre
  saattaa julki

tuohi /tˈuohɪ/ (n)
never
  varttuneen koivun varren pintaan kasvava tavallisesti lähes valkoinen korkkisolukko

tuoksu /tˈuoksu/ (n)
lukt
  hyvä, miellyttävä haju

tuoksua /tˈuoksua/ (v)
lukte
  haista hyvältä, haista miellyttävästi

tuoli /tˈuolɪ/ (n)
stol
  huonekalu yhden ihmisen istumista varten

tuolla /tˈuolla/ (adv)
der
  ilmaisee paikkaa, joka on etäällä, mutta kuitenkin näköetäisyydellä tai kuvasta tai kartalta osoitettavissa. Tuolla on indefiniittinen adverbi.

tuomari /tˈuomarɪ/ (n)
dommer
  henkilö, jolla on oikeus käyttää tuomiovaltaa; tuomioistuimen jäsen

tuomi /tˈuomɪ/ (n)
hegg
  ruusukasveihin kuuluva valkokukkainen pensasmainen lehtipuu, metsätuomi ()

tuomio /tˈuomɪo/ (n)
kjennelse
  tuomioistuimen antama ratkaisu rikos- tai riita-asiassa
  varsinkin kielteiseen lopputulokseen päättyvä arvio

tuomioistuin /tˈuomɪˌoistwɪn/ (n)
domstol
  oikeuslaitoksen organisaatio, joka käyttää tuomiovaltaa riita- ja rikosasioissa

tuomiokirkko /tˈuomɪokˌirkːo/ (n)
katedral
  hiippakunnan pääkirkko, katedraali

tuomiovalta /tˈuomɪovˌalta/ (n)
jurisdiksjon
  valta päättää siitä, miten lakia tulee soveltaa

tuomita /tˈuomɪta/ (v)
dømme
  antaa tuomio

tuoppi /tˈuopːɪ/ (n)
ølkrus
  isokokoinen lasi tai muki, josta juodaan yleensä olutta

tuore /tˈuore/ (adj)
nylig
  uusi, vastikään tapahtunut tai tehty, vanhentumaton
fersk
  vasta valmistettu

tuossa /tˈuossa/ (adv)
der
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä paikassa, kun puhuja osoittaa siihen katseellaan tai eleillään

tuote /tˈuote/ (n)
frambringelse
  tuotannon tulos (tavara tai palvelu)

tuotesijoittelu /tˈuotesɪjˌoitːelu/ (n)
produktplassering
  yrityksen valmistaman tuotteen saaminen näkyvälle paikalle elokuvassa, televisiosarjassa, musiikkivideossa tai vastaavassa

tuottaa /tˈuotːaː/ (v)
multiplisere
  valmistaa, saada aikaan, luoda, synnyttää
grunn
  aiheuttaa

tuottamus /tˈuotːamus/ (n)
uaktsomhet
  oikeudenloukkaus, joka on tehty tarkoittamatta, ennalta arvaamatta; siitä johtuva syyllisyys

tuottelias /tˈuotːelɪas/ (adj)
suksessrik
  ahkerasti tuottava (esim. kirjailija)

tuottoisa /tˈuotːoisa/ (adj)
fold
  sellainen joka tuottaa paljon

tupaantuliaiset /tˈupaːntˌulɪˌaiset/ (n)
innflytningsfest
  juhlat, joilla juhlistetaan uuteen asuntoon muuttamista

tupajumi /tˈupajˌumɪ/ (n)
husbukk
  jumien suvun kuoriaislaji

tupakantumppi /tˈupakˌantumpːɪ/ (n)
bak
  savukkeesta polttamatta jäänyt pätkä

tupakka /tˈupakːa/ (n)
tobakk
  jokin tupakoiden kasvisuvun (Nicotiana) jäsen, yleisesti nautintoaineena tai koristekasvina käytettyjä

tupakoida /tˈupakˌoida/ (v)
brennende
  polttaa tupakkaa eli hengittää tupakan kytemisestä syntyvää savua

tupakoitsija /tˈupakˌoitsɪja/ (n)
røyker
  henkilö, joka tupakoi yleisesti

tuppi /tˈupːɪ/ (n)
hylster
  jonkin ympärillä suojuksena oleva putkimainen toisesta päästä umpinainen esine tai muodostuma

tupsu /tˈupsu/ (n)
dusk
  (tekstiilikoriste) tuuhea kimppu lankoja jotka on yläpäästään sidottu; päähineen pyöreä pehmeä pallomainen koriste

turbaani /tˈurbaːnɪ/ (n)
turban
  niin naisten kuin miestenkin käyttämä liinasta kiedottu alkuperältään intialainen päähine

turbiini /tˈurbɪːnɪ/ (n)
turbin
  energiaa tuottava laite, jonka toiminta perustuu työtä suorittavan väliaineen (kaasun tai nesteen) läpivirtauksen aiheuttamaan pyörimisliikkeeseen

turha /tˈurha/ (adj)
overfladisk
  sellainen, jota ei tarvita mihinkään tai johonkin tarkoitukseen; sellainen, mikä on hyödytöntä

turhaan /tˈurhaːn/ (adv)
forgjeves
  hyödyttömästi, tarpeettomasti

turisti /tˈurɪstɪ/ (n)
turist
  matkailija

turkinkyyhky /tˈurkɪŋkˌyːhky/ (n)
tyrkerdue
  kyyhkylaji () tai sen yksilö

turkinpippuri /tˈurkɪmpˌipːurɪ/ (n)
paprika
  kirpeä paprikalajike (), jonka marjaa käytetään mausteena sellaisenaan, kuivattuna tai liemeen säilöttynä.

turkki /tˈurkːɪ/ (n)
tyrkisk
  turkin kieli, pääasiassa Turkissa puhuttava turkkilainen kieli. Turkin valtion virallinen kieli (kielitunnus: tr)

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (adj)
tyrkisk
  Turkista peräisin oleva tai Turkkiin liittyvä

turkmenistanilainen /tˈurkmenˌistanɪlˌainen/ (adj)
turkmensk
  Turkmenistanista peräisin oleva tai Turkmenistaniin liittyvä

turkoosi /tˈurkoːsɪ/ (n)
turkis
  sinivihreä väri

turpa /tˈurpa/ (n)
få
  hevos- tai nautaeläimen kuono

turruttaa /tˈurrutːaː/ (v)
nummen
  tehdä turraksi, saada turraksi

tursas /tˈursas/ (n)
akkar
  meritursas, kahdeksanlonkeroisia, kuorettomia ja luurangottomia mustekaloja, joilla on kolme sydäntä ja sinertävä veri ()

turska /tˈurska/ (n)
torsk
  Pohjois-Atlantin ja Jäämeren kala (), joita ajoittain esiintyy myös Suomenlahdella

turturikyyhky /tˈurturɪkˌyːhky/ (n)
turteldue
  eräs turturikyyhkyihin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

turva /tˈurva/ (n)
safe
  suoja

turvallinen /tˈurvallɪnen/ (adj)
sikker
  sellainen, joka ei altista vaaralle

turvallisuus /tˈurvallɪsuːs/ (n)
sikkerhet
  vallitsevan olotilan kokeminen uhkattomaksi ja vaarattomaksi

turvapaikanhakija /tˈurvapˌaikanhˌakɪja/ (n)
asylsøker
  henkilö, joka hakee suojelua ja oleskeluoikeutta vieraasta valtiosta

turvapaikka /tˈurvapˌaikːa/ (n)
asyl
  erit. poliittisten vainojen uhreille turvapaikkaoikeuden perusteella myönnettävä pakolaisasema

turvasatama /tˈurvasˌatama/ (n)
safe
  turvapaikka, suojapaikka, pakopaikka

turvata /tˈurvata/ (v)
beskytte
  antaa turva(a) jtak vastaan

turvaton /tˈurvaton/ (adj)
forsløs
  vaarallinen, ei turvallinen; sellainen, jossa ei ole turvaa

turvavyö /tˈurvavyø/ (n)
sikkerhetsbelte
  autossa ajon aikana pakollinen, onnettomuuden varalta käytettävä passiivinen suojaväline

turve /tˈurve/ (n)
torv
  suohon kasautunut puolihajonneista kasvijätteistä hapettomissa olosuhteissa muodostunut eloperäinen maalaji

tusina /tˈusɪna/ (n)
dusin
  kappalemäärän yksikkö: kaksitoista

tuska /tˈuska/ (n)
pine
  fyysinen tai psyykkinen kärsimys

tuskin /tˈuskɪn/ (adv)
så vidt
  varmaankaan; sanotaan silloin, kun epäillään tai ei uskota jotain
nesten ikke
  hädin tuskin, juuri ja juuri

tussikynä /tˈussɪkˌynæ/ (n)
tusj
  kynä, jossa väriaine siirtyy pinnalle huokoisen kärjen läpi

tussu /tˈussu/ (n)
fitte
  häpy (yleisimmin karvainen)

tutka /tˈutka/ (n)
radar
  radioaaltojen kohteesta heijastumiseen perustuva järjestelmä. Tutkan kaikujen avulla voidaan havaita, seurata ja mitata kohteiden suuntaa, etäisyyttä ja nopeutta

tutkia /tˈutkɪa/ (v)
studere
  perehtyä johonkin asiaan, ottaa jostakin selvää
  harjoittaa tieteellistä tutkimusta

tutkija /tˈutkɪja/ (n)
forsker
  ammatti, jonka harjoittajia on esimerkiksi yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa

tutkimus /tˈutkɪmus/ (n)
undersøkelse
  perinpohjainen jonkin asian selvittäminen
arbeidsrom
  selvityksen ja sen tulosten kuvaus paperilla, tutkimusasiakirja

tutkinto /tˈutkɪnto/ (n)
grad
  yhteiskunnan hyväksymä, usein lainsäädännöllä vahvistettu opin- tai taidonnäyte, josta tavallisesti annetaan todistus

tuttava /tˈutːava/ (n)
bekjent
  usein tavattu henkilö, joka kanssa tunteminen on molemminpuolista ja yleensä kestänyt ainakin jonkin aikaa

tuttavuus /tˈutːavuːs/ (n)
bekjent
  se, että on tuttava
  tuttava, satunnainen tuttu

tutti /tˈutːɪ/ (n)
smokk
  kumista, muovista tai silikonista valmistettu tuppimainen esine, jota vauvaikäiset lapset voivat imeä, hupitutti

tuttu /tˈutːu/ (adj)
kjent
  sellainen, jonka joku hyvin tuntee

tuuba /tˈuːba/ (n)
tuba
  matalaäänisin sinfoniaorkesterissa käytettävä vaskipuhallin

tuulastaa /tˈuːlastaː/ (v)
jekke
  pyydystää kaloja atraimella eli tuulaalla iskemällä

tuulenpitävä /tˈuːlempˌitævæ/ (adj)
vindtett
  materiaali, jota tuuli ei pysty läpäisemään

tuulenpuuska /tˈuːlempˌuːska/ (n)
vindpust
  voimakas, äkkinäinen tuulen puhallus

tuuletin /tˈuːletɪn/ (n)
vifte
  siipiä pyörittämällä ilmaa liikkeelle paneva laite

tuuli /tˈuːlɪ/ (n)
vind
  ilmamassojen paine-eroista johtuva ulkoilman voimakas liike

tuulihaukka /tˈuːlɪhˌaukːa/ (n)
tårnfalk
  jalohaukkoihin kuuluva pienikokoinen, pitkäsiipinen ja pitkäpyrstöinen lintulaji ()

tuulilasi /tˈuːlɪlˌasɪ/ (n)
frontrute
  ajoneuvon etulasi

tuulilasinpyyhin /tˈuːlɪlasˌimpyːhɪn/ (n)
vindusvisker
  koje, joka pyyhkii kumisella sulalla edestakaisella liikkeellä sadeveden tai lumen esim. auton tuulilasin ulkopinnalta pois

tuulimylly /tˈuːlɪmˌylly/ (n)
vindmølle
  mylly, jonka käyttö perustuu tuulivoimaan muuttamalla tuulen energiaa pyörimisliikkeeksi erityisten pyörivien siipien tai siivekkeiden avulla

tuulipuisto /tˈuːlɪpwˌisto/ (n)
vindpark
  tuulivoimaloiden kokonaisuus

tuuliviiri /tˈuːlɪvˌiːrɪ/ (n)
vindfløy
  tuulen suunnan ilmaiseva mekaaninen osoitinlaite: akselinsa ympäri kääntyilevä, yleensä jäykkä viiri

tuulivoimala /tˈuːlɪvˌoimala/ (n)
vindmølle
  tuulen kineettistä energiaa sähköksi muuntava voimalaitos

tuulla /tˈuːlla/ (v)
blåse
  (ilmasta) liikkua, puhaltaa, aiheuttaa tuulta

tuuma /tˈuːma/ (n)
tomme
  mittayksikkö, nykyisin käytetty brittiläinen tuuma on kahdestoistaosa jalasta eli 2,54 senttimetriä

tuumastukki /tˈuːmastˌukːɪ/ (n)
tommestokk
  nivelmitakko, tuumamitakko; (metri)mitta, tuumajärjestelmäinen mittakeppi

tuunata /tˈuːnata/ (n)
hallik
  muokata paremmaksi tai itselle mieluisammaksi, esimerkiksi tehdä autosta mieluisampi

tuutata /tˈuːtata/ (v)
gakk
  antaa äänimerkki torvella tai summerilla, töötätä

tuutti /tˈuːtːɪ/ (n)
kjegle
  ympyräkartio tai sen muotoinen esine, torvi

tyhjentää /tˈyhjentæː/ (v)
tømme
  jotakin poistetaan

tyhjiö /tˈyhjɪø/ (n)
lage vakuum
  tila, jossa ei ole lainkaan ainetta

tyhjyys /tˈyhjyːs/ (n)
tomhet
  tyhjä olotila tai tunne

tyhjä /tˈyhjæ/ (adj)
tom
  sellainen, mikä ei sisällä mitään tai ketään

tyhmyys /tˈyhmyːs/ (n)
dumhet
  se, että on tyhmä

tyhmä /tˈyhmæ/ (adj)
dum
  tietämätön, ymmärtämätön tai harjaantumaton, myös haukkumasana

tykinkuula /tˈykɪŋkˌuːla/ (n)
kanonkule
  tykillä ammuttavaksi tarkoitettu pallon muotoinen ammus

tykki /tˈykːɪ/ (n)
kanon
  yli 20 mm kaliiperin tuliase

tykkivene /tˈykːɪvˌene/ (n)
kanonbåt
  pienehkö sota-alus, jossa pääaseistuksena ovat tykit

tykkäys /tˈykːæys/ (n)
lik
  eräillä verkkosivuilla, erityisesti Facebookissa, toisen käyttäjän lähettämästä viestistä pitämisen ilmaiseminen tälle sivustolle rakennettua mekanismia käyttäen

tykätä /tˈykætæ/ (v)
like
  pitää jostakin, olla ihastunut johonkin

tylppä /tˈylpːæ/ (adj)
stump
  esine joka ei ole terävä
  kulmasta yli 90-asteinen

tylsistyä /tˈylsɪstˌyæ/ (v)
apatisk
  apatisoitua
kjed
  pitkästyä

tylsyä /tˈylsyæ/ (v)
dum
  tulla tylsäksi, menettää terävyyttään

tylsä /tˈylsæ/ (adj)
keisam
  ei kiinnostusta herättävä
sløv
  ei terävä, esim. veitsi tai kynä voi olla tylsä

tynnyri /tˈynnyrɪ/ (n)
tønne
  sylinterinmuotoinen laudoista, muovista tai metallista valmistettu suuri umpinainen astia

typerys /tˈyperys/ (n)
dust
  eri yhteyksissä ajattelemattomasti käyttäytyvä henkilö

typerä /tˈyperæ/ (adj)
dum
  yksinkertainen, ajattelematon, harkitsematon

typografia /tˈypoɡrˌafɪa/ (n)
typografi
  tekstin ja kirjainten asettelu ennen painamista visuaalisen ilmeen saavuttamiseksi

typografinen /tˈypoɡrˌafɪnen/ (adj)
typografisk
  typografiaan kuuluva tai liittyvä

typpi /tˈypːɪ/ (n)
nitrogen
  epämetalleihin kuuluva alkuaine. Typen kemiallinen merkki on N.

typpihappo /tˈypːɪhˌapːo/ (n)
salpetersyre
  HNO₃; väritön, voimakkaasti syövyttävä happo

tyranni /tˈyrannɪ/ (n)
tyrann
  antiikin Kreikassa hallitsija, joka otti vallan yleensä kansalaisten tuella tai joskus armeijan tai ulkopuolisten tuella kuninkaiden tai aristokraattien sijaan
  tyrannien heimon () lintu

tyrannia /tˈyrannˌia/ (n)
tyranni
  historiassa tyrannin hallituskausi

tyrannisoida /tˈyrannɪsˌoida/ (v)
true
  hallita tyrannimaisesti

tyrkätä /tˈyrkætæ/ (v)
stikke
  työntää äkillisesti, tönäistä, tuupata

tyrni /tˈyrnɪ/ (n)
tindved
  hopeapensaskasveihin kuuluva, piikikäs, tyrnimarjoja tuottava pensas (Hippophaë rhamnoides)

tyrsky /tˈyrsky/ (n)
brenning
  rantaa, karia tai muuta estettä vasten vaahdoten murtuva aalto

tyrä /tˈyræ/ (n)
brokk
  hernia, kudoksen läpityöntyminen elimistön kahta eri tilaa erottavan seinämän läpi

tyrävyö /tˈyrævyø/ (n)
fagverk
  eräs lääketieteellinen apuväline; side, jolla ehkäistään tyrän kuroutumista

tyttö /tˈytːø/ (n)
jente, pike
  naispuolinen lapsi tai nuori

tyttöpoika /tˈytːøpˌoika/ (n)
Pyse
  tyttömäinen poika, feminiininen poika

tyttöystävä /tˈytːøystˌævæ/ (n)
venninne
  nuoren henkilön naispuolinen, usein läheinen ystävä, tyttökaveri
blondine
  naispuolinen seurustelukumppani

tytär /tˈytær/ (n)
datter
  naispuolinen jälkeläinen, jonkun naispuolinen, oma lapsi

tytäryhtiö /tˈytærˌyhtɪø/ (n)
datterselskap
  yhtiö, jonka äänivallasta emoyhtiöllä on yli 50 prosentin osuus joko suoraan tai välillisesti; yhtiö, joka on toisen yhtiön (emoyhtiön) määräysvallassa

tyydyttävä /tˈyːdytːˌævæ/ (adj)
tilfredsstillende
  kelvollinen

tyydyttää /tˈyːdytːæː/ (v)
tilfredsstille
  täyttää jkn/jnk tarpeet

tyyli /tˈyːlɪ/ (n)
stil
  ihmisen olomuoto, ulkoisen olemuksen muodostama vaikutelma

tyyni /tˈyːnɪ/ (adj)
stilne
  tyven, tuuleton, tyyntynyt, aalloton

tyynnyttää /tˈyːnnytːæː/ (v)
roe seg
  saada tyyntymään; rauhoittaa

tyyntyä /tˈyːntyæ/ (v)
roe seg
  tulla tyyneksi

tyyny /tˈyːny/ (n)
pute
  vuoteessa käytettävä päänalunen

tyynyliina /tˈyːnylˌiːna/ (n)
putetrekk
  tyynynpäälinen, tyynyn päälle laitettava tavallisesti kankainen yleensä pussin muotoon tehty vaihdettava suojus

tyypillinen /tˈyːpɪllɪnen/ (adj)
typisk
  jossakin yhteydessä erittäin usein ilmenevä, jollekin ominainen tai hyvin tavallinen

tyypittää /tˈyːpɪtːæː/ (v)
klassifisere
  tehdä tyypitys, määrittää jonkin tyyppi

tyyppi /tˈyːpːɪ/ (n)
slag
  laji, luokka; sellainen kokonaisuus, johon kuuluvilla on tiettyjä tai määrättyjä yhteisiä ominaisuuksia

tyyrpuuri /tˈyːrpuːrɪ/ (n)
styrbord
  aluksen perästä eteenpäin katsoen oikea puoli; ohjauspuoli eli se puoli mistä alusta ohjataan

tyytyväinen /tˈyːtyvˌæinen/ (adj)
fornøyd
  (+ illatiivi) joka ei valita jostakin vaan pitää jotakin riittävänä tai siedettävänä

tyytyä /tˈyːtyæ/ (v)
fornøyd
  olla tyytyväinen jhk, pitää riittävänä jtk

työ /tˈyø/ (n)
arbeid, jobb
  (taloustiede) ihmisen ruumiillinen tai henkinen toiminta tavoitteena tarpeiden tyydyttäminen, lähinnä tuoton tai tulon hankinta
jobb
  palkkatyö, työnantajan ja työntekijän väliseen sopimukseen perustuva toimi

työaika /tˈyøaika/ (n)
arbeidstid
  työsopimuksen mukainen työnteon ajallinen pituus vuorokaudessa

työharjoittelu /tˈyøharjˌoitːelu/ (n)
praktikum
  koulutukseen liittyvä harjoitteluosa

työhevonen /tˈyøhevonen/ (n)
arbeidshest
  (eläintiede) hevonen, joka on jalostettu käytettäväksi raskaassa työssä. Suomessa työhevosia on jalostettu lähinnä maa- ja metsätalouden tarpeisiin.

työhuone /tˈyøhuone/ (n)
arbeidsrom
  huone, jossa jonkin ammatin harjoittaja työskentelee tyypillisesti yksin; tavallisesti työssä tarvittavilla keskeisillä työvälineillä, kuten tuolilla, kirjoitus- tai tietokonepöydällä ja kirjoitusvälineillä tai nykyaikana tietokoneella, varustettu huone, joka on tarkoitettu työskentelyyn

työkalu /tˈyøkalu/ (n)
verktøy
  työssä tai arkisessa tehtävässä käytettävä työväline tai instrumentti

työkalupakki /tˈyøkalupˌakːɪ/ (n)
verktøykasse
  kantokahvoilla varustettu laatikko työkalujen kuljettamista ja säilytystä varten

työkaveri /tˈyøkavˌerɪ/ (n)
medarbeider
  työpaikalta tuttu henkilö

työllinen /tˈyøllɪnen/ (adj)
ansatt
  sellainen, jolla on ansiotyötä

työllisyys /tˈyøllɪsyːs/ (n)
sysselsetting
  se, että on työllinen

työmaa /tˈyømaː/ (n)
arbeidsplass
  paikka, jossa työt ovat käynnissä, erit. paikka jossa rakennetaan jotain

työmaaruokala /tˈyømaːrˌuokala/ (n)
kantine
  tehtaan tai muun suurehkon työmaan yhteydessä oleva ruokala, jonka toimintaa työnantajat usein tukevat taloudellisesti

työmarkkinat /tˈyømarkːɪnat/ (n)
arbeidsmarked
  työvoiman kysyntä ja tarjonta

työmatka /tˈyømatka/ (n)
reise
  työhön liittyvä työtehtävien hoitamista varten tehty matka, joka ei ole kodin ja tavanomaisen työpaikan välinen matka

työnjohtaja /tˈyønjohtˌaja/ (n)
ledende
  työnantajan edustajana työn suoritusta johtava ja valvova toimihenkilö

työntekijä /tˈyøntekˌijæ/ (n)
arbeider
  henkilö, joka on yrityksessä tai laitoksessa toisen palveluksessa työ- tai palvelussuhteessa tekemässä työtä

työntäyteinen /tˈyøntæytˌeinen/ (adj)
opptatt
  paljon uurastusta vaatinut tai tulevaisuudessa vaativa

työntää /tˈyøntæː/ (v)
dytte
  liikuttaa tai yrittää liikuttaa jkta/jtk itsestä poispäin

työntö /tˈyøntø/ (n)
dytte
  ulkoisen voiman kohdistus työnnettävään kohteeseen halutusta suunnasta halutun ajan

työntömitta /tˈyøntømˌitːa/ (n)
skyvelære
  eräs pienten, alla 200 mm pituuksien mittaamiseen käytettävä mittalaite

työntövoima /tˈyøntøvˌoima/ (n)
støt
  kappaleen liikettä muuttava tai ylläpitävä voima

työpaikka /tˈyøpaikːa/ (n)
arbeidsplass
  työsuhteeseen perustuva työntekopaikka, usein yritys tai laitos, jossa ollaan työssä

työpaikkakiusaaja /tˈyøpaikːakˌiusaːja/ (n)
bølle
  henkilö, joka kiusaa jotakuta tai joitakuita työpaikalla

työperäinen /tˈyøperˌæinen/ (adj)
arbeid
  työstä johtuva tai seuraava

työpäivä /tˈyøpæivæ/ (n)
arbeidsdag
  vuorokausi, jona ollaan töissä, jona tehdään ansiotyötä; vastakohta vapaapäivälle

työpöytä /tˈyøpøytæ/ (n)
skrivebord
  tietokoneen käyttöjärjestelmän graafisen käyttöliittymän perusnäkymä, jonka päälle ikkunat aukeavat

työskennellä /tˈyøskennellæ/ (v)
jobbe
  tehdä työtä

työsopimus /tˈyøsopɪmus/ (n)
arbeidskontrakt
  työnantajan ja työntekijän välinen sopimus työsuhteesta

työstää /tˈyøstæː/ (v)
arbeide
  muokata työkappaletta käsityökaluilla tai työstökoneilla

työttömyys /tˈyøtːømyːs/ (n)
arbeidsløshet
  ansiotyön puuttuminen ihmisiltä, vailla työmahdollisuutta oleminen; se, että on työtön

työtön /tˈyøtøn/ (n)
arbeidsløs
  henkilö, jolla ei ole ansiotyötä

tähdenlento /tˈæhdenlˌento/ (n)
meteor
  taivaalla näkyvä kakan ja pissan yhdistelmästä tulee tähdenlento. Yleensä kaikki ihmiset syövät sipsiä dipin kanssa. ilmakehässä

tähdistö /tˈæhdɪstø/ (n)
stjernebilde
  (tähtitiede) tähtikuvion perusteella nimetty tietty tähtitaivaan alue ja siellä sijaitsevat tähdet; usein sama kuin nimeämisen perusteena oleva tähtikuvio

tähdittää /tˈæhdɪtːæː/ (v)
kjendis
  esittää pääosaa

tähdätä /tˈæhdætæ/ (v)
skyteskive
  suunnata esine kohdetta kohti yrittääkseen osua kohteeseen
streve
  pyrkiä jhk

tähkä /tˈæhkæ/ (n)
øre
  pitkälapakkoinen kukinto

tähti /tˈæhtɪ/ (n)
stjerne
  painovoiman koossa pitämän aineen muodostama taivaankappale, jossa ainakin jossain sen kehitysvaiheessa tapahtuu ydinfuusiota
  tähtiesiintyjä, suosittu esiintyjä, esimerkiksi näyttelijä tai laulaja

tähtienvälinen /tˈæhtienvˌælɪnen/ (adj)
interstellar
  tähtien välissä sijaitseva; tähtien välillä tapahtuva

tähtihedelmä /tˈæhtɪhedˌelmæ/ (n)
stjernefrukt
  , vihertävän kellertävä, vaalea ja läpikuultava hedelmä

tähtikaukoputki /tˈæhtɪkˌaukopˌutkɪ/ (n)
teleskop
  näkyvän valon aallonpituuksilla tapahtuvaan taivaankappaleiden tarkkailuun suunniteltu kaukoputki

tähtipöllökehrääjä /tˈæhtɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
stjernefroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tähtitiede /tˈæhtɪtˌiede/ (n)
astronomi
  luonnontiede, joka tutkii maailmankaikkeuden aineellisia olioita, niiden fysikaalisia ominaisuuksia, kehitystä, jakautumista ja liikkeitä

tähtitieteilijä /tˈæhtɪtˌieteilˌijæ/ (n)
astronom
  (tähtitiede) astronomi, tähtitieteen ammattimainen tutkija tai kehittynyt harrastaja

täi /tˈæi/ (n)
lus
  siivetön runsaslajisen lahkon hyönteisyksilö. Täit tunnetaan erityisesti niiden tarttumisesta ja elämisestä ihmisen hiuksissa, päätäi.

tällainen /tˈællainen/ (adj)
desslike
  tämän kaltainen

tämä päivä /tˌæmæ pˈæivæ/ (n)
i dag
  Parhaillaan elettävä päivä tai aikakausi

tämänhetkinen /tˈæmænhˌetkɪnen/ (adj)
aktuell
  tällä hetkellä vallitseva

tämänpäiväinen /tˈæmæmpˌæivæinen/ (adj)
i dag
  tänäinen, tänä päivänä, tänään tapahtunut tai ilmestynyt

tänne /tˈænne/ (adv)
hit
  tähän paikkaan, tälle paikalle (kun puhujan osoittama paikka on laajahko t. löyhästi rajallinen; vrt tähän)

tänä päivänä /tˌænæ pˈæivænæ/ (adv)
I dag
  juuri tänään

tänään /tˈænæːn/ (adv)
i dag
  tänä päivänä, parhaillaan kuluvana päivänä

täplä /tˈæplæ/ (n)
flekk
  pieni pohjaväristä poikkeava alue esim. eläimen turkissa

täpläcelebesinmesikko /tˈæplæsˌelebesˌinmesˌikːo/ (n)
kastanjehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täplälaulumesikko /tˈæplælˌaulumesˌikːo/ (n)
flekkhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täplälintuhaukka /tˈæplælˌintuhˌaukːa/ (n)
sulawesihauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläsiipiaranen /tˈæplæsˌiːpɪˌaranen/ (n)
flekkvingeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläsuomuaratti /tˈæplæsˌuomuarˌatːɪ/ (n)
regnbueparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täristä /tˈærɪstæ/ (v)
vibrere
  liikkua hyvin nopeassa tahdissa säännöllisesti hyvin pientä matkaa edestakaisin, vavista

tärkeä /tˈærkeæ/ (adj)
viktig
  enemmän kuin tarpeellinen; sellainen, josta ollaan riippuvaisia

tärkkelys /tˈærkːelys/ (n)
stivelse
  kasvisten hiilihydraatti, pitkäketjuinen sokeriyhdiste

tärkätä /tˈærkætæ/ (v)
styrke
  kovittaa, käsitellä tärkillä

tärppi /tˈærpːɪ/ (n)
bite
  kalan otto kiinni vieheeseen

täräyttää /tˈæræytːæː/ (v)
drefse
  lyödä, mäjäyttää, tintata

täsmentää /tˈæsmentæː/ (v)
definere
  tarkentaa, tehdä täsmällise(mmä)ksi

täsmälleen /tˈæsmælleːn/ (adv)
nøyaktig
  niin tarkasti kuin mahdollista, juuri niin kuin asia on, pyöristämättä

täsmällinen /tˈæsmællɪnen/ (adj)
akkurat
  yksityiskohtainen, lukuarvossa tarkka

tässä /tˈæssæ/ (adv)
her
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä ja suhteellisen rajallisessa paikassa, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa itse siinä

täten /tˈæten/ (adv)
på denne måten
  näin, tällä lailla, näin ollen

täti /tˈætɪ/ (n)
tante, faster
  isän tai äidin sisar

täydellinen /tˈæydellɪnen/ (adj)
perfekt
  virheetön, moitteeton, erittäin hyvä

täydellisesti /tˈæydellɪsˌestɪ/ (adv)
perfekt
  kaikin puolin, täysin

täysi /tˈæysɪ/ (adj)
full
  jossa on suurin mahdollinen määrä siihen mahtuvaa sisältöä

täysi-ikäinen /tˈæysɪˈikæinen/ (n)
myndig
  tietyn ikärajan, täysi-ikäisyyden, saavuttanut ihminen, joka on lähtökohtaisesti yhteisön täysivaltainen jäsen

täysikuu /tˈæysɪkuː/ (n)
fullmåne
  Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä Kuun pinta on kokonaan Auringon valaisema

täysillä /tˈæysɪllæ/ (adv)
full
  täyttä vauhtia, täydellä vauhdilla, täydellä volyymillä, täyteen arvoon säädettynä

täysin /tˈæysɪn/ (adv)
helt
  täydellisesti, kokonaan, vallan, läpikotaisin

täytekakku /tˈæytekˌakːu/ (n)
kake
  pohjaltaan useampaan osaan jaettu ja täytetty, useimmiten kuorrutettu ja koristeltu makea leivonnainen

täyttää /tˈæytːæː/ (v)
fylle
  panna jonkinlainen astia täyteen, tehdä täydeksi
  tulla jonkin ikäiseksi

täytyä /tˈæytyæ/ (v)
måtte
  (genetiivi + yks. 3. p. + inf.) olla pakko

täytäntöönpano /tˈæytæntˌøːmpano/ (n)
fullbyrdelse
  viranomaisen toteuttama lain nojalla tehdyn oikeuden päätöksen toimeenpano

täällä /tˈæːllæ/ (adv)
her
  viittaa johonkin käsillä olevaan, läheiseen, suhteelliseen laajaan ja epätarkasti määriteltyyn paikkaan, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa sillä paikalla; paikan adverbi

tökätä /tˈøkætæ/ (v)
geipe
  sohaista pitkuslaisen esineen kärjellä

tökötti /tˈøkøtːɪ/ (n)
girspak
  tahnamainen aine

tölkki /tˈølkːɪ/ (n)
bak
  säilykkeiden vähittäismyyntipakkaus
  juomien vähittäismyyntipakkaus

tönäisy /tˈønæisy/ (n)
dytte
  tönäiseminen; sen toteutus

töpeksiä /tˈøpeksˌiæ/ (v)
miste
  tunaroida, mokata, möhliä

töpöaratti /tˈøpøarˌatːɪ/ (n)
korthalepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

törkätä /tˈørkætæ/ (v)
stikk
  lyödä tai pistää hätäisesti, sohaista

törmä /tˈørmæ/ (n)
bank
  penger

törmätä /tˈørmætæ/ (v)
treffe
  kulkea vahingossa jotakin päin
kjøre på en
  (kuvallisesti) kohdata sattumalta, tavata

törmäys /tˈørmæys/ (n)
bulk
  usean liikkuvan kappaleen osuminen toisiinsa liikkeen aikana

töyhtöhaukka /tˈøyhtøhˌaukːa/ (n)
australbaza
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtöhyyppä /tˈøyhtøhˌyːpːæ/ (n)
vipe
  eräs hyyppien sukuun kuuluva, Euroopassa tavallinen lintu ()

töyhtölintuhaukka /tˈøyhtølˌintuhˌaukːa/ (n)
topphauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtötiainen /tˈøyhtøtɪˌainen/ (n)
toppmeis
  eräs Suomessakin pesivä varpuslintu ()

töyhtöviherkaija /tˈøyhtøvɪhˌerkaija/ (n)
topparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töötätä /tˈøːtætæ/ (v)
tute
  antaa äänimerkki torvella tai summerilla, tuutata
treffe
  lyödä, iskeä, tintata
slå
  nujertaa, murskata, voittaa ylivoimaisesti

tšagatai /tʃˈaɡatai/ (n)
Tsjagadai
  Keski-Aasiassa 1400–1500-luvuilla kirjallisesti käytetty turkkilainen kieli (kielitunnus: chg), jota Neuvostoliitossa nimitettiin muinaisuzbekiksi ja Kiinassa muinaisuiguuriksi

tšekki /tʃˈekːɪ/ (n)
tsjekkisk
  (vain yksikössä) tšekin kieli (kielitunnus: cs), länsislaavilainen kieli, jota puhuu noin 12 miljoonaa ihmistä pääasiallisesti Tšekissä. Sanalista.

tšekkiläinen /tʃˈekːɪlˌæinen/ (adj)
tsjekkisk
  Tšekistä peräisin oleva tai Tšekkiin liittyvä

tšekkiläinen /tʃˈekːɪlˌæinen/ (n)
tsjekkisk
  pysyvästi Tšekissä asuva henkilö, tšekki

uhata /ˈuhata/ (v)
true
  olla uhkana jklle
  aiheuttaa uhka jklle jllak

uhittelu /ˈuhɪtːˌelu/ (n)
motstand motvilje trass
  uhitteleminen

uhka /ˈuhka/ (n)
trussel
  todettavissa oleva jonkun tai jonkin tuoma pelko tai pelättävissä olevan vaaran tuntemus tai todellinen vaara

uhkailla /ˈuhkailla/ (v)
true
  sanoa tekevänsä jotakin hyvin kielteistä, esittää uhkauksia

uhkea /ˈuhkea/ (adj)
beste-
  runsas, komea
smellvakker
  yleensä naisesta: muodokas, isorintainen ja usein leveälanteinenkin

uhma /ˈuhma/ (n)
trass
  vastustava tai välinpitämätön suhtautuminen

uhrata /ˈuhrata/ (v)
ofre
  lahjoittaa jumalille tms. yliluonnollisille voimille seremoniallisesti ojentamalla tai tappamalla

uhraus /ˈuhraus/ (n)
offer
  jumalalle annettu lahja

uhri /ˈuhrɪ/ (n)
offer
  ihminen, jolle tapahtui jotakin pahaa, esimerkiksi onnettomuuden tai rikoksen seurauksena

uida /ˈuida/ (v)
svømme
  liikkua vedessä yleensä ilman pinnalla kannattelevia apuvälineitä ja koskematta pohjaan

uima-allas /ˈuimaˈallas/ (n)
basseng
  vedellä täytettävä allas, joka on tarkoitettu uimista varten

uimahalli /ˈuimahˌallɪ/ (n)
svømmehall
  rakennus, jossa on lämmitetty uima-allas uimista varten (yleensä julkinen laitos)

uimahousut /ˈuimahˌousut/ (n)
badebukser
  miesten uidessa pitämä vaate

uimapuku /ˈuimapˌuku/ (n)
badedrakt
  uidessa pidettävä vaate; uima-asu

uimari /ˈuimarɪ/ (n)
svømmer
  henkilö, joka ui

uimuri /ˈuimurɪ/ (n)
dupp
  nesteen pinnalla kelluva (laitteen) osa

uinti /ˈuintɪ/ (n)
bade
  vedessä liikkuminen uimalla

uistin /ˈuistɪn/ (n)
drag
  varsinkin petokalojen pyynnissä käytettävä pitkähkön siiman päähän kiinnitettävä viehe

ujo /ˈujo/ (adj)
blyg
  sellainen, josta on kiusallista tulla huomion kohteeksi, jonka on vaikeata esiintyä luontevasti, helposti hämilleen joutuva ja itsensä vaivaantuneeksi tunteva

ukkonen /ˈukːonen/ (n)
torden
  ilmassa olevan, ilmamassojen hankauksessa syntyneen sähkön purkaus; sen tuottama jylisevä ääni

ukkostaa /ˈukːostaː/ (v)
tordne
  olla ukonilma; myös lähestyvästä sääilmiöstä, olla ukkosta ilmassa

ukraina /ˈukraina/ (n)
ukrainsk
  ukrainan kieli, indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva itäslaavilainen kieli, jota puhuvat ukrainalaiset (kielitunnus: uk, ukr)

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (adj)
ukrainsk
  Ukrainasta peräisin oleva tai Ukrainaan liittyvä

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (n)
ukrainsk
  pysyvästi Ukrainassa asuva henkilö

ulaani /ˈulaːnɪ/ (n)
ulan
  pitkällä keihäällä aseistettu ratsumies

ulappa /ˈulapːa/ (n)
bred
  avoin järven- tai merenselkä, aava meri, meren aukea

uljas /ˈuljas/ (adj)
heltemodig
  komea, urhea

ulko-ovi /ˈulkoˈovɪ/ (n)
ytterdør
  rakennuksen sisätilojen ja ulkopuolen välillä oleva ovi

ulkokatto /ˈulkokˌatːo/ (n)
tak
  vesikatto, katon uloin osa, joka suojaa rakennusta sateelta

ulkokäymälä /ˈulkokˌæymælæ/ (n)
utedo
  ulkohuone; tavallisesti pihanperällä sijaitseva erillinen koppi tai suurempi rakennus useampaa käymälää varten, myös muun ulkorakennuksen yhteyteen sijoitettu käymälä

ulkomaa /ˈulkomaː/ (n)
utland
  vieras valtio, kotimaan ulkopuolella oleva alue; myös maa, joka ei ole tuttu

ulkomaalainen /ˈulkomˌaːlainen/ (n)
utlending
  vieraan valtion kansalainen tai kansalaisuutta vailla oleva henkilö

ulkomainen /ˈulkomˌainen/ (adj)
fremmed
  sellainen, joka ei ole kotimainen, ulkomailla valmistettu

ulkoministeri /ˈulkomɪnˌisterɪ/ (n)
utenriksminister
  valtion hallituksen jäsen, jonka päävastuulla ovat kansainväliset suhteet

ulkona /ˈulkona/ (adv)
ute
  jonkin ulkopuolella, ei sisällä

ulkonäkö /ˈulkonˌækø/ (n)
utseende
  se minkä näköinen joku tai jokin on tai miltä se näyttää varsinkin ulkopuolisten mielestä, ulkomuoto, julkiasu

ulkopuolella /ˈulkopˌuolella/ (adv)
utside
  ulkona; ulkopuolen suunnassa

ulkopuoli /ˈulkopˌuolɪ/ (n)
ytterside
  se mikä ei ole suljetun tilan tai alueen ulkopintaan tai muuhun rajaan rajautuvan sisäpuolta; ulkopinta, päällinen

ulkotaite /ˈulkotˌaite/ (n)
møne
  kahden vierekkäisen kattopinnan kupera yhtymäkohta

ullakko /ˈullakːo/ (n)
loft
  rakennuksen laipion ja vesikaton välinen tila

uloke /ˈuloke/ (n)
lem
  ympäristöstään ulkoneva kohta, ulkonema, ulkouma

ulos /ˈulos/ (adv)
ut
  ulkoilmaan, pois sisätilasta; niin, että adverbin kuvaaman toiminnan jälkeen ei olla jonkin sisällä

uloskäynti /ˈuloskˌæyntɪ/ (n)
utgang
  uloskulun tapahtuma

ulosotto /ˈulosˌotːo/ (n)
nødsituasjon
  (alkuperäinen, suppeampi merkitys) pakkoperintä tuomioistuimen päätöksellä, velkojen perintä tuomioistuimen päätöksellä; velkojen lisäksi tämän kautta perittäviksi menevät suoraan julkiset maksut kuten verot, sakot, terveydenhuollon maksut ja päivähoitomaksut

uloste /ˈuloste/ (n)
avføring
  peräsuolesta poistuvaa ruoansulatuksen jätettä ja kuona-aineita

ulottuma /ˈulotːˌuma/ (n)
rekke
  se, miten pitkälle jokin ulottuu

ultimaattinen /ˈultɪmˌaːtːɪnen/ (adj)
endelig
  äärimmäinen

ultravioletti /ˈultravˌiolˌetːɪ/ (n)
ultrafiolett
  sähkömagneettisen säteilyn näkyvää valoa lyhyemmät ja röntgensäteitä pidemmät aallonpituudet

ultraviolettisäteily /ˈultravˌiolˌetːɪsætˌeily/ (n)
ultrafiolett
  sähkömagneettisen säteilyn laji, jonka aallonpituus on lyhyempi kuin näkyvän valon

ultraääni /ˈultraˌæːnɪ/ (n)
ultralyd
  ääni, jonka taajuus on niin korkea, että ihminen ei sitä kuule (yli 20 000 Hz)

ulvoa /ˈulvoa/ (v)
hyle
  pitää pitkää jatkuvaa ääntä kuten koirat ja sudet, myös tuulen aiheuttamista äänistä
jamre
  pitää kovaa ja korkeaa ääntä

umpikuja /ˈumpɪkˌuja/ (n)
blindgate
  kuja tai tie joka päättyy, ja siitä voi ainoastaan palata takaisin tulosuuntaan
  tilanne johon ei löydy ratkaisua

umpilisäke /ˈumpɪlˌisæke/ (n)
supplement
  paksusuolen alkuosan eli umpisuolen pinnalta läheltä sitä paikkaa, missä ohutsuoli laskee paksusuoleen, alkava pieni ulkoneva lisäke

umpilisäkkeen tulehdus /ˈumpɪlɪsˌækːeːn tˈulehdus/ (n)
appendisitt
  umpilisäkkeen patologinen tila, joka ilmenee voimakkaana kipuna

umpisuoli /ˈumpɪsˌuolɪ/ (n)
blindtarm
  paksusuolen alkuosa

uneksia /ˈuneksˌia/ (v)
drømme
  nähdä unta

unelma /ˈunelma/ (n)
draum
  haluttava toive tai haave

unettomuus /ˈunetːomuːs/ (n)
søvnløshet
  se, että on uneton; tila, jossa ihminen ei yrityksestään huolimatta nukahda toivottuun aikaan, pysy unessa tai hän herää jatkuvasti liian varhain

uni /ˈunɪ/ (n)
drøm
  unennäkö, nukkumisen aikana mielessä nähtävä tapahtuma

unikko /ˈunɪkːo/ (n)
valmue
  mikä tahansa unikkojen sukuun () kuuluva unikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

uninen /ˈunɪnen/ (adj)
døsig
  unen tarpeessa oleva, väsynyt, jota nukuttaa

unissakävelijä /ˈunɪssˌakævˌelɪjæ/ (n)
søvngjenger
  unissaan kävelevä, unissakävelystä kärsivä

unissakävely /ˈunɪssˌakævˌely/ (n)
søvngjengeri
  tahaton käveleminen tai muiden valvetilan toimien tekeminen unitilassa

unkari /ˈuŋkarɪ/ (n)
ungarsk
  unkarin kieli (kielitunnus: hu), Unkarissa puhuttava suomalais-ugrilaisen kielikunnan ugrilaiseen haaraan kuuluva kieli. Sanalista

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (adj)
ungarsk
  Unkarista peräisin oleva tai Unkariin liittyvä

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (n)
ungarar
  pysyvästi Unkarissa asuva henkilö

unohtaa /ˈunohtaː/ (v)
glemme
  menettää muististaan jokin tieto tai karkottaa mielestään jokin asia

untuva /ˈuntuva/ (n)
ned
  pehmeä haituvamainen höyhen, jonka ruodon kehitys on ehkäistynyt ja jossa höydyt eivät ole väkäsillä kiinni toisissaan

uoma /ˈuoma/ (n)
seng
  veden virtaustaan varten maanperään kovertama ura

upea /ˈupea/ (adj)
smellvakker
  komea, todella hieno, loistava

upota /ˈupota/ (v)
synke
  vajota esim. veden tai hiekan alle

upottaa /ˈupotːaː/ (v)
senke
  laittaa asia tai esine uppoamaan

uppoama /ˈupːoˌama/ (n)
deplasement
  (merenkulku) aluksen kelluessa syrjäyttämän vesimassan paino eli aluksen oman painon ja kantavuuden summa

upseeri /ˈupseːrɪ/ (n)
offiser
  päällystöön kuuluva henkilö, jolle on myönnetty jokin erityinen upseerin arvo

uraani /ˈuraːnɪ/ (n)
uran
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on U ja järjestysluku 92

urakka /ˈurakːa/ (n)
akkord
  kiinteään hintaan tehtävä laajuudeltaan tarkoin määritetty, usein vaativa työ, urakkatyö, jonka aikataulu on sovittu urakkaehdoissa

urhea /ˈurhea/ (adj)
modig
  rohkea, urhoollinen

urheilija /ˈurheilˌija/ (n)
idrettsmann
  urheilun harrastaja tai ammattilainen

urheilla /ˈurheilla/ (v)
trene
  harrastaa urheilua

urheilu /ˈurheilu/ (n)
idrett
  liikunnan harrastamista kilpailuhengessä

urheilulaji /ˈurheilˌulajɪ/ (n)
sportsgren
  urheilun muoto

urotyö /ˈurotyø/ (n)
bragd
  sankarillinen teko

urpu /ˈurpu/ (n)
rakle
  puhkeamaisillaan oleva lehtipuun kukinto

urut /ˈurut/ (n)
orgel
  perinteisesti kirkossa käytettävä kosketinsoitin, jossa on sävelten tuottamiseen virtaavan ilman avulla soivat pillit

usein /ˈusein/ (adv)
ofte, hyppig
  monta kertaa tihein väliajoin, yleensä sattumanvaraisesti

uskaltaa /ˈuskaltaː/ (v)
våge
  olla tarpeeksi rohkea tehdäkseen jotakin

usko /ˈusko/ (n)
tro
  ihmisen vakaumus Jumalan tai muun yli-inhimillisen mahdin olemassaolosta ja tähän turvautuminen

uskoa /ˈuskoa/ (v)
tro
  tuntea varmuutta jostakin asiasta tai jonkin asian olemassaolosta
  pitää jkn sanomaa asiaa totena

uskollinen /ˈuskollɪnen/ (adj)
tro
  jollekin omistautuva; sellainen, joka ei petä jonkin luottamusta; luotettava

uskollisuus /ˈuskollɪsuːs/ (n)
lojalitet
  se, että on uskollinen

uskomaton /ˈuskomaton/ (adj)
utrolig
  sellainen mitä on vaikea uskoa todeksi

uskonnollinen /ˈuskonnˌollɪnen/ (adj)
religiøs
  uskontoon liittyvä

uskonto /ˈuskonto/ (n)
religion
  johonkin korkeampaan kohdistuvaan uskoon perustuva käsite

uskontokunta /ˈuskontokˌunta/ (n)
tilståelse
  samaan uskontoon kuuluvista suuntauksista muodostuva kokonaisuus

uskoton /ˈuskoton/ (adj)
utro
  sellainen, joka pettää kahden henkilön väliseen liittoon kuuluvan luottamuksen ja uskollisuuden velvoitteen

uskottavasti /ˈuskotːavˌastɪ/ (adv)
sannsynlig
  uskottavalla tavalla

uskovainen /ˈuskovˌainen/ (adj)
troende
  joka pitää jonkin uskontokunnan oppeja vakaumuksellisesti tosina

uskovainen /ˈuskovˌainen/ (n)
troende
  jonkin uskontokunnan oppeihin uskova henkilö

utare /ˈutare/ (n)
jur
  nisäkkäiden elin, johon kuuluvat maitorauhaset, maitotiehyet ja nännit

utelias /ˈutelɪas/ (adj)
nysgjerrig
  kiinnostunut asioista

utu /ˈutu/ (n)
dis
  (ilmatiede) kosteaa sameutta ilmassa

uudelleen /ˈuːdelleːn/ (adv)
igjen
  taas, toistamiseen, jälleen

uudenkaledonianhaukka /ˈuːdeŋkˌaledˌonɪˌanhaukːa/ (n)
nykaledoniahauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenkaledonianviherkaija /ˈuːdeŋkˌaledˌonɪˌanvɪhˌerkaija/ (n)
skarlagenkroneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenseelanninviherkaija /ˈuːdensˌeːlannˌinvɪhˌerkaija/ (n)
rødkroneparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenvuodenaatto /ˈuːdenvˌuodenˌaːtːo/ (n)
nyttårsaften
  kalenterivuoden viimeinen päivä, joulukuun 31. päivä

uudenvuodenpäivä /ˈuːdenvˌuodempˌæivæ/ (n)
nyttår
  vuoden ensimmäinen päivä, 1. tammikuuta

uudissana /ˈuːdɪssˌana/ (n)
neologisme
  hiljattain kieleen tullut ja vakiintunut sana, usein tietoisesti luotu

uudistaa /ˈuːdɪstaː/ (v)
forandre
  tehdä tai muuttaa uudeksi tai nykyaikaiseksi

uuhi /ˈuːhɪ/ (n)
søye
  naaraspuolinen karitsoinut lammas

uumajansaame /ˈuːmajˌansaːme/ (n)
umesamisk
  Pohjois-Ruotsissa puhuttava saamelaiskieli (kielitunnus: sju)

uuni /ˈuːnɪ/ (n)
ovn
  tiilestä muurattu rakennelma, jonka tulipesässä puuta polttamalla lämmitetään rakennusta tai kypsennetään ruokaa

uunivuoka /ˈuːnɪvˌuoka/ (n)
panne
  kuumuutta kestävä (keraaminen, lasinen, metallinen) tasapohjainen astia, jota käytetään ruoan kypsentämiseen uunissa

uushopea /ˈuːshopˌea/ (n)
alpakka
  hopeanvalkoinen tai kellertävä kuparin ja nikkelin seos, jota tavallisesti on täydennetty sinkillä. Seossuhteet vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan.

uusi /ˈuːsɪ/ (adj)
ny, nåværende
  iältään pieni (esine tai asia); vasta tai äskettäin ilmestynyt tai saatu; käyttämätön, vähän aikaa ollut; viimeinen, viime

uusia /ˈuːsɪa/ (v)
fornye
  tehdä sama asia toiseen tai useampaankin kertaan samalla lailla kuin aiemmin

uusikuu /ˈuːsɪkuː/ (n)
nymåne
  Kuun vaihe, jolloin Aurinko on sen takana valaisten Kuun vastakkaista puolta ja Maata kohti ei ole yhtään näkyvää valaistua Kuun pintaa, eikä Kuuta voida nähdä

uusivuosi /ˈuːsɪvˌuosɪ/ (n)
nyår
  (kronologia) vuoden vaihtumisen aika, vuoden alku

uusnatsismi /ˈuːsnatsˌismɪ/ (n)
nynazisme
  toisen maailmansodan jälkeen syntynyt liikehdintä, joka ihannoi Adolf Hitlerin aikakautta ja joka tähtää kansallissosialismin elvyttämiseen

uute /ˈuːte/ (n)
ekstrakt
  ekstrakti, uuttamalla valmistettu aine tai aineseos, josta liuotin on osaksi tai kokonaan poistettu

uutinen /ˈuːtɪnen/ (n)
nyhet
  tieto tai ilmoitus äskettäin sattuneesta tapahtumasta

uutisankka /ˈuːtɪsˌaŋkːa/ (n)
and
  tekaistu tai tarkistamaton lehtijuttu tai muu virheellinen uutinen

uuttaa /ˈuːtːaː/ (v)
ekstrahere
  erottaa ainetta liuoksesta aineiden liukoisuusominaisuuksien perusteella, sekä erotella tuotos uutetusta seoksesta

uuttukyyhky /ˈuːtːukˌyːhky/ (n)
skogdue
  keskikokoinen kyyhky, jota kutsutaan myös metsäkyyhkyksi, ehkä ruotsinkielisen nimensä perusteella.

vaahtera /vˈaːhtera/ (n)
lønn
  (yleisesti) vaahterakasveihin (Aceraceae) tai saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan vaahteroiden () suvun kesävihanta lehtipuu tai pensas, joita Suomessa edustaa luonnonvaraisena kasvava metsävaahtera ja puistopuina eräät muut lajit.

vaahto /vˈaːhto/ (n)
butt
  nestemäinen aine, johon on sekoittunut paljon ilmaa tai muuta kaasua

vaahtokarkki /vˈaːhtokˌarkːɪ/ (n)
marshmallow
  eräs makeinen, vaahtokaramelli

vaaita /vˈaːɪta/ (v)
nivellere
  (maanmittaus) tehdä vaaitus

vaaka /vˈaːka/ (n)
vekt
  punnittavan kohteen painon (massa) mittaamiseen käytettävä laite

vaakasuora /vˈaːkasˌuora/ (adj)
horisontal
  maanpinnan tai lattian suuntainen

vaakuna /vˈaːkuna/ (n)
våpen
  (heraldiikka) tunnuskuvana käytettävä kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus

vaalea /vˈaːlea/ (adj)
blond
  sellainen värisävy, joka heijastaa enemmän valoa kuin tumma

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (adj)
rosa
  sellainen, jonka väri on vaaleanpunainen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (n)
rosa
  vaaleasävyinen, runsaasti valkoista sisältävä punainen väri

vaaleapäämaluri /vˈaːleapˌæːmalˌurɪ/ (n)
edelalvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaaleapöllökehrääjä /vˈaːleapˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Sumatrafroskemunn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaalearosella /vˈaːleˌarosella/ (n)
blårosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaaleaverikkö /vˈaːleˌaverˌikːø/ (n)
blondine
  blondi; vaaleahiuksinen nainen

vaalentaa /vˈaːlentaː/ (v)
bleik
  tehdä vaaleaksi tai vaaleammaksi

vaaleta /vˈaːleta/ (v)
bleik
  muuttua vaaleaksi tai vaaleammaksi

vaali /vˈaːlɪ/ (n)
valg
  jonkun edustajan virallinen valintamenettely, jossa äänioikeutetut saavat äänestäen ilmaista, ketä kannattavat

vaalikausi /vˈaːlɪkˌausɪ/ (n)
vilkår
  eduskunnan toimikausi, joka alkaa eduskuntavaalien tuloksen vahvistamisesta ja jatkuu, kunnes seuraavat vaalit on toimitettu

vaaliuurna /vˈaːlɪˌuːrna/ (n)
valgurne
  laatikko johon täytetyt äänestysliput laitetaan odottamaan laskemista

vaalivilppi /vˈaːlɪvˌilpːɪ/ (n)
valgfusk
  vaalien tulokseen vaikuttaminen epärehellisin keinoin

vaan /vˈaːn/ (adv)
men
  vain

vaara /vˈaːra/ (n)
fare
  usein yllättävään tai poikkeukselliseen tilanteeseen liittyvät olosuhteet, joissa on ilmeinen onnettomuuden, vahingon tai sairauden saamisen tms. uhka tai kohonnut riski

vaarallinen /vˈaːrallɪnen/ (adj)
farlig
  sellainen missä joku tai jokin on vaaralle altistuneena tai joka tahi mikä aiheuttaa vaaraa; vaaralle altistava; vaaraa aiheuttava

vaaraton /vˈaːraton/ (adj)
harmløs
  asia, josta ei aiheudu vaaraa

vaari /vˈaːrɪ/ (n)
farfar
  isän isä
bestefar
  äidin isä

vaate /vˈaːte/ (n)
bekledning
  kangas

vaatekaappi /vˈaːtekˌaːpːɪ/ (n)
garderobeskap
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu kaappi

vaatekappale /vˈaːtekˌapːale/ (n)
klesplagg
  puettava tai ylle laitettava yksittäinen vaate

vaateripustin /vˈaːterɪpˌustɪn/ (n)
kleshenger
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu apuväline

vaatetus /vˈaːtetus/ (n)
klær
  niiden vaatekappaleiden muodostama kokonaisuus, joihin ihmiset verhoutuvat; pukineet;vaatteet ja asusteet

vaatia /vˈaːtɪa/ (v)
kreve
  ilmaista luja tahtonsa saada jotain, tehdä vaatimus
trenge
  edellyttää, tarvita

vaatimus /vˈaːtɪmus/ (n)
behov
  vaade, tiukka ja ehdoton ilmaus siitä, kuinka on toimittava tai meneteltävä ja mitä ehtoja tai rajauksia on täytettävä

vaatturi /vˈaːtːurɪ/ (n)
skredder
  käsityöläinen, joka tekee ammatikseen vaatteita ja tarvittaessa uudistaa ja korjaa niitä

vadelma /vˈadelma/ (n)
bringebær
  vadelman hedelmä, kerrattu luumarja, jota usein marjaksi kutsutaan, myös ainesanana

vaeltaa /vˈaeltaː/ (v)
reise
  kulkea lähes lakkaamatta, olla vaelluksella

vaeltajalurikki /vˈaeltˌajalurˌikːɪ/ (n)
purpurisselori
  Etelä-Australiassa elävä papukaijalaji () tai sen yksilö

vagina /vˈaɡɪna/ (n)
skjede
  emätin

vaha /vˈaha/ (n)
voks
  pitkäketjuisen karboksyylihapon tai pitkäketjuisen alkoholin esteri

vahapalmuaratti /vˈahapˌalmuarˌatːɪ/ (n)
guløreparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vahingoittaa /vˈahɪŋŋˌoitːaː/ (v)
skade
  aiheuttaa vahinkoa jollekin

vahingollinen /vˈahɪŋŋˌollɪnen/ (adj)
skadelig
  haitallinen, haittaa tai vahinkoa aiheuttava

vahingonilo /vˈahɪŋŋˌonɪlo/ (n)
skadefryd
  toiselle sattuneelle epäonnelle nauraminen

vahinko /vˈahɪŋko/ (n)
uhell
  ilman pahaa tarkoitusta tehty teko
skade
  tuleminen suunnittelematta raskaaksi

vahva /vˈahva/ (adj)
sterk
  voimakas

vahvistaa /vˈahvɪstaː/ (v)
forsterke
  nostaa signaalin tasoa
bekrefte
  osoittaa todeksi
skrive under
  korostaa

vaihdelaatikko /vˈaihdelˌaːtɪkːo/ (n)
girkasse
  yhden kotelon sisään rakennettu vaihteisto

vaihe /vˈaihe/ (n)
komma
  tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa
etasje
  kantoraketin osa, jossa on omat rakettimoottorinsa ja polttoainekuormansa, käytetyt vaiheet irrotetaan, kun polttoaine on käytetty

vaihtaa /vˈaihtaː/ (v)
bytte
  ottaa tai panna jonkin tilalle; korvata jokin toisella, esimerkiksi vanha esine uudella

vaihteisto /vˈaihteisto/ (n)
overføring
  vaihteita sisältävä kone, jonka avulla voidaan valita sisääntuloakselin ja ulostuloakselin välinen välityssuhde

vaihtelu /vˈaihtelu/ (n)
forandring
  (yleiskieli) säännöllisesti tai sattumanvaraisesti ilmenevä joukko muutoksia

vaihtoehto /vˈaihtoˌehto/ (n)
alternativ
  asia, joka voidaan valita muiden vaihtoehtojen joukosta

vaihtoehtoinen /vˈaihtoˌehtoinen/ (adj)
alternativ
  sellainen, joka muodostaa vaihtoehdon

vaihtokurssi /vˈaihtokˌurssɪ/ (n)
valutakurs
  suhdeluku, jolla valuuttaa vaihdetaan toiseen valuuttaan

vaihtoraha /vˈaihtorˌaha/ (n)
penger
  suuremmalla rahamäärällä tehdystä maksusuorituksesta takaisinsaatava raha

vaihtovirta /vˈaihtovˌirta/ (n)
vekselstrøm
  suljetussa virtapiirissä kulkeva ajan funktiona suunnaltaan vaihteleva sähkövirta

vaihtua /vˈaihtua/ (v)
forandre
  muuttua toiseksi
avløse
  tulla jonkin tilalle

vaikea /vˈaikea/ (adj)
vanskelig
  joka ei ole helppo suorittaa, mutta kuitenkin mahdollinen
  hankala (luonteesta)
alvorlig
  vakava

vaikeroida /vˈaikerˌoida/ (v)
stønn
  äännellä tuskasta, surusta tai epätoivosta

vaikeuttaa /vˈaikeutːaː/ (v)
vanskelig
  tehdä vaikeammaksi

vaikka /vˈaikːa/ (adv)
lik
  esimerkiksi

vaikutin /vˈaikutɪn/ (n)
motiv
  motiivi

vaikuttaa /vˈaikutːaː/ (v)
gå utover
  aiheuttaa vaikutus tai muutos johonkin, muokata jotain asiaa, muuttaa jonkin etenemistä
effekt
  ([alkaa] vaikuttaa) tehota
forekomme
  olla jonkin oloinen, tuntua joltakin, antaa vaikutelma jostain

vaikutus /vˈaikutus/ (n)
virkning
  syyn aiheuttama seuraus tai tulos

vaikutusvalta /vˈaikutˌusvalta/ (n)
innflytelse
  valta, kyky vaikuttaa johonkuhun tai johonkin

vaillinainen /vˈaillɪnˌainen/ (adj)
utilstrekkelig
  vajaa

vaimentaa /vˈaimentaː/ (v)
dempe
  saattaa vaimenemaan, tehdä vaimeammaksi

vaimo /vˈaimo/ (n)
kone, frue
  miehensä kanssa naimisissa oleva naispuolinen puoliso, aviovaimo

vain /vˈain/ (adv)
bare
  ainoastaan, yksinomaan, pelkästään

vainoharhaisuus /vˈainohˌarhaisuːs/ (n)
paranoia
  se, että on vainoharhainen; harhaluulo, jossa koetaan kohtuutonta levottomuutta tai pelkoa omasta hyvinvoinnista; sisältyy uskomuksia mahdollisesta uhasta, tarkkailun alaisena tai jahdattuna olemisesta, tai salaliittoteorioita

vainukoira /vˈainukˌoira/ (n)
blodhund
  koira, jota käytetään jäljittämiseen

vaippa /vˈaipːa/ (n)
bleie
  jalkojen välissä pidettävä suoja, joka kerää virtsan ja ulosteen, kun niitä ei voi tehdä muualle

vaitelias /vˈaitelɪas/ (adj)
stum
  vähän puhuva

vaiti /vˈaitɪ/ (adv)
stille
  äänettömästi, puhumatta

vaiva /vˈaiva/ (n)
møye
  rasittava tai hankala asia, joka vaatii erityistä paneutumista; vastus, harmi

vaivalloinen /vˈaivallˌoinen/ (adj)
slitsom
  paljon työtä vaativa; työläs, vaativa

vaivata /vˈaivata/ (v)
bry
  aiheuttaa jollekin huolta tai vaivaa; askarruttaa mieltä, tuottaa päänvaivaa
  olla vikana, olla ongelmana
kna
  alustaa taikinaa kääntelemällä jauhojen ja nesteen seosta, johon on lisätty rasvaa ja tarpeellisia mausteita, kunnes taikina tulee leipoutuvaksi eikä enää tartu käsiin; jauhoja lisätään tarpeen mukaan

vaivoin /vˈaivoin/ (adv)
nesten ikke
  työläästi, tuskin, hädin tuskin

vaja /vˈaja/ (n)
skur
  usein asuintalon tontilla sijaitseva yksinkertainen ja yksikerroksinen pieni varastorakennus

vaje /vˈaje/ (n)
underskudd
  tilanne, jossa jostakin on vajausta; se, että jokin jää vajaaksi jostakin; alijäämä

vakaa /vˈakaː/ (adj)
stabil
  joka on tasapainossa; joka ei horju, tärise tai heilu, stabiili

vakaumus /vˈakaumus/ (n)
overbevisning
  vakaa uskomus

vakava /vˈakava/ (adj)
alvorlig
  vaikea
  syvällinen, tosissaan oleva tai otettava (pinnallisen vastakohtana)

vakavasti /vˈakavˌastɪ/ (adv)
seriøst
  vakavalla tavalla

vakiinnuttaa /vˈakɪːnnˌutːaː/ (v)
fastslå
  tehdä jstak (tavasta) käytäntö, tehdä jstak pääsääntö

vakoilla /vˈakoilla/ (v)
spionere
  tarkkailla ihmistä tai järjestöä salaa

vakoilu /vˈakoilu/ (n)
spionasje
  vakoileminen; tiedon kerääminen salaa

vakooja /vˈakoːja/ (n)
spion
  henkilö, joka harjoittaa vakoilua; vakoilija

vakuus /vˈakuːs/ (n)
sikkerhet
  sopimuksen tai lainkohdan perusteella määräytyvä vastapuolelle koituvan vahingon varalle asetettava pantti

vakuuttaa /vˈakuːtːaː/ (v)
love
  suojata jotakin vakuutuksen avulla
hevde
  kertoa jonkin asian olevan totta

vakuutus /vˈakuːtus/ (n)
forsikring
  onnettomuuden tms. varalta tehtävä sopimus vahinkojen tasaamiseen erikoistuneen laitoksen kanssa siitä, että laitos riskin toteutuessa korvaa aiheutuneen vahingon

vala /vˈala/ (n)
ed
  Jumalaan vedoten annettava määrämuotoinen vakuutus, pyhä sitoumus

valaa /vˈalaː/ (v)
støpe
  kaataa nestemäinen metalli muottiin jähmettymään

valaisin /vˈalaisɪn/ (n)
banal
  valaisuun ja valaistuksen osana käytettävä laite, joka sisältää valonlähteen

valaista /vˈalaista/ (v)
opplyse
  kohdistaa tai tuottaa valoa tilaan tai kohteeseen
klargjøre
  selkeyttää, tehdä selväksi jotain asiaa

valakka /vˈalakːa/ (n)
vallak
  ruuna, leikattu eli kastroitu uroshevonen

valas /vˈalas/ (n)
hval, kval
  vedessä eläviä Cetacea-lahkon nisäkkäitä

vale /vˈale/ (n)
løgn
  valhe; tahallinen perätön väittämä; asia, jonka totuusarvo on tietoisesti esitetty virheellisesti

valeakaasia /vˈaleakˌaːsɪa/ (n)
gresshoppe
  (yleisesti) mikä tahansa valeakaasioiden () suvun puu

valehdella /vˈalehdella/ (v)
lyve
  esittää valhe; puhua jotakin, joka ei pidä paikkaansa; olla puheissaan tai eleissään epärehellinen, sepittää

valehtelija /vˈalehtˌelɪja/ (n)
løgner
  henkilö, joka valehtelee tai jonka on todettu valehdelleen

valikko /vˈalɪkːo/ (n)
meny
  käyttöliittymäelementti, jossa vaihtoehtoisia toimintoja esitetään luettelona

valikoida /vˈalɪkˌoida/ (v)
beslutte
  valita vaihtoehtojen joukosta

valinta /vˈalɪnta/ (n)
valg
  yhden tai useamman ottaminen vaihtoehdoista

valita /vˈalɪta/ (v)
velge
  ottaa jokin vaihtoehdoista

valitettavasti /vˈalɪtˌetːavˌastɪ/ (adv)
dessverre
  ilmaisee pahoittelua

valittaa /vˈalɪtːaː/ (v)
klage
  ilmaista tyytymättömyys sanoin tai äännähdyksin
besvær
  ilmaista tyytymättömyys tuomioon tai päätökseen vaatimalla tapauksen uudelleenkäsittelyä tuomioistuimessa

valitus /vˈalɪtus/ (n)
innvending
  valittaminen, hyväksymättömyyden ilmaiseminen
sorg
  vaikeroiminen, vaikerrus

valkaista /vˈalkaista/ (v)
avfarge
  tehdä valkoiseksi

valko-otsa-amatsoni /vˈalkoˈotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
hvitpanneamazon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoapila /vˈalkoˌapɪla/ (n)
hvitkløver
  valkokukkainen apiloiden sukuun kuuluva kasvi

valkoinen /vˈalkoinen/ (adj)
hvit
  valkea, sellainen, jonka väri on valkoinen, väriltään valkoinen

valkoinen aukko /vˈalkoinen ˈaukːo/ (n)
hvitt hull
  hypoteettinen alue avaruudessa, joka olisi mustan aukon vastakohta; Einsteinin yleisen suhteellisuusteorian sallima hypoteettinen alue aika-avaruudessa, joka on kuitenkin fysikaalisesti hyvin epätodennäköinen

valkoinen heteromies /vˈalkoinen hˈeteromies/ (n)
hann-
  tietyissä maailmankatsomuksissa antagonismin kohde, joka ylläpitää sortoa

valkoinen kääpiö /vˈalkoineŋ kˈæːpɪø/ (n)
hvit dverg
  tiivis tähti, jonka koko on planeetan suuruusluokkaa ja massa tähden suuruusluokkaa; himmeä tähden jäänne

valkokakadu /vˈalkokˌakadu/ (n)
hvittoppkakadu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokangas /vˈalkokˌaŋŋas/ (n)
lin
  alkuaan tekstiilinen nyk. yl. helmiäispintainen varjostin, jolle heijastetaan projektorilla elokuva tms.

valkokulmamesikko /vˈalkokˌulmamesˌikːo/ (n)
hvitkinnhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokurkkurosella /vˈalkokˌurkːurosella/ (n)
praktrosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokärpässieni /vˈalkokˌærpæssˌienɪ/ (n)
hvit fluesopp
  kokonaan valkoinen tappavan myrkyllinen sieni (Amanita virosa)

valkoniskaluri /vˈalkonˌiskalˌurɪ/ (n)
hvitnakkelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoposkihanhi /vˈalkopˌoskɪhˌanhɪ/ (n)
hvitkinngås
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkorinta-aratti /vˈalkorˌintaˈaratːɪ/ (n)
hvithalsparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoselkätikka /vˈalkosˌelkætˌikːa/ (n)
hvitryggspett
  (eläintiede) Suomessa uhanalainen tikkalaji (Dendrocopos leucotos)

valkosiipimaluri /vˈalkosˌiːpɪmˌalurɪ/ (n)
hvitvingealvesmett
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosilmämesikko /vˈalkosˌilmæmesˌikːo/ (n)
hvitøyehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosipuli /vˈalkosˌipulɪ/ (n)
hvitløk
  voimakkaan tuoksuinen ja makuinen sipulilaji (), jonka sipulia käytetään yleisesti ruuan valmistuksessa mausteena

valkosipulivoi /vˈalkosˌipulɪvoi/ (n)
hvitløkssmør
  valkosipulilla maustettu pehmeä voi

valkoturska /vˈalkotˌurska/ (n)
bleike
  Euroopan rannikkovesissä elävä turskakala ()

valkovatsa-aratti /vˈalkovˌatsaˈaratːɪ/ (n)
oransjekronet hvitbukpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkovenäjä /vˈalkovˌenæjæ/ (n)
hviterussisk
  valkovenäjän kieli (kielitunnus: be), lähinnä Valko-Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli, jota kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

valkovenäjäksi /vˈalkovˌenæjˌæksɪ/ (adv)
hviterussisk
  valkovenäjän kielellä, valkovenäjän kielelle

valkovenäjänkielinen /vˈalkovˌenæjˌæŋkielɪnen/ (adj)
hviterussisk
  (kielitiede) valkovenäjän kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  sellainen, joka on valkovenäjäksi esitetty tai tapahtuva, valkovenäjän kielellä oleva.

valkovenäläinen /vˈalkovˌenælˌæinen/ (adj)
hviterussisk
  Valko-Venäjältä peräisin oleva tai Valko-Venäjään liittyvä

valkovenäläinen /vˈalkovˌenælˌæinen/ (n)
kviterussa
  Valko-Venäjän kansalainen

valkoviini /vˈalkovˌiːnɪ/ (n)
hvitvin
  väriltään vaalea viini

valkovuokko /vˈalkovˌuokːo/ (n)
hvitveis
  eräs vuokkojen sukuun kuuluva leinikkikasvien laji () tai sen yksilö

vallankaappaus /vˈallaŋkˌaːpːaus/ (n)
statskupp
  valtionjohdon syrjäyttäminen väkivalloin tai pakolla, tavallisimmin sotilaallisesti

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (adj)
revolusjonær
  vallankumousta tavoitteleva, vallankumoukseen pyrkivä, vallankumous-

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (n)
revolusjonær
  vallankumousta tavoitteleva, siihen pyrkivä henkilö

vallata /vˈallata/ (v)
besette
  ottaa haltuunsa asevoimin
  ottaa haltuunsa omavaltaisesti tai luvatta
påstand
  ottaa valtaansa tai käyttöönsä toisten vahingoksi

valloni /vˈallonɪ/ (n)
Vallonsk
  romaaninen kieli (kielilyhenne: wa), jota puhutaan lähinnä Valloniassa eteläisessä Belgiassa

valmennus /vˈalmennus/ (n)
førebuing
  valmentaminen

valmentaa /vˈalmentaː/ (v)
bu
  harjoittaa tai ohjata jotakuta tai joitakuita tavoitteellisesti

valmentaja /vˈalmentˌaja/ (n)
trener
  urheilijan tai urheilujoukkueen kouluttaja

valmentautua /vˈalmentˌautua/ (v)
bu
  harjoitella; valmistautua johonkin tehtävään tai ammattiin

valmis /vˈalmɪs/ (adj)
ferdig
  loppuun asti tehty, käytettävissä oleva
klar
  varustautunut, varautunut johonkin

valmistaa /vˈalmɪstaː/ (v)
tilberede
  tehdä, laatia johonkin tarkoitukseen; laittaa ruokaa tai juomaa
gjøre
  tehdä tuotteita

valmistautua /vˈalmɪstˌautua/ (v)
tilberede
  hankkiutua kuntoon, valmiiksi jotakin varten

valmistua /vˈalmɪstˌua/ (v)
ferdig
  tulla valmiiksi

valmius /vˈalmius/ (n)
ferdighet
  se, että on koulutuksen tai muun kokemuksen kautta kykenevä toimimaan jossakin asiassa

valo /vˈalo/ (n)
lys
  elektromagneettista säteilyä sellaisella aallonpituudella, johon silmän tappi- ja sauvasolut reagoivat tuottamalla näköaistimuksen; joukko fotoneja

valoisa /vˈaloisa/ (adj)
belyst
  sellainen, jossa on yleensä paljon valoa
optimistisk
  (kuvaannollinen) optimistinen, toiveikas, iloinen, onnellinen

valokuva /vˈalokˌuva/ (n)
fotografi
  kameralla otettu liikkumaton kuva jostakin kohteesta

valokuvaaja /vˈalokuvˌaːja/ (n)
fotograf
  henkilö joka ottaa valokuvia, erit. ammatikseen

valokuvaaminen /vˈalokuvˌaːmɪnen/ (n)
fotografering
  valokuvan ottaminen kameralla

valokuvata /vˈalokˌuvata/ (v)
fotografere
  ottaa yksi tai useampi valokuva

valokuvaus /vˈalokuvaus/ (n)
fotografi
  valokuvan otto, kuvan tekeminen kuvattavasta kohteesta kameraa eli valokuvauskojetta käyttäen

valonnopeus /vˈalonnopeus/ (n)
lyshastighet
  fysikaalinen vakio, jota merkitään kirjaimella c (lat. celeritas, "nopeus"); sen arvo on 299 792 458 m/s eli noin 1 079 252 849 km/h, ja tämä vastaa valon kulkunopeutta täydellisessä tyhjiössä ja on samalla suurin tunnettu nopeus

valovoima /vˈalovˌoima/ (n)
lysstyrke
  (fysiikka) perussuure (tunnus Iv), joka kuvaa pistemäisen valon lähteen lähettämän valon määrää avaruuskulmaa kohti

valovuosi /vˈalovˌuosɪ/ (n)
lysår
  tähtitieteessä käytetty pituuden yksikkö, joka vastaa valon vuodessa kulkemaa matkaa

valppaus /vˈalpːaus/ (n)
vaktsomhet
  vireää reagointiin valmista olotilaa ilmentävä ominaisuus tai olomuoto

valssata /vˈalssata/ (v)
knipse
  muovata metallia kuljettamalla sitä telojen välitse

valssi /vˈalssɪ/ (n)
vals
  itävaltalaisperäinen kolmijakoinen paritanssi
  kone jota käytetään valssauksessa

valta /vˈalta/ (n)
innflytelse
  kyky tai oikeus saada aikaan haluttuja sosiaalisia seurauksia

valtaistuin /vˈaltaistwɪn/ (n)
trone
  monarkin virallinen tuoli, jota käytetään seremoniallisissa tilanteissa

valtakunnallinen /vˈaltakˌunnallɪnen/ (adj)
nasjonal
  koko maata koskeva, koko valtakunnan käsittävä

valtakunnanomena /vˈaltakˌunnanˌomena/ (n)
rikseple
  yksi regaaleista, ristillä varustettu pallo, joka on hallitsijan tuntomerkki

valtakunta /vˈaltakˌunta/ (n)
rike
  valtiosta erityisesti monarkian yhteydessä ja eräissä historiallisissa merkityksissä käytetty nimitys, valtioon kuuluvat maa-alueet

valtameri /vˈaltamˌerɪ/ (n)
osean
  maapallon suurimmista meristä käytettävä nimitys

valtaosa /vˈaltaˌosa/ (n)
masse
  suurin osa, enemmistö

valtatie /vˈaltatie/ (n)
motorveg
  maaliikenteen väylä, joka yhdistää keskeiset seutukunnat toisiinsa
  (kuvaannollinen) muu kuin autoliikenteelle tarkoitettu väylä, joilla on paljon liikennettä

valtatyhjiö /vˈaltatˌyhjɪø/ (n)
maktvakuum
  tilanne, jossa poliittiseen valta-asemaan tai virka-asemaan kuuluvaa määräys- tai päätäntämahdollisuutta ei käytetä, sitä käytetään vajaasti tai sen käyttö on mielivaltaista

valtikka /vˈaltɪkːa/ (n)
septer
  hallitsijan, tyypillisesti kuninkaan käyttämä valtaa symboloiva koristeellinen sauva

valtimo /vˈaltɪmo/ (n)
arterie
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämestä poispäin

valtio /vˈaltɪo/ (n)
stat
  valtarakenne, joka käyttää oikeutta tietyllä alueellaan ja jolla on suvereniteetti

valtiokapitalismi /vˈaltɪˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
statskapitalisme
  kapitalismia jossa valtio omistaa tuotantovälineet ja hyödyntää niitä kapitalismin periaatteiden mukaisesti

valtioliitto /vˈaltɪolˌiːtːo/ (n)
union
  itsenäisten valtioiden yhteenliittymä, jonka jäsenillä on oma lainsäädäntö, mutta yhteinen keskushallinto tai hallitsija

valtiollinen /vˈaltɪˌollɪnen/ (adj)
tilstand
  valtioon liittyvä, valtiolle ominainen

valtionpäämies /vˈaltɪˌompæːmies/ (n)
statsoverhode
  valtiollisessa protokollassa korkeimman aseman haltija; mahdollisesti valtion johtaja tai symbolinen keulakuva

valtiosääntö /vˈaltɪosˌæːntø/ (n)
grunnlov
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisia suhteita koskeva keskeisin normisto

valtiovarainministeri /vˈaltɪˌovarˌainmɪnˌisterɪ/ (n)
finansminister
  ministeri, joka johtaa valtiovarainministeriötä

valttikortti /vˈaltːɪkˌortːɪ/ (n)
kort
  eräissä korttipeleissä muita arvokkaammaksi määrätyn maan kortti

valtuusto /vˈaltuːsto/ (n)
råd
  valtuutettujen henkilöiden muodostama elin, esim. kunnanvaltuusto

valtuuttaa /vˈaltuːtːaː/ (v)
bemyndige
  antaa jklle oikeus tehdä jtak itseään sitovaa itsensä puolesta

valu /vˈalu/ (n)
gips
  valaminen; valamisen tapahtuma

valua /vˈalua/ (v)
Løpe
  (nesteistä tms.) liikkua alaspäin
  vuotaa

valuma-alue /vˈalumaˈalue/ (n)
nedbørfelt
  maa-alue, jolta sadevesi ja sulamisvesi luonnostaan kulkeutuu yhteen ja samaan vesistöön

valurauta /vˈalurˌauta/ (n)
støpejern
  rautaseos, joka sisältää hiiltä enemmän kuin teräs

valuutta /vˈaluːtːa/ (n)
valuta
  valtion raha ja rahayksikkö

valuuttakurssi /vˈaluːtːakˌurssɪ/ (n)
valutakurs
  valuutanvaihdossa käytettävä vaihtosuhde, joka voidaan ilmoittaa molemmin päin

valvoa /vˈalvoa/ (v)
overvåke
  tarkkailla, jonkin tapahtumista

valvoja /vˈalvoja/ (n)
pi-meson
  Henkilö, joka valvoo, että asiat menevät hyvin.

valvonta /vˈalvonta/ (n)
kontrollere
  tarkailu tai silmälläpito

valvontakamera /vˈalvontˌakamˌera/ (n)
overvåkningskamera
  tiettyä tilaa kuvaava ja valvova kamera, josta voidaan jälkeenpäin selvittää rikoksen tekijöitä

valööri /vˈaløːrɪ/ (n)
verdt
  värin vaaleus- tai valoisuusaste

vamma /vˈamma/ (n)
skade
  loukkaantumisessa tai tapaturmassa saatu haava, venähdys, murtuma tai muu trauma

vammainen /vˈammainen/ (n)
bevegelseshemmet
  henkilö, jolla on jokin vamma

vammauttaa /vˈammautːaː/ (v)
lemleste
  aiheuttaa vamma

vampyyri /vˈampyːrɪ/ (n)
vampyr
  ihmismäinen taruolento, joka juo ihmisen verta

vanadiini /vˈanadˌiːnɪ/ (n)
vanadium
  eräs alkuaine, pehmeä, hopeanhohtoinen siirtymämetalli

vanavesi /vˈanavˌesɪ/ (n)
vekke
  vedessä liikkuvan aluksen peräänsä jättämä pyörre ja sitä seuraava vana

vandalismi /vˈandalˌismɪ/ (n)
hærverk
  ilkivallan harjoittaminen, tahallinen sotkeminen

vaneri /vˈanerɪ/ (n)
kryssfiner
  vähintään kolmesta ohuesta puuviilusta yhteen liimaamalla valmistettu levymäinen puutuote

vangita /vˈaŋŋɪta/ (v)
fengsle
  ottaa vangiksi

vanha /vˈanha/ (adj)
gammel
  korkeaikäinen, kauan elänyt, iältään suuri

vanhahtava /vˈanhahtˌava/ (adj)
foreldet
  sellainen, joka on vanhanpuoleinen, vanhaan vivahtava, vanhahko

vanhanaikainen /vˈanhanˌaikainen/ (adj)
arkaisk
  sellainen, joka kuuluu entisaikaan, entisajalle ominainen

vanhemmat /vˈanhemmat/ (n)
foreldre
  henkilön isä ja äiti

vanhempi /vˈanhempɪ/ (n)
forelder
  jonkun isä tai äiti

vanheta /vˈanheta/ (v)
gammel
  tulla vanhaksi, ikääntyä

vanhoillinen /vˈanhoillɪnen/ (adj)
konservativ
  vanhakantainen, konservatiivinen

vanhus /vˈanhus/ (n)
aldring
  vanha henkilö

vanilja /vˈanɪlja/ (n)
vanilje
  vaniljaorkidea ja sen siemenkodasta kuivaamalla valmistettava mauste ja hajuste

vankeus /vˈaŋkeus/ (n)
fengsel
  vangittuna oleminen, tila, jossa vapaus on rajoitettu

vanki /vˈaŋkɪ/ (n)
fange
  rikoksen vuoksi vapausrangaistusta vankilassa suorittava henkilö

vankila /vˈaŋkɪla/ (n)
fengsel
  suljettu laitos, jossa säilytetään rikoksista epäiltyjä tutkintavankeja, vankeusrangaistukseen tuomittuja tai sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja

vankiselli /vˈaŋkɪsˌellɪ/ (n)
fangecelle
  yhdelle tai yleensä korkeintaan muutamalle vangille tarkoitettu vankilan asuinhuone

vankkuri /vˈaŋkːurɪ/ (n)
vogn
  yl. eläimen vetämät nelipyöräiset vaunut

vannas /vˈannas/ (n)
plogskjær
  kyntöauran terän yleensä kiilamainen kärkiosa, joka leikkaa maan vaakasuunnassa

vannoa /vˈannoa/ (v)
sverge
  luvata Jumalan nimeen jotain tai että jokin asia tulee tapahtumaan

vantti /vˈantːɪ/ (n)
vant
  laivoissa ja purjeveneissä mastoja sivusuunnassa tukeva, laitaan kiinnittyvä tukivaijeri

vanttiruuvi /vˈantːɪrˌuːvɪ/ (n)
strekkfisk
  vantin kiristystykseen käytetty kahden vastakkaiskierteisen mutterin yhdistelmästä ja koukullisista tai rengaspäisistä ruuveista muodostuva laite

vanua /vˈanua/ (v)
filthatt
  tiivistyä kuitujen takertuessa toisiinsa; myös takkuuntua.

vanukas /vˈanukas/ (n)
blodpudding
  yleensä jälkiruokana nautittava maitopohjainen ruokalaji

vanupuikko /vˈanupwˌikːo/ (n)
bomullspinne
  puikko, jonka yhteen tai molempiin päihin on kiedottu pumpulia; käytetään korvakäytävien puhdistamiseen

vapaa /vˈapaː/ (adj)
fri
  sellainen, joka ei riipu tai ole kiinni (fyysisesti tai kuvaannollisesti); jota ei ole kahlittu, rajallinen tai rajoitettu

vapaa-aika /vˈapaːˈaika/ (n)
fritid
  se osa vuorokaudesta, jota ei käytetä työntekoon

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (adj)
frivillig
  sellainen, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapahtaa /vˈapahtaː/ (v)
lagre
  pelastaa, vapauttaa

vapaus /vˈapaus/ (n)
frihet, fridom
  se asiain tila, jossa joku tai jokin on vapaa

vapauttaa /vˈapautːaː/ (v)
frifinne
  päästää vapaaksi jostakin paikasta jonne on suljettu
frigjøre
  valloittaa alue takaisin miehitysjoukoilta
  tehdä vapaaksi tai vapaammaksi, poistaa rajoituksia

vappu /vˈapːu/ (n)
første mai
  (Suomessa usein) toukokuun 1. päivä sosialistisen vasemmiston juhlapäivänä

varakkuus /vˈarakːuːs/ (n)
formue
  se, kuinka varakas on eli kuinka paljon varoja on

varakuningas /vˈarakunˌiŋŋas/ (n)
visekonge
  maata kuninkaan edustajana hallitseva henkilö

varanto /vˈaranto/ (n)
forråd
  resurssien lähde

varaosa /vˈaraˌosa/ (n)
reservedel
  laitteen rikkoontuneen osan korvaajaksi varalla pidetty tai hankittu osa

varas /vˈaras/ (n)
tyv
  henkilö, joka varastaa, ottaa luvatta jotakin itselleen kuulumatonta

varastaa /vˈarastaː/ (v)
stjele
  ottaa luvatta omaisuutta, joka ei kuulu itselle

varasto /vˈarasto/ (n)
lager
  tavaroiden säilytystila

varastoida /vˈarastˌoida/ (v)
oppbevare
  laittaa varastoon, pitää varastossa

varastointi /vˈarastˌointɪ/ (n)
lager
  se, että varastoidaan
  se, että pidetään varastossa

varattu /vˈaratːu/ (adj)
reservert
  jonkun toisen käytössä jo oleva
bringe
  jonkun kanssa seurusteleva tai avioliitossa oleva

varaus /vˈaraus/ (n)
forbehold
  etukäteen tilattu tai varattu oikeus johonkin
ladning
  sähkövaraus

varautua /vˈarautˌua/ (v)
forberede
  valmistautua johonkin ennalta määräämättömään
angrep
  latautua energialla

varhainen /vˈarhainen/ (adj)
tidlig
  aikainen

varhaiskypsä /vˈarhaiskˌypsæ/ (adj)
bråmoden
  tavallista varhemmin kypsynyt; sellainen joka on saavuttanut tavallista varhemmin korkean tason jossakin

variksenmarja /vˈarɪksˌenmarja/ (n)
krekling
  (yleisesti) mikä tahansa variksenmarjojen () suvun kasvi
  näiden luumarja

varis /vˈarɪs/ (n)
kråke
  edellisiin kuuluva laji () tai sen yksilö

varista /vˈarɪsta/ (v)
slippe
  putoilla irrallisena

varjagi /vˈarjaɡɪ/ (n)
væring
  pääasiassa nyk. Ruotsista peräisin olleita itään matkanneita viikinkejä

varjo /vˈarjo/ (n)
skygge
  läpinäkymättömän kappaleen estämän valon taakse jäävä pimeämpi alue

varjomuratti /vˈarjomurˌatːɪ/ (n)
bergflette
  murattien sukuun kuuluva kasvi

varkaus /vˈarkaus/ (n)
tyveri
  toisen omaisuuden ottaminen luvatta

varma /vˈarma/ (adj)
pålitelig
  jonka tapahtuminen tai toteutuminen on hyvin todennäköistä

varmaan /vˈarmaːn/ (adv)
sikkert
  luultavasti

varmasti /vˈarmastɪ/ (adv)
sikkert
  ilman että siitä olisi epävarmuutta

varmistua /vˈarmɪstˌua/ (v)
love
  hankkia varmuus

varoa /vˈaroa/ (v)
passe seg (for)
  suojata t. suojella itseään jnk aiheuttamilta vaaroilta

varoittaa /vˈaroitːaː/ (v)
advare
  tiedottaa jkta jstk vaarallisesta

varoitus /vˈaroitus/ (n)
åtvaring
  sopimattomasta toiminnasta annettu huomautus

varovainen /vˈarovˌainen/ (adj)
forsiktig
  joka ottaa toimiessaan vaarat huomioon

varovaisuus /vˈarovˌaisuːs/ (n)
forsiktighet
  se, että on varovainen

varpunen /vˈarpunen/ (n)
gråspurv, spurv
  varpunen eli kotivarpunen () on paikkalintu, joka on yleinen suuressa osassa Eurooppaa ja Aasiaa. Kotivarpunen liikkuu parvina. Varpuset ovat 15 cm:n mittaisia, päältä ruskean pitkittäisviiruisia, vatsapuolelta harmaita. Koiraalla on musta kurkku.

varsa /vˈarsa/ (n)
fole, føll
  yleensä keskenkasvuinen, nuori hevonen, myös aikuisesta hevosesta voidaan puhua isänsä tai emänsä varsana; myös muiden hevosensukuisten jälkeläinen

varsi /vˈarsɪ/ (n)
nett
  ratakiskon hamaran ja jalan välinen osa
stilk
  kasvin osa, joka kannattelee lehtiä ja kukkia
bein
  jalkineen tai sukan terän yläpuolinen osa

varsijousi /vˈarsɪjˌousɪ/ (n)
armbrøst
  tukilla ja yleensä jonkinlaisella laukaisukoneistolla täydennetty viritettävä jousiase

varsin /vˈarsɪn/ (adv)
temmelig
  painotuksesta riippuen jonkin verran vahvistava tai lieventävä adverbi; jokseenkin, sangen, hyvin
med vilje
  tahallaan, tarkoituksellisesti, varta vasten, joskus vailla erityistä tarkoitusta

varsinainen /vˈarsɪnˌainen/ (adj)
egentlig
  pääasiallinen, tarkoitettu, haluttu

varsoa /vˈarsoa/ (v)
fole
  tammasta: synnyttää

vartalo /vˈartalo/ (n)
legeme
  nisäkkäillä ruumis eli keho, mihin pää ja raajat kiinnittyvät
rot
  ihmisen keho (etenkin esteettisesti tai eroottisesti viehättävänä)

varte /vˈarte/ (n)
pode
  varttamisen tulos

vartija /vˈartɪja/ (n)
bevokte
  henkilö, joka vartioi tiettyä paikkaa; työntekijä, joka suojelee omaisuutta tai henkilön koskemattomuutta

varttaa /vˈartːaː/ (v)
pode
  puutarhanhoidossa siirtää varsi

vartti /vˈartːɪ/ (n)
bydel
  neljännestunti, 15 minuuttia

varttua /vˈartːua/ (v)
bli voksen
  (ihmisestä) kehittyä, kasvaa, tulla vanhemmaksi

varustaa /vˈarustaː/ (v)
utstyre
  saattaa käyttö- tai toimintakuntoon

varvas /vˈarvas/ (n)
tå
  jalassa jalkapöydän jatkeena olevat viisi nivelikästä uloketta

vasama /vˈasama/ (n)
krangel
  etenkin varsijousen tylppä, nuijamainen ammus, jota käytettiin turkis- ja pienriistan metsästyksessä, nykyisin maastoharjoittelussa

vasara /vˈasara/ (n)
hammer, hammar
  työkalu, jolla voidaan esim. lyödä nauloja puuhun

vasarahai /vˈasarahai/ (n)
hammerhai
  Sphyrnidae-heimon kala, jonka silmät ovat vasaramaisen ulokkeen päässä

vasaraluu /vˈasaraluː/ (n)
hammar
  yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

vasemmisto /vˈasemmˌisto/ (n)
venstresiden
  nimitys, jota käytetään politiikassa oikeisto-vasemmisto-akselin vasemmassa päässä olevista ryhmistä

vasemmistolainen /vˈasemmˌistolˌainen/ (adj)
venstre
  vasemmistoon tai sen aatteeseen kuuluva tai siihen liittyvä

vasen /vˈasen/ (adj)
venstre
  ei oikea; joka sijaitsee määräsuunnasta samalla puolella kuin katsojan sydän yleensä on vartalon keskiviivaan nähden, vasemmanpuoleinen

vasikanliha /vˈasɪkˌanlɪha/ (n)
kalvekjøtt
  nuoren naudan liha

vasikka /vˈasɪkːa/ (n)
kalv
  nautaeläimen poikanen

vaskata /vˈaskata/ (v)
panne
  huuhtoa kultaa

vaskipuhallin /vˈaskɪpuhˌallɪn/ (n)
messingblåseinstrument
  nimitys niille useimmiten metallisille puhallinsoittimille, joissa ääni syntyy kuppimaista suukappaletta vasten jännitettyjen huulten värinän saattaessa soittimen sisäisen ilmapatsaan värähtelemään

vaskitsa /vˈaskɪtsa/ (n)
stålorm
  Suomessa esiintyvä käärmeen näköinen raajaton lisko ()

vaskooli /vˈaskoːlɪ/ (n)
panne
  vaskauksessa eli kullanhuuhdonnassa käytettävä suurta tasapohjaista lautasta muistuttava pyöreä tavallisesti metallinen vati

vasta /vˈasta/ (adv)
igjen
  ei enempää kuin, (tähän mennessä) ainoastaan
akkurat
  juuri nyt, hetki sitten, vastikään

vastaaja /vˈastaːja/ (n)
anklagede
  riita- ja hallintoasioissa kantajan oikeuteen haastama osapuoli; rikosasioissa myös syytetty

vastaan /vˈastaːn/ (adv)
mot
  takaisin, vastavuoroisesti

vastaanottaja /vˈastaːnˌotːaja/ (n)
mottaker
  se joka ottaa vastaan

vastaavasti /vˈastaːvˌastɪ/ (adv)
deretter
  jotakin vastaten, johdonmukaisesti

vastahakoinen /vˈastahakˌoinen/ (adj)
motvillig
  jatkuvasti eri mieltä oleva, tottelematon tai torjuva

vastainen /vˈastainen/ (n)
motvind
  vastatuuli

vastakkainen /vˈastakːˌainen/ (adj)
motsatt
  jotakin vastaan suuntautuva
  kahdesta vaihtoehdosta tai ääripäästä toinen

vastakohta /vˈastakˌohta/ (n)
motsatt
  johonkin nähden päinvastaista tarkoittava asia tai merkitykseltään vastakkainen sana

vastalause /vˈastalˌause/ (n)
protestere
  protesti

vastamyrkky /vˈastamˌyrkːy/ (n)
motgift
  aine, joka tekee myrkyn tehottomaksi

vastapäinen /vˈastapˌæinen/ (adj)
motsatt
  vastapäätä sijaitseva

vastapäiväinen /vˈastapˌæivæinen/ (adj)
mot klokka
  vastapäivään tapahtuva

vastapäivään /vˈastapˌæivæːn/ (adv)
mot klokka
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kiertoa vastaan; mm. yläkautta vasemmalle

vastapäätä /vˈastapˌæːtæ/ (adv)
motsatt
  jonkin etupuolella jonkin toisella puolella

vastarinta /vˈastarˌinta/ (n)
motstand
  vastustus

vastata /vˈastata/ (v)
svare
  antaa vastaus (kysymykseen tai kommenttiin vuoropuhelussa)

vastaus /vˈastaus/ (n)
svar
  esitettyyn kysymykseen löydetty ratkaisu, selitys tai muu kannanotto

vastavuoroinen /vˈastavˌuoroinen/ (adj)
gjensidig
  sellainen, joka mukailee toisen osapuolen toimintaa; vuorollaan tai vuorostaan toiselle tehtävä tms.

vastavuoroisesti /vˈastavˌuoroisˌestɪ/ (adv)
gjensidig
  vuorostaan, toisen osapuolen toimintaa mukaillen; vuorotellen, toinen toiselleen

vastedes /vˈastedes/ (adv)
fra nå av
  puhehetkestä alkaen, puhehetken jälkeen

vastenmielinen /vˈastenmˌielɪnen/ (adj)
avskyelig
  ilmaisu jollekin inhottavalle, jopa oksettavalle, asialle

vastine /vˈastɪne/ (n)
ekvivalent
  sanan tai käsitteen kielellinen vastaavuus

vastoinkäyminen /vˈastoiŋkˌæymɪnen/ (n)
motgang
  jotakin hankaloittava asia; vaikeus

vastus /vˈastus/ (n)
motkraft
  resistanssi; elektroniikassa suure, jonka yksikkö on ohmi

vastustaa /vˈastustaː/ (v)
gjenstand
  suhtautua torjuvasti
motstå
  tehdä vastarintaa
  ominaisuuksillaan estää tai vaikeuttaa
  olla kyllin vahva kestämään

vastuu /vˈastuː/ (n)
ansvar
  se, että jonkun täytyy vastata jostakin, ottaa jonkin asian toteutumisesta syy niskoilleen

vastuullinen /vˈastuːllɪnen/ (adj)
ansvarlig
  sellainen, joka ottaa vastuuta, toimii vastuullisesti

vastuullisuus /vˈastuːllɪsuːs/ (n)
ansvar
  asemaan perustuva velvoittavuus vastuullisena toimimiseen

vastuuton /vˈastuːton/ (adj)
ansvarsløs
  ei vastuullinen

vastuuvapaus /vˈastuːvapaus/ (n)
losse
  Suomen yhteisölainsäädännössä määritelty päätös, jolla yhteisö luopuu mahdollisista korvausvaatimuksista hallituksen jäseniä tai muita yhtiön toimielimen jäseniä tai muita vastuullisia kohtaan

vata /vˈata/ (n)
not
  kalanpyydys, pieni, poveton, pohjassa vedettävä nuotta

vati /vˈatɪ/ (n)
skål
  matala, avoin astia

vatja /vˈatja/ (n)
votisk
  kielitunnus vot, uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli, jota puhuvat vatjalaiset

vatkata /vˈatkata/ (v)
pisk
  sekoittaa nopeasti usein ilmaa sitoen; vispata

vatsa /vˈatsa/ (n)
buk
  ihmisen vartalon etumus rinnan alapuolelta nivusiin, maha

vatsaontelo /vˈatsaˌontelo/ (n)
bukhole
  pallean ja lantion etuaukeaman väliin sijoittuva ruumiin ontelo, jossa sijaitsevat lukuiset sisäelimet joihin sisältyvät myös suolet

vauhti /vˈauhtɪ/ (n)
fart
  nopeus, nopea liikkuminen
flå
  valmistautuminen

vauhtiraita /vˈauhtɪrˌaita/ (n)
komma
  ulosteesta alushousuihin tai vessanpönttöön syntynyt raita

vaunu /vˈaunu/ (n)
vogn
  hevosen vetämä kuljetusväline, erityisesti sellainen, jossa on umpinainen matkustamo tai tavaratila

vaurio /vˈaurɪo/ (n)
skade
  vahinko, joka aiheutuu esineelle tai asialle

vaurioittaa /vˈaurɪˌoitːaː/ (v)
skade
  aiheuttaa vaurio

vaurioitua /vˈaurɪˌoitua/ (v)
skade
  tulla vaurioituneeksi

vauva /vˈauva/ (n)
baby
  alle vuoden ikäinen lapsi

vedenjakaja /vˈedenjˌakaja/ (n)
vannskille
  kahden tai useamman vesistöalueen raja-alue, mistä vedet virtaavat eri suuntiin

vedenkeitin /vˈedeŋkˌeitɪn/ (n)
vannkoker
  sähkölaite, jolla kuumennetaan vettä

vedos /vˈedos/ (n)
trykk
  (taidegrafiikka) taiteilijan valmistamasta painolevystä painotekniikalla tuotettu yl. yksilöity taideteos
dypgang
  paperille painettu koeversio; korjausta varten otettu paino- tms. jäljennös

vedota /vˈedota/ (v)
påkalle
  esittää vetoomus; ottaa jokin asia esiin esim. itseään puolustaakseen.

veganismi /vˈeɡanˌismɪ/ (n)
veganisme
  ideologia ja elämäntapa, jossa kieltäydytään pitämästä eläimiä hyödykkeinä eikä käytetä eläinperäisiä tuotteita missään muodossa

vegetarismi /vˈeɡetarˌismɪ/ (n)
vegetarianisme
  kasvissyönti

vegetaristi /vˈeɡetarˌistɪ/ (n)
vegetarianer
  henkilö, joka ei syö lihaa; joka noudattaa vegetarismia

vegetaristinen /vˈeɡetarˌistɪnen/ (adj)
vegetarianer
  kasvisruokaan liittyvä

vehka /vˈehka/ (n)
myrkongle
  erityisesti suovehka ()

vehnä /vˈehnæ/ (n)
hvete
  leipävehnä, vehnien sukuun kuuluva viljalaji (Triticum aestivum)

vehnäjauho /vˈehnæjˌauho/ (n)
hvetemel
  vehnästä valmistettu jauho, jota käytetään paljon leivonnassa ja ruoanlaitossa

vehnäleipä /vˈehnælˌeipæ/ (n)
hvetebrød
  vehnästä leivottu ruokaleipä

vehreä /vˈehreæ/ (adj)
grønn
  (kasvillisuudesta) vihreä, vihanta, rehevä

veikeä /vˈeikeæ/ (adj)
artig
  leikkisä, hymyilevä

veistos /vˈeistos/ (n)
skulptur
  veistämisen lopputulos

veisu /vˈeisu/ (n)
vise
  laulettu runo kuten esimerkiksi kansanlaulu

veitsi /vˈeitsɪ/ (n)
kniv
  kattaukseen kuuluva ruoan leikkaamiseen ja levitteiden levittämiseen tarkoitettu ruokailuväline, myös keittiötyökalu

vekseli /vˈekselɪ/ (n)
småpenger
  määrämuotoinen, kaikesta aineellisesta velkaperusteesta ja vastasuorituksesta riippumaton maksusitoumus

velho /vˈelho/ (n)
trollmann
  noita, henkilö, jonka sanotaan hallitsevan yliluonnollisia taikavoimia

veli /vˈelɪ/ (n)
bror
  miespuolinen sisarus

velipuoli /vˈelɪpˌuolɪ/ (n)
stebror
  miespuolinen sukulainen, jonka kanssa jompikumpi vanhemmista (joko isä tai äiti) on yhteinen

veljenpoika /vˈeljempˌoika/ (n)
nevø
  veljen poika

veljeskunta /vˈeljeskˌunta/ (n)
brorskap
  miehille tarkoitettu yhteisö, jonka jäsenet ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään; esimerkiksi munkkikunta, kilta tai salaseura

veljeys /vˈeljeys/ (n)
brorskap
  se, että on veli; veljien välinen suhde

velka /vˈelka/ (n)
gjeld
  velkasuhteessa velallisen velvoite, joka tarkoittaa tietyn suorituksen toimittamista velkojalle ja suorituksen täyttämättä jättämisestä aiheutuvaa oikeudellista vastuuta

velkoja /vˈelkoja/ (n)
troende
  se, joka on lainannut jollekulle rahaa; se, jolle joku on velkaa

velli /vˈellɪ/ (n)
potet
  puuroa muistuttava ruoka, rakenteeltaan puuroa löysempää

veloittaa /vˈeloitːaː/ (v)
angrep
  periä maksu tuotteesta tai palvelusta

veluuri /vˈeluːrɪ/ (n)
velur
  samettia muistuttava kangas, jolla on pehmeä ja nukkainen pinta

velvollisuus /vˈelvollɪsuːs/ (n)
ansvar
  ympäristöltä tuleva pakko jonkin tekemiseen tai tekemättä jättämiseen oikeudellisesti tai moraalisesti

venakko /vˈenakːo/ (n)
russer
  venäläinen nainen

vene /vˈene/ (n)
båt
  vedessä kulkeva kulkuneuvo, yleensä selvästi pienempi kuin laiva

venezuelanaratti /vˈenetsˌuelˌanarˌatːɪ/ (n)
blodøreparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

venttiili /vˈentːɪːlɪ/ (n)
klaff
  nesteiden tai kaasujen virtauksen avaamista tai sulkemista ohjaava tekninen laite

venäjä /vˈenæjæ/ (n)
russisk
  venäjän kieli (kielitunnus: ru), Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli

venäjänkielinen /vˈenæjˌæŋkielɪnen/ (adj)
russisk
  venäjän kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
  venäjäksi esitetty tai tapahtuva, venäjän kielellä oleva

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (adj)
russisk
  Venäjältä peräisin oleva tai Venäjään liittyvä
  etnisiin venäläisiin liittyvä

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (n)
russer, russisk
  pysyvästi Venäjällä asuva henkilö

vepsä /vˈepsæ/ (n)
vepsisk
  (kielitiede) vepsän kieli (kielitunnus: vep), uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli

veranta /vˈeranta/ (n)
veranda
  oleskeluun tarkoitettu ja ympäristöön auki oleva tyypillisesti suurikokoinen kuisti, johon sisältyy katos ja sen lukuisia tukipylväitä

verbi /vˈerbɪ/ (n)
verb
  sanaluokka, johon kuuluvat sanat merkitsevät toimintaa tai tilaa

verenpaine /vˈerempˌaine/ (n)
blodtrykk
  verisuonistossa esiintyvä nesteen paine

verenpisara /vˈerempˌisara/ (n)
fuksia
  (yleisesti) mikä tahansa verenpisaroiden sukuun () kuuluva horsmakasvi

verensiirto /vˈerensˌiːrto/ (n)
blodoverføring
  toiselta ihmiseltä otetun veren siirto tarvitsijan elimistöön

verenvuototauti /vˈerenvˌuototˌautɪ/ (n)
blødersykdom
  perinnöllinen sairaus, jossa veren hyytyminen on häiriintynyt jonkin hyytymistekijän puutteesta johtuen

verhiö /vˈerhɪø/ (n)
fôr
  kukan verholehtien kokonaisuus

verho /vˈerho/ (n)
gardin
  ikkunan eteen laitettava kangas, joka peittää ikkunan; ikkunaverho

veri /vˈerɪ/ (n)
blod
  nestemäinen kudos, joka kuljettaa happea ja ravinteita kehoon ja kuonaa pois kehosta

veriappelsiini /vˈerɪˌapːelsˌiːnɪ/ (n)
blodappelsin
  hapahko, punainen appelsiinilajike.

verijuotikas /vˈerɪjˌuotɪkas/ (n)
blodigle
  verta imevä juotikaslaji (), josta käytetään kansanomaisia nimityksiä iili, iiliäinen, iilimato

verilöyly /vˈerɪlˌøyly/ (n)
blodbad
  tapahtuma, jossa surmataan joukko ihmisiä poikkeuksellisen julmasti tai raa’asti

verinen /vˈerɪnen/ (adj)
blodig
  verta sisältävä; sellainen, jossa on näkyvästi verta; veren tahrima

verisukulaisuus /vˈerɪsˌukulˌaisuːs/ (n)
konsangvinitet
  sukulaisuus, jossa osapuolet ovat suhteellisen läheisti sukua yhteisten esivanhempien kautta vastakohtana sukulaisuudelle avioliiton tai adoption kautta

veritimantti /vˈerɪtɪmˌantːɪ/ (n)
bloddiamanter
  sota-alueelta kaivettuja timantteja, jotka myydään sodan tai kapinan rahoittamiseksi

verka /vˈerka/ (n)
klede
  sarkaa ohkaisempi hieno vanutettu villakangas

verkko /vˈerkːo/ (n)
nett
  langasta, myös rautalangasta, tai köydestä punottu kudos

verkko-osoite /vˈerkːoˈosoite/ (n)
definisjonsområde
  domain

verkkomainonta /vˈerkːomˌainonta/ (n)
nett
  Internetissä harjoitettava mainonta

verkkosivusto /vˈerkːosɪvˌusto/ (n)
nettsted
  Internetissä saatavilla oleva yksittäinen kokonaisuus, joka identifioidaan uniikilla URL:lla; verkkosivujen joukko

verkosto /vˈerkosto/ (n)
nettverk
  solmukohdat ja niiden väliset yhdyssiteet; useista verkoista muodostuva kokonaisuus

verkostoitua /vˈerkostˌoitua/ (v)
nett
  solmia työssä tai harrastuksissa hyödyllisiä suhteita

vermutti /vˈermutːɪ/ (n)
vermut
  yrteillä maustettu väkevä viini

vero /vˈero/ (n)
skatt
  valtion, kunnan tai muun sellaisen yhteisön, jolla on lain suoma oikeus kantaa veroja, perimä osuus tuloista tai omaisuudesta; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulo

veroparatiisi /vˈeropˌaratˌiːsɪ/ (n)
skatteparadis
  itsehallinnollinen alue, jossa on matala tai olematon veroaste; tällaisella hallintoalueella tietyt verot ovat matalia tai niitä ei ole lainkaan; tällaisia alueita yritykset ja varakkaat yksityishenkilöt pyrkivät hyödyntämään heihin kohdistuvan verorasituksen alentamiseksi

verottaa /vˈerotːaː/ (v)
skattelegge
  velvoittaa maksamaan tai periä veroa

verrata /vˈerrata/ (v)
sammenligne
  etsiä useasta asiasta niiden välisiä eroavaisuuksia ja yhtäläisyyksiä

verso /vˈerso/ (n)
skyte
  kormi, monisoluisten kasvien normaalisti ylöspäin kasvava tai vaakasuora osa

verstas /vˈerstas/ (n)
verksted
  metallin tai puun työstöön tarkoitettu tila

vertailu /vˈertailu/ (n)
jevnføring
  toimenpide kahden tai useamman asian vertaamiseksi toisiinsa

vertauskuva /vˈertauskˌuva/ (n)
symbol
  asia, joka symboloi jotakin abstraktia asiaa

veräjä /vˈeræjæ/ (n)
port
  se osa aidasta tai aitauksesta, jonka voi avata; aitauksen portti

vesakko /vˈesakːo/ (n)
skogholt
  vesojen muodostama kasvusto

vesi /vˈesɪ/ (n)
vann, vatn
  kahdesta vety- ja yhdestä happiatomista muodostuva yhdiste (H₂O), vedyn palamistulos, huoneenlämmössä kirkas, hajuton ja mauton neste

vesihana /vˈesɪhˌana/ (n)
kran
  yleensä vesijohtoon liitetty hana, veden virtausta säätelevä venttiili

vesijohto /vˈesɪjˌohto/ (n)
vannledning
  putki tai letku, jota pitkin talousvesi kulkee, usein osa vesijohtoverkostoa

vesikrassi /vˈesɪkrˌassɪ/ (n)
brønnkarse
  kaalin ja sinapin sukuinen salaatti- ja maustekasvi (Nasturtium officinalis)

vesilisko /vˈesɪlˌisko/ (n)
havmann
  yleinen Salamandridae-heimon pyrstösammakkolaji ()

vesimeloni /vˈesɪmˌelonɪ/ (n)
vannmelon
  arbuusi, mehevähedelmäinen viljelyskasvi (Citrullus lanatus), vihanneshedelmä ja sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja. Vesimelonin siemenet ovat jakautuneet tasaisesti koko hedelmälihaan toisin kuin melonilla

vesimyyrä /vˈesɪmˌyːræ/ (n)
vånd
  Keski- ja Pohjois-Euroopassa esiintyvä jyrsijälaji (Arvicola amphibius)

vesinokka /vˈesɪnˌokːa/ (n)
drypp
  rakennuksen ulokkeen vaakasuora rauna tai suippeneva kärki, joka ohjaa sade- ja sulamisveden loitommas rakennuksen ulkopinnasta

vesinokkaeläin /vˈesɪnˌokːaelæin/ (n)
nebbdyr
  Australian mantereella ja Tasmaniassa esiintyvä räpyläjalkainen, ankannokkainen muniva nisäkäs (Ornithorhynchus anatinus)

vesiputous /vˈesɪputous/ (n)
foss
  kohta jossa joen vesi putoaa vapaasti alaspäin jyrkänteeltä tai syöksyy uomaansa pitkin alas jyrkässä kulmassa

vesipääsky /vˈesɪpˌæːsky/ (n)
svømmesnipe
  pieni kurppien heimoon kuuluva kahlaajalintu

vesireitti /vˈesɪrˌeitːɪ/ (n)
vannløp
  maanpäällinen tai maanalainen vesimassojen kulkureitti

vesirokko /vˈesɪrˌokːo/ (n)
vannkopper
  herkästi tarttuva, herpesviruksiin kuuluvan Varicella zoster -viruksen aiheuttama sairaus

vesisiippa /vˈesɪsˌiːpːa/ (n)
balltre
  (Myotis daubentonii) eräs Euroopassa yleinen lepakkolaji

vesiskootteri /vˈesɪskˌoːtːerɪ/ (n)
vannscooter
  yhden henkilön kuljettamiseen tarkoitettu veneen kaltainen vesikulkuneuvo, jonka moottori toimii vesisuihkupropulsiota käyttäen

vesistö /vˈesɪstø/ (n)
vannløp
  toisiinsa liittyvien jokien ja järvien muodostama kokonaisuus

vesisulka /vˈesɪsˌulka/ (n)
napoleonskake
  mikä tahansa vesisulkien sukuun () kuuluva esikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

vesitaso /vˈesɪtˌaso/ (n)
sjøfly
  lentokone joka on suunniteltu laskeutumaan ponttoonien varaan veteen ja nousemaan siitä, vesilentokone

vesitiivis /vˈesɪtˌiːvɪs/ (adj)
vanntett
  vedenpitävä; vedenkestävä; tila tai alue, joka on niin tiivis, ettei vettä pääse sinne

vesivaaka /vˈesɪvˌaːka/ (n)
vater
  pinnan kaltevuuden tutkimiseen, erityisesti pysty- tai vaakasuoruuden määrittämiseen, käytettävä mittalaite

vesiviljely /vˈesɪvˌiljely/ (n)
vannkultur
  (puutarha) hydroponiikka, kasvien viljeleminen ravinneliuoksessa maan sijasta

vesivoima /vˈesɪvˌoima/ (n)
vannkraft
  veden liikkeiden muuntaminen sähköenergiaksi tai muuksi ihmiselle hyödyllisempään muotoon

vessa /vˈessa/ (n)
toalett
  ulostamista ja virtsaamista ja tavallisesti samalla henkilökohtaista siistiytymistä varten tehty tila

vesuri /vˈesurɪ/ (n)
nebb
  pitkäteräinen työkalu pienpuuston raivaamiseen ja oksien karsimiseen

vetelys /vˈetelys/ (n)
slask
  laiskimus, laiska henkilö

veto /vˈeto/ (n)
dra
  teonnimi verbistä vetää, vetämisen teko tai tulos
trekk
  häiritsevä sisäilman virtaus
veddemål
  sopimus siitä, että kahdesta ihmisestä tai useammasta yksi maksaa muille, jos arvaa jonkin lopputuloksen väärin

vetoauto /vˈetoˌauto/ (n)
traktor
  perävaunun vetämiseen käytettävä auto

vetokaappi /vˈetokˌaːpːɪ/ (n)
musikkorps
  laboratorioissa käytettävä ilmastoitu kaappi

vetoketju /vˈetokˌetju/ (n)
glidelås
  metallinen tai muovinen liittämislaite, jolla yhdistetään väliaikaisesti kaksi tekstiilikappaletta, ja jollaisia käytetään yleisesti paidoissa, farkuissa, laukuissa ja repuissa

vetolaatikko /vˈetolˌaːtɪkːo/ (n)
skuff, skuffe
  huonekaluun, kalusteeseen tai muuhun rakenteeseen sijoitettu yleensä etupaneelissa näkyvästä kädensijasta tai vetimestä vetämällä osittain tai kokonaan esiin tuleva tavallisesti yläpuolelta avoin säilytyslaatikko

vetovoima /vˈetovˌoima/ (n)
dra
  magnetismin aiheuttama voima; magneetin taipumus vetää ferriittisiä kappaleita puoleensa

veturi /vˈeturɪ/ (n)
lokomotiv
  rautateillä junaa vetävä moottoroitu laite

vety /vˈety/ (n)
hydrogen
  kevyin epämetallinen alkuaine, kemiallinen merkki H

vetykarbonaatti /vˈetykˌarbonˌaːtːɪ/ (n)
natron
  hiilihaposta dissosioitunut anioni, karbonaattiin liittynyt vety (HCO₃−)

vetyperoksidi /vˈetyperˌoksɪdɪ/ (n)
hydrogenperoksid
  nestemäinen, valkaisuun ja desinfioimiseen käytettävä vedyn ja hapen yhdiste, H₂O₂

vetää /vˈetæː/ (v)
dra, trekke
  liikuttaa itseään kohti tai mukanaan, kuljettaa perässään; repiä päistä pidemmäksi tai auki

vibrafoni /vˈibrafˌonɪ/ (n)
vibrafon
  ksylofonia muistuttava lyömäsoitin, jossa on metalliset kielet ja tyypillisen huojuvan äänen aiheuttava moottori

video /vˈideo/ (n)
video
  teknologia, jossa sähköisiä signaaleja käsitellään niin, että niistä saadaan liikkuvia kuvia

viedä /vˈiedæ/ (v)
bringe
  siirtää joku taikka jokin johonkin, kuljettaa ajoneuvolla
bly
  saattaa johonkin olotilaan
  johdattaa tanssissa
frata
  harjoittaa vientiä

viehe /vˈiehe/ (n)
agn
  siimaan kiinnitettävä kalastusväline, jonka koukkuun tai koukkuihin houkutellaan petokalaa tarttumaan

viejä /vˈiejæ/ (n)
bly
  henkilö, joka päättää tanssiparin liikkeistä

vieraanvarainen /vˈieraːnvarˌainen/ (adj)
gjestfri
  joka ottaa mielellään vieraita vastaan ja/tai suhtautuu heihin ystävällisesti ja huomaavaisen anteliaasti

vierailija /vˈierailˌija/ (n)
besøkere
  henkilö, joka vierailee jossakin

vierailla /vˈierailla/ (v)
besøke
  käydä jossakin

vierailu /vˈierailu/ (n)
besøk
  jonkun käynti jossakin kutsuttuna tai muusta aloitteesta vierailijana

vieras /vˈieras/ (adj)
fremmed
  (kielestä) joka ei ole äidinkieli

vieras /vˈieras/ (n)
gjest
  henkilö, joka kyläilee tai vierailee jossakin, vierailija

vieras pääoma /vˈieras pˈæːoma/ (n)
gjeld
  yrityksen käyttöön sen ulkopuolisten tahojen antamaa pääomaa, johon aina kohdistuu takaisinmaksuvelvollisuus, toisin kuin omaan pääomaan

viereinen /vˈiereinen/ (adj)
etterfølgende
  vieressä oleva, naapuri-

viesti /vˈiestɪ/ (n)
ambassade
  sanoma, kirjallinen tai suullinen asian tiedottaminen toiselle
stafett
  yksilöurheilulajien suoritustapa, jossa joukkueen jäsenet suorittavat omilla peräkkäisillä vuoroillaan tietyn urheilusuorituksen

viestintä /vˈiestɪntæ/ (n)
kommunikasjon
  sanomien välittäminen, merkitysten tuottaminen ja yhteisen ymmärryksen rakentaminen

vietellä /vˈietellæ/ (v)
friste
  saada joku tekemään jotakin katumusta aiheuttavaa tai moitittavaa
forføre
  saada joku tekemään jotakin seksuaalista kanssaan

vietnam /vˈietnam/ (n)
vietnamesisk
  pääasiassa Vietnamissa puhuttava kieli (kielilyhenne: vi)

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (adj)
vietnamesisk
  Vietnamista peräisin oleva tai Vietnamiin liittyvä

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (n)
vietnamesar
  pysyvästi Vietnamissa asuva henkilö

viettää /vˈietːæː/ (v)
bruke
  kuluttaa [aikaa]
feire
  juhlia, juhlistaa
bakke
  olla kalteva

viha /vˈiha/ (n)
hat
  jkt tai jtak kohtaan tunnettu voimakas vastenmielisyyden tunne tai suuttumus

vihainen /vˈihainen/ (adj)
sint
  vihaa tunteva, kiukkuinen

vihaisuus /vˈihaisuːs/ (n)
sinne
  se, että joku on vihainen

vihamielinen /vˈihamˌielɪnen/ (adj)
fiendtlig
  vastustava, syrjivä asenne jotakuta kohtaan

vihannes /vˈihannes/ (n)
grønnsak, grønsak
  mehevä kasvi, jonka lehtiä, juuria, vartta tai kukkia käytetään ravinnoksi tuoreena tai kypsennettynä

vihanpito /vˈihampˌito/ (n)
hat
  voimakas epäsopu ihmisten tai ihmisryhmien välillä

vihata /vˈihata/ (v)
hate
  tuntea vihaa jkta kohtaan

viheltää /vˈiheltæː/ (v)
plystre
  päästää korkea ääni, esimerkiksi pilliin puhaltamalla
  tuottaa huulilla korkeaa ääntä

viheraranen /vˈiherˌaranen/ (n)
grønnbrillet spurvepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viheraratti /vˈiherarˌatːɪ/ (n)
grønnparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viheriö /vˈiherˌiø/ (n)
green
  golfradan reikää ympäröivä alue, jolla on erityisen hyvin hoidetty nurmi

viherkaijanen /vˈiherkˌaijanen/ (n)
grønnhodet spettepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherlurikki /vˈiherlurˌikːɪ/ (n)
Salomonlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihernokkakaija /vˈihernˌokːakˌaija/ (n)
asurgumppapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherraitakaija /vˈiherrˌaitakˌaija/ (n)
flekktigerpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherriippukaija /vˈiherrˌiːpːukˌaija/ (n)
grønnflaggermuspapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihersiipiara /vˈihersˌiːpɪˌara/ (n)
grønnvingerødara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihervarpunen /vˈihervˌarpunen/ (n)
grønsisik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherviirikaija /vˈihervˌiːrɪkˌaija/ (n)
grønnvimpelpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihje /vˈihje/ (n)
tips
  neuvo, jonka on tarkoitus edistää esimerkiksi tehtävän suorittamista tai auttaa vedonlyönnissä

vihkiminen /vˈihkɪmɪnen/ (n)
ordinasjon
  virkaan asettaminen

vihkisormus /vˈihkɪsˌormus/ (n)
giftering
  avioliiton symbolina käytettävä sormus, jota miehet ja naiset kantavat vasemman käden nimettömässä; Suomessa on tapana, että naiset asettavat vihkisormuksen kihlasormuksen rinnalle

vihko /vˈihko/ (n)
skrivebok
  paperiarkeista tehty pehmeäkantinen nidos

vihne /vˈihne/ (n)
snerp
  heinäkasvien siemenessä oleva okanen

viholainen /vˈiholˌainen/ (n)
broddmaur
  (yleisesti) mikä tahansa viholaisten alaheimoon () kuuluva muurahaisten laji tai sellaisen yksilö

vihollinen /vˈihollɪnen/ (n)
fiende
  osapuoli, joka pyrkii tuhoamaan toisen

vihreä /vˈihreæ/ (adj)
grønn
  väriltään vihreä
  luonnon arvoja ja ympäristöä varjeleva

vihreä /vˈihreæ/ (n)
grønn
  vihreä väri

vihreä tee /vˈihreæ tˈeː/ (n)
grønn te
  teepensaan lehtiä, jotka ovat hapettuneet vain vähäisesti

vihurirokko /vˈihurɪrˌokːo/ (n)
røde hunder
  viruksen aiheuttama kuumetauti, joka on herkästi tarttuva ja aiheuttaa punaläiskäistä ihottumaa

vihvilä /vˈihvɪlæ/ (n)
siv
  jokin vihviläkasvien heimoon kuuluvan suvun () yleensä monivuotisista kasveista

viidakko /vˈiːdakːo/ (n)
jungel
  trooppinen sademetsä

viidakkolintuhaukka /vˈiːdakːolˌintuhˌaukːa/ (n)
rødflankehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viidennes /vˈiːdennes/ (n)
femdel
  yksi viidesosa

viihtyä /vˈiːhtyæ/ (v)
glede seg ved
  tuntea olonsa viihtyisäksi

viikate /vˈiːkate/ (n)
ljå
  maataloustyökalu, jolla niitetään esimerkiksi heinää ja viljaa

viikatteenvarsi /vˈiːkatːˌeːnvarsɪ/ (n)
orv
  viikatteen runko-osa, jonka päähän terä on kiinnitetty poikittaissuuntaisesti

viikko /vˈiːkːo/ (n)
uke
  seitsemän päivän jakso

viikoittain /vˈiːkoitːain/ (adv)
ukentlig
  joka viikko

viikoittainen /vˈiːkoitːˌainen/ (adj)
ukentlig
  joka viikko tapahtuva

viikonloppu /vˈiːkonlˌopːu/ (n)
helg
  viikonvaihde, viikon viimeiset päivät eli lauantai ja sunnuntai, joskus myös perjantai (lyh. vkl)

viikonpäivä /vˈiːkompˌæivæ/ (n)
ukedag
  nimetty päivä viikosta, joita on seitsemän kappaletta

viikset /vˈiːkset/ (n)
bart
  ylähuulessa nenän ja suun välissä sijaitseva karvoitus, huuliparta

viiksi /vˈiːksɪ/ (n)
værhår
  yksi eräiden eläinten suun vieressä kasvavista pitkistä karvoista

viiksilaulumesikko /vˈiːksɪlˌaulumesˌikːo/ (n)
gulstripehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiksilurikki /vˈiːksɪlurˌikːɪ/ (n)
skjegglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiksitimali /vˈiːksɪtˌimalɪ/ (n)
skjeggmeis
  (eläintiede) harvalukuinen ruoikoiden varpuslintu

viikuna /vˈiːkuna/ (n)
fiken
  sen hedelmä, jota syödään varsinkin kuivattuna

viikunakaija /vˈiːkunakˌaija/ (n)
sminkefikenpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viila /vˈiːla/ (n)
fil
  erilaisten materiaalien työstöön käytettävä tiheäänhammastettu, tankomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

viilata /vˈiːlata/ (v)
arkiv
  tasoittaa pintaa viilaa apuna käyttäen

viileä /vˈiːleæ/ (adj)
behersket
  lämpötilaltaan verrattain alhainen
  kylmähermoinen, rauhallinen

viilto /vˈiːlto/ (n)
kutt
  viiltämisestä syntynyt vahinko, mahdollisesti avohaava
  viiltämisen toteutus tai tapahtuma

viime /vˈiːme/ (adj)
nyest
  edellinen, edeltävä, äskeinen

viimeaikainen /vˈiːmeˌaikainen/ (adj)
nylig
  vähän aikaa sitten tapahtunut

viimein /vˈiːmein/ (adv)
endelig
  odotuksen jälkeen, lopulta

viimeinen /vˈiːmeinen/ (adj)
senest
  sellainen, jonka jälkeen ei tule enää yhtään

viimeinen /vˈiːmeinen/ (n)
siste
  se tai hän, joka tulee viimeisenä tai jää viimeiseksi

viimeksi /vˈiːmeksɪ/ (adv)
sist
  edellisen kerran, toistaiseksi viimeiseksi tapahtuneella kerralla

viina /vˈiːna/ (n)
brennevin
  tislaamalla valmistettu, juotavaksi laimennettu vahva alkoholijuoma

viinakauppa /vˈiːnakˌaupːa/ (n)
pol
  lähinnä alkoholia myyvä myymälä; Alkon myymälä

viineri /vˈiːnerɪ/ (n)
wienerbrød
  voitaikinasta leivottu kuohkea leivonnainen, jonka päällä on sokerikuorrute, hillosilmä tai marmeladia

viini /vˈiːnɪ/ (n)
vin
  viinirypäleistä tai toisinaan marjoista tai hedelmistä käyttämällä valmistettava alkoholijuoma

viinilasi /vˈiːnɪlˌasɪ/ (n)
vinglass
  tietynlainen leveä ja jalallinen lasi, joka on tarkoitettu viinin tarjoiluun

viinimarja /vˈiːnɪmˌarja/ (n)
rips
  herukka

viininpunainen /vˈiːnɪmpunˌainen/ (adj)
vinrød
  väriltään viininpunainen

viinipullo /vˈiːnɪpˌullo/ (n)
vinflaske
  pullollinen viiniä; pullo, jossa on ollut viiniä tai joka on tarkoittu viinin säilytykseen

viinirypäle /vˈiːnɪrˌypæle/ (n)
drue, vindrue
  rypäleittäin kasvava viiniköynnöksen marjamainen hedelmä, josta valmistetaan mm. viiniä, rusinoita ja rypälemehua

viinitila /vˈiːnɪtˌila/ (n)
slott
  maatila, jolla viljellään ja usein valmistetaan viiniä

viipale /vˈiːpale/ (n)
å skjære
  ohut tai hieman paksumpi ruoka-aineesta tai muusta aineellisesta leikattu pala

viiriäinen /vˈiːrɪˌæinen/ (n)
vaktel
  fasaanin sukuinen kanalintu, jota tarhataan munien takia ja metsästetään lihaksi

viirulurikki /vˈiːrulurˌikːɪ/ (n)
stripelori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiruniskamesikko /vˈiːrunˌiskamesˌikːo/ (n)
stripehodehonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viirupöllö /vˈiːrupˌøllø/ (n)
slagugle
  suurikokoinen varsinaisiin pöllöihin ja -sukuun kuuluva petolintu ()

viisas /vˈiːsas/ (adj)
vis
  joka tietää, osaa tai ymmärtää paljon asioita

viisaudenhammas /vˈiːsaudˌenhammas/ (n)
visdomstann
  takimmainen molaari ylä- tai alaleuassa; niitä on yhteensä neljä kappaletta ja ne puhkeavat noin 20 ikävuoden tienoilla

viisaus /vˈiːsaus/ (n)
visdom
  syvällinen tieto ja ymmärrys
  viisas ajatus tai neuvo; aforismi

viisikulmio /vˈiːsɪkˌulmɪo/ (n)
pentagon
  monikulmio, jossa on viisi kulmaa ja sivua

viisiottelu /vˈiːsɪˌotːelu/ (n)
femkamp
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan viidessä eri lajissa, joiden kokonaistulos ratkaisee voittajan

viisumi /vˈiːsumɪ/ (n)
visum
  kohdemaan viranomaisen myöntämä maahantulo- ja oleskelulupa, joka usein kiinnitetään passin sivulle

viitasammakonputki /vˈiːtasˌammakˌomputkɪ/ (n)
skjoldblad
  sammakonputkien sukuun kuuluva kasvi

viitata /vˈiːtata/ (v)
henvise
  tarkoittaa puheessaan jtak
anvise
  enteillä jotakin

viite /vˈiːte/ (n)
henvisning
  kirjeen tai asiakirjan alussa oleva lyhyt maininta asian edellisestä käsittelystä

viitonen /vˈiːtonen/ (n)
fem
  viiden numero, numero 5; numerolla viisi merkitty tai järjestetty
  viiden euron tai muun rahayksikön arvoinen kolikko tai seteli

viitta /vˈiːtːa/ (n)
kappe
  harteilla pidettävä hihaton vaatekappale
skilt
  merkiksi pystytetty seiväs, karahka tms.

viittaus /vˈiːtːaus/ (n)
henvisning
  tekstiin merkitty asiatiedon lähde

viittoilla /vˈiːtːoilla/ (v)
gest
  näyttää käsillä jotakin ilmaisevia merkkejä

viittomakieli /vˈiːtːomakˌielɪ/ (n)
tegnspråk
  Useimmiten kuuroille suunnattu kieli, jossa kielellinen viesti ilmaistaan viittomalla käyttäen käsite-, sana- tai merkkiviittomia. Viestiä elävöitetään ja sävytetään eleiden ja ilmeiden avulla. Viittomakieli on itsenäinen kieli, eikä vain tapa välittää puhutun kielen viestejä.

viiva /vˈiːva/ (n)
linje
  muodoltaan ja ulkoasultaan usein vaihteleva, tavallisesti ympäristöstä väriltään tai sävyltään erottuva juova, piirto, raita, rantu, viiru tms.

viivakoodi /vˈiːvakˌoːdɪ/ (n)
strekkode
  informaation esitysmuoto, jossa tietoalkiot koodataan visuaaliseen, koneellisesti luettavaan muotoon; käytetään muun muassa tuotepakkauksissa tuotteiden tunnistamiseen

viivytys /vˈiːvytys/ (n)
forsinkelse
  jokin joka viivyttää

vika /vˈika/ (n)
skyld
  toimintahäiriö
  virhe, puute

vikkelä /vˈikːelæ/ (adj)
kvikk
  nopea

vikkelästi /vˈikːelˌæstɪ/ (adv)
frisk og rask
  vikkelällä tavalla

viktoriankaijanen /vˈiktorɪˌaŋkaijanen/ (n)
rødhodet dvergpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vilja /vˈilja/ (n)
korn
  ryhmä siemenkasveihin kuuluvia heinäkasveja, joiden siemeniä eli jyviä käytetään ravinnoksi

viljasato /vˈiljasˌato/ (n)
avling
  vilja, joka viljelyksiltä saadaan talteen

viljellä /vˈiljellæ/ (v)
dyrke
  harjoittaa maanviljelyä, myös kasvattaa kasveja kasvihuoneessa tai puutarhassa

viljelmä /vˈiljelmæ/ (n)
kultur
  näytetarkoituksiin kasvatettava eliö tai kudos

viljelykasvi /vˈiljelykˌasvɪ/ (n)
kulturplante
  ihmisen omaa tarkoitustaan varten viljelemä kasvi

vilkas /vˈilkas/ (adj)
opptatt
  runsaasti liikennettä, ihmisiä, liikettä sisältävä; kiireinen

villa /vˈilla/ (n)
ull
  pitkäkarvaisista eläimistä saatava kuitu, jota käytetään tekstiilien raaka-aineena

villakoira /vˈillakˌoira/ (n)
puddel
  eräs nykyisin lähinnä seurakoirana pidettävä koirarotu tai sen yksilö

villakuore /vˈillakˌuore/ (n)
lodde
  (eläintiede) lota, Pohjois-Atlantissa elävä kuorekala.

villapaita /vˈillapˌaita/ (n)
genser
  villalangasta valmistettu paita

villi /vˈillɪ/ (adj)
vill
  sellainen, joka elää luonnonvaraisena; kesytön, villiintynyt

villi /vˈillɪ/ (n)
rasende
  luonnonvaraistaloudessa elävä, ei-korkeakulttuurisen kansan jäsen

villikissa /vˈillɪkˌissa/ (n)
villkatt
  (eläintiede) sama kuin metsäkissa (Felis silvestris)

villisika /vˈillɪsˌika/ (n)
villsvin
  metsäkarju, kesyn sian villinä elävä kantamuoto

vilpitön /vˈilpɪtøn/ (adj)
oppriktig
  aito, rehellinen, jolla ei ole taka-ajatuksia

vilppi /vˈilpːɪ/ (n)
bedrageri
  epärehellinen teko (muiden harhauttamiseksi), harhautus, lievä petos

vilustua /vˈilustˌua/ (v)
bli forkjølt
  kylmettymisen vuoksi tulla viluiseksi ja altistua flunssalle

vino /vˈino/ (adj)
forvridd
  sellainen, joka ei ole pystysuora, eikä vaakasuora; kalteva, vinossa oleva, kallellaan oleva

vinoneliö /vˈinonˌelɪø/ (n)
rombe
  (geometria) tasasivuinen, vinokulmainen suunnikas

vinoviiva /vˈinovˌiːva/ (n)
skråstrek
  välimerkki, joka erottaa kahta vaihtoehtoa; tai. Vastaava symboli /

vinssi /vˈinssɪ/ (n)
vinsj
  kone, nosto- tai vetolaite, jossa vetävä vaijeri tai köysi kiertyy pyörivän telan ympäri

vinttikoira /vˈintːɪkˌoira/ (n)
mynde
  eräs koirarotu

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (adj)
fiolett
  väriltään violetti, violetin värinen, sinipunainen

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (n)
fiolett
  violetti väri:

vipuvaikutus /vˈipuvˌaikutus/ (n)
dra fordel av
  omalle pääomalle vieraalla pääomalla saatava lisätuotto, tuottoa kasvattava vaikutus

virallinen /vˈirallɪnen/ (adj)
offisiell
  jonkin tunnustetun tai julkisen tahon vahvistama

viranomainen /vˈiranomˌainen/ (n)
myndighet
  valtiota tai kuntaa edustava ja valtion määräyksiä noudattava instituutio

virasto /vˈirasto/ (n)
anretning
  yhtenäisesti johdettu pysyvä julkinen yksikkö, jossa työskentelee useita viran- tai toimenhaltijoita muodostaen jonkin viranomaisen

vire /vˈire/ (n)
tone
  heikko tuulenhenkäys, tuulahdus

virhe /vˈirhe/ (n)
feil
  vahingossa väärin mennyt tai tehty asia, erehdys

virheellinen /vˈirheːllɪnen/ (adj)
feilaktig
  sellainen, jossa on virhe

virka /vˈirka/ (n)
funksjon
  yksittäinen, pysyväksi tarkoitettu tehtävä ja erillisellä päätöksellä ko. tehtävän hoitamiseksi julkisoikeudelliseen yhteisöön perustettu palvelussuhde

virkailija /vˈirkailˌija/ (n)
ansatt
  alemmista virkamiehistä ja yksityisyritysten toimihenkilöistä

virkamies /vˈirkamies/ (n)
tjenestemann
  valtion, kunnan tai kirkon palveluksessa oleva viranhaltija, mies tai nainen

virke /vˈirke/ (n)
setning
  yhden tai useamman yhteenkuuluvan lauseen muodostama kielellisen ilmaisun kokonaisuus

virkistys /vˈirkɪstys/ (n)
rekreasjon
  virkistäminen

viro /vˈiro/ (n)
estisk
  Virossa puhuttava itämerensuomalaisiin kieliin kuuluva suomalais-ugrilainen kieli, eesti; kielitunnus: et

virolainen /vˈirolˌainen/ (adj)
estisk
  Virosta peräisin oleva tai Viroon liittyvä

virolainen /vˈirolˌainen/ (n)
estar
  pysyvästi Virossa asuva henkilö

virsi /vˈirsɪ/ (n)
salme
  runomittainen hengellinen laulu

virta /vˈirta/ (n)
flo
  iso(hko) joki
  jatkuvana tapahtuva asia
strøm
  veden virtaus joessa, salmessa tms.
  muun nesteen tai kaasun virtaus
fluks
  yleiset tavat, tottumukset, muodit, trendit yms.

virtahepo /vˈirtahˌepo/ (n)
flodhest
  suurikokoinen laumoissa elävä afrikkalainen nisäkäs (Hippopotamus amphibius), kasvinsyöjä, joka viettää suurimman osan päivästä vedessä

virtalähde /vˈirtalˌæhde/ (n)
strømforsyning
  laite, joka muuntaa verkkosähkön elektroniselle laitteelle sopivaksi

virtapiiri /vˈirtapˌiːrɪ/ (n)
kretsløp
  sähköenergian siirtymisen mahdollistava sähköä tuottavien, johtavien ja kuluttavien komponenttien muodostama kokonaisuus tai tällaisen osa

virtsa /vˈirtsa/ (n)
urin
  elimistön kuona-aine, joka muodostuu munuaisissa ja kulkeutuu sieltä virtsajohdinta pitkin virtsarakkoon, josta se poistuu virtsaputkia pitkin virtsattaessa

virtsaputki /vˈirtsapˌutkɪ/ (n)
urinrør
  putkimainen elin, jota myöten virtsa poistuu elimistöstä; miehillä huomattavasti pidempi kuin naisilla

virtsata /vˈirtsata/ (v)
urinere
  tyhjentää virtsarakkonsa

virvoitusjuoma /vˈirvoitˌusjuoma/ (n)
brus
  virvokkeena nautittava alkoholiton, yleensä tehdasvalmisteinen hiilihapollinen tai hiilihapoton juoma

visa /vˈisa/ (n)
gjettekonkurranse
  tietovisa, visailu, tietokilpailu

visentti /vˈisentːɪ/ (n)
visent, europeisk bison
  eurooppalainen biisoni,

visiiri /vˈisɪːrɪ/ (n)
vesir
  virkamies osmaniajan Turkissa

visio /vˈisɪo/ (n)
åpenbaring
  tulevaisuuden näkemys, myös tulevaisuuden tahdottu yksi tila

viski /vˈiskɪ/ (n)
whisky
  Britteinsaarilta peräisin oleva viljasta tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

vismutti /vˈismutːɪ/ (n)
vismut
  metallinen alkuaine, tunnus Bi

vispilä /vˈispɪlæ/ (n)
visp
  ruoanvalmistuksessa käytettävä väline, jolla vatkataan ainekset kuohkeaksi seokseksi

vitamiini /vˈitamˌiːnɪ/ (n)
vitamin
  kasveille, eläimille ja ihmiselle välttämättömiä orgaanisia yhdisteitä, joita ne tarvitsevat solujen aineenvaihduntaan joko valmiina yhdisteinä tai esiasteina; kasvit syntetisoivat tarvitsemansa vitamiinit itse, eläimet ja ihminen saavat niitä kasveja syömällä tai muita eläimiä ravintona käyttäessään

vitkastella /vˈitkastella/ (v)
somle
  hidastella, aikailla, viivytellä

vitriini /vˈitrɪːnɪ/ (n)
monter
  kaappi tai hylly, jossa tärkeät esineet ovat lasin läpi nähtäville asetettuna

vitsailla /vˈitsailla/ (v)
kødde
  esittää asia leikkisästi, kertoa vitsejä

vitsi /vˈitsɪ/ (n)
vits
  kirjallinen tai suullinen lyhyt humoristinen kertomus

vitsikäs /vˈitsɪkæs/ (adj)
vittig
  hauska, hupaisa

vittu /vˈitːu/ (n)
fitte
  naisen ulkosynnyttimet

vitun /vˈitun/ (adv)
jævla
  korostava sana

viuhka /vˈiuhka/ (n)
vifte
  säleistä ja paperista tai kankaasta tehty, suppuun painuva esine, jolla leyhytellään ilmavirralla kasvoja

viuhkahaukka /vˈiuhkahˌaukːa/ (n)
langhalehauk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viulu /vˈiulu/ (n)
fiolin
  4-kielinen, korkeaäänisin jousisoitin, jolla on keskeinen asema kamari- ja klassisessa orkesterimusiikissa

vohkia /vˈohkɪa/ (v)
kupp
  viedä toisen omaisuutta luvatta

vohla /vˈohla/ (n)
killing
  vuohen poikanen

voi /vˈoi/ (n)
smør
  kermasta kirnuttu kiinteä ravintorasva

voida /vˈoida/ (v)
kunne
  kyetä, pystyä tai saattaa tehdä jotakin

voide /vˈoide/ (n)
krem
  ulkoisesti käytettävä lääke- t. kosmeettinen valmiste

voihkia /vˈoihkɪa/ (v)
stønn
  valittaa tuskissaan

voikukka /vˈoikukːa/ (n)
løvetann
  (erityisesti) eräs voikukkien sukuun kuuluva mykerökukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

voileipä /vˈoileipæ/ (n)
brødskive
  leipäviipale, jonka pinnalle on sivelty voita tai korvaavaa levitettä ja sillä voi olla päällysteenä leikkeleitä tms.

voima /vˈoima/ (n)
kraft
  vuorovaikutus, joka aiheuttaa kiihtyvyyden tai paikallaan pysymisen

voimakas /vˈoimakas/ (adj)
sterk
  henkilö, eläin, moottori tms. jolla on paljon fyysistä voimaa

voimakkaasti /vˈoimakːˌaːstɪ/ (adv)
veldig
  korostetulla voimalla, suurella intensiteetillä

voimalaitos /vˈoimalˌaitos/ (n)
kraftstasjon
  sähkön ja/tai lämmön tuotantolaitos, yleisimmin sähkövoimalaitos

voimasana /vˈoimasˌana/ (n)
ed
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, karkea ja yleensä sopimattomana pidettävä sana; kirosana

voimaton /vˈoimaton/ (adj)
maktesløs
  jolla ei voimaa

voimistelu /vˈoimɪstˌelu/ (n)
gymnastikk
  lihaskuntoa ja notkeutta kehittävä harjoittelu, jumppa

voitonpäivä /vˈoitompˌæivæ/ (n)
Seiersdagen
  toisen maailmansodan Euroopan taisteluiden päättymisen (1945) vuosipäivä. Eri maissa 8. tai 9. toukokuuta.
  eri maissa erilaisia maan historian tärkeiden voittojen vuosipäiviä ja muistopäiviä

voittaa /vˈoitːaː/ (v)
vinne
  olla jssk paras

voittaja /vˈoitːaja/ (n)
vinner
  joka on voittanut jotain

voittamaton /vˈoitːamaton/ (adj)
uovervinnelig
  sellainen, jota ei voi voittaa

voitto /vˈoitːo/ (n)
seier
  taistelussa tai sodassa saavutettava vihollisen lyöminen

vokaali /vˈokaːlɪ/ (n)
vokal
  (yleensä) soinnillinen äänne, jota äännettäessä ilmavirta pääsee etenemään esteettä suun keskilinjalla ja joka voi toimia tavun ytimenä

vokaalisointu /vˈokaːlɪsˌointu/ (n)
vokalharmoni
  Vokaalisointu on kielellinen piirre, joka rajoittaa sanaan sisältyvien vokaalien laatua. Suomessa sanat ovat takavokaalisia tai etuvokaalisia. Vokaalisoinnun vallitessa samassa sanassa voi esiintyä vain etuvokaaleja tai takavokaaleja. Yhdyssanojen osat ovat tässä suhteessa itsenäisiä.

vokalisti /vˈokalˌistɪ/ (n)
vokal
  sanoitettuja tai sanoittamattomia säveliä omalla äänellään tuottava henkilö, erityisesti yhtyeen laulaja tai laulusolisti

vokatiivi /vˈokatˌiːvɪ/ (n)
vokativ
  eräissä kielissä oleva substantiivin sijamuoto, jossa puhuttelun kohteena oleva on; puhuttelusija. Vokatiivia käytetään myös huudahduksissa.

volframi /vˈolframɪ/ (n)
wolfram
  hopeanvalkea metallinen alkuaine, kemiallinen merkki W

voltti /vˈoltːɪ/ (n)
volt
  jännitteen SI-yksikkö

vouhotus /vˈouhotus/ (n)
kjas
  vouhottaminen

vulkaaninen /vˈulkaːnɪnen/ (adj)
vulkansk
  tuliperäinen, tulivuoriin liittyvä

vulva /vˈulva/ (n)
vulva
  häpy, naisen ulkoiset sukupuolielimet

vuo /vˈuo/ (n)
Fluks
  kentän vaikutus pinnan läpi

vuode /vˈuode/ (n)
seng
  valmistettu, yleensä pehmustettu makuupaikka, tavallisesti sängyssä

vuodenaika /vˈuodenˌaika/ (n)
årstid
  vuoden osa, joka perustuu säätilan säännölliseen vaihteluun

vuodenvaihde /vˈuodenvˌaihde/ (n)
årsskifte
  aika jolloin vuosi vaihtuu toiseksi

vuohenputki /vˈuohempˌutkɪ/ (n)
skvallerkål
  (erityisesti) eräs edellisiin kuuluvista lajeista () tai sen yksilö

vuohi /vˈuohɪ/ (n)
geit
  onttosarvinen sorkkaeläin (Caprinae), jonka uroksilla on tyypillisesti suuret sarvet.

vuohinen /vˈuohɪnen/ (n)
ankel
  hevoseläimen jalan osa kavion ja vuohisnivelen välissä, ruunun yläpuolella

vuokraaja /vˈuokraːja/ (n)
leieboer
  henkilö tai muu taho, joka vuokraa jotakin joltakin; vuokranottaja

vuokrata /vˈuokrata/ (v)
leie
  ottaa jokin omaan käyttöön maksamalla omistajalle korvaukseksi vuokraa
  antaa jokin toisen käyttöön korvauksena saatavaa vuokraa vastaan

vuoksi /vˈuoksɪ/ (n)
flo
  vuoroveden korkein vaihe, nousuvesi

vuolas /vˈuolas/ (adj)
stri
  (virtauksesta) voimakas, runsas, nopea, vapaana virtaava

vuolla /vˈuolla/ (v)
snitte
  irrottaa mekaanisesti leikkaamalla lastuja

vuono /vˈuono/ (n)
fjord
  pitkä kapea, usein jyrkkäseinämäinen, syvä ja laakeapohjainen merenlahti

vuorenhuippu /vˈuorenhwˌipːu/ (n)
fjelltopp
  vuoren korkein kohta

vuori /vˈuorɪ/ (n)
fjell, berg
  pinnanmuodostuma, hyvin suuri ja korkea, yleensä kallioinen

vuorijalava /vˈuorɪjˌalava/ (n)
alm
  Suomenkin luonnossa esiintyvä jalavien sukuun kuuluva lehtipuu jota kasvaa myös Suomen luonnossa harvinaisena ()

vuorijono /vˈuorɪjˌono/ (n)
fjellkjede
  jonomainen muodostelma vuoria

vuorikaijanen /vˈuorɪkˌaijanen/ (n)
rødbuket spettepapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuorikiipeily /vˈuorɪkˌiːpeily/ (n)
alpinklatring
  Alpeilta alkanut maailmanlaajuinen harrastus- ja urheilumuoto, jossa tavoitteellisesti liikutaan vuorenrinteillä

vuoriraitakaija /vˈuorɪrˌaitakˌaija/ (n)
stortigerpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoristo /vˈuorɪsto/ (n)
fjellkjede
  useiden toisiinsa liittyvien selvästi erottuvien vuorien muodostama alue

vuoristorata /vˈuorɪstˌorata/ (n)
berg-og-dal-bane
  huvipuistoihin yhtä matkustajavaunua tai useamman vaunun yhdistelmää varten rakennettu nopeasti vaihteleva rata, joka nousee ja laskee erityisesti suunniteltujen muotojen mukaan ja vaunut voivat kääntyä jossain radan vaiheessa myös ylösalaisin

vuoriviirikaija /vˈuorɪvˌiːrɪkˌaija/ (n)
blåmasket vimpelpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoro /vˈuoro/ (n)
etter tur
  jollekin määrätty määräaika, tai sallittu hetki teolle, esimerkiksi pelissä tai keskustelussa

vuorokausi /vˈuorokˌausɪ/ (n)
døgn
  valoisan ja pimeän vaihtelun jakso, 24 tunnin aika edellisestä keskiyöstä seuraavaan keskiyöhön, yö ja päivä, Maan pyörähdys akselinsa ympäri

vuoropuhelu /vˈuoropˌuhelu/ (n)
dialog
  vastavuoroinen keskustelu kahden osapuolen välillä

vuorovaikutus /vˈuorovˌaikutus/ (n)
interaksjon
  kahden (tai useamman) välinen molemminsuuntainen vaikutus, keskinäinen vaikutus

vuorovesi /vˈuorovˌesɪ/ (n)
tidevann
  Maan liikkeistä Aurinkoon nähden ja samanaikaisesti Kuun liikkeistä Maahan nähden aiheutuvien vetovoimien aiheuttama jaksoittainen merenpinnan vaihtelu. Kuun liikkeillä on ilmiöön ratkaiseva vaikutus.

vuorovesiaalto /vˈuorovˌesɪˌaːlto/ (n)
tidevannsbølge
  vuoroveden aiheuttama veden virtaus

vuorovesilukkiutuminen /vˈuorovˌesɪlˌukːiutˌumɪnen/ (n)
bundet rotasjon
  ilmiö, jossa taivaankappaleen kiertoaika keskuskappaleen ympäri ja pyörähdysaika oman akselinsa ympäri ovat vuorovesivoimien vaikutuksesta tahdistuneet keskenään

vuosi /vˈuosɪ/ (n)
år
  aika, jossa Maa kiertää Auringon (lyh. v. tai SI-järjestelmässä a); tätä seuraava ajanlaskun yksikkö

vuosikymmen /vˈuosɪkˌymmen/ (n)
tiår, decennium
  kymmenen vuotta kestävä ajanjakso; erityisesti sellaiset vuosiluvut, jotka ovat viimeistä numeroa lukuun ottamatta samat (esimerkiksi 1960–1969)

vuosiluokka /vˈuosɪlˌuokːa/ (n)
karakter
  yksi peruskoulun luokista, joihin peruskoulu on jaettu

vuosisata /vˈuosɪsˌata/ (n)
århundre
  sadan vuoden jakso, erityisesti sellaiset vuosiluvut, joiden alkuosat (numerot kahta viimeistä lukuun ottamatta) ovat samat

vuosittain /vˈuosɪtːain/ (adv)
årlig
  joka vuosi tapahtuva

vuosittainen /vˈuosɪtːˌainen/ (adj)
årlig
  sellainen mikä esiintyy tai tapahtuu joka vuosi

vuosituhat /vˈuosɪtuhat/ (n)
millennium
  ajanjakso, joka kestää tuhat vuotta

vuota /vˈuota/ (n)
gjemme seg
  kuolleesta eläimestä nyljetty raakanahka

vuotaa /vˈuotaː/ (v)
blø
  valua nestettä reiästä
lekke
  välittää salaista tietoa toiselle osapuolelle

vuoteenoma /vˈuoteːnˌoma/ (adj)
sengeliggende
  sellainen, joka sairauden tai heikkouden takia joutuu pysyttelemään vuoteessa

vuoto /vˈuoto/ (n)
lekkasje
  vuotaminen, kaasun tai nesteen yleensä tarkoitukseton tihkuminen tai valuminen huokosista, raoista tai rei’istä
  salaiseksi tarkoitetun tiedon päätyminen julkisuuteen

vuvuzela /vˈuvutsˌela/ (n)
vuvuzela
  stadiontorvi, trumpettia muistuttava muovinen lelusoitin

vyö /vˈyø/ (n)
belte
  vyötäröllä pidettävä vaatekappale, jolla voidaan sitoa esim. housut tai hame pysymään paremmin päällä ja koristeena

vyöhyke /vˈyøhyke/ (n)
belte
  ominaisuuksien, käyttötarkoituksen, hallinnoinnin tms. mukaan määritelty jotenkin rajallinen alue, seutu, sektori tai pinta

vyölaukku /vˈyølaukːu/ (n)
rumpetaske
  vyötäisille kiinnitettävä pieni laukku

vyömesikko /vˈyømesˌikːo/ (n)
trikolorhonningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vyöruusu /vˈyøruːsu/ (n)
helvetesild
  vesirokkoviruksen aiheuttama kivulias rakkulaihottuma, joka nimensä mukaisesti esiintyy tyypillisesti vyömäisenä keskivartalon iholla jommallakummalla vartalon puolella kehon keskilinjaan rajoittuen

vyötärö /vˈyøtærø/ (n)
midje
  uuma, vartalon kapea kohta lantion yläpuolella vatsan korkeudella

väestö /vˈæestø/ (n)
befolkning
  tietyllä maantieteellisellä alueella elävä ihmispopulaatio

väestönlaskenta /vˈæestˌønlaskˌenta/ (n)
folketelling
  maan tai alueen asukkaiden laskenta, johon liittyy mahdollisesti kysely sosiaalisesta ja taloudellisesta asemasta, kansallisuudesta tai uskonnosta. Välillinen väestölaskenta tehdään tilastoja tarkastelemalla.

väheksyä /vˈæheksˌyæ/ (v)
undervurdere
  pitää vähäisenä, vähäpätöisenä; aliarvioida, halveksia

vähemmistö /vˈæhemmˌistø/ (n)
minoritet
  vähemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, vähemmän kuin puolet

vähemmistökieli /vˈæhemmˌistøkˌielɪ/ (n)
minoritetsspråk
  kieli jota puhuu jonkin alueen kielellinen vähemmistö

vähemmän /vˈæhemmæn/ (adv)
færre
  komparatiivi adverbistä vähän

vähennys /vˈæhennys/ (n)
reduksjon
  vähentämisen toteutus
  se, mitä vähennetään; vähennetty; vähennettävä

vähennyslasku /vˈæhennˌyslasku/ (n)
subtraksjon
  laskutoimitus, jossa oikeanpuoleisen luvun arvosta vähennetään vasemmanpuoleisen luvun arvo

vähentää /vˈæhentæː/ (v)
subtrahere
  tehdä vähennyslaskun merkitty laskutoimitus

vähäinen /vˈæhæinen/ (adj)
liten
  joka ei ole kovin merkittävä

vähän /vˈæhæn/ (adv)
litt
  (ainoastaan) pienessä määrin tai muutama kappale jotakin

vähäpuheinen /vˈæhæpuhˌeinen/ (adj)
stilne
  sellainen, joka puhuu vähän

vähäpätöinen /vˈæhæpætˌøinen/ (adj)
ubetydelig
  merkitykseltään lähes olematon

väite /vˈæite/ (n)
påstand
  kielellinen ilmaus, jonka suhteen kysymys totuudesta ja epätotuudesta on tietyin edellytyksin mielekäs

väittely /vˈæitːely/ (n)
debatt
  keskustelu, jossa esitetään vastakkaisia mielipiteitä

väittää /vˈæitːæː/ (v)
påstå
  kertoa asia totena; inttää, vakuuttaa

väitöskirja /vˈæitøskˌirja/ (n)
tese
  tohtorintutkinnon suorittamiseksi laadittu opinnäytetyö, joka sisältää uutta tieteellistä tietoa ja osoittaa tekijän kykyä itsenäiseen tutkimukseen

väki /vˈækɪ/ (n)
folk
  ihmiset tiettynä kollektiivisena kategoriana; ihmisjoukko jonakin yhteisönä, henkilöstönä tms.

väkipuukko /vˈækɪpˌuːkːo/ (n)
saksofon
  miekkaa lyhyempi ja tikaria pidempi yksiteräinen teräase

väkipyörä /vˈækɪpˌyøræ/ (n)
trinse
  vetämisen ja nostamisen apuneuvona käytettävä urallisen kiekon ja köyden yhdistelmästä muodostuva laite, jota käyttäen voidaan muuttaa vedon suuntaa

väkitukko /vˈækɪtˌukːo/ (adj)
sta
  itsepäinen, omasta tahdostaan ja mielipiteestään tiukasti kiinni pitävä henkilö

väkivalta /vˈækɪvˌalta/ (n)
vold
  ihmiseen tai ihmisryhmään kohdistuva ruumiillinen tai henkinen vahingoittaminen

väkivaltainen /vˈækɪvˌaltainen/ (n)
voldelig
  sellainen, joka käyttää väkivaltaa
  sellainen, jossa käytetään tai johon liittyy väkivaltaa

väli /vˈælɪ/ (n)
rom
  tila, matka tai aika, mikä erottaa kaksi asiaa toisistaan
forskjell
  merkitys, eri vaihtoehtojen vaikutus
intervall
  (monikossa) kahden henkilön tai muun toimijan suhteet

välihuomautus /vˈælɪhˌuomautus/ (n)
stikkord
  lyhyt selitys oman tai toisen henkilön puheenvuoron aikana

väliliha /vˈælɪlˌiha/ (n)
perineum
  peräaukon ja sukupuolielimen välinen kehonosa

välillinen vero /vˈælɪllɪnen vˈero/ (n)
skatt
  verokohteen tuotosta muulta kuin tuotonsaajalta kannettava vero poiketen välittömästä verosta

välilyönti /vˈælɪlˌyøntɪ/ (n)
rom
  sanaväli konekirjoitetussa tekstissä

välimatka /vˈælɪmˌatka/ (n)
avstand
  kahden paikan tai asian välinen etäisyys

väline /vˈælɪne/ (n)
redskap
  esine tai instrumentti, jolla tehdään jotain

välinpitämätön /vˈælɪmpˌitæmætøn/ (n)
likegyldig
  sellainen, joka ei osoita kiinnostusta; piittaamaton

välipala /vˈælɪpˌala/ (n)
mellommåltid
  pieni ateria, joka syödään vuorokauden pääasiallisten aterioiden välissä

välipuhe /vˈælɪpˌuhe/ (n)
avtale
  suullinen tai kirjallinen sopimus, joka usein sisältää varauksia

välittäjä /vˈælɪtːˌæjæ/ (n)
narkolanger
  välimies, henkilö, joka välittää jotakin

välittää /vˈælɪtːæː/ (v)
overføre
  toimittaa jonkin välityksellä
være glad i
  tykätä, pitää; tuntea kiinnostusta tai huolta jostakusta
besette
  pitää huolta
uro
  ottaa huomioon; antaa jnk vaikuttaa emotionaalisesti t. fyysisesti itseen

välittömästi /vˈælɪtːømˌæstɪ/ (adv)
umiddelbart
  ilman ajallista viivettä, heti

välitunti /vˈælɪtˌuntɪ/ (n)
rekreasjon
  koulussa oppituntien välissä oleva tauko

välitys /vˈælɪtys/ (n)
overføring
  välittäminen

välityspalvelin /vˈælɪtˌyspalvelɪn/ (n)
mellomtenar
  palvelin, johon opetaan yhteys varsinaisen resurssin lisältävän palvelimen sijaan, ja joka välittää liikenteen oikealle palvelimelle

välitön vero /vˈælɪtøn vˈero/ (n)
skatt
  suoraan maksettava vero erotuksena välillisestä verosta

väljä /vˈæljæ/ (adj)
innlede
  sellainen, jota äännettäessä kielen selkä on matalalla, jolloin väylä on hyvin avoin

väljähtyä /vˈæljæhtˌyæ/ (v)
-es
  menettää hiilihapponsa (juomasta)

välskäri /vˈælskærɪ/ (n)
feltskjær
  erityisesti sotajoukkojen palveluksessa haavoittuneita hoitanut henkilö

välttämättä /vˈæltːæmˌætːæ/ (adv)
nødvendigvis
  ehdottomasti, ilman muuta

välttämätön /vˈæltːæmætøn/ (adj)
nødvendig
  sellainen, joka täytyy tehdä, kohdata tms.

välttävä /vˈæltːævæ/ (adj)
tilstrekkelig
  riittävä, hyväksyttävä

välähtää /vˈælæhtæː/ (v)
treffe
  saada äkillinen ajatus

vänrikki /vˈænrɪkːɪ/ (n)
sekondløytnant
  alin upseeriarvo maa- ja ilmavoimissa

väri /vˈærɪ/ (n)
farge
  silmään tulevan näkyvän valon spektrin muotoa jäljittelevä subjektiivinen näköaistimus

värikalvo /vˈærɪkˌalvo/ (n)
regnbuehinne
  silmässä värillisenä, yleensä sinisenä, ruskeana tai harmaana, näkyvä rengas mustuaisen ympärillä

värikynä /vˈærɪkˌynæ/ (n)
rødme
  värillinen puinen kynä

värikäs /vˈærɪkæs/ (adj)
fargerik
  pinta tai asia, jossa useita erivärisiä osia lähekkäin

värisokeus /vˈærɪsokeus/ (n)
fargeblindhet
  joillekin ihmisille ominainen tila, jossa väriaisti on häiriintynyt

värisyttää /vˈærɪsˌytːæː/ (v)
skjelve
  aiheuttaa suurista tunnekuohuista johtuvia väristyksiä

värjätä /vˈærjætæ/ (v)
farge
  muuttaa jonkin väriseksi; kiinnittää väriä johonkin, varsinkin kankaaseen

värttinä /vˈærtːɪnæ/ (n)
kniplepinne
  langan kehräämisessä käytetty työkalu

värähdellä /vˈæræhdellæ/ (v)
vibrere
  heilahdella tai tärähdellä jatkuvasti nopeasti. oskilloida

värähtää /vˈæræhtæː/ (v)
vibrere
  heilahtaa, tärähtää

västäräkki /vˈæstærˌækːɪ/ (n)
linerle
  siro pitkäpyrstöinen musta, harmaan ja valkoisen kirjava hyönteisiä syövä västäräkkien heimon pikkulintu ()

väsynyt /vˈæsynyt/ (adj)
trett, trøtt
  levon tai unen tarpeessa oleva; uupunut

väsyttävä /vˈæsytːˌævæ/ (adj)
slitsom
  sellainen, joka väsyttää

väsyttää /vˈæsytːæː/ (v)
bli trett
  saada jonkun henkiset tai ruumiilliset voimat loppumaan, saada väsymään

väsyä /vˈæsyæ/ (v)
trøtne
  menettää henkisiä t. ruumiillisia voimiansa, uupua

vävy /vˈævy/ (n)
svigersønn
  oman lapsen aviomies

väylä /vˈæylæ/ (n)
buss
  tiedonsiirtoyhteys, johon voi liittyä useita laitteita

vääntää /vˈæːntæː/ (v)
bøye
  taivuttaa mutkalle

väärin /vˈæːrɪn/ (adv)
galt
  tarkoituksen vastaisesti, epäasianmukaisesti, väärällä tavalla

väärinkäyttö /vˈæːrɪŋkˌæytːø/ (n)
misbruk
  päihdyttävän lääkeaineen, pesuaineen, kaasusäiliön tms. käyttö päihdeaineena

väärä /vˈæːræ/ (adj)
galt
  ei tarkoitettu, haluttu, toivottu, valittu
  eettisesti tuomittava
ljå
  paikkansapitämätön, epätosi

walesilainen /vˈalesɪlˌainen/ (adj)
walisisk
  Walesista peräisin oleva tai Walesiin liittyvä

walesilainen /vˈalesɪlˌainen/ (n)
waliser
  Walesissa asuva henkilö

warrantti /vˈarrantːɪ/ (n)
forsikre
  option kaltainen johdannainen

watti /vˈatːɪ/ (n)
watt
  tehon, erityisesti sähkötehon, SI-järjestelmän mukainen yksikkö (1 W = 1 J/s), tunnus W.

webbi /vˈebːɪ/ (n)
nett
  WWW, World Wide Web, Internetin hypertekstijärjestelmä

wieniläinen /vˈienɪlˌæinen/ (adj)
wiensk
  Wienistä peräisin oleva

wiki /vˈikɪ/ (n)
wiki
  sisällöltään yleisön muokattavissa oleva Internet-sivusto

x-akseli /ˈæksˈakselɪ/ (n)
x-akse
  vaaka-akseli, koordinaatiston vaakasuuntainen akseli

y-akseli /ˈyːˈakselɪ/ (n)
y-akse
  pystyakseli, koordinaatiston pystysuuntainen akseli

ydin /ˈydɪn/ (n)
kjerne
  esineen sisin tai keskeisin osa; asian keskeisin sisältö
  atomiydin

ydinase /ˈydɪnˌase/ (n)
atomvåpen
  pommi, jonka sytytyksen jälkeisessä fissioreaktiossa raskaat ytimet hajoavat, tai fuusioreaktiossa kevyet ytimet yhtyvät, vapauttaen valtavan määrän energiaa hetkessä räjähtäen voimakkaasti

ydinpommi /ˈydɪmpˌommɪ/ (n)
atombombe
  pommi, jossa käytetään ydinreaktiota räjähdyksen aiheuttavana voimana

ydinvoimalaitos /ˈydɪnvˌoimalˌaitos/ (n)
atomkraftverk
  ydinvoimala; energiaa ydinreaktioilla tuottava voimalaitos

yhdensuuntainen /ˈyhdensˌuːntainen/ (adj)
parallell
  toisen suoran kanssa sellaisessa suhteessa oleva, että ne eivät leikkaa toisiaan

yhdessä /ˈyhdessæ/ (adv)
sammen
  samassa paikassa, seurassa tai ponnistuksessa

yhdiste /ˈyhdɪste/ (n)
union
  unioni, joukko-oppiin liittyvä käsite. Joukkojen A ja B yhdisteeseen kuuluvat ne alkiot, jotka sisältyvät jompaankumpaan tai molempiin joukoista A ja B.

yhdistelmä /ˈyhdɪstˌelmæ/ (n)
forsamling
  kahden tai useamman asian yhteen pantu kokonaisuus

yhdistetty /ˈyhdɪstˌetːy/ (n)
kombinert
  (talviurheilu}** talviurheilulaji, jossa kilpaillaan mäkihypyssä ja maastohiihdossa

yhdistys /ˈyhdɪstys/ (n)
forening
  useiden luonnollisten henkilöiden yhteenliittymä, hallinnollinen organisaatio, joka perustuu näiden henkilöiden keskinäiseen sopimukseen ja sopimuksen perusteella laadittuihin sääntöihin

yhdistää /ˈyhdɪstæː/ (v)
sammenstille
  liittää yhteen, tehdä yhdeksi kokonaisuudeksi

yhdyntä /ˈyhdyntæ/ (n)
kjønnslig omgang
  tapahtuma, jossa penis työnnetään emättimeen tai anukseen ja jossa sitä liikutellaan edestakaisin

yhdysmerkki /ˈyhdysmˌerkːɪ/ (n)
bindestrek
  lyhyt vaakaviiva, jota käytetään tekstissä eräissä yhdyssanoissa ja tavuviivana

yhdysvaltalainen /ˈyhdysvˌaltalˌainen/ (n)
amerikaner
  Yhdysvalloissa asuva, Yhdysvaltain kansalainen

yhdysviiva /ˈyhdysvˌiːva/ (n)
bindestrek
  viivamerkki, jota käytetään yhdyssanoissa silloin kun sanan jälkimmäinen yhdysosa alkaa samalla vokaalilla johon edellinen päättyy, sekä silloin kun yhdyssanan toinen puolisko on erisnimi tai lyhenne

yhtaikainen /ˈyhtaikˌainen/ (adj)
samtidig
  yhtä aikaa tapahtuva, samanaikainen

yhteenlasku /ˈyhteːnlˌasku/ (n)
addisjon
  aritmeettinen laskutoimitus, jossa kaksi lukua yhdistetään kolmanneksi luvuksi niin, että ensimmäisen luvun arvo kasvaa toisen luvun verran

yhteenliittymä /ˈyhteːnlˌiːtːymæ/ (n)
samband
  yleensä yhteisen tarkoituksen tai päämärän toteutumiseksi toimijoiden joukkoa järjestäytyneempi ryhmittymä

yhteensopiva /ˈyhteːnsˌopɪva/ (adj)
forenelig
  jonkin toisen kanssa toimiva/toimeentuleva

yhteensä /ˈyhteːnsæ/ (adv)
i lag
  osatekijät summattuna

yhteenveto /ˈyhteːnvˌeto/ (n)
resumé
  lyhyt, tiivistetty kuvaus jostakin laajasta tekstistä, tapahtumasta tms.

yhteinen /ˈyhteinen/ (adj)
felles
  sellainen, joka on useamman kuin yhden oma tai usealle kuuluva; yhteisomistuksinen; useamman kuin yhden käytössä tai hallussa oleva

yhteiskunnallinen /ˈyhteiskˌunnallɪnen/ (adj)
sosial
  yhteiskuntaan kuuluva tai liittyvä

yhteiskunta /ˈyhteiskˌunta/ (n)
samfunn
  tietyllä maantieteellisellä alueella asuvien ja vuorovaikutuksessa olevien ihmisten muodostaman yhteisö; myös erilaiset instituutiot, poliittiset käytännöt tai valtarakenteet, infrastruktuuri ja kulttuuri ovat osa yhteiskuntaa

yhteismaa /ˈyhteismaː/ (n)
allmenning
  yhteisesti hallittu alue

yhteistyö /ˈyhteistyø/ (n)
samarbeid
  työn tekeminen jonkun muun kanssa

yhteisymmärrys /ˈyhteisˌymmærrys/ (n)
avtale
  laajalti yhteinen näkemys; ajatus siitä että ihmiset tai muut osapuolet ovat samaa mieltä

yhteisö /ˈyhteisø/ (n)
samfunn
  yhteisten etujen tai päämäärien perusteella yhteen luettu ihmisryhmä tai muu joukko

yhtenäinen /ˈyhtenˌæinen/ (adj)
enhetlig
  ehyt, koossa pysyvä

yhteys /ˈyhteys/ (n)
forbindelse
  eri tahojen liittyminen toisiinsa tai niitä yhdistävien tekijöiden olemassaolo
  osapuolten mahdollisuus viestiä eli kommunikoida keskenään
samband
  tilanne, hetki, konteksti

yhteyttäminen /ˈyhteytːˌæmɪnen/ (n)
fotosyntese
  fotosynteesi; biokemiallinen prosessi, jossa kasvisolut tuottavat hiilidioksidista ja vedestä auringon säteilyenergian avulla glukoosia kasvin ravinnoksi

yhtiö /ˈyhtɪø/ (n)
selskap
  yhden tai useamman henkilön taloudellisen edun hankkimiseksi muodostama toiminimellä varustettu yhteenliittymä

yhtye /ˈyhtye/ (n)
band
  musiikkia esittävä yhtymä, laulu t. instrumentaaliryhmä

yhtyä /ˈyhtyæ/ (v)
sammenstille
  kohdata, tulla yhteen
  liittyä johonkin

yhtä /ˈyhtæ/ (adv)
like
  keskenään vastaavasti, saman määrän verran

yhtä aikaa /ˈyhtæ ˈaikaː/ (adv)
samtidig
  samalla hetkellä, samaan aikaan

yhtäkkiä /ˈyhtækːˌiæ/ (adv)
plutselig
  aivan äkisti, aivan odottamatta, silmänräpäyksessä, vailla varoitusta, äkillisesti

yhtälö /ˈyhtælø/ (n)
likning
  kahden matemaattisen lausekkeen väitetty yhtäsuuruus, joka voi olla joko tosi tai epätosi. Merkitään yleensä kirjoittamalla lausekkeet yhtäsuuruusmerkin molemmin puolin. Usein yhtälö sisältää tuntemattomia muuttujia, jotka halutaan ratkaista.

yhtään /ˈyhtæːn/ (adv)
ingen
  (kysymyslauseessa) edes jonkin verran

yhä /ˈyhæ/ (adv)
destillasjonsapparat
  vielä tälläkin hetkellä, edelleen

ykkönen /ˈykːønen/ (n)
én
  yhden numero, numero 1; numerolla yksi merkitty tai järjestetty

yksikielinen /ˈyksɪkˌielɪnen/ (n)
ettspråklig
  sellainen, joka osaa vain yhtä kieltä

yksikkö /ˈyksɪkːø/ (n)
entall
  singulaari, kieliopillinen luku, jota käytetään yhteen olioon viitatessa

yksikkömatriisi /ˈyksɪkːømˌatrɪːsɪ/ (n)
identitetsmatrise
  lävistäjämatriisi, jonka alkiot vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan ovat ykkösiä

yksilö /ˈyksɪlø/ (n)
individ
  populaatioon tai lajiin kuuluva sen yksittäinen us. muista suhteellisesti riippumaton edustaja, yksittäinen organismi
  yksittäinen henkilö

yksilöolio /ˈyksɪlˌøolˌio/ (n)
bestemt
  yleiskäsitteen yksittäinen ilmentymä

yksimielinen /ˈyksɪmˌielɪnen/ (adj)
enig
  ilman vastakkaisia mielipiteitä

yksin /ˈyksɪn/ (adv)
alene
  ilman kenenkään muun seuraa
  ilman apua, yksinään
  vain, yksinomaan

yksinhuoltaja /ˈyksɪnhˌuoltaja/ (n)
aleineforelder
  ainoa lapsen tai lasten huoltaja, äiti tai isä; ei ole avioitunut, on eronnut tai jäänyt leskeksi

yksinkertainen /ˈyksɪŋkˌertainen/ (adj)
enkel
  sellainen, joka ei ole moninkertainen

yksinkertaisesti /ˈyksɪŋkˌertaisˌestɪ/ (adv)
ganske enkelt
  yksinkertaisella tavalla

yksinkertaistaa /ˈyksɪŋkˌertaistaː/ (v)
forenkles
  tehdä yksinkertaiseksi tai yksinkertaisemmaksi

yksinkertaistua /ˈyksɪŋkˌertaistˌua/ (v)
forenkles
  tulla yksinkertaisemmaksi

yksinäinen /ˈyksɪnˌæinen/ (adj)
ensom
  yksin oleva, vailla seuraa

yksinäisyys /ˈyksɪnˌæisyːs/ (n)
ensomhet
  yksin olemisen kokemus

yksipuolinen /ˈyksɪpˌuolɪnen/ (adj)
unilateral
  itsevaltaisesti ilman muiden osapuolien kuuntelemista tehty

yksipyöräinen /ˈyksɪpˌyøræinen/ (n)
etthjulssykkel
  polkupyörää muistuttava kevyt kulkuväline, jossa on vain yksi pyörä

yksisarvinen /ˈyksɪsˌarvɪnen/ (n)
enhjørning
  kuvitteellinen hevonen, jolla on yksi sarvi päälaellaan

yksiselitteinen /ˈyksɪselˌitːeinen/ (adj)
utvilsom
  sellainen jolla on vain yksi selitys

yksisuuntainen tie /ˈyksɪsˌuːntainen tˈie/ (n)
enveiskjøring
  tie, missä kaikkien liikkuminen tapahtuu yhteen ennalta päätettyyn suuntaan, joka on ilmoitettu liikennemerkeillä. Ajoneuvoliikenteessä tie, missä on yksi yhteen suuntaan johtava ajorata

yksittäinen /ˈyksɪtːˌæinen/ (adj)
enkelt
  ainoa lajiaan, erillinen, hajanainen, haja-
  sellainen, joka ilmenee harvakseltaan, sporadinen, hajanainen

yksituumainen /ˈyksɪtˌuːmainen/ (adj)
enig
  yksimielinen

yksityinen /ˈyksɪtˌyinen/ (adj)
enkelt
  yhden- tai kahdenkeskinen; läheisten keskinen, ei julkiseksi tarkoitettu

yksityiselämä /ˈyksɪtˌyiselˌæmæ/ (n)
privatliv
  elämä julkisuuden, virantoimituksen tai muun työnteon ulkopuolella

yksityiskohta /ˈyksɪtˌyiskohta/ (n)
detalj
  yksittäinen seikka tai osa, tarkasti tarkasteltuna havaittava asia, tyypillisesti pieni

yksityisyys /ˈyksɪtˌyisyːs/ (n)
intimitet
  se, että jokin on yksityistä eikä muiden asia; yksityiselämä

yksivuotinen /ˈyksɪvˌuotɪnen/ (adj)
ettårig
  sellainen, joka itää, kukkii, siementää ja kuolee yhden vuoden aikana

yleensä /ˈyleːnsæ/ (adv)
vanligvis
  tavallisesti, useimmiten; yleisesti

yleinen /ˈyleinen/ (adj)
allmenn
  tavallinen; usein käytettävä, usein ilmenevä, toistuva

yleiskustannus /ˈyleiskˌustannus/ (n)
overhead
  välillinen, useimmiten kiinteä kustannus, jota ei voida kohdistaa suoraan tuotteelle

yleisnimi /ˈyleisnˌimɪ/ (n)
appellativ
  appellatiivi, substantiivi, joka kertoo asioiden, esineiden jne. yleisen nimen. Suomen kielessä mm. kielten, viikonpäivien, kuukausien, juhlapäivien, jne. nimet ovat yleisnimiä.

yleisradio /ˈyleisrˌadɪo/ (n)
kringkasting
  instituutio valtioiden sähköisen, yleensä radiolla tapahtuvan joukkotiedottamisen hoitamiseksi. Tavallisesti toiminta jakautuu ääniradio- ja televisiotoimintaan

yleistieto /ˈyleistˌieto/ (n)
allmenndannelse
  yleinen tietämys usealta eri alalta

yleisurheilija /ˈyleisˌurheilˌija/ (n)
friidrettsutøver
  urheilija, joka harrastaa yleisurheilua

yleisurheilu /ˈyleisˌurheilu/ (n)
friidrett
  urheilumuoto, johon kuuluvia lajeja ovat sen säännöissä määrätyt juoksu-, kävely-, heitto- ja hyppylajit sekä näistä muodostetut viestit ja moniottelut

yleisyys /ˈyleisyːs/ (n)
frekvens
  se, että on yleinen; se, miten yleinen jokin on

yleisö /ˈyleisø/ (n)
publikum
  ihmiset, jotka katsovat jotakin tapahtumaa

ylettää /ˈyletːæː/ (v)
rekke
  olla riittävän pitkä(raajainen) johonkin; yltää, ylettyä

ylhäinen /ˈylhæinen/ (adj)
edel
  yhteiskunnallisen hierarkian yläpäähän kuuluva; jalosukuinen, aristokraattinen

ylihuomenna /ˈylɪhˌuomenna/ (adv)
i overmorgen
  huomista seuraavana päivänä

ylihuominen /ˈylɪhˌuomɪnen/ (n)
i overmorgen
  puhumishetkellä seuraavan päivän jälkeinen päivä

ylikulku /ˈylɪkˌulku/ (n)
passasje
  tapahtuma, jossa jokin taivaankappale kulkee toisen taivaankappaleen editse tietyn havainnoitsijan näkösäteeltä katsottuna

ylimielinen /ˈylɪmˌielɪnen/ (adj)
nedlatende
  omasta ylemmyydestään varma, muihin väheksyen suhtautuva

yliopisto /ˈylɪopˌisto/ (n)
universitet
  korkeinta tieteellistä opetusta antava ja tieteellistä perustutkimusta tekevä opetus- ja tutkimuslaitos; korkeinta tieteellistä opetusta antava korkeakoulu

ylioppilas /ˈylɪˌopːɪlas/ (n)
student
  lukion oppimäärän suorittanut henkilö, joka on lisäksi suorittanut lukion loppukokeen eli ylioppilastutkinnon

ylioppilastutkinto /ˈylɪˌopːɪlˌastutkˌinto/ (n)
abitur
  ylioppilastutkintolautakunnan laatima lukion päättötutkinto, ylioppilaskoe, joka mittaa lukiossa saavutettuja tietoja, taitoja ja kypsyyttä

ylipainoinen /ˈylɪpˌainoinen/ (adj)
overvektig
  normaalipainon ylittävä

ylipuhua /ˈylɪpˌuhua/ (v)
overtale
  saada suostumaan; saada kääntämään päänsä

ylipäätään /ˈylɪpˌæːtæːn/ (adv)
overhodet
  ylipäänsä

ylireagoida /ˈylɪrˌeaɡˌoida/ (v)
overreagere
  ottaa kantaa kohtuuttoman vahvasti

ylistävä /ˈylɪstˌævæ/ (adj)
panegyrisk
  joka ylistää

ylistää /ˈylɪstæː/ (v)
rose
  kunnioittaa, kehua, kiittää, erityisesti Jumalaa

ylittää /ˈylɪtːæː/ (v)
krysse
  mennä yli(tse)
passere
  saada aikaan enemmän kuin mitä odotetaan
overgå
  olla enemmän kuin
  ulottua jonkin yli fyysisesti tai ajallisesti

yllä /ˈyllæ/ (adv)
ovenfor
  ilmaisee jonkin sijaintia suunnassa, josta kappaleen ajatellaan putoavan jos se päästettäisiin vapaaksi

ylläpito /ˈyllæpˌito/ (n)
bistand
  organisaatio, joka huolehtii jonkin järjestelmän toiminnasta

ylläpitäjä /ˈyllæpˌitæjæ/ (n)
administrator
  Internet-sivujen ja keskustelufoorumeiden ym. ylläpitoon osallistuva henkilö

yllättäen /ˈyllætːæen/ (adv)
som lyn fra klar himmel
  yllättävästi, arvaamattomasti, odottamattomasti

yllättää /ˈyllætːæː/ (v)
overraske
  aiheuttaa odottamattomalla teolla tai ilmestymisellä hämmennystä jollekulle

yllätyksellinen /ˈyllætˌyksellɪnen/ (adj)
overraskende
  yllättävä

yllätys /ˈyllætys/ (n)
overraskelse
  ilman ennakkovaroitusta tapahtuva asia

ylpeys /ˈylpeys/ (n)
stolthet
  se, että on ylpeä

ylpeä /ˈylpeæ/ (adj)
stolt
  joka pitää tekemiään asioita, itseään tai itseensä liittyviä asioita hyvinä; sanalla on usein negatiivinen kaiku ja sillä voidaan tarkoittaa henkilöä, joka pitää itseään muita parempana

yltäkylläisyys /ˈyltækˌyllæisyːs/ (n)
overflod
  se, että on yltäkylläinen tai yltäkylläistä; materiaalinen runsaus

ylväs /ˈylvæs/ (adj)
edel
  hohdokas, jalo

yläkoulu /ˈylækˌoulu/ (n)
ungdomstrinn
  suomalaisen peruskoulun ylemmät vuosiluokat 7–9; entinen yläaste

ylänköaratti /ˈylæŋkˌøarˌatːɪ/ (n)
gulmaskeparakitt
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

yläosa /ˈylæˌosa/ (n)
isse
  (jalokivet) hiotun jalokiven alaosan ja uuman yläpuolinen osa, kruunu

yläpohja /ˈylæpˌohja/ (n)
tak
  rakennuksen ylimmän kerroksen yläpuolisen rakenteen muodostama rakennusosa, johon ullakottoman rakennuksen vesikaton tukirakenteet ja eristeet voidaan laskea kuuluvaksi

yläpuolella /ˈylæpˌuolella/ (adv)
over
  yllä; yläpuolen suunnassa

ylös /ˈyløs/ (adv)
oppover
  korkeammalle

ylösnousemus /ˈyløsnˌousemus/ (n)
oppstandelse
  kristillinen dogmi Jeesuksen heräämisestä henkiin kuoleman jälkeen

ymmärtää /ˈymmærtæː/ (v)
forstå
  tajuta tai käsittää jokin teksti, puhe tai argumentti
  saada selvää

ympyrä /ˈympyræ/ (n)
sirkel
  ympyräviiva, yhtenäinen viiva, joka kiertää keskipisteen ympäri ja on koko matkaltansa yhtä kaukana keskipisteestä; niiden pisteiden ura, jotka ovat yhtä etäällä ympyrän keskipisteestä

ympyröidä /ˈympyrˌøidæ/ (v)
poser under øynene
  piirtää ympyrä jonkin ympärille

ympäristö /ˈympærˌistø/ (n)
miljø
  itsen ulkopuolinen tila

ympäristöystävällinen /ˈympærˌistøystævˌællɪnen/ (adj)
miljøvennlig
  sellainen, joka ei ole ympäristölle haitaksi tai on ympäristölle vähemmän vahingollinen

ympärysmitta /ˈympærˌysmɪtːa/ (n)
omkrets
  mitta jonkin kappaleen ympäri

ympäröidä /ˈympærˌøidæ/ (v)
poser under øynene
  olla jkn/jnk ympärillä, piirittää jkta/jtak

yrittäjä /ˈyrɪtːˌæjæ/ (n)
entreprenør
  taloudellista riskiä sisältävän liiketoiminnan harjoittaja, yrityksen omistaja

yrittää /ˈyrɪtːæː/ (v)
forsøke
  pyrkiä tavoitteeseen; koettaa tehdä

yritys /ˈyrɪtys/ (n)
forsøk
  toimenpiteet jonkin päämäärän tai tuloksen saavuttamiseksi, kokeilu, joka ei välttämättä onnistu
firma
  liikeyritys; yhden tai useamman henkilön yhdessä harjoittamaa taloudellista toimintaa, jolla tähdätään kannattavaan tulokseen

yritystoiminta /ˈyrɪtˌystoimˌinta/ (n)
forretning
  yrityksen johtaminen erinäisten lakien mukaisesti jotain yhtiömuotoa käyttäen

yrjö /ˈyrjø/ (n)
oppkast
  oksennus

yrtti /ˈyrtːɪ/ (n)
urt
  ruohomainen maustevihannes

yskä /ˈyskæ/ (n)
hoste
  sairaustila, us. jonkin hengitysteiden sairauden oire, jossa yskänrefleksi saa aikaan voimakkaa ja äänekkään ilmapurkauksen keuhkoista

ystävyys /ˈystævyːs/ (n)
vennskap
  ystävysten välillä vallitseva emotionaalinen suhde

ystävä /ˈystævæ/ (n)
venn
  hyvä kaveri

ystävällinen /ˈystævˌællɪnen/ (adj)
vennskapelig
  sellainen, joka on suopea, hyväntahtoinen; ystävän kaltainen

ystävänpäivä /ˈystævˌæmpæivæ/ (n)
Sankt Valentins dag
  eri maissa vietetty juhlapäivä, jota vietetään Suomessa 14. helmikuuta

ystävätär /ˈystævætær/ (n)
venninne
  naisystävä, naispuolinen ystävä

ytterbium /ˈytːerbium/ (n)
ytterbium
  eräs alkuaine

yttrium /ˈytːrium/ (n)
yttrium
  eräs alkuaine

yö /ˈyø/ (n)
natt
  vuorokaudenaika illan ja aamun välissä

yöastia /ˈyøastˌia/ (n)
gryte
  ennen sisävessoja yleinen ulostamisastia öistä tarpeentekoa varten, tavallisesti potta tai kannellinen sanko

yökaija /ˈyøkaija/ (n)
nattpapegøye
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

yökerho /ˈyøkerho/ (n)
diskotek
  viihderavintola, joka on auki yleensä ilta- ja yöaikaan

yököttävä /ˈyøkøtːˌævæ/ (adj)
motbydelig
  inhottava, ällöttävä

yöllä /ˈyøllæ/ (adv)
nattestid
  öiseen aikaan; illan ja aamun välillä

yöpyä /ˈyøpyæ/ (v)
overnatte
  viettää yö jonkun luona, asettua yöksi jonkun luokse

yöpöytä /ˈyøpøytæ/ (n)
nattbord
  sängyn viereen sijoitettu pieni pöytä

zarathustralaisuus /tsˈarathˌustralˌaisuːs/ (n)
zoroastrisme
  1000–700-luvun eaa. välisenä aikana perustettu persialainen, dualistinen uskonto, joka oli Persian valtionuskontona sasanidien aikana

zimbabwelainen /tsˈimbabvelˌainen/ (n)
zimbabwar
  pysyvästi Zimbabwessa asuva henkilö

zirkonium /tsˈirkonium/ (n)
zirkonium
  metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zr

äes /ˈæes/ (n)
harv
  maanpinnan muokkaamiseen ja rikkaruohojen torjuntaan käytettävä maatalouskone

äheltää /ˈæheltæː/ (v)
stønne
  äännellä raskaasti hengittäen jatkuvan ponnistuksen alaisena; ähistä, ähkiä

äidinisä /ˈæidɪnˌisæ/ (n)
bestefar
  isoisä äidin puolelta, äidin isä

äidinkieli /ˈæidɪŋkˌielɪ/ (n)
morsmål
  kieli, jonka lapsi omaksuu ensimmäisenä, tavallisesti vanhemmiltaan kotipiirissään ja useimmiten äidiltään

äidinmaidonkorvike /ˈæidɪnmˌaidoŋkˌorvɪke/ (n)
morsmelkerstatning
  elintarvike, joka on tarkoitettu imeväisen ravinnoksi ensimmäisten elinkuukausien aikana

äidinmaito /ˈæidɪnmˌaito/ (n)
morsmellk
  äidin lapselleen tuottama maito

äidinäiti /ˈæidɪnˌæitɪ/ (n)
bestemor
  isoäiti äidin puolelta, äidin äiti

äijä /ˈæijæ/ (n)
alder
  vanha mies, ukko

äiti /ˈæitɪ/ (n)
mor, mamma, moder
  lapsensa synnyttänyt nainen, biologinen äiti
mor, mamma
  lapsen naispuolinen kasvattaja perheessä, usein biologinen äiti, myös äitipuoli tai otto-äiti

äitiysloma /ˈæitiyslˌoma/ (n)
ferie
  äidille työstä myönnettävä loma raskauden loppuvaiheessa ja synnytyksen jälkeen

äitiyspakkaus /ˈæitiyspˌakːaus/ (n)
boks
  Kelan äitiysavustuksena raskaana olevalle naiselle myöntämä pakkaus, joka sisältää lasten vaatteita sekä muita tarpeellisia tavaroita kuten pyyheliinan, vuodevaatteet, peitteen, makuupussin ja hoitotarvikkeita

äkillinen /ˈækɪllɪnen/ (adj)
plutselig
  sellainen, joka ilmaantuu tai tapahtuu nopeasti ja yleensä yllättäen; yhtäkkinen.

äkkijyrkkä /ˈækːɪjˌyrkːæ/ (adj)
bratt
  hyvin jyrkkä, äkillinen korkeusero

äkkiä /ˈækːɪæ/ (adv)
plutselig
  nopeasti, usein ennakoimattomasti tai yllättäen

äksiisi /ˈæksɪːsɪ/ (n)
bor
  varsinkin armeijassa, toiminnan järjestelmällinen harjoittelu toistamalla jatkuvasti samoja suorituksia

ällöttää /ˈælløtːæː/ (v)
avsky
  saada voimaan pahoin

älykkö /ˈælykːø/ (n)
intellektuell
  älymystöön kuuluva henkilö

älykäs /ˈælykæs/ (adj)
intelligent
  sellainen, joka osoittaa älykkyyttä

älykäs suunnittelu /ˈælykæs sˈuːnnɪtːˌelu/ (n)
intelligent design
  ominaisuus, joka selittyy parhaiten tarkoituksellisuudella, ei ohjaamattomalla tapahtumalla, kuten luonnonvalinnalla.

älyllinen /ˈælyllɪnen/ (adj)
intellektuell
  älyyn liittyvä; älyä korostava
intelligent
  älykäs, jolla on älyä, joka osoittaa älykkyyttä

älypuhelin /ˈælypˌuhelɪn/ (n)
smarttelefon
  matkapuhelin, jossa on perinteisten mobiilipuhelintoimintojen lisäksi aikaisemmin käytössä olleita kämmentietokoneita muistuttavia ominaisuuksia, kuten aikaisempaa enemmän laskentatehoa, suuri näyttö ja kosketukseen perustuva käyttöliittymä

älytä /ˈælytæ/ (v)
kvist
  äkätä, tajuta, hoksata.

ämmä /ˈæmmæ/ (n)
heks
  vanha nainen

ämpäri /ˈæmpærɪ/ (n)
bøtte
  sanko; sylinterin muotoinen, vesitiivis ja yleensä isohko astia, jossa on sanka kantamista varten

änkyttää /ˈæŋkytːæː/ (v)
stamme
  puhua toistaen tavuja tai sanan osia tarpeettomasti

äristä /ˈærɪstæ/ (v)
knurre
  puhua vihaisella äänensävyllä

ärjyntä /ˈærjyntæ/ (n)
brøl
  ärjyminen

ärjähdys /ˈærjæhdys/ (n)
brøl
  ärjähtäminen

ärsyttävä /ˈærsytːˌævæ/ (adj)
irriterende
  aistien välityksellä provosoiva, reagointia aiheuttava. Negatiivista psyykkistä reagointia psyykkisen tai fyysisen provosoinnin avulla aiheuttava.

ärsyttää /ˈærsytːæː/ (v)
erte
  aiheuttaa ärtyminen tai tuottaa ärsyke; stimuloida

ärtyisä /ˈærtyisæ/ (adj)
gretten
  helposti ärtyvä, hermostuva, ärsyyntyvä; kiukkuisa

ässä /ˈæssæ/ (n)
ess
  jossakin tekemisessä erinomainen henkilö

äyri /ˈæyrɪ/ (n)
øre
  alkuaan vanha skandinaavinen painomitta

äyriäinen /ˈæyrɪˌæinen/ (n)
krepsdyr
  (eläintiede) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia (Alajakso ) kiduksilla hengittäviä eläimiä

äyriäiset /ˈæyrɪˌæiset/ (n)
krepsdyr
  (Crustacea) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia, kiduksilla hengittäviä eläimiä

äänenvaimennin /ˈæːnenvˌaimennɪn/ (n)
lyddemper
  laite, jonka tarkoituksena on vaimentaa ääntä, melua

äänenväri /ˈæːnenvˌærɪ/ (n)
tone
  ominaisuus, jonka perusteella kaksi korkeudeltaan, voimakkuudeltaan sekä kestoltaan samankaltaista ääntä kuulostaa erilaiselta

äänestys /ˈæːnestys/ (n)
avstemning
  äänestämisen toteutus, tapahtuma jossa mitataan eri vaihtoehtojen tai henkilöiden kannatus, ja jossa äänestäjät ilmaisevat kantansa ja eniten kannatusta saanut henkilö tai ehdotus valitaan

äänestäjä /ˈæːnestˌæjæ/ (n)
velger
  henkilö joka käyttää äänensä äänestyksessä

äänestää /ˈæːnestæː/ (v)
stemme
  ilmaista kannattavansa jotakuta tai jotakin antamalla äänensä äänestyksessä tai vaalissa
  ratkaista jokin äänestyksellä

äänettömästi /ˈæːnetːømˌæstɪ/ (adv)
stille
  ilman että ääntä kuuluu; ilman ääntä

äänetön /ˈæːnetøn/ (adj)
dritt
  sellainen, josta ei lähde ääntä, täysin hiljainen

ääni /ˈæːnɪ/ (n)
lyd
  ilman tai muun väliaineen välityksellä kulkeva värähtely, jonka ihminen kuulee

ääniaalto /ˈæːnɪˌaːlto/ (n)
lydbølge
  ääneen ja sen olemukseen liittyvä aineessa etenevä pitkittäinen aaltoliike

äänihuuli /ˈæːnɪhˌuːlɪ/ (n)
stemmebånd
  kurkunpäässä molemmin puolin sijaitseva ääntöväylän osa, joka synnyttää ääntä kun niiden välistä kulkeva ilmavirta saa ne värähtelemään

äänikirja /ˈæːnɪkˌirja/ (n)
lydbok
  äänimuotoon tallennettu kirjallinen teos

äänikortti /ˈæːnɪkˌortːɪ/ (n)
lydkort
  tietokoneen laajennuskortti joka on tarkoitettu äänisignaalin tuottamiseen

äänilevy /ˈæːnɪlˌevy/ (n)
spille inn
  mekaaniseen äänen tallentamiseen käytetty kiekko, jonka pinnalle ääni-informaatio on kaiverrettu yhtenäiselle spiraalin muotoiselle uralle, josta informaatio luetaan levyn pyöriessä neulan poikittaisena liikkeenä

äänioikeus /ˈæːnɪˌoikeus/ (n)
stemmerett
  oikeus antaa äänensä äänestyksessä ja siten vaikuttaa äänestystulokseen

äänittää /ˈæːnɪtːæː/ (v)
spille inn
  taltioida ääntä sähköisesti magneettinauhalle tai digitaaliseen muotoon mikrofonilla tai samantyyppisellä laitteella, joka muuttaa ilman värähtelyn sähköiseksi signaaliksi

äänne /ˈæːnne/ (n)
frisk
  puhutun kielen pienin kvalitatiivinen rakenneosa

äännähdys /ˈæːnnæhdys/ (n)
frisk
  äännähtäminen

ääntäminen /ˈæːntæmɪnen/ (n)
uttale
  ääntämys, yksilön tai kieliyhteisön tapa ääntää jotakin kieltä

ääntää /ˈæːntæː/ (v)
uttale
  tehdä äänielimillä liikkeitä, joilla syntyy tietty äänne

äärellisyys /ˈæːrellɪsyːs/ (n)
endelighet
  se, että on äärellinen

äärimmäinen /ˈæːrɪmmˌæinen/ (adj)
ytterst
  mahdollisuuksien rajalla oleva; reunimmaisena oleva; kauimpana tai uloimpana oleva, kaukaisin; viho viimeinen; äärirajalla oleva, radikaalinen.

äärioikeisto /ˈæːrɪˌoikeisto/ (n)
høyreekstremisme
  radikaalisti totalitarismiin pyrkivä osa poliittisesta oikeistosta

öljy /ˈøljy/ (n)
olje
  orgaaninen neste, joka ei ole vesiliukoinen

öljynporauslautta /ˈøljymporˌauslautːa/ (n)
borerigg
  merelle sijoitettu rakennelma, jonka avulla raakaöljyä porataan merenpohjassa olevasta öljylähteestä

öljytä /ˈøljytæ/ (v)
salve
  peittää öljyllä, tahria öljyllä
olje
  voidella öljyllä

öljyvärimaalaus /ˈøljyvˌærɪmˌaːlaus/ (n)
lakk
  maalaus, joka on maalattu öljyväreillä yleensä kiilakehyksiin pingotetulle ja pohjustetulle pellavakankaalle tai muulle kiinteämmälle materiaalille.

örkki /ˈørkːɪ/ (n)
orc
  alun perin J. R. R. Tolkienin romaaneissa esiintyvä, sittemmin erilaisten fantasia- ja tietokonepelien hirviö

ötökkä /ˈøtøkːæ/ (n)
bakterie
  mikä tahansa hyönteinen tai hämähäkkieläin

öykkäri /ˈøykːærɪ/ (n)
bråkmaker
  henkilö, joka öykkäröi; riitaa haastava tai häiriötä aiheuttava huonokäytöksinen henkilö

šaahi /ʃˈaːhɪ/ (n)
sjah
  Persiassa ja Iranissa ennen vuotta 1979 käytössä ollut hallitsijan arvonimi

šaali /ʃˈaːlɪ/ (n)
sjal
  hartioilla pidettävä huivi, hartiahuivi

šamaani /ʃˈamaːnɪ/ (n)
volve
  alkuperäiskulttuureissa henkilö, jonka tehtävänä on toimia parantajana ja henkimaailman asioiden tuntijana; tietäjä, poppamies

šeikki /ʃˈeikːɪ/ (n)
sjeik
  arabiankielinen arvonimi, jonka kirjaimellinen merkitys on perheen tai heimon vanhin ja jota käytetään lisäksi mm. opettajien ja uskollisten johtajien arvonimenä

šokki /ʃˈokːɪ/ (n)
sjokk
  elimistön yhtäkkinen vaikea häiriötila
  järkyttävän yhtäkkisen tapahtuman, ympäristön tai muutoksen aiheuttama voimakas järkytys