suomi-Nederlands FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2020-02-08
language: fi; nl
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

-metri /mˈetrɪ/ (n)
-meter
  mittaukseen käytettävä laite

1. Mooseksen kirja /ˈyksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Genesis
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

2. Mooseksen kirja /kˈaksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Exodus
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

3. Mooseksen kirja /kˈolme mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Levieten, Leviticus
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

4. Mooseksen kirja /nˈeljæ mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Numeri
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

5. Mooseksen kirja /vˈiːsi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Deuteronomium
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

A-duuri /ˈaːdˈuːrɪ/ (n)
A-majeur
  sävellaji, jossa 3 juurisäveltä on ylennetty, ylennetyt sävelet ovat f♯ (fis, joka on submediantti), c♯ (cis, joka on mediantti) ja g♯ (gis, joka on subtoonika), rinnakkaissävellaji fis-molli, sävelet toonikasta subtoonikaan: a, h, cis, d, e, fis, gis

Aachen /ˈaːkhen/ (pn)
Aken
  kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, aivan Belgian ja Alankomaiden rajan tuntumassa

Aamos /ˈaːmos/ (n)
Amos
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aasia /ˈaːsɪa/ (pn)
Azië
  Euroopan ja Tyynen valtameren välissä sijaitseva maanosa, osa Euraasian mannerta

Aatami /ˈaːtamɪ/ (pn)
Adam
  miehen nimi

Abhasia /ˈabhasˌia/ (pn)
Abchazië
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Mustanmeren rannalla Kaukasiassa. Abhasian pääkaupunki on Suhumi.

Abidjan /ˈabɪdjan/ (pn)
Abidjan
  Norsunluurannikon suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki

Abu Dhabi /ˈabu dhˈabɪ/ (pn)
Abu Dhabi
  suurin Arabiemiirikuntien seitsemästä emiraatista
  emiraattinsa ja maan pääkaupunki

Accra /ˈakːra/ (n)
Accra
  Ghanan pääkaupunki

Aceh /ˈaseh/ (pn)
Atjeh
  alue Sumatran saaren pohjoisosassa, Indonesiassa

Addis Abeba /ˈadːɪs ˈabeba/ (pn)
Addis Abeba
  Etiopian pääkaupunki

Aden /ˈaden/ (pn)
Aden
  satamakaupunki Jemenissä Adeninlahden rannalla

Adrianmeri /ˈadrɪˌanmerɪ/ (pn)
Adriatische Zee
  Apenniinien niemimaan ja Balkanin niemimaan välinen Välimeren lahti

Afganistan /ˈafɡanˌistan/ (pn)
Afghanistan
  sisämaanvaltio Aasiassa, pitkältä nimeltään Afganistanin islamilainen tasavalta

Afrikan sarvi /ˈafrɪkan sˈarvɪ/ (pn)
Hoorn van Afrika
  alue, johon kuuluvat Afrikan mantereen koillisosat

Afrikka /ˈafrɪkːa/ (pn)
Afrika
  yksi maapallon maanosista ja mantereista

Aigeianmeri /ˈaiɡeiˌanmerɪ/ (pn)
Egeïsche Zee
  saarten pilkkoma osa Välimerta Kreikan ja Turkin välissä

Aikakirjat /ˈaikakˌirjat/ (n)
Kronieken
  yhteisnimitys kahdelle Vanhan testamentin kirjoista: 1. Aikakirjalle ja 2. Aikakirjalle

Aisopos /ˈaisopos/ (pn)
Aisopos
  (kirjallisuus) eläinsaduistaan tunnettu antiikin Kreikan kirjailija

Ajomies /ˈajomies/ (pn)
Voerman
  Linnunradan pohjoisreunassa Perseuksesta itään sijaitseva navanympärystähdistö

Ala-Baijeri /ˈalabˈaijerɪ/ (pn)
Neder-Beieren
  hallintoalue Saksan Baijerissa

Ala-Itävalta /ˈalaˈitævˌalta/ (pn)
Neder-Oostenrijk
  Itävallan osavaltio

Ala-Saksi /ˈalasˈaksɪ/ (pn)
Nedersaksen
  eräs Saksan osavaltioista

Alankomaat /ˈalaŋkomaːt/ (pn)
Nederland
  eurooppalainen valtio Pohjanmeren rannikolla Länsi-Euroopassa, viralliselta nimeltään Alankomaiden kuningaskunta

Alankomaiden Karibia /ˈalaŋkomˌaideŋ kˈarɪbˌia/ (pn)
Caribisch Nederland, BES-eilanden
  Alankomaiden erillisalue Karibianmerellä

Alankomaiden kuningaskunta /ˈalaŋkomˌaideŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Koninkrijk der Nederlanden
  Alankomaiden virallinen nimi

Albania /ˈalbanˌia/ (pn)
Albanië
  Balkanin niemimaalla, Adrianmeren rannalla sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Tirana

Aleksandria /ˈaleksˌandrɪa/ (pn)
Alexandrië
  kaupunki Egyptissä

Aleksanteri /ˈaleksˌanterɪ/ (pn)
Alexander
  miehen etunimi

Alger /ˈalɡer/ (pn)
Algiers
  Välimeren rannalla sijaitseva Algerian pääkaupunki

Algeria /ˈalɡerˌia/ (pn)
Algerije
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva tasavalta, jonka pääkaupunki on Alger

Alpit /ˈalpɪt/ (pn)
Alpen
  vuorijono Keski-Euroopassa

Amerikan Samoa /ˈamerɪkan sˈamoa/ (pn)
Amerikaans-Samoa
  Yhdysvaltain territorio Polynesiassa eteläisellä Tyynellämerellä

Amerikka /ˈamerˌikːa/ (n)
Amerika
  yksi Maapallon manner sen läntisellä puoliskolla käsittäen Etelä-Amerikan ja Pohjois-Amerikan

Amur /ˈamur/ (pn)
Amoer
  Kaukoidässä virtaava joki, joka saa alkunsa Koillis-Kiinan vuorilta ja virtaa Venäjän kaukoidän ja Kiinan Mantšurian rajalla kunnes laskee Ohotanmereen Nikolajevskin kaupungin kohdalla

Andalusia /ˈandalˌusɪa/ (pn)
Andalusië
  itsehallintoalue eteläisessä Espanjassa

Andorra /ˈandorra/ (pn)
Andorra
  pieni tasavaltainen ruhtinaskunta Ranskan ja Espanjan välisellä alueella, Andorran ruhtinaskunta

Angola /ˈaŋŋola/ (pn)
Angola
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Antigua ja Barbuda /ˈantɪɡˌua ja bˈarbuda/ (pn)
Antigua en Barbuda
  kahdesta saaresta, Antiguasta ja Barbudasta, sekä Redonda-luodosta koostuva saarivaltio Karibialla, Länsi-Intian Pienillä Antilleilla

Antwerpen /ˈantverpen/ (pn)
Antwerpen
  kaupunki Pohjois-Belgiassa Flanderissa

Apostolien teot /ˈapostolien tˈeot/ (n)
Handelingen van de apostelen
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Arabian niemimaa /ˈarabɪan nˈiemɪmaː/ (pn)
Arabisch Schiereiland
  suuri niemimaa Lähi-idässä, jolla sijaitsevat seuraavat valtiot: Saudi-Arabia, Jemen, Oman, Arabiemiirikunnat, Qatar ja Bahrain

Arabiemiirikunnat /ˈarabˌiemɪːrɪkˌunnat/ (pn)
Verenigde Arabische Emiraten
  Persianlahdella, Lähi-idässä sijaitseva seitsemästä emiirikunnasta muodostuva valtio, Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (pn)
Aragón
  itsehallintoalue Koillis-Espanjassa

Argentiina /ˈarɡentˌiːna/ (pn)
Argentinië
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Buenos Aires ja virallinen nimi Argentiinan tasavalta

Arkangeli /ˈarkaŋŋˌelɪ/ (pn)
Archangelsk
  kaupunki Pohjois-Venäjällä

Armenia /ˈarmenˌia/ (pn)
Armenië
  tasavalta Kaukasiassa, virallisesti Armenian tasavalta

Aspergerin oireyhtymä /ˈasperɡerɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
syndroom van Asperger
  autismin kirjoon kuuluva neurobiologinen keskushermoston kehityshäiriö

Assyria /ˈassyrˌia/ (pn)
Assyrische Rijk, Assyrië
  assyrialaisten muinainen Tigrisin varrella sijainnut valtakunta, jonka pääkaupunki oli Assur

Ateena /ˈateːna/ (pn)
Athene
  Kreikan pääkaupunki ja suurin kaupunki

Atlantin valtameri /ˈatlantɪn vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Atlantische Oceaan
  valtameri, joka erottaa Amerikan Afrikasta ja Euroopasta

Aurinko /ˈaurɪŋko/ (pn)
Zon, zon
  kahdeksanplaneettaisen aurinkokuntamme, jossa kotiplaneettamme Maa sijaitsee, keskustähti

Aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (pn)
zonnestelsel
  Aurinko ja kahdeksan planeettaa sekä muita pienempiä taivaankappaleita

Australia /ˈaustraːlˌia/ (pn)
Australië
  Maapallon pienin, merien ympäröimä maanosa eteläisellä pallonpuoliskolla

Azerbaidžan /ˈatserbˌaidʒan/ (pn)
Azerbeidzjan
  Kaukasiassa, Kaspianmeren rannalla sijaitseva valtio, Azerbaidžanin tasavalta, jonka pääkaupunki on Baku

Azorit /ˈatsorɪt/ (pn)
Azoren
  Atlantilla sijaitseva Portugalille kuuluva autonominen saariryhmä

Baden-Württemberg /bˈadenvˈyrtːemberɡ/ (pn)
Baden-Württemberg
  Saksan lounaisosassa sijaitseva osavaltio

Bagdad /bˈaɡdad/ (pn)
Bagdad
  Irakin pääkaupunki

Bahama /bˈahama/ (pn)
Bahama's
  saarivaltio Amerikassa, Atlantin valtameressä

Bahrain /bˈahrain/ (pn)
Bahrein
  kuningaskunta Lähi-idässä, Persianlahdella

Baijeri /bˈaijerɪ/ (pn)
Beieren
  Saksan liittotasavallan eteläinen osavaltio, jonka pääkaupunki on München

Baku /bˈaku/ (pn)
Bakoe
  Kaspianmeren rannalla sijaitseva Azerbaidžanin pääkaupunki

Bangladesh /bˈaŋladesh/ (pn)
Bangladesh
  Gangesin ja Brahmaputran suistossa sijaitseva valtio Aasiassa, virallisesti Bangladeshin kansantasavalta

Barbados /bˈarbados/ (pn)
Barbados
  Karibianmerellä, Atlantilla sijaitseva Pieniin Antilleihin kuuluva saarivaltio

Barcelona /bˈarselˌona/ (pn)
Barcelona
  kaupunki Kataloniassa, koillisessa Espanjassa, Katalonian pääkaupunki

Baskimaa /bˈaskɪmaː/ (pn)
Baskenland
  itsehallintoalue Pohjois-Espanjassa

Belgia /bˈelɡɪa/ (pn)
België
  eurooppalainen liittovaltio Pohjanmeren rannikolla, Belgian kuningaskunta, jonka pääkaupunki on Bryssel

Belgian Kongo /bˈelɡɪaŋ kˈoŋŋo/ (pn)
Belgisch-Kongo
  Kongon demokraattisesta tasavallasta käytetty nimi ajalta, jolloin se oli Belgian siirtomaana

Belgian kuningaskunta /bˈelɡɪaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Koninkrijk België
  Belgian virallinen nimi.

Belgrad /bˈelɡrad/ (pn)
Belgrado
  Serbian pääkaupunki

Belize /bˈelɪtse/ (pn)
Belize
  Kansainyhteisön jäsenvaltio Keski-Amerikassa

Belutšistan /bˈelutʃˌistan/ (pn)
Beloetsjistan
  Iranin ylängön kaakkoisosan käsittävä belutšien asuttama alue, johon kuuluu alueita Lounais-Pakistanissa, Kaakkois-Iranissa ja Lounais-Afganistanissa

Benin /bˈenɪn/ (pn)
Benin
  tasavalta Afrikassa, Beninin tasavalta

Bereniken hiukset /bˈerenɪken hˈiukset/ (pn)
Hoofdhaar
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla Ison Karhun lähellä

Berliini /bˈerlɪːnɪ/ (pn)
Berlijn
  Saksan pääkaupunki

Bern /bˈern/ (pn)
Bern
  Sveitsin pääkaupunki

Betlehem /bˈetlehem/ (pn)
Bethlehem
  Länsirannalla sijaitseva kaupunki, joka Raamatun mukaan on Israelin kuninkaan Daavidin syntymä- ja kotikaupunki ja Jeesuksen syntymäpaikka

Bhutan /bhˈutan/ (pn)
Bhutan
  pieni sisämaavaltio Himalajalla Intian ja Kiinan välissä, Bhutanin kuningaskunta

Biškek /bˈiʃkek/ (pn)
Bisjkek
  Kirgisian pääkaupunki, vuosina 1926–1991 nimellä Frunze tunnettu

Bolivia /bˈolɪvˌia/ (pn)
Bolivia
  tasavalta Etelä-Amerikassa, pitkältä nimeltään Bolivian monikansainen valtio

Borneo /bˈorneo/ (pn)
Borneo
  Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa sijaitseva maailman kolmanneksi suurin saari. Borneon eteläosat (Kalimantan) kuuluvat Indonesialle, pohjoisosat Bruneille ja Malesialle.

Bosnia ja Hertsegovina /bˈosnɪa ja hˈertseɡˌovɪna/ (pn)
Bosnië en Herzegovina
  Bosnia-Hertsegovina, Balkanilla, Euroopassa sijaitseva valtio.

Botswana /bˈotsvana/ (pn)
Botswana
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio, jonka naapurit ovat Namibia lännessä, Sambia pohjoisessa, Zimbabwe idässä ja Etelä-Afrikka etelässä

Brasilia /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brazilië
  valtio Etelä-Amerikassa, Brasilian liittotasavalta

Brasília /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brasilia
  Brasilia, Brasilian liittovaltion pääkaupunki

Bretagne /brˈetaɡne/ (pn)
Bretagne
  Luoteis-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rennes

Britannia /brˈitannˌia/ (pn)
Britannië
  Yhdistyneestä kuningaskunnasta käytetty lyhyt nimitys

Britteinsaaret /brˈitːeinsˌaːret/ (pn)
Britse Eilanden
  Atlantin valtameren ja Pohjanmeren välinen saariryhmä luoteisessa Euroopassa

Brittiläinen Kolumbia /brˈitːɪlˌæineŋ kˈolumbˌia/ (pn)
Brits Columbia
  provinssi Kanadan länsirannikolla

Brittiläiset Neitsytsaaret /brˈitːɪlˌæiset nˈeitsytsˌaːret/ (pn)
Britse Maagdeneilanden
  50 saaren ja luodon ryhmä Karibianmeren koillisosassa, Puerto Ricon itäpuolella

Brunei /brˈunei/ (pn)
Brunei
  sulttaanikunta, joka sijaitsee Borneon saarella Kaakkois-Aasiassa.

Bryssel /brˈyssel/ (pn)
Brussel
  Belgian pääkaupunki ja Euroopan unionin tosiasiallinen pääkaupunki

Bukarest /bˈukarest/ (pn)
Boekarest
  Romanian pääkaupunki

Bulgaria /bˈulɡarˌia/ (pn)
Bulgarije
  tasavalta Balkanilla, Euroopassa, Bulgarian tasavalta

Bulgarian tasavalta /bˈulɡarɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Bulgarije
  Bulgarian valtion virallinen nimi.

Burgundi /bˈurɡundɪ/ (pn)
Bourgondië
  Keski-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Dijon; nykyisin osa Burgundi-Franche-Comtéa

Burjatia /bˈurjatˌia/ (pn)
Boerjatië
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Siperiassa Baikaljärven rannalla. Burjatian pääkaupunki on Ulan-Ude.

Burundi /bˈurundɪ/ (pn)
Burundi
  tasavalta Afrikassa, Burundin tasavalta

Bysantin valtakunta /bˈysantɪn vˈaltakˌunta/ (pn)
Byzantijnse Keizerrijk
  Rooman valtakunnasta jäljelle jäänyt itäinen osa, Itä-Rooma, jonka pääkaupunki oli Konstantinopoli

Böömi /bˈøːmɪ/ (pn)
Bohemen
  nykyään Tšekissä sijaitseva historiallinen alue Keski-Euroopassa

C-duuri /sˈeːdˈuːrɪ/ (n)
C-majeur
  duurisävellaji, jonka perussävel (toonika) on c ja perussointu C-duuri; sävellajimerkinnässä yhtäkään säveltä ei ole alennettu tai ylennetty; rinnakkaissävellaji a-mollille; sävelet toonikasta subtoonikaan: c, d, e, f, g, a, h

CD-soitin /sˈeːdˌeːsˈoitɪn/ (n)
cd-speler
  musiikkisoitin, joka toistaa CD-levyjä

Chile /khˈile/ (pn)
Chili
  tasavalta Etelä-Amerikassa, Chilen tasavalta

Chilen tasavalta /khˈilen tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Chili
  Chilen valtion virallinen nimi.

Cookinsaaret /kˈoːkɪnsˌaːret/ (pn)
Cookeilanden
  eräs Uudelle-Seelannille kuuluva saariryhmä Tyynellä valtamerellä

DVD-levy /dˈeːvˌeːdˌeːlˈevy/ (n)
dvd
  DVD, optinen datan tallennusväline ja elokuvien levitysmedia; CD-levyn seuraaja, tallennuskapasiteetiltaan suurempi

Dalmatia /dˈalmatˌia/ (pn)
Dalmatië
  alue Kroatiassa, Adrianmeren itärannikolla

Damaskos /dˈamaskos/ (pn)
Damascus
  Syyrian pääkaupunki

Dardanellit /dˈardanˌellɪt/ (pn)
Dardanellen
  Marmaranmeren ja Aigeianmeren välinen salmi luoteisessa Turkissa

Delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (pn)
Dolfijn
  Kotkan ja Pegasuksen välissä pohjoisella taivaalla sijaitseva pieni tähdistö

Dominica /dˈomɪnˌika/ (pn)
Dominica
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, Dominican liittovaltio.

Dominikaaninen tasavalta /dˈomɪnɪkˌaːnɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Dominicaanse Republiek
  tasavalta Karibialla, Väli-Amerikassa

Downin oireyhtymä /dˈovnɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
downsyndroom
  trisomia 21 -kromosomihäiriö

Dresden /drˈesden/ (pn)
Dresden
  itäisessä Saksassa sijaitseva kaupunki, Saksin pääkaupunki

Dušanbe /dˈuʃanbe/ (pn)
Doesjanbe
  Tadžikistanin pääkaupunki, vuoteen 1961 Stalinabad

Ecuador /ˈekuador/ (pn)
Ecuador
  tasavalta Etelä-Amerikan Tyynenmeren rannikolla ekvaattorin molemmin puolin, virallisesti Ecuadorin tasavalta.

Edinburgh /ˈedɪnburɡh/ (pn)
Edinburgh
  Skotlannin itärannikolla sijaitseva vanha kaupunki, Skotlannin pääkaupunki

Efesolaiskirje /ˈefesolˌaiskɪrje/ (n)
Efeziërs
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Efesos /ˈefesos/ (pn)
Efeze
  kaupunki nykyisessä Turkissa

Egypti /ˈeɡyptɪ/ (pn)
Egypte
  tasavalta Afrikan koillisosassa, Egyptin arabitasavalta

El Salvador /ˈel sˈalvador/ (pn)
El Salvador
  tasavalta Keski-Amerikassa

Englannin kanaali /ˈeŋlannɪŋ kˈanaːlɪ/ (pn)
Het Kanaal
  Atlantin valtamereltä Pohjanmerelle johtava vesiyhteys, joka erottaa Ison-Britannian saaren Pohjois-Ranskasta

Englanti /ˈeŋlantɪ/ (pn)
Engeland
  Ison-Britannian saaren eteläosan kattava maa; kuningaskunta, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan

Eritrea /ˈerɪtrˌea/ (pn)
Eritrea
  Punaisenmeren rannalla Koillis-Afrikassa, Afrikan sarvessa sijaitseva valtio

Espanja /ˈespanja/ (pn)
Spanje
  kuningaskunta eteläisessä Euroopassa

Esra /ˈesra/ (pn)
Ezra, Esra
  edellisessä keskeinen henkilö: eräs juutalainen kirjanoppinut ja pappi

Etelä-Afrikan tasavalta /ˈetelæˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Zuid-Afrika
  Etelä-Afrikan valtion virallinen nimi

Etelä-Afrikka /ˈetelæˈafrɪkːa/ (pn)
Zuid-Afrika
  Afrikan mantereen eteläosassa sijaitseva valtio, Etelä-Afrikan tasavalta

Etelä-Amerikka /ˈetelæˈamerˌikːa/ (pn)
Zuid-Amerika
  eteläosa Amerikan mantereesta, yksi maanosista

Etelä-Australia /ˈetelæˈaustraːlˌia/ (pn)
Zuid-Australië
  yksi Australian osavaltioista

Etelä-Carolina /ˈetelækˈarolˌina/ (pn)
Zuid Carolina
  Yhdysvaltain osavaltio maan itäosassa

Etelä-Eurooppa /ˈetelæˈeuroːpːa/ (pn)
Zuid-Europa
  Pyreneitten, Apenniinien ja Balkanin niemimaiden ja niihin kuuluvien saarten muodostama alue, Euroopan eteläisin osa

Etelä-Korea /ˈetelækˈorea/ (pn)
Zuid-Korea
  Aasiassa, Korean niemimaalla sijaitseva valtio, jonka virallinen nimi on Korean tasavalta.

Etelä-Ossetia /ˈetelæˈossetˌia/ (pn)
Zuid-Ossetië
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Kaukasiassa. Etelä-Ossetian pääkaupunki on Tshinval.

Etelä-Sudan /ˈetelæsˈudan/ (pn)
Zuid-Soedan
  Sudanista vuonna 2011 itsenäistynyt valtio Afrikassa

Etiopia /ˈetɪˌopɪa/ (pn)
Ethiopië
  liittovaltio itäisessä Afrikassa, Etiopian demokraattinen liittovaltio

Euraasia /ˈeuraːsˌia/ (pn)
Eurazië
  Maapallon suurin manner, jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyyni valtameri; siihen kuuluvat Euroopan, Lähi-idän ja Aasian maanosat

Euroopan unioni /ˈeuroːpan ˈunɪˌonɪ/ (pn)
Europese Unie
  suuren osan Eurooppaa käsittävä valtioiden yhteenliittymä, johon myös Suomi kuuluu

Eurooppa /ˈeuroːpːa/ (pn)
Europa
  yksi maapallon maanosista

Falklandinsaaret /fˈalklandˌinsaːret/ (pn)
Falklandeilanden
  Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saaristo Etelä-Amerikassa

Fennoskandia /fˈennoskˌandɪa/ (pn)
Baltisch schild
  alue, johon kuuluvat Skandinavia, Kuolan niemimaa, Karjala sekä Suomi

Fidži /fˈidʒɪ/ (pn)
Fiji
  Oseaniassa sijaitseva saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Fidžin tasavalta

Filemon /fˈilemon/ (n)
Filemon
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Filippiinit /fˈilɪpːˌiːnɪt/ (pn)
Filipijnen
  tasavalta, jonka alue muodostuu Tyynellä valtamerellä Etelä-Kiinan meren itäpuolella olevasta Filippiinien saaristosta, Filippiinien tasavalta.

Filippiläiskirje /fˈilɪpːɪlˌæiskɪrje/ (n)
Filippenzen
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Firenze /fˈirentse/ (pn)
Florence
  maakunta Toscanassa Keski-Italiassa

Flanderi /flˈanderɪ/ (pn)
Vlaanderen
  historiallinen alue Pohjanmeren rannalla nykyisen Belgian, Ranskan ja Alankomaiden alueella

Florida /flˈorɪda/ (pn)
Florida
  Yhdysvaltain kaakkoisosan niemimaalla sijaitseva osavaltio, jonka pääkaupunki on Tallahassee ja suurin kaupunki Jacksonville

Friisia /frˈiːsɪa/ (pn)
Fraislaand
  Friisinmaa, friisien perinteistä asuma-aluetta, rannikkoalue Pohjanmeren kaakkoisosassa Hollannin luoteisosasta Tanskan rajalle

Friisinmaa /frˈiːsɪnmaː/ (pn)
Friesland
  yksi Alankomaiden provinsseista. Friisinmaan pääkaupunki on Leeuwarden.

Färsaaret /fˈærsaːret/ (pn)
Faeröer
  Tanskaan kuuluva saariryhmä Atlantin valtameressä. Färsaarten pääkaupunki on Tórshavn.

Gabon /ɡˈabon/ (pn)
Gabon
  Afrikassa sijaitseva valtio

Galatalaiskirje /ɡˈalatalˌaiskɪrje/ (n)
Galaten
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Galilea /ɡˈalɪlˌea/ (pn)
Galilea
  nykyisessä Israelissa sijaitseva ylänköalue

Galitsia /ɡˈalɪtsˌia/ (pn)
Galicië
  alue nykyisessä Puolassa ja Ukrainassa

Gallia /ɡˈallɪa/ (pn)
Gallië
  gallialaisten, kelttien muinaisen pääheimon, kotimaa

Gambia /ɡˈambɪa/ (pn)
Gambia
  tasavalta Afrikassa, Gambian tasavalta

Gazan kaista /ɡˈatsaŋ kˈaista/ (pn)
Gazastrook
  Välimeren rannikolla sijaitseva, Israelin ympäröimä ja Egyptiin rajoittuva palestiinalaishallinnon alue, jonka merkittävin kaupunki on Gaza

Gdańsk /ɡdˈansk/ (pn)
Danswijk
  satamakaupunki Pohjois-Puolassa

Geneve /ɡˈeneve/ (pn)
Genève
  kaupunki Sveitsissä

Genova /ɡˈenova/ (pn)
Genua
  Italian Ligurian hallinnollisen alueen pääkaupunki

Georgia /ɡˈeorɡˌia/ (pn)
Georgië
  valtio Etelä-Kaukasiassa, entiseltä nimeltään Gruusia; pääkaupunki Tbilisi
  Yhdysvaltojen osavaltio

Ghana /ɡhˈana/ (pn)
Ghana
  tasavalta Afrikassa, Ghanan tasavalta

Golgin laite /ɡˈolɡɪn lˈaite/ (n)
golgiapparaat
  eläinsolun soluelin, joka muokkaa, lajittelee ja pakkaa proteiineja

Granada /ɡrˈanada/ (pn)
Granada
  Andalusiassa, Etelä-Espanjassa sijaitseva kaupunki

Grenada /ɡrˈenada/ (pn)
Grenada
  Karibianmerellä, Länsi-Intian eteläosassa sijaitseva valtio, Grenadan kuningaskunta

Grönlanninmeri /ɡrˈønlannˌinmerɪ/ (pn)
Groenlandzee
  merialue Grönlannin, Huippuvuorten ja Islannin välissä Pohjoisella jäämerellä

Grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (pn)
Groenland
  Pohjois-Amerikan koillispuolella sijaitseva, Tanskan kuningaskuntaan kuuluva, pääasiassa jään peittämä maailman suurin saari, jonka pääkaupunki on Nuuk

Guam /ɡˈuam/ (pn)
Guam
  Yhdysvalloille kuuluva saari Tyynellämerellä

Guinea /ɡwˈinea/ (pn)
Guinee
  Länsi-Afrikassa sijaitseva valtio, pitkältä nimeltään Guinean tasavalta, jonka rajanaapureita ovat Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Mali, Senegal ja Guinea-Bissau.

Guinea-Bissau /ɡwˈineabˈissau/ (pn)
Guinee-Bissau
  tasavalta Länsi-Afrikassa Atlantin valtameren rannalla.

Göteborg /ɡˈøteborɡ/ (pn)
Gotenburg
  Ruotsin toiseksi suurin kaupunki

Haag /hˈaːɡ/ (pn)
Den Haag
  kaupunki Alankomaissa, maan hallinnollinen, muttei virallinen pääkaupunki, myös useiden kansainvälisten järjestöjen sijaintipaikka

Habakukin kirja /hˈabakukɪŋ kˈirja/ (n)
Habakuk
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haggain kirja /hˈaɡːaiŋ kˈirja/ (n)
Haggai
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haiti /hˈaitɪ/ (pn)
Haïti
  tasavalta Hispaniolan saarella Karibialla, Dominikaanisen tasavallan rajanaapuri

Hampuri /hˈampurɪ/ (pn)
Hamburg
  kaupunki Saksassa

Hannover /hˈannover/ (pn)
Hannover
  saksalainen suurkaupunki, Ala-Saksin pääkaupunki

Hansenin tauti /hˈansenɪn tˈautɪ/ (n)
ziekte van Hansen
  lepra, spitaali

Harppi /hˈarpːɪ/ (pn)
Passer
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Havaiji /hˈavaijɪ/ (pn)
Hawaï
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saariryhmä ja Yhdysvaltain osavaltio

Havanna /hˈavanna/ (pn)
Havana
  Kuuban pääkaupunki

Helsinki /hˈelsɪŋkɪ/ (pn)
Helsinki
  Suomenlahden rannalla, Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva Suomen pääkaupunki

Heprealaiskirje /hˈeprealˌaiskɪrje/ (pn)
Hebreeërs
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Herra /hˈerra/ (pn)
Heer
  kristinuskon ja juutalaisuuden jumalan kunnioittava nimitys

Hesekiel /hˈesekiel/ (pn)
Ezechiël
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hessen /hˈessen/ (pn)
Hessen
  Saksan liittotasavallan osavaltio maan keskiosassa. Sen pääkaupunki on Wiesbaden ja suurin kaupunki Frankfurt.

Higgsin bosoni /hˈiɡːsɪn bˈosonɪ/ (n)
Higgsboson
  alkeishiukkanen, jonka spin on 0 ja joka antaa massan muille hiukkasille

Hollanti /hˈollantɪ/ (pn)
Holland
  Alankomaat, valtio Euroopassa

Hongkong /hˈoŋkoŋ/ (pn)
Hongkong
  Kiinan rannikolla sijaitseva erityishallintoalue

Hoosea /hˈoːsea/ (n)
Hosea
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hormuzinsalmi /hˈormutsˌinsalmɪ/ (pn)
Straat van Hormuz
  Persianlahden ja Omaninlahden toisistaan erottava salmi

Huippuvuoret /hwˈipːuvˌuoret/ (pn)
Spitsbergen
  Norjalle kuuluva saaristo Euroopan pohjoisosassa

Härkä /hˈærkæ/ (pn)
Stier
  (astrologia) yksi kahdestatoista horoskooppimerkistä.

IP-osoite /ˈiːpˌeːˈosoite/ (n)
IP-adres
  numerosarja, jonka perusteella IP-paketti löytää perille Internetissä

Ibiza /ˈibɪtsa/ (pn)
Ibiza
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Indonesia /ˈindonˌesɪa/ (pn)
Indonesië
  lukuisasta joukosta saaria koostuva valtio Kaakkois-Aasiassa, Indonesian tasavalta

Intia /ˈintɪa/ (pn)
Indië, India
  suuri liittovaltio Aasian eteläosassa

Intian valtameri /ˈintɪan vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Indische Oceaan
  Aasian, Antarktiksen ja Australian välillä oleva maailman kolmanneksi suurin merialue

Iran /ˈiran/ (pn)
Iran
  valtio Lähi-idässä Kaspianmeren ja Persianlahden välissä, aiemmin Persia

Irish coffee /ˈirɪsh kˈoffeː/ (n)
#Hollanti
  alkoholijuoma, jonka aineksia ovat kahvi, irlantilainen viski, sokeri ja kerma

Irkutsk /ˈirkutsk/ (pn)
Irkoetsk
  kaupunki Etelä-Siperiassa Venäjällä Baikaljärveen laskevan Angaran rannalla

Irlannin tasavalta /ˈirlannɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Ierland
  Irlannista joissain yhteyksissä käytetty nimi, jolla ei ole virallista asemaa

Irlanti /ˈirlantɪ/ (pn)
Ierland
  Britteinsaariin kuuluva saari Atlantin valtameressä ja saarella sijaitseva saarivaltio Länsi-Euroopassa

Islanti /ˈislantɪ/ (pn)
IJsland
  saarivaltio Atlantin valtameren keskivaiheilla, Pohjois-Euroopassa, Islannin tasavalta

Iso karhu /ˈiso kˈarhu/ (pn)
Grote Beer
  tähdistö lähellä pohjoista taivaannapaa

Iso-Britannia /ˈisobrˈitannˌia/ (pn)
Groot-Brittannië
  Britteinsaarten suurin saari Atlantin valtameressä Euroopan mantereesta luoteeseen

Israel /ˈisrael/ (pn)
Israël
  Lähi-idässä Välimeren kaakkoisrannalla sijaitseva, Palestiinan alueelle perustettu valtio

Italia /ˈitalˌia/ (pn)
Italië
  valtio Etelä-Euroopassa, viralliselta nimeltään Italian tasavalta

Italian tasavalta /ˈitalɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Italiaanse Republiek
  Italian valtion virallinen nimi

Itä-Aasia /ˈitæˈaːsɪa/ (pn)
Oost-Azië
  maantieteellinen alue Aasiassa

Itä-Eurooppa /ˈitæˈeuroːpːa/ (pn)
Oost-Europa
  Euroopan itäinen osa, Puola, Tšekki ja niistä itään olevat maat sekä Balkan Kreikkaa lukuun ottamatta

Itä-Saksa /ˈitæsˈaksa/ (pn)
Oost-Duitsland
  epävirallinen nimitys Saksan demokraattisesta tasavallasta

Itä-Timor /ˈitætˈimor/ (pn)
Oost-Timor
  valtio Kaakkois-Aasiassa Malaijien saaristossa Timorin saaren itäosassa

Itämeri /ˈitæmˌerɪ/ (pn)
Oostzee, Baltische zee
  Atlantin valtameren lahti, siihen kuuluva välimeri

Itävalta /ˈitævˌalta/ (pn)
Oostenrijk
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio.

Jaakko /jˈaːkːo/ (pn)
Jacob
  Jaakon nimipäivä: 25.7.

Jaava /jˈaːva/ (pn)
Java
  saari Indonesiassa

Jakarta /jˈakarta/ (pn)
Jakarta
  Indonesian pääkaupunki

Jamaika /jˈamaika/ (pn)
Jamaica
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, isoihin Antilleihin kuuluva Karibian neljänneksi suurin saari.

Japani /jˈapanɪ/ (pn)
Japan
  Itä-Aasiassa sijaitseva perustuslaillinen keisarikunta ja saarivaltio

Jaroslavl /jˈaroslavl/ (pn)
Jaroslavl
  kaupunki Venäjällä

Jeesus /jˈeːsus/ (pn)
Jezus
  kristinuskossa Jumalan poika ja vapahtaja, usein tarkennuksella Nasaretilainen tai Kristus

Jehovan todistaja /jˈehovan tˈodɪstˌaja/ (n)
Getuige
  erään kristillisperäisen uskonnollisen liikkeen, Jehovan todistajien, jäsen

Jekaterinburg /jˈekaterˌinburɡ/ (pn)
Jekaterinenburg
  kaupunki Venäjällä

Jemen /jˈemen/ (pn)
Jemen
  Lähi-idässä Arabian niemimaan etelärannikolla sijaitseva valtio

Jenisei /jˈenɪsei/ (pn)
Jenisej
  yksi maailman pisimmistä joista, joka saa alkunsa Mongolian ja Venäjän rajalta ja laskee Pohjoiseen jäämereen

Jerevan /jˈerevan/ (pn)
Jerevan
  Armenian pääkaupunki

Jersey /jˈersey/ (pn)
Jersey
  saari Englannin kanaalissa, yksi Kanaalisaarista

Jerusalem /jˈerusalem/ (pn)
Jeruzalem
  kaupunki Israelissa

Jesaja /jˈesaja/ (pn)
Jesaja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Job /jˈob/ (pn)
Job
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Johanneksen ilmestys /jˈohannˌeksen ˈilmestys/ (pn)
Openbaring
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Johannes Kastaja /jˈohannes kˈastaja/ (pn)
Johannes de Doper
  (historia, uskonto) Uuden testamentin henkilö

Johannesburg /jˈohannˌesburɡ/ (pn)
Johannesburg
  Etelä-Afrikan asukasluvultaan suurin kaupunki

Joonianmeri /jˈoːnɪˌanmerɪ/ (pn)
Ionische Zee
  lännessä Sisiliaan, idässä Albaniaan ja Kreikkaan rajoittuva Välimeren osa

Joosef /jˈoːsef/ (pn)
Jozef
  Raamatun hahmoja, mm. Jeesuksen isä

Jordania /jˈordanˌia/ (pn)
Jordanië
  valtio Lähi-idässä Jordanjoen itärannalla.

Jordanjoki /jˈordanjˌokɪ/ (pn)
Jordaan
  Jordanin virta, Israelin miehittämän Länsirannan ja Jordanian rajalla virtaava joki

Joulusaari /jˈoulusˌaːrɪ/ (pn)
Christmaseiland
  Australian hallinnossa oleva territorio Intian valtameressä.

Jousimies /jˈousɪmies/ (pn)
Boogschutter
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  horoskooppimerkki

Jugoslavia /jˈuɡoslˌavɪa/ (pn)
Joegoslavië
  entinen valtio Balkanilla Adrianmeren rannalla, vuosina 1918–1944 Jugoslavian kuningaskunta; toisen maailmansodan jälkeen sosialistinen valtio, joka tunnettiin nimellä Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta

Jumala /jˈumala/ (pn)
God
  kristinuskon, juutalaisuuden tai islamin jumalakäsitteen Jumala

Jupiter /jˈupɪter/ (pn)
Jupiter
  aurinkokuntamme suurin kiertotähti, viides planeetta Auringosta
  (mytologia) roomalaisten pääjumala ”Juppiter”

Kaakkois-Aasia /kˈaːkːoisˈaːsɪa/ (pn)
Zuidoost-Azië
  Aasian mantereesta Taka-Intian niemimaa ja sen eteläpuoliset merialueet valtioineen Australiaan asti

Kaarle /kˈaːrle/ (pn)
Karel
  eräiden historiallisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Kairo /kˈairo/ (pn)
Caïro
  Egyptin pääkaupunki

Kaksoset /kˈaksoset/ (pn)
Tweelingen
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Kalifornia /kˈalɪfˌornɪa/ (pn)
Californië
  Yhdysvaltojen väkirikkain osavaltio Yhdysvaltain länsirannikolla Tyynenmeren rannalla

Kambodža /kˈambodʒa/ (pn)
Cambodja
  eräs valtio Aasiassa

Kamerun /kˈamerun/ (pn)
Kameroen
  valtio Afrikassa

Kanaalisaaret /kˈanaːlɪsˌaːret/ (pn)
Kanaaleilanden
  saariryhmä Englannin kanaalissa, Ranskan rannikolla Normandian edustalla

Kanada /kˈanada/ (pn)
Canada
  Brittiläisen kansanyhteisön itsenäinen jäsenvaltio Pohjois-Amerikassa

Kanariansaaret /kˈanarɪˌansaːret/ (pn)
Canarische Eilanden
  Espanjalle kuuluva saariryhmä Afrikan länsirannikolla. Saariryhmän saaria ovat La Palma, El Hierro, Gomera, Teneriffa, Gran Canaria, Fuerteventura ja Lanzarote.

Kap Verde /kˈap vˈerde/ (pn)
Kaapverdië
  Kap Verden tasavalta, saarivaltio Afrikassa Atlantin rannikolla.

Kapkaupunki /kˈapkaupˌuŋkɪ/ (pn)
Kaapstad
  kaupunki Etelä-Afrikassa

Karibianmeri /kˈarɪbɪˌanmerɪ/ (pn)
Caraïbische Zee
  Meksikonlahden eteläpuolella oleva Etelä-Amerikan, Keski-Amerikan ja Antillien rajaama alue Atlantista

Karjala /kˈarjala/ (pn)
Karelië
  Fennoskandian itäosassa sijaitseva kulttuuris-maantieteellinen alue

Karthago /kˈarthaɡo/ (pn)
Carthago
  historiallinen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisessä Tunisiassa

Kaspianmeri /kˈaspɪˌanmerɪ/ (pn)
Kaspische Zee
  maailman suurimmaksi järveksi nimitetty allas Kaakkois-Euroopan ja Länsi-Aasian välillä

Kastilia /kˈastɪlˌia/ (pn)
Castilië
  Pyreneiden niemimaan keskiosat käsittänyt muinainen Espanjan kuningaskunta

Katalonia /kˈatalˌonɪa/ (pn)
Catalonië
  itsehallintoalue Espanjassa

Katariina /kˈatarˌiːna/ (pn)
Catharijne
  eräs naisen etunimi

Kaukasus /kˈaukasus/ (pn)
Kaukasus
  vuoristo Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukoitä /kˈaukoitæ/ (pn)
Verre Oosten
  Itä-Aasiasta (Korea, Japani, Kiina, ja itäinen Venäjä) ja Kaakkois-Aasiasta käytetty yhteisnimitys

Kauriin kääntöpiiri /kˈaurɪːŋ kˈæːntøpˌiːrɪ/ (pn)
Steenbokskeerkring
  leveyspiiri noin 23 astetta eteläistä leveyttä, sijaitsee Maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta (eteläisellä pallonpuoliskolla); toinen maapallon kahdesta kääntöpiiristä

Kauris /kˈaurɪs/ (pn)
Steenbok
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Kazakstan /kˈatsakstan/ (pn)
Kazachstan
  Keski-Aasiassa sijaitseva sisämaavaltio

Kazan /kˈatsan/ (pn)
Kazan
  Tatarstanin tasavallan pääkaupunki, yksi koko Venäjän federaation suurimmista kaupungeista

Kenia /kˈenɪa/ (pn)
Kenia, Kenya
  tasavalta itäisessä Afrikassa.

Keski-Afrikan tasavalta /kˈeskɪˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Centraal-Afrikaanse Republiek
  eräs valtio Afrikassa

Keski-Amerikka /kˈeskɪˈamerˌikːa/ (pn)
Midden-Amerika
  keskiosa Amerikasta, Pohjois-Amerikkaa ja Etelä-Amerikkaa yhdistävä mannerkannas

Keski-Eurooppa /kˈeskɪˈeuroːpːa/ (pn)
Midden-Europa
  Euroopan keskiosien yhteinen nimitys

Kienböckin tauti /kˈienbøkkɪn tˈautɪ/ (n)
ziekte van Kienböck
  verenkierron häiriintymisestä johtuva puolikuuluun kuolio

Kiina /kˈiːna/ (pn)
China
  Itä-Aasiassa, Kiinanmeren rannikolla sijaitseva valtio, joka on väkiluvultaan maailman suurin valtio ja jonka pääkaupunki on Peking ja virallinen nimi Kiinan kansantasavalta

Kiinan kansantasavalta /kˈiːnaŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Volksrepubliek China
  Kiinan valtion virallinen nimi, erityisesti viitattaessa manner-Kiinan kommunistisen puolueen hallitsemaan Kiinaan vuodesta 1949 lähtien

Kiinan muuri /kˈiːnan mˈuːrɪ/ (pn)
Chinese Muur
  Kiinan valtakunnan turvaksi muinaisina aikoina rakennettu suojamuuri järjestelmineen

Kiinan tasavalta /kˈiːnan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek China
  Taiwanin saarta hallitseva saarivaltio Aasiassa

Kioto /kˈioto/ (pn)
Kyoto
  kaupunki Japanissa pääsaari Honshulla

Kiova /kˈiova/ (pn)
Kiev, Kiëv
  Ukrainan pääkaupunki

Kirgisia /kˈirɡɪsˌia/ (pn)
Kirgizië
  tasavalta Keski-Aasiassa, Kiinan länsinaapuri.

Kiribati /kˈirɪbˌatɪ/ (pn)
Kiribati
  saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Kiribatin tasavalta.

Kolossalaiskirje /kˈolossalˌaiskɪrje/ (n)
Kolossenzen
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Kolumbia /kˈolumbˌia/ (pn)
Colombia, Colombië
  valtio Etelä-Amerikan pohjoisosassa, Väli-Amerikan kannaksen eteläpuolella; virallisesti Kolumbian tasavalta

Komorit /kˈomorɪt/ (pn)
Comoren
  eräs saaristovaltio Afrikan rannikolla Intian Valtameressä

Kongo /kˈoŋŋo/ (pn)
Kongo
  joki keski-Afrikassa

Kongon demokraattinen tasavalta /kˈoŋŋon dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Democratische Republiek Congo
  valtio Keski-Afrikassa, vuosina 1971–1997 nimeltään Zaire, pääkaupunki Kinshasa

Kongon tasavalta /kˈoŋŋon tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Congo
  valtio päiväntasaajan Afrikassa, Kongojoen pohjoispuolella Kongon demokraattisen tasavallan rajanaapurina, vuosina 1969–1991 nimeltään Kongon kansantasavalta

Konstantinopoli /kˈonstantˌinopˌolɪ/ (pn)
Constantinopel
  Rooman valtakunnan itäosan ja Bysantin valtakunnan pääkaupunki 1400-luvulle; nykyinen Istanbul

Koraani /kˈoraːnɪ/ (pn)
Koran, koran
  islamilaisten pyhä kirja

Korea /kˈorea/ (pn)
Korea
  niemimaa Kaakkois-Aasiassa; Korean niemimaa

Korean demokraattinen kansantasavalta /kˈorean dˈemokrˌaːtːɪneŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Democratische Volksrepubliek Korea
  valtio Aasiassa, Korean niemimaalla Etelä-Korean pohjoispuolella

Korean tasavalta /kˈorean tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Korea
  Etelä-Korean valtion virallinen nimi

Korfu /kˈorfu/ (pn)
Corfu, Korfoe
  Kreikan saari

Korintti /kˈorɪntːɪ/ (pn)
Korinthe
  kaupunki Kreikassa

Korinttolaiskirje /kˈorɪntːolˌaiskɪrje/ (n)
Korintiërs
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Korsika /kˈorsɪka/ (pn)
Corsica
  Ranskalle kuuluva saari Välimeren läntisessä osassa

Krakova /krˈakova/ (pn)
Krakau
  kaupunki eteläisessä Puolassa

Kravun kääntöpiiri /krˈavuŋ kˈæːntøpˌiːrɪ/ (pn)
Kreeftskeerkring
  leveyspiiri noin 23 astetta pohjoista leveyttä, sijaitsee Maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta (pohjoisella pallonpuoliskolla); toinen maapallon kahdesta kääntöpiiristä

Kreeta /krˈeːta/ (pn)
Kreta
  Kreikalle kuuluva saari Välimeressä

Kreikka /krˈeikːa/ (pn)
Griekenland
  valtio Balkanilla, Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Krim /krˈim/ (pn)
Krim
  Mustaanmereen pistävä niemimaa, joka on kuulunut Krimin autonomiselle sosialistiselle neuvostotasavallalle, Ukrainalle ja Venäjälle

Kroatia /krˈoatˌia/ (pn)
Kroatië
  Välimerellä, Kaakkois-Euroopassa Balkanin pohjoisosassa sijaitseva valtio; Kroatian tasavalta

Kuiperin vyöhyke /kwˈiperɪn vˈyøhyke/ (pn)
Kuipergordel
  asteroidivyöhykettä muistuttava vyöhyke, joka sijaitsee suunnilleen Neptunuksen ja Pluton välissä 30-50 au:n etäisyydellä Auringosta ja koostuu asteroideista, jotka ovat osin jäätynyttä metaania, ammoniakkia ja vettä; Pluto kuuluu vyöhykkeeseen ja monet komeetat saavat alkunsa vyöhykkeeltä

Kultakala /kˈultakˌala/ (pn)
Goudvis
  eteläisen taivaanpuoliskon tähdistö

Kuollutmeri /kˈuollutmˌerɪ/ (pn)
Dode Zee
  laskujoeton suolajärvi Lähi-idässä

Kuu /kˈuː/ (pn)
Maan, maan
  Maan kiertolainen

Kuuba /kˈuːba/ (pn)
Cuba
  valtio Karibianmerellä

Kuwait /kˈuvait/ (pn)
Koeweit
  emiirikunta Lähi-idässä Persialahden rannalla

Kykladit /kˈykladɪt/ (pn)
Cycladen
  Egeanmeressä Kreikan kaakkoispuolella sijaitseva ja siihen kuuluva saariryhmä

Kypros /kˈypros/ (pn)
Cyprus
  saari Välimeressä

Köln /kˈøln/ (pn)
Keulen
  suurkaupunki Nordrhein-Westfalenissa Saksassa

Kööpenhamina /kˈøːpenhˌamɪna/ (n)
Kopenhagen
  Själlannin saarella sijaitseva Tanskan pääkaupunki

Lappi /lˈapːɪ/ (pn)
Lapland
  alue Suomen, Norjan, Ruotsin ja Venäjän pohjoisosissa. Suomen Lappi sijaitsee entisessä Lapin läänissä, jota vastaa alueeltaan myös Lapin maakunta

Latinalainen Amerikka /lˈatɪnalˌainen ˈamerˌikːa/ (pn)
Latijns-Amerika
  Yhdysvaltain eteläpuoliset itsenäiset espanjan- ja portugalinkieliset maat, joskus mukaan luetaan myös Haiti

Latvia /lˈatvɪa/ (pn)
Letland
  tasavalta Baltiassa, Euroopassa: Latvian tasavalta

Latvian tasavalta /lˈatvɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Letland
  Latvian valtion virallinen nimi.

Laulujen laulu /lˈaulujen lˈaulu/ (n)
Hooglied
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Leijona /lˈeijona/ (pn)
Leeuw
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  horoskooppimerkki

Levantti /lˈevantːɪ/ (pn)
Levant
  Välimeren itärannikon maat, Syyria, Libanon, Jordania, Palestiina, Israel

Libanon /lˈibanon/ (pn)
Libanon
  Libanonin tasavalta, valtio Lähi-idässä Välimeren rannalla

Libya /lˈibya/ (pn)
Libië
  eräs valtio Pohjois-Afrikassa

Liettua /lˈietːua/ (pn)
Litouwen
  tasavalta Euroopassa

Liettuan tasavalta /lˈietːuan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Litouwen
  Liettuan valtion virallinen nimi.

Liivinmaa /lˈiːvɪnmaː/ (pn)
Lijfland
  Historiallinen maakunta Baltiassa, 1600–1800 -luvuilla.

Linnunrata /lˈinnunrˌata/ (pn)
melkweg, Melkweg
  nimitys galaksille, jossa Aurinkokuntamme sijaitsee

Lissabon /lˈissabon/ (pn)
Lissabon
  Portugalin pääkaupunki

Lombardia /lˈombardˌia/ (pn)
Lombardije
  alue Pohjois-Italiassa

Lomé /lˈome/ (pn)
Lomé
  Togon pääkaupunki

Lontoo /lˈontoː/ (pn)
Londen
  Englannissa sijaitseva kaupunki; Ison-Britannian ja Englannin pääkaupunki

Lothringen /lˈothrɪŋŋen/ (pn)
Lotharingen
  Koillis-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Metz; nykyisin osa Grand Estiä

Louisiana /lˈouɪsˌiana/ (pn)
Louisiana
  Yhdysvaltain osavaltio Mississippin jokilaaksossa Meksikonlahden rannalla, pääkaupunki Baton Rouge

Luoteisterritoriot /lˈuoteistˌerrɪtˌorɪot/ (pn)
Noordwestelijke Territoria
  territorio Kanadan pohjoisosassa Albertasta pohjoiseen

Luxemburg /lˈuksemburɡ/ (pn)
Luxemburg
  Länsi-Euroopassa sijaitseva valtio, Luxemburgin suurherttuakunta

Lviv /lvˈiv/ (pn)
Lviv
  kaupunki Ukrainassa

Lyypekki /lˈyːpekːɪ/ (pn)
Lübeck
  kaupunki Saksassa Itämeren rannikolla

Lähi-itä /lˈæhɪˈitæ/ (pn)
Midden-Oosten
  Lähimpänä Eurooppaa sijaitseva Aasian osa, johon lasketaan yleensä myös Egypti Afrikassa ja joskus kaikki Pohjois-Afrikan arabivaltiot

Länsi-Australia /lˈænsɪˈaustraːlˌia/ (pn)
West-Australië
  Australian suurin osavaltio

Länsi-Eurooppa /lˈænsɪˈeuroːpːa/ (pn)
West-Europa
  alue Euroopassa, johon lasketaan kuuluvaksi seuraavat valtiot: Alankomaat, Belgia, Irlanti, Luxemburg, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta

Länsi-Intia /lˈænsɪˈintɪa/ (pn)
West-Indië
  saaristo Pohjois-Amerikan ja Etelä-Amerikan välillä, Atlantin puolella. Siihen sisältyvät Bahamasaaret, Antillit, Pienet Antillit ja Etelä-Amerikan pienet saaret.

Länsi-Sahara /lˈænsɪsˈahara/ (n)
Westelijke Sahara
  Afrikan luoteisosassa sijaitseva alue

Länsi-Saksa /lˈænsɪsˈaksa/ (pn)
West-Duitsland
  Saksan liittotasavallasta käytetty nimitys vuosina 1949–1990

Maa /mˈaː/ (pn)
aarde, Aarde
  maapallo, kolmas planeetta Auringosta lukien

Maas /mˈaːs/ (pn)
Maas
  Pohjanmereen laskeva joki, joka virtaa Ranskan, Alankomaiden ja Belgian kautta

Madagaskar /mˈadaɡˌaskar/ (pn)
Madagaskar
  eräs saarivaltio Afrikan itärannikolla

Madeira /mˈadeira/ (pn)
Madeira
  Portugalille kuuluva itsehallinnollinen saariryhmä Atlantilla, saariryhmän suurin saari

Makedonia /mˈakedˌonɪa/ (pn)
Macedonië
  Makedonian tasavalta, etelä-eurooppalainen valtio Balkanilla, josta vuodesta 2019 käytetään nimeä Pohjois-Makedonia

Makedonian tasavalta /mˈakedˌonɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Macedonië
  Balkanilla Euroopassa sijaitseva valtio, josta virallisissa yhteyksissä käytettiin nimeä entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, nykyisin Pohjois-Makedonia

Malakia /mˈalakˌia/ (n)
Maleachi
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Malediivit /mˈaledˌiːvɪt/ (pn)
Maladiven, Maldiven
  Kansanyhteisöön kuuluva pieni tasavalta Korallisaarilla Intian valtameressä

Malesia /mˈalesˌia/ (pn)
Maleisië
  Malakan niemimaan eteläosassa ja Borneon saaren pohjoisosassa sijaitseva kansanyhteisöön kuuluva aasialainen liittovaltio.

Malja /mˈalja/ (pn)
Beker
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Mallorca /mˈallorka/ (pn)
Majorca
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Malta /mˈalta/ (pn)
Malta
  Välimeressä sijaitseva saarivaltio, Maltan tasavalta.

Manila /mˈanɪla/ (pn)
Manilla
  Luzonin saarella sijaitseva Filippiinien pääkaupunki ja suurin kaupunki

Mansaari /mˈansaːrɪ/ (pn)
Man
  saari Irlanninmeressä Irlannin ja Ison-Britannian saarten välissä

Mantšuria /mˈantʃurˌia/ (pn)
Mantsjoerije
  Koillis-Kiinassa Japanin vastaisella rannikolla sijaitseva alue

Mariupol /mˈariupol/ (pn)
Marioepol
  Asovanmeren rannalla Kaakkois-Ukrainassa sijaitseva teollisuus- ja satamakaupunki

Marokko /mˈarokːo/ (pn)
Marokko
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva valtio

Mars /mˈars/ (pn)
Mars
  Aurinkokunnan neljäs planeetta Auringosta lukien

Marshallinsaaret /mˈarʃallˌinsaːret/ (pn)
Marshalleilanden
  saarivaltio Oseaniassa, Marshallinsaarten tasavalta

Mauritania /mˈaurɪtˌanɪa/ (pn)
Mauritanië
  eräs valtio Afrikassa

Mauritius /mˈaurɪtius/ (pn)
Mauritius
  eräs saarivaltio Afrikassa, Intian valtameressä

Mayotte /mˈayˌotːe/ (pn)
Mayotte
  Ranskan merentakainen departementti ja aluehallinto

Mekka /mˈekːa/ (pn)
Mekka
  kaupunki Saudi-Arabiassa, islamin pyhä kaupunki jonne päin kääntyneinä muslimit rukoilevat

Meksiko /mˈeksɪko/ (pn)
Mexico
  liittotasavalta Keski-Amerikassa

Meksikonlahti /mˈeksɪkˌonlahtɪ/ (pn)
Golf van Mexico
  Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Kuuban väliin jäävä osa Atlanttia

Merkurius /mˈerkurius/ (pn)
Mercurius
  Aurinkoa lähin Aurinkokunnan planeetta

Mesopotamia /mˈesopˌotamˌia/ (pn)
Mesopotamië
  Kaksoisvirranmaa, käsittää lähinnä nykyisen Irakin alueen sekä Syyrian itäosan ja Turkin kaakkoisosan

Messinansalmi /mˈessɪnˌansalmɪ/ (pn)
Straat van Messina
  (maantiede) kapea salmi Sisilian ja Italian mantereen välissä.

Mikronesia /mˈikronˌesɪa/ (pn)
Micronesia, Micronesië
  sadoista pienistä saarista koostuva alue läntisellä Tyynellä valtamerellä

Milano /mˈilano/ (pn)
Milaan
  miljoonakaupunki pohjois-Italiassa Lombardiassa

Mogadishu /mˈoɡadˌishu/ (pn)
Mogadishu
  Somalian pääkaupunki

Moldova /mˈoldova/ (pn)
Moldavië
  eräs valtio Itä-Euroopassa

Monaco /mˈonako/ (pn)
Monaco
  Ranskan ympäröimä ruhtinaskunta Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Mongolia /mˈoŋŋolˌia/ (pn)
Mongolië
  Aasiassa sijaitseva valtio, joka sijaitsee sisämaassa Venäjän ja Kiinan välissä

Montenegro /mˈontenˌeɡro/ (pn)
Montenegro
  Adrianmeren rannikolla sijaitseva valtio

Mordva /mˈordva/ (pn)
Mordovië
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopassa Volgan länsipuolella. Mordvan pääkaupunki on Saransk.

Morfeus /mˈorfeus/ (pn)
Morpheus
  unten jumala kreikkalaisessa mytologiassa

Mosambik /mˈosambɪk/ (pn)
Mozambique
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio, Mosambikin tasavalta

Moskova /mˈoskova/ (pn)
Moskou
  Venäjän pääkaupunki

Murphyn laki /mˈurphyn lˈakɪ/ (n)
wet van Murphy
  leikkimielinen tieteellinen laki: Jos jokin voi mennä pieleen, se menee.

Mustameri /mˈustamˌerɪ/ (pn)
Zwarte Zee
  Kaakkois-Euroopan ja Etu-Aasian välinen sisämeri Turkin pohjoispuolella

Myanmar /mˈyanmar/ (pn)
Myanmar
  Myanmarin liiton tasavalta, valtio Kaakkois-Aasiassa, entinen nimi Burma

Määri /mˈæːrɪ/ (pn)
Moravië
  historiallinen alue nykyisessä Tšekin tasavallassa

München /mˈynkhen/ (pn)
München
  saksalainen suurkaupunki, Baijerin pääkaupunki

Nahum /nˈahum/ (n)
Nahum
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Namibia /nˈamɪbˌia/ (pn)
Namibië
  Lounais-Afrikassa sijaitseva valtio

Napoli /nˈapolɪ/ (pn)
Napels
  kaupunki Campaniassa Italiassa Napolinlahden pohjoisella rannalla

Nehemia /nˈehemˌia/ (n)
Nehemia
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Neitsyt /nˈeitsyt/ (pn)
Maagd
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella ja osittain eteläisellä tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Nepal /nˈepal/ (pn)
Nepal
  Aasiassa Himalajan vuoristossa Kiinan ja Intian välissä sijaitseva sisämaavaltio, virallisesti Nepalin demokraattinen liittotasavalta.

Neptunus /nˈeptunus/ (pn)
Neptunus
  Aurinkokunnan kahdeksas ja uloin planeetta Auringosta laskettuna, Pluton menetettyä asemansa planeettana 2006

Neuvostoliitto /nˈeuvostolˌiːtːo/ (pn)
Sovjet-Unie
  Itä-Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa sijainnut viidentoista sosialistisen neuvostotasavallan muodostama liittovaltio, joka oli olemassa 1922–1991; kommunismiin pyrkinyt suurvalta

New Mexico /nˈev mˈeksɪko/ (pn)
Nieuw-Mexico
  Yhdysvaltain eteläosassa, Meksikon pohjoispuolella sijaitseva pääosin kuivasta erämaasta koostuva osavaltio, jonka pääkaupunki on Santa Fe ja suurin kaupunki Albuquerque

New Orleans /nˈev ˈorleans/ (pn)
New Orleans
  Yhdysvaltain eteläosassa, Mississippijoen alajuoksulla sijaitseva kaupunki

Nicaragua /nˈikarˌaɡua/ (pn)
Nicaragua
  Väli-Amerikassa sijaitseva valtio

Niger /nˈiɡer/ (pn)
Niger
  eräs valtio Afrikassa

Nigeria /nˈiɡerˌia/ (pn)
Nigeria
  Länsi-Afrikassa, Guineanlahden rannalla sijaitseva, väkiluvultaan Afrikan suurin valtio

Niili /nˈiːlɪ/ (pn)
Nijl
  Itä-Afrikassa virtaava joki, joka saa alkunsa Victoriajärvestä ja Tanajärvestä Etiopiasta ja laskee Välimereen

Nikosia /nˈikosˌia/ (pn)
Nicosia
  Kyproksen tasavallan pääkaupunki

Niue /nˈiue/ (pn)
Niue
  itsehallinnollinen saarivaltio, Polynesiassa Tyynellä valtamerellä

Nizza /nˈitsa/ (pn)
Nice
  rannikkokaupunki Välimeren äärellä kaakkois-Ranskassa

Nižni Novgorod /nˈiʒnɪ nˈovɡorod/ (pn)
Nizjni Novgorod
  kaupunki Venäjällä

Nordrhein-Westfalen /nˈordrheinvˈestfalen/ (pn)
Noord-Rijnland-Westfalen
  Saksan osavaltio

Norfolkinsaari /nˈorfolkˌinsaːrɪ/ (pn)
Norfolkeiland
  Tyynellämerellä Australian, Uuden-Seelannin ja Uusi-Kaledonian välissä sijaitseva saari

Norja /nˈorja/ (pn)
Noorwegen
  Pohjois-Euroopassa, Suomen, Ruotsin ja Tanskan naapurissa sijaitseva valtio, Norjan kuningaskunta.

Norjan kuningaskunta /nˈorjaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Koninkrijk Noorwegen
  Norjan valtion virallinen nimi

Normandia /nˈormandˌia/ (pn)
Normandië
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rouen

Norsunluurannikko /nˈorsunlˌuːrannˌikːo/ (pn)
Ivoorkust
  valtio Länsi-Afrikassa

Novosibirsk /nˈovosɪbɪrsk/ (pn)
Novosibirsk
  Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Etelä-Siperiassa Objoen rannalla

Nürnberg /nˈyrnberɡ/ (pn)
Neurenberg
  kaupunki Saksassa

Obadja /ˈobadja/ (n)
Obadja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Oinas /ˈoinas/ (pn)
Ram
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  ajankohtaan 21.3. — 19.4. liittyvä horoskooppimerkki

Oman /ˈoman/ (pn)
Oman
  Lähi-idässä Arabian niemimaan kärjessä sijaitseva sulttaanikunta.

Oseania /ˈoseˌanɪa/ (pn)
Oceanië
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saaristojen ryhmä, johon kuuluvat Fidži, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesian liittovaltio, Nauru, Niue, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Samoa, Salomonsaaret, Tonga, Tuvalu, Uusi-Seelanti ja Vanuatu.

Ouagadougou /ˈouaɡadˌouɡou/ (pn)
Ouagadougou
  Burkina Fason pääkaupunki

Paavali /pˈaːvalɪ/ (pn)
Paulus
  Paavalin päivä, 25.1

Paikallinen ryhmä /pˈaikallɪnen rˈyhmæ/ (pn)
Lokale Groep
  galaksijoukko, johon Linnunrata kuuluu

Pakistan /pˈakɪstan/ (pn)
Pakistan
  tasavalta Aasiassa

Palau /pˈalau/ (pn)
Palau
  Tyynellä valtamerellä Oseaniassa sijaitseva saarivaltio, Palaun tasavalta.

Palestiina /pˈalestˌiːna/ (pn)
Palestina
  Välimeren ja Jordanjoen välinen alue sekä tähän liittyviä alueita pohjoisessa ja etelässä. Poliittiselta asemaltaan kiistanalainen alue Lähi-idässä

Papua-Uusi-Guinea /pˈapuaˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Papoea-Nieuw-Guinea
  valtio, joka hallitsee Uuden-Guinean saaren itäistä puolikasta Tyynellä valtamerellä Australian pohjoispuolella ja läheisiä saaria.

Paraguay /pˈaraɡˌuay/ (pn)
Paraguay
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio.

Pariisi /pˈarɪːsɪ/ (pn)
Parijs
  Seinejoen varrella sisämaassa sijaitseva Ranskan pääkaupunki; samalla Seine'in departementin pääkaupunki

Peking /pˈekɪŋ/ (pn)
Peking
  Kiinan kansantasavallan pääkaupunki

Peloponnesos /pˈelopˌonnesos/ (pn)
Peloponnesos
  Manner-Kreikan eteläisin niemimaa

Persianlahti /pˈersɪˌanlahtɪ/ (pn)
Perzische Golf
  Iranin ja Arabian niemimaan välinen sivumeri, joka on Hormuzinsalmen kautta yhteydessä Arabianmereen

Peru /pˈeru/ (pn)
Peru
  eräs Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio: Perun tasavalta

Philadelphia /phˈiladˌelphɪa/ (pn)
Philadelphia
  kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa

Pietari /pˈietarɪ/ (pn)
Sint-Petersburg
  Venäjän toiseksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Suomenlahden pohjukassa

Pjongjang /pjˈoŋjaŋ/ (pn)
Pyongyang
  Korean demokraattisen kansantasavallan pääkaupunki

Planckin vakio /plˈankkɪn vˈakɪo/ (n)
constante van Planck
  eräs luonnonvakio jota käytetään kvanttimekaniikassa (tunnus: ”ℎ”)

Pohjanlahti /pˈohjanlˌahtɪ/ (pn)
Botnische Golf
  Itämeren pohjoisin lahti Suomen ja Ruotsin välillä Ahvenanmaan pohjoispuolella

Pohjanmeri /pˈohjanmˌerɪ/ (pn)
Noordzee
  se Atlantin valtameren osa, mikä sijaitsee Ison-Britannian, Ranskan, Belgian, Alankomaiden, Saksan, Tanskan ja Norjan välissä

Pohjantähti /pˈohjantˌæhtɪ/ (pn)
Polaris
  pohjoisen tähtitaivaan navan lähellä sijaitseva kirkas tähti, joka on toiminut merenkulkijoiden suunnannäyttäjänä

Pohjoinen jäämeri /pˈohjoinen jˈæːmerɪ/ (pn)
Arctische Oceaan, Noordelijke IJszee
  laaja merialue pohjoisnavan ympärillä, Euraasian ja Pohjois-Amerikan välimeri

Pohjois-Amerikka /pˈohjoisˈamerˌikːa/ (pn)
Noord-Amerika
  pohjoisosa Amerikan mantereesta, kolmanneksi suurin maanosa, joka jakautuu Meksikon, Amerikan yhdysvaltojen ja Kanadan kesken

Pohjois-Atlantin liitto /pˈohjoisˈatlantɪn lˈiːtːo/ (pn)
Noord-Atlantische Verdragsorganisatie
  NATO, kansainvälinen sotilasliitto, joka perustettiin 4. huhtikuuta 1949 Yhdysvalloissa, Washingtonissa. NATOn päämaja sijaitsee Brysselissä, Belgiassa.

Pohjois-Carolina /pˈohjoiskˈarolˌina/ (pn)
Noord-Carolina
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Eurooppa /pˈohjoisˈeuroːpːa/ (n)
Noord-Europa
  Euroopan pohjoiset valtiot Suomi, Norja, Ruotsi, Tanska ja Islanti. Poliittisesti sama kuin Pohjoismaat

Pohjois-Irlanti /pˈohjoisˈirlantɪ/ (pn)
Noord-Ierland
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva osa Irlannin saarella. Pohjois-Irlannin pääkaupunki on Belfast.

Pohjois-Korea /pˈohjoiskˈorea/ (pn)
Noord-Korea
  valtio Aasiassa, virallisesti Korean demokraattinen kansantasavalta

Pohjois-Makedonia /pˈohjoismˈakedˌonɪa/ (pn)
Noord-Macedonië
  Pohjois-Makedonian tasavalta

Pohjois-Mariaanit /pˈohjoismˈarɪˌaːnɪt/ (pn)
Noordelijke Marianen
  valtio pohjoisella Tyynellä valtamerellä

Polynesia /pˈolynˌesɪa/ (pn)
Polynesië
  suuri saariryhmä keskeisellä ja eteläisellä Tyynellä valtamerellä

Pommeri /pˈommerɪ/ (pn)
Pommeren
  historiallinen alue Keski-Euroopassa, Oder-joen suistoa ympäröivällä Itämeren etelärannikolla

Portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (pn)
Portugal
  Pyreneiden niemimaalla Atlantin rannikolla eteläisessä Euroopassa sijaitseva valtio

Praha /prˈaha/ (pn)
Praag
  Tšekin pääkaupunki

Preussi /prˈeussɪ/ (pn)
Pruisen
  (historia) Saksan alue, kuningaskunta ja johtava valtio

Psalmit /psˈalmɪt/ (n)
Psalmen
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Puerto Rico /pˈuerto rˈiko/ (pn)
Puerto Rico
  Yhdysvaltain erillisalue Karibianmerellä, jonka pääkaupunki on San Juan

Punahilkka /pˈunahˌilkːa/ (pn)
Roodkapje
  vanha tytöstä ja sudesta kertova eurooppalainen satu, josta erityisesti Grimmin veljesten versio on monelle tuttu
  edellisen kertomuksen päähenkilö, pieni punanuttuinen tyttö

Punainenmeri /pˈunainˌenmerɪ/ (pn)
Rode Zee
  Afrikan mantereen ja Arabian niemimaan välinen pitkulainen sisämeri

Puola /pˈuola/ (pn)
Polen
  valtio Keski-Euroopassa, Puolan tasavalta

Puolan tasavalta /pˈuolan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Polen
  Puolan valtion virallinen nimi.

Pyhä Henki /pˈyhæ hˈeŋkɪ/ (pn)
Heilige Geest
  Jumalan Henki

Pyhä Yrjö /pˈyhæ ˈyrjø/ (pn)
Sint-Joris
  eräs katolinen ja ortodoksinen pyhimys: roomalainen sotilas, josta tuli kristittyytensä tähden marttyyri

Päiväntasaajan Guinea /pˈæivæntasˌaːjan ɡwˈinea/ (pn)
Equatoriaal-Guinea
  valtio Afrikassa

Pärnu /pˈærnu/ (pn)
Pärnu
  kaupunki Virossa

Pääsiäissaari /pˈæːsɪˌæissaːrɪ/ (pn)
Paaseiland
  Chilelle kuuluva saari Tyynellä valtamerellä, Rapa Nui

Qatar /kˈatar/ (pn)
Qatar
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio

Raamattu /rˈaːmatːu/ (pn)
Bijbel
  kristittyjen pyhä kirja, joka muodostuu pyhien kirjojen kokoelmasta

Ranska /rˈanska/ (pn)
Frankrijk
  Ranskan tasavalta, eurooppalainen tasavalta, jolla on runsaasti merentakaisia hallintoalueita eri puolilla maailmaa.

Ranskan Guayana /rˈanskan ɡˈuaˌyana/ (pn)
Frans Guyana
  Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue Etelä-Amerikassa

Ranskan Kongo /rˈanskaŋ kˈoŋŋo/ (pn)
Frans-Kongo
  Kongon tasavallasta käytetty nimi ajalta, jolloin se oli Ranskan siirtomaana

Ranskan Polynesia /rˈanskam pˈolynˌesɪa/ (pn)
Frans-Polynesië
  Ranskalle kuuluva alue Oseaniassa

Rein /rˈein/ (pn)
Rijn
  yksi Euroopan suurimmista joista, joka saa alkunsa Itä-Sveitsin Graubündenista ja virtaa Saksan ja Ranskan rajaa ja Alankomaiden läpi ja laskee Pohjanmereen Rotterdamin kohdalla

Rheinland-Pfalz /rhˈeinlandpfˈalts/ (pn)
Rijnland-Palts
  Saksan osavaltio

Riianlahti /rˈiːanlˌahtɪ/ (pn)
Golf van Riga
  Liivinlahti, lahti Itämeressä Viron ja Latvian välillä

Riika /rˈiːka/ (pn)
Riga
  Latvian pääkaupunki

Romania /rˈomanˌia/ (pn)
Roemenië
  Euroopassa sijaitseva valtio

Rooma /rˈoːma/ (pn)
Rome
  Italian pääkaupunki
  antiikin valtakunta Välimeren-alueella, Rooman valtakunta

Roomalaiskirje /rˈoːmalˌaiskɪrje/ (n)
Romeinen
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Ruanda /rˈuanda/ (pn)
Rwanda
  keskiafrikkalainen sisämaavaltio, valtio Afrikassa

Ruotsi /rˈuotsɪ/ (pn)
Zweden
  monarkia Pohjois-Euroopassa, Suomen, Norjan ja Tanskan naapurissa, Ruotsin kuningaskunta.

Ruotsin kuningaskunta /rˈuotsɪŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Koninkrijk Zweden
  Ruotsin valtion virallinen nimi

Réunion /rˈeunɪon/ (pn)
Réunion
  Ranskan mertentakainen departementti ja hallintoalue Intian valtamerellä, Madagaskarin itäpuolella

Saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
Prediker
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saint Kitts ja Nevis /sˈaint kˈitːs ja nˈevɪs/ (pn)
Saint Kitts en Nevis
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Kittsin ja Nevisin saarista

Saint Vincent ja Grenadiinit /sˈaint vˈinsent ja ɡrˈenadˌiːnɪt/ (pn)
Saint Vincent en de Grenadines
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Vincentin pääsaaresta ja Grenadiinien saariryhmän pohjoisista saarista (Pohjois-Grenadiinit)

Saint-Pierre ja Miquelon /sˈaintpˈierre ja mˈikuelon/ (pn)
Saint-Pierre en Miquelon
  Ranskalle kuuluva saariryhmä Newfoundlandin etelärannikon edustalla

Sakarja /sˈakarja/ (n)
Zecharja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saksa /sˈaksa/ (pn)
Duitsland
  valtio Keski-Euroopassa, 16 osavaltion muodostama liittovaltio, Saksan liittotasavalta.

Saksan demokraattinen tasavalta /sˈaksan dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Duitse Democratische Republiek
  vuonna 1949 Neuvostoliiton toisen maailmansodan jälkeisestä miehitysvyöhykkeestä muodostettu sosialistinen valtio, jonka alueet liitettiin 1990 Saksan liittotasavaltaan

Saksan liittotasavalta /sˈaksan lˈiːtːotˌasavˌalta/ (pn)
Bondsrepubliek Duitsland
  kuudentoista osavaltion muodostama liittovaltio Keski-Euroopassa, arkisemmin Saksa

Saksi /sˈaksɪ/ (pn)
Saksen
  Saksan itäinen osavaltio

Saksi-Anhalt /sˈaksɪˈanhalt/ (pn)
Saksen-Anhalt
  Saksan osavaltio

Salomonsaaret /sˈalomˌonsaːret/ (pn)
Salomonseilanden
  Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluva saaristovaltio Tyynessä valtameressä, Papua-Uuden-Guinean itäpuolella

Sambia /sˈambɪa/ (pn)
Zambia
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Sambian tasavalta.

Samoa /sˈamoa/ (pn)
Samoa
  saaristovaltio eteläisellä Tyynellä valtamerellä Oseaniassa

Samogitia /sˈamoɡˌitɪa/ (pn)
Samogitië
  historiallinen maakunta Länsi-Liettuassa

San Marino /sˈan mˈarɪno/ (pn)
San Marino
  kaupunkivaltio Etelä-Euroopassa, jonka ainoa rajanaapuri on Italia

Sardinia /sˈardɪnˌia/ (pn)
Sardinië
  Italiaan kuuluva saari Välimerellä, Tyrrhenanmeren itäpuolella

Saturnus /sˈaturnus/ (pn)
Saturnus
  Aurinkokunnan toiseksi suurin planeetta. Kuudes planeetta Auringosta ulospäin laskettuna.

Saudi-Arabia /sˈaudɪˈarabˌia/ (pn)
Saudi-Arabië, Saoedi-Arabië
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio, Saudi-Arabian kuningaskunta

Sefanja /sˈefanja/ (n)
Sefanja
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Senegal /sˈeneɡal/ (pn)
Senegal
  maa läntisessä Afrikassa

Serbia /sˈerbɪa/ (pn)
Servië
  Balkanilla sijaitseva valtio

Serbia ja Montenegro /sˈerbɪa ja mˈontenˌeɡro/ (pn)
Servië en Montenegro
  Etelä-Euroopassa vuosina 2003–2006 sijainnut valtio, joka tunnettiin vuosina 1992–2003 nimellä Jugoslavian liittotasavalta ja jonka hajottua syntyivät Serbia ja Montenegro

Sevastopol /sˈevastopol/ (pn)
Sebastopol
  kaupunki Krimin niemimaalla

Sevilla /sˈevɪlla/ (pn)
Sevilla
  Andalusian pääkaupunki etelä-Espanjassa Guadalquivirjoen rannalla

Seychellit /sˈeykhellɪt/ (pn)
Seychellen
  Afrikkaan kuuluva saarivaltio Intian valtamerellä

Shanghai /ʃˈaŋhai/ (pn)
Sjanghai
  kaupunki Kiinassa

Sierra Leone /sˈierra lˈeone/ (pn)
Sierra Leone
  valtio Länsi-Afrikassa Atlantin rannalla, jonka naapurivaltioita ovat Guinea ja Liberia

Simferopol /sˈimferopol/ (pn)
Simferopol
  kaupunki Ukrainassa, Krimin autonomisen tasavallan pääkaupunki

Singapore /sˈiŋŋapˌore/ (pn)
Singapore
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva kaupunkivaltio

Siperia /sˈiperˌia/ (pn)
Siberië
  Pohjois-Aasian Venäjään kuuluva osa, joka ulottuu Uralvuorilta Tyynenmeren rannikolle

Sisilia /sˈisɪlˌia/ (pn)
Sicilië
  Italiaan kuuluva Välimeren suurin saari, jonka Messinansalmi erottaa Italian mantereesta.

Skandinavia /skˈandɪnˌavɪa/ (pn)
Scandinavië
  Skandinavian niemimaan alue, tai skandinaavisten kielten puhuma-alue tai sitä vastaava kulttuurialue; yleensä Ruotsi, Norja ja Tanska, joskus myös Islanti ja Färsaaret

Skoone /skˈoːne/ (pn)
Skåne
  alue Ruotsin eteläosassa

Skotlanti /skˈotlantɪ/ (pn)
Schotland
  kuningaskunta Ison-Britannian saaren pohjoisosassa, Yhdistyneen kuningaskunnan osa

Slavonia /slˈavonˌia/ (pn)
Slavonië
  alue Kroatiassa

Sleesia /slˈeːsɪa/ (pn)
Silezië
  historiallinen alue nykyisessä Puolassa, Tšekissä ja Saksassa

Slovakia /slˈovakˌia/ (pn)
Slowakije
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio, Slovakian tasavalta

Slovenia /slˈovenˌia/ (pn)
Slovenië
  Euroopassa Adrianmeren itärannalla sijaitseva valtio, Slovenian tasavalta

Slovenian tasavalta /slˈovenɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Slovenië
  Slovenian valtion virallinen nimi

Sofia /sˈofɪa/ (pn)
Sofia
  Bulgarian pääkaupunki ja suurin kaupunki

Somalia /sˈomalˌia/ (pn)
Somalië
  Afrikan sarvessa sijaitseva valtio.

Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto /sˈosɪalˌistɪsten nˈeuvostˌotasavˌaltojen lˈiːtːo/ (pn)
Unie van Socialistische Sovjetrepublieken
  Neuvostoliiton valtion virallinen nimi

Soul /sˈoul/ (pn)
Seoel, Seoul
  Etelä-Korean pääkaupunki

Sparta /spˈarta/ (pn)
Sparta
  kaupunkivaltio muinaisessa Kreikassa

Strasbourg /strˈasbourɡ/ (pn)
Straatsburg
  kaupunki Ranskassa

Sudan /sˈudan/ (pn)
Soedan
  valtio Afrikassa Egyptin eteläpuolella Punaisenmeren rannalla

Suomen tasavalta /sˈuomen tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Finland
  Suomi, Suomen valtion virallinen nimi

Suomenlahti /sˈuomenlˌahtɪ/ (pn)
Finse Golf
  Itämeren itäisin lahti, vesialue Hangosta itään Suomen ja Viron välillä

Suomi /sˈuomɪ/ (pn)
Finland
  Fennoskandiassa Venäjän ja Ruotsin välissä sijaitseva Euroopan unionin jäsenvaltio. Suomen valtion virallinen nimi on Suomen tasavalta.

Sveitsi /svˈeitsɪ/ (pn)
Zwitserland
  valtio Keski-Euroopassa, Sveitsin valaliitto

Swazimaa /svˈatsɪmaː/ (pn)
Swaziland
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Syyria /sˈyːrɪa/ (pn)
Syrië
  Arabitasavalta Etu-Aasiassa. Pääkaupunki on Damaskos.

São Tomé ja Príncipe /sˈao tˈome ja prˈinsɪpe/ (pn)
Sao Tomé en Principe
  eräs saarivaltio Afrikassa, joka koostuu pääasiassa São Tomén ja Príncipen saarista

Tadžikistan /tˈadʒɪkˌistan/ (pn)
Tadzjikistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Tadžikistanin tasavalta

Taiwan /tˈaivan/ (pn)
Taiwan
  saari Kiinan rannikolla, entinen nimi Formosa

Tallinna /tˈallɪnna/ (pn)
Tallinn
  Viron pääkaupunki Suomenlahden rannalla

Tansania /tˈansanˌia/ (pn)
Tanzania
  Itä-Afrikassa sijaiteva valtio, Tansanian yhdistynyt tasavalta

Tanska /tˈanska/ (pn)
Denemarken
  kuningaskunta pohjoisessa Euroopassa, pitkältä nimeltään Tanskan kuningaskunta

Tanskan kuningaskunta /tˈanskaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Koninkrijk Denemarken
  Tanskan valtion virallinen nimi

Tapani /tˈapanɪ/ (pn)
Stefan, Steven
  miehen etunimi

Tartto /tˈartːo/ (pn)
Tartu
  kaupunki Virossa

Tasmania /tˈasmanˌia/ (pn)
Tasmania
  Australian mantereen kaakkoispuolella sijaitseva saari ja Australian osavaltio

Taškent /tˈaʃkent/ (pn)
Tasjkent
  Uzbekistanin pääkaupunki

Tbilisi /tbˈilɪsɪ/ (pn)
Tbilisi
  Georgian pääkaupunki

Teheran /tˈeheran/ (pn)
Teheran
  Iranin pääkaupunki

Tessalonikalaiskirje /tˈessalˌonɪkalˌaiskɪrje/ (n)
Tessalonicenzen
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Thaimaa /thˈaimaː/ (pn)
Thailand
  kuningaskunta Kaakkois-Aasiassa

Thüringen /thˈyrɪŋŋen/ (pn)
Thüringen
  Saksan osavaltio

Tiibet /tˈiːbet/ (pn)
Tibet
  Kiinassa sijaitseva alue, entinen valtio ja nykyinen autonominen alue

Timoteus /tˈimoteus/ (n)
Timoteüs
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Titus /tˈitus/ (n)
Titus
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tokio /tˈokɪo/ (pn)
Tokio
  Japanin pääkaupunki

Tommy Johnin leikkaus /tˈommy jˈohnɪn lˈeikːaus/ (n)
Tommy John-operatie
  kyynärpään sisemmän ristisiteen kirurginen korjaus

Tonava /tˈonava/ (pn)
Donau
  eurooppalainen joki, jonka alkulähde on Saksan Schwartzwaldissa, virtaa kahdeksan valtion halki ja laskee Romaniassa Mustaanmereen

Torino /tˈorɪno/ (pn)
Turijn
  kaupunki Italiassa

Toscana /tˈoskana/ (pn)
Toscane
  alue Italiassa Ligurianmeren rannalla Rooman pohjoispuolella, pääkaupunki Firenze

Touretten oireyhtymä /tˈouretːen ˈoireyhtˌymæ/ (n)
syndroom van Gilles de la Tourette
  yhtäaikainen äänellinen ja motorinen monimuotoinen nykimishäiriö (F95.2)

Traakia /trˈaːkɪa/ (pn)
Thracië
  nykyisen Kreikan, Bulgarian ja Turkin alueilla pronssikaudella sijainnut traakialaisten asuttama alue

Transnistria /trˈansnɪstrˌia/ (pn)
Transnistrië
  Moldovasta yksipuolisesti syyskuussa 1990 itsenäiseksi julistautunut alue Dnestr-joen vasemmalla rannalla ja Ukrainan rajalla. Transnistrian pääkaupunki on Tiraspol.

Trinidad ja Tobago /trˈinɪdad ja tˈobaɡo/ (pn)
Trinidad en Tobago
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, jonka pääsaaret ovat Trinidad ja Tobago

Tripoli /trˈipolɪ/ (pn)
Tripoli
  Libyan pääkaupunki sen luoteiskulmassa Välimeren rannalla

Troija /trˈoija/ (pn)
Troje
  Anatolian niemimaalla sijainnut muinainen kaupunki

Tuhkimo /tˈuhkɪmo/ (pn)
Assepoester
  (satuhahmo) klassinen satuhahmo.

Tukholma /tˈukholma/ (pn)
Stockholm
  Ruotsin pääkaupunki

Tukholma-syndrooma /tˈukholmasˈyndroːma/ (n)
Stockholmsyndroom
  psykologinen tila, jossa panttivankina olevalle naiselle tai muulla tavoin vastoin tahtoaan kaapatulle naiselle kehittyy myötämielinen suhtautuminen kaappaajaansa

Tulimaa /tˈulɪmaː/ (pn)
Vuurland
  saaristo, joka sijaitsee Etelä-Amerikan eteläisimmässä kärjessä, lähellä Etelämannerta

Tunisia /tˈunɪsˌia/ (pn)
Tunesië
  tasavalta Välimeren rannalla Pohjois-Afrikassa

Tuomarien kirja /tˈuomarieŋ kˈirja/ (n)
Rechters, Richteren
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Turkin tasavalta /tˈurkɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Turkije
  Turkin valtion virallinen nimi

Turkki /tˈurkːɪ/ (pn)
Turkije
  tasavalta, jonka maapinta-alasta suurin osa kuuluu Aasiaan, mutta pieni osa Eurooppaan; Turkin tasavalta

Turkmenistan /tˈurkmenˌistan/ (pn)
Turkmenistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio

Turks- ja Caicossaaret /tˈurks ja kˈaikossˌaːret/ (pn)
Turks- en Caicoseilanden
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva erillisalue Haitin pohjoispuolella

Tyrrhenanmeri /tˈyrrhenˌanmerɪ/ (pn)
Tyrreense Zee
  Italian länsirannikon sekä Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Elban saarten rajaama alue Välimerta

Tyynimeri /tˈyːnɪmˌerɪ/ (pn)
Stille Oceaan
  suurin kolmesta maailman valtamerestä; sijaitsee Aasian, Antarktiksen ja Amerikan kaksoismantereen välissä

Tšad /tʃˈad/ (pn)
Tsjaad
  Keski-Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio

Tšekin tasavalta /tʃˈekɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Tsjechische Republiek
  Tšekin valtion virallinen ja usein käytetty nimi

Tšekki /tʃˈekːɪ/ (pn)
Tsjechië
  Tšekinmaa, sisämaavaltio Keski-Euroopassa, pitkältä nimeltään Tšekin tasavalta

Tšekkoslovakia /tʃˈekːoslˌovakˌia/ (pn)
Tsjechoslowakije
  Keski-Euroopassa 1918–1992 sijainnut valtio, jonka hajotessa syntyivät Tšekki ja Slovakia

Tšeljabinsk /tʃˈeljabɪnsk/ (pn)
Tsjeljabinsk
  kaupunki Venäjällä

Tšernobyl /tʃˈernobyl/ (pn)
Tsjernobyl
  hylätty kaupunki pohjoisessa Ukrainassa, joka tunnetaan sen mukaan nimetyssä ydinvoimalassa 26. huhtikuuta 1986 sattuneen ydinvoimalaonnettomuuden mukaan

Tšetšenia /tʃˈetʃenˌia/ (pn)
Tsjetsjenië
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Pohjois-Kaukasiassa, Tšetšenian tasavalta. Tšetšenian pääkaupunki on Groznyi.

U-käännös /ˈuːkˈæːnnøs/ (n)
U-bocht
  autolla tehty käännös toiselle kaistalle vastakkaiseen ajosuuntaan

Udmurtia /ˈudmurtˌia/ (pn)
Oedmoertië
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopan tasangolla Uralin länsipuolella. Udmurtian pääkaupunki on Iževsk.

Uganda /ˈuɡanda/ (pn)
Oeganda
  eräs valtio Keski-Afrikassa

Ukraina /ˈukraina/ (pn)
Oekraïne
  Itä-Euroopassa sijaitseva valtio

Ulan Bator /ˈulan bˈator/ (pn)
Ulaanbaatar
  Mongolian pääkaupunki, josta käytetään myös mongolian kielestä saatua nimitystä Ulaanbaatar

Unkari /ˈuŋkarɪ/ (pn)
Hongarije
  tasavalta Euroopassa, jonka pääkaupunki on Budapest; Unkarin tasavalta

Unkarin tasavalta /ˈuŋkarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Republiek Hongarije
  Unkarin valtion virallinen nimi

Uranus /ˈuranus/ (pn)
Uranus
  Aurinkokunnan kolmanneksi suurin planeetta. Seitsemäs auringosta lukien

Uruguay /ˈuruɡˌuay/ (pn)
Uruguay
  valtio Etelä-Amerikassa, Uruguayn itäinen tasavalta

Uusi testamentti /ˈuːsɪ tˈestamˌentːɪ/ (pn)
Nieuwe Testament
  kaksiosaisen Raamatun jälkimmäinen osa ja jatkoa Vanhalle testamentille

Uusi-Englanti /ˈuːsɪˈeŋlantɪ/ (pn)
New England
  Yhdysvaltojen koillisosan osavaltiot Connecticut, Maine, Massachusetts, New Hampshire, Rhode Island ja Vermont

Uusi-Guinea /ˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Nieuw-Guinea
  Tyynen valtameren ja Intian valtameren välissä, Australian pohjoispuolella sijaitseva maailman toiseksi suurin saari, joka on jakaantunut kahden valtion kesken

Uusi-Kaledonia /ˈuːsɪkˈaledˌonɪa/ (pn)
Nieuw-Caledonië
  Ranskalle kuuluva territorio Tyynellä valtamerellä. Uuden-Kaledonian pääkaupunki on Nouméa.

Uusi-Seelanti /ˈuːsɪsˈeːlantɪ/ (pn)
Nieuw-Zeeland
  Australiasta itään sijaitseva saarivaltio Tyynellä valtamerellä

Uzbekistan /ˈutsbekˌistan/ (pn)
Oezbekistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Uzbekistanin tasavalta

Vaaka /vˈaːka/ (pn)
Weegschaal
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Valakia /vˈalakˌia/ (pn)
Walachije
  historiallinen alue nykyisessä Romaniassa Tonavan ja Karpaattien välissä

Valitusvirret /vˈalɪtˌusvɪrret/ (pn)
Klaagliederen
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Valko-Venäjä /vˈalkovˈenæjæ/ (pn)
Wit-Rusland
  valtio Itä-Euroopassa, Puolan, Liettuan ja Latvian itäinen naapuri, Valko-Venäjän tasavalta

Vallonia /vˈallonˌia/ (pn)
Wallonië
  (maantiede) alue Belgiassa

Vanha testamentti /vˈanha tˈestamˌentːɪ/ (pn)
Oude Testament
  Raamatun vanha osa, ns. vanhan liiton pyhien kirjojen kokoelma

Vanuatu /vˈanuˌatu/ (pn)
Vanuatu
  saarivaltio Oseaniassa (Melanesiassa, lounaisella Tyynellämerellä, noin 1 750 kilometriä Australiasta itään); Vanuatun tasavalta

Varsova /vˈarsova/ (pn)
Warschau
  Puolan pääkaupunki

Varsovan liitto /vˈarsovan lˈiːtːo/ (pn)
Warschaupact
  sotilasliitto, jonka itäblokin maat solmivat NATOn vastapainoksi ja nimellisesti uudelleen aseistautuneen Saksan liittotasavallan muodostaman uhan torjumiseksi

Veiksel /vˈeiksel/ (pn)
Wijssel
  Puolan läpi Itämereen virtaava joki, jonka varrella sijaitsevat mm. Krakovan, Varsovan, Toruńin ja Gdańskin kaupungit

Venetsia /vˈenetsˌia/ (pn)
Venetië
  eräs kaupunki Italiassa

Venezuela /vˈenetsˌuela/ (pn)
Venezuela
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio

Venn-diagrammi /vˈenndˈiaɡrˌammɪ/ (n)
venndiagram
  joukko-opissa käsiteltävien ilmiöiden kuvaamiseen käytettävä diagrammi

Venus /vˈenus/ (pn)
Venus
  Auringosta lukien toinen planeetta
  roomalainen rakkauden jumalatar

Venäjä /vˈenæjæ/ (pn)
Rusland
  pinta-alaltaan maailman suurin valtio, joka sijaitsee Suomesta itään; viralliselta nimeltään Venäjän federaatio

Venäjän federaatio /vˈenæjæn fˈederˌaːtɪo/ (pn)
Russische Federatie
  Venäjän valtion virallinen nimi.

Vesimies /vˈesɪmies/ (pn)
Waterman
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Vienanmeri /vˈienanmˌerɪ/ (pn)
Witte Zee
  Pohjoisen jäämeren lahti Venäjän luoteisrannikolla

Vietnam /vˈietnam/ (pn)
Vietnam
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva valtio, virallisesti Vietnamin sosialistinen tasavalta

Vilna /vˈilna/ (pn)
Vilnius
  Liettuan pääkaupunki

Viro /vˈiro/ (pn)
Estland
  Suomenlahden eteläpuolella Baltiassa sijaitseva valtio, Viron tasavalta

Vuoristo-Karabah /vˈuorɪstokˈarabah/ (pn)
Nagorno Karabach
  Azerbaidžanin sisällä oleva, armenialaisten asuttama alue Kaukasuksella

Välimeri /vˈælɪmˌerɪ/ (pn)
Middellandse Zee
  Euroopan ja Afrikan välissä sijaitseva välimeri

WC-istuin /kˈaksoisveːsˌeːˈistwɪn/ (n)
bril, toiletbril, wc-bril
  WC:ssä asiointiin sopivaksi muotoiltu, viemäriputkeen liitetty istuin, jonka yhteydessä tavallisesti on vesisäiliö jätösten pois huuhtelemista varten

WC-paperi /kˈaksoisveːsˌeːpˈaperɪ/ (n)
toiletpapier
  ohuehkoa, yksi- tai useampikerroksista henkilökohtaisen hygienian ylläpitoon ulostamisen tai virtsaamisen jälkeen käytettävää pehmopaperia

Wales /vˈales/ (pn)
Wales
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva ruhtinaskunta Isossa-Britanniassa

Wallis ja Futuna /vˈallɪs ja fˈutuna/ (pn)
Wallis en Futuna
  Ranskan merentakainen alue eteläisellä Tyynellämerellä

Weimarin tasavalta /vˈeimarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Weimarrepubliek
  historiantutkimuksessa käytettävä epävirallinen nimi vuosien 1919–1933 aikaisesta Saksan valtiosta; virallinen nimi oli Saksan valtakunta

Wien /vˈien/ (pn)
Wenen
  Itävallan pääkaupunki

Wikipedia /vˈikɪpˌedɪa/ (pn)
Wikipedia
  eräs Internetissä vapaasti muokattavissa oleva tietosanakirja, Wikisanakirjan sisarhanke

Wikisanakirja /vˈikɪsˌanakˌirja/ (pn)
WikiWoordenboek, Wiktionary
  eräs Internetiin toisiinsa linkitetyistä artikkeleista muodostettu vapaa sanoja selittävä teos, joka toimii sanojen merkitystä selittävänä ja niiden käännösvasteita antavana tietolähteenä

Yhdistyneet kansakunnat /ˈyhdɪstyneːt kˈansakˌunnat/ (pn)
Verenigde Naties
  alun perin toisen maailmansodan voittajavaltoja edustanut kansainvälinen yhteistyöjärjestö; lyhenne YK

Yhdistynyt kuningaskunta /ˈyhdɪstynyt kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Verenigd Koninkrijk
  Länsi-Euroopassa Britteinsaarilla sijaitseva valtio, virallisesti Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Yhdysvallat /ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Verenigde Staten
  viidestäkymmenestä osavaltiosta muodostuva perustuslaillinen federatiivinen tasavalta Pohjois-Amerikassa, pitkältä nimeltään Amerikan yhdysvallat

Zarathustra /tsˈarathˌustra/ (pn)
Zarathoestra
  profeetta, joka perusti uskonnon nimeltä zarathustralaisuus

Zimbabwe /tsˈimbabve/ (pn)
Zimbabwe
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Zimbabwen tasavalta

Zürich /tsˈyrɪkh/ (pn)
Zürich
  Sveitsin suurin kaupunki ja Zürichin kantonin pääkaupunki

aakkonen /ˈaːkːonen/ (n)
letter
  kirjoitetun kielen esityksen (järjestetyn) merkkijoukon yksittäinen merkki tai merkintä; kirjain

aakkosellinen /ˈaːkːosˌellɪnen/ (adj)
alfabetisch
  sellainen, joka noudattelee aakkosia ja on aakkosten mukaisessa järjestyksessä

aakkoset /ˈaːkːoset/ (n)
alfabet
  kaikkien jossain kirjoitusjärjestelmässä käytössä olevien yleensä tietyn kielen äänteiden kirjoittamiseen tarvittavien symbolien järjestetty joukko

aakkostaa /ˈaːkːostaː/ (v)
alfabetiseren
  järjestää aakkosia noudattaen, laittaa aakkosjärjestykseen

aallonmurtaja /ˈaːllonmˌurtaja/ (n)
golfbreker
  rantamaata tai satamaa aalloilta ja jään liikkeiltä suojaava rakennelma meren tai järven rannassa. Aallonmurtajat tehdään maasta, kivistä ja betonista tai niiden yhdistelmästä.

aallonpituus /ˈaːllompɪtuːs/ (n)
golflengte
  kahden peräkkäisen samassa vaiheessa olevan aallon välimatka, myös aaltopituus
  yhteisymmärrys

aallottaa /ˈaːllotːaː/ (v)
golven
  tehdä aaltoilevaksi, poimuttaa, laskostaa

aaloe /ˈaːloe/ (n)
aloë
  yksisirkkaisia ruusukkeita muodostavia afrikkalaisen Aloë-suvun mehikasveja

aalto /ˈaːlto/ (n)
golf, baar
  laine, meren tai järven pinnassa etenevä kohouma

aamiainen /ˈaːmɪˌainen/ (n)
ontbijt
  aamulla syötävä ateria, jonka koostumus vaihtelee alueittain

aamu /ˈaːmu/ (n)
ochtend, morgen
  yön ja päivän välinen vuorokaudenaika, auringonnoususta aamupäivään asti

aamulla /ˈaːmulla/ (adv)
vanmorgen
  aamuaikaan, aamusella

aamunkoitto /ˈaːmuŋkˌoitːo/ (n)
dageraad
  aamunkajon, ensimmäisten auringonsäteiden ilmestymisen hetki

aamupala /ˈaːmupˌala/ (n)
ontbijt
  varhain aamulla nautittava ensimmäinen kevyt ateria

aamupäivä /ˈaːmupˌæivæ/ (n)
voormiddag
  aamun ja keskipäivän välinen vuorokaudenaika, noin klo 9–12

aamutähti /ˈaːmutˌæhtɪ/ (n)
morgenster
  kointähti, usein aamuisin nähtävä Venus
morgenster, godendag
  eräs keskiaikainen lyömäase: kiinteällä tai kettinkisellä varrella varustettu piikkikuula

aapinen /ˈaːpɪnen/ (n)
abc-boek
  oppikirja, jonka avulla opetellaan lukemaan

aari /ˈaːrɪ/ (n)
are
  pinta-alan mittayksikkö, sadan neliömetrin kokoinen alue, lyhenne a.

aaria /ˈaːrɪa/ (n)
aria
  suurimuotoiseen vokaaliteokseen, esimerkiksi oopperaan tai oratorioon kuuluva lauluosuus, jossa yhdellä laulajalla on erityisen tärkeä osa soolon esittäjänä

aarnikotka /ˈaːrnɪkˌotka/ (n)
griffioen
  taruolento jolla on leijonan ruumis, kotkan pää ja etujalat sekä kohollaan oleva siipi (joskus siivet) ja päässä korvat

aarniometsä /ˈaːrnɪomˌetsæ/ (n)
oerbos
  yleensä luonnontilainen, koskematon metsä, jossa on eri-ikäisiä puita, runsaasti lahopuita ja jatkuvia pienipiirteisiä muutoksia

aaroninparta /ˈaːronˌimparta/ (n)
aronsbaard
  amppelissa kasvatettava riippuversoinen huonekasvilaji, joka kuuluu rikkokasvien heimoon

aarre /ˈaːrre/ (n)
schat
  jokin erityisen arvokas tai kokoelma arvoesineitä tms.

aarrearkku /ˈaːrreˌarkːu/ (n)
schatkist
  arkku, jossa on aarre

aasi /ˈaːsɪ/ (n)
ezel
  hevosen sukuun kuuluva kotieläin (), jota käytetään kantojuhtana
  tyhmä henkilö, yksinkertainen henkilö, typerys

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (adj)
Aziatisch
  Aasiasta peräisin oleva tai Aasiaan liittyvä

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (n)
Aziaat, Azische
  pysyvästi Aasiassa asuva henkilö

aataminomena /ˈaːtamˌinomˌena/ (n)
adamsappel
  kurkunpäässä sijaitsevan kilpiruston muodostumana esiin työntyvä kova kyhmy, joka on havaittavissa selvemmin miehillä kuin naisilla

aateli /ˈaːtelɪ/ (n)
adel
  perinnöllisiä etuoikeuksia nauttinut sääty-yhteiskunnan yläluokka, aatelissääty, aatelisto

aateliskalenteri /ˈaːtelˌiskalˌenterɪ/ (n)
adelskalender#Hollanti
  pikaluistelussa maailmanlaajuisesti arvostettu menetelmä kilpailijan koko uransa aikana kaikilta matkoilta saavuttamien parhaiden aikojen yhteistuloksen laskemiseksi

aatelismies /ˈaːtelˌismies/ (n)
adellijke
  aateliin kuuluva mies, aatelinen

aatto /ˈaːtːo/ (n)
vigilie
  pyhäpäivää edeltävä päivä

aavikko /ˈaːvɪkːo/ (n)
woestijn
  autiomaa, kuivuuden, kuumuuden tai kylmyyden takia lähes kasviton alue; aavikoitunut alue

aavikkohaukka /ˈaːvɪkːohˌaukːa/ (n)
sakervalk
  (eläintiede) suurikokoinen jalohaukka (Falco cherrug)

aavikkokettu /ˈaːvɪkːokˌetːu/ (n)
fennek, woestijnvos
  eräs aavikoilla elävä pienikokoinen ja isokorvainen kettujen sukuun kuuluva koiraeläinten laji () tai sen yksilö

aavikoituminen /ˈaːvɪkˌoitumɪnen/ (n)
verwoestijning
  aavikoksi muuttuminen ja siihen suuntaan kehittyminen

aavistus /ˈaːvɪstus/ (n)
idee
  ennakkotunne, epäilys; tunne siitä, että jotakin tapahtuu

abaksiaalinen /ˈabaksɪˌaːlɪnen/ (adj)
abaxiaal
  varresta, rungosta tai keskirangasta poispäin oleva; esimerkiksi lehden alapinta, kun päälipinta on varteen päin

abakteriaalinen /ˈabaktˌerɪˌaːlɪnen/ (adj)
abacterieel
  bakteeriton, sellainen jossa ei ole bakteereja

abbedissa /ˈabːedˌissa/ (n)
abdis
  nunnaluostarin johtaja läntisissä kirkoissa

abdikaatio /ˈabdɪkˌaːtɪo/ (n)
abdicatie
  virasta, arvosta tms. luopuminen; erityisesti kruunusta luopuminen

abdomen /ˈabdomen/ (n)
abdomen
  selkärankaisten eläinten vatsa eli ruumiinontelon takaosa ja siellä sijaitsevat elimet

abdominaali /ˈabdomɪnˌaːlɪ/ (adj)
abdominaal
  (selkärankaisilla) vatsanpuoleinen, vatsaan liittyvä, vatsa-

aberraatio /ˈaberrˌaːtɪo/ (n)
aberratie
  muuntuma, erikoinen tai omituinen muoto; harhamuunnos; lajin muunnos, jolla ei ole esimerkiksi alalajin statusta
  linssin tai peilin ominaisuus, joka saa kohteen kuvautumaan väärään paikkaan
  tähden aseman näennäinen muutos

abessiivi /ˈabessˌiːvɪ/ (n)
abessief
  vajantosijamuoto, joka ilmaisee puuttumista, jonkin puutetta, (harvoin, vanhentunut vajanto

abhaasi /ˈabhaːsɪ/ (n)
Abchazisch
  abhaasien puhuma luoteiskaukasialainen kieli (kielitunnus: ab)

abioottinen /ˈabɪˌoːtːɪnen/ (adj)
abiotisch
  eloton, sellainen, joka ei elä

abioottinen ympäristötekijä /ˈabɪˌoːtːɪnen ˈympærˌistøtˌekɪjæ/ (n)
abiotische factor
  eliöihin vaikuttava elottoman ympäristön, kemiallinen tai fysikaalinen tekijä

ablaatio /ˈablaːtˌio/ (n)
ablatie
  kudoksen poisto tai tuhoaminen, leikkaus

ablatiivi /ˈablatˌiːvɪ/ (n)
ablatief
  sijamuoto, ulkopaikallissija, joka perusmerkityksessään ilmaisee liikettä pois joltain pinnalta tai jonkin luota, ulkoeronto. Käytetään laajasti myös muissa merkityksissä.

abolitionismi /ˈabolˌitɪonˌismɪ/ (n)
abolitionisme
  orjuuden lakkauttamisen kannattaminen

abolitionisti /ˈabolˌitɪonˌistɪ/ (n)
abolitionist
  abolitionismin, orjuuden lakkauttamisen, kannattaja

aboriginaali /ˈaborˌiɡɪnˌaːlɪ/ (adj)
Aboriginal
  (erityisesti) Australian alkuperäisasukas

abortti /ˈabortːɪ/ (n)
abortus
  raskaudenkeskeytys

absintti /ˈabsɪntːɪ/ (n)
absint
  eräs yrteillä maustettu viina

abskissa /ˈabskɪssa/ (n)
abscis
  tasokoordinaatiston x-koordinaatti

absoluuttinen /ˈabsolˌuːtːɪnen/ (adj)
absoluut
  ehdoton, rajoittamaton, riippumaton, täysi

absoluuttinen nollapiste /ˈabsolˌuːtːɪnen nˈollapˌiste/ (n)
absoluut nulpunt
  teoreettinen lämpötila, jossa lämpöliike on täysin pysähtynyt; −273,15 celsiusastetta tai 0 kelviniä

absoluuttinen sävelkorva /ˈabsolˌuːtːɪnen sˈævelkˌorva/ (n)
absoluut gehoor
  harvinainen kyky tunnistaa, nimetä ja tuottaa säveliä

absoluuttisesti /ˈabsolˌuːtːɪsˌestɪ/ (adv)
absoluut
  ehdottomasti, riippumatta, rajoituksetta

absorboida /ˈabsorbˌoida/ (v)
absorberen
  imeä itseensä, pidättää, sitoa

absorptio /ˈabsorptˌio/ (n)
absorptie
  fysikaalinen tai kemiallinen ilmiö, kaasun, nesteen tai jonkinlaisen energian imeytyminen toiseen aineeseen

abstrahoida /ˈabstrahˌoida/ (v)
abstraheren
  tehdä abstraktiksi; muodostaa yleiskäsite

abstrahointi /ˈabstrahˌointɪ/ (n)
abstractie
  yleiskäsitteen muodostaminen pelkistämällä

abstrakti /ˈabstraktɪ/ (adj)
abstract
  sellainen, joka ei ole kouriintuntuva eikä konkreettinen; käsitteellinen, epähavainnollinen, ajatuksellinen

abstraktius /ˈabstraktius/ (n)
abstractheid
  se, että on abstrakti

absurdi /ˈabsurdɪ/ (adj)
absurd
  sellainen, joka on mieletön, järjetön; järjenvastainen

adeniini /ˈadenˌiːnɪ/ (n)
adenine
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin tymiinin (DNAssa) tai urasiilin (RNAssa) kanssa

adenohypofyysi /ˈadenˌohypofˌyːsɪ/ (n)
adenohypofyse
  aivolisäkkeen etulohko

adenooma /ˈadenˌoːma/ (n)
adenoom
  hyvänlaatuinen rauhaskasvain

adjektiivi /ˈadjektˌiːvɪ/ (n)
bijvoeglijk naamwoord, adjectief
  nomineihin kuuluva laatusana, joka vastaa kysymykseen millainen? ja joka on pääsanana olevan substantiivin määre tai olla-verbin jälkeinen predikatiivi

adjunkti /ˈadjuŋktɪ/ (n)
bepaling
  adverbiaali, jonka poisjättäminen ei tee lauseesta kieliopillisesti vajaata

adoptio /ˈadoptˌio/ (n)
adoptie
  lapseksiottaminen, oikeudellinen toimenpide, jolla adoptiovanhemman tai adoptiovanhempien ja adoptoitavan välille muodostetaan uusi perhesuhde, vanhemman ja lapsen suhde

adrenaliini /ˈadrenalˌiːnɪ/ (n)
adrenaline
  (biokemia) lisämunuaisytimen erittämä katekoliamiinihormoni

adstringentti /ˈadstrɪŋŋˌentːɪ/ (n)
samentrekkend middel
  aine, joka aiheuttaa elimistön kudosten supistumista tai kuroutumista

adverbi /ˈadverbɪ/ (n)
bijwoord, adverbium
  . Sanaluokkanimitys. Vajaasti taipuva tai taipumaton sana, joka ilmaisee aikaa, paikkaa, tapaa, keinoa, tilaa tai määrää. Suomen kielessä adverbit on aiemmin luokiteltu partikkeleiksi, mutta tästä on nykykieliopeissa luovuttu ("Iso suomen kielioppi", 2004).

aerobinen /ˈaerˌobɪnen/ (adj)
aeroob
  happihakuinen, happea tarvitseva, happieloinen; hapellisissa olosuhteissa tapahtuva

aerobiologia /ˈaerˌobɪˌoloɡˌia/ (n)
aerobiologie
  biologian osa-alue, joka tutkii kaikkea ilmavirtausten mukana passiivisena lentävää eloperäistä materiaa

aerodynaaminen /ˈaerˌodynˌaːmɪnen/ (adj)
aerodynamisch
  ilmavirtausten kannalta sellainen, jolla on pieni ilmanvastuskerroin

aerodynamiikka /ˈaerˌodynamˌiːkːa/ (n)
luchtstromingsleer
  hydrodynamiikan osa, joka tutkii virtaavan kaasun ja kiinteiden kappaleiden vuorovaikutusta

afasia /ˈafasˌia/ (n)
afasie
  aivojen toimintahäiriöstä johtuva kyvyttömyys ymmärtää ja/tai tuottaa puhetta; joskus mikä tahansa aivovauriosta johtuva kielellinen häiriö

affekti /ˈaffektɪ/ (n)
affect
  voimakas tunnepurkaus, mielenliikutus, kiihtymys

affiksi /ˈaffɪksɪ/ (n)
affix
  sanaan liitettävä pääte tai liiteosa, jolla ei ole itsenäistä merkitystä, mutta itsenäisen sanan yhteydessä muuttaa sen merkitystä

afgaaninvinttikoira /ˈafɡaːnˌinvɪntːɪkˌoira/ (n)
Afghaanse windhond
  afgaani, Afganistanista kotoisin oleva alkuaan metsästys- ja vartiokoirana käytetty koirarotu

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (adj)
Afghaans
  Afganistanista peräisin oleva tai Afganistaniin liittyvä

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (n)
Afghaans
  pysyvästi Afganistanissa asuva henkilö

aforismi /ˈaforˌismɪ/ (n)
aforisme
  ajatuksellisesti painokas, tiiviisti ja tyylikkäästi muotoiltu proosallinen virke tai virkkeiden kokonaisuus myös salattuun tuntoon pohjautuva sananlasku, jossa ajatus tekee pienen, mutta tiukan solmun

afrikaaneri /ˈafrɪkˌaːnerɪ/ (n)
Afrikaner rundvee
  Etelä-Afrikassa perinteisesti kasvatettu naudan rotu tai sen yksilö

afrikaans /ˈafrɪkaːns/ (n)
Afrikaans
  afrikaansin kieli, enimmäkseen Etelä-Afrikan buurien puhuma hollannista kehittynyt länsigermaaninen kieli

afrikankaija /ˈafrɪkˌaŋkaija/ (n)
Meyers papegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanlauluhaukka /ˈafrɪkˌanlauluhˌaukːa/ (n)
donkere zanghavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanlintuhaukka /ˈafrɪkˌanlɪntuhˌaukːa/ (n)
afrikaanse havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikantöyhtöhaukka /ˈafrɪkˌantøyhtøhˌaukːa/ (n)
afrikaanse koekoekswouw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (adj)
Afrikaans
  Afrikasta peräisin oleva tai Afrikkaan liittyvä

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (n)
Afrikaan, Afrikaanse
  syntyperältään afrikkalainen

afroamerikkalainen /ˈafroˌamerˌikːalˌainen/ (adj)
Afro-Amerikaans
  afroamerikkalaiseen väestöön tai sen kulttuuriin liittyvä

afroamerikkalainen /ˈafroˌamerˌikːalˌainen/ (n)
Afro-Amerikaan
  Yhdysvalloissa asuva henkilö, joka on taustaltaan afrikkalainen

afta /ˈafta/ (n)
aft
  suuontelon limakalvoille syntyvä usein kivulias haavauma (Stomatitis aphthosa)

agenda /ˈaɡenda/ (n)
agenda
  asialista, esityslista; ohjelma; tehtäväluettelo

agentti /ˈaɡentːɪ/ (n)
handelend persoon
  henkilö, joka edustaa jotain toista henkilöä tietyissä yhteyksissä, edustaja, asiamies
  eräiden turvallisuuspalvelujen työntekijä
  lauseenjäsen, joka tarkoittaa verbin osoittaman toiminnan suorittajaa

aggressiivinen /ˈaɡːressˌiːvɪnen/ (adj)
agressief
  hyökkäävä, päällekäyvä, väkivaltaisesti käyttäytyvä

aggressiivisesti /ˈaɡːressˌiːvɪsˌestɪ/ (adv)
agressief
  aggressiivisella tavalla

agitaatio /ˈaɡɪtˌaːtɪo/ (n)
agitatie
  yllytys, kiihotus

agnostikko /ˈaɡnostˌikːo/ (n)
agnosticus
  henkilö, joka ei väitä tietävänsä, onko jumalaa olemassa; agnostisismin kannattaja; henkilö, joka ei väitä tietävänsä onko jumalaa olemassa tai ei, koska sen olemassaoloa ei voi todistaa, mutta ei myöskään kiellä jumalan olemassaoloa, koska sitäkään ei voida todistaa

agronomi /ˈaɡronˌomɪ/ (n)
agronoom
  maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti (alempi korkeakoulututkinto)

ahdas /ˈahdas/ (adj)
eng
  tiukka; jossa ei ole paljoa tilaa

ahdistaa /ˈahdɪstaː/ (v)
beklemmen
  tehdä ahdistuneeksi tai masentuneeksi

ahdistella /ˈahdɪstella/ (v)
belagen
  tehdä jkn olo tukalaksi tai epämukavaksi fyysisellä tai henkisellä häirinnällä

ahdistuneisuushäiriö /ˈahdɪstunˌeisuːshˌæirɪø/ (n)
angststoornis
  psykiatrisia häiriöitä, joissa keskeisiä oireita ovat ahdistuneisuus, jännittyneisyys ja pelko

ahdistus /ˈahdɪstus/ (n)
angst
  tunnetila, johon voi liittyä tuskaisuutta, pelokkuutta, paniikkioireita, huolestuneisuutta ja unihäiriöitä

ahjo /ˈahjo/ (n)
smeltoven
  pajan tulisija, jossa rauta kuumennetaan hehkuvaksi takomista varten

ahkera /ˈahkera/ (adj)
ijverig, vlijtig
  ~ 3. inf. -maan/-mään sellainen, joka tekee paljon työtä; toimelias, työteliäs, uuttera

ahkeruus /ˈahkeruːs/ (n)
toewijding
  se, että on ahkera

ahma /ˈahma/ (n)
veelvraat
  Gulo gulo, näätäeläimiin kuuluva petoeläin

ahmatti /ˈahmatːɪ/ (n)
gulzigaard
  ahmija, ahnehtija, ahnas olio; suursyömäri

ahmia /ˈahmɪa/ (v)
schrokken
  nauttia, syödä tai juoda nopeasti ja ahnaasti

ahne /ˈahne/ (adj)
hebzuchtig
  sellainen, joka haluaa paljon ja usein kyltymättä jotakin, esimerkiksi rahaa tai ruokaa

ahneus /ˈahneus/ (n)
gulzigheid
  se, että on ahne

ahtaaja /ˈahtaːja/ (n)
havenarbeider
  ahtaamista tekevä henkilö, ahtaamiseen erikoistunut satamatyömies

ahven /ˈahven/ (n)
baars
  yleinen ahvenkalojen heimon petokala ()

aihe /ˈaihe/ (n)
thema
  asia, teema

aiheellinen /ˈaiheːllɪnen/ (adj)
gegrond
  sellainen, jolle on hyvä syy tai aihe

aiheuttaa /ˈaiheutːaː/ (v)
veroorzaken
  olla tai toimia aiheuttajana; tuottaa, saada aikaan, synnyttää jokin tai joitakin seuraamuksia

aika /ˈaika/ (n)
tijd
  maailmankaikkeuden ominaisuus, joka etenee ja jossa kaikki tapahtuu; toistuvien luonnonilmiöiden avulla tai kellolla mitattava suure

aikainen /ˈaikainen/ (adj)
vroeg
  varhainen

aikaisemmin /ˈaikaisˌemmɪn/ (adv)
eerder
  varhemmin

aikaisin /ˈaikaisɪn/ (adv)
vroeg
  varhain

aikajana /ˈaikajˌana/ (n)
tijdlijn
  muodostettu jana, jossa aika etenee vasemmalta oikealle, ja jolle voidaan sijoittaa tapahtumia aikajärjestyksessä

aikakauslehti /ˈaikakˌauslehtɪ/ (n)
magazine
  säännöllisesti paperille painettuna ilmestyvä julkaisu, jonka ilmestymistiheys on harvempi kuin sanomalehdellä ja toisin kuin sanomalehdellä, uutiset eivät ole sen oleellisinta sisältöä

aikakirja /ˈaikakˌirja/ (n)
kroniek
  kronologinen katsaus lähihistorian tapahtumiin

aikakone /ˈaikakˌone/ (n)
tijdmachine
  kuvitteellinen kone, jolla voidaan siirtyä ajassa eteen- tai taaksepäin

aikamuoto /ˈaikamˌuoto/ (n)
tijd
  verbin taivutusmuoto, joka ilmaisee, milloin jokin asia on tapahtumassa tai tapahtunut

aikapommi /ˈaikapˌommɪ/ (n)
tijdbom
  pommi, jonka räjäyttämiseen käytetään ajastinta, jotta se räjähtäisi haluttuun aikaan
  asia, joka ei vielä ole ongelma, mutta josta mahdollisesti aiheutuu jopa vakavia ongelmia tulevaisuudessa

aikaskaala /ˈaikaskˌaːla/ (n)
tijdschaal
  aika-asteikko

aikataulu /ˈaikatˌaulu/ (n)
programma
  taulukko, johon on kerätty yleisten kulkuneuvojen lähtö- ja saapumisajat

aikavyöhyke /ˈaikavˌyøhyke/ (n)
tijdzone
  Maapallon alue, jolla käytetään samaa kellonaikaa. Vertailuaikana on UTC-aika, josta eri aikavyöhykkeet poikkeavat pääasiassa tasa- tai puolen tunnin verran. Aikavyöhykkeet myötäilevät 15 pituusastetta leveitä kuvitteellisia vyöhykkeitä.

aikmofobia /ˈaikmofˌobɪa/ (n)
aichmofobie
  terävien esineiden kammo

aikoa /ˈaikoa/ (v)
van plan zijn
  olla aikeissa tehdä jotakin; suunnitella tekevänsä jotain

aikomus /ˈaikomus/ (n)
bedoeling
  ajatus jonkin asian toteuttamisesta, us. epämääräisenä ajankohtana

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (adj)
volwassen, volwassene
  aikuistunut, täysikasvuinen tai täysi-ikäinen

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (n)
volwassene
  fyysisesti ja henkisesti täysikasvuinen yksilö

aimara /ˈaimara/ (n)
Aymara
  aimaran kieli, Boliviassa ja Perussa puhuttava kieli (kielitunnus: ay)

aina /ˈaina/ (adv)
altijd, steeds
  ikuisesti; jatkuvasti

ainakin /ˈainakɪn/ (adv)
althans
  joka tapauksessa; vähintään, mainitun lisäksi ehkä muutakin

aine /ˈaine/ (n)
stof
  hiukkasista muodostuva maailmankaikkeuden rakennusaine, jonka ominaisuuksia ovat massa ja tilavuus

aineeton /ˈaineːton/ (adj)
ontastbaar
  sellainen, joka ei ole materiaa, immateriaalinen

aineisto /ˈaineisto/ (n)
materiaal
  johonkin tarvittavat lähteet tai todisteet kokonaisuutena

ainoa /ˈainoa/ (adj)
enig
  ilman muita oleva, pelkkä

ainutlaatuinen /ˈainutlˌaːtwɪnen/ (adj)
uniek
  uniikki, sellainen, jonka kaltaisia ei ole muita, ainoa laatuaan

aioni /ˈaionɪ/ (n)
eon
  geologisen ajanlaskun satoja tai tuhansia miljoonia vuosia käsittävä, korkein taso. Aionit jaetaan edelleen maailmankausiin

airo /ˈairo/ (n)
roeiriem
  pitkä, yleensä puinen hankaimeen sijoitettava väline, jolla soudetaan venettä

airut /ˈairut/ (n)
voorbode
  tapahtuma tms. joka enteilee jotain tulevaa

aisankannattaja /ˈaisaŋkˌannatːˌaja/ (n)
hoorndrager
  mies, jota hänen vaimonsa pettää

aisti /ˈaistɪ/ (n)
zin
  eliöiden ominaisuus havaita aistimillaan ympäristöstä tulevia ja elimistössä syntyviä konkreettisia vaikutuksia, joita voidaan käyttää ympäristön ja oman tilan havaitsemiseen

aistia /ˈaistɪa/ (v)
waarnemen
  havaita, tuntea aisteilla

aistikas /ˈaistɪkas/ (adj)
smaakvol
  tyylikäs, mallikas, hieno, elegantti, hyvää makua osoittava

aistillisuus /ˈaistɪllɪsuːs/ (n)
zinnelijkheid
  se, että on aistillinen

aita /ˈaita/ (n)
hek
  kahta aluetta erottava rakennelma tai kasvusto, joka hankaloittaa kulkua tai toimii suojana

aitaus /ˈaitaus/ (n)
afsluiting
  aidattu alue tai aluetta ympäröivä aita

aito /ˈaito/ (adj)
echt
  sellainen, joka on alkuperältään varma, vääristelemätön, väärentämätön; oikea

aivastaa /ˈaivastaː/ (v)
niezen
  henkäistä ilmaa nopeasti ulos refleksin laukaisemana, yleensä nenän ärsyyntymisen johdosta

aivastus /ˈaivastus/ (n)
niesen
  nenän limakalvolla vaikuttavan ärsykkeen refleksimäisesti aiheuttama kouristuksen tapainen äkillinen uloshengitys

aivoinfarkti /ˈaivoinfˌarktɪ/ (n)
beroerte
  aivoverisuonen tukkeutuessa syntyvä vaurio aivokudoksessa

aivokalvontulehdus /ˈaivokˌalvontulˌehdus/ (n)
hersenvliesontsteking
  bakteerin tai viruksen aiheuttama tulehdus aivoissa

aivokasvain /ˈaivokˌasvain/ (n)
hersentumor
  aivoihin muodostuva kasvain

aivokuollut /ˈaivokˌuollut/ (adj)
hersendood
  tilanne tai henkilö, jonka aivojen toiminta on peruuttamattomasti loppunut, vaikka sydän ja verenkierto vielä toimivat

aivokuori /ˈaivokˌuorɪ/ (n)
hersenschors
  aivojen pinnalla olevan hermosolumassan muodostama harmaan aineen kerros

aivokurkiainen /ˈaivokˌurkɪˌainen/ (n)
hersenbalk
  aivoissa poikittain sijaitseva hermokimppu, joka yhdistää aivopuoliskot toisiinsa

aivolisäke /ˈaivolˌisæke/ (n)
hypofyse
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivojen alla kitaluun syvennyksessä

aivopesu /ˈaivopˌesu/ (n)
hersenspoeling
  pakottavien tekniikoiden soveltaminen kohteen uskomusten tai käyttäytymisen muuttamiseksi

aivoriihi /ˈaivorˌiːhɪ/ (n)
brainstorm
  työskentelymuoto, jossa pyritään luomaan tai työstämään ideoita spontaanisti keskustelemalla

aivot /ˈaivot/ (n)
hersenen, hersens, brein
  keskushermostoa kontrolloiva elin, jonka päätehtävä on käsitellä aistien välityksellä saatua informaatiota siten, että eliön toimintakyky ympäristössään säilyy

aivotärähdys /ˈaivotærˌæhdys/ (n)
hersenschudding
  lievä aivovamma, joka johtuu päähän kohdistuneesta iskusta

ajaa /ˈajaː/ (v)
rijden
  kuljettaa kulkuneuvoa; (ajoneuvosta) liikkua ihmisen kuljettamana; kulkea ajoneuvon kyydissä; kuljettaa ajoneuvolla

ajanhukka /ˈajanhˌukːa/ (n)
tijdverspilling
  ajan haaskaus, turha aikaavievä toiminta

ajanjakso /ˈajanjˌakso/ (n)
tijdperk
  kahden peräkkäisen ajankulun havaintokohdan välillä vallinnut aika

ajankohtainen /ˈajaŋkˌohtainen/ (adj)
actueel
  joka liittyy nykyisyyteen, päivän tapahtumia koskeva; parhaillaan tai tässä ajassa tapahtuva

ajanlasku /ˈajanlˌasku/ (n)
jaartelling
  pääasiassa taivaankappaleiden liikkeisiin perustuva tapa mitata aikaa

ajatella /ˈajatella/ (v)
denken
  käsitellä mielessään

ajatollah /ˈajatˌollah/ (n)
ayatollah
  šiiamuslimien uskonnollisten johtajien arvonimi

ajatus /ˈajatus/ (n)
gedachte
  aivoissa syntynyt mielikuva, idea
  yhtenäinen aivotoiminnan kulku

ajatusrikos /ˈajatˌusrɪkos/ (n)
gedachtemisdaad
  vääränlainen mielipide, joka johtaa vaikeuksiin

ajatusviiva /ˈajatˌusvɪːva/ (n)
gedachtestreep
  välimerkkinä toimiva yhdysviivaa pidempi vaakaviiva, jonka avulla voidaan mm. elävöittää kirjoitetun tekstin rakennetta. Ajatusviivaa voidaan käyttää myös esimerkiksi rajakohtamerkintänä, poisjätön merkkinä tai repliikkiviivana, joka puheessa havaitaan hetken taukona.

ajautua /ˈajautˌua/ (v)
trekken
  liikkua ulkopuolisten voimien ohjaamana; kulkeutua

ajoitus /ˈajoitus/ (n)
timing
  ajoittaminen

ajokoira /ˈajokˌoira/ (n)
jachthond
  metsästykseen käytettävä koira, jolla on hajuaistinsa avulla kyky löytää ja seurata jahdin aikana pakenevaa riistaeläintä

ajokortti /ˈajokˌortːɪ/ (n)
rijbewijs
  ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja

ajoneuvo /ˈajonˌeuvo/ (n)
voertuig
  maalla kulkeva ohjattava, moottoroitu tai moottoroimaton laite

ajopuu /ˈajopuː/ (n)
drijfhout
  veden mukana kulkeva tai kulkenut puu

ajuri /ˈajurɪ/ (n)
stuurprogramma
  ohjelma, joka ohjaa tietokoneeseen liitetyn oheislaitteen toimintaa: laiteohjain

akaasiavahanokka /ˈakaːsˌiavˌahanˌokːa/ (n)
feeënastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

akaatti /ˈakaːtːɪ/ (n)
agaat
  kvartsin pienikiteinen tuliperäinen muoto

akan /ˈakan/ (n)
Akan
  akanin kieli, Ghanassa puhuttava nigeriläis-kongolainen kieli, jota kutsutaan myös twin kieleksi (kielitunnus: aka)
  erään Länsi-Afrikassa elävän etnisen ryhmän jäsen

akanvirta /ˈakanvˌirta/ (n)
draaikolk
  nesteen tai kaasun päävirtaussuunnan vastainen rinnakkainen virtaus, eritoten pyörre

akateemikko /ˈakatˌeːmɪkːo/ (n)
academicus
  akatemian jäsen

akateeminen /ˈakatˌeːmɪnen/ (adj)
academisch
  yliopistoon liittyvä, yliopistotutkintoihin liittyvä

akatemia /ˈakatˌemɪa/ (n)
academie
  alansa ylin oppilaitos, korkeakoulu, yliopisto
  tieteiden tai taiteiden edistämiseksi perustettu seura, joka edustaa alansa korkeimpia saavutuksia
  Platonin Akatemia, Platonin perustama filosofinen koulukunta

akileija /ˈakɪlˌeija/ (n)
akelei
  leinikkikasvien heimoon kuuluvan akileijojen () suvun kasvi

akklimatisaatio /ˈakːlɪmˌatɪsˌaːtɪo/ (n)
aanpassing
  sopeutus

akku /ˈakːu/ (n)
accu, batterij
  sähköä kemialliseksi energiaksi varastoimaan kykenevä jännitelähde

akkusatiivi /ˈakːusatˌiːvɪ/ (n)
accusatief
  minkä tahansa sijamuodon kaltainen objektin sija

akne /ˈakne/ (n)
acne
  talirauhasten liiallisesta talin erittämisestä ja niiden tulehtumisesta johtuva kasvojen ihosairaus

akoluutti /ˈakolˌuːtːɪ/ (n)
acoliet
  avustava alttaripalvelija katolisessa kirkossa

akrobaatti /ˈakrobˌaːtːɪ/ (n)
acrobaat
  akrobatian harjoittaja, näytöksissä esiintyvä taituruusvoimistelija ja temppujen tekijä

akrofobia /ˈakrofˌobɪa/ (n)
hoogtevrees
  korkean paikan kammo, pelko korkeita paikkoja kohtaan

akromegalia /ˈakromˌeɡalˌia/ (n)
acromegalie
  aivolisäkkeen liikatoiminnasta johtuva krooninen sairaus, joka ilmenee ruumiinosien, erityisesti ääreisosien, liikakasvuna

akseli /ˈakselɪ/ (n)
as
  koordinaatiston määrättyjen suuntien nimi
  eräitä yleensä pyöriviä koneenosia

aksentti /ˈaksentːɪ/ (n)
accent
  puheessa tapahtuva sanan tai sen osan korostaminen, sanapaino, tai sanan painottaminen lauseessa, lausepaino.

aksenttimerkki /ˈaksentːɪmˌerkːɪ/ (n)
accent
  merkki, joka ilmaisee ääntämiseen liittyvän koron paikan; aksenttimerkki voi toimia myös ääntämisohjeena

aksiisi /ˈaksɪːsɪ/ (n)
octrooirecht
  kotimaiseen tuotantoon kohdistunut nykyistä valmisteveroa vastannut vero

aksiooma /ˈaksɪˌoːma/ (n)
axioma
  perusväittämä aksiomaattisessa päättelyssä; selviö, itsestäänselvyys

aktiivi /ˈaktɪːvɪ/ (n)
actief
  aktiivimuoto, verbien pääluokka. Aktiivi-pääluokkaan kuuluvan verbin subjekti on tekijä.
  aktiivimuoto, verbin finiittimuoto, jossa tekijä tunnetaan
  henkilö, joka on aktiivinen jossain toiminnassa, aktivisti

aktiivihiili /ˈaktɪːvɪhˌiːlɪ/ (n)
actieve kool
  puhdasta, hyvin huokoista hiiltä, jonka pinta-ala massa­yksikköä kohti on erityisen suuri

aktiivinen /ˈaktɪːvɪnen/ (adj)
actief
  sellainen, joka on toiminnassa, tekee aktiivisesti jotakin tai osallistuu

aktinium /ˈaktɪnium/ (n)
actinium
  radioaktiivinen alkuaine, Ac

aktivismi /ˈaktɪvˌismɪ/ (n)
activisme
  suoran toiminnan politiikka; yleensä mielihalulla perusteltua toimintaa, sisältäen painostusta ja uhkailua

aktivisti /ˈaktɪvˌistɪ/ (n)
activist
  henkilö, joka toimii kansalaisen ominaisuudessa ja suoran toiminnan keinoin jonkin poliittisen tai eettisen tavoitteen saavuttamiseksi

aktivoida /ˈaktɪvˌoida/ (v)
aanzetten
  tehdä aktiiviseksi

aktuaari /ˈaktuˌaːrɪ/ (n)
actuaris
  virkamies, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ja säilyttää viraston asiakirjoja; eräissä virastoissa tilastojen laatija

akupunktio /ˈakupˌuŋktɪo/ (n)
acupunctuur
  hoitomenetelmä, jossa ihoon työnnetään neuloja

akustiikka /ˈakustˌiːkːa/ (n)
akoestiek
  tilan äänentoisto-ominaisuudet

akuutti /ˈakuːtːɪ/ (adj)
acuut
  äkillinen

akvaario /ˈakvaːrˌio/ (n)
aquarium
  lasiallas, jossa pidetään kaloja, muita vesieläimiä ja usein myös kasveja

akvaariokala /ˈakvaːrˌiokˌala/ (n)
aquariumvis
  vangittuna akvaariossa näytillä pidettävä, us. akvaarioon jalostettu kala

akvaviitti /ˈakvavˌiːtːɪ/ (n)
aquavit
  ruotsalainen väkevä alkoholijuoma, jota on maustettu kuminalla ja aniksella

akvedukti /ˈakvedˌuktɪ/ (n)
aquaduct
  perinteisesti avonainen vesijohto (voidaan myös kattaa), jossa vesi virtaa painovoiman avulla

ala /ˈala/ (n)
vak
  toimiala

alabasteri /ˈalabˌasterɪ/ (n)
albast
  koriste-esineiden valmistukseen käytettävä hienojakoinen väritön tai lähes väritön kipsi

alahuuli /ˈalahˌuːlɪ/ (n)
onderlip
  huuliparin alempi puolikas

alaikäinen /ˈalaikˌæinen/ (adj)
minderjarig
  iältään lain määräämän täysi-ikäisyyden rajan alapuolella oleva

alainen /ˈalainen/ (n)
ondergeschikte
  työntekijä, joka työskentelee toisen määräysten ja ohjeiden mukaisesti.

alalaji /ˈalalˌajɪ/ (n)
ondersoort
  taksonomiassa lajin alapuolinen taksonominen taso
  kyseisen tason taksoni, usein merkitään subsp.

alanko /ˈalaŋko/ (n)
laagland
  laaja maa-alue, jonka korkeus on alle 200 metriä merenpinnasta

alankomaalainen /ˈalaŋkomˌaːlainen/ (n)
Nederlander, Nederlandse
  pyvästi Alankomaissa asuva henkilö

alas /ˈalas/ (adv)
af
  ylhäältä alaspäin, alemmas, alaosaan, ala-asentoon; alhaalle

alasaksa /ˈalasˌaksa/ (n)
Nedersaksisch
  nykyisin pohjoisessa Saksassa sekä Alankomaiden koillisosassa puhuttava kieli, jolle ei ole kehitetty yleiskieltä tai vakiinnutettu yhteistä kirjoitusjärjestelmää (kielitunnus: nds)

alasin /ˈalasɪn/ (n)
aanbeeld, aambeeld
  sepän takomisen alustana käyttämä raskas metallialusta

alastomuus /ˈalastomuːs/ (n)
naaktheid
  se, että on alaston

alaston /ˈalaston/ (adj)
naakt, bloot
  ilman vaatteita oleva

alaviite /ˈalavˌiːte/ (n)
voetnoot
  sivun alareunassa oleva seliteteksti, joka viittaa johonkin samalla sivulla olevaan sanaan tai asiaan

alba /ˈalba/ (n)
albe
  jumalanpalveluksessa käytettävä tavallisesti valkea vaate

albania /ˈalbanˌia/ (n)
Albanees
  indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan erityisesti Albaniassa (kielitunnus: sq)

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (adj)
Albanees, Albanese
  Albaniasta peräisin oleva tai Albaniaan liittyvä

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (n)
Albanees, Albanese
  pysyvästi Albaniassa asuva henkilö

albatrossi /ˈalbatrˌossɪ/ (n)
albatros
  joukko pitkä- ja kapeasiipisiä eteläisen pallonpuoliskon merialueiden oivallisina lentäjinä ja merimiesten onnentuojina tunnettuja lintuja ()

albiino /ˈalbɪːno/ (adj)
albino
  albinistinen

albiino /ˈalbɪːno/ (n)
albino
  eläin tai ihminen, jolla ei geenimuutosten vuoksi ole pigmenttiä ihollaan

albinismi /ˈalbɪnˌismɪ/ (n)
albinisme
  ihmisen tai eläimen pigmentin puuttuminen tai sen äärimmäinene niukkuus

albumi /ˈalbumɪ/ (n)
album
  kirja johon kirjoitetaan muistorunoja, kootaan nimikirjoituksia, postimerkkejä, tulitikkuetikettejä, valokuvia tms. kokoelmaksi

aleksandriini /ˈaleksˌandrɪːnɪ/ (n)
alexandrijn
  eräs ranskalainen runomitta, joka koostuu 12:ta tai 13:ta(?) jambisesta tavusta, jossa tahtilepo on aina kuudennen tavun jälkeen

aleksia /ˈaleksˌia/ (n)
alexie
  sanasokeus

alemmuuskompleksi /ˈalemmˌuːskomplˌeksɪ/ (n)
minderwaardigheidscomplex
  usein tiedostamaton huonommuudentunne toisiin nähden

alempi /ˈalempɪ/ (adj)
neder
  enemmän alapuolella sijaitseva

alentaa /ˈalentaː/ (v)
degraderen
  muuttaa jkn titteliä arvoasteikolla alemmas

alfa /ˈalfa/ (n)
alfa
  kreikan aakkosten ensimmäinen kirjain, kreikan kielen suuraakkonen alfa: Α ja vastaava pienaakkonen alfa: α

alfasäteily /ˈalfasætˌeily/ (n)
alfastraling
  (ydinfysiikka) alfahiukkasista koostuva hajoavien ydinten lähettämä säteily

alfauros /ˈalfauros/ (n)
alfamannetje
  lauman johtava ja naaraiden kanssa paritteleva uros
  vaikutusvaltainen ihmisjoukon johtava ja naisten suosima mies

algebrallinen /ˈalɡebrˌallɪnen/ (adj)
algebraïsch
  algebraan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (adj)
Algerijns
  Algeriasta peräisin oleva tai Algeriaan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (n)
Algerijn, Algerijnse
  pysyvästi Algeriassa asuva henkilö

algoritmi /ˈalɡorˌitmɪ/ (n)
algoritme
  joukko järjestelmällisesti suoritettavia käskyjä tai ohjeita jonkin tehtävän suorittamiseksi; erityisesti matematiikassa ja tietojenkäsittelyssä tarkkaan määritelty sarja ongelman ratkaisemista varten

algoritminen /ˈalɡorˌitmɪnen/ (adj)
algoritmisch
  algoritmeihin perustuva

aliarvioida /ˈalɪˌarvɪˌoida/ (v)
onderschatten
  arvioida jokin joiltakin ominaisuuksiltaan vähäisemmäksi tai pienemmäksi kuin mitä se todellisuudessa on

alistuskonjunktio /ˈalɪstˌuskonjˌuŋktɪo/ (n)
onderschikkend voegwoord
  konjunktioihin kuuluva eri tyyppisiä alisteisuuksia osoittava sidesana, jolla alkava sivulause ei voi esiintyä yksinään vaan se tulee sitoa päälauseeseen.

aliupseeri /ˈaliupsˌeːrɪ/ (n)
onderofficier
  (sotavoimat) henkilö jolla on jokin sotilasarvoista, jotka sijoittuvat arvojärjestyksessä upseerin ja miehistön väliin

alkaa /ˈalkaː/ (v)
beginnen
  ryhtyä tekemään jotakin

alkaani /ˈalkaːnɪ/ (n)
alkaan
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia

alkaloidi /ˈalkalˌoidɪ/ (n)
alkaloïde
  (orgaaninen kemia) kasviemäs, suurta joukkoa yleensä myrkyllisiä kasveissa esiintyviä typpipitoisia emäksiä edustava yhdiste

alkaminen /ˈalkamɪnen/ (n)
begin
  alusta käynnistyminen

alkemia /ˈalkemˌia/ (n)
alchemie
  oppi, jonka tarkoituksena on valmistaa kultaa muista aineista tai saavuttaa kuolemattomuus ns. viisasten kiven avulla

alkemisti /ˈalkemˌistɪ/ (n)
alchemist
  alkemian harjoittaja

alkio /ˈalkɪo/ (n)
embryo
  uuden kasvi- tai eläinyksilön varhainen kehitysmuoto; ihminen on alkio hedelmöityksen ja noin 8. raskausviikon välisenä aikana

alkoholi /ˈalkohˌolɪ/ (n)
alcohol
  mikä tahansa alkoholiryhmän (OH) eli hydroksyyliryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste

alkoholipitoinen /ˈalkohˌolɪpɪtˌoinen/ (adj)
alcoholhoudend
  sellainen, joka sisältää alkoholia

alkoholismi /ˈalkoholˌismɪ/ (n)
alcoholisme
  pitkäaikaisesta alkoholin liikakäytöstä johtuva riippuvuus; toisaalta pidetään sairautena, johon joillakin henkilöillä on muita suurempi alttius

alkoholisti /ˈalkoholˌistɪ/ (n)
alcoholist
  alkoholista riippuvainen henkilö; alkoholismia sairastava henkilö

alkoholiton /ˈalkohˌolɪton/ (adj)
alcoholvrij
  sellainen, jossa ei ole alkoholia
  alkoholia juomaton

alkovi /ˈalkovɪ/ (n)
alkoof
  makuualkovi, huoneessa oleva makuusyvennys

alku /ˈalku/ (n)
begin
  se, mistä jokin alkaa, alkamiskohta, alkupää

alkuaine /ˈalkuˌaine/ (n)
element
  aine, jota ei voi kemiallisesti pilkkoa pienempiin osiin ja joista kaikki kemialliset yhdisteet muodostuvat; määritellään aineeksi, jonka atomin ytimessä, atomiytimessä, on tietty määrä protoneja

alkuhärkä /ˈalkuhˌærkæ/ (n)
oeros
  nautojen vuonna 1627 sukupuuttoon kuollut kantamuoto (Bos taurus primigenius); naudan villi esimuoto

alkuluku /ˈalkulˌuku/ (n)
priemgetal
  yhtä suurempi kokonaisluku, joka on jaollinen vain itsellään ja yhdellä

alkupala /ˈalkupˌala/ (n)
voorgerecht
  ruokahalun kiihottamiseksi juuri ennen ruokailua tai aterian alussa nautittava pieni syötävä

alkuperä /ˈalkupˌeræ/ (n)
herkomst, oorsprong
  se, mistä joku tai jokin periytyy tai tulee

alkuperäinen /ˈalkuperˌæinen/ (adj)
oorspronkelijk
  sellainen, joka on ollut alun perin tai alkuaan, synnynnäinen; aito, oikea; alkuperään liittyvä

alkuräjähdys /ˈalkuræjˌæhdys/ (n)
oerknall
  tapahtuma, jossa nykyisin tuntemamme maailmankaikkeuden uskotaan saaneen alkunsa noin 13,8 miljardia vuotta sitten; tapahtumassa sai alkunsa aika, syntyivät maailmankaikkeuden neljä perusvuorovaikutusta: gravitaatio, heikko vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus ja sähkömagnetismi, sekä ainetta ja antiainetta, joista jäljelle jäi ensimmäistä

alkusoitto /ˈalkusˌoitːo/ (n)
ouverture
  laajamuotoisen sävellyksen, kuten oopperan esittelyjakso

alkutekijä /ˈalkutˌekɪjæ/ (n)
priemfactor
  kokonaisluvun jaoton, eli kokonaislukuun tasan sisältyvä, tekijä; tällainen tekijä on alkuluku

alkyyni /ˈalkyːnɪ/ (n)
alkyn
  (kemia) hiilivety, jossa on vähintään yksi kolmoissidos kahden hiiliatomin välillä

alla /ˈalla/ (adv)
beneden, onder
  (tilasta) jonkin alapuolella

alleeli /ˈalleːlɪ/ (n)
allel
  (biologia) vastingeeni, tietyn geenin esiintyminen kahtena tai useampana eri muotona, jotka vaikuttavat samaan ominaisuuteen, mutta eri tavoin

allegoria /ˈalleɡˌorɪa/ (n)
allegorie
  abstraktisten käsitteiden, luonnonvoimien tai esineiden personifikaatio, vertauskuvallinen esitystapa

allegorinen /ˈalleɡˌorɪnen/ (adj)
allegorisch
  allegorian avulla esitetty, siihen liittyvä, vertauskuvallinen

allekirjoittaa /ˈallekˌirjoitːaː/ (v)
ondertekenen
  laittaa nimensä esimerkiksi sopimukseen vahvistukseksi

allekirjoitus /ˈallekˌirjoitus/ (n)
handtekening
  asiakirjan aitoutta varmentava tai hyväksyntää asiakirjan sisällölle ilmaiseva päivättyyn asiakirjaan kirjoitettu nimikirjoitus

allergeeni /ˈallerɡˌeːnɪ/ (n)
allergeen
  allergian aiheuttaja, herkistävä aine

allergia /ˈallerɡˌia/ (n)
allergie
  yliherkkyys jollekin elimistölle vieraalle aineelle

allergikko /ˈallerɡˌikːo/ (n)
man met een allergie
  jollekin allerginen eli yliherkkä ihminen, allergiasta kärsivä

allerginen /ˈallerɡɪnen/ (adj)
allergisch
  sellainen, jolla on allergia; allergiaan liittyvä

alleviivata /ˈallevˌiːvata/ (v)
benadrukken
  merkitä tärkeä kohta tekstistä piirtämällä viiva sen alle

alli /ˈallɪ/ (n)
ijseend
  keskikokoinen musta-ruskea-valkea sorsalintu

alligaattori /ˈallɪɡˌaːtːorɪ/ (n)
alligator
  jokin heimon Alligatoridae eläimistä, krokotiilieläimiin kuuluvan matelija, erityisesti alligaattorien heimon nimikkoeläin eli varsinainen alligaattori

allofoni /ˈallofˌonɪ/ (n)
allofoon
  yksittäinen tiettyä foneemia edustava äänne (fooni)

allomorfi /ˈallomˌorfɪ/ (n)
allomorf
  morfeemi, jonka merkitys on identtinen toisen, eri lailla kirjoitettavan morfeemin kanssa

allopatrinen /ˈallopˌatrɪnen/ (adj)
allopatrische
  maantieteellisen eristyksen aiheuttama

almu /ˈalmu/ (n)
aalmoes
  toisen auttamiseksi annettava, yleensä rahalahjoitus

aloite /ˈaloite/ (n)
initiatief
  yleensä kirjallinen ehdotus jonkin toimen saamiseksi aikaan
  peliaseman mukaisesti aktiivisemman pelaajan kyky määrätä pelin kulusta eli saada passiiviseen peliin pakotettu vastustaja reagoimaan hänen siirtoihinsa.

aloittaa /ˈaloitːaː/ (v)
beginnen
  laittaa jokin alulle

aloittelija /ˈaloitːˌelɪja/ (n)
beginneling
  kokematon tai tottumaton henkilö; joku joka ei ole paljoa tehnyt kyseistä asiaa

alokas /ˈalokas/ (n)
rekruut
  varusmies, joka ei ole vielä vannonut sotilasvalaa

alpakka /ˈalpakːa/ (n)
alpaca
  Etelä-Amerikassa villan tuotantoon jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (Vicugna pacos, 2001), joka on sukua laamalle
  alpakan villa, myös villaseostekokuitu

alppiruusu /ˈalpːɪrˌuːsu/ (n)
alpenroosje
  eräiden -suvun kasvien nimitys

alppitorvi /ˈalpːɪtˌorvɪ/ (n)
alpenhoorn
  erityisesti Sveitsiin vuoristoseuduilla käytettävä hyvin pitkävartinen puusta valmistettu puhallinsoitin, joka luetaan soittotekniikalaan vaskipuhaltimiin

alppitähti /ˈalpːɪtˌæhtɪ/ (n)
edelweiss
  erityisesti euroopanalppitähti eli Leontopodium alpinum, eurooppalainen vuoristokasvi

alruuna /ˈalruːna/ (n)
mandragora
  rohtomandrake (Mandragora officinarum), monivuotinen kasvi, jolla on suuret, haaroittuvat juuret ja isot lehdet

altavastaaja /ˈaltavˌastaːja/ (n)
underdog
  (ottelussa tai kilpailussa) heikommassa asemassa oleva; se, jonka odotetaan pärjäävän huonommin

altruismi /ˈaltrwɪsmɪ/ (n)
altruïsme
  toisten kunnioittaminen ja huomioon ottaminen; epäitsekkyys

alttari /ˈaltːarɪ/ (n)
altaar
  pöytä tai muu tasainen rakennelma, jota käytetään uskonnollisissa rituaaleissa

altto /ˈaltːo/ (n)
alt
  kuorossa toiseksi korkein ääniala tyypillisessä sopraano-altto-tenori-basso -osituksessa; sopraanoa matalampi ääni, jota laulavat matalaääniset naiset, pojat ja korkeaääniset miehet tai falsettilaulajat

alttoviulu /ˈaltːovˌiulu/ (n)
altviool
  viola, viulun kanssa rakenteeltaan samanlainen, mutta sitä suurempi ja matalaäänisempi jousisoitin

alttoviulukonsertto /ˈaltːovˌiulukˌonsertːo/ (n)
altvioolconcert
  konsertto alttoviululle ja orkesterille

alue /ˈalue/ (n)
regio, gebied
  paikka; rajattu, äärellinen ala

alueellinen /ˈaluˌeːllɪnen/ (adj)
gewestelijk
  aluetta koskeva

aluksi /ˈaluksɪ/ (adv)
aanvankelijk
  ensimmäiseksi, työn ensimmäisessä vaiheessa

alumiini /ˈalumˌiːnɪ/ (n)
aluminium
  maametalleihin kuuluva metallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain yhdisteissä; sen kemiallinen merkki on Al

alus /ˈalus/ (n)
toestel
  vesikulkuneuvo; (laajemmin) ilma- t. avaruuskulkuneuvo

alusastia /ˈalusˌastɪa/ (n)
ondersteek
  sängyssä käytettävä väline virtsaamista varten vuodepotilaille

alushousut /ˈalushˌousut/ (n)
onderbroek
  ihoa vastaan pidettävät housut, jotka ovat lähinnä sukuelimien ja takapuolen suojana

alusvaate /ˈalusvˌaːte/ (n)
ondergoed
  päällysvaatteiden alla käytettävä vaatekappale: esimerkiksi alushousut tai rintaliivit

amarantti /ˈamarˌantːɪ/ (n)
amarant
  eräs atsoväri, jota käytetään tai on käytetty elintarvikkeissa (E123)

amazonianamatsoni /ˈamatsˌonɪˌanamˌatsonɪ/ (n)
geelvoorhoofdamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amazonianaranen /ˈamatsˌonɪˌanaranen/ (n)
Sclaters muspapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amazoniankanahaukka /ˈamatsˌonɪˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
Zuid-Amerikaanse havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ambivalenssi /ˈambɪvalˌenssɪ/ (n)
ambivalentie
  kaksijakoisuus tai kaksiarvoisuus, vastakkaisten tarpeiden tai tunteiden yhtäaikainen esiintyminen, tunteiden kaksinaissuus, joka voi ilmetä esimerkiksi ristiriitaisena käytöksenä, jännittyneisyytenä tai estyneisyytenä

ambulanssi /ˈambulˌanssɪ/ (n)
ambulance
  hälytysajoneuvo, joka on varustettu sairaanhoitoon tarkoitetulla varustuksella ja mahdollistaa potilaille annettavan ensiavun ja kiireellisen kuljetuksen makuuasennossa

ameba /ˈameba/ (n)
amoebe
  Amoebozoa-kuntaan kuuluva yksisoluinen aitotumallinen eliö, joka liikkuu muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja

amerikanenglanti /ˈamerˌikanˌeŋlantɪ/ (n)
Amerikaans-Engels
  englannin kielen variantti, jota puhutaan Yhdysvalloissa

amerikanismi /ˈamerˌikanˌismɪ/ (n)
amerikanisme
  amerikan englannin vaikutus jossakin muussa kielessä, erityisesti englannin kielen muissa varianteissa

amerikium /ˈamerɪkium/ (n)
americium
  eräs radioaktiivinen alkuainemetalli

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (adj)
Amerikaans
  Amerikasta peräisin oleva tai Amerikkaan liittyvä

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (n)
Amerikaan
  Yhdysvalloissa asuva, Yhdysvaltain kansalainen
  Amerikoissa asuva, yleisimmin joko pohjoisamerikkalainen tai eteläamerikkalainen

ametisti /ˈametˌistɪ/ (n)
amethist
  läpikuultava, väriltään sinipunaisesta purppuraan vaihteleva kvartsi

amfora /ˈamfora/ (n)
amfoor
  antiikin aikainen kaksikorvainen, kapeakaulainen savesta tai metallista tehty vaasi, jota käytettiin viinin ja öljyn säilyttämiseen tai hautauurnana

amfoteerinen /ˈamfotˌeːrɪnen/ (adj)
amfoteer
  happona ja emäksenä reagoiva

amhara /ˈamhara/ (n)
Amhaars
  pääasiassa Etiopiassa puhuttu seemiläinen kieli, kielitunnus: am

aminohappo /ˈamɪnohˌapːo/ (n)
aminozuur
  orgaaninen yhdistelmä, missä on sekä (emäksinen) aminoryhmä että (hapan) karboksyyliryhmä. On perustana joukolle koostumukseltaan erilaisia fysiologisesti merkittäviä orgaanisia happoja, joista kaikki proteiinit koostuvat

amiraali /ˈamɪrˌaːlɪ/ (n)
admiraal
  merivoimien korkein sotilasarvo, joka vastaa maavoimien kenraalia

ammatti /ˈammatːɪ/ (n)
beroep
  se, mitä henkilö tekee työkseen; pätevyys jonkin tietyn työn taitamiseen

ammattikorkeakoulu /ˈammatːɪkˌorkeakˌoulu/ (n)
hogeschool
  korkeakoulu, joka antaa ammatillisen valmiuden, mutta joka ei harjoita tieteellistä perustutkimusta; työelämäsuuntautunut korkeakoulu

ammentaa /ˈammentaː/ (v)
hozen
  ottaa keittoa tai nestettä astiasta, kauhoa

ammoniakki /ˈammonɪˌakːɪ/ (n)
ammoniak
  typen ja vedyn yhdiste, NH₃

ammua /ˈammua/ (v)
loeien
  pitää lehmän ääntä

ammus /ˈammus/ (n)
projectiel
  ampuma-aseen projektiili; ampumatarvike tai tuhovaikutuksen välittävä esine

ammuskelu /ˈammuskˌelu/ (n)
schietpartij
  välikohtaus jossa ammutaan aseilla

amorfinen /ˈamorfɪnen/ (adj)
amorf
  kiteetön, sellainen, joka on kiinteä, tasalaatuinen ja muodoton, jolta puuttuu kiteinen rakenne

ampeeri /ˈampeːrɪ/ (n)
ampère
  sähkövirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus A)

ampeerimittari /ˈampeːrɪmˌitːarɪ/ (n)
ampèremeter
  sähkövirran mittari

ampiainen /ˈampɪˌainen/ (n)
wesp
  yleensä yhdyskunnassa elävä hyönteinen heimossa , jonka naarailla on myrkkypistin, jonka pistos on tuskallinen myös ihmiselle

amplitudimodulaatio /ˈamplɪtˌudɪmˌodulˌaːtɪo/ (n)
amplitudemodulatie
  modulaatio, jossa muutellaan signaalin amplitudia eli voimakkuutta moduloivan signaalin tahdissa

ampua /ˈampua/ (v)
schieten
  laukaista ammus tai nuoli aseella johonkin kohteeseen ilman että kohde kuolee

ampuhaukka /ˈampuhˌaukːa/ (n)
smelleken
  jalohaukkoihin kuuluva pieni petolintu ()

ampulli /ˈampullɪ/ (n)
ampul
  sulattamalla suljettu, yleensä nestetäytteinen pieni pullo

ampumahiihto /ˈampumahˌiːhto/ (n)
biatlon
  urheilulaji, jossa kilpailijoiden paremmuus ratkaistaan hiihdon ja ammunnan yhteistuloksella

ampumarata /ˈampumˌarata/ (n)
schietbaan
  rajattu alue tai tila, jossa on määrätyt ampumapaikat ja ampumasuunnat ja joka on tarkoitettu ampumaharjoitteluun ja -kilpailuun

ampumatarvikkeet /ˈampumatˌarvɪkːeːt/ (n)
ammunitie
  ampumiseen, tarkemmin laukauskeen tarvittavan materiaalin kokonaisuus

ampuminen /ˈampumɪnen/ (n)
schietpartij
  ampua-verbistä muodostettu teonnimi

amputaatio /ˈamputˌaːtɪo/ (n)
amputatie
  (patologia) raajan osittainen tai kokonaan puuttuminen; raajapuutos

amputoida /ˈamputˌoida/ (v)
amputeren
  poistaa leikkaamalla ruumiinosa kokonaan tai osittain

amuletti /ˈamulˌetːɪ/ (n)
amulet
  mukana pidettävä esine, jonka uskotaan tuovan hyvää onnea tai suojaavan kantajaansa pahaa vastaan

anaaliseksi /ˈanaːlɪsˌeksɪ/ (n)
anale seks
  peräaukon kautta tapahtuva yhdyntä

anafylaksia /ˈanafylˌaksɪa/ (n)
anafylaxie
  nopeasti kehittyvä yleisoirein ilmenevä allerginen yliherkkyys

anakonda /ˈanakˌonda/ (n)
anaconda
  suurikokoinen kuristajakäärme, joka elää Etelä-Amerikassa

anakronismi /ˈanakronˌismɪ/ (n)
anachronisme
  virhe ajan suhteen, esineen, asian tai käsitteen sijoittaminen sille sopimattomaan aikakauteen

anakronistinen /ˈanakronˌistɪnen/ (adj)
anachronistisch
  aikaan sopimaton, virheellinen ajan suhteen; eri aikakauteen liittyvä

analogia /ˈanalˌoɡɪa/ (n)
analogie
  kahden esineen, asian tai suhteen välille yhteneväisyyden, vastaavuuden, samankaltaisuuden muodostava kielellinen ilmaisu; kognitiivinen prosessi, joka siirtää informaatiota tai merkitystä tietystä lähteestä tiettyyn kohteeseen

analoginen /ˈanalˌoɡɪnen/ (adj)
analoog
  fyysisten määrien käsittelyyn, jatkuviin suureisiin perustuva, ei-digitaalinen

analysoida /ˈanalysˌoida/ (v)
analyseren
  eritellä, jakaa osiin; määrittää purkamalla osiin

analyysi /ˈanalˌyːsɪ/ (n)
analyse
  tutkittavana olevan asian määrittäminen purkamalla osiin

analyytikko /ˈanalˌyːtɪkːo/ (n)
analist
  henkilö joka analysoi jotain työkseen

ananas /ˈananas/ (n)
ananas
  hedelmäananas, Ananas comosus, trooppinen yksisirkkainen kasvi ja sen mehevä epähedelmä

anapesti /ˈanapˌestɪ/ (n)
anapest
  runojalka, joka koostuu kahdesta lyhyestä ja yhdestä pitkästä (painollisesta) tavusta ()

anarkia /ˈanarkˌia/ (n)
anarchie, regeringsloosheid
  (poliittinen ideologia) anarkismin mukainen aate ja yhteiskunta, jossa ei ole valtiota ja jossa vallan on aina perusteltava itsensä

anarkismi /ˈanarkˌismɪ/ (n)
anarchisme
  alistavista yhteiskuntarakenteista vapaata yhteiskuntaa tavoitteleva poliittinen aate, joka korostaa tasa-arvoa ja toiminnan vapaaehtoisuutta

anarkisti /ˈanarkˌistɪ/ (n)
anarchist
  anarkismin kannattaja

anarkokapitalismi /ˈanarkˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
anarchokapitalisme
  anarkismin ja kapitalismin yhdistelmä, jossa valtio lakkautetaan, korostetaan markkinoiden kykyä ratkaista ongelmia ja lait ovat yksityisiä

anatomia /ˈanatˌomɪa/ (n)
anatomie
  eliöiden rakennetta käsittelevä tiede

andienamatsoni /ˈandienamˌatsonɪ/ (n)
schubnekamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (adj)
Andorrees
  Andorraan kuuluva tai siihen liittyvä

androgyyninen /ˈandroɡˌyːnɪnen/ (adj)
androgyn
  sellainen, jossa on merkittävästi sekä maskuliinisia ja feminiinisia piirteitä; sukupuoleton, sukupuolineutraali

androidi /ˈandroidɪ/ (n)
androïde
  ihmistä muistuttava robotti

anemia /ˈanemˌia/ (n)
anemie
  veritauti, jossa punasolujen sisältämän hemoglobiinin tai itse punasolujen määrä on normaalia pienempi ja tämän seurauksena veren hapenkuljetuskyky on alentunut; vähäverisyys

anemometri /ˈanemomˌetrɪ/ (n)
anemometer
  tuulen voimakkuuden mittari, tuulimittari

anesteettinen /ˈanestˌeːtːɪnen/ (adj)
verdovend
  anestesiaan kuuluva; puuduttava, nukuttava, puudutus-, nukutus-

aneurysma /ˈaneurˌysma/ (n)
aneurysma
  valtimonpullistuma

anglikaani /ˈaŋlɪkˌaːnɪ/ (n)
Anglicaan
  anglikaanisen kirkon jäsen

anglikaaninen /ˈaŋlɪkˌaːnɪnen/ (adj)
anglicaans
  Englannin protestanttiseen valtionkirkkoon liittyvä, sen opetuksen mukainen

anglismi /ˈaŋlɪsmɪ/ (n)
anglicisme
  englannin kielestä muuhun kieleen siirtynyt sana tai lauserakenne, joka on usein vastaanottavan kielen omien sääntöjen vastainen

angolalainen /ˈaŋŋolalˌainen/ (adj)
Angolees
  Angolasta peräisin oleva tai Angolaan liittyvä

angolalainen /ˈaŋŋolalˌainen/ (n)
Angolees
  pysyvästi Angolassa asuva henkilö

angolankaija /ˈaŋŋolˌaŋkaija/ (n)
Rüppells papegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

animaatio /ˈanɪmˌaːtɪo/ (n)
animatie
  tekniikka, jolla luodaan liikkuvaa kuva yksittäisistä kuvista vaihtamalla niitä tietyin väliajoin useita kertoja sekunnissa

anioni /ˈanɪˌonɪ/ (n)
anion
  positiivisesti varautunut ioni, jollainen muodostuu kun on vastaanotettu elektroneja

anis /ˈanɪs/ (n)
anijs
  voimakasarominen anisruohon hedelmistä saatava mauste, jota käytetään leivonnaisten, makeisten, liköörien ja ruoan maustamiseen

ankara /ˈaŋkara/ (adj)
hard
  sellainen, joka on kohtuuttoman vaativa, joka ei päästä helpolla; kova

ankerias /ˈaŋkerɪas/ (n)
aal, paling
  erityisesti laji (), jolla on pyöreä pitkulainen takaosasta litteä ruumis. Ankeriaan kehitysvaiheita ovat muna, toukka, lasiankerias ja aikuinen yksilö. Naaraat nousevat jokia pitkin makeaan veteen, josta lähtevät sukukypsinä vaellukselle mereen kohti lisääntymisalueita.

ankka /ˈaŋkːa/ (n)
eend
  kotieläimenä pidettävä sinisorsan muoto (Anas platyrhynchos domestica), josta on useita muunnoksia

ankkalammikko /ˈaŋkːalˌammɪkːo/ (n)
eendenvijver
  lammikko, jossa ankoilla on tapana viettää aikaansa

ankkuri /ˈaŋkːurɪ/ (n)
anker
  ketjulla tai köydellä varustettu yleensä rautainen väline aluksen, poijun tai muun kelluvan esineen kiinnittämiseen sen ajelehtimisen estämiseksi.
  sähkömoottorin pyörivä osa, roottori
  kellokoneiston osa, joka estää hammaspyörän pyörimisen taaksepäin ja tasaa käyntiä
  pieni tynnyri, n. 39 litraa, käytetty vetomittana

annos /ˈannos/ (n)
portie
  osuus tai määrä jotain

annostus /ˈannostus/ (n)
dosering
  määrä, joka lääkettä tms. annetaan

anomalia /ˈanomˌalɪa/ (n)
anomalie
  poikkeama, poikkeavuus

anomus /ˈanomus/ (n)
rekest
  nöyrä pyyntö; virallinen pyyntö

anonyymi /ˈanonˌyːmɪ/ (adj)
anoniem
  tuntematon
  nimetön

anoppi /ˈanopːɪ/ (n)
schoonmoeder
  puolison äiti

anoreksia /ˈanorˌeksɪa/ (n)
anorexia
  anoreksia nervosa, syömishäiriö, jossa ihminen näkee itsensä liian lihavana riippumatta siitä, kuinka laiha hän todellisuudessa on

ansa /ˈansa/ (n)
valstrik, val
  paikka, väline tai tilanne, jolla toivotaan saatavan kiinni ihminen tai eläin

ansaita /ˈansaita/ (v)
verdienen
  olla jonkin arvoinen

ansio /ˈansɪo/ (n)
verdienste
  tuloja tuottava, ansaitsemistarkoituksessa tehty työ, ansiotyö

ansiosta /ˈansɪˌosta/ (adv)
dankzij
  aiheellisesti, täydestä syystä

antaa /ˈantaː/ (v)
geven
  luovuttaa toiselle

antaa anteeksi /ˈantaː ˈanteːksɪ/ (v)
vergeven
  ilmaista suullisesti tai kirjallisesti toiselle, ettei ole vihainen toisen tekemästä virheestä tai loukkauksesta

anteeksianto /ˈanteːksɪˌanto/ (n)
vergeven
  teon antaminen anteeksi

anteeksipyyntö /ˈanteːksɪpˌyːntø/ (n)
verontschuldiging
  sosiaalinen ele, jonka tarkoitus on esittää katumusta epäoikeudenmukaiseksi koetusta teosta

anteliaisuus /ˈantelɪˌaisuːs/ (n)
gulheid
  antamiselle suopea ominaispiirre tai asenne

antelias /ˈantelɪas/ (adj)
vrijgevig, genereus
  runsaasti tai mielellään jotakin lahjaksi antava

antenni /ˈantennɪ/ (n)
antenne
  radioaaltojen vastaanottamiseen tai lähettämiseen tarkoitettu laite; avoin värähtelypiiri, joka sovittaa vastaanotto- tai lähetyslatteissa käsiteltävän radiotaajuisen signaalin eetterissä etenevään radiotaajuiseen säteilyyn.

antibiootti /ˈantɪbɪˌoːtːɪ/ (n)
antibioticum
  bakteereja tuhoava aine, esimerkiksi penisilliini

antihiukkanen /ˈantɪhˌiukːanen/ (n)
antideeltje
  hiukkanen, jolla on sama massa kuin tavallisella hiukkasella, mutta jonka kvanttiluvut ovat vastakkaiset

antilooppi /ˈantɪlˌoːpːɪ/ (n)
antilope
  useiden solakoiden, pitkä- ja ohutraajaisten laumoissa elävien onttosarvisten märehtijöiden yhteisnimitys

antimoni /ˈantɪmˌonɪ/ (n)
antimoon, antimonium
  metallinen alkuaine, jolla on myös epämetallinen allotrooppimuoto. Kemiallinen merkki: Sb.

antipatia /ˈantɪpˌatɪa/ (n)
afkeer
  vastenmielisyys tai epäluulo jotakin asiaa, henkilöä tai mielipidettä kohtaan

antipodienviherkaija /ˈantɪpodˌienvɪhˌerkaija/ (n)
groene karakiri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

antiteesi /ˈantɪtˌeːsɪ/ (n)
antithese
  vastakohta
  vastakkain asettelu

antonyymi /ˈantonˌyːmɪ/ (n)
antoniem
  vastakohta sanojen välisenä merkityssuhteena; vastakohtasana, astevastakohta

antropologi /ˈantropˌoloɡɪ/ (n)
antropoloog
  antropologian tutkija

antropologia /ˈantropˌoloɡˌia/ (n)
antropologie
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva ihmistä tutkiva tiede, laajasti ottaen kaikki ihmisen ruumiillisia ja kulttuuriominaisuuksia tutkivat tieteet kuuluvat tähän; pohjoismaisessa opetuksessa aluetta on rajattu

antropologinen /ˈantropˌoloɡɪnen/ (adj)
antropologisch
  antropologiaan kuuluva tai liittyvä

aortta /ˈaortːa/ (n)
aorta
  sydämen vasemmasta kammiosta lähtevä ruumiin suurin valtimo

apatia /ˈapatˌia/ (n)
apathie
  haluttomuuden ja välinpitämättömyyden tila ja tunne, tunteettomuus

aperitiivi /ˈaperɪtˌiːvɪ/ (n)
aperitief
  ennen ruokailua nautittava alkoholijuoma

apheli /ˈaphelɪ/ (n)
aphelium
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on kauimpana keskustähdestään

apila /ˈapɪla/ (n)
klaver
  -suvun hernekasvi

apina /ˈapɪna/ (n)
aap, apin
  jokin kädellisten lahkon osalahkoon kuuluva nisäkäs

apinamalaria /ˈapɪnˌamalˌarɪa/ (n)
apenmalaria
  -loision aiheuttama varsinkin apinoilla esiintyvä malarian muoto, joka tarttuu myös ihmiseen

apogeum /ˈapoɡeum/ (n)
apogeum
  Maata kiertävän kappaleen kiertoradan piste, jossa se on kauimpana Maasta

apologeetta /ˈapoloɡˌeːtːa/ (n)
apologeet
  puolestapuhuja

apoptoosi /ˈapoptˌoːsɪ/ (n)
apoptose
  solukuolema, solun ohjelmoitu kuolema; solujen jakautumista säätelevien geenien määräämä solujen ohjelmoitu kuoleminen, joka on normaali osa yksilönkehitystä ja kudosten uusiutumista

apostoli /ˈapostˌolɪ/ (n)
apostel
  Raamatussa mainittu Jeesuksen opetuslapsi

apostrofi /ˈapostrˌofɪ/ (n)
apostrof
  (typografia) suora heittomerkki (')

apotti /ˈapotːɪ/ (n)
abt, kloosteroverste
  munkkiluostarin johtaja katolisessa kirkossa

apparatsikki /ˈapːarˌatsɪkːɪ/ (n)
apparatsjik
  Neuvostoliitossa hallitsevan kommunistisen puolueen puoluekoneiston virkailija, joka ei kuulunut nomenklatuuraan

appelsiini /ˈapːelsˌiːnɪ/ (n)
sinaasappel, appelsien
  sen marja, jota arkikielessä kutsutaan hedelmäksi

appi /ˈapːɪ/ (n)
schoonvader
  puolison isä

aprikoosi /ˈaprɪkˌoːsɪ/ (n)
abrikoos
  sen hedelmä

aprillipila /ˈaprɪllˌipɪla/ (n)
aprilgrap
  leikkimielinen puijaus, joka tehdään aprillipäivänä

aprillipäivä /ˈaprɪllɪpˌæivæ/ (n)
één april
  huhtikuun ensimmäinen päivä, jolloin on tapana tehdä aprillipiloja

apteekkari /ˈapteːkːˌarɪ/ (n)
apotheker
  henkilö, jolla on vaadittava tutkinto ja oikeus (apteekkioikeus) pitää apteekkia; historiallisesti apteekin omistaja ja lääkkeiden valmistaja; sana on jäänyt vanhanaikaiseksi ja pudonnut nykyhetken käytöstä, koska apteekkiala on muuttunut ja nykyään apteekeissa työskentelevät proviisorit ja farmaseutit

apteekki /ˈapteːkːɪ/ (n)
apotheek
  lääkkeiden myynti- ja historiallisesti myös valmistusliike

apu /ˈapu/ (n)
hulp, steun
  toimi tai toimitus, minkä tarkoitus on auttaa pulaan joutunutta tai vaikeassa tilanteessa olevaa; auttaminen, avustaminen

apumies /ˈapumies/ (n)
matroos
  autonapumies, kuorma-autoissa lähinnä lastia kuormattaessa ja purettaessa kuljettajan apurina toiminut henkilö

apuverbi /ˈapuvˌerbɪ/ (n)
hulpwerkwoord
  (kielitiede) verbi jonka avulla muodostetaan verbin liittomuotoja; verbi, joka antaa pääverbistä semanttista tai lauseopillista lisätietoa

apuväline /ˈapuvˌælɪne/ (n)
hulpmiddel
  jossakin toiminnassa helpottava esine tai asia; työkalu, tarvekalu

arabia /ˈarabˌia/ (n)
Arabisch
  arabimaissa puhuttava seemiläinen kieli, jonka kirjakielenä toimii ns. klassinen arabia; eri valtioiden alueilla puhuttavat kielimuodot poikkeavat toisistaan sanastoltaan ja ääntämykseltään (sanalista)

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (adj)
Arabisch
  arabiankielistä etnistä alkuperää oleva, arabialaisuuteen liittyvä, Arabimaihin tai arabeihin liittyvä

arabianvahanokka /ˈarabɪˌanvahanˌokːa/ (n)
jemenastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

arabikumi /ˈarabˌikumɪ/ (n)
arabische gom
  eräiden akaasialajien ilmassa kovettuva maitiaisneste, jota käytetään muun muassa hyytelöimis- ja stabilointiaineena makeisissa ja lääketableteissa, sideaineena erilaisissa voiteissa ja tahnoissa sekä liimana savukepapereissa

aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (n)
Aragonees
  (kielitiede) aragonian kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan Koillis-Espanjassa Aragonian itsehallintoalueella virallisen kielen, espanjan, ohessa. Sanalista

aramealainen /ˈaramˌealˌainen/ (adj)
Aramees
  Aramiin, aramealaisiin tai arameaan liittyvä

aramealainen /ˈaramˌealˌainen/ (n)
Aramees
  Aramissa muinoin asunut seemiläinen nomadinen kansa

araukaria-amatsoni /ˈaraukˌarɪaˈamatsˌonɪ/ (n)
roodbrilamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (adj)
Argentijns
  Argentiinasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (n)
Argentijn
  pysyvästi Argentiinassa asuva henkilö

argon /ˈarɡon/ (n)
argon
  jalokaasuihin kuuluva väritön, hajuton ja mauton alkuaine

argumentti /ˈarɡumˌentːɪ/ (n)
argument
  looginen, perusteltu todistus tai mielipide

aristokraatti /ˈarɪstˌokraːtːɪ/ (n)
aristocraat
  syntyperältään korkea, hallitsevan yhteiskuntaluokan, yläluokan, aristokratian jäsen, aatelinen, ylimys

aristokratia /ˈarɪstˌokratˌia/ (n)
aristocratie
  valtiomuoto, jossa valta on yläluokalla, aatelilla tms.

aritmetiikka /ˈarɪtmetˌiːkːa/ (n)
aritmetica
  laskuoppi, joka käsittelee numeroilla merkittyjä suureita; käytettäviä laskutoimituksia ovat yhteenlasku, vähennyslasku, kertolasku ja jakolasku

arjalainen /ˈarjalˌainen/ (adj)
Arisch
  arjalaisiin liittyvä

arjalainen /ˈarjalˌainen/ (n)
Arisch
  Intiaan noin 1900–1300 eKr. saapuneen indoiranilaisen valloittajakansan jäsen
  indoiranilaista kieltä puhuvan kansan jäsen
  indoeurooppalaisia kieliä puhuvien eurooppalaisten kuvitteellisen kantakansan jäsen

arkaismi /ˈarkaismɪ/ (n)
archaïsme
  vanhahtava ilmaus

arkeologi /ˈarkeˌoloɡɪ/ (n)
archeoloog
  ammattinaan arkeologiaa harjoittava henkilö

arkeologia /ˈarkeˌoloɡˌia/ (n)
archeologie, oudheidkunde
  tiede ihmisen kulttuurin kehityksestä sellaisena kuin se on tutkittavissa maasta ja maaperästä löydettyjen ihmisen toiminnan aikaan saattamien erilaisten rakenteiden ja esineiden jäännöksistä

arkikieli /ˈarkɪkˌielɪ/ (n)
omgangstaal
  jokapäiväinen kieli, jossa sallitaan vapauksia eikä aina tavoitella täsmällisiä ilmauksia; muistuttaa puhekieltä, mutta sisältää vähemmän vapauksia

arkinen /ˈarkɪnen/ (adj)
alledaags
  sellainen, joka kuuluu arkeen, arjelle ominainen

arkipäivä /ˈarkɪpˌæivæ/ (n)
weekdag
  vanhemmassa merkityksessä kaikkia muita päiviä paitsi sunnuntaita ja kirkollisia juhlapäiviä, tai uudemmassa merkityksessä päiviä maanantaista perjantaihin, yleisiä juhlapäiviä yleensä lukuun ottamatta

arkisto /ˈarkɪsto/ (n)
archief
  dokumenttien säilytyspaikka

arkistonhoitaja /ˈarkɪstˌonhoitˌaja/ (n)
archivaris
  henkilö, joka huolehtii organisaation toiminnassa syntyvästä asiakirja-aineistosta

arkkiherttua /ˈarkːɪhˌertːua/ (n)
aartshertog
  Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueella käytetty aatelisarvo kuninkaan ja herttuan välissä

arkkihiippakunta /ˈarkːɪhˌiːpːakˌunta/ (n)
aartsbisdom
  arkkipiispan johtama hallintoalue kristillisissä kirkoissa

arkkipiispa /ˈarkːɪpˌiːspa/ (n)
aartsbisschop
  kirkollisessa hierarkiassa tavallista tärkeämmän hiippakunnan piispan asema; sen haltija

arkkitehti /ˈarkːɪtˌehtɪ/ (n)
architect, bouwmeester
  alan korkeakoulussa tutkinnon suorittanut rakennusten ja miljöön suunnittelija

arkkitehtuuri /ˈarkːɪtˌehtuːrɪ/ (n)
architectuur
  rakennustaide, vallitsevaan ympäristöön yhdyskuntia, rakennuksia ja rakenteita tuottava sovelletun tieteen ala, mikä ratkaisuissaan painottaa esteettisiä, taloudellisia ja sosiologisia näkökohtia

arkkivihko /ˈarkːɪvˌihko/ (n)
katern
  kirjan valmistuksen moduuli käytettäessa lankasidontaa

arkku /ˈarkːu/ (n)
kist
  tavaroiden säilyttämiseen tarkoitettu suuri kannellinen laatikko

arktinen /ˈarktɪnen/ (adj)
arctisch
  pohjoisnapaan ja sen lähialueisiin liittyvä

armahtaa /ˈarmahtaː/ (v)
gratiëren
  vapauttaa rangaistuksesta

armeija /ˈarmeija/ (n)
leger
  valtion puolustuksesta vastaava organisaatio, asevoimat, puolustusvoimat tai itsepuolustusvoimat kokonaisuudessaan

armenia /ˈarmenˌia/ (n)
Armeens
  Armeniassa puhuttava indoeurooppalainen kieli (sanalista, kielitunnus: hy)

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (n)
Armeense, Armeniër
  pysyvästi Armeniassa asuva henkilö

armo /ˈarmo/ (n)
genade
  ansaitsematta saatu suosio, armahdus synneistä

arokierijä /ˈarokˌierɪjæ/ (n)
stepperoller
  kuivunut kasvi, joka leviää maanpintaa pitkin pyörien tuulen mukana

arokissa /ˈarokˌissa/ (n)
manoel
  eräs Keski-Aasian vuoristoissa ja ylätasangoilla elävä harmaakarvainen tuuheaturkkinen kissaeläin ()

aromania /ˈaromˌanɪa/ (n)
Aromaans
  Balkanilla puhuttava romanian sukukieli tai murre (kielitunnus: rup)

arpi /ˈarpɪ/ (n)
litteken
  haavan tai muun viottuman seurauksena kehittyvän arpikudoksen muodostama jälki iholla

arpitaani /ˈarpɪtˌaːnɪ/ (n)
Arpitaans
  samaan ryhmään ranskan, vallonin ja picardin kanssa kuuluva galloromaaninen kieli (Kielitunnus: frp)

arpoa /ˈarpoa/ (v)
verloten
  valita satunnaisesti; ratkaista arvalla

arrogantti /ˈarroɡˌantːɪ/ (adj)
arrogant
  ylimielinen, pöyhkeä, röyhkeä

arseeni /ˈarseːnɪ/ (n)
arseen, arsenicum
  vaaleanharmaa, metallikiiltoinen, hauras alkuaine, myrkyllinen typpiryhmään kuuluva puolimetalli. Luonnossa arseeni esiintyy yleensä sulfideissa. Arseenin kemiallinen merkki on As.

artikkeli /ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
lidwoord, artikel
  monissa kielissä nominin, monesti vain substantiivin, yhteydessä oleva pikku sana, josta selviää, onko nomini epämääräisessä vai määräisessä muodossa sekä nominin mahdollinen suku
  tiettyä rajattua teemaa käsittelevä, usein yhden ihmisen laatima, kirjoitus, osa julkaisua

artikla /ˈartɪkla/ (n)
artikel
  lain tai sopimuksen osa

arvailu /ˈarvailu/ (n)
giswerk
  arvaileminen

arvata /ˈarvata/ (v)
gissen
  antaa vastaukseksi jotain muuta kuin tieto, esimerkiksi luulo tai jotain satunnaista

arvaus /ˈarvaus/ (n)
gis
  satunnaiseen valintaan perustuva, vailla varmaa tietoa tehty tai sattumalta syntynyt usein umpimähkäinen ratkaisu

arvio /ˈarvɪo/ (n)
schatting
  yleensä lähtötietoihin perustuva summittainen laskelma

arvioida /ˈarvɪˌoida/ (v)
taxeren
  tehdä arvio(inti) jnk ominaisuuksista

arvo /ˈarvo/ (n)
waarde
  se, miten tärkeä jokin on; arvokkuuden määrä, merkitys, tärkeys

arvoinen /ˈarvoinen/ (adj)
waard
  arvoltaan jhk verrattavissa

arvoitus /ˈarvoitus/ (n)
raadsel
  kysymys tai tarina, jonka vastausta arvoituksen kuulija ei tiedä

arvokkuus /ˈarvokːuːs/ (n)
waardigheid
  se, että tuntee olevansa arvokas, omanarvontunto

arvonlisävero /ˈarvonlˌisævˌero/ (n)
btw
  EU:ssa tyypillinen hyödykkeen arvonlisäystä verottava vero, joka lisätään hyödykkeen myyntihintaan

arvonta /ˈarvonta/ (n)
loterij
  tilaisuus tai tapahtuma, jossa arvotaan jotakin, arpajaiset

arvopaperi /ˈarvopˌaperɪ/ (n)
waardepapier
  arvopaperikaupan kohteena oleva varallisuusarvollinen asiakirja tai arvo-osuus, kuten osake tai joukkovelkakirja

arvostaa /ˈarvostaː/ (v)
waarderen
  pitää jotakuta tai jotain laadultaan, moraalisesti tai eettisesti ylevänä

arvostelu /ˈarvostˌelu/ (n)
recensie
  kriittinen tarkastelu, arviointi, kritiikki
  tällaisen tarkastelun tulos, esim. kirjoitettuna, arviointi

arvostelukyky /ˈarvostˌelukˌyky/ (n)
gezond oordeel
  kyky arvostella asioita

as /ˈas/ (n)
as
  alennettu a-sävel, enharmoninen sävelen gis kanssa

asbesti /ˈasbestɪ/ (n)
asbest
  palonkestävä kuitumainen rakennusaine ja seosaine, mikä on karsinogeeni ja sen käyttö on kielletty

ase /ˈase/ (n)
wapen
  väline tai laite, jota käytetään vahingoittamaan elämää ja omaisuutta, ja uhkailuun näillä sekä puolustautumiseen. Aseita voi käyttää metsästyksessä, eläinten tappamiseen ja tainnuttamiseen ja urheilussa

aseistakieltäytyjä /ˈaseistakˌieltæytˌyjæ/ (n)
gewetensbezwaarde
  henkilö, joka kieltäytyy taisteluvälineiden käsittelystä tai yleisestä asevelvollisuudesta

aseksuaalisuus /ˈaseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
aseksualiteit
  seksuaalisen kiinnostuksen tai halun puuttuminen

aselepo /ˈaselˌepo/ (n)
staakt-het-vuren
  sodan osapuolien kesken sovittu sotatoimet määräajaksi tai toistaiseksi keskeyttävä tauko, jonka aikana yleensä pyritään käynnistämään rauhanneuvottelut

asema /ˈasema/ (n)
station
  paikka, jossa julkinen kulkuneuvo (juna, bussi, taksi) pysähtyy

asenne /ˈasenne/ (n)
houding
  eettisiin arvoihin tai sosiaalisesti merkitykselliseen kohteeseen perustuva myönteinen tai kielteinen suhtautumistapa, ohje, kuvaus tai neuvo, kuinka toimia tavoitteen saavuttamiseksi

asento /ˈasento/ (n)
houding
  positio, se avaruudellinen tila missä joku tai jokin on itseensä tai johonkin muuhun kohteeseen nähden
paraatheid
  valmiusasento seisten kantapäät yhdessä ja kädet nyrkissä kiinni jalkojen ulkosyrjissä

asepalvelus /ˈasepˌalvelus/ (n)
legerdienst
  asevelvollisuuden suorittaminen aseellisena; varusmiespalvelus; armeija

asetelma /ˈasetˌelma/ (n)
stilleven
  elottomista luontokappaleista tai esineistä koottu sommitelma tai tällaista aihetta esittävä maalaus, piirustus, valokuva tms.

asetoni /ˈasetˌonɪ/ (n)
aceton
  dimetyyliketoni, orgaanisten aineiden erinomainen liuotin, jota esiintyy myös jossain määrin veressä ja virtsassa

asettaa /ˈasetːaː/ (v)
aanbrengen
  laittaa, panna, sijoittaa paikalleen

asetus /ˈasetus/ (n)
verordening
  Euroopan parlamentin ja neuvoston antama säädös, joka tulee sellaisenaan välittömästi voimaan

asetyleeni /ˈasetylˌeːnɪ/ (n)
acetyleen
  alkyynien luokkaan kuuluva orgaaninen yhdiste, normaalilämpötilassa kaasumainen hiilivety, jonka kemiallinen kaava on C₂H₂

asetyylisalisyylihappo /ˈasetˌyːlɪsˌalɪsˌyːlɪhˌapːo/ (n)
acetylsalicylzuur
  salisyylihapon asetyylijohdannainen; tulehduskipulääke, joka lievittää kipua ja kuumetta sekä vähentää tulehdusta; tunnetuimman tuotemerkkinsä mukaan aspiriini

asevelvollinen /ˈasevˌelvollɪnen/ (n)
dienstplichtige
  henkilö, joka on asevelvollisuuden alainen; erityisesti sellainen, joka on suorittamassa asevelvollisuuttaan

asevelvollisuus /ˈasevˌelvollɪsuːs/ (n)
dienstplicht
  osa lakisääteistä maanpuolustusvelvollisuutta; edellyttää osallistumista aselliseen, aseettomaan tai siviilipalvelukseen, ellei maan laki mahdollista myös totaalikieltäytymistä

asfaltti /ˈasfaltːɪ/ (n)
asfalt
  bitumin ja kiviaineksen seos, jota käytetään teiden ja muiden maa-alueiden päällystämiseen

asia /ˈasɪa/ (n)
zaak
  käsiteltävä tapaus, juttu; aihe

asiakas /ˈasɪakas/ (n)
klant, cliënt
  jonkin tuotteen ostaja tai jonkin palvelun tilaaja, kaupanteossa myyjän vastapuoli, se jota myyjä palvelee

asiakaspalvelu /ˈasɪakˌaspalvˌelu/ (n)
klantenservice
  yrityksen asiakkaalle antama palvelu

asiakirja /ˈasɪakˌirja/ (n)
akte
  julkinen tai yksityinen kirjallinen todiste, joka osoittaa viranomaisen päätöksen, määräyksen tai muun toimenpiteen taikka yksityisen henkilön oikeudellisesti merkittävän tahdonilmauksen

asiakirjahallinto /ˈasɪakˌirjahˌallɪnto/ (n)
documentenbeheer
  hallinnon osa-alue, joka vastaa asiakirjojen hallintaprosessien ohjauksesta ja valvonnasta asiakirjoja tuottavassa organisaatiossa

asianajaja /ˈasɪˌanajˌaja/ (n)
advocaat
  Suomessa asianajajaluetteloon merkitty ammattimaisesti asianajotoimintaa harjoittava lakimies

asiantuntija /ˈasɪˌantuntˌija/ (n)
deskundige
  henkilö, jolla on erityistä asiantuntemusta johonkin; ekspertti

askarrella /ˈaskarrella/ (v)
knutselen
  valmistaa harrastusluonteisesti käsityönä (yleensä jotakin kevyttä ja/tai heikkorakenteista)

askeesi /ˈaskeːsɪ/ (n)
ascetisme
  aineellisista nautinnoista pidättyminen

askel /ˈaskel/ (n)
stap, pas
  juoksu-, kävely- tai tanssiliike, jossa toinen jalka siirretään toisen eteen, ja sille kohdistetaan kehon paino

askelmittari /ˈaskelmˌitːarɪ/ (n)
stappenteller
  laite, joka laskee ihmisen päivän aikana ottamia askeleita

aspartaami /ˈaspartˌaːmɪ/ (n)
aspartaam
  eräs keinotekoinen makeutusaine, joka muistuttaa maultaan sakkaroosia mutta on sitä noin 100–200 kertaa makeampaa

aspekti /ˈaspektɪ/ (n)
aspect
  näkökanta, näkökohta
  verbin toteutuksen laatuun liittyvä ominaisuus, jolle eräissä kielissä on morfologinen ilmaisin

aspiriini /ˈaspɪrˌiːnɪ/ (n)
aspirientje
  asetyylisalisyylihappoa lääkeaineena sisältävä tulehduskipulääke; mikä tahansa asetyylisalisyylihappoa vaikuttavana aineosana sisältävä lääkevalmiste

assami /ˈassamɪ/ (n)
Assamees
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva indoarjalainen Intian Assamin osavaltion virallinen kieli (kielitunnus: as )

astatiini /ˈastatˌiːnɪ/ (n)
astaat, astatium
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki At

aste /ˈaste/ (n)
graad, mate
  tasokulman mittayksikkö eli kulman suuruuden mittayksikkö, tunnus °
  lämpötilan mittayksikkö

astelevy /ˈastelˌevy/ (n)
gradenboog
  levy, jossa on asteikko kulmien mittaamiseen

asteroidi /ˈasterˌoidɪ/ (n)
asteroïde
  varsinaista planeettaa pienempi ja meteoroidia suurempi kivinen kappale; pikkuplaneetta

astevaihtelu /ˈastevˌaihtelu/ (n)
medeklinkergradatie
  kielellinen ilmiö, jossa kaksoiskonsonantillista eli vahva-asteista sanaa taivutettaessa toinen konsonantti katoaa ja sanasta tulee heikkoasteinen. Suomessa vaihtelu koskee soinnittomia klusiileita. Toisessa tapauksessa vaihtelu (laatuvaihtelu) esiintyy tilanteessa, jossa klusiili vaihtuu toiseksi äänteeksi.

astiakaappi /ˈastɪakˌaːpːɪ/ (n)
keukenkast
  kaappi, jossa säilytetään astioita

astianpesukone /ˈastɪˌampesˌukone/ (n)
vaatwasmachine
  astiat koneellisesti pesevä laite tai kodinkone

astiasto /ˈastɪˌasto/ (n)
servies
  kokonaisuus, joka sisältää ruoan tarjoilemiseen ja syömiseen tarvittavat astiat ja ruokailuvälineet

astma /ˈastma/ (n)
astma
  keuhkoputkien limakalvojen tulehdussairaus

astrofysiikka /ˈastrofysˌiːkːa/ (n)
astrofysica
  tähtitieteen haara, joka tutkii teoreettisesti sekä havaintoja tekemällä taivaankappaleiden fysikaalisia ominaisuuksia ja kemiallisia koostumuksia

astrologi /ˈastrolˌoɡɪ/ (n)
astroloog
  astrologiaa harjoittava henkilö, tähdistäennustaja

astrologia /ˈastrolˌoɡɪa/ (n)
astrologie
  oppi, jonka mukaan tähtien ja planeettojen asemat ilmaisevat ihmisen luonnetta, elämän tapahtumia yms. ja joukko keinoja, joiden avulla pyritään saamaan ymmärrystä näistä tähtien ja planeettojen asemia tutkimalla

astronautti /ˈastronˌautːɪ/ (n)
astronaut
  avaruuslentäjä

astua /ˈastua/ (v)
bestijgen
  (eläimestä) siittää, kollektiivisesti, pariutua

asua /ˈasua/ (v)
wonen, leven
  elää ja pitää majaa jossakin

asukas /ˈasukas/ (n)
inwoner, bewoner
  henkilö, joka asuu jossakin paikassa

asumaton /ˈasumaton/ (adj)
onbewoond
  jossa ei ole asukkaita, autio

asuminen /ˈasumɪnen/ (n)
bewoning
  teonnimi verbistä asua

asunto /ˈasunto/ (n)
woning, kwartier
  paikka, jossa asutaan

asuste /ˈasuste/ (n)
aanhangsel
  vaatetukseen kuuluva, varsinaisesta puvusta erillinen asun täydentävä pukine tai viimestelevä koriste

asuttaa /ˈasutːaː/ (v)
settelen
  kansoittaa ja saattaa asutuksi asettumalla itse tai lähettämällä muita asukkaiksi

asuttu /ˈasutːu/ (adj)
bewoond
  sellainen, jossa asutaan parhaillaan tai on asuttu aiemmin

atavistinen /ˈatavˌistɪnen/ (adj)
atavistisch
  (kehitysoppi) atavismiin liittyvä tai perustuva

ateenalainen /ˈateːnalˌainen/ (adj)
Atheens
  Ateenasta peräisin oleva tai Ateenaan liittyvä

ateenalainen /ˈateːnalˌainen/ (n)
Atheens
  pysyvästi Ateenassa asuva henkilö

ateismi /ˈateismɪ/ (n)
atheïsme
  jumaluskon eli teismin puute (heikko ateismi)

ateisti /ˈateistɪ/ (n)
atheïst, godloochenaar
  henkilö, jolla ei ole uskoa jumalien olemassaoloon (heikko ateismi)

ateria /ˈaterˌia/ (n)
maaltijd
  yhdellä kerralla nautittava ruokakokonaisuus; ruoka, ruoka-annos
  ruokailu, ruokahetki

atlas /ˈatlas/ (n)
atlas
  kartasto, karttakirja
  ylimmäinen kaulanikama, kannattajanikama

atleetti /ˈatleːtːɪ/ (n)
atleet
  vartalotyypiltään lihaksikas ja voimakasluustoinen henkilö

atleettinen /ˈatleːtːɪnen/ (adj)
atletisch
  ruumiinrakenteeltaan atleetin kaltainen; urheilullinen, lihaksikas

atolli /ˈatollɪ/ (n)
atol
  matala korallista muodostunut saari trooppisilla merialueilla

atomi /ˈatomɪ/ (n)
atoom
  aineen perusosa, joka koostuu elektroneista, protoneista ja neutroneista; alkuaineen kemiallisesti pienin osa

atomiabsorptiospektrofotometri /ˈatomɪˌabsorptɪˌospektrˌofotomˌetrɪ/ (n)
atomaire-absorptiespectrofotometer
  atomiabsorptiospektrometri

atomiabsorptiospektrometri /ˈatomɪˌabsorptɪˌospektromˌetrɪ/ (n)
atomaire-absorptiespectrometer
  atomiabsorptiospektroskopiassa käytettävä mittalaite, jolla tutkitaan eri alkuaineiden pitoisuuksia liuoksissa sen perusteella, että tiedetään, kuinka paljon valon eri aallonpituuksia kunkin alkuaineen atomeista absorboituu

atomiabsorptiospektroskooppi /ˈatomɪˌabsorptɪˌospektrˌoskoːpːɪ/ (n)
atomaire-absorptiespectroscoop
  atomiabsorptiospektrometri

atomikello /ˈatomɪkˌello/ (n)
atoomklok
  kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen

atomiluku /ˈatomˌiluku/ (n)
atoomnummer
  luku, joka ilmaisee alkuaineen atomin ytimessä olevien protonien määrän

atomimassa /ˈatomɪmˌassa/ (n)
atoommassa
  alkuaineen luonnossa olevan isotooppiseoksen atomien keskimääräinen massa

atomimassayksikkö /ˈatomɪmˌassaˌyksɪkːø/ (n)
atomaire massa-eenheid
  massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6605402·10-27 kg. Tunnus u.

atomipommi /ˈatomɪpˌommɪ/ (n)
atoombom
  pommi, jota käytetään ydinaseena

atomiydin /ˈatomˌiydɪn/ (n)
atoomkern
  atomin nukleoneista, eli protoneista ja lähes poikkeuksetta neutroneista, koostuva keskus, jota ympäröivät elektronit; atomiytimellä on positiivinen sähkövaraus ja se muodostaa valtaosan atomin massasta

atonaalisuus /ˈatonˌaːlɪsuːs/ (n)
atonaliteit
  se, että on atonaalinen

atopia /ˈatopˌia/ (n)
atopie
  henkilön periytyvä taipumus herkistyä esim. siitepölylle, yliherkkyys

atrain /ˈatrain/ (n)
drietand
  iskukalastuksessa käytetty väline, yleensä rautainen pitkä tanko, joka jakautuu toisessa päässä 1–5 piikkiin.

atrofinen /ˈatrofɪnen/ (adj)
atrofisch
  surkastunut

atsalea /ˈatsalˌea/ (n)
azalea
  eräiden -suvun kasvien nimitys

atsimuutti /ˈatsɪmˌuːtːɪ/ (n)
azimut
  taivaankappaleen ja havaintopisteen etelämeridiaanien välinen kulmaetäisyys horisontissa

attentaatti /ˈatːentˌaːtːɪ/ (n)
aanslag
  poliittinen murha (yritys), pommi-isku, isku

au pair /ˈau pˈair/ (n)
au pair
  Tyttö, harvemmin poika, joka auttaa isäntäperhettä lastenhoidossa ja kotitöissä majoitusta ja taskurahaa vastaan.

auditorio /ˈaudɪtˌorɪo/ (n)
gehoorzaal
  luentosali

aueta /ˈaueta/ (v)
opengaan
  mennä auki, avautua

aukio /ˈaukɪo/ (n)
plaats
  avoin paikka maastossa; taajamassa puistikko, toria pienempi kauppapaikka, avokortteli tai vastaava

aukko /ˈaukːo/ (n)
gat
  reikä, läpi, avauma

aura /ˈaura/ (n)
ploeg
  maanviljelyssä maanmuokkaukseen käytettävä kone, kyntöaura

auringonkukka /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːa/ (n)
zonnebloem
  pitkävartinen ja kookaskukkainen öljykasvi (), jonka siemeniä käytetään ravinnoksi

auringonkukkaöljy /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːaˌøljy/ (n)
zonnebloemolie
  auringonkukan siemenistä puristamalla tai uuttamalla valmistettu öljy

auringonlasku /ˈaurɪŋŋˌonlasku/ (n)
zonsondergang
  luonnonilmiö, jossa Aurinko laskee Maan horisontin taakse

auringonpaiste /ˈaurɪŋŋˌompaiste/ (n)
zonneschijn
  auringosta saatavat infrapuna-, ultravioletti- ja näkyvän valon säteily

auringonpilkku /ˈaurɪŋŋˌompɪlkːu/ (n)
zonnevlek
  auringon pinnassa näkyvä normaalia viileämpi ja tummempi alue

auringonpimennys /ˈaurɪŋŋˌompɪmˌennys/ (n)
zonsverduistering
  tilanne, jossa Kuu peittää Auringon Maasta katsoen osittain tai kokonaan

auringonpistos /ˈaurɪŋŋˌompɪstos/ (n)
zonneslag
  päähän kohdistuva liiallinen lämpösäteily, jonka seurauksena on hermostollisia oireita

auringonvalo /ˈaurɪŋŋˌonvalo/ (n)
zonlicht
  auringosta tuleva valo

aurinko /ˈaurɪŋko/ (n)
zon
  tähti, etenkin merkityksessä aurinkokunnan keskus

aurinkoenergia /ˈaurɪŋkˌoenˌerɡɪa/ (n)
zonne-energie
  auringon säteilyenergian hyödyntäminen suorana energianlähteenä

aurinkoinen /ˈaurɪŋkˌoinen/ (adj)
zonnig
  auringonpaisteinen, jossa aurinko paistaa

aurinkokello /ˈaurɪŋkokˌello/ (n)
zonnewijzer
  ajan näyttämiseen käytettävä laite, jossa erityisen osoittimen langettama varjo kertoo ajan

aurinkokenno /ˈaurɪŋkokˌenno/ (n)
zonnecel
  laite, jonka materiaalista irtoaa elektroneja valon osuessa siihen valosähköisen ilmiön vaikutuksesta; aurinkopaneeli koostuu näistä; sen avulla auringon säteily muunnetaan hyödynnettäväksi sähköenergiaksi

aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (n)
zonnestelsel
  aurinkokeskinen järjestelmä, jossa joukko taivaankappaleita kiertää keskuksena olevan tähden ympäri ja pysyy sen vetovoiman vaikutuspiirissä

aurinkokurki /ˈaurɪŋkokˌurkɪ/ (n)
zonneral
  eräs trooppinen lintulaji

aurinkolasit /ˈaurɪŋkˌolasɪt/ (n)
zonnebril
  silmiä Auringolta suojaavat sävytetyt, usein vahvuudettomat silmälasit

aurinkotuuli /ˈaurɪŋkotˌuːlɪ/ (n)
zonnewind
  Auringon lähettämä hiukkassäteily, ei liity tavalliseen käsitykseen tuulesta

aurinkovoide /ˈaurɪŋkovˌoide/ (n)
zonnecrème
  voide, joka iholle levitettynä suojaa jossain määrin UV-säteilyltä

australialainen /ˈaustraːlˌialˌainen/ (adj)
Australisch
  Australiasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

australianhaukka /ˈaustraːlɪˌanhaukːa/ (n)
rosse havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiankanahaukka /ˈaustraːlɪˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
Australische havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiankuningaskaija /ˈaustraːlɪˌaŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
Australische koningsparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianmangrovemesikko /ˈaustraːlɪˌanmaŋrˌovemesˌikːo/ (n)
mangrovehoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianpöllökehrääjä /ˈaustraːlɪˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
Australische uilnachtzwaluw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiansinimaluri /ˈaustraːlɪˌansɪnˌimalˌurɪ/ (n)
prachtelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianvihermesikko /ˈaustraːlɪˌanvɪhˌermesˌikːo/ (n)
Cape-Yorkhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

autarkia /ˈautarkˌia/ (n)
autarkie
  omavaraisuuteen perustuva talousjärjestelmä

autiosaari /ˈautɪosˌaːrɪ/ (n)
onbewoond eiland
  asumaton saari

autismi /ˈautɪsmɪ/ (n)
autisme
  neurobiologinen kehityshäiriö, jossa kommunikaatio muiden ihmisten kanssa on häiriintynyt

autisti /ˈautɪstɪ/ (n)
autist
  autismista kärsivä henkilö

autistinen /ˈautɪstɪnen/ (adj)
autistisch
  ihmisestä: vetäytyvä, sisäänpäin kääntyvä; sellainen, jolla on autismi

auto /ˈauto/ (n)
wagen, auto
  eräs pyörillä kulkeva henkilöiden kuljetukseen tarkoitettu moottorikäyttöinen ajoneuvotyyppi eli henkilöauto

autokratia /ˈautokrˌatɪa/ (n)
autocratie
  hallintomuoto, jossa yhdellä henkilöllä on rajaton valta, yksinvalta, yksinvaltius

autolasi /ˈautolˌasɪ/ (n)
autoruit
  autojen ja muiden ajoneuvojen ikkunoissa käytettävä lasi, joka tyypillisesti on tavallista ikkunalasia kestävämpää ja yleisesti myös karkaisemalla käsiteltyä

autolautta /ˈautolˌautːa/ (n)
veerpont
  yhdellä tai useammalla autokannella varustettu moottorialus, joka on erityisesti valmistettu ajoneuvojen kuljetukseen veden yli

automaattinen /ˈautomˌaːtːɪnen/ (adj)
automatisch
  sellainen, joka toimii ennakkoon suunnitellulla tavalla itsestään, itsetoiminen

automaattisesti /ˈautomˌaːtːɪsˌestɪ/ (adv)
automatisch
  tavalla joka on automaattinen

autonkuljettaja /ˈautoŋkˌuljetːˌaja/ (n)
chauffeur
  työkseen autoa ajavan henkilön ammattinimike

autonomia /ˈautonˌomɪa/ (n)
autonomie
  itsehallinto

autonrengas /ˈautonrˌeŋŋas/ (n)
autoband
  auton tietynlainen rengas, joita on tyypillisesti autossa neljä kappaletta

autoritaarinen /ˈautorɪtˌaːrɪnen/ (adj)
autoritair
  vallan keskittämiseen perustuva

autotalli /ˈautotˌallɪ/ (n)
garage
  yhdelle tai useammalle ajoneuvolle tarkoitettu lähes umpinainen säilytystila

auttaa /ˈautːaː/ (v)
helpen
  antaa apua tai tukea jollekin

avaari /ˈavaːrɪ/ (n)
Avaar
  Venäjällä, Georgiassa ja Azerbaidžanissa puhuttu kieli (kielitunnus: ava)

avaimenreikä /ˈavaimˌenreikæ/ (n)
sleutelgat
  lukossa lukituksen käsittelyä varten tavallisesti mekaaniselle avaimelle oleva sijoituspaikka, kolo tai syvennys.

avain /ˈavain/ (n)
sleutel
  lukon avaamiseen ja sulkemiseen tarkoitettu esine

avaruus /ˈavaruːs/ (n)
ruimte
  miltei tyhjä osa maailmankaikkeutta planeettojen kaasukehien ulkopuolella

avaruusalus /ˈavarˌuːsalus/ (n)
ruimteschip
  alus, joka on rakennettu avaruudessa liikkumista varten

avaruusasema /ˈavarˌuːsasˌema/ (n)
ruimtestation
  avaruudessa sijaitseva pysyvä oleskelu- ja tutkimusasema, nykyään Maan kiertoradalla sijaitseva, mutta fiktiossa myös Kuussa tai planeetoilla

avaruuskävely /ˈavarˌuːskævˌely/ (n)
ruimtewandeling
  ihmisen avaruuspukuun pukeutuneena avaruudessa aluksen ulkopuolella suorittamasta toiminnasta tai tehtävästä

avaruuslentäjä /ˈavarˌuːslentˌæjæ/ (n)
astronaut
  henkilö, joka lentää tai on lentänyt avaruudessa

avaruusluotain /ˈavarˌuːsluotain/ (n)
ruimtesonde
  miehittämätön avaruusalus, joka on tarkoitettu lähetettäväksi Maan kiertorataa kauemmaksi

avaruussukkula /ˈavarˌuːssukːˌula/ (n)
ruimteveer
  uudelleenkäytettävä ja miehitetty avaruusalus, joka muistuttaa ulkoisesti lentokonetta; varsinainen kehitys aloitettiin 1970-luvulla ja käytöstä luovuttiin vuonna 2011, kun korvattiin yksityisten yhtiöiden edullisemmilla ratkaisuilla

avata /ˈavata/ (v)
openen, opendoen
  aukaista, kiertää, laittaa, leikata, työntää, vetää auki korkki tai kansi; levittää tai kääntää auki laskostettu, taitettu suljettu kappale; kääntää auki ovi, luukku tai muu este, tai jonkinlainen kiinnitys

avaus /ˈavaus/ (n)
opening
  toiminnan käynnistys tai valmisteleva alkutoimi, johon odotetaan jatkoa
  tilaisuuden tai tapahtumasarjan aloitus; siinä yhteydessä järjestettävä seremonia

avesta /ˈavesta/ (n)
Avestisch
  muinaispersialainen kieli.

avioehto /ˈavɪoˌehto/ (n)
huwelijkse voorwaarden
  aviopuolisoiden sopimus omaisuuden jaosta erotilanteessa

avioero /ˈavɪˌoero/ (n)
echtscheiding
  avioliiton lakkaaminen

avioitua /ˈavɪˌoitua/ (v)
trouwen
  solmia avioliitto

avioliitto /ˈavɪolˌiːtːo/ (n)
huwelijk
  kirkon tai valtion virallistama parisuhde, yhteiskunnan hyväksymä miehen ja naisen yksiavioisen yhteiselämän muoto, jossa vallitsevat lait ja normit tuottavat oikeuksia ja velvollisuuksia aviopuolisoille, joidenkin kirkkokuntien sakramentti; uskonnon hyväksymä naisten ja miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen pysyvässä suhteessa ja pysyväksi tarkoitettu instituutio lasten hankkimiseksi ja kasvattamiseksi

aviomies /ˈavɪomies/ (n)
echtgenoot, man, gemaal
  mies, joka on avioliitossa vaimonsa kanssa

aviopari /ˈavɪˌoparɪ/ (n)
echtpaar
  pariskunta, joka on vihitty avioliittoon

aviovaimo /ˈavɪovˌaimo/ (n)
echtgenote
  nainen, joka on avioliitossa miehensä kanssa

avoauto /ˈavoˌauto/ (n)
cabrio
  henkilöauto, jossa ei ole kiinteää kattoa

avoin /ˈavoin/ (adj)
open
  auki oleva, avattu

avokado /ˈavokˌado/ (n)
avocado
  sen päärynänmuotoinen hedelmä, jossa on tyypillisesti tummanvihreä kuori

avoparikaija /ˈavopˌarɪkˌaija/ (n)
edelpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

avosetti /ˈavosˌetːɪ/ (n)
kluut
  mustavalkoinen kahlaajalintu (Recurvirostra avosetta)

avustaa /ˈavustaː/ (v)
assisteren
  auttaa

avuton /ˈavuton/ (adj)
hulpeloos
  joka ei tule omin voimin toimeen

azerbaidžanilainen /ˈatserbˌaidʒanɪlˌainen/ (n)
Azerbeidzjaans
  pysyvästi Azerbaidžanissa asuva henkilö

b /bˈeː/ (n)
bes
  alenettu h-sävel, enharmoninen sävelen ais kanssa

baari /bˈaːrɪ/ (n)
bar
  ravintolan yhteydessä oleva tila alkoholijuomien tiskiltä myyntiin, drinkkibaari
  alkoholin myyntiin keskittynyt pienehkö ravintola, pubi

babuza /bˈabutsa/ (n)
Babuza
  babuzan kieli, Taiwanissa puhuttava austronesialainen kieli. Sanalista.

babylonialainen /bˈabylˌonɪalˌainen/ (adj)
Babylonisch
  Babyloniaan tai babylonialaisiin liittyvä

babylonialainen /bˈabylˌonɪalˌainen/ (n)
Babylonisch
  Babylonian asukas

bahianaratti /bˈahɪˌanarˌatːɪ/ (n)
tiricaparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

baijerilainen /bˈaijerɪlˌainen/ (adj)
Beiers
  Baijerista peräisin oleva tai Baijeriin liittyvä

bakeliitti /bˈakelˌiːtːɪ/ (n)
bakeliet
  (kemia, tekniikka) kertamuovi, jota valmistetaan kuumentamalla alkalien kanssa formaldehydiä ja fenolia.

bakteeri /bˈakteːrɪ/ (n)
bacterie
  mikroskooppisen pieni yksisoluinen, tumaton eliö. Jotkin bakteerit aiheuttavat sairauksia, osa taas on kantajalleen hyödyllisiä.

bakteriologi /bˈakterˌiolˌoɡɪ/ (n)
bacterioloog
  bakteriologian harjoittaja

bakteriologia /bˈakterˌiolˌoɡɪa/ (n)
bacteriologie
  bakteerioppi, bakteereita tutkiva tieteenala

balalaikka /bˈalalˌaikːa/ (n)
balalaika
  venäläinen kolmionmuotoinen kielisoitin, jossa on tavallisesti kolme tai kuusi kieltä

balaniitti /bˈalanˌiːtːɪ/ (n)
balanitis
  terskatulehdus

baletti /bˈaletːɪ/ (n)
ballet
  musiikin säestyksellä näyttämöllä esitettävä tanssimuoto, mitä esitetään itsenäisenä teoksena tai osana oopperaa

ballistinen ohjus /bˈallɪstɪnen ˈohjus/ (n)
ballistische raket
  ohjus, joka laukaistaan rakettimoottorin voimalla avaruuteen ja palaa Maahan ballistiikan lakien mukaisesti osuakseen kohteeseensa

bambu /bˈambu/ (n)
bamboe
  mikä hyvänsä -tribukseen kuuluva heinäkasvi
  bambukasvista valmistettu kuitu tai kangas

banaali /bˈanaːlɪ/ (adj)
banaal
  lattea, kulunut, arkipäiväinen, tavanomainen, liian tavallinen

banaani /bˈanaːnɪ/ (n)
banaan
  (kasvitiede, yleisesti) muu banaanien suvun () trooppinen ruohokasvi. Luonnon lajikkeita on noin 40. Viljelyyn kasvit lisätään yleensä suvuttomasti.
  näiden kasvien hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja

banaanikärpänen /bˈanaːnɪkˌærpænen/ (n)
fruitvlieg
  eräs mahlakärpästen heimoon kuuluva kärpäslaji () tai sen yksilö

banaaninkuori /bˈanaːnˌiŋkuorɪ/ (n)
bananenschil
  banaanikasvin marjan miltei nahkamainen suojana toimiva ulkokerros, joka poistetaan ennen banaanin syöntiä

banaanivaltio /bˈanaːnɪvˌaltɪo/ (n)
bananenrepubliek
  nimitys pienestä poliittisesti epästabiilista korruptoituneen klikin hallitsemasta valtiosta, jolla on yleensä suuri riippuvuus yhdestä vientituotteesta, erityisesti Väli-Amerikassa

bantu /bˈantu/ (n)
Bantoe-
  bantukielet niililäis-saharalaiseen kieliryhmään kuuluvia kieliä
  Saharan eteläpuolisesta Afrikasta kotoisin oleva jotain bantukieltä puhuva ihminen

barbituraatti /bˈarbɪturˌaːtːɪ/ (n)
barbituraat
  uni- ja rauhoittavissa lääkkeissä käytetty barbituurihaposta johdettu lääkeaine, jonka käyttöä on merkittävästi rajoitettu yliannostuksen aiheuttamien kuolemantapausten sekä korkean riippuvuuspotentiaalin vuoksi

bardi /bˈardɪ/ (n)
bard
  runoilija ja laulaja, etenkin kelttiläinen ammattirunonlaulaja keskiajalla

baretti /bˈaretːɪ/ (n)
baret
  baskeria muistuttava päähine, joka on baskeria leveämpi ja muotoiltu ja siinä ei ole keskellä huopanypykkää; 1500-luvulla se oli litteä, pyöreä tai kulmikas päähine

baritoni /bˈarɪtˌonɪ/ (n)
bariton
  miesääni tenorin ja basson välillä; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 21 millimetriä

barium /bˈarium/ (n)
barium
  maa-alkaleihin kuuluva pehmeä, valkoinen metalli, tunnus Ba

barometri /bˈaromˌetrɪ/ (n)
barometer
  näkemyksiä ja suhtautumista kartoittavan tutkimus; sen tulos, gallup

barrakuda /bˈarrakˌuda/ (n)
barracuda
  suuri trooppinen petokala ()

barrikadi /bˈarrɪkˌadɪ/ (n)
barricade
  tiesulku, erityisesti armeijaa varten rakennettu

barré-sointu /bˈarresˈointu/ (n)
barré-akkoord
  kitaransoitossa sointu, joka soitetaan ottamalla barré-ote

baryoni /bˈaryˌonɪ/ (n)
baryon
  kolmesta kvarkista koostuva hiukkanen; fermioni, jonka spin on puoliluku

basilika /bˈasɪlˌika/ (n)
basiliek
  antiikin Rooman arkkitehtuurille tyypillinen suorakaiteen muotoinen kolmi- tai useampilaivainen rakennus, jossa keskilaiva on muita laivoja korkeampi; rakenteeltaan tällainen kirkko

basiliski /bˈasɪlˌiskɪ/ (n)
basilisk
  liskomainen tarueläin, jolla on pitkä häntä, linnun jalat, kotkan nokka, lohikäärmeen kieli ja suuret lepakonsiivet

basisti /bˈasɪstɪ/ (n)
bassist
  muusikko, joka soittaa sähköistä bassoa eli bassokitaraa tai akustista bassoa eli kontrabassoa

baski /bˈaskɪ/ (n)
Baskisch
  (kielitiede) baskin kieli, baskien puhuma isolaattikieli. Sanalista.

basso /bˈasso/ (n)
bas
  matalin miesääni tai sen esittäjä sekä oopperassa että kuorossa ja yleisesti; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 24 millimetriä
  sähköbasso
  kontrabasso

bassoavain /bˈassoavain/ (n)
bassleutel
  F-avain nuottiviivaston toiseksi ylimmällä viivalla

bataatti /bˈataːtːɪ/ (n)
zoete aardappel
  eräs elämänlankojen sukuun kuuluva makea ja suurimukulainen viljelyskasvilaji () tai sen yksilö tai tämän mukula, perunan etäinen sukulainen

bauksiitti /bˈauksɪːtːɪ/ (n)
bauxiet
  syväkivilajien rapautumistuote

baškiiri /bˈaʃkɪːrɪ/ (n)
Basjkiers
  Venäjällä Baškortostanissa ja muualla Uralin alueella puhuttu turkkilainen kieli (kielitunnus: ba)
  etnisesti baškiiri, äidinkielenään baškiiria puhuva henkilö

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (adj)
Belgisch
  Belgiasta peräisin oleva tai Belgiaan liittyvä

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (n)
Belg, Belgische
  pysyvästi Belgiassa asuva henkilö

belgianpaimenkoira /bˈelɡɪˌampaimˌeŋkoira/ (n)
belgische herder
  belgialainen paimenkoirarotu, joka jakautuu neljään muunnokseen

bengali /bˈeŋŋalɪ/ (n)
Bengaals
  bengalin kieli (kielitunnus: bn), indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan Bangladeshissa ja Intiassa. Yksi maailman puhutuimmista kielistä.

bensiini /bˈensɪːnɪ/ (n)
benzine
  raakaöljystä jalostettu polttoaine, jota käytetään ottomoottoreissa, joissa polttoaineseos sytytetään sähkökipinällä, moottoribensiini

bentseeni /bˈentseːnɪ/ (n)
benzeen
  karsinogeeninen aromaattinen hiilivety C₆H₆, jossa hiiliatomit muodostavat renkaan

beriberi /bˈerɪbˌerɪ/ (n)
beriberi
  erilaisina hermosto-oireina ilmenevä ja hoitamattomana kuolemaan johtava B1-vitamiinin puutossairaus

berkelium /bˈerkelium/ (n)
berkelium
  eräs alkuaine (tunnus Bk)

berylli /bˈeryllɪ/ (n)
beril
  silikaatteihin kuuluva alumiinia ja berylliumia sisältävä mineraali (Al₂Be₃(Si₆O18)

beryllium /bˈeryllium/ (n)
beryllium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

betoni /bˈetonɪ/ (n)
beton
  veteen sekoitetusta sementistä ja kiviaineksesta valmistettu rakentamiseen käytettävä massa, ja sen kovettuessa syntyvä aine

bidee /bˈideː/ (n)
bidet
  alapesuun tarkoitettu pesuallas, jossa vaakasuoraan tuleva vesisuihku on tarkoitettu alapään pesemiseen

bifurkaatio /bˈifurkˌaːtɪo/ (n)
bifurcatie
  kahtaannejuoksu, veden laskeminen, esim. järvestä, kahteen eri paikkaan

bigotti /bˈiɡotːɪ/ (adj)
kwezel
  tekopyhä, hurskasteleva

bigotti /bˈiɡotːɪ/ (n)
kwezel
  hurskastelija

biisoni /bˈiːsonɪ/ (n)
bizon
  nautaeläimiin kuuluva Pohjois-Amerikan suurikokoisin maanisäkäs (Bison bison)

bijektiivinen /bˈijektˌiːvɪnen/ (adj)
bijectief
  sellainen, joka on injektiivinen ja surjektiivinen

biljardi /bˈiljardɪ/ (n)
biljard, biljart
  pallopeli, jota pelataan erityisellä veralla päällystetyllä pöydällä

biljardipallo /bˈiljardɪpˌallo/ (n)
biljartbal
  biljardissa pelivälineenä käytettävä jostakin soveliaasta massasta valmistettu pallo

biljardipöytä /bˈiljardɪpˌøytæ/ (n)
biljarttafel
  vihreällä veralla päällystetty erityinen pöytä, jolla pelataan biljardia

biodiversiteetti /bˈiodɪvˌersɪtˌeːtːɪ/ (n)
biodiversiteit
  käsite, jolla laajimman määritelmän mukaan tarkoitetaan kaikkea elollisen luonnon monipuolisuutta

biokaasu /bˈiokˌaːsu/ (n)
biogas
  biomassasta bakteerien avulla tuotettu metaanipitoinen kaasu

biokemia /bˈiokˌemɪa/ (n)
biochemie
  elävien olioiden kemiallista koostumusta ja elävien solujen kemiallisia muutoksia ja niihin liittyviä ilmiöitä tutkiva kemian haara

biokemiallinen /bˈiokˌemɪˌallɪnen/ (adj)
biochemisch
  biokemiaan liittyvä

biologi /bˈiolˌoɡɪ/ (n)
bioloog
  biologiaa ammattinaan harjoittava henkilö; elollisen luonnon tutkija

biologia /bˈiolˌoɡɪa/ (n)
biologie
  elollista luontoa ja elämää tutkiva tiede

biologinen /bˈiolˌoɡɪnen/ (adj)
biologisch
  biologian alaan kuuluva

biometrinen /bˈiomˌetrɪnen/ (adj)
biometrisch
  biometriaa käyttävä tai hyödyntävä

biomi /bˈiomɪ/ (n)
bioom
  laaja-alainen ekosysteemeistä ja suuremmista paikallisista alueista muodostuva kokonaisuus, joka on muodostunut eliöiden ja niiden fysikaalisen ympäristön (maaperän ja ilmaston) yhteisvaikutuksesta

biotiitti /bˈiotˌiːtːɪ/ (n)
biotiet
  silikaattimineraali tumma kiille

biotooppi /bˈiotˌoːpːɪ/ (n)
biotoop
  luontotyyppi, keskeisiltä ympäristötekijöiltään tietynlaisten eliöiden elinympäristö

biseksuaalinen /bˈiseksuˌaːlɪnen/ (adj)
biseksueel
  molempiin sukupuoliin vetoa tunteva

biseksuaalisuus /bˈiseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
biseksualiteit
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen sekä miehiin että naisiin

bislama /bˈislama/ (n)
Bislama
  bislaman kieli, vanuatulainen kreolikieli. Sanalista.

bitti /bˈitːɪ/ (n)
bit
  datan pienin yksikkö; yksi binäärinen luku, jonka arvo on 1 tai 0

bitumi /bˈitumɪ/ (n)
bitumen
  maaöljyn tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

blogata /blˈoɡata/ (v)
bloggen
  kirjoittaa tai pitää blogia

bloggaaja /blˈoɡːaːja/ (n)
blogger
  blogin pitäjä

blogi /blˈoɡɪ/ (n)
blog
  julkinen, verkossa pidettävä päiväkirja

bohrium /bˈohrium/ (n)
bohrium
  eräs alkuaine (tunnus Bh)

boikotoida /bˈoikotˌoida/ (v)
boycotten
  laittaa boikottiin, esim. kieltäytyä ostamasta tiettyjä tuotteita

boikotti /bˈoikotːɪ/ (n)
boycot
  painostusmuoto, joka perustuu taloudellisten suhteiden katkaisemiseen, esim. jättämällä tietyn valmistajan tuotteet ostamatta

boksarikapina /bˈoksarˌikapˌina/ (n)
Bokseropstand
  Kiinassa vuosina 1899–1901 tapahtunut länsimaalaisvastainen kansannousu

bokseri /bˈokserɪ/ (n)
boxer
  eräs saksalainen koirarotu

bolivialainen /bˈolɪvˌialˌainen/ (n)
Boliviaan, Boliviaanse
  pysyvästi Boliviassa asuva henkilö

bolivianara /bˈolɪvˌianˌara/ (n)
roodwangara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bolivianaratti /bˈolɪvˌianarˌatːɪ/ (n)
Deville’s parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bolševikki /bˈolʃevˌikːɪ/ (n)
bolsjewiek
  bolševikit 1900-luvun alun kahtiajakautuneen Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen radikaali siipi, josta sittemmin tuli oma puolueensa; toista siipeä kutsuttiin menševikeiksi

bolševismi /bˈolʃevˌismɪ/ (n)
bolsjewisme
  bolševikkien ajama asia (vastakohtana menševikkien asialle)
  bolševikkien ajama sosialismin muoto

bongata /bˈoŋŋata/ (v)
vogelen
  nähdä, havaita jokin lintu osana harrastusta, jossa uusien lajien näkemisestä saa pisteitä

bonobo /bˈonobo/ (n)
bonobo
  Kongon alueen sademetsissä elävä afrikkalainen ihmisapinalaji, joka on ihmisen lähin sukulainen (); kääpiösimpanssi

booli /bˈoːlɪ/ (n)
bowl
  juhliin tehty, isosta maljasta tarjottava helmeilevä, yleensä alkoholipitoinen, juoma

boori /bˈoːrɪ/ (n)
boor, borium
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine

bordelli /bˈordellɪ/ (n)
bordeel
  rakennus tai huoneisto, jossa prostituoidut ottavat vastaan asiakkaita

bosnia /bˈosnɪa/ (n)
Bosnisch
  bosnian kieli (kielitunnus: bs), Bosnia ja Hertsegovinassa puhuttava slaavilainen kieli

bosoni /bˈosonɪ/ (n)
boson
  alkeishiukkanen, jonka spin on kokonaisluku

botti /bˈotːɪ/ (n)
bot
  tietokoneohjelma, joka toimii määriteltyjen ohjeiden mukaan ainakin osittain itsenäisesti ilman ihmisen myötävaikutusta

brandy /brˈandy/ (n)
brandewijn
  viinistä tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma; Ranskan Cognacin alueella valmistetusta juomasta käytetään nimeä konjakki

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (n)
Braziliaan
  pysyvästi Brasiliassa asuva henkilö

brasilianamatsoni /brˈasɪlˌianamˌatsonɪ/ (n)
Kawalls amazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

brasilianaratti /brˈasɪlˌianarˌatːɪ/ (n)
witoogaratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bretoni /brˈetonɪ/ (n)
Bretons
  Bretagnessa asuvan kansan edustaja

briljantti /brˈiljantːɪ/ (n)
briljant
  timantin 56-sivuinen hiontamuoto

britti /brˈitːɪ/ (n)
Brit
  Isossa-Britanniassa asuneen kelttiläisen heimon jäsen, joista n. 400-luvulla Bretagneen muuttaneet ovat bretonien esivanhempia

broileri /brˈoilerɪ/ (n)
kip
  lihantuotantoon jalostettu nopeakasvuinen kana, joka teurastetaan nuorena

bromi /brˈomɪ/ (n)
broom
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki Br

bromidi /brˈomɪdɪ/ (n)
bromide
  bromidi-ioni, Br−
  jokin bromidi-ionin yhdiste, bromivetyhapon eli vetybromidin suola

bronkoskopia /brˈoŋkoskˌopɪa/ (n)
bronchoscopie
  keuhkoputkien tähystys

buddhalaisuus /bˈudːhalˌaisuːs/ (n)
boeddhisme
  nykyisessä Intiassa n. 500-luvulla eaa. syntynyt Siddhartha Gautaman opetuksiin perustuva filosofia ja uskonto

budjetti /bˈudjetːɪ/ (n)
begroting
  talousarvio

bulevardi /bˈulevˌardɪ/ (n)
bolwerk
  alkujaan paaluista rakennettu linnoituksen vallin suojavarustus, sittemmin kaupunkien maavalli lisälaitteineen, kaupunginmuuri (ja lopulta vallin paikalle istutettu puistokatu)

bulgaria /bˈulɡarˌia/ (n)
Bulgaars
  Bulgariassa puhuttava eteläslaavilainen kieli (kielitunnus: bg). Bulgarian kieltä kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (adj)
Bulgaars
  Bulgariasta peräisin oleva tai Bulgariaan liittyvä

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (n)
Bulgaar
  pysyvästi Bulgariassa asuva henkilö
  Bulgarian kansalainen
  syntyperältään bulgarialainen

bulla /bˈulla/ (n)
bul
  paavin juhlallinen kirjelmä

bumerangi /bˈumerˌaŋŋɪ/ (n)
boemerang
  australialaislähtöinen puinen metsästysväline ja taisteluase. Metsästysvälineenä se oli käytännöllinen siksi, koska se palaa lähtöpaikkaansa jos ei osu kohteeseen.

bunkkeri /bˈuŋkːerɪ/ (n)
bunker
  ihmisten tai tärkeän omaisuuden sotatoimilta suojaamiseen tarkoitettu, tavallisesti betonirakenteinen varustus

burka /bˈurka/ (n)
boerka
  musliminaisten käyttämä koko vartalon peittävä vaate, jossa on kasvoverkko; käytetään lähinnä Afganistanissa ja Pakistanissa

burnuusi /bˈurnuːsɪ/ (n)
boernoes
  berberien ja Pohjois-Afrikan arabien perinteinen paksu hupullinen viitta

burunnokkakaija /bˈurunnˌokːakˌaija/ (n)
zwartteugelpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bussikatos /bˈussɪkatos/ (n)
bushok
  linja-auton pysäkillä tai laiturilla oleva säältä suojaava katos odottajille

bussilinja /bˈussɪlˌinja/ (n)
buslijn
  linja-autoilla liikennöitävä julkisen liikenteen reitti ja sillä harjoitettava säännönmukainen liikennöinti

buuri /bˈuːrɪ/ (n)
Boer
  Alankomaista lähtöisin olevan valkoisen hollanninkielisen (> afrikaansinkielisen) väestön jäsen nykyisessä Etelä-Afrikassa tai Namibiassa

byrokraatti /bˈyrokrˌaːtːɪ/ (n)
bureaucraat
  byrokratiaa harjoittava ja ylläpitävä tai sen piirissä toimiva henkilö

byrokratia /bˈyrokrˌatɪa/ (n)
bureaucratie
  organisaation toimintaa pyörittävä rakenne ja määräykset; hallintokoneisto

bysanttilainen /bˈysantːɪlˌainen/ (adj)
Byzantijns
  Bysantin valtakunnasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

cashewpähkinä /kˈashevpˌæhkɪnæ/ (n)
cashewnoot
  munuaispuun eli cashewpuun hedelmän siemen

cebuano /sˈebuˌano/ (n)
Cebuano
  Filippiinien eteläosissa puhuttu, austronesialainen kieli (kielitunnus: ceb)

celebesinkakadu /sˈelebesˌiŋkakˌadu/ (n)
kleine geelkuifkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

celebesinriippukaija /sˈelebesˌinrɪːpːukˌaija/ (n)
roodkroontje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

celsiusaste /sˈelsiusˌaste/ (n)
graden celsius
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö

cembalo /sˈembalo/ (n)
klavecimbel
  1400-luvulla kehitetty kosketinsoitin, joka kuuluu pianon edeltäjiin

cerium /sˈerium/ (n)
cerium
  eräs alkuaine, tunnus: Ce

cesium /sˈesium/ (n)
cesium
  eräs alkuaine

chathaminviherkaija /khˈathamˌinvɪhˌerkaija/ (n)
Chathamkarakiri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

cherokee /khˈerokeː/ (n)
Cherokee
  cherokeet eräs kaakkoisessa Pohjois-Amerikassa elänyt, irokeeseihin kuuluva intiaanikansa

chileläinen /khˈilelˌæinen/ (adj)
Chileen
  Chilestä peräisin oleva tai Chileen liittyvä

chileläinen /khˈilelˌæinen/ (n)
Chileen
  pysyvästi Chilessä asuva henkilö

chilenaratti /khˈilenarˌatːɪ/ (n)
langsnavelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

chinchilla /khˈinkhɪlla/ (n)
chinchilla's
  sinsilla, chinchillae-heimoon kuuluva eteläamerikkalainen jyrsijä

cocktail /kˈokktail/ (n)
cocktail
  usein alkoholipitoinen juomasekoitus

costaricanaratti /kˈostarˌikanarˌatːɪ/ (n)
Finsch' aratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

coulombi /kˈoulombɪ/ (n)
coulomb
  sähköisen varauksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö, ampeerisekunti. Tunnus: C

cree /krˈeː/ (n)
Cree
  creet Pohjois-Amerikan suurin intiaanikansa, joka kuuluu algonkinilaista kieltä puhuviin kansoihin
  sen kieli

curium /kˈurium/ (n)
curium
  eräs alkuaine (tunnus Cm)

curling /kˈurlɪŋ/ (n)
curling
  jäällä pelattava joukkuepeli, jossa liu’utetaan jäätä pitkin kahvallisia muodoltaan tasapohjaisia ja pyöreitä graniittikiviä yrittäen saada ne siirretyksi sääntöjen mukaisesti kohteena olevan kehän keskelle

daalia /dˈaːlɪa/ (n)
dahlia
  daalioiden () suvun kasvi

dadaismi /dˈadaismɪ/ (n)
dadaïsme
  dada, 1910-luvun lopulla kehittynyt taidesuuntaus, jolle on ominaista tahallinen irrationalismi ja perinteisten taiteen standardien hylkääminen

daktyyli /dˈaktyːlɪ/ (n)
dactylus
  rytmikuvio, jossa yhtä pitkää säveltä tai tavua seuraa kaksi lyhyttä
  kolmitavuinen runojalka, jossa yhtä pitkää tavua seuraa kaksi lyhyttä (); alkupitkä

damasti /dˈamastɪ/ (n)
damast
  kangas, johon kuvio syntyy satiinisidoksen loimi- ja kudevaltaisuuden vaihtelulla

darmstadtium /dˈarmstadtium/ (n)
darmstadtium
  synteettinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ds ja järjestysluku 110

darwininkettu /dˈarvɪnˌiŋketːu/ (n)
Darwins vos
  eräs eteläamerikankettujen sukuun kuuluva koiraeläinten laji () tai sen yksilö

datiivi /dˈatɪːvɪ/ (n)
datief
  sijamuoto, joka merkitsee epäsuoraa osaobjektia, vastaa yleensä kysymykseen ”kenelle?”; esiintyy laajalti indoeurooppalaisissa kielissä

datša /dˈatʃa/ (n)
datsja
  maaseutuasunto erityisesti Venäjällä

debytoida /dˈebytˌoida/ (v)
debuteren
  tehdä ensiesiintyminen eli debyytti taiteilijana, esim. teatterissa tai oopperassa

debyytti /dˈebyːtːɪ/ (n)
debuut
  taiteilijan, kirjailijan tms. ensimmäinen julkinen esiintyminen, ensiesiintyminen

deflaatio /dˈeflaːtˌio/ (n)
deflatie
  "rahan arvon nousu", tilanne jossa rahavaranto pienenee suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena laskevat

degeneratiivinen /dˈeɡenˌeratˌiːvɪnen/ (adj)
degeneratief
  rappeutumiseen liittyvä

deismi /dˈeismɪ/ (n)
deïsme
  oppi, jonka mukaan jumala on vastuussa kaikkeuden järjestelmällisistä piirteistä, mutta jumala ei kuitenkaan vaikuta kaikkeuden tapahtumien kulkuun luomisen jälkeen.

dekaani /dˈekaːnɪ/ (n)
decaan
  yliopiston tiedekunnan esimies

dekadi /dˈekadɪ/ (n)
tiental
  kymmenluku, kymmenryhmä, kymmenes
  kahden arvon väli, kun ne ovat toisiinsa 10:1-suhteessa

dekalitra /dˈekalˌitra/ (n)
decaliter
  kymmenen litraa (1 dal = 10 l), lyh. dal

deklinaatio /dˈeklɪnˌaːtɪo/ (n)
verbuiging
  nominien taivutus eli sijamuotojen muodostaminen tai taivutusluokka
declinatie
  taivaankappaleen kulmaetäisyys taivaanpallon ekvaattorista

delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (n)
dolfijn
  vedessä elävä nisäkkäisiin kuuluva valaslaji, joka muistuttaa hyvin paljon kalaa

delfinaario /dˈelfɪnˌaːrɪo/ (n)
dolfinarium
  vesiallas delfiineille

delta /dˈelta/ (n)
delta
  Κreikkalaisten aakkosten neljäs kirjain, kreikan kielen iso aakkonen: Δ, pieni: δ. Matematiikassa eroavaisuutta ilmaiseva symboli.

demagogia /dˈemaɡˌoɡɪa/ (n)
demagogie
  kansankiihotus

demagoginen /dˈemaɡˌoɡɪnen/ (adj)
demagogisch
  demagogian mukainen, kansaa kiihottava

demarkaatio /dˈemarkˌaːtɪo/ (n)
afbakening
  rajankäynti, rajanveto

demarkaatiolinja /dˈemarkˌaːtɪolˌinja/ (n)
demarcatielijn, demarkatielijn
  tilapäinen raja

deminutiivi /dˈemɪnutˌiːvɪ/ (n)
verkleinwoord
  pienennysmuoto, nominin johdannainen, joka on merkitykseltään kyseisen nominin perusmuodon merkitystä pienempi; käytetään monilla nomineilla hellittelymuotona

demografia /dˈemoɡrˌafɪa/ (n)
demografie
  väestötiede

demokraatti /dˈemokrˌaːtːɪ/ (n)
democraat
  demokratian kannattaja

demokraattinen /dˈemokrˌaːtːɪnen/ (adj)
democratisch
  demokratian mukainen, kansanvaltainen

demokraattinen sosialismi /dˈemokrˌaːtːɪnen sˈosɪalˌismɪ/ (n)
democratisch socialisme
  vasemmistolainen sosiaalidemokratiaa vasemmistolaisempi poliittinen aate, jossa on yhteisomistusta ja demokraattista hallintoa; kannatetaan joitakin samoja toimenpiteitä kuin kommunismissa, mutta ei pyrkimyksessä siirtyä kommunismiin, vaan toimenpiteinä joita pidetään riittävinä

demokratia /dˈemokrˌatɪa/ (n)
democratie
  hallintomuoto, jossa kansalaiset voivat valita poliittiset johtajansa vaaleilla; politiikasta päätetään enemmistön mielipiteen mukaan päätöksentekomenetelmässä, joka on avoin kaikille tai useimmille kansalaisille; erityisesti liberaali demokratia, muita malleja pidetään vajavaisina ja ei tunnusteta demokraattisiksi

demoni /dˈemonɪ/ (n)
demon, demoon
  henkiolento, joka kristinuskon dualismissa luetaan pahaksi; riivaaja, paha henki

demonstratiivipronomini /dˈemonstratˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
aanwijzend voornaamwoord
  pronominien alaryhmä, demonstratiivipronomini viittaa puhujan lähellä tai kauempana olevaan asiaan tai esineeseen

denguekuume /dˈeŋŋuekˌuːme/ (n)
dengue
  erityisesti keltakuumehyttysten levittämien virusten aiheuttama alkuvaiheessaan tavallista flussaa muistuttava kuumetauti, jolle ominaisia ovat päänsärky, nivel- ja lihaskivut ja joka voi kehittyä hengenvaaralliseksi verenvuototaudiksi

derivoida /dˈerɪvˌoida/ (v)
afleiden
  muodostaa derivaatta

dervissi /dˈervɪssɪ/ (n)
derwisj
  suufilaisuuden tariqah-opin seuraaja, islamilainen kerjäläismunkki

desimaaliluku /dˈesɪmˌaːlɪlˌuku/ (n)
decimaal
  luku, joka on esitetty kymmenjärjestelmässä

desimaalinen /dˈesɪmˌaːlɪnen/ (adj)
decimaal
  kymmeneeen perustuva; kymmenjärjestelmän kuuluva

desinfioida /dˈesɪnfɪˌoida/ (v)
desinfecteren
  puhdistaa taudinaiheuttajista

despootti /dˈespoːtːɪ/ (n)
despoot
  hirmuvaltias, itsevaltias

determinismi /dˈetermɪnˌismɪ/ (n)
determinisme
  käsitys, että kaikki tulevat tapahtumat määräytyvät nykytilasta luonnonlakien vaikutuksesta

diagnoosi /dˈiaɡnˌoːsɪ/ (n)
diagnose
  taudinmääritys, sairauden selville ottaminen

diagnosoida /dˈiaɡnosˌoida/ (v)
diagnosticeren
  laatia diagnoosi, määrittää taudinkuva

diagonaali /dˈiaɡonˌaːlɪ/ (n)
diagonaal
  shakkilaudan vinolinja pelilaudalla esimerkiksi kulmasta kulmaan; viistoliike

diakriittinen /dˈiakrˌiːtːɪnen/ (adj)
diakritisch
  sellainen, joka helpottaa lukemista; ääntämistä opastava

dialogi /dˈialˌoɡɪ/ (n)
dialoog
  kahden henkilön välinen keskustelu

dialyysi /dˈialˌyːsɪ/ (n)
kunstnier
  hemodialyysi, munuaisten vajaatoiminnan vuoksi käytettävä menetelmä, jossa veri puhdistetaan kuona-aineista ja vereen kertyneestä nesteestä

didaktiikka /dˈidaktˌiːkːa/ (n)
didactiek
  opetusoppi, kasvatustieteen osa

dieetti /dˈieːtːɪ/ (n)
dieet
  erityisruokavalio, hallittu ruokavalio

dieselmoottori /dˈieselmˌoːtːorɪ/ (n)
dieselmotor
  dieselöljyä polttoaineenaan käyttävä puristussytytteinen polttomoottori

differentiaali /dˈifferˌentɪˌaːlɪ/ (n)
differentiaal
  muuttujan tai funktion äärimmäisen pieni muutos, mikä voidaan merkitä df, jossa f on funktio

differentiaalilaskenta /dˈifferˌentɪˌaːlɪlˌaskenta/ (n)
differentiaalrekening
  korkeampaan matematiikkaan kuuluva derivaatan käsitteeseen perustuva matematiikan osa, joka on kiinteästi sidoksissa integraalilaskennan kanssa

differentiaaliyhtälö /dˈifferˌentɪˌaːliyhtˌælø/ (n)
differentiaalvergelijking
  yhtälö, jossa esiintyy tuntematon yhden tai useamman muuttujan funktio sekä sen derivaattoja

diftongi /dˈiftoŋŋɪ/ (n)
diftong
  kahden eri vokaaliäänteen jono, jossa väliin ei tule tavunrajaa; tavunrajainen vokaalijono

digitaalinen /dˈiɡɪtˌaːlɪnen/ (adj)
digitaal
  numeroihin perustuva; numeroilla ilmaistava

digitalisointi /dˈiɡɪtˌalɪsˌointɪ/ (n)
digitalisering
  digitaalisen elektroniikan laajamittainen käyttöönotto, tietokoneistuminen, digitalisaatio

diiva /dˈiːva/ (n)
diva, prima-donna
  juhlittu ja palvottu oopperalaulajatar

diktaattori /dˈiktaːtːˌorɪ/ (n)
dictator
  valtionpäämies, jolla on rajoittamaton valta

diktatuuri /dˈiktatˌuːrɪ/ (n)
dictatuur
  yhden henkilön rajattomaan vallankäyttöön perustuva hallitusmuoto, valtio, jota johtaa diktaattori

diodi /dˈiodɪ/ (n)
diode
  kaksielektrodinen, puolijohdeaineinen tasasuuntaava elektroniikan ja sähkövoimatekniikan komponentti (tai nykyään harvinainen tasasuuntaava tyhjiöputki)

dioksidi /dˈioksˌidɪ/ (n)
dioxide
  sellainen yhdiste, jossa on kaksi happiatomia (O₂), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, jossa on muu määrä

dioptaasi /dˈioptˌaːsɪ/ (n)
dioptaas
  korukivenä käytetty vihreä silikaattimineraali

diplomaatti /dˈiplomˌaːtːɪ/ (n)
diplomaat
  valtion virallinen edustaja ulkomailla

diplomaattinen /dˈiplomˌaːtːɪnen/ (adj)
diplomatiek
  diplomatian mukainen, siihen liittyvä

diplomatia /dˈiplomˌatɪa/ (n)
diplomatie
  kansainvälisten suhteiden alalla liikkuva valtiotaito, jonkun valtiomiehen toimintatapa tai valtioviisaus

direktiivi /dˈirektˌiːvɪ/ (n)
richtlijn
  Euroopan unionin neuvoston ja parlamentin unionin jäsenvaltioille antama säädös, jonka sisältö on saatettava osaksi niiden kansallista lainsäädäntöä

diskanttiavain /dˈiskantːˌiavain/ (n)
solsleutel
  G-avain nuottiviivaston toiseksi alimmalla viivalla

diskata /dˈiskata/ (v)
diskwalificeren
  hylätä, diskvalifioida urheilija kilpailusta vilpin taikka jonkin muun sopimattoman asian/teon vuoksi

disko /dˈisko/ (n)
disco
  yökerho, jossa soitetaan tanssimusiikkia

diskursiivinen /dˈiskursˌiːvɪnen/ (adj)
redenerend
  loogisesti etenevä

divehi /dˈivehɪ/ (n)
Divehi
  indoarjalainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Malediiveilla, missä se on virallisen kielen asemassa (kielitunnus: dv )

divergenssi /dˈiverɡˌenssɪ/ (n)
divergentie
  vektorilaskentaan liittyvä differentiaalioperaattori

divisioona /dˈivɪsɪˌoːna/ (n)
divisie
  yhtymä, jonka vahvuus on yleensä 10 000–20 000 henkeä ja komentajana kenraalimajuri tai vastaavan arvoinen upseeri; useimmissa armeijoissa divisioona koostuu rykmenteistä tai prikaateista

do /dˈo/ (n)
do
  solmisaatiossa sävelasteikon ensimmäinen sävel

dobermanni /dˈobermˌannɪ/ (n)
dobermann
  saksalainen palveluskoira

dogmaattinen /dˈoɡmaːtːɪnen/ (adj)
dogmatisch
  dogmin mukainen

dogmi /dˈoɡmɪ/ (n)
dogma, leerstelling
  opinkappale, oppilause tai uskonkappale, sellainen uskomus, joka kuuluu jonkin uskonnon tai järjestelmän keskeisiin oppeihin

doktrinaalinen /dˈoktrɪnˌaːlɪnen/ (adj)
doctrinair
  doktriinin mukainen

dokumentti /dˈokumˌentːɪ/ (n)
documentaire
  yleensä laaja ja tietopitoinen, usein audiovisuaalinen raportti, tieteellisestä, historiallisesta tai muusta tapahtumasta tai asiasta

dollari /dˈollarɪ/ (n)
dollar
  joissakin maissa käytetyn valuutan nimitys; vastaava symboli $

dominicanamatsoni /dˈomɪnˌikanamˌatsonɪ/ (n)
roodkeelamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

dominoefekti /dˈomɪnˌoefˌektɪ/ (n)
domino-effect
  ketjureaktio (tapahtumien sarja)

dopamiini /dˈopamˌiːnɪ/ (n)
dopamine
  mielihyvää tuottava keskushermoston välittäjäaine

doping /dˈopɪŋ/ (n)
#Hollanti, dotering
  suorituskykyä parantavien kiellettyjen aineiden tai menetelmien käyttö

dosentti /dˈosentːɪ/ (n)
docent
  täysivaltaista opetustehtävää yliopistossa hoitava henkilö, tavallisesti tohtori, jolla ei ole professuuria

draama /drˈaːma/ (n)
drama
  teatterissa esitettäväksi tarkoitettu kirjallisuuden laji, jonka alalajeja ovat komedia ja tragedia

dromedaari /drˈomedˌaːrɪ/ (n)
dromedaris
  kamelieläinsuvun yksikyttyräinen korkeampijalkainen ja sileämpikarvainen, vaalea eläin (Camelus dromedarius) verrattuna suvun toiseen lajiin kaksikyttyräiseen kameliin. Molemmille kookkaille lajeille on ominaista kyky selviytyä useita vuorokausia syömättä ja juomatta kyttyröihin varastoidun rasvan avulla.

druidi /drwˈidɪ/ (n)
druïde
  kelttiläisen uskonnon pappistehtävä, jonka haltijalla oli muinaiskelttiläisessä yhteiskunnassa vaikutusvaltaa myös lainkäytössä, parantajana ja poliittisena neuvonantajana

dubnium /dˈubnium/ (n)
dubnium
  eräs alkuaine (tunnus Db)

dugongi /dˈuɡoŋŋɪ/ (n)
Indische zeekoe
  eräs merilehmä ()

durra /dˈurra/ (n)
sorgo
  kirjodurra; eräs vilja, joka tuottaa pienisiemenisen siemenryppään (Sorghum bicolor)

duuma /dˈuːma/ (n)
doema
  Venäjän parlamentin alahuone

duuri /dˈuːrɪ/ (n)
grote terts
  eräitä diatonisia musiikillisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-1-½-1-1-1-½, esim. C-D-E-F-G-A-H

dynamiikka /dˈynamˌiːkːa/ (n)
dynamica
  mekaniikan osa, joka tutkii voimien vaikutusta kappaleiden liikkumiseen

dynamiitti /dˈynamˌiːtːɪ/ (n)
dynamiet
  räjähdysaine, joka koostuu massaan imeytetystä nitroglyserolista tai nitroglykolista

dysfagia /dˈysfaɡˌia/ (n)
dysfagie
  nielemishäiriö

dysforia /dˈysforˌia/ (n)
dysforie
  epämiellyttävä olo, huonovointisuus

dysleksia /dˈysleksˌia/ (n)
dyslexie
  lukihäiriö, lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus

dysprosium /dˈysprosium/ (n)
dysprosium
  eräs alkuaine, tunnus Dy

dyyni /dˈyːnɪ/ (n)
duin
  hiekkadyyni, tuulen muodostama lentohiekan kasauma

džonkki /dʒˈoŋkːɪ/ (n)
jonk
  perinteinen kiinalainen kaksi- tai kolmimastoinen purjealus

ecuadorilainen /ˈekuˌadorɪlˌainen/ (adj)
Ecuadoriaan
  Ecuadorista peräisin oleva tai Ecuadoriin liittyvä

ecuadorilainen /ˈekuˌadorɪlˌainen/ (n)
Ecuadoriaan
  pysyvästi Ecuadorissa asuva henkilö

ecuadorinaratti /ˈekuˌadorˌinarˌatːɪ/ (n)
El Oro-parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

edellytys /ˈedellytys/ (n)
voorwaarde
  ehto jonkin tapahtumiselle
  sopimuksessa tai muussa oikeustoimessa ilmenevä asia tai seikka, jota ilman toinen asia ei voi toteutua, vaikka tällaista ehtoa ei ole sisällytetty oikeustoimeen; edellytys on itsenäinen oikeudellinen tosiseikka, joka ilmenee oikeustoimen sisällön lisänä

edeltää /ˈedeltæː/ (v)
voorafgaan
  olla, käydä tai tapahtua jonkin tai jonkun edellä, edellisenä tai ennen jotakin tai jotakuta

edetä /ˈedetæ/ (v)
doorgaan
  siirtyä eteenpäin, kulkea eteenpäin

edistys /ˈedɪstys/ (n)
vooruitgang
  ajassa tapahtuva kehitys, joka saa aikaan toivottujen seikkojen kasvun tai voimistumisen

edistyä /ˈedɪstˌyæ/ (v)
avanceren
  tulla paremmaksi, kehittyä, tulla valmiimmaksi, lähestyä tavoitetta, päämäärää

edullinen /ˈedullɪnen/ (adj)
goedkoop
  ei kallis, halpa

edustaa /ˈedustaː/ (v)
representeren
  toimia jonkun puolesta tai hyväksi

edustaja /ˈedustˌaja/ (n)
vertegenwoordiger
  jotakin henkilöä tai ryhmää edustava ihminen
  (oikeustiede) henkilö, joka toimii toisen henkilön tai oikeushenkilön nimissä tämän lukuun

eebenpuu /ˈeːbempuː/ (n)
ebben
  eräiden -suvun kasvien nimitys
  näistä saatava kova ja tumma puulaji

eepos /ˈeːpos/ (n)
epos
  laaja runomuotoinen kertomus

eeppinen /ˈeːpːɪnen/ (adj)
episch
  epiikkaan kuuluva, epiikalle ominainen, kertova

eetteri /ˈeːtːerɪ/ (n)
ether
  sama kuin dietyylieetteri (CH₃-CH₂-O-CH₂-CH₃), helposti haihtuva neste, jota käytetään liuottimena ja aiemmin nukutusaineena

ego /ˈeɡo/ (n)
ego
  yksi persoonallisuuden osa psykoanalyysin persoonallisuusnäkemyksessä: minä

egoismi /ˈeɡoismɪ/ (n)
egoïsme
  itsekkyys, oman edun tavoittelu

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (adj)
Egyptisch
  Egyptistä peräisin oleva tai Egyptiin liittyvä

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (n)
Egyptenaar
  pysyvästi Egyptissä asuva henkilö

egyptologia /ˈeɡyptˌoloɡˌia/ (n)
egyptologie
  muinaista Egyptiä, sen historiaa, kulttuuria yms. tutkiva tiede

ehdokas /ˈehdokas/ (n)
kandidaat
  henkilö, joka on ehdolla esim. vaaleissa tai kilpailussa yms.

ehdokkuus /ˈehdokːuːs/ (n)
kandidatuur
  se, että on ehdokkaana, ehdolla oleminen

ehdoton /ˈehdoton/ (adj)
onvoorwaardelijk
  absoluuttinen, rajoittamaton, täydellinen

ehdottaa /ˈehdotːaː/ (v)
voorstellen, voordragen
  tehdä ehdotus, esittää (jokin toivomus)

ehdottomasti /ˈehdotːomˌastɪ/ (adv)
absoluut
  varmasti, ilman ehtoja. Tarkoittaa jonkin tapahtuman varmaa toteutumista.

ehdotus /ˈehdotus/ (n)
voorstel
  mielipide, suositus tai luonnos jonkin asian tekemiseksi

eheytys /ˈeheytys/ (n)
defragmentatie
  eheyttäminen

ehkä /ˈehkæ/ (adv)
misschien, wellicht
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

ehtiä /ˈehtɪæ/ (v)
halen
  saapua ajoissa; saapua määräaikaan mennessä

ehto /ˈehto/ (n)
voorwaarde
  velvoite tehdä jotain toisen asian saavuttamiseksi

ei /ˈei/ (v)
niet
  yksikön 3. persoonan muoto kieltoverbistä

eilen /ˈeilen/ (adv)
gisteren, gister
  puhumishetkeä edeltävänä päivänä

eilinen /ˈeilɪnen/ (n)
gisteren
  tätä päivää edeltävä päivä

einsteinium /ˈeinsteinium/ (n)
einsteinium
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Es

eklektinen /ˈeklektɪnen/ (adj)
eclectisch
  (filosofia) asenteellisesti valikoiva, omaksumiaan vaikutteita seuraava

ekliptika /ˈeklɪptˌika/ (n)
ecliptica
  Auringon vuotuinen reitti taivaankannella

ekologia /ˈekolˌoɡɪa/ (n)
ecologie
  eliöiden, eliölajien ja ympäröivän elottoman luonnon vuorovaikutussuhteita ja niiden seurauksia tutkiva tiede

ekologinen /ˈekolˌoɡɪnen/ (adj)
ecologisch
  ekologialle ominainen, ekologiaan liittyvä

ekonometria /ˈekonomˌetrɪa/ (n)
econometrie
  tilastotieteen menetelmien soveltamista taloudellisten ilmiöiden tutkimiseen

ekosysteemi /ˈekosˌysteːmɪ/ (n)
ecosysteem
  luonnon bioottisten ja abioottisten ympäristötekijöiden muodostama kokonaisuus tietyllä rajatulla alueella; biosfäärin osa

eksegeesi /ˈekseɡˌeːsɪ/ (n)
exegese
  tieteellinen Raamatun selitys(oppi)

eksegeetti /ˈekseɡˌeːtːɪ/ (n)
exegeet
  eksegetiikan harjoittaja, raamatunselittäjä

eksentrikko /ˈeksentrˌikːo/ (n)
excentriekeling
  omalaatuinen henkilö

eksentrinen /ˈeksentrɪnen/ (adj)
excentrisch
  erilainen, erikoinen, tavallisuudesta poikkeava
  epäkeskinen, erikeskinen
  huomattavasti ympyrästä poikkeavaa elliptistä rataa noudattava

ekshibitionismi /ˈekʃɪbˌitɪonˌismɪ/ (n)
exhibitionisme
  tarkoitetaan seksuaalista paljastamishäiriötä, jolle on ominaista se, että saadaan mielihyvää paljastamalla sukupuolielimet, tietyt ruumiinmuodot tai seksuaalinen toiminta toisille ihmisille

ekskommunikaatio /ˈekskommˌunɪkˌaːtɪo/ (n)
excommunicatie
  (kristinusko) rangaistuksena käytetty ehtoollisyhteydestä erottaminen, kirkosta erottaminen

ekskursio /ˈekskursˌio/ (n)
excursie
  useiden henkilöiden ryhmänä toteuttama virkistysmatka, varsinkin opintoihin liittyvä

eksodus /ˈeksodus/ (n)
exodus
  kansan maastalähtö, pakolaisuus

eksogamia /ˈeksoɡˌamɪa/ (n)
exogamie
  kulttuurinen tapa tai sääntö puolison ottamisesta soveliaasta ulkoryhmästä, esim. eri heimosta tai sosiaaliryhmästä

eksoottinen /ˈeksoːtːɪnen/ (adj)
exotisch
  jännittävällä, kiehtovalla tavalla vieras

eksoplaneetta /ˈeksoplanˌeːtːa/ (n)
exoplaneet
  Aurinkokunnan ulkopuolella sijaitseva planeetta; Aurinkokunnan ulkopuolinen planeetta

eksosfääri /ˈeksosfˌæːrɪ/ (n)
exosfeer
  ilmakehän ylin kerros termosfäärin yläpuolella

eksponentiaalinen /ˈeksponˌentɪˌaːlɪnen/ (adj)
exponentieel
  eksponenttifunktion kuvaajan mukainen

eksponentti /ˈeksponˌentːɪ/ (n)
exponent
  potenssiin korotettaessa luku, joka määrittelee, kuinka monta kertaa luku kerrotaan itsellään

ekstrapolaatio /ˈekstrapolˌaːtɪo/ (n)
extrapolatie
  trendin tai käyrän jatkuma havaintojen (mittaustulosten) ulkopuolelle; saavutetaan ekstrapoloimalla

ekstremofiili /ˈekstremofˌiːlɪ/ (n)
extremofiel
  ääriolosuhteisiin sopeutunut eliö

eksä /ˈeksæ/ (n)
ex
  entinen puoliso tai muu parisuhdekumppani

ekumeeninen /ˈekumˌeːnɪnen/ (adj)
oecumenisch
  yleiskristillinen, kaikkia kristillisiä kirkkoja koskeva, niiden välistä yhteistyötä korostava

elastinen /ˈelastɪnen/ (adj)
elastieken
  sellainen, joka myötää kuormitettaessa, mutta palautuu ennalleen tai lähes ennalleen, kimmoinen

elatusapu /ˈelatˌusapu/ (n)
alimentatie
  puolisolle tai lapselle maksettava raha-avustus

ele /ˈele/ (n)
geste
  sanattomaan kommunikaatioon liittyvä ruumiinkieli, vartalon ja raajojen liike erityisesti tehostamassa puhetta

eleganssi /ˈeleɡˌanssɪ/ (n)
elegantie
  tyylikkyys, aistikkuus

elegia /ˈeleɡˌia/ (n)
elegie
  elegiamitan mukaisista kaksoissäkeistä koostuva surumielinen runo tai runoelma

elektroni /ˈelektrˌonɪ/ (n)
elektron
  negatiivisesti varautunut alkeishiukkanen; yksi leptoneista

elektroniikka /ˈelektronˌiːkːa/ (n)
elektronica
  tekniikan ala, joka sisältää sähköisten laitteiden suunnittelua, rakentelua, käyttöä ja tutkimista

elektronimikroskooppi /ˈelektrˌonɪmˌikroskˌoːpːɪ/ (n)
elektronenmicroscoop
  mikroskooppi, jossa käytetään näkyvän valon sijasta elektronisuihkua

elektroninen /ˈelektrˌonɪnen/ (adj)
elektronisch
  elektroniikkaan liittyvä; elektroniikkaa hyödyntävä tai käyttävä

elektronivoltti /ˈelektrˌonɪvˌoltːɪ/ (n)
elektronvolt
  Energian ja alkeishiukkasfysiikassa myös massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6021773·10-19 J. Tunnus eV. Elektronivoltti on energia, jonka elektroni saa kulkiessaan yhden voltin suuruisen potentiaalieron lävitse.

elin /ˈelɪn/ (n)
orgaan
  useasta eri kudoksesta muodostunut rakenteellinen ja toiminnallinen kokonaisuus, joka on erikoistunut yksilössä tiettyyn tehtävään tai tehtäviin

elintarvike /ˈelɪntˌarvɪke/ (n)
levensmiddelen
  mikä tahansa aine tai tuote, myös jalostettuna, osittain jalostettuna tai jalostamaton tuote, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi

elintaso /ˈelɪntˌaso/ (n)
levensstandaard
  yksityisen ihmisen, yhteiskuntaluokan tai kansan tarpeiden tyydyttämisen taso, jota arvioitaessa vaihtelevien määritelmien mukaisesti otetaan huomioon erilaisia kulutuksen muotoja, kuten asuminen, ravinto ja vaatetus sekä nautinnot

elinvoima /ˈelɪnvˌoima/ (n)
levenskracht
  vireyttä ja toiminnallisuutta synnyttävät ja ylläpitävät tekijät, vitaliteetti

elisio /ˈelɪsˌio/ (n)
elisie
  äänteen jääminen sanasta pois; peräkkäisten sanojen ääntäminen yhteen niin, että sanan viimeinen vokaali tai tavu jää pois seuraavan sanan, usein vokaalialkuisen, edeltä

eliö /ˈelɪø/ (n)
organisme
  yhdestä tai useammasta elävästä solusta koostuva elollinen kokonaisuus; kaikki erilaiset eläimet, kasvit, levät, sienet, alkueliöt ja bakteerit; elottomista kappaleista poiketen reagoi ärsykkeisiin, hyödyntää ympäristön energiaa kasvamiseen, lisääntymiseen ja itsensä ylläpitoon

ellipsi /ˈellɪpsɪ/ (n)
ellips
  geometrinen tasokäyrä, joka määritellään niiden pisteiden urana, joista kahteen kiinteään pisteeseen (polttopisteet) mitattujen etäisyyksien summa on vakio, erikoistapaus soikiosta

elliptinen /ˈellɪptɪnen/ (adj)
elliptisch
  geometrista ellipsiä muistuttava

elohopea /ˈelohˌopea/ (n)
kwik, kwikzilver
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Hg

eloisa /ˈeloisa/ (adj)
levendig, kwiek
  eläväinen, täynnä elämää, energinen, ponnekas

elokuu /ˈelokuː/ (n)
augustus
  vuoden kahdeksas kuukausi, kuukausi heinäkuun ja syyskuun välissä

elokuva /ˈelokˌuva/ (n)
film
  yleensä tunnin, parin mittainen elokuvakameralla kuvattu ja filmille tai muuten tallennettu teos, joka voidaan esittää elokuvateatterissa tai televisiossa.

elokuvaohjaaja /ˈelokˌuvaˌohjaːja/ (n)
regisseur
  henkilö, joka ohjaa elokuvaa tai elokuvia

elokuvateatteri /ˈelokˌuvateˌatːerɪ/ (n)
bioscoop
  elokuvien esittämiseen tarkoitettu sali tai muu suurelle ihmisjoukolle tarkoitettu tila, jossa on elokuvan esitykseen tarvittava laitteisto

eläin /ˈelæin/ (n)
dier, beest
  eläinkuntaan kuuluva monisoluinen aitotumainen eliö

eläinlääketiede /ˈelæinlˌæːketˌiede/ (n)
diergeneeskunde
  lääketieteen haara, jonka alaan kuuluvat eläinten, erityisesti tuotanto- ja seuraeläinten, sairauksien hoito ja ehkäisy sekä eläinkunnasta saatavien elintarvikkeiden valvonta

eläinlääkäri /ˈelæinlˌæːkærɪ/ (n)
dierenarts, veearts
  eläinlääkärintutkinnon hyväksytysti suorittanut henkilö, joka työkseen hoitaa sairastuneita eläimiä tai on erikoistunut muulle eläinlääketieteen alalle

eläinperäinen /ˈelæimperˌæinen/ (adj)
dierlijk
  eläimistä saatu, eläinkunnasta peräisin oleva

eläinrata /ˈelæinrˌata/ (n)
dierenriem
  se alue taivaankantta, jonka alueella Aurinko, Kuu ja aurinkokunnan planeetat näennäisesti liikkuvat Maasta katsottuna

eläinsatu /ˈelæinsˌatu/ (n)
fabel
  opettavainen kansansatu, jossa toimijoina ovat eläimet, mutta tapahtumat ovat inhimillisiä; myös kirjallisuuden muoto

eläintarha /ˈelæintˌarha/ (n)
dierentuin
  paikka, jossa pidetään eläimiä yleisölle nähtävänä

eläintiede /ˈelæintˌiede/ (n)
dierkunde, zoölogie
  zoologia; biologian haara, joka tutkii eläinten elämää ja rakennetta

eläintieteilijä /ˈelæintˌieteilˌijæ/ (n)
zoöloog
  eläintieteen parissa toimiva tutkija

eläke /ˈelæke/ (n)
pensioen
  työstä kertyvä raha, jonka tarkoituksena on turvata toimeentulo työvuosien jälkeen
  eläkkeellä oleminen

eläkeläinen /ˈelækelˌæinen/ (n)
gepensioneerde
  eläkkeellä oleva henkilö

elämä /ˈelæmæ/ (n)
leven
  ajanjakso yksilön syntymän ja kuoleman välillä

elämäkerta /ˈelæmækˌerta/ (n)
biografie
  kirjoitus, jossa kerrotaan jonkun henkilön elämästä

elämäntapa /ˈelæmˌæntapa/ (n)
leefwijze
  yksilölle tai yhteisölle tunnusomainen tapa elää tai toimia

elävä /ˈelævæ/ (adj)
levend
  elossa oleva

elävä fossiili /ˈelævæ fˈossɪːlɪ/ (n)
levend fossiel
  eliölaji, jolla ei ole eläviä sukulaisia, ja jota on löydetty myös fossiilina

elää /ˈelæː/ (v)
leven
  olla syntymän ja kuoleman välisellä ajalla; olla biologisesti elossa
wonen
  asua, oleskella, elellä

embleemi /ˈembleːmɪ/ (n)
embleem
  kuvasymboli

embolia /ˈembolˌia/ (n)
embolie
  veritulppien esiintyminen

embryologia /ˈembryˌoloɡˌia/ (n)
embryologie
  (biologia) oppi alkionkehityksestä

emergenssi /ˈemerɡˌenssɪ/ (n)
emergentie
  uudenlaisten ominaisuuksien syntyminen yksinkertaisempien ominaisuuksien vuorovaikutuksesta

emolevy /ˈemolˌevy/ (n)
moederbord
  tietokoneen sisällä oleva keskeinen piirilevy, johon kiinnitetään kaikki tietokoneen sisäiset osat, jotka kommunikoivat keskenään emolevyn väyliä hyväksi käyttäen

emoyhtiö /ˈemoˌyhtɪø/ (n)
moederbedrijf
  konsernissa se yhtiö, joka omistaa tytär- ja osakkuusyhtiöitä

empiirinen /ˈempɪːrɪnen/ (adj)
empirisch
  empiriaan liittyvä, havainnointiin tai mittaamiseen perustuva, kokemusperäinen

emu /ˈemu/ (n)
emoe
  Australiassa elävä lentokyvytön strutsilintu ()

emulsio /ˈemulsˌio/ (n)
emulsie
  kahden tai useamman luonnostaan toisiinsa sekoittumattoman nesteen seos

emäs /ˈemæs/ (n)
base
  hapon vastakohta

emäsika /ˈemæsˌika/ (n)
zeug
  porsinut naarassika; tuki- ja rekisteröintiasioissa yli 8 kuukauden ikäinen porsaiden tuotantotarkoituksessa pidetty sika

emätin /ˈemætɪn/ (n)
vagina, schede
  vagina; naaraspuolisten nisäkkäiden sukupuolielinten osa, joka yhdistää ulkosynnyttimet ja kohdun

enantiomeeri /ˈenantˌiomˌeːrɪ/ (n)
enantiomeer
  molekyyli, joka on stereoisomeerinsä peilikuva

endeeminen /ˈendeːmɪnen/ (adj)
endemisch
  sellainen mikä tai mitä esiintyy ainoastaan jollakin määritellyllä alueella

endiivi /ˈendɪːvɪ/ (n)
andijvie
  sikurien sukuun kuuluva lehtivihannes

endogamia /ˈendoɡˌamɪa/ (n)
endogamie
  puolison ottaminen sisäryhmästä, esim. omasta heimosta tai sosiaaliryhmästä

endoskooppi /ˈendoskˌoːpːɪ/ (n)
endoscoop
  laite, jolla tarkastellaan ahtaita paikkoja sisältä

enemmistö /ˈenemmˌistø/ (n)
meerderheid
  enemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, yli puolet

enemmän /ˈenemmæn/ (adv)
meer
  Suuremmassa määrin kuin...

energia /ˈenerɡˌia/ (n)
energie
  kappaleeseen eri tavoin varastoitunut kyky tehdä työtä

englanninkielinen /ˈeŋlannˌiŋkielɪnen/ (adj)
Engelssprekende
  (kielitiede) englannin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

englannintorvi /ˈeŋlannˌintorvɪ/ (n)
Engelse hoorn
  oboeta muistuttava, sitä suurempikokoinen kaksoisruokolehdykkäinen puhallinsoitin

englanti /ˈeŋlantɪ/ (n)
Engels
  englannin kieli (kielitunnus: en), Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa ja laajasti maailmalla puhuttava germaaninen kieli

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (adj)
Engels, Engelse
  Englannista peräisin oleva tai Englantiin liittyvä. Usein tarkoitetaan koko Isoa-Britanniaa.

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (n)
Engelsman
  pysyvästi Isossa-Britanniassa, erityisesti Englannissa asuva henkilö

enkeli /ˈeŋkelɪ/ (n)
engel
  kristinuskossa, juutalaisuudessa ja islamissa esiintyvä Jumalan tahdon ilmoittajana toimiva henkiolento
  kiltti ihminen

enklaavi /ˈeŋklaːvɪ/ (n)
enclave
  yhden tai useamman valtion täydellisesti rajaamalla alueella oleva jonkin valtion hallitsema muusta valtion alueesta erillinen alue, saareke; muun hallinnollisen yksikön sisällä oleva siihen kuulumaton alue

ennakkoluulo /ˈennakːolˌuːlo/ (n)
vooroordeel, prejudicie
  jostakin tuomitseva käsitys, kuvitelma, uskomus, jolle yleensä ei ole järkevää perustetta

ennakkoluuloinen /ˈennakːolˌuːloinen/ (adj)
vooringenomen
  epäluuloinen, varauksellinen; ahdasmielinen, suvaitsematon, tuomitseva

ennakkotapaus /ˈennakːˌotapaus/ (n)
jurisprudentie
  aiemmin tapahtunut samanlainen tapaus

ennemmin tai myöhemmin /ˈennemmɪn tai mˈyøhemmɪn/ (adv)
vroeg of laat
  jonakin ajankohtana: jos ei pian, niin joskus myöhemmin

ennen /ˈennen/ (adv)
voor
  aikaisemmin

ennenaikainen /ˈennenˌaikainen/ (adj)
prematuur
  sellainen, joka tapahtuu tai on tapahtunut ennen odotettua ajankohtaa

ennustaa /ˈennustaː/ (v)
voorspellen
  kertoa mitä tulee todennäköisesti tapahtumaan ennalta

ennustaja /ˈennustˌaja/ (n)
profeet
  henkilö, joka ennustaa

ennuste /ˈennuste/ (n)
voorspelling
  prognoosi, ennustamisen lopputulos, arvio jonkin asian tulevasta tilasta

ennätys /ˈennætys/ (n)
record
  paras saavutus

eno /ˈeno/ (n)
nonkel
  äidin veli

enologia /ˈenolˌoɡɪa/ (n)
oenologie
  viinin ja sen valmistuksen tutkimus

ensi-ilta /ˈensɪˈilta/ (n)
première
  uuden elokuvan tai näytelmän ensimmäinen julkinen näytäntö, kantaesitys, premiääri

ensimmäinen /ˈensɪmmˌæinen/ (adj)
eerste
  muita edeltävä, ensin tuleva, voittamaton

ensin /ˈensɪn/ (adv)
eerst
  ennen jotakin (tai mitään) muuta

ensisijainen /ˈensɪsɪjˌainen/ (adj)
voornaamste
  pää-, tärkein

enteellinen /ˈenteːllɪnen/ (adj)
onheilspellend
  jotakin enteilevä

entinen /ˈentɪnen/ (adj)
voormalig
  sellainen, joka on ollut tai toiminut aikaisemmin; aikaisempi, aiempi

entiteetti /ˈentɪtˌeːtːɪ/ (n)
entiteit
  yhdestä tai useammasta osasta muodostuva yhteen kuuluva itsenäinen kokonaisuus

entropia /ˈentropˌia/ (n)
entropie
  termodynamiikan perussuure, joka ilmaisee epäjärjestyksen määrää systeemissä; symboli on S

entsyymi /ˈentsyːmɪ/ (n)
enzym
  solujen tuottamaa ainetta, joka toimii katalysaattorina biokemiallisissa reaktioissa

enää /ˈenæː/ (adv)
meer
  ilmaisee jonkin loppumista, lopettamista, lakkaamista olemasta

epideeminen /ˈepɪdˌeːmɪnen/ (adj)
epidemisch
  epidemian lailla leviävä

epidemia /ˈepɪdˌemɪa/ (n)
epidemie
  lyhyen ajan kuluessa poikkeuksellisen suurta osaa alueen väestöstä tartuttava tartuntatauti

epilepsia /ˈepɪlˌepsɪa/ (n)
epilepsie
  krooninen sairaus, joka aiheuttaa ennalta arvaamattomia kouristuskohtauksia ja tajunnan hämärtymistä

epolettiaratti /ˈepolˌetːɪarˌatːɪ/ (n)
toviparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

epolettikaija /ˈepolˌetːɪkˌaija/ (n)
roodvleugelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

epähedelmä /ˈepæhedˌelmæ/ (n)
schijnvrucht
  kasvin hedelmältä näyttävä muu muodostelma kuin hedelmä, yleisesti turvonnut kukkapohjus. Monia epähedelmiä nimitetään arkikielessä hedelmiksi.

epäillä /ˈepæillæ/ (v)
verdenken
  luulla, uskoa tai ajatella jkn olevan tai olleen vastuussa jstk yl. kielteisestä; olla epäilynä

epäilty /ˈepæilty/ (n)
verdachte
  henkilö, jota epäillään jonkin teon tekijäksi, etenkin henkilö, jota rikostutkintaa johtava viranomainen epäilee rikoksen tekijäksi

epäily /ˈepæily/ (n)
verdenking
  vailla varmuutta aktiivisesti toimiva kiistanalaistaminen tai kysteenalaistaminen

epäilys /ˈepæilys/ (n)
twijfel
  epävarmuutta aiheuttava passiivisesti vaikuttava kyseenalaistus

epäitsekäs /ˈepæitsekæs/ (adj)
onbaatzuchtig
  ei vain itsensä vaan toiset huomioon ottava, muidenkin kuin itsensä hyväksi toimiva

epäjumala /ˈepæjˌumala/ (n)
afgod
  uskonnollisen tai hengellisen palvonnan kohde, jonka puhuja ei usko omaavan sellaisia ominaisuuksia, joiden perusteella sitä olisi aiheellista pitää todellisena jumaluutena

epäkesko /ˈepækˌesko/ (n)
excentriek
  pyörivään akseliin kiinnitetty epäkeskinen osa, joka muuttaa pyörimisliikkeen edestakaiseksi liikkeeksi

epälooginen /ˈepælˌoːɡɪnen/ (adj)
onlogisch
  sellainen, joka ei ole looginen; ei johdonmukainen

epäluotettava /ˈepælˌuotetːˌava/ (adj)
onbetrouwbaar
  sellainen, johon ei voi luottaa

epämukava /ˈepæmˌukava/ (adj)
ongemakkelijk
  sellainen, mikä ei ole mukava (esim. pehmusteista, asennoista)

epämääräinen artikkeli /ˈepæmˌæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
onbepaald lidwoord, lidwoord van onbepaaldheid
  sanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo kieliopillisesti pääsanansa olevan kuulijalle ennestään tuntematon tai yleinen joukkonsa edustaja

epäoikeudenmukainen /ˈepæˌoikeudˌenmukˌainen/ (adj)
onrechtvaardig
  sellainen, joka ei ole oikeudenmukainen

epäonni /ˈepæˌonnɪ/ (n)
pech
  huono onni, vastoinkäyminen

epäonnistuminen /ˈepæˌonnɪstˌumɪnen/ (n)
mislukking
  se, että epäonnistuu jossakin; se ettei jokin onnistu odotusten mukaisesti

epäröidä /ˈepærˌøidæ/ (v)
aarzelen
  olla epävarma jostakin

epäröivä /ˈepærˌøivæ/ (adj)
aarzelend
  sellainen, joka epäröi, epävarma jostakin

epäsosiaalisuus /ˈepæsˌosɪˌaːlɪsuːs/ (n)
asociaal
  se, että on epäsosiaalinen

epäsymmetrinen /ˈepæsˌymmetrɪnen/ (adj)
asymmetrisch
  sellainen, jonka puoliskot ovat erilaisia, eivät toistensa peilikuvia

epäsäännöllinen /ˈepæsˌæːnnøllɪnen/ (adj)
onregelmatig
  taivutussääntöjä noudattamaton

epätavallinen /ˈepætavˌallɪnen/ (adj)
ongewoon
  tavallisesta poikkeava; harvinainen

epätoivo /ˈepætˌoivo/ (n)
wanhoop
  toivon puute; tila, jossa uskoa paremmasta ei ole

epätoivoinen /ˈepætˌoivoinen/ (adj)
desperaat
  tunne paremman puutteesta; sellainen, joka ei todennäköisesti tule onnistumaan

epätoivoisesti /ˈepætˌoivoisˌestɪ/ (adv)
wanhopig
  epätoivoisella tavalla

epätosi /ˈepætˌosɪ/ (adj)
vals
  sellainen, ja vain sellainen joka ei ole tosi

epäyhtälö /ˈepæyhtˌælø/ (n)
ongelijkheid
  (matematiikka) epäyhtälö saadaan, kun kaksi lauseketta merkitään erisuuriksi jollakin suuruusjärjestystä osoittavista merkeistä

erbium /ˈerbium/ (n)
erbium
  eräs alkuaine (tunnus Er)

erehdys /ˈerehdys/ (n)
fout
  epähuomiossa tai ajattelemattomuuttaan tehty virhe

erektio /ˈerektˌio/ (n)
erectie
  siittimen jäykistyminen

ergonomia /ˈerɡonˌomɪa/ (n)
ergonomie
  tieteenala joka tutkii ihmisten ja järjestelmien välistä vuorovaikutusta

erikoinen /ˈerɪkˌoinen/ (adj)
speciaal
  erikoislaatuinen, poikkeuksellinen, erityinen

erikoislääkäri /ˈerɪkˌoislæːkˌærɪ/ (n)
specialist
  tiettyyn erikoistumisalaan erikoistunut lääkäri

erilainen /ˈerɪlˌainen/ (adj)
ongelijk
  sellainen, joka poikkeaa muista; toisista eroava, erikoinen

erilaisuus /ˈerɪlˌaisuːs/ (n)
verschil
  yhteismitallisessa vertailussa havaittava ero, usein eroavuuksien summa

erinomainen /ˈerɪnomˌainen/ (adj)
bijzonder
  erittäin hyvä, tavallista parempi

erisnimi /ˈerɪsnˌimɪ/ (n)
eigennaam
  propri; sellainen substantiivi, joka kertoo asian, esineen, henkilön tai muun sellaisen erityisen nimen

eriste /ˈerɪste/ (n)
isolator
  yleisesti aineen tai energian etenemistä rajoittava rajapinta tai ainekerros

eritasonojapuut /ˈerɪtˌasonˌojapuːt/ (n)
brug
  voimisteluteline, joka koostuu kahdesta vaakasuorasta tangosta, joista toinen on 230 cm:n ja toinen 150 cm:n korkeudella

erittäin /ˈerɪtːæin/ (adv)
erg, heel
  (vahvistava adverbi) erityisen, erinomaisen, todella

erittää /ˈerɪtːæː/ (v)
afscheiden
  (rauhasesta tms.) tuottaa ulkopuolelleen

erityisesti /ˈerɪtˌyisestɪ/ (adv)
vooral
  kyseinen asia painokkaammin huomioon ottaen

ero /ˈero/ (n)
verschil
  se, miten jokin poikkeaa toisesta

eronnut /ˈeronnut/ (adj)
gescheiden
  Avioliiton purkanut.

erota /ˈerota/ (v)
afwijken
  olla erilainen kuin joku muu
ontslag nemen
  jättäytyä tehtävästä tai virasta; irtisanoutua

erotella /ˈerotella/ (v)
afzonderen
  jakaa erilleen toisistaan

erotiikka /ˈerotˌiːkːa/ (n)
erotiek
  sukupuoliviettiin perustuva rakkauselämä henkisesti ja eettisesti painottuneena

erottaa /ˈerotːaː/ (v)
scheiden
  havaita tai nähdä ero joidenkin välillä

erotuomari /ˈerotˌuomarɪ/ (n)
scheidsrechter
  eräiden urheilulajien sääntöjä kentällä valvova toimitsija, joka ratkaisee esiintyvät erimielisyydet

erotus /ˈerotus/ (n)
verschil
  vähennyslaskun tulos, ero kahden olion välillä

ersä /ˈersæ/ (n)
Erzja
  ersän kieli, Venäjällä puhuttava suomalais-ugrilainen kieli. (kielitunnus: myv)

erä /ˈeræ/ (n)
partij
  yhtenäinen rajallinen us. yhdellä kertaa käsiteltävä osuus jostain (sovitusta) määrästä

esi-isä /ˈesɪˈisæ/ (n)
voorvader
  miespuolinen sukulainen ylenevässä polvessa

esihistoria /ˈesɪhˌistorˌia/ (n)
prehistorie
  aika, jolta ei ole kirjallisia tietoja

esihistoriallinen /ˈesɪhˌistorɪˌallɪnen/ (adj)
prehistorisch
  esihistoriaan ajallisesti kuuluva

esiintyjä /ˈesɪːntˌyjæ/ (n)
uitvoerder
  henkilö, joka esiintyy

esiintyä /ˈesɪːntˌyæ/ (v)
optreden
  esittää yleisön edessä jotakin tyypillisesti taitoa vaativaa
  väittää olevansa joku
voorkomen
  ilmetä, ilmaantua

esikoinen /ˈesɪkˌoinen/ (n)
eersteling
  perheen ensimmäinen lapsi

esileikki /ˈesɪlˌeikːɪ/ (n)
voorspel
  yhdyntää edeltävä hyväily yms.

esimerkiksi /ˈesɪmˌerkɪksɪ/ (adv)
bijvoorbeeld
  käytetään ilmaisemaan yhtä mallitapausta samankaltaisten sarjasta

esimerkillinen /ˈesɪmˌerkɪllɪnen/ (adj)
voorbeeldig
  (lähes) täydellinen ja juuri sellainen kuin jonkin pitää olla

esimerkki /ˈesɪmˌerkːɪ/ (n)
voorbeeld
  joukosta valittu yksi edustamaan muitakin; lyhenne esim.
  edeltä esitetty malli

esinahka /ˈesɪnˌahka/ (n)
voorhuid
  siittimen ihopoimu, joka suojaa terskaa

esine /ˈesɪne/ (n)
voorwerp, object
  ihmisen valmistama, käsin kosketeltava asia; tavara, valmiste

esirippu /ˈesɪrˌipːu/ (n)
doek
  näyttämöä katsomosta erottava verho

esitellä /ˈesɪtellæ/ (v)
voorstellen
  kertoa nimi tavattaessa

esittely /ˈesɪtːˌely/ (n)
introductie
  esitteleminen

esittää /ˈesɪtːæː/ (v)
aanbieden
  näyttää, panna näytteille

esitys /ˈesɪtys/ (n)
voorstelling
  näytös esim. teatterissa

esityslista /ˈesɪtˌyslɪsta/ (n)
agenda
  ehdotus kokouksen tai muun toimielimen työjärjestykseksi, asialista

eskimo /ˈeskɪmo/ (n)
Eskimo
  pohjoisen pallonpuoliskon arktisella alueella asuvan eskimokieltä puhuvan kansan jäsen
  eskimokieli

eskimokieli /ˈeskɪmokˌielɪ/ (n)
Eskimo
  jokin eskimoiden puhumista eskimo-aleuttilaisen kielikunnan kielistä

espanja /ˈespanja/ (n)
Spaans
  erityisesti Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa puhuttu kieli (kielitunnus: es)

espanjalainen /ˈespanjalˌainen/ (adj)
Spaans
  Espanjasta peräisin oleva tai Espanjaan liittyvä

espanjantauti /ˈespanjˌantautɪ/ (n)
Spaanse griep
  vuosina 1918–1919 riehunut maailmanlaajuinen influenssa, johon kuoli paljon ihmisiä

esperantisti /ˈesperˌantɪstɪ/ (n)
esperantist
  yleensä esperanton kieltä hyvin osaava, vakavasti harrastava ja ko. kielen aatteeseen sitoutunut henkilö

esperanto /ˈesperˌanto/ (n)
Esperanto
  puolueettomaksi yhteiseksi ilmaisuvälineeksi kaikkeen kansainväliseen vuorovaikutukseen tarkoitettu keinotekoinen kieli. Sanalista.

este /ˈeste/ (n)
obstakel
  jokin, joka estää jonkin tekemisen, tapahtumisen tai kulun

esteettinen /ˈesteːtːɪnen/ (adj)
esthetisch
  kauneusarvoihin liittyvä, ulkonäöltään kaunis

estejuoksu /ˈestejˌuoksu/ (n)
steeplechase
  yleisurheilulaji, jossa kilpailijan on juostava radalla 3000 metriä ylittäen aidat

esteri /ˈesterɪ/ (n)
ester
  orgaaninen yhdiste, jonka funktionaalisessa ryhmässä on happisillan välityksellä liittynyt yhteen kaksi hiiltä, joista toiseen on lisäksi sitoutunut kaksoissidoksella happi

estetiikka /ˈestetˌiːkːa/ (n)
esthetica
  filosofian osa-alue, joka tutkii kauneutta, taidetta ja esteettistä eli kauneusarvoihin liittyvää eri esiintymismuodoissaan

estrogeeni /ˈestroɡˌeːnɪ/ (n)
estrogeen
  jokin naiselle tai naaraalle ominaisia piirteitä kontrolloiva ja niiden kehittymiseen liittyvä hormoni, naishormoni, naarashormoni

estuaari /ˈestuˌaːrɪ/ (n)
estuarium
  maa-alueen osittain suojaama jokisuualue, jossa yhden tai useamman joen makea vesi sekoittuu suolaisen meriveden kanssa murtovedeksi

estää /ˈestæː/ (v)
verhinderen
  tehdä mahdottomaksi

etaani /ˈetaːnɪ/ (n)
ethaan
  eräs alkaani, C₂H₆

etana /ˈetana/ (n)
slak, naaktslak
  ryhmä keuhkokotiloiden (Stylommatophora) joukkoon kuuluvia maanilviäisiä. Etanat ovat pehmeäruumiisia kuorettomia tai kuorellisia eläimiä. Liikkumista varten etanalla on limaa erittävä anturajalka. Etanalla on kaksi paria tuntosarvia. Silmät sijaitsevat pidempien tuntosarvien päissä.

etanaposti /ˈetanapˌostɪ/ (n)
slakkenpost
  kirjeposti vastakohtana sähköpostille

etanoli /ˈetanˌolɪ/ (n)
ethanol
  (kemia) lyhytketjuinen alkoholi CH₃CH₂OH eli etyylialkoholi, väritön polttavan makuinen neste, jota käytetään polttoaineena ja lähinnä liuottimina kemian teollisuuden prosesseissa

eteerinen /ˈeteːrɪnen/ (adj)
etherisch
  aineeton, ilmamainen

eteinen /ˈeteinen/ (n)
gang, inkomhal
  rakennuksen ulko-oven ja sisätilojen välissä oleva tila

etelä /ˈetelæ/ (n)
zuiden, zuid
  pääilmansuunta idän ja lännen välissä, idästä 90 astetta myötäpäivään

eteläafrikkalainen /ˈetelæˌafrɪkːalˌainen/ (adj)
Zuid-Afrikaan
  Etelä-Afrikasta peräisin oleva

eteläafrikkalainen /ˈetelæˌafrɪkːalˌainen/ (n)
Zuid-Afrikaan
  Etelä-Afrikan kansalainen, asukas tai sieltä peräisin oleva henkilö

eteläinen /ˈetelˌæinen/ (adj)
zuidelijk, zuid
  etelässä sijaitseva, etelänpuoleinen

eteläinen napapiiri /ˈetelˌæinen nˈapapˌiːrɪ/ (n)
Zuidpoolcirkel
  maapallon napapiiri, leveyspiiri, jonka eteläpuolta Aurinko valaisee keskeytymättä talvipäivänseisauksena koko vuorokauden, sijainti noin 66,5 astetta eteläistä leveyttä; sijainti on maapallon akselikaltevuus vähennettynä 90 asteen suorasta kulmasta

etelänapa /ˈetelˌænapa/ (n)
Zuidpool
  Maan ja muiden taivaankappaleiden eteläisen pallonpuoliskon napa eli eteläisin kohta

etelänaratti /ˈetelˌænarˌatːɪ/ (n)
Magelhaenparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

etelänkääpiöhyppymyyrä /ˈetelˌæŋkæːpˌiøhˌypːymˌyːræ/ (n)
Zuid-Afrikaanse renmuis
  eräs karvajalkagerbiilien sukuun kuuluva hyppymyyrien laji () tai sen yksilö

etelänsatakieli /ˈetelˌænsatakˌielɪ/ (n)
nachtegaal
  satakielten sukuun ja sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

etiikka /ˈetɪːkːa/ (n)
ethiek
  filosofian haara, joka tutkii siveellisiä arvoja ja muita moraaliin liittyviä kysymyksiä

etiketti /ˈetɪkˌetːɪ/ (n)
etiquette
  seuraelämän sääntöjen kokonaisuus; vallitsevat tavat, käytöskaavat ja -muodot

etikka /ˈetɪkːa/ (n)
azijn
  lähes väritön mauste ja säilöntäaine, jota voidaan valmistaa alkoholipitoisista aineista etikkahappokäymistä hyödyntäen tai yleensä synteettisestä etikkahaposta vedellä laimentamalla

etikkahappo /ˈetɪkːahˌapːo/ (n)
azijnzuur
  karboksyylihappo, jossa on yksi karboksyyliryhmä; rakennekaava on CH₃COOH ja kemiallinen kaava C₂H₄O₂

etiologia /ˈetɪˌoloɡˌia/ (n)
etiologie
  syyoppi; syy-seuraus-tutkimus

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (adj)
Ethiopisch
  Etiopiasta peräisin oleva tai Etiopiaan liittyvä

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (n)
Ethiopiër
  pysyvästi Etiopiassa asuva henkilö

etiopiankaija /ˈetɪˌopɪˌaŋkaija/ (n)
geelmaskerpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

etninen /ˈetnɪnen/ (adj)
etnisch
  kansallinen, myös kansatieteellinen, kansaa, heimoa tai rotua koskeva

etninen puhdistus /ˈetnɪnem pˈuhdɪstus/ (n)
etnische zuivering
  vähemmistökansan, etnisen tai uskonnollisen väestöryhmän joukkotuhonta tai karkottaminen

etsaus /ˈetsaus/ (n)
ets
  viivasyövytys; taidegrafiikan syväpainomenetelmä
  etsausmenetelmällä tehty vedos
  syövytykseen perustuva valmistustekniikka

etsin /ˈetsɪn/ (n)
zoeker
  kameran kuva-alan rajaava aukko, josta tähystetään ennen kameran laukaisua

etsiä /ˈetsɪæ/ (v)
zoeken
  yrittää löytää jotakin, hakea

etu /ˈetu/ (n)
voordeel
  hyvä ja myönteinen ominaisuus, etuus, etuisuus; hyöty, hyötynäkökohta

etuajo-oikeus /ˈetuˌajoˈoikeus/ (n)
voorrang
  liikennesäännön suoma lupa ajaa ajoneuvojen kohtaamistilanteessa ensin

etuhammas /ˈetuhˌammas/ (n)
snijtand
  suun etuosan, kulmahampaiden välissä sijaitseva hammas

etukäteen /ˈetukæteːn/ (adv)
bij voorbaat
  aikaisemmin, ennalta, edeltäpäin; ennen jotakin tapahtumaa tai odotettavissa olevaa

etumerkki /ˈetumˌerkːɪ/ (n)
teken
  lukuun liitetty merkki, joka kertoo luvun positiivisuudesta tai negatiivisuudesta

etunimi /ˈetunˌimɪ/ (n)
voornaam
  henkilön virallinen, rekisteröity puhuttelunimi, ristimänimi

etupyörä /ˈetupˌyøræ/ (n)
voorwiel
  auton tai muun kulkuneuvon etuakselin pyörä

eturauhanen /ˈeturˌauhanen/ (n)
prostaat
  virtsarakon alapuolella sijaitseva miehen tai naisen sukupuolielimistöön kuuluva lisäsukupuolirauhanen

etusivu /ˈetusˌivu/ (n)
voorpagina
  lehden tai kirjan ensimmäinen sivu; verkkopalvelun oletettu sisääntulosivu

etusormi /ˈetusˌormɪ/ (n)
wijsvinger
  sormi ihmisen kädessä peukalon ja keskisormen välissä

etuvokaali /ˈetuvokˌaːlɪ/ (n)
voorklinker
  etinen vokaali; vokaali, jota äännettäessä kielen selän rajaama suuväylän kapein kohta sijaitsee suun etuosassa; suomessa vokaalit e, i, y, ä ja ö

etydi /ˈetydɪ/ (n)
etude
  lyhyehkö musiikkikappale, jonka tarkoituksena on perehdyttää johonkin erityiseen soittotekniseen keinoon

etymologia /ˈetymˌoloɡˌia/ (n)
etymologie
  sanojen alkuperää ja merkityksen muutoksia tutkiva kielitieteen haara

etymologinen /ˈetymˌoloɡɪnen/ (adj)
etymologisch
  sellainen, joka liittyy etymologiaan, etymologiaa koskeva

etymologisesti /ˈetymˌoloɡɪsˌestɪ/ (adv)
etymologisch
  siten, että on etymologinen

etäpesäke /ˈetæpˌesæke/ (n)
uitzaaiing
  syöpään sairastuneen solukon, elimen tms. ulkopuolelle muodostunut syöpäsolujen pesäke

eufonium /ˈeufonium/ (n)
eufonium
  vaskipuhallin, joka eroaa tuubasta mm. yhden oktaavin korkeammalla äänialallaan

euklidinen /ˈeuklɪdɪnen/ (adj)
euclidisch
  Eukleideen matematiikan mukainen, erityisesti paralleeliaksiooman toteuttavan geometrian oppien mukainen

euklidinen geometria /ˈeuklɪdɪnen ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
euclidische meetkunde
  geometrian osa-alue, jolla tarkoitetaan yleensä tasoa ja kolmiulotteista avaruutta tutkivaa geometriaa

eunukki /ˈeunukːɪ/ (n)
eunuch
  mies, joka on kastroitu poistamalla kivekset; toimivat aiemmin haaremin vartijoina ja hallitsijan luotettavina virkamiehinä

euro /ˈeuro/ (n)
euro
  Euroopan unionin rahayksikkö, sata senttiä, valuuttatunnus EUR ja symboli

euroalue /ˈeuroˌalue/ (n)
eurozone
  Euroopan unionin yhteisvaluutan euron käyttöön ottaneiden 17 valtion muodostama yhteisvaluutta-alue

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (adj)
Europees
  Euroopasta peräisin oleva tai Eurooppaan liittyvä

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (n)
Europeaan
  syntyperältään eurooppalainen

europium /ˈeuropium/ (n)
europium
  lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 63 ja tunnus Eu

eutanasia /ˈeutanˌasɪa/ (n)
euthanasie#Hollanti
  parantumattomasti sairaan kuoleman jouduttaminen

evakuoida /ˈevakˌuoɪda/ (v)
evacueren
  siirtää ihmiset pois vaaran uhkaamalta alueelta

evankeliumi /ˈevaŋkelˌiumɪ/ (n)
evangelie
  yksi neljästä Raamatun Uuden testamentin ensimmäisestä kirjasta

eveni /ˈevenɪ/ (n)
eveens
  evenin kieli, Venäjällä koillis-Siperiassa asuvien evenien puhuma tunguusikieli

eversti /ˈeverstɪ/ (n)
kolonel
  monissa maissa käytössä oleva sotilasarvo; Suomen armeijassa vastaa maa- ja ilmavoimissa merivoimien kommodoria

evoluutio /ˈevolˌuːtɪo/ (n)
evolutie
  sukupolvien myötä tapahtuvat muutokset eliöpopulaatioiden geneettisessä koostumuksessa

evoluutioteoria /ˈevolˌuːtɪˌoteˌorɪa/ (n)
evolutietheorie
  teoria siitä, miten eliöiden ominaisuudet välittyvät jälkipolville ja miten uusia ominaisuuksia syntyy; teorian mukaan eliöt ovat polveutuneet kantamuodoistaan ja kaikki eliöt ovat sukua toisilleen

evä /ˈevæ/ (n)
vin
  (anatomia) ruumiinosa, jonka avulla kala työntää itseään eteenpäin tai pitää asentonsa vakaana

faarao /fˈaːrao/ (n)
farao
  Egyptissä dynastisen kauden aikana hallinnut kuningas

faattinen /fˈaːtːɪnen/ (adj)
fatisch
  (viestinnästä) sellainen, jossa viestin tarkoitus ei ole välittää informaatiota vaan pitää olemassa olevia viestintäväyliä auki

fagosytoosi /fˈaɡosytˌoːsɪ/ (n)
fagocytose
  endosytoosi, jossa otetaan pieniä partikkeleita solun sisään

fagosyytti /fˈaɡosˌyːtːɪ/ (n)
fagocyt
  syöjäsolu

fagotisti /fˈaɡotˌistɪ/ (n)
fagottist
  fagotin soittaja

fagotti /fˈaɡotːɪ/ (n)
fagot
  perinteisen sinfoniaorkesterin matalaäänisin puhallinsoitin

fagottikonsertto /fˈaɡotːɪkˌonsertːo/ (n)
fagotconcert
  konsertto fagotille ja orkesterille

fajanssi /fˈajanssɪ/ (n)
faience
  läpikuultamattomalla lasitteella päällystetty posliinia muistuttava, mutta huokoisempi keraaminen materiaali

fakiiri /fˈakɪːrɪ/ (n)
fakir
  uskonnollisista syistä köyhää ja askeettista elämää viettävä henkilö

faksata /fˈaksata/ (v)
faxen
  lähettää faksi(na)

faksi /fˈaksɪ/ (n)
fax
  telekopio, faksilaitteen tulostama kopio
  telekopiolaite, telekopiokone

falangi /fˈalaŋŋɪ/ (n)
falanx
  antiikin ajasta lähtien käytetty keihäsmiesten neliömäinen taistelumuodostelma

fallinen /fˈallɪnen/ (adj)
fallisch
  fallosta muistuttava, fallokseen liittyvä

falsifioitavuus /fˈalsɪfɪˌoitavuːs/ (n)
falsifieerbaarheid
  se, että teoria on voitavissa periaatteessa osoittaa vääräksi

faradi /fˈaradɪ/ (n)
farad
  kapasitanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus F)

fariseus /fˈarɪseus/ (n)
farizeeër
  Jeesuksen ajan juutalaisten keskuudessa vaikuttaneen fariseusten oppisuunnan jäsen

farkut /fˈarkut/ (n)
spijkerbroek
  farmarihousut, denim-kankaasta tehdyt useimmiten siniseksi värjätyt housut

farmakologia /fˈarmakˌoloɡˌia/ (n)
farmacologie
  lääkeaineoppi, lääkkeiden vaikutusta tutkiva tiede

farmakologinen /fˈarmakˌoloɡɪnen/ (adj)
farmacologisch
  farmakologiaan liittyvä

farssi /fˈarssɪ/ (n)
farce
  komedia, jonka hauskuus perustuu väärinkäsityksiin; ilveily

fasaani /fˈasaːnɪ/ (n)
fazant
  alkuperältään aasialainen peltokanalintu, jota on istutettu moniin maihin riistalajiksi () tai sen yksilö

fasismi /fˈasɪsmɪ/ (n)
fascisme
  Italiasta lähtöisin oleva autoritaarinen, kansallismielinen poliittinen ideologia

fasisti /fˈasɪstɪ/ (n)
fascist
  fasismin edustaja tai kannattaja

federaalinen /fˈederˌaːlɪnen/ (adj)
federaal
  liittoa koskeva

federalismi /fˈederalˌismɪ/ (n)
federalisme
  liittovaltion hallintomuoto, jossa osavaltioilla tai vastaavilla on keskusvaltaan nähden rajattu itsenäisyys

fellaatio /fˈellaːtˌio/ (n)
fellatio
  miehen siittimen stimulointi suulla

feminiini /fˈemɪnˌiːnɪ/ (n)
vrouwelijk
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa naisiin; feminiinisukuun kuuluva sana

feminiininen /fˈemɪnˌiːnɪnen/ (adj)
vrouwelijk
  sellainen, jonka suku on feminiini, feminiinisukuinen

feminismi /fˈemɪnˌismɪ/ (n)
feminisme
  aate, joka pyrkii edistämään näkökantaa, ettei naisiin suhtauduttaisi vain rakastajina, vaimoina tai potentiaalisina vaimoina tai lasten äiteinä

feministi /fˈemɪnˌistɪ/ (n)
feminist
  feminismin kannattaja

fenkoli /fˈeŋkolɪ/ (n)
venkel
  ulkonäöltään tilliä muistuttava sarjakukkainen kasvi (), jonka vartta käytetään vihanneksena, lehtiä ja hedelmiä mausteena
  sen mausteena käytettävä siemen

fenoliftaleiini /fˈenolˌiftaleˌiːnɪ/ (n)
fenolftaleïne
  eräs pH-indikaattorina käytettävä yhdiste

fenomenologinen /fˈenomˌenolˌoɡɪnen/ (adj)
fenomenologisch
  fenomenologian mukainen

feodalismi /fˈeodalˌismɪ/ (n)
feodalisme
  keskiaikainen läänitysjärjestelmä

fermioni /fˈermɪˌonɪ/ (n)
fermion
  alkeishiukkanen, jonka spin on puoliluku

fermium /fˈermium/ (n)
fermium
  eräs alkuaine, järjestysluku 100, tunnus Fm

fetsi /fˈetsɪ/ (n)
fez
  aiemmin Turkissa suosittu lieriömäinen tasakattoinen, väriltään yleensä punainen ja mustatupsuinen päähine

fiaali /fˈiaːlɪ/ (n)
fiaal, fioel
  (arkkitehtuuri) goottilainen neli- tai kahdeksan särmäinen solakka pikkutorni tai pylväs; tukipilareiden pääteosa.

fiat-raha /fˈiatrˈaha/ (n)
fiatgeld
  raha, jolla ei ole luontaista arvoa ja jonka arvo perustuu sen liikkeellä olevaan määrään; lainsäädännön mukaan laillinen maksuväline

fidzinluri /fˈidtsɪnlˌurɪ/ (n)
gekraagde lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

fiktiivinen /fˈiktɪːvɪnen/ (adj)
fictief
  fiktioon perustuva, kuvitteellinen

filantrooppi /fˈilantrˌoːpːɪ/ (n)
filantroop
  ihmisystävä ja ihmisiä universaalisti rakastava henkilö; filantropian harjoittaja

filigraani /fˈilɪɡrˌaːnɪ/ (n)
filigraan
  kulta- tai hopealangoista valmistettu koristeteos jonkin esineen pinnalla.

filippiinienkakadu /fˈilɪpːˌiːnieŋkˌakadu/ (n)
Filippijnse kaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiiniennokkakaija /fˈilɪpːˌiːniennˌokːakˌaija/ (n)
blauwnekpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienpöllökehrääjä /fˈilɪpːˌiːniempˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Filipijnse kikkerbek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienriippukaija /fˈilɪpːˌiːnienrˌiːpːukˌaija/ (n)
Filiippijns hangparkietje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienviirikaija /fˈilɪpːˌiːnienvˌiːrɪkˌaija/ (n)
blauwkapvlagstaartpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienvuorimedestäjä /fˈilɪpːˌiːnienvˌuorɪmedˌestæjæ/ (n)
glansvleugelhoningzuiger
  eräs punamedestäjien sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

filippiiniläinen /fˈilɪpːˌiːnɪlˌæinen/ (n)
Filipijns
  pysyvästi Filippiineillä asuva henkilö

filistealainen /fˈilɪstˌealˌainen/ (adj)
Filistijn
  Filisteaan tai sen asukkaisiin liittyvä

filistealainen /fˈilɪstˌealˌainen/ (n)
Filistijn
  Filistean asukas

filmi /fˈilmɪ/ (n)
film
  valoherkkä nauha, jolle voidaan kuvata valokuvia tai elokuvaa

filologi /fˈilolˌoɡɪ/ (n)
filoloog
  (kielitiede) kielitieteen tutkija, jonka tutkimuket kohdentuvat modernien tekstien lisäksi vanhoihin kirjoituksiin

filologia /fˈilolˌoɡɪa/ (n)
filologie
  (kielitiede) kieltä tai kieliryhmän tekstejä ja niiden rakenteita sekä niihin liittyviä kulttuureja tutkiva humanististen tieteiden haara

filosofi /fˈilosˌofɪ/ (n)
filosoof, filosofe
  filosofian harjoittaja

filosofia /fˈilosˌofɪa/ (n)
filosofie, wijsbegeerte
  asioiden olemuksen ja alkuperusteiden tutkimus, viisauden etsiminen eli teoreettinen filosofia; yksittäisen ihmisen toiminnan lähtökohta, arvot ja päämäärä eli käytännöllinen filosofia

filosofinen /fˈilosˌofɪnen/ (adj)
filosofisch
  filosofialle ominainen, filosofian olemukseen kuuluva; ajatteluun pohjautuva

fimoosi /fˈimoːsɪ/ (n)
voorhuidsvernauwing
  esinahan ahtaus, ahdas esinahka

finaali /fˈinaːlɪ/ (n)
finale
  loppukilpailu
  moniosaisen sävellyksen viimeinen osa

finni /fˈinnɪ/ (n)
puist
  märkänäppylä, joka muodostuu talirauhasen voimakkaasta erityksestä seuraavan talitulpan tukkiessa ihoon avautuvan rauhasen tiehyen

firenzeläinen /fˈirentselˌæinen/ (adj)
Florentijner
  Firenzestä peräisin oleva

firenzeläinen /fˈirentselˌæinen/ (n)
Florentijner
  Firenzen asukas

fissio /fˈissɪo/ (n)
splitsen
  atomiytimen hajoaminen osiin

flaami /flˈaːmɪ/ (n)
Vlaams
  lähinnä Belgian pohjoisosassa, Flanderissa puhuttava hollannin kielen murre, joka on aikaisemmin luokiteltu erilliseksi kieleksi

flaamilainen /flˈaːmɪlˌainen/ (adj)
Vlaams
  flaameihin tai flaamin kieleen liittyvä; flaamien asuma-alueelta peräisin oleva

flamingo /flˈamɪŋŋo/ (n)
flamingo
  pitkäjalkainen ja pitkäkaulainen suurissa parvissa elävä kookas lintu, jonka siipien peitinhöyhenet ja jalat ovat punaiset. Heimoon (Phoenicopteridae) kuuluu kuusi lajia.

flanelli /flˈanellɪ/ (n)
flanel
  villasta valmistettu pehmeäksi nukattu kangaslaatu

flegmaattinen /flˈeɡmaːtːɪnen/ (adj)
flegmatisch
  välinpitämättömältä ja aikaansaamattomalta vaikuttava, hidasluonteinen

flerovium /flˈerovium/ (n)
flerovium
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Fl

flipperi /flˈipːerɪ/ (n)
flipperkast
  peliautomaatti jossa ohjaillaan kaltevalla tasolla ympäriinsä kimpoilevaa kuulaa kahden mailan avulla

flogiston /flˈoɡɪston/ (n)
phlogiston
  vanhentuneen flogiston-teorian mukaan palavien aineiden katsottiin sisältävän flogistonia, joka palaessa poistui niistä

flopata /flˈopata/ (v)
afgaan
  epäonnistua (uuden tuotteen julkaisusta)

floppi /flˈopːɪ/ (n)
afgang
  tuote jonka julkaisu on epäonnistunut; tuote joka on flopannut

floresinriippukaija /flˈoresˌinrɪːpːukˌaija/ (n)
Floresvleermuisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

floridanpuuma /flˈorɪdˌampuːma/ (n)
floridapanter
  erityisesti Yhdysvaltain Floridassa elävä puuman alalaji () tai tämän yksilö

fluori /flˈuorɪ/ (n)
fluor
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, myrkyllinen, kalpean kellanvihreä, pistävänhajuinen, kaasumainen halogeeni

flyygeli /flˈyːɡelɪ/ (n)
vleugel, vleugelpiano
  suurikokoinen piano, jonka kielet ja soittokoneisto ovat vaakasuorassa

fobia /fˈobɪa/ (n)
fobie
  sairaalloinen kammo jotakin tiettyä asiaa kohtaan

foinikialainen /fˈoinɪkˌialˌainen/ (adj)
Fenicisch
  Foinikiasta kotoisin oleva tai siihen tai foinikialaisiin liittyvä

foinikialainen /fˈoinɪkˌialˌainen/ (n)
Fenicisch
  Pohjois-Afrikassa ja Välimeren itärannikolla n. 1000 eaa. sijainneen Foinikian valtakunnan asukas

fokka /fˈokːa/ (n)
fok
  (merenkulku) veneen etumainen purje eli keulapurje

foneemi /fˈoneːmɪ/ (n)
foneem
  pienin merkityksiä erottava äänneyksikkö, joka on yhden kielen kannalta yksikäsitteinen

foneettinen /fˈoneːtːɪnen/ (adj)
fonetisch
  fonetiikalle ominainen; fonetiikkaa, ääntämistä ja ääntöä koskeva

fonemaattinen /fˈonemˌaːtːɪnen/ (adj)
fonemisch
  foneemeihin liittyvä

fonologia /fˈonolˌoɡɪa/ (n)
fonologie
  äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja

foorumi /fˈoːrumɪ/ (n)
forum
  tapaamispaikka ja kokousten järjestyspaikka muinaisen Rooman kaupungeissa, tori tai aukio, Roomassa Forum Romanum

formaali kieli /fˈormaːlɪ kˈielɪ/ (n)
formele taal
  äärellisen pituisten merkkijonojen joukko, jotka on muodostettu jostakin äärellisestä aakkostosta

formalistinen /fˈormalˌistɪnen/ (adj)
formalistisch
  formalismin mukainen, formalismia noudattava

fosfori /fˈosforɪ/ (n)
fosfor
  epämetallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain fosforihapon suoloina

fossiili /fˈossɪːlɪ/ (n)
fossiel
  kivettynyt eläin tai kasvi

fossiilinen polttoaine /fˈossɪːlɪnem pˈoltːoˌaine/ (n)
fossiele brandstof
  polttoaine, joka on syntynyt muinaisten eliöiden fossiloituessa

fotoni /fˈotonɪ/ (n)
foton
  valon eli sähkömagneettisen säteilyn kvantittunut aaltopaketti; yksi bosoneista (samalla mittabosoni)

frankeerata /frˈaŋkeːrˌata/ (v)
frankeren
  leimata postimaksuleimalla

frankium /frˈaŋkium/ (n)
francium
  radioaktiivisin luonnossa esiintyvä alkuaine

fregatti /frˈeɡatːɪ/ (n)
fregat
  kolmi- tai useampimastoinen purjealus, jossa on raakapuut kaikissa mastoissa

frenologia /frˈenolˌoɡɪa/ (n)
frenologie
  nykyään epätieteellisenä pidetty oppi, jonka mukaan ihmisen luonteenpiirteet voidaan lukea hänen kallonmuodoistaan

fresko /frˈesko/ (n)
fresco
  seinämaalaus, joka maalataan tuoreelle, kostealle laastipohjalle

fretti /frˈetːɪ/ (n)
fret
  näätäeläimiin kuuluva hillereistä jalostettu metsästys- ja lemmikkieläin

friisi /frˈiːsɪ/ (n)
fries
  (klassinen arkkitehtuuri) kuvin tai reliefein koristeltu palkiston keskivyöhyke arkkitraavin ja korniisin välissä

frikadelli /frˈikadˌellɪ/ (n)
frikadel
  keiton joukossa kypsentämällä tai kastikkeessa hauduttamalla valmistettava lihapyörykkä, joskus myös kalapyörykkä

fritsu /frˈitsu/ (n)
zuigzoen, zuigplek, zuigvlek
  imemisestä aiheutuva mustelma

friuli /frˈiulɪ/ (n)
Frioelisch
  Italiassa puhuttu romaaninen kieli (kielitunnus: fur)

fryygia /frˈyːɡɪa/ (n)
Frygisch
  Fryygiassa puhuttu indoeurooppalainen kieli

ftalaatti /ftˈalaːtːɪ/ (n)
ftalaat
  ftaalihapon esteri, jota käytetään muovin pehmentämiseen

fuksi /fˈuksɪ/ (n)
schacht
  ensimmäisen vuoden opiskelija yliopistossa

fumaroli /fˈumarˌolɪ/ (n)
fumarole
  kaasuja päästävä maankuoren aukko

funikulaari /fˈunɪkulˌaːrɪ/ (n)
funiculaire
  vaijerikäyttöinen rautatie, jota käytetään jyrkillä rinteillä

funktio /fˈuŋktɪo/ (n)
functie
  toiminto, toiminta; tarkoitus, tehtävä
  sääntö, joka kuvaa suureen riippuvuutta toisesta suureesta tai muuttujasta. Matemaattisesti määriteltynä funktio on relaation alatyyppi, jossa jokaiseen lähtöjoukon alkioon liitetään korkeintaan yksi maalijoukon alkio

funktionaali /fˈuŋktɪonˌaːlɪ/ (n)
functionaal
  funktiojoukon kuvaus toiseen funktiojoukkoon; funktio, joka kuvaa funktion funktioksi

futuuri /fˈutuːrɪ/ (n)
toekomende tijd
  tuleva aika, aikamuoto, joka kuvaa yleistä tulevaa tekemistä; suomen kielessä ei ole erillistä futuuritempusta, vaan tulevaa tekemistä kuvataan preesensillä

fuuga /fˈuːɡa/ (n)
fuga
  sävellys jonka aiheet kertautuvat eri äänissä

fuusio /fˈuːsɪo/ (n)
fusie
  yritysten yhdistyminen tai sulautuminen toisiinsa
  kevyiden atomien yhdistyminen raskaammiksi

fynbos /fˈynbos/ (n)
fijnbos
  Etelä-Afrikassa Kapkaupungin ympäristössä sijaitseva kasvillisuusvyöhyke

fysiikka /fˈysɪːkːa/ (n)
fysica, natuurkunde
  edellistä käsittelevä oppiaine koulussa ja yliopistossa

fysikaalinen /fˈysɪkˌaːlɪnen/ (adj)
fysisch
  fysiikkaan kuuluva tai liittyvä
  kaikkien ihmisten objektiivisesti havaittavaan todellisuuteen kuuluva

fysiologi /fˈysɪˌoloɡɪ/ (n)
fysioloog
  fysiologian tutkija

fysiologia /fˈysɪˌoloɡˌia/ (n)
fysiologie
  elävän elimistön toimintaa ja siihen liittyviä fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä tutkiva tiede

fysiologinen /fˈysɪˌoloɡɪnen/ (adj)
fysiologisch
  sellainen, joka kuuluu fysiologiaan tai sen käsittelemiin, mm. elimistön toimintaan liittyviin, ilmiöihin

fysioterapia /fˈysɪˌoterˌapɪa/ (n)
fysiotherapie
  terapiaa, jonka keskeisenä tavoitteena on ylläpitää ja parantaa ihmisten toimintakykyä ja liikkumista

fyysikko /fˈyːsɪkːo/ (n)
natuurkundige, fysicus
  fysiikkaa ammattinaan harjoittava henkilö

fyysisesti /fˈyːsɪsˌestɪ/ (adv)
lichamelijk
  fyysisellä tavalla

fääri /fˈæːrɪ/ (n)
Faeröers
  Färsaarilla puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: fo)

gadolinium /ɡˈadolɪnium/ (n)
gadolinium
  eräs alkuaine (tunnus Gd)

gaeli /ɡˈaelɪ/ (n)
Schots-Gaelisch
  kelttiläinen kieli (kielitunnus: gd), jota puhutaan vähemmistökielenä Skotlannissa, lähinnä Hebridien saarilla.

galaksi /ɡˈalaksɪ/ (n)
sterrenstelsel
  tähtien, tähtienvälisen aineen sekä kaasu- ja pölypilvien muodostama suuri järjestelmä, jonka keskustassa sijaitsee usein tai mahdollisesti aina supermassiivinen musta aukko

galego /ɡˈaleɡo/ (n)
Galicisch
  (kielitiede) indoeurooppalaisen kielikunnan romaaniseen kieliryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan lähinnä Espanjassa Galician itsehallintoalueella

galleria /ɡˈallerˌia/ (n)
galerie
  näyttelytila, jossa esitellään taidetta; taidemuseo, taidekokoelma

gallialainen /ɡˈallɪalˌainen/ (n)
Galliër
  pysyvästi Galliassa asuva henkilö

gallium /ɡˈallium/ (n)
gallium
  eräs alkuaine, harvinainen hopeanvärinen metalli, joka on hauras huoneenlämpötilassa ja sulaa kädenlämmössä (tunnus Ga)

gallup /ɡˈallup/ (n)
opiniepeiling, peiling
  kyselytutkimus, haastattelututkimus, mielipidetiedustelu

galvaaninen /ɡˈalvaːnɪnen/ (adj)
galvanisch
  sähköön liittyvä

galvanoida /ɡˈalvanˌoida/ (v)
galvaniseren
  sinkitä; päällystää teräs- tai rautakappale sinkillä korroosiolta suojaamiseksi (erityisesti)

gangsteri /ɡˈaŋsterɪ/ (n)
gangster
  järjestäytyneen rikollisorganisaation jäsen

gastroenterologia /ɡˈastroˌenterˌoloɡˌia/ (n)
gastro-enterologie
  ruoansulatuselimistöön erikoistunut lääketieteen haara, josta erotetaan hepatologia

gastronomia /ɡˈastronˌomɪa/ (n)
gastronomie
  ruoanvalmistuksen korkealuokkaisten herkkujen tuntemusta ja valmistusta

gastronominen /ɡˈastronˌomɪnen/ (adj)
gastronomisch
  gastronomiaan liittyvä

gaviaali /ɡˈavɪˌaːlɪ/ (n)
gavialen
  Gaviaali on krokotiilieläin, jolla on pitkä ja kapea kuono. Suuresta koostaan huolimatta (jopa 6—7 metriä pitkä) se on arka ihmisiä välttelevä kalansyöjä, joka elää Intian suurissa joissa.

geeli /ɡˈeːlɪ/ (n)
gel
  heterogeeninen seos, jossa huokoisen kiinteän aineen sisäosa on täynnä nestettä

geeni /ɡˈeːnɪ/ (n)
gen
  nukleiinihappoihin tallentunut biologisen informaation yksikkö, joka koodaa yksittäistä proteiinia

geeniterapia /ɡˈeːnɪtˌerapˌia/ (n)
gentherapie
  perinnöllisen sairauden hoito tai ehkäiseminen geenien siirron avulla

gemssi /ɡˈemssɪ/ (n)
gems
  vuoristoseuduilla lumirajan tuntumassa elävä, lammasta kookkaampi taitavana kiipeilijänä ja hyppijänä tunnettu, onttosarvinen märehtijä (). Gemssin, josta erotetaan kymmenkunta alalajia, esiintymisalueita ovat Alpit, Abruzzit, Balkan, Karpaatit, Kaukasus ja Taurusvuoristo.

genealoginen /ɡˈeneˌaloɡɪnen/ (adj)
genealogisch
  suvullinen, sukulaisuuteen tai polveutumiseen liittyvä

geneettinen /ɡˈeneːtːɪnen/ (n)
genetisch
  perinnöllinen, geeneihin liittyvä

genetiivi /ɡˈenetˌiːvɪ/ (n)
genitief
  omanto, omistamista tai omistusta ilmaiseva sijamuoto

genetti /ɡˈenetːɪ/ (n)
genet
  Euroopassa ja Afrikassa eläviä -suvun sivettikissoja
  erityisesti

genomi /ɡˈenomɪ/ (n)
genoom
  organismin koko perintöaines, joka on koodattu geeneihin

genovalainen /ɡˈenovalˌainen/ (adj)
Genuese
  Genovasta peräisin oleva

genovalainen /ɡˈenovalˌainen/ (n)
Genuese
  Genovan asukas

geodeetti /ɡˈeodˌeːtːɪ/ (n)
geodeet
  geodesian tutkija tai harjoittaja

geodeettinen /ɡˈeodˌeːtːɪnen/ (adj)
geodetisch
  geodesiaan liittyvä

geodesia /ɡˈeodˌesɪa/ (n)
geodesie
  maapallon muodon ja koon määrittämistä, pinnan mittausta ja kuvaamista käsittelevä tiede

geologi /ɡˈeolˌoɡɪ/ (n)
aardkundige
  geologian tutkija

geologia /ɡˈeolˌoɡɪa/ (n)
aardkunde, geologie
  maapallon koostumusta, alkuperää, rakennetta ja historiaa tutkiva tiede

geometria /ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
meetkunde, geometrie
  matematiikan osa-alue, joka tutkii kuvioita ja kappaleita sekä niiden ominaisuuksia

georgia /ɡˈeorɡˌia/ (n)
Georgisch
  Georgiassa puhuttava kaukasialainen kieli (kielilyhenne: ka)

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (adj)
Georgisch
  Georgiasta peräisin oleva tai Georgiaan liittyvä
  Yhdysvaltain Georgian osavaltiosta peräisin oleva

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (n)
Georgiër
  pysyvästi Georgiassa asuva henkilö

gepardi /ɡˈepardɪ/ (n)
jachtluipaard, cheeta
  väritykseltään leopardia muistuttava pitkäraajainen ja siro kissapeto (Acinonyx jubatus)

germaaninen /ɡˈermaːnɪnen/ (adj)
Germaans
  germaaneihin liittyvä
  germaanisiin kieliin liittyvä

germanium /ɡˈermanium/ (n)
germanium
  eräs alkuaine, kova hopeanvalkoinen puolimetalli (tunnus Ge)

gerundi /ɡˈerundɪ/ (n)
gerundium
  verbin muoto, joka ilmaisee jatkuvaa, parhaillaan tekeillä olevaa tai keskeneräistä tekemistä

ghanalainen /ɡhˈanalˌainen/ (adj)
Ghanees
  Ghanasta peräisin oleva tai Ghanaan liittyvä

ghanalainen /ɡhˈanalˌainen/ (n)
Ghanees
  pysyvästi Ghanassa asuva henkilö

gibboni /ɡˈibːonɪ/ (n)
gibbon
  gibbonien heimon () apina

giljotiini /ɡˈiljotˌiːnɪ/ (n)
guillotine
  teloitettavan kaulan katkaiseva mestauslaite

gini /ɡˈinɪ/ (n)
gin
  viljasta käytetty ja tislattu katajanmarjalla maustettu viina

ginseng /ɡˈinseŋ/ (n)
ginseng
  yleiskuntoa vahvistava aasialainen rohdoskasvi,

glagoliittinen /ɡlˈaɡolˌiːtːɪnen/ (adj)
Glagolitisch
  muinaiskirkkoslaavissa käytettyyn, kyrillistä edeltäneeseen, glagoliittiseen kirjaimistoon liittyvä

glasiaalinen /ɡlˈasɪˌaːlɪnen/ (adj)
glaciaal
  (jääkauden aikaisiin) jäätikköihin ja niiden tutkimukseen liittyvä

globalisaatio /ɡlˈobalɪsˌaːtɪo/ (n)
globalisering
  maapalloistuminen; kaupankäynnin ja tuotannon levittyminen ympäri maailmaa sekä kulttuurien, tapojen ja lainsäädäntöjen yhtenäistyminen

glykogeeni /ɡlˈykoɡˌeːnɪ/ (n)
glycogeen
  eräs glukoosi-monosakkaridista muodostunut polysakkaridi; pitkäketjuinen ja monihaarainen polysakkaridi, joka rakentuu yksinomaan glukoosimolekyyleistä; eläinten varastohiilihydraatti samaan tapaan kuin tärkkelys on kasveilla

glykyrritsiini /ɡlˈykyrrˌitsɪːnɪ/ (n)
glycyrrizine, glycyrrizinezuur
  eräs saponiineihin kuuluva happo, jolla on ihmiseen sekä lääkkeellisiä että runsaasti käytettynä varsin haitallisia vaikutuksia

glögi /ɡlˈøɡɪ/ (n)
glühwein
  kuumana nautittava maustettu ja usein alkoholipitoinen juoma

gnuu /ɡnˈuː/ (n)
gnoe
  afrikkalaisia antilooppeja (), joihin kuuluu kaksi lajia

golf /ɡˈolf/ (n)
golf
  peli, jossa palloa ja mailaa pelivälineinä käyttäen pyritään lyömään pallo mahdollisimman vähin lyönnein pelikentän reikiin

golfata /ɡˈolfata/ (v)
golfen
  golffata, pelata golfia

golfkenttä /ɡˈolfkentːæ/ (n)
golfterrein
  golfin pelaamiseen tarkoitettu pelialue, jolla on 1—18 väylää

golfpallo /ɡˈolfpallo/ (n)
golfbal
  golfin pelivälineenä käytettävä tavallisesti väriltään valkoinen kuopikas n. 42 mm:n läpimittainen kova pallo, jonka enimmäispaino on rajoitettu.

gondoli /ɡˈondolɪ/ (n)
gondel
  erityisesti Venetsian kanaaleissa käytetty, pitkällä peräairolla liikutettava kapea ja pitkänomainen tasapohjainen vene, joissa on korkea perä ja keula

gondolieeri /ɡˈondolɪˌeːrɪ/ (n)
gondelier
  gondolin soutaja

gongi /ɡˈoŋŋɪ/ (n)
gong
  eräs metallinen viritetty lyömäsoitin

googlata /ɡˈoːɡlata/ (v)
googelen
  etsiä (Googlen) hakukoneella Internetistä

gootti /ɡˈoːtːɪ/ (n)
Goot
  gootit germaaninen kansa, joka kansainvaellusten aikaan lähti Skandinaviasta ja jakautui itä- ja länsigootteihin
gothic
  tämän kansan puhuma kieli (kielitunnus: got)

goottilainen /ɡˈoːtːɪlˌainen/ (adj)
Gotisch
  gootteihin liittyvä

gorilla /ɡˈorɪlla/ (n)
gorilla
  afrikkalaisen kädellisiin kuuluvan apinasuvun kookkain edustaja (Gorilla gorilla). Afrikassa elää myös pari muuta gorillalajia.

graafinen käyttöliittymä /ɡrˈaːfɪneŋ kˈæytːølˌiːtːymæ/ (n)
grafische gebruikersinterface
  graafisista elementeistä koostuva tietokoneohjelman käyttöliittymä

gradientti /ɡrˈadientːɪ/ (n)
gradiënt
  asteittaisen muutoksen suuruus
  differentiaalioperaattori, joka operoi skalaarifunktioihin

grafeemi /ɡrˈafeːmɪ/ (n)
grafeem
  kirjoituksen yksikkö; kirjainmerkki

grafiitti /ɡrˈafɪːtːɪ/ (n)
grafiet
  metallinkiiltoinen läpinäkymätön hiilen allotrooppinen muoto

grafofoni /ɡrˈafofˌonɪ/ (n)
grafofoon
  yksi levysoittimen edeltäjistä: fonografin ja gramofonin välinen lyhytaikaiseksi jäänyt äänentoistotekniikan kehitysvaihe

grafologia /ɡrˈafolˌoɡɪa/ (n)
grafologie
  menetelmä, jolla pyritään henkilön käsialaa tutkimalla analysoimaan hänen luonnettaan

gramma /ɡrˈamma/ (n)
gram
  massan (puhekielellä painon) SI-järjestelmän mukaisen yksikön kerrannaisyksikkö, 1/1000 kilogrammaa; tunnus g

gramofoni /ɡrˈamofˌonɪ/ (n)
grammofoon
  äänentallennuksen historian alkuvaiheessa käytetty, mekaanisesti ilman sähköistä vahvistusta toimiva levysoitin

granaatti /ɡrˈanaːtːɪ/ (n)
granaat
  mm. korukivinä käytettäviä silikaattimineraaleja

granaattiomena /ɡrˈanaːtːˌiomˌena/ (n)
granaatappel
  rantakukkakasvien heimoon kuuluva lehtipuu (Punica granatum), jonka hedelmät ovat syötäviä
  sen hedelmä

graniitti /ɡrˈanɪːtːɪ/ (n)
graniet
  Suomen yleisin syväkivilaji

gravidi /ɡrˈavɪdɪ/ (adj)
zwanger
  raskaana oleva, kantava

gravis /ɡrˈavɪs/ (n)
accent grave
  kirjaimen ylle kirjoitettava korkomerkki, joka näyttää oikealle alaspäin suunnatulta pilkulta: `

gravitaatio /ɡrˈavɪtˌaːtɪo/ (n)
gravitatie
  gravitaatiovuorovaikutus; yksi luonnon neljästä perusvuorovaikutuksesta, helposti havaittava luonnonilmiö, joka vaikuttaa massallisten kappaleiden välillä, vetää kaikkia massallisia kappaleita toisiaan kohti, mutta tieteen heikoimmin perusvuorovaikutuksista ymmärtämä

gravitoni /ɡrˈavɪtˌonɪ/ (n)
graviton
  kvanttigravitaatioteorioissa gravitaatiota välittävä hypoteettinen alkeishiukkanen, joka kuuluisi bosoneihin

greippi /ɡrˈeipːɪ/ (n)
grapefruit
  sen tuottama sitrushedelmä

greliini /ɡrˈelɪːnɪ/ (n)
ghreline
  eräs ruokahalua säätelevä hormoni

grillata /ɡrˈillata/ (v)
grilleren
  paahtaa grillissä

grilli /ɡrˈillɪ/ (n)
barbecue
  paahdin, myös parila, jossa korkea lämpö kypsentää ruoan

grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (n)
Groenlands
  eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten ryhmän kieli (kielitunnus: kl), jota puhutaan Grönlannissa

grönlantilainen /ɡrˈønlantɪlˌainen/ (n)
Groenlander
  Pysyvästi Grönlannissa asuva henkilö.

guadalcanalinmesikko /ɡˈuadˌalkanalˌinmesˌikːo/ (n)
Guadalcanalhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

guanako /ɡˈuanˌako/ (n)
guanaco
  eräs luonnonvarainen laamaeläin ()

guaniini /ɡˈuanˌiːnɪ/ (n)
guanine
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin sytosiinin kanssa

guava /ɡˈuava/ (n)
guave
  hedelmäguava, , eräs trooppinen pensas, jonka hedelmät ovat halkaisijaltaan 3–10 cm ja kelpaavat syötäväksi sellaisenaan
  guavapensaan hedelmä

guayananaratti /ɡˈuaˌyanˌanarˌatːɪ/ (n)
witvleugelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

guineanlintuhaukka /ɡwˈineˌanlɪntuhˌaukːa/ (n)
roodborsthavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

gulassi /ɡˈulassɪ/ (n)
goelasj, goulash
  eräs unkarilainen lihapata

gurkha /ɡˈurkha/ (n)
Gurkha
  gurkhat Nepalin hallitseva kansa

gynekologi /ɡˈynekˌoloɡɪ/ (n)
gynaecoloog
  naistentautilääkäri; naistentautiopin harjoittaja

h /hˈoː/ (n)
b
  C-duuriasteikon 7. sävel

haahka /hˈaːhka/ (n)
eidereend
  meren saaristossa elävä sorsalintulaji (Somateria mollissima)

haalea /hˈaːlea/ (adj)
lauw
  ei kylmä eikä kuuma

haamulintuhaukka /hˈaːmulˌintuhˌaukːa/ (n)
bleke havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haapa /hˈaːpa/ (n)
ratelpopulier
  metsähaapa (Populus tremula), pajukasvien heimon lehtipuulaji, joka uudentuu helposti juuriversoista

haapana /hˈaːpana/ (n)
smient
  Suomessakin yleinen sorsalintu Anas penelope

haara /hˈaːra/ (n)
tak
  päärungosta haarautuva rungontaimi
  kohta, jossa jokin jakautuu toisistaan erilleen ulottuviin osiin

haarahaukka /hˈaːrahˌaukːa/ (n)
zwarte wouw
  päiväpetolintujen lahkon haukkojen heimoon kuuluva petolintu (Milvus migrans)

haarapääsky /hˈaːrapˌæːsky/ (n)
boerenzwaluw
  varpuslintuihin kuuluva pääskylintu (), joka pesii Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Haarapääsky on muiden pääskylintujen tavoin lähes aina ilmassa oleva hyönteissyöjä, jonka selkein tuntomerkki on syvään halkinen pyrstö

haarautua /hˈaːrautˌua/ (v)
aftakken
  erkaantua, jakaantua

haarautuminen /hˈaːrautˌumɪnen/ (n)
vertakking
  jakautuminen kahdeksi tahi useammaksi haaraksi tai erkaantuminen kahteen tahi useampaan haaraan

haaremi /hˈaːremɪ/ (n)
harem
  Lähi-idän kulttuureissa kodin yksityinen, vierailta kielletty osa

haarniska /hˈaːrnɪska/ (n)
harnas
  (historia) entisaikaan ritareita taistelussa suojannut nahkainen, metallivahvisteinen tai täysmetallinen varustus

haarukka /hˈaːrukːa/ (n)
vork
  ruokailuväline, jonka varren päässä on samansuuntaisia piikkejä, tavallisesti kaksi, kolme tai neljä piikkiä
  kaksipyöräisten kulkuvälineiden kaksihaarainen tukirakenne, jonka haarojen väliin pyörä kiinnitetään; etuhaarukka, takahaarukka; myös kaksihaarainen rakenne, jota käytetään etenkin yhdyssanoissa kuten haarukkaliitin
  tilanne, jossa nappula uhkaa kahta tai useampaa vastustajan nappulaa samanaikaisesti

haastaa /hˈaːstaː/ (v)
tarten
  antaa haaste, kehottaa taisteluun tai kilpailuun kanssaan

haastatella /hˈaːstatella/ (v)
interviewen
  tehdä haastattelu

haastattelija /hˈaːstatːˌelɪja/ (n)
interviewer
  henkilö, joka haastattelee

haastattelu /hˈaːstatːˌelu/ (n)
interview
  tavallisesti suullinen keskustelu tai kysely, jossa kartoitetaan ja selvitetään asioita

haaste /hˈaːste/ (n)
dagvaarding
  vastaajalle annettu kehotus vastata kirjallisesti kanteeseen tai syytteeseen tai saapua oikeuden istuntoon

haastemies /hˈaːstemies/ (n)
gerechtsdeurwaarder
  oikeuslaitoksessa työskentelevä virkamies, joka toimittaa henkilöille tiedoksiantoja, esimerkiksi haasteita oikeuteen

haava /hˈaːva/ (n)
kwetsuur, verwonding
  loukkaantumisesta tms. johtuva ihon vaurio, joka tavallisesti vuotaa verta

haavipallo /hˈaːvɪpˌallo/ (n)
lacrosse
  käsissä pidettävää haavia käyttäen pelattava pallopeli; lacrosse

haavoittaa /hˈaːvoitːaː/ (v)
kwetsen
  aiheuttaa haava

haavoittuvuus /hˈaːvoitːuvuːs/ (n)
kwetsbaarheid
  se, että on haavoittuva, että on vaarassa jostain syystä
  tietoturva-aukko

hadži /hˈadʒɪ/ (n)
hadji
  pyhiinvaelluksen (hadž) tehneen muslimin arvonimi

hafnium /hˈafnium/ (n)
hafnium
  kiiltävä hopeanharmaa siirtymäalkuaine, tunnus Hf

hai /hˈai/ (n)
haai
  rustokaloihin kuuluvia, valtamerillä eläviä suuria petokaloja (Selachimorpha)

haihtua /hˈaihtua/ (v)
verdampen
  tavallisesti nestemäisistä aineista: hävitä muuttumalla höyryksi ja siirtymällä ympäröivään ilmaan

haikara /hˈaikara/ (n)
ooievaar, stork
  jokin haikaralintujen lahkoon () kuuluva lintu

haima /hˈaima/ (n)
alvleesklier, buikspeekselklier
  ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä

haimatulehdus /hˈaimatulˌehdus/ (n)
pancreasontsteking, pancreatitis
  haiman tulehdus, joka johtuu usein liiallisesta alkoholin käytöstä

haineväkeitto /hˈainevækˌeitːo/ (n)
haaienvinnensoep
  kiinalainen keitto, johon kuuluu hain selkäevä paloiteltuna

haista /hˈaista/ (v)
stinken
  tuottaa tai erittää jonkinlaista, yleensä epämiellyttävää, hajua
  tuoksua, tuottaa tai erittää miellyttävää hajua

haistaa /hˈaistaː/ (v)
ruiken
  aistia hajua

haisunäätä /hˈaisunˌæːtæ/ (n)
stinkdier
  mon. eräs petoeläimiin (Carnivora) kuuluva heimo (Mephitidae)
  siihen kuuluva pahanhajuista nestettä uhattuna ollessaan erittävä nisäkäs (Mephitis mephitis)

haitallinen /hˈaitallɪnen/ (adj)
schadelijk
  sellainen, joka aiheuttaa haittaa tai, josta on haittaa

haitata /hˈaitata/ (v)
belemmeren
  olla haitaksi; vaikeuttaa; olla tiellä tai edessä

haiti /hˈaitɪ/ (n)
Haïtiaans Creools
  haitin kieli, Haitilla puhuttava, ranskaan pohjautuva kreolikieli (kielitunnus: ht, hat). Sanalista

haitilainen /hˈaitɪlˌainen/ (adj)
Haïtiaans
  Haitista peräisin oleva tai Haitiin liittyvä

haitinamatsoni /hˈaitɪnamˌatsonɪ/ (n)
Hispaniola-amazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haitinaratti /hˈaitɪnarˌatːɪ/ (n)
Hispaniola-aratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haittaohjelma /hˈaitːaˌohjelma/ (n)
malware, schadelijke software
  joukko erityyppisiä tietokoneiden toiminnalle ei-haluttuja toimintoja ja yleensä vakavaa haittaa aiheuttavia tietokoneohjelmia

hajamielisyys /hˈajamˌielɪsyːs/ (n)
verstrooidheid
  se, että on hajamielinen

hajareisin /hˈajarˌeisɪn/ (adv)
schrijlings
  siten, että jalat ovat harallaan, yleensä jalat molemmin puolin jotakin

hajota /hˈajota/ (v)
uiteenvallen
  mennä useaan osaan ulkoisen tai sisäisen voiman vaikutuksesta

hajottaa /hˈajotːaː/ (v)
slopen
  purkaa

haju /hˈaju/ (n)
geur, reuk
  (fysiologia) hajuaistin ärsyke, joka todetaan nenän kautta. Haju voidaan mieltää miellyttäväksi tai epämiellyttäväksi, kansanomaisesti hyväksi tai pahaksi

hajuton /hˈajuton/ (adj)
reukloos
  jossa ei ole hajua

hajuvesi /hˈajuvˌesɪ/ (n)
parfum
  usein alkoholipohjainen hyvältä tuoksuva neste, jota käytetään viehätysvoiman lisäämiseen

hakaluu /hˈakaluː/ (n)
haakvormig been
  ranteen luu nimettömän ja pikkusormen luiden tyvessä

hakaristi /hˈakarˌistɪ/ (n)
swastika
  ikivanha symboli, joka muodostuu rististä ja sen kärkien päistä myötä- tai vastapäivään lähtevistä viivoista

hakea /hˈakea/ (v)
zoeken
  yrittää löytää jotain, etsiä

hakemisto /hˈakemˌisto/ (n)
index
  tiedonhakua helpottava, jotakin logiikkaa (esim. aakkosjärjestystä) noudattaen laadittu lista tai teos
Gouden gids
  tiedostojärjestelmään hierarkkisesti varattu paikka tiedostoille

hakemus /hˈakemus/ (n)
aanvraag
  viranomaiselle tai muulle julkiselle taholle tehty pyyntö; myös pyynnön sisältävä asiakirja, hakemuspaperi

hakku /hˈakːu/ (n)
pikhouweel
  työkalu kivisen maan kaivamiseen

hakukone /hˈakukˌone/ (n)
zoekmachine
  toiminnallinen kokonaisuus, joka koostuu pääasiassa täytettävästä lomakkeesta ja siihen liittyvästä tietokannasta, josta voidaan löytää erityisesti etukäteen indeksoitua Internetin sisältöä, mutta myös esimerkiksi kirjaston, arkiston tai museon aineistoja

hakulaite /hˈakulˌaite/ (n)
bieper
  matkapuhelimia edeltänyt tyypillisesti vyöhön kiinnitetty laite, johon voitiin lähettää radioteitse lyhyitä viestejä

hakusana /hˈakusˌana/ (n)
lemma
  yksi sanakirjan kohta tai tietosanakirjan artikkeli

halata /hˈalata/ (v)
knuffelen
  osoittaa lohdutusta tai kiintymystä kietomalla käsi tai kädet toisen ympärille

halaus /hˈalaus/ (n)
knuffel
  lohduttava tai ystävällinen ele, jossa kädet puristetaan toisen ihmisen ympäri

halkaisija /hˈalkaisˌija/ (n)
diameter
  jonkin pyörähdyskappaleen leikkauskuvion rajaama jana ko. kuvion keskipisteen kautta kulkevasta suorasta

halkaista /hˈalkaista/ (v)
kloven
  jakaa kiinteä kappale kahteen osaan

hallinta /hˈallɪnta/ (n)
beheersing
  hillintä, kontrolli

hallinto /hˈallɪnto/ (n)
bewind, administratie
  henkilö tai yhteisö, joka hallitsee tai pitää valtaa jossain

hallita /hˈallɪta/ (v)
regeren
  olla hallitsijana; vastata hallinnosta

hallitsija /hˈallɪtsˌija/ (n)
heerser
  ylimmän valtiovallan käyttäjä monarkkisessa valtiossa

hallitus /hˈallɪtus/ (n)
regering
  valtion toimeenpanovaltaan kuuluva pääministerin ja muiden ministerien muodostama hallinnon osa; ministerineuvosto, kabinetti tai valtioneuvosto

hallituspuolue /hˈallɪtˌuspuolˌue/ (n)
regeringspartij
  puolue joka on hallitusvastuussa; puolue, jonka ministereitä on hallituksessa

hallusinaatio /hˈallusɪnˌaːtɪo/ (n)
hallucinatie
  aivojen tuottama aidolta tuntuva kokemus, johon ei liity ulkoista aistiärsykettä; aistiharha

halo /hˈalo/ (n)
aureool
  valonlähteen ympärillä näkyvä kirkas heijastus

halogeeni /hˈaloɡˌeːnɪ/ (n)
halogeen
  jokin jaksollisen järjestelmän 7. pääryhmän vahvasti epämetallisista keskenään samankaltaisista aineista: astatiini, bromi, fluori, jodi ja kloori

halpa /hˈalpa/ (adj)
goedkoop
  vähän maksava

haltija /hˈaltɪja/ (n)
bezitter
  henkilö, jolla on hallintaoikeus tai tosiasiallinen hallinta kiinteään tai irtaimeen omaisuuteen; ei välttämättä omistaja

halu /hˈalu/ (n)
begeerte
  tajunnalle selkeä sisäinen pyrkimys jnk. tarpeen tyydyttämiseen, jnk. toiveen toteuttamiseen

halukas /hˈalukas/ (adj)
bereid
  sellainen, jolla on halu johonkin; joka tekee mielellään jotakin.

haluta /hˈaluta/ (v)
willen
  olla kiinnostunut tekemään jotain tai olla halukas omistamaan jotakin; tehdä mieli

haluttomuus /hˈalutːomuːs/ (n)
tegenzin
  se, että on haluton

halva /hˈalva/ (n)
halva
  jokin useista erilaisista makeisista ja makeista leivonnaisista, jotka ovat alkuperältään Balkanin, Lähi-idän, Pohjois-Afrikan ja Keski-Aasian seuduilta

halvaus /hˈalvaus/ (n)
verlamming
  lihaksen hallinnan täydellinen ja pysyvä menetys

halveksia /hˈalveksˌia/ (v)
minachten
  pitää itseään jotakuta toista tai joitakuita parempana

hame /hˈame/ (n)
rok
  lantiolta polvia kohti laskeutuva vaatekappale, jota länsimaisessa kulttuurissa (joitakin perinneasuja lukuun ottamatta) käyttävät tavallisesti naiset

hammas /hˈammas/ (n)
tand, zaagtand
  selkärankaisten eläinten suussa oleva puremiseen tarkoitettu luutuma
tand
  koneissa ja laitteissa olevat erilaiset tarttuvat ulokkeet ja väkäset, hammaspyörän lovi tms.

hammasharja /hˈammashˌarja/ (n)
tandenborstel
  hampaiden puhdistamiseen käytettävä harja

hammaskeiju /hˈammaskˌeiju/ (n)
tandenfee
  satuolento, joka maksaa lasten irronneista hampaista

hammaslanka /hˈammaslˌaŋka/ (n)
tandzijde
  hammasvälien puhdistamiseen käytettävä lanka

hammaslääketiede /hˈammaslˌæːketˌiede/ (n)
tandheelkunde
  hampaiston, suun ja leukojen anatomiaa ja fysiologiaa ja lisäksi suusairauksien, vammojen ja kehityshäiriöiden ehkäisyä ja hoitoa tutkiva lääketieteellinen tieteenala

hammaslääkäri /hˈammaslˌæːkærɪ/ (n)
tandarts
  suun, erityisesti hampaiden, terveyttä ja sairauksia hoitava akateemisesti koulutettu terveysammattilainen

hammassärky /hˈammassˌærky/ (n)
tandpijn
  hampaaseen kohdistuva kiputila

hammastahna /hˈammastˌahna/ (n)
tandpasta
  hampaiden harjauksessa käytettävä seos

hammastikku /hˈammastˌikːu/ (n)
tandenstoker
  puinen tikku, jolla voi puhdistaa hampaiden välit syömisen jälkeen

hammasvalas /hˈammasvalas/ (n)
tandwalvis
  valaiden alalahkoon (Odontoceti) kuuluva merinisäkäs, keskimäärin hetulavalaita pienempiä saalistajia, joilla on yksi hengitysreikä ja epäsymmetrinen kallo kaikuluotauskyvyn takia

hampaisto /hˈampaisto/ (n)
gebit
  (anatomia) suussa olevien hampaiden muodostama kokonaisuus, hampaat

hamppu /hˈampːu/ (n)
hennep
  hamppukasveihin kuuluva yksivuotinen öljy-, kuitu- ja lääkekasvi, jota kasvatetaan myös päihteeksi (Cannabis sativa)

hampurilainen /hˈampurɪlˌainen/ (n)
hamburger
  pysyvästi Hampurissa asuva henkilö; syntyperältään hampurilainen

hamsteri /hˈamsterɪ/ (n)
hamster
  jyrsijä , joka tunnetaan siitä että se kuljettaa keräämäänsä ruokaa poskipusseissaan

hana /hˈana/ (n)
hamer
  tynnyriin tms. vesisäiliöön laitettava venttiili, jolla voi laskea nestettä astiasta

hanhenmaksa /hˈanhenmˌaksa/ (n)
ganzenlever
  herkkuna pidetty ruoka, joka koostuu hanhen tai ankan maksasta

hanhi /hˈanhɪ/ (n)
gans
  jokin sorsalintujen lahkon -alaheimon varsinaisiin hanhiin () kuuluva edustaja

hankain /hˈaŋkain/ (n)
dol
  airon tuki veneen partaassa

hankala /hˈaŋkala/ (adj)
moeilijk
  jokin joka on vaikea tehdä

hanke /hˈaŋke/ (n)
project
  etukäteen suunniteltu jonkin asian tekeminen, projekti

hankinta /hˈaŋkɪnta/ (n)
inkoop
  teko, jolla hankitaan jotakin

hankkia /hˈaŋkːɪa/ (v)
verkrijgen, verwerven
  saada yritystensä ansiosta, ottaa; ostaa

hansakaupunki /hˈansakˌaupuŋkɪ/ (n)
Hanzestad
  hansaliittoon kuulunut kaupunki

hansikas /hˈansɪkas/ (n)
handschoen
  usein nahkasta, joskus säämiskästä, valmistettu käsine, jossa on joka sormelle oma tila

hansikaslokero /hˈansɪkˌaslokˌero/ (n)
dashboardkastje
  autossa etumatkustajan edessä sijaitseva usein kannellinen ja lukittava säilytystila, arkisemmin hanskalokero

hanurimies /hˈanurɪmies/ (n)
petomaan
  (puhekieltä, humoristinen) pierutaiteilija, petomaani

hapan /hˈapan/ (adj)
zuur
  sellainen, jonka happamuusastetta ilmaiseva pH on alle 7
  happamalta maistuva

hapankaali /hˈapaŋkˌaːlɪ/ (n)
zuurkool
  yl. valkokaalista maitohappokäymisen avulla valmistettu elintarvike

hapankerma /hˈapaŋkˌerma/ (n)
zure room
  smetana, hapatettu kerma

hapantaikina /hˈapantˌaikɪna/ (n)
zuurdesem
  taikinajuurella tai muulla hapattimella nostatettu, vedestä ja ruisjauhoista valmistettu, suolalla maustettu taikina

hapetus /hˈapetus/ (n)
oxidatie
  hapettaminen

happamuus /hˈapːamuːs/ (n)
zerpte
  happamuusasteella kuvattava, tavallisesti logaritmisella pH-asteikolla ilmaistava suure

happi /hˈapːɪ/ (n)
zuurstof
  epämetalleihin kuuluva alkuaine

happo /hˈapːo/ (n)
zuur
  kemiallinen yhdiste, joka kykenee luovuttamaan vetyionin, syövyttää aine, jonka vesiliuoksen pH on alle 7

haptinen /hˈaptɪnen/ (adj)
haptisch
  tuntoaistiin perustuva

harakka /hˈarakːa/ (n)
ekster
  mustavalkoinen variksiin kuuluva lintu () jolla on yksivärisen vihreähohtoinen, 20–30 cm pitkä pyrstö

harakkamesikko /hˈarakːˌamesˌikːo/ (n)
eksterhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harava /hˈarava/ (n)
hark, riek
  maatalouden ja puutarhanhoidon apu- ja työväline, jota käytetään haravoimiseen. Haravassa on hammastettu tanko, joka on kiinnitetty varren päähän poikittain varteen nähden.

haravoida /hˈaravˌoida/ (v)
harken, uitkammen
  käyttää haravaa; koota heiniä haravalla; puhdistaa maata roskista tai lehdistä haravaa apuna käyttäen

harha-askel /hˈarhaˈaskel/ (n)
blunder
  kapealta polulta syrjään astuminen, usein kuvaannollinen

harhaluulo /hˈarhalˌuːlo/ (n)
waan
  perusteeton voimakas uskomus, josta henkilö pitää kiinni itsepintaisesti, vaikka esitettäisiin sen kumoavia perusteluita tai todisteita; voivat olla mahdottomia (eriskummallisia, bisarreja) tai sellaisia, jotka ovat mahdollisia, mutta epätodennäköisiä

harhautus /hˈarhautus/ (n)
afleidingsmanoeuver
  väärän aikomuksen esittäminen toisen erehdyttämiseksi väärien johtopäätösten tekemiseen

harja /hˈarja/ (n)
borstel
  harjaamiseen, hankaamiseen tai vastaavaan tarkoitettu esine, jossa on harjakset
maan
  eläimen pitkähkö karvoitus päässä

harjalintu /hˈarjalˌintu/ (n)
hop
  Manner-Euroopassa esiintyvä lintulaji ()

harjasusi /hˈarjasˌusɪ/ (n)
manenwolf
  Etelä-Amerikan kookkain koiraeläin (Chrysocyon brachyurus)

harjata /hˈarjata/ (v)
afborstelen
  käyttää harjaa; puhdistaa, suoristaa, kiillottaa tai hangata harjalla

harjoitella /hˈarjoitella/ (v)
inoefenen
  (toistuvasti) opetella, totutella tekemään jotakin

harjoittelija /hˈarjoitːˌelɪja/ (n)
stagiair
  henkilö, joka opettelee ohjattuna käytännön taitoja ja valmentautuu tulevaan ammattiin

harjoitus /hˈarjoitus/ (n)
repetitie
  yleensä taidon kehittämiseksi suoritettava tehtävä, josta ei välttämättä saada muuta konkreettista hyötyä, harjoittelu

harjus /hˈarjus/ (n)
vlagzalm
  harri, Itä- ja Pohjois-Suomen joissa ja jossain määrin Perämeren ja Selkämeren rantojen jokisuissa tavattava pienehköksi jäävä lohikala, jolla on voimakkaasti kehittynyt selkäevä (Thymallus thymallus)

harkita /hˈarkɪta/ (v)
overwegen
  miettiä ehdotukseen ratkaisua tai eri vaihtoehtoja

harlekiini /hˈarlekˌiːnɪ/ (n)
harlekijn
  ilveilijähahmo commedia dell'artessa, jolla on tyypillisesti vinoneliökuvioinen asu

harmaa /hˈarmaː/ (adj)
grijs, grauw
  joka on väriltään harmaa

harmaa eminenssi /hˈarmaː ˈemɪnˌenssɪ/ (n)
grijze eminentie
  vaikutusvaltainen poliittinen neuvonantaja, tukija tai avustaja, joka järjestelee taustalla asioita julkisuudelta piilossa

harmaa-aratti /hˈarmaːˈaratːɪ/ (n)
aymaraparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaahaikara /hˈarmaːhˌaikara/ (n)
blauwe reiger
  Toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista ()

harmaalintuhaukka /hˈarmaːlˌintuhˌaukːa/ (n)
bleke sperwer
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapapukaija /hˈarmaːpˌapukˌaija/ (n)
grijze roodstaart
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaaposkiaratti /hˈarmaːpˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
vuurvleugelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapääaratti /hˈarmaːpˌæːarˌatːɪ/ (n)
Weddells aratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapääkaija /hˈarmaːpˌæːkaija/ (n)
Finsch' parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapäätikka /hˈarmaːpˌæːtɪkːa/ (n)
grijskopspecht
  harmaapäinen Euraasiaan levinnyt tikkalintu

harmaavahanokka /hˈarmaːvˌahanˌokːa/ (n)
blauwgrijs roodstaartje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmonikka /hˈarmonˌikːa/ (n)
accordeon
  kannettava, palkeessa muodostetun paineilman avulla toimiva vapaalehdykkäinen kosketinsoitin

harmoninen /hˈarmonɪnen/ (adj)
harmonisch
  harmoniaan liittyvä, harmoniassa oleva

harpisti /hˈarpɪstɪ/ (n)
harpist
  harppua soittava muusikko

harppi /hˈarpːɪ/ (n)
passer
  ympyränkaaren piirtämisen ja mittaamisen apuväline

harppu /hˈarpːu/ (n)
harp
  sinfoniaorkesteriin 1800-luvulta lähtien kuulunut kielisoitin

harppuuna /hˈarpːuːna/ (n)
harpoen
  keihäsmäinen väline, jota käytetään kalastuksessa tai muiden vesieläinten kuten valaiden pyynnissä

harrastus /hˈarrastus/ (n)
hobby
  säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jota tehdään ajan kuluksi, huvin vuoksi, työn vastapainoksi

hartsi /hˈartsɪ/ (n)
colofonium
  erityisesti havupuun pihka, joka on puhdistettu kuumentamalla jolloin kevyemmät yhdisteet haihtuvat

harva /hˈarva/ (adj)
weinig
  sellainen, joka ei ole tiheä, taaja t. tuuhea
dun
  (ihmisistä) harvalukuinen, vähälukuinen; ei moni, eivät monet

harventaa /hˈarventaː/ (v)
uitdunnen
  tehdä harvemmaksi

harvinainen /hˈarvɪnˌainen/ (adj)
zeldzaam
  sellainen, jota ei esiinny paljoa tai tapahdu usein, harvoin tavattava tai tapahtuva; erikoinen

harvoin /hˈarvoin/ (adv)
zelden
  vain joskus, hyvin harvakseltaan

hasselpähkinä /hˈasselpˌæhkɪnæ/ (n)
hazelnoot
  sen hedelmästä eli pähkinä

hattara /hˈatːara/ (n)
suikerspin
  sokerista pilvimäisen massan muodostaviksi kuiduiksi vaahdotettu makeinen

hattu /hˈatːu/ (n)
hoed
  huovasta tai muusta jäykästä materiaalista valmistettu, tavallisesti vuorilla varustettu päähine

haudankaivaja /hˈaudaŋkˌaivaja/ (n)
grafdelver
  henkilö, joka kaivaa haudan tulevaa hautausta varten

haudata /hˈaudata/ (v)
begraven
  laskea kuollut hautaan

hauduttaa /hˈaudutːaː/ (v)
stoven
  kypsentää ruokaa tai liottaa mausteita nesteessä, jonka lämpötila on hieman kiehumispisteen alapuolella

hauislihas /hˈauɪslɪhas/ (n)
musculus biceps brachii
  hauis, kaksipäinen olkalihas, yksi käden lihaksista

haukansilmä /hˈaukansˌilmæ/ (n)
valkenoog
  tummanharmaata tai mustaa, läpinäkymätöntä kvartsia

hauki /hˈaukɪ/ (n)
snoek
  pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvä, Suomessa koko maan sisävesissä ja rannikkoalueilla elävä petokalalaji

haukka /hˈaukːa/ (n)
havik, valk
  keskikokoinen tai pieni päiväpetolintu (). Heimossa on sukuja: Buteo, Circus, Accipiter ja Pernis.

haukkua /hˈaukːua/ (v)
bassen, huilen
  pitää koiralle, ketulle tai naalille ominaista katkonaista ääntelyä

haukotus /hˈaukotus/ (n)
gaap
  väsymykseen tai kyllästymiseen yhdistetty refleksi, joka pakottaa syvään hengitykseen suun kautta

hauli /hˈaulɪ/ (n)
hagel
  pieni metallikuula

haulikko /hˈaulɪkːo/ (n)
buks
  rihlaamaton metsästysase, jolla yleensä ammutaan pienillä hauleilla ladattuja patruunoita

haupitsi /hˈaupɪtsɪ/ (n)
houwitser
  kenttätykistössä käytettävä tykki, putkeltaan lyhyempi ja suurempiin korotuksiin kykenevä kuin kanuuna

hauras /hˈauras/ (adj)
broos
  helposti mureneva t. murtuva

haurasloikko /hˈauraslˌoikːo/ (n)
blaasvaren
  Suomenkin luonnossa esiintyvä loikkojen sukuun kuuluva kasvi

hauraus /hˈauraus/ (n)
broosheid
  se, että on hauras

hauskanpito /hˈauskampˌito/ (n)
plezier
  osallistuminen huveihin

hauta /hˈauta/ (n)
graf
  paikka, johon kuolleen ruumis sijoitetaan, viimeinen leposija

hautajaiset /hˈautajˌaiset/ (n)
begrafenis
  muistoseremonia, jossa kuolleen ihmisen muistoksi pidetään yleensä puheita, ja jossa kuollut lasketaan hautaan

hautakivi /hˈautakˌivɪ/ (n)
grafsteen
  haudalle pystytettävä muistomerkki, johon kaiverretaan esimerkiksi vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika

hautausmaa /hˈautausmaː/ (n)
kerkhof, begraafplaats
  paikka jonne vainajat haudataan maahan kaivettuun kuoppaan tai tuhkattujen ruumiiden tuhkat sirotellaan

hautausurakoitsija /hˈautausˌurakˌoitsɪja/ (n)
begrafenisondernemer
  hautaustoimiston omistaja tai hoitaja, vainajien hautajaisjärjestelyistä vastaava yrittäjä

hautoa /hˈautoa/ (v)
uitbroeden
  (munivasta eläimestä) lämmittää munia

hautua /hˈautua/ (v)
stoven
  kiehua hiljakseen

havaiji /hˈavaijɪ/ (n)
Hawaïaans
  Havaijilla puhuttava austronesialainen kieli, Sanalista

havaijilainen /hˈavaijɪlˌainen/ (adj)
Hawaïaans
  Havaijilta peräisin oleva, Havaijiin liittyvä

havaijilainen /hˈavaijɪlˌainen/ (n)
Hawaïaans
  pysyvästi Havaijilla asuva henkilö, Havaijin asukas

havainto /hˈavainto/ (n)
waarnemen
  havaitsemisen tulos, ympäristön tilasta tehty mittaus tai aistinvarainen tulkinta

haveri /hˈaverɪ/ (n)
averij
  vesiliikenteessä tapahtunut onnettomuus

havumetsä /hˈavumˌetsæ/ (n)
naaldbos
  havupuiden muodostama metsä, havupuumetsä

havupuu /hˈavupuː/ (n)
den, naaldboom
  puukasvi, jonka lehdet ovat pieniä ohuita neulanmuotoisia neulasia

hede /hˈede/ (n)
meeldraad
  hedelehti, siitepölyä kehittävä kukan siitoslehti; kasvin urospuolinen lisääntymiselin

hedelmä /hˈedelmæ/ (n)
vrucht, fruit
  kasvin tulevien siementen suojaksi hedelmöityksen jälkeen sikiäimestä kasvava muodostuma. Hedelmien tarkoituksena on myös siementen leviämisen edistäminen
vrucht
  tulos tai tuotos

hedelmällinen /hˈedelmˌællɪnen/ (adj)
vruchtbaar
  joka tuottaa hyvin satoa

hedelmämehu /hˈedelmˌæmehu/ (n)
vruchtensap
  hedelmän makuinen tai hedelmästä valmistettu mehu

hedelmäsalaatti /hˈedelmˌæsalˌaːtːɪ/ (n)
vruchtensalade
  salaatti, joka koostuu erilaisista hedelmistä

hedelmätarha /hˈedelmætˌarha/ (n)
boomgaard
  hedelmänviljelyyn tarkoitettu puutarha tai puutarhan osa

hedonismi /hˈedonˌismɪ/ (n)
hedonisme
  oppi, jonka mukaan mielihyvä ja/tai onnellisuus on korkein elämässä saavutettava hyvä

heetti /hˈeːtːɪ/ (n)
Hettitisch
  henkilö, joka on kansallisuudeltaan heettiläinen

hegeliläinen /hˈeɡelɪlˌæinen/ (adj)
Hegelisch
  saksalaisen filosofi Georg Wilhelm Friedrich Hegelin (1770–1831) filosofiaan perustuva

hegemonia /hˈeɡemˌonɪa/ (n)
hegemonie
  hallitseva asema muihin nähden

hehkulamppu /hˈehkulˌampːu/ (n)
gloeilamp
  sähkölamppu, jonka valaisevana osana on sähkövirralla hehkuvaksi kuumentuva hehkulanka

hehkutus /hˈehkutus/ (n)
gloeien
  hehkuttaminen

hehtaari /hˈehtaːrɪ/ (n)
hectare
  pinta-alan mitta, 100×100 metrin ala tai 10000 m²

heijastaa /hˈeijastaː/ (v)
weerkaatsen
  taittaa valonsäde kohti valon lähdettä

heikentyä /hˈeikentˌyæ/ (v)
verzwakken
  tulla heikoksi tai heikommaksi

heikentää /hˈeikentæː/ (v)
verzwakken
  tehdä tai saattaa heikoksi tai entistään heikommaksi

heikko /hˈeikːo/ (adj)
zwak
  joka ei jaksa, voimaton; voimaltaan tai teholtaan matala

heikkous /hˈeikːous/ (n)
zwak
  heikkokuntoisuus, heikkovoimaisuus
  jollekin henkilölle ominainen alttius mieliteoille

heiluri /hˈeilurɪ/ (n)
slinger
  akselin tai pisteen ympäri vapaasti kiertymään pääsevä, painovoiman vaikutuksesta heilahteleva kappale

heimo /hˈeimo/ (n)
stam
  ihmisyhteisö, jolla on löyhä yhteinen identiteetti, mutta ei poliittista hierarkiaa tai keskitettyä valtajärjestelmää. Jäsenyys syntyy sukulaissuhteiden mukaan, eikä periytyvää johtajuutta ole.

heinä /hˈeinæ/ (n)
hooi
  niitetty ja kuivattu heinäkasvien ja joidenkin muiden ruohovartisten kasvien kasvismassa

heinäkuu /hˈeinækuː/ (n)
juli
  vuoden seitsemäs kuukausi, kuukausi kesäkuun ja elokuun välissä

heinänuha /hˈeinænˌuha/ (n)
hooikoorts
  heinäkasvien siitepölyn aiheuttama allergianuha

heinäsirkka /hˈeinæsˌirkːa/ (n)
sprinkhaan
  suorasiipinen hyönteinen (Caelifera). Heinäsirkalla on kapeat etusiivet, jotka lepoasennossa peittävät kokoon taipuneet lenninsiivet, ja suuret hyppyjaloiksi erikoistuneet takajalat. Suomessa heinäsirkkoja on tavattu liki 30 lajia.

heinäsuova /hˈeinæsˌuova/ (n)
hooiberg
  tapa varastoida kuivatettua heinää talvella ulkosalla

heitto /hˈeitːo/ (n)
worp
  heittämisen teko

heittoistuin /hˈeitːoistwɪn/ (n)
schietstoel
  lentokoneissa tai muissa ilma-aluksissa oleva lentäjän tai matkustajan istuin, joka hätätilanteessa laukaistaan ulos koneesta

heittomerkki /hˈeitːomˌerkːɪ/ (n)
apostrof, weglatingsteken
  symboli ', taikka sitten ’, jolla korvataan sanoista pois jätettyjä eli heitettyjä kirjaimia tai sitä käytetään kieliopillisena erottimena

heittää /hˈeitːæː/ (v)
gooien
  antaa kättä heilauttamalla vauhtia siinä olevalle kappaleelle, ja laskea se vapaaseen liikkeeseen ilman halki, singota; pitää jtk heiton tai heitetyn esineen kohteena

heksaedri /hˈeksaˌedrɪ/ (n)
hexaëder
  monitahokas, jossa on kuusi tahkoa, yksi säännöllisistä monitahokkaista

heksagoninen /hˈeksaɡˌonɪnen/ (adj)
hexagonaal
  (kidejärjestelmästä) sellainen, jossa on kolme yhtä pitkää toisensa 60 asteen kulmassa leikkaavaa akselia ja neljäs kohtisuorassa niiden tasoa vastaan

hektinen /hˈektɪnen/ (adj)
hectisch
  kiireinen, kiihkeä, nopeatahtinen, kuumeinen, rauhaton, maaninen, levoton

helatorstai /hˈelatˌorstai/ (n)
Hemelvaartsdag
  kristillinen juhla, jota vietetään neljäntenäkymmenentenä päivänä pääsiäisestä Jeesuksen taivaaseenastumisen muistoksi

helikopteri /hˈelɪkˌopterɪ/ (n)
helikopter, wentelwiek
  ilma-alus, joka lentää yhden tai useamman pitkistä lavoista koostuvan roottorin kannattamana; lennon vakauttamiseksi peräpäässä on pienempi roottori

heliopaussi /hˈelɪopˌaussɪ/ (n)
heliopauze
  heliosfäärin raja

helistin /hˈelɪstɪn/ (n)
rammelaar
  lelu jota heiluttamalla kuuluu helisevä ääni

helium /hˈelium/ (n)
helium
  kevyin jalokaasuihin kuuluva alkuaine

helleaalto /hˈelleˌaːlto/ (n)
hittegolf
  hyvin lämpimän ilmamassan siirtyminen maantieteelliselle alueelle, jolloin helleraja ylittyy useana vuorokautena

helleeninen /hˈelleːnɪnen/ (adj)
Grieks
  antiikin kreikkalainen tai heille ominainen

helluntai /hˈelluntai/ (n)
Pinksteren
  Kristillinen juhlapäivä, seitsemäs sunnuntai pääsiäisen jälkeen. Suomessa juhlapyhä ja kirkollinen juhlapäivä.

helluntailaisuus /hˈelluntˌailaisuːs/ (n)
Pinksterbeweging
  se, että on helluntailainen

hellä /hˈellæ/ (adj)
lief
  lempeä, herkkä

helma /hˈelma/ (n)
inslag
  paidan, hameen tms. vaatekappaleen tai muun alaosa

helmi /hˈelmɪ/ (n)
parel
  helmisimpukan muodostama helmiäispallo, aito helmi

helmiaratti /hˈelmɪarˌatːɪ/ (n)
parelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

helmikana /hˈelmɪkˌana/ (n)
parelhoen
  ulkonäkönsä perusteella nimensä saanut kanalintulaji ()

helmikuu /hˈelmɪkuː/ (n)
februari
  vuoden toinen kuukausi, kuukausi tammikuun ja maaliskuun välissä

helminauha /hˈelmɪnˌauha/ (n)
parelketting
  lankaan pujotetuista rei’itetyistä helmistä valmistettu, tavallisesti kaulassa pidettävä koru

helmipöllö /hˈelmɪpˌøllø/ (n)
ruigpootuil
  puunkoloissa tai pöntöissä pesivä, Suomen yleisin pöllölaji ()

helmitaulu /hˈelmɪtˌaulu/ (n)
telraam
  laskemisen apuväline, jossa rei’itettyjä helmiä voidaan liu’uttaa tankoja pitkin

helmitikkanen /hˈelmɪtˌikːanen/ (n)
kleine dwergspecht
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

helppo /hˈelpːo/ (adj)
gemakkelijk
  joka ei tuota vaikeuksia, yksinkertainen ymmärtää, ei työläs, ei vaikea

heltta /hˈeltːa/ (n)
kam
  kanalinnuilla päälaella ja alaleuoissa roikkuva höyhenetön ihopoimu

helvetillinen /hˈelvetˌillɪnen/ (adj)
hels
  sietämätön

helvetti /hˈelvetːɪ/ (n)
hel
  tuonela, manala, kadotus; useiden eri uskontojen mukaan paikka, jossa maanpäällisessä elämässään pahaa tehneet kärsivät kuolemansa jälkeen

hely /hˈely/ (n)
kleinood
  vähäarvoinen koru: rihkamakoru tai lelukoru

hemlokki /hˈemlokːɪ/ (n)
hemlockspar
  jokin hemlokkien () sukuun kuuluva havupuu(laji)

hemppo /hˈempːo/ (n)
kneu
  , Suomessakin pesivä siemeniä syövä peippoihin kuuluva varpuslintu

hengellisyys /hˈeŋŋellɪsyːs/ (n)
spiritualiteit
  käsite, jossa psyyken ja uskonnollisten elementtien katsotaan yhdistyvän ihmisen voimavarojen hallitsevaksi harmoniseksi kokonaisuudeksi

hengittää /hˈeŋŋɪtːæː/ (v)
ademen, ademhalen
  ottaa toistuvasti ilmaa sisään keuhkoihin ja puhaltaa ilma ulos, tarkoituksena hapen talteen ottaminen ilmasta hengittävälle eliölle

hengitys /hˈeŋŋɪtys/ (n)
ademhaling
  hengitämisen toteutus, kasveissa ja eläinten ruumiissa tapahtuva hapenotto ilmasta tai vedestä ja elimistössä palamisen tuloksena syntyneen hiilidioksidin poisto

henki /hˈeŋkɪ/ (n)
leven
  elämä
geest
  tunnelma, ilmapiiri
  henkiolento

henkilö /hˈeŋkɪlø/ (n)
persoon
  joku tietty tai tuntematon ihminen

henkilökohtainen /hˈeŋkɪløkˌohtainen/ (n)
persoonlijk
  sellainen, joka on erityisesti henkilölle osoitettu

henkilöllisyys /hˈeŋkɪlˌøllɪsyːs/ (n)
identiteit
  se, kuka jokin on; henkilön määrittävät ominaisuudet

henkilöllisyystodistus /hˈeŋkɪlˌøllɪsˌyːstodˌistus/ (n)
legitimatiebewijs
  viranomaisen myöntämä henkilön tunnistamiseen tarvittava asiakirja, meillä tavallisesti kuvallinen henkilökortti tai ulkomailla asioitaessa passi

henkilötieto /hˈeŋkɪløtˌieto/ (n)
persoonsgegevens
  luonnollista henkilöä, hänen ominaisuuksiaan tai elinolosuhteitaan kuvaava merkintä, joka voidaan tunnistaa häntä, hänen perhettään tai hänen kanssaan yhteisessä taloudessa elävää koskevaksi

henkitorvi /hˈeŋkɪtˌorvɪ/ (n)
luchtpijp, trachea
  kaulassa oleva putkimainen elin, joka yhdistää kurkunpään ja keuhkot

henkivakuutus /hˈeŋkɪvakˌuːtus/ (n)
levensverzekering
  vakuutus, jossa riski liittyy vakuutetun elämään ja kuolemaan

henkivartija /hˈeŋkɪvˌartɪja/ (n)
lijfwacht
  henkilö, joka työkseen suojelee jonkun muun henkeä

henna /hˈenna/ (n)
henna
  punainen Lawsonia inermis -kasvin kuivatuista lehdistä saatava väriaine

hepatiitti /hˈepatˌiːtːɪ/ (n)
leverontsteking
  maksatulehdus

hepokatti /hˈepokˌatːɪ/ (n)
sabelsprinkhaan
  Suorasiipisiin kuuluva hyppivä hyönteinen (). Hepokatin tuntosarvet ovat yleensä vartaloa pidemmät, mikä auttaa erottamaan sen muuten hyvin samankaltaisesta heinäsirkasta.

heppu /hˈepːu/ (n)
kerel
  (yleensä miespuolinen) henkilö

heprea /hˈeprea/ (n)
Hebreeuws
  pääasiassa Israelissa puhuttava seemiläinen kieli (kielitunnus: he) (sanalista)

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (adj)
Hebreeuws
  Heprean kielestä peräisin oleva tai siihen liittyvä.

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (n)
Hebreeuws
  Aabrahamista, Iisakista ja Jaakobista polveutuvan seemiläisen kansan jäsen tai jälkeläinen

hera /hˈera/ (n)
wei
  maitohera, maidosta rasvan ja juustoaineen erottamisen jälkeen jäävä neste

heraldiikka /hˈeraldˌiːkːa/ (n)
heraldiek, wapenkunde
  oppi vaakunoista ja lipuista

heraldinen /hˈeraldɪnen/ (adj)
heraldisch
  heraldiikkaan liittyvä

herbaario /hˈerbaːrˌio/ (n)
herbarium
  kasvikokoelma; tyypillisesti litteiksi kuivattuja kasveja paperiarkeille kiinnitettyinä

herhiläinen /hˈerhɪlˌæinen/ (n)
hoornaar
  herhiläisten sukuun kuuluva -laji tai sen yksilö
  mikä tahansa herhiläisten -sukuun kuuluva yhteiskunta-ampiaisten laji tai sellaisen yksilö

herkkusieni /hˈerkːusˌienɪ/ (n)
champignon
  viljelyherkkusieni, helttasieniin kuuluva ravinnoksi viljelty sieni (Agaricus bisporus). Tämä maailman suosituin herkkusienilaji löytyi eteläeurooppalaisesta luonnosta ja sitä alettiin tuottaa hallituissa oloissa 1700-luvulla. Muitakin herkkusienilajikkeita viljellään. Viljeltyjen herkkusienten lisäksi Suomessa tunnetaan parikymmentä luonnossa kasvavaa lajia.

herkullinen /hˈerkullɪnen/ (adj)
lekker
  hyvältä maistuva, maukas

hermafrodiitti /hˈermafrodˌiːtːɪ/ (n)
hermafrodiet
  kaksisukupuolinen eliö

hermeneutiikka /hˈermenˌeutɪːkːa/ (n)
hermeneutiek
  teoria tulkinnasta

hermo /hˈermo/ (n)
zenuw
  hermoimpulssien kulkuväylänä toimiva lankamainen elin

hermosolu /hˈermosˌolu/ (n)
neuron
  hermokudoksen solu, joka välittää hermoimpulsseja

hermosto /hˈermosto/ (n)
zenuwgestel
  monisoluisen eliön hermosoluihin perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä

hermostuneisuus /hˈermostunˌeisuːs/ (n)
zenuwachtigheid
  se, että on hermostunut

hermostunut /hˈermostunut/ (adj)
nerveus
  jännittynyt, levoton, huolestunut

herne /hˈerne/ (n)
erwt
  palkoja kasvattava viljelykasvi papujen ohella ()
  yksittäinen herneen syötävä siemen palon sisällä

hernekeitto /hˈernekˌeitːo/ (n)
erwtensoep
  herneistä keitetty keitto

heroiini /hˈeroˌiːnɪ/ (n)
heroïne
  opioideihin kuuluva päihde, voimakas ja addiktoiva jauhemainen huume

herra /hˈerra/ (n)
heer, meneer
  Kohtelias puhuttelu miehelle, käytetään sukunimen edellä. Lyhenne hra.
heer
  hallitsija, isäntä

herrasmies /hˈerrasmies/ (n)
heer
  hieno, hyväkäytöksinen ja usein myös hyvin pukeutunut mies

hertsi /hˈertsɪ/ (n)
hertz
  taajuuden SI-yksikkö (tunnus Hz)

hertta /hˈertːa/ (n)
harten
  tavallisen korttipakan maa, symboli punainen sydän, ♥

herttakaksikko /hˈertːakˌaksɪkːo/ (n)
kleine keverorchis
  kaksikoiden sukuun kuuluva kasvi

herttua /hˈertːua/ (n)
hertog
  eräs korkea aatelisarvo, eräiden kuningasperheiden lapsille myönnettävä arvo

herttuakunta /hˈertːuakˌunta/ (n)
hertogdom
  herttuan tai herttuattaren hallitsema maa-alue, läänitys tai valtakunta

herttuatar /hˈertːuatar/ (n)
hertogin
  herttuan puoliso; nainen, jolla on herttuan aatelisarvo

herukka /hˈerukːa/ (n)
aalbes
  -sukuun kuuluvia kasveja, jotka tunnetaan marjapensaina; mustaherukka, punaherukka, valkoherukka

herättää /hˈerætːæː/ (v)
wekken, wakker maken
  lopettaa toisen nukkuminen, saada hereille

herätyskello /hˈerætˌyskello/ (n)
wekker
  kello, jonka on tarkoitus soida ja herättää tiettynä ajankohtana

herätä /hˈerætæ/ (v)
ontwaken
  keskeyttää tai lopettaa nukkuminen kokonaan; nukahtamisen vastakohta
  havahtua huomaamaan jotakin

heteroseksuaalisuus /hˈeterosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
heteroseksualiteit
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen vastakkaiseen sukupuoleen

heti /hˈetɪ/ (adv)
meteen
  välittömästi, viipymättä, viivyttelemättä

hetki /hˈetkɪ/ (n)
ogenblik, moment
  lyhyt mitattavissa oleva aika

hetula /hˈetula/ (n)
balein
  hetulavalaan suun levyjä, joiden avulla se suodattaa planktonia vedestä

heuristinen /hˈeurɪstɪnen/ (adj)
heuristisch
  päättelyyn tai arviointiin perustuva, ilman täsmällistä algoritmia

hevonen /hˈevonen/ (n)
paard, ros
  ratsastukseen ja vetojuhdaksi kesytetty nisäkäs (Equus caballus), luonnossa laumoissa elävä kavioeläin, joka on kasvissyöjä
  yksi telinevoimistelussa käytettävistä voimistelutelineistä

hevosenkenkä /hˈevosˌeŋkeŋkæ/ (n)
hoefijzer
  hevosen kavioon naulattava metallinen suojus, joka suojaa kaviota kulumiselta

hevostalli /hˈevostˌallɪ/ (n)
paardenstal
  rakennus, jossa pidetään hevosia

hevosvoima /hˈevosvˌoima/ (n)
paardenkracht
  vanha tehon mittayksikkö, jota on käytetty etenkin ajoneuvoista puhuttaessa. Yksi hevosvoima on teho, jolla pystyy nostamaan 75 kilogramman massan nopeudella 1 metriä sekunnissa. Hevosvoima on 0,736 kilowattia (kW). Hevosvoiman suomenkielinen lyhenne on hv.

hibiskus /hˈibɪskus/ (n)
hibiscus
  hibiskuksien () suvun kasvi

hidas /hˈidas/ (adj)
langzaam, traag
  pienellä vauhdilla liikkuva tai tapahtuva

hidastaa /hˈidastaː/ (v)
vertragen
  vähentää vauhtia, tehdä hitaammaksi

hidastetöyssy /hˈidastetˌøyssy/ (n)
verkeersdrempel
  tarkoituksella liikenteen hidastamiseksi tehty este tiellä, tiekorotus

hieho /hˈieho/ (n)
vaars
  sukukypsä lehmä, joka ei ole vielä kertaakaan poikinut

hiekka /hˈiekːa/ (n)
zand
  hienojakoinen, kivien rapautuessa muodostuva maalaji

hiekkainen /hˈiekːainen/ (adj)
zanderig
  jokin alue, esine tai asia, jossa on paljon hiekkaa

hiekkalaatikko /hˈiekːalˌaːtɪkːo/ (n)
zandbak
  hiekalla täytetty lasten leikkipaikka

hiekkapaperi /hˈiekːapˌaperɪ/ (n)
schuurpapier
  vahva paperi, jonka pintaan on liimattu karkeaa jauhetta hiomista varten, hiomapaperi

hiekkaranta /hˈiekːarˌanta/ (n)
zandstrand
  irtohiekan peittämä ranta, hiekka-alue meren tai järven lähellä

hiekoittaa /hˈiekoitːaː/ (v)
met zand bedekken
  levittää hiekkaa tai soraa liukkauden torjumiseksi

hieno /hˈieno/ (adj)
fijn
  miellyttävän näköinen tai kuuloinen, miellyttävän oloinen

hienorakennevakio /hˈienorakˌennevˌakɪo/ (n)
fijnstructuurconstante
  luonnonvakio, joka kuvaa sähkömagneettisen vuorovaikutuksen suuruutta, elektronien ja fotonien välisen kytkennän voimakkuutta, α

hienosti /hˈienostɪ/ (adv)
mooi
  hyvin

hienostunut /hˈienostunut/ (n)
wereldwijs
  hieno, kehittynyt, kultivoitunut; elegantti, hyvää makua ilmentävä

hierarkia /hˈierarkˌia/ (n)
hiërarchie, rangorde
  moniasteinen arvojärjestelmän asteikko, joka suppenee huippua kohti

hieroa /hˈieroa/ (v)
masseren
  hangata raajoilla painaen

hieroglyfi /hˈieroɡlˌyfɪ/ (n)
hiëroglief
  muinaisegyptiläinen kuvakirjoitusmerkki

hieroja /hˈieroja/ (n)
masseur
  henkilö, joka hieroo ihmisten lihaksia

hieronta /hˈieronta/ (n)
massage
  hoitotarkoituksessa suoritettavaa pehmeisiin kudoksiin kohdistuvaa liikkuvaa painamista, joka tapahtuu sivelyjen, hankausten, pusertelujen ja erilaisten taputusten muodossa

hieskoivu /hˈieskoivu/ (n)
zachte berk
  metsähieskoivu ()

hiha /hˈiha/ (n)
mouw
  vaatteen osa, joka peittää käsivarren osittain tai kokonaan

hihna /hˈihna/ (n)
riem
  tasalevyinen, tyyppillisesti nahasta tai kumista valmistettu, nauha

hiihtäjä /hˈiːhtæjæ/ (n)
skiester
  henkilö, joka hiihtää

hiihtää /hˈiːhtæː/ (v)
skiën
  liikkua suksilla

hiili /hˈiːlɪ/ (n)
koolstof
  palavan aineen, varsinkin puun vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on C; hiilellä on useita allotrooppisia muotoja perusmuodon ohessa: timantti, fullereeni, grafeeni, grafiitti, nanoputki ja lisää on odotettavissa
kool
  suuren määrän hiiltä sisältävät polttoaineet, kivihiili tai puuhiili

hiilidioksidi /hˈiːlɪdɪˌoksɪdɪ/ (n)
kooldioxide
  hiilihapon anhydridi, ilmaa raskaampi kaasu, jota muodostuu palamisen yhteydessä, CO₂

hiilihappo /hˈiːlɪhˌapːo/ (n)
koolzuur, diwaterstofcarbonaat
  H₂CO₃, heikko happo, melko pysymätön hiilidioksidin ja veden yhdiste

hiilihydraatti /hˈiːlɪhˌydraːtːɪ/ (n)
koolhydraat
  hiilestä, vedystä ja hapesta koostuva orgaaninen yhdiste

hiilikaivos /hˈiːlɪkˌaivos/ (n)
kolenmijn
  kaivos tai louhos, jonka pääasiallinen tuote on kivihiili

hiilimonoksidi /hˈiːlɪmonˌoksɪdɪ/ (n)
koolstofmonoxide
  häkä, CO

hiilipaperi /hˈiːlɪpˌaperɪ/ (n)
carbonpapier
  ohut väriä luovuttava paperi, joka kahden paperin väliin sijoitettuna siirtää alempaan paperiin päällimmäiseen paperiin tehdyt merkinnät

hiilivety /hˈiːlɪvˌety/ (n)
koolwaterstof
  hiilestä ja vedystä koostuva orgaaninen yhdiste, joka palaa hyvin ja vapauttaa runsaasti energiaa, minkä vuoksi käytetään laajasti polttoaineena

hiippakunta /hˈiːpːakˌunta/ (n)
bisdom, diocees
  piispan johtama hallintoalue kirkossa

hiiri /hˈiːrɪ/ (n)
muis, computermuis
  moni varsinaisten rottien ja hiirien alalahkoon () kuuluvista rottaeläinten lajeista tai sellaisen yksilö
  kämmenen alla pöydällä liikuteltava tietokoneen osoitinlaite

hiirihaukka /hˈiːrɪhˌaukːa/ (n)
buizerd
  keskikokoinen päiväpetolintu,

hiirimatto /hˈiːrɪmˌatːo/ (n)
muismat
  tietokoneen hiiren alla käytettävä levymäinen alusta

hiiva /hˈiːva/ (n)
gist
  yleisnimi runsaalle joukolle erilaisia hiivasieniä
  leivinhiiva (), taikinaan lisättävä kohotusaine joka käyttää ravintonaan taikinan hiilihydraatteja ja tuottaa kaasua joka saa aikaan taikinan kohoamisen ja muuttumisen kuohkeaksi. Voidaan käyttää myös kiljun ja kotiviinin valmistukseen.

hiki /hˈikɪ/ (n)
zweet, transpiratievocht
  pienten hikirauhasten erite, neste jota kuumuudessa leviää ihon pintaan

hikinen /hˈikɪnen/ (adj)
bezweet
  hien peittämä, hien kostuttama

hikirauhanen /hˈikɪrˌauhanen/ (n)
zweetklier
  hikeä tai ihon ja ihonalaisen rasvakerroksen väliin muodostuvaa eritettä ihon pinnalle erittävä avoeritysrauhanen (glandula sudorifera)

hikka /hˈikːa/ (n)
hik
  nikotus, tahdoton toistuva pallean nopea lihassupistus ja siitä seuraava ääni

hiljainen /hˈiljainen/ (adj)
rustig
  sellainen, joka ei puhu paljoa, vähäpuheinen, lähes puhumaton
  sellainen, jossa ei tapahdu juuri mitään
stil
  sellainen, joka ei aiheuta paljoa hälyä, jonka aiheuttama ääni on tasoltaan matala; vähä-ääninen, hiiskumaton, äänetön

hiljaisuus /hˈiljaisuːs/ (n)
stilte
  äänen puute

hilleri /hˈillerɪ/ (n)
bunzing
  eräs eurooppalainen näätäeläin (Mustela putorius)

hillo /hˈillo/ (n)
jam, confituur
  marjoista tai hedelmistä ja sokerista keitetty makeanmakuinen seos, jota käytetään esimerkiksi leivonnaisissa

hilpari /hˈilparɪ/ (n)
hellebaard
  kahden käden ase, jossa sauvan päässä on terävä kärki sekä kirves ja sen toisella puolella piikki tai koukku

hilse /hˈilse/ (n)
roos
  ihosta, erityisesti päänahasta irtoavat kuolleet ihosolut

hilsetystauti /hˈilsetˌystautɪ/ (n)
schubbenziekte, zilverschub
  psoriasis

himmennin /hˈimmennɪn/ (n)
dimmer
  valaisimen valon kirkkauden säätämiseen käytettävä laite

himo /hˈimo/ (n)
lust
  kiihkeä halu saada jotain

himoita /hˈimoita/ (v)
begeren
  haluta kiihkeästi

himokas /hˈimokas/ (adj)
lustig
  himoa tunteva

hinaaja /hˈinaːja/ (n)
sleepboot
  alus, joka hinaa toisia laivoja

hinausauto /hˈinausˌauto/ (n)
takelwagen
  onnettomuuden ja teknisen vian vuoksi hajonneiden sekä väärin pysäköityjen autojen tai muiden moottoriajoneuvojen siirtämiseen tarkoitettu kuorma-auto

hindi /hˈindɪ/ (n)
Hindi
  hindin kieli, Intiassa ja Bangladeshissä Punjabin ja Rajputanan muodostaman rajan itäpuolella ja Biharin länsipuolella puhuttavien indoeurooppalaisten murreryhmien yhdistelmänä muodostunut kieli. Kirjallisessa hindissä puhekieltä on tehdyin järjestelyin täydennetty sanskritin sivistyssanoilla. Sanalista

hindu /hˈindu/ (n)
hindoe
  hindulaiseen uskontokuntaan kuuluva

hindulaisuus /hˈindulˌaisuːs/ (n)
hindoeïsme
  Intiasta peräisin oleva ryhmä uskontoja

hinkuyskä /hˈiŋkuˌyskæ/ (n)
kinkhoest
  bakteerin aiheuttama hengityselinsairaus, joka ilmenee yskänpuuskina ja hengenahdistuksena

hinnoitella /hˈinnoitella/ (v)
prijzen
  määrittää tuotteelle tai palvelulle hinta

hinta /hˈinta/ (n)
prijs
  se, mitä joku on valmis maksamaan, hyödykkeen arvo markkinoilla

hintalappu /hˈintalˌapːu/ (n)
prijskaartje
  myytävään tuotteeseen kiinnitetty hinnan kertova lappunen

hintti /hˈintːɪ/ (n)
flikker
  homoseksuaalinen mies

hioa /hˈioa/ (v)
schuren
  silottaa jnk pintaa

hipiä /hˈipɪæ/ (n)
tint
  iho

hippi /hˈipːɪ/ (n)
hippie
  1960-luvun pasifistiseen liikkeeseen kuulunut tai kyseisen aatteen seuraaja

hippokamppi /hˈipːokˌampːɪ/ (n)
hippocampus
  taruolento, jolla on hevosen vartalo ja kalan pyrstö

hippu /hˈipːu/ (n)
steen
  hitunen, muru; erityisesti maa-aineksen seassa oleva pieni pala kultaa tai muuta jalometallia

hipsteri /hˈipsterɪ/ (n)
hipster
  erään alakulttuurin edustaja, keskiluokkainen urbaania elämäntyyliä noudattava nuori aikuinen, joka on kiinnostunut valtavirrasta poikkeavasta muodista ja kulttuurista

hirmulisko /hˈirmulˌisko/ (n)
dinosaurus
  mesotsooisella maailmankaudella elänyt monimuotoinen matelijoiden ryhmä

hirsi /hˈirsɪ/ (n)
faas
  kaadetun puun jykevähkö runko, luokiteltu puutavaralaji

hirsipuu /hˈirsɪpuː/ (n)
galg
  rakennelma, joka on tehtyihmisten hirttämistä varten

hirssi /hˈirssɪ/ (n)
gierst
  eräitä heinäkasvien heimon viljoja

hirtehishuumori /hˈirtehˌishuːmˌorɪ/ (n)
galgenhumor
  karkea huumori toivottomassa asiaintilassa

hirttää /hˈirtːæː/ (v)
hangen
  teloittaa ripustamalla kaulastaan köyteen, jolloin teloitettava kuristuu tai kuolee niskan katkeamiseen köyden varaan pudotettaessa

hirvi /hˈirvɪ/ (n)
eland
  pohjoisella pallonpuoliskolla elävä märehtijöihin lukeutuva maapallon suurin hirvieläin ()

hirvieläin /hˈirvielæin/ (n)
hert
  mikä tahansa hirvieläinten heimoon () kuuluva sorkkaeläinten laji tai semmoisen yksilö

hirviö /hˈirvɪø/ (n)
monster
  taruolento, jota pidetään pelottavana ja vaarallisena

hissi /hˈissɪ/ (n)
lift
  laite, joka nostaa tai laskee henkilön tai tavaran tasosta toiseen

histologia /hˈistolˌoɡɪa/ (n)
weefselleer
  kudoksia tutkiva tieteenala

histologinen /hˈistolˌoɡɪnen/ (adj)
histologisch
  histologian mukainen, siihen liittyvä

historia /hˈistorˌia/ (n)
geschiedenis, historie
  menneisyys, menneisyyttä kokonaisuudessaan koskeva ilmaisu

historiallinen /hˈistorɪˌallɪnen/ (adj)
historisch
  historiaan liittyvä

historioitsija /hˈistorɪˌoitsɪja/ (n)
geschiedkundige
  historian tapahtumista kirjoittava henkilö, historiankirjoittaja

hitaasti /hˈitaːstɪ/ (adv)
langzaam, langzaamaan
  vähäisellä nopeudella

hitaus /hˈitaus/ (n)
langzaamheid
  hidas toiminta ominaisuutena

hitsaaja /hˈitsaːja/ (n)
lasser
  henkilö, joka hitsaa ammatikseen

hitsata /hˈitsata/ (v)
lassen
  liittää metallikappaleita yhteen saattamalla liitoskohta esim. sulamislämpötilaan

hiue /hˈiue/ (n)
leem
  maalaji, jossa hiesua ja hietaa on lähes yhtä paljon ja savea alle kolmasosa

hiukkanen /hˈiukːanen/ (n)
deeltje
  aineosanen, esim. atomi, elektroni tai neutroni

hiukkasfysiikka /hˈiukːasfysˌiːkːa/ (n)
deeltjesfysica
  fysiikan osa-alue, joka tutkii aineen ja säteilyn hienorakennetta ja niiden välisiä vuorovaikutuksia; tutkii erityisesti alkeishiukkasia

hiukkaskiihdytin /hˈiukːaskˌiːhdytɪn/ (n)
deeltjesversneller
  hiukkasfysiikan tutkimuksessa käytettävä laite, joka sähkökentän avulla kiihdyttää ja magneettikentän avulla suuntaa sähköisesti varautuneita hiukkasia tarkoituksena törmäyttää niitä vastakkaisista suunnista toisiinsa alkeishiukkasten havaitsemiseksi

hius /hˈius/ (n)
haar
  ihmisen päälaella kasvava yksittäinen karva, yksi tukan muodostavien hiusten joukossa; yhdysosana myös kuvaannollisessa merkityksessä

hiusharja /hˈiusharja/ (n)
haarborstel
  hiusten harjaamiseen tarkoitettu harja

hiussuoni /hˈiussuonɪ/ (n)
capillair
  ohkaisimpia verisuonia

hiustenkuivaaja /hˈiusteŋkwɪvˌaːja/ (n)
föhn
  laite, joka puhaltaa ilmaa joko sellaisenaan tai kuumennettuna ja jolla kuivataan hiuksia

hohtokaija /hˈohtokˌaija/ (n)
pompadourparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hoikka /hˈoikːa/ (adj)
slank
  vartaloltaan sopusuhtainen tai laiha; keskimääräistä kapeampi

hollanti /hˈollantɪ/ (n)
Nederlands
  (kielitiede) hollannin kieli (kielitunnus: nl), Alankomaiden virallinen kieli. Sanalista

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (adj)
Nederlands, Hollands
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

holmium /hˈolmium/ (n)
holmium
  eräs alkuaine (tunnus Ho)

holografia /hˈoloɡrˌafɪa/ (n)
holografie
  tekniikka, jollaa kuvattavasta kohteesta tulevasta valosta saadaan tallennettua aallon amplitudi ja vaihe, jolloin kuva voidaan toistaa kolmiulotteisena hologrammina

hologrammi /hˈoloɡrˌammɪ/ (n)
hologram
  holografialla tallennettu kolmiulotteinen kuva

holokausti /hˈolokˌaustɪ/ (n)
Holocaust
  juutalaisten massasurma toisen maailmansodan aikaan

holvi /hˈolvɪ/ (n)
gewelf
  (arkkitehtuuri) kahden muurin ylle ja varaan kiilamaisista kivistä, tiilistä, ja laastista rakennettu tai betonista valettu kaareva kattorakenne

home /hˈome/ (n)
schimmel
  mikä tahansa erilaisista sienistä, joiden rihmasto muodostaa kuohkeaa massaa

homeopatia /hˈomeˌopatˌia/ (n)
homeopathie
  eräs vitalistinen hoitomuoto, jossa homeopaattisten lääkkeiden ajatellaan aktivoivan kehon omaa paranemisprosessia, tunnettu erityisesti runsaasti laimennetuista lääkkeistään, joissa ei ole molekyyliäkään lääkeainetta jäljellä

homeostaasi /hˈomeˌostaːsɪ/ (n)
homeostase
  elimistön sisäinen tasapaino

homo /hˈomo/ (n)
homo
  homoseksuaali yleisesti, mies tai nainen

homoavioliitto /hˈomoˌavɪolˌiːtːo/ (n)
homohuwelijk
  avioliitto kahden miehen tai naisen välillä

homofoni /hˈomofˌonɪ/ (n)
homofoon
  sana, joka ääntyy samalla tavalla toisen sanan kanssa, mutta jolla on eri merkitys

homogeenisuus /hˈomoɡˌeːnɪsuːs/ (n)
homogeniteit
  yhtenäisyys, tasakoosteisuus, substantiivimuoto adjektiivista homogeeninen

homomyönteinen /hˈomomˌyønteinen/ (adj)
homovriendelijk
  sellainen, joka hyväksyy homoseksuaalisuuden tai homoseksuaalit

homoseksuaali /hˈomosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
homoseksueel
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva henkilö

homoseksuaalinen /hˈomosˌeksuˌaːlɪnen/ (adj)
homoseksueel
  samaa sukupuolta olevaan henkilöön, miesten keskeistä tai naisten keskeistä, seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva

homoseksuaalisuus /hˈomosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
homoseksualiteit
  seksuaalisen ja tunnepohjaisen mielenkiinnon kohdistuminen samaa sukupuolta olevaan

homotutka /hˈomotˌutka/ (n)
gaydar
  homoseksuaalin stereotyyppiin perustuva vaistomainen kyky aavistaa kuka on homoseksuaali

hontelo /hˈontelo/ (adj)
dun
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hopea /hˈopea/ (n)
zilver
  metallinen aine, pehmeä valkoinen jalometalli. Hopean kemiallinen merkki on Ag.

hopeapoppeli /hˈopeapˌopːelɪ/ (n)
abeel
  yleissävyltään hopeanvärinen poppeli (Populus alba)

hopliitti /hˈoplɪːtːɪ/ (n)
hopliet
  keihäällä aseistettu raskaan jalkaväen sotilas antiikin Kreikassa

horisontti /hˈorɪsˌontːɪ/ (n)
horizon
  näennäinen viiva, joka erottaa toisistaan maan ja taivaan jakaen näkökentän kaikki suunnat kahteen osaan: niihin, jotka kohtaavat Maan pinnan, ja niihin, jotka eivät kohtaa

hormonaalinen /hˈormonˌaːlɪnen/ (adj)
hormonaal
  hormoneihin liittyvä, niistä johtuva

hormoni /hˈormonɪ/ (n)
hormoon
  (endokrinologia, fysiologia}} elimistön kemiallinen välittäjäaine, joka kulkee erittymispaikastaan kohdesoluihin pääosin verenkierron kautta

horologia /hˈorolˌoɡɪa/ (n)
horologie
  ajanmittaamisen tiede

horoskooppi /hˈoroskˌoːpːɪ/ (n)
horoscoop
  astrologinen piirros, joka kuvaa taivaankappaleiden asentoja tietyllä hetkellä

hotelli /hˈotellɪ/ (n)
hotel
  majapaikka, joka tarjoaa lyhytaikaista majoitusta, tavallisesti yöpymistä huoneessa

hottentotti /hˈotːentˌotːɪ/ (n)
Hottentot
  khoi, eteläisessä Afrikassa elävän khoikhoi-kansan jäsen

houkutella /hˈoukutella/ (v)
aantrekken
  yrittää saada tulemaan luokse tai tekemään jotakin esim. lahjomalla

houkutin /hˈoukutɪn/ (n)
lokkertje
  houkutteleva asia tai esine

houkuttaa /hˈoukutːaː/ (v)
lokken
  herättää kiinnostusta, vetää puoleensa

housut /hˈousut/ (n)
pantalon, broek
  jalat ja alavartalon peittävä, kaksilahkeinen vaatekappale

hovi /hˈovɪ/ (n)
hof
  hallitsijan asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta, hoviväki

hugenotti /hˈuɡenˌotːɪ/ (n)
hugenoot
  (historia) ranskalainen protestantti

huhtikuu /hˈuhtɪkuː/ (n)
april, grasmaand
  vuoden neljäs kuukausi, maaliskuun ja toukokuun välissä

huhu /hˈuhu/ (n)
gerucht
  juoru, kuulopuhe

huijari /hwˈijarɪ/ (n)
bedrieger
  henkilö, joka on muuta kuin väittää olevansa

huijata /hwˈijata/ (v)
knoeien
  pettää, olla epärehellinen

huilu /hwˈilu/ (n)
fluit
  nokkahuilu, poikkihuilu tai muu niiden kaltainen puupuhallin

huimaus /hwˈimaus/ (n)
duizeligheid
  tasapainon menettämisen tunne esimerkiksi korkealta alas katsottaessa tai noustessa seisomaan äkillisesti

huippu /hwˈipːu/ (n)
summum, top
  korkein kohta

hukkua /hˈukːua/ (v)
verdrinken
  kuolla tukehtumalla hengitettyään nestettä

hullu /hˈullu/ (n)
gek
  mielisairas

hulluus /hˈulluːs/ (n)
krankzinnigheid
  järjettömyys, mielettömyys

humala /hˈumala/ (n)
hop
  hamppukasvien heimon monivuotinen köynnöskasvi (), yleinen oluen mauste, jona käytetään humalan emikukinnoista saatavaa humalajauhoa, (yleisesti) mikä tahansa humalien () suvun kasvi

humalainen /hˈumalˌainen/ (adj)
dronken
  sellainen, joka on humalassa, alkoholin vaikutuksen alainen

humalatila /hˈumalˌatɪla/ (n)
dronkenschap
  juodun alkoholin aiheuttama päihtymys

humanismi /hˈumanˌismɪ/ (n)
humanisme
  ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus

hummeri /hˈummerɪ/ (n)
kreeft, zeekreeft, hommer
  euroopanhummeri (Homarus gammarus), Atlantissa esiintyvä suurikokoinen äyriäinen

hunaja /hˈunaja/ (n)
honing, honig
  makea ja tahmea neste, jota mesipistiäiset ja erityisesti mehiläiset tuottavat kukkien medestä ja kasvien tai kirvojen erittämästä mesikasteesta ravinnokseen. Ihminen on hyödyntänyt mehiläisten keräämää hunajaa aluksi luonnonpesistä ottamalla ja nykyisin tarhaamalla mehiläisiä.

hunajainen /hˈunajˌainen/ (adj)
honingzoet
  varsinkin pehmeästä, matalasta puheäänestä

hunni /hˈunnɪ/ (n)
Hun
  300-luvulla Eurooppaan hyökänneen paimentolaiskansan jäsen

huntu /hˈuntu/ (n)
sluier
  hiuksia ja kasvoja peittävä naisten vaate

huojunta /hˈuojunta/ (n)
zweving
  kahden hieman toisistaan poikkeavan taajuuden interferenssin aiheuttama ilmiö, joka ääniaalloilla on kuultavissa äänenvoimakkuuden jaksollisena vaihteluna

huolellinen /hˈuolellɪnen/ (adj)
zorgvuldig
  säntillinen, tarkka

huolestunut /hˈuolestunut/ (adj)
bezorgd
  sellainen, joka odottaa jotain negatiivista tapahtuvaksi

huolestuttava /hˈuolestˌutːava/ (adj)
verontrustend
  huolestusta, huolestumista aiheuttava tai herättävä

huoli /hˈuolɪ/ (n)
zorg
  usein rauhattomuutena ilmenevä, monesti tiedostamaton, mieltä painava tunne

huolimatta /hˈuolɪmˌatːa/ (adv)
ondanks
  jostakin asiasta piittaamatta; silti, vaikka

huoltoasema /hˈuoltoˌasema/ (n)
benzinestation
  liike josta saa autoihin varaosia ja huoltopalveluja sekä polttoainetta

huomata /hˈuomata/ (v)
opmerken
  havaita, kiinnittää huomionsa, panna merkille

huomautus /hˈuomautus/ (n)
opmerking
  jnk asian tarkennukseksi tai täydennykseksi esitetty selitys

huomenna /hˈuomenna/ (adv)
morgen
  kuluvan päivän jälkeisenä päivänä

huominen /hˈuomɪnen/ (n)
morgen
  seuraava päivä

huomio /hˈuomɪo/ (n)
aandacht
  tarkkaavaisuus, varteenotto

huone /hˈuone/ (n)
kamer, vertrek
  rakennuksen muista osista yleensä seinillä erotettu tila

huonekalu /hˈuonekˌalu/ (n)
meubel
  tilassa tai huoneessa oleva käyttöesine

huonekasvi /hˈuonekˌasvɪ/ (n)
kamerplant
  sisätiloissa kasvatettava koristekasvi

huonekärpänen /hˈuonekˌærpænen/ (n)
huisvlieg
  Muscidae-heimon tummanharmaa kaksisiipilaji (Musca domestica) , joka elää kaikkialla maapallolla, viihtyy erityisesti eläinsuojissa ja asunnoissa, sekä niiden läheisyydessä

huono /hˈuono/ (adj)
slecht
  laadultaan puutteellinen, kehno, huonolaatuinen

huopa /hˈuopa/ (n)
vilt
  villasta, karvoista ym. huovuttamalla eli vanuttamalla valmistettu kangasmainen tuote

huopakynä /hˈuopakˌynæ/ (n)
stift
  kynä, jossa muste siirtyy paperille huokoisesta kuitukärjestä

huora /hˈuora/ (n)
hoer
  prostituoitu

huotra /hˈuotra/ (n)
schede
  pääosin nahkainen miekan säilytyssuoja, miekan tuppi

huovuttaa /hˈuovutːaː/ (v)
vilten
  vanuttaa, tehdä huopamaiseksi

huppu /hˈupːu/ (n)
kap
  takin, paidan, kaavun tms. selkäosan yläreunasta lähtevä vaatteen osa, joka voidaan vetää pään yli

huppuparatiisikaija /hˈupːupˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
kapparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

huppuraitakaija /hˈupːurˌaitakˌaija/ (n)
bruinkoptijgerparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hurrikaani /hˈurrɪkˌaːnɪ/ (n)
orkaan
  trooppinen hirmumyrsky, joka esiintyy Meksikonlahdella

hurskas /hˈurskas/ (adj)
vroom
  harras, vakavamielinen

husaari /hˈusaːrɪ/ (n)
huzaar
  alun perin unkarilainen kevyen ratsuväen sotilas

hutilointi /hˈutɪlˌointɪ/ (n)
incompetent
  hutiloiminen

huudahdus /hˈuːdahdus/ (n)
uitroep
  lyhyt huuto

huuhkaja /hˈuːhkaja/ (n)
oehoe
  kookas, ruskeankeltainen, mustankirjava pöllöjen heimoon kuuluvan huuhkajien lintusuvun laji

huuhtoa /hˈuːhtoa/ (v)
wegspoelen
  huljuttaa vedessä, valella vedellä tai nesteellä, varsinkin vähäisen lian tai puhdistusaineen poistamiseksi
  erottaa hieno aine karkeammista tai raskas aine keveämmistä osista veden liikkeiden avulla

huuli /hˈuːlɪ/ (n)
lip
  ihmisen ja monien muiden nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö; yleensä monikossa, jolloin tarkoitetaan ylähuulta ja alahuulta

huuliharppu /hˈuːlɪhˌarpːu/ (n)
mondharmonica
  soitettaessa huulia vasten asetettava soitin, jonka liuskamaiset viritetyt kielet soivat läpivirtaavan ilman vaikutuksesta. Sävelasteikko löytyy huulia vasten asetettavan sivun pituudelta. Eri sävel löytyy vastaavalta kohdalta puhallettaessa ja imettäessä ilmaa.

huulipuna /hˈuːlɪpˌuna/ (n)
lippenstift
  huulten värjäykseen käytettävä, perinteisesti punasävyinen kosmetiikkatuote

huume /hˈuːme/ (n)
drug
  huumausaine, laiton päihde

huumori /hˈuːmorɪ/ (n)
humor
  leikinlasku; hyväntahtoinen suhtautuminen koomisiin ilmiöihin

huumorintaju /hˈuːmorˌintaju/ (n)
gevoel voor humor
  kyky ymmärtää huumoria

huuri /hˈuːrɪ/ (n)
hoeri
  islamilainen paratiisissa uskovaisia palveleva neitsyt

huurre /hˈuːrre/ (n)
rijm
  jääkidekerros, joka syntyy pakkasella korkean ilmankosteuden olosuhteissa eri pinnoille

huutaa /hˈuːtaː/ (v)
roepen, schreeuwen
  puhua hyvin lujaa

huutokauppa /hˈuːtokˌaupːa/ (n)
veiling
  kaupaksi tarjoaminen läsnä oleville ostajille suullisten ja julkisten ostotarjousten tekemistä varten

huutomerkki /hˈuːtomˌerkːɪ/ (n)
uitroepteken
  välimerkki !, jolla päätetään painollinen lause tai huudahdusrepliikki

huvimaja /hˈuvɪmˌaja/ (n)
keet
  erillinen pienehkö pohjaratkaisultaan monitahoinen suippokattoinen piharakennus, josta avautuu ikkunanäkymä kaikkiin ilmansuuntiin; joskus myös avoseinäinen oleskelukatos

huvipuisto /hˈuvɪpwˌisto/ (n)
attractiepark, pretpark
  huvitteluun tarkoitettu paikka, jossa on erilaisia laitteita: karuselleja, vuoristoratoja tai vastaavia

hyasintti /hˈyasˌintːɪ/ (n)
hyacint
  tuoksuhyasintti, koristekasviksi kasvatettava sipulikasvi Hyacinthus orientalis

hyasinttiara /hˈyasˌintːɪˌara/ (n)
hyacinthara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hydra /hˈydra/ (n)
hydra
  kreikkalaisessa muinaistarustossa hirvittävä olento, jolla oli käärmeen vartalo ja yhdeksän päätä

hydraatti /hˈydraːtːɪ/ (n)
hydraat
  veden muodostama molekyyliyhdiste, jossa . Esim. veteen liuennut yhdiste tai kidevedellinen ioniyhdiste

hydrauliikka /hˈydraulˌiːkːa/ (n)
hydraulica
  paineistetuilla nesteillä toimivia eli hydraulisia laitteita soveltava tekniikan haara

hydraulinen /hˈydraulɪnen/ (adj)
hydraulisch
  hydrauliikkaan liittyvä, nesteen paineella toimiva

hydridi /hˈydrɪdɪ/ (n)
hydride
  hydridi-ioni, vedyn anioni, H−

hydrologia /hˈydrolˌoɡɪa/ (n)
waterkunde
  vesitiede, geofysiikan osa-alue, joka tutkii veden esiintymistä, ominaisuuksia ja kiertokulkua maapallolla

hydrolyysi /hˈydrolˌyːsɪ/ (n)
hydrolyse
  veden vaikutuksesta energiaa vapauttava ja aineen kemiallista koostumusta muuttava reaktio

hydrostaattinen /hˈydrostˌaːtːɪnen/ (adj)
hydrostatisch
  sellainen, joka liittyy hydrostatiikkaan, hydrostatiikkaa koskeva; nesteiden tasapainoa ja niiden aiheuttamaa painetta koskeva

hyeena /hˈyeːna/ (n)
hyena
  joukko lähinnä Afrikassa eläviä vahvaleukaisia kissoille ja näätäeläimille sukua olevia petoja ja raadonsyöjiä

hygieeninen /hˈyɡɪˌeːnɪnen/ (adj)
hygiënisch
  hygienian mukainen, joka ei sisällä taudinaiheuttajia, puhdas

hygienia /hˈyɡienˌia/ (n)
hygiëne
  yksilöiden ja yhteisöjen terveydenhoitoa tutkiva tiede, osa ehkäisevää lääketiedettä, mihin kuuluu mm. tarttuvien tautien torjunta

hylje /hˈylje/ (n)
rob, zeehond
  jokin eväjalkaisista vedessä viihtyvistä -heimon nisäkkäistä. Suomessa säännöllisesti tavattavia lajeja ovat harmaahylje eli halli ja norppa.

hylky /hˈylky/ (n)
wrak
  laivahylky, uponnut tai haaksirikkoutunut ja luonnon armoille hylätty laiva tai muu alus

hylly /hˈylly/ (n)
plank, schap
  kahden tuen välissä lepäävä vaakasuora taso, jolla pidetään tavaroita; hyllykön taso

hylätty /hˈylætːy/ (adj)
hopeloos
  sellainen, jota ei ole kelpuutettu, joka on jätetty heitteille, hyljätty; viskattu pois.

hylätä /hˈylætæ/ (v)
achterlaten
  jättää heitteille, hoidotta; jättää pois käytöstä

hymni /hˈymnɪ/ (n)
lofzang
  juhlallinen (kuoro)laulu

hymy /hˈymy/ (n)
glimlach, lach
  kasvoilla, erityisesti huulilla ja suupielissä, myös silmissä ja silmien seudulla näkyvä iloista suhtautumista tai halveksuntaa viestivä ilme.

hymyillä /hˈymyillæ/ (v)
glimlachen
  laittaa kasvonsa hymyyn vetämällä suutaan tai suupieliään; pitää hymyä kasvoillaan; olla hymyssäsuin, hymyssä huulin, hymyssä silmin; olla hymyn virneessä.

hymykuoppa /hˈymykˌuopːa/ (n)
kuiltje
  joidenkin henkilöiden hymyillessä poskeen muodostuva syvennys

hyperbeli /hˈyperbˌelɪ/ (n)
hyperbool
  käyrä, jonka kahdesta polttopisteestä mitattujen etäisyyksien erotuksen itseisarvo on vakio

hyperbolinen /hˈyperbˌolɪnen/ (adj)
hyperbolisch
  eksponenttifunktion kautta määritelty

hypergamia /hˈyperɡˌamɪa/ (n)
hypergamie
  naisen pariutumiskäyttäytymiseen liittyvä ylöspäin naiminen; lapselleen materiaalisen vaurauden tarjoavan miehen etsiminen ja miehen vaihtaminen vielä korkeamman materiaalisen vaurauden tason tarjoavaan mieheen tilaisuuden tullen aikaisemmat sitoumukset ja tunteet unohtaen

hyperglykemia /hˈyperɡlˌykemˌia/ (n)
hyperglykemie
  liian korkea verensokeri; veriplasman glukoosipitoisuus yli 12 mmol/l

hyperlinkki /hˈyperlˌiŋkːɪ/ (n)
hyperlink
  hypertekstissä oleva viite toiseen dokumenttiin tai resurssiin

hypermarketti /hˈypermˌarketːɪ/ (n)
hypermarkt
  suurikokoinen vähittäiskaupan myymälä

hypnoosi /hˈypnoːsɪ/ (n)
hypnose
  transsin kaltainen tila, jossa henkilö on altis suggestiolle

hypokondrinen /hˈypokˌondrɪnen/ (adj)
hypochondrisch
  hypokondriaan liittyvä, siitä kärsivä; luulosairas

hypotalamus /hˈypotˌalamus/ (n)
hypothalamus
  väliaivojen pohjaosa

hypoteesi /hˈypotˌeːsɪ/ (n)
hypothese
  tutkittava väite; oletus, otaksuma, olettamus; tietylle ilmiölle ehdotettu selitys, jonka täytyy olla tieteellisten menetelmien mukaisesti testattavissa: testaamalla se voidaan osoittaa virheelliseksi tai sen paikkansapitävyyden puolesta voidaan saada näyttöä

hypotenuusa /hˈypotenˌuːsa/ (n)
hypotenusa, schuine zijde
  suorakulmaisen kolmion suoran kulman vastainen sivu

hyppy /hˈypːy/ (n)
sprong
  hyppäämisen teko tai tapahtuma

hyppynaru /hˈypːynˌaru/ (n)
springtouw
  naru, jota pyöritetään tavallisesti kahdella kädellä itsensä ympäri niin, että narulenkki lentää pään yli ja hypätessä se menee jalkojen alta. Narun yli hypitään muillakin tavoin. Kuntoiluväline, jota voi käyttää myös pareittain. Pitkää narua voi käyttää useampikin narunhyppääjä samanaikaisesti, kun narun molemmissa päissä on pyörittäjä.

hypätä /hˈypætæ/ (v)
springen
  ponnistaa irti maasta jaloillaan yhden kerran; tehdä yksi hyppy

hyrrä /hˈyrræ/ (n)
draaitol
  lelu, joka koostuu kiekosta ja sen läpi kulkevasta akselista, jonka päälle sen voi laittaa pyörimään

hytti /hˈytːɪ/ (n)
kajuit
  laivassa tai junassa oleva erillinen huone, jossa matkustajat ja miehistön jäsenet voivat nukkua ja viettää aikaansa. Hytti voi olla tarkoitettu yhdelle tai useammalle henkilölle.

hyttynen /hˈytːynen/ (n)
mug
  jokin heimon Culicidae-hyönteinen, joista osa imee verta ravinnokseen

hyttysverkko /hˈytːysvˌerkːo/ (n)
muskietennet
  hyttysiltä suojaava verkko

hyve /hˈyve/ (n)
deugd
  hyvä tapa

hyvin /hˈyvɪn/ (adv)
heel
  adjektiivia vahvistava määrite; oikein, erittäin, kovin, sangen

hyvinvointi /hˈyvɪnvˌointɪ/ (n)
welvaart
  erityisesti yksilön kokema olotila, jossa hän tuntee itsensä ainakin kohtuullisen terveeksi ja kokee olevansa sosiaalisesti ja taloudellisesti riittävän turvatussa asemassa

hyvinvointivaltio /hˈyvɪnvˌointɪvˌaltɪo/ (n)
verzorgingsstaat
  valtio, joka merkittävissä määrin tarjoaa kaikille kansalaisille sosiaaliturvaa, erilaisia julkisia palveluita ja joka jakaa kansalaisten varallisuuseroja uusiksi tulonsiirtoina tarvitseville ottamalla niiltä, joilla on enemmän vaurautta; erityisesti sosiaalidemokratian mukainen valtion rooli yhteiskunnassa; valtio, jonka huono-osaiset kansalaiset pärjäävät taloudellisesti tulonsiirtojen avulla ja jossa verotetaan maksukyvyn mukaan; sosiaalivaltio

hyvyys /hˈyvyːs/ (n)
goedheid
  se, että on hyvä

hyvä /hˈyvæ/ (adj)
goed, goede
  sellainen, joka tai mikä on eettisesti ja muutoinkin positiivinen

hyvä veli -järjestelmä /hˈyvæ vˈelɪ jˈærjestˌelmæ/ (n)
vriendjespolitiek
  ystävien suosiminen esimerkiksi poliittisiin paikkoihin nimittämisessä

hyväksyä /hˈyvæksˌyæ/ (v)
goedkeuren, accepteren
  päättää jonkin olevan hyvä tai sopiva, kelpuuttaa, suostua

hyväntahtoinen /hˈyvæntˌahtoinen/ (n)
welwillend
  sellainen, joka tahtoo hyvää muille

hyväntahtoisuus /hˈyvæntˌahtoisuːs/ (n)
goedhartigheid
  se, että on hyväntahtoinen

hyväntekeväisyys /hˈyvæntˌekevˌæisyːs/ (n)
liefdadigheid
  hyvän tekeminen sitä tarvitseville, esimerkikisi antamalla rahaa, tavaroita tai palvelemalla muuten

hyväuskoinen /hˈyvæˌuskoinen/ (adj)
goedgelovig
  joka uskoo helposti hänelle kerrotut asiat eikä epäile vilppiä

hyytelö /hˈyːtelø/ (n)
gelei
  (keittiö) pehmeä, joustava massa, joka muodostuu mehun, kala-, kasvis- tai lihaliemen jäähtyessä niissä luonnostaan olevan tai lisätyn hyytelöimisaineen vaikutuksesta

hyytyä /hˈyːtyæ/ (v)
klonteren
  kovettua, jähmettyä

hyödytön /hˈyødytøn/ (adj)
waardeloos
  sellainen, josta ei ole hyötyä

hyökkäys /hˈyøkːæys/ (n)
aanval
  toimi, jonka päämääränä on vastustajan tuhoaminen tai vahingoittaminen niin, että sen on mahdotonta jatkaa taistelua

hyökkääjä /hˈyøkːæːjæ/ (n)
aanvaller
  se, joka hyökkää
  pallopeleissä pelaaja jonka tehtävänä on tehdä maaleja tms.

hyökätä /hˈyøkætæ/ (v)
aanvallen
  käydä tietyn henkilön tai asian kimppuun fyysisesti tai sanallisesti

hyönteinen /hˈyønteinen/ (n)
insect
  jokin Insecta-luokkaan kuuluvista niveljalkaisista eläimistä

hyönteismyrkky /hˈyønteismˌyrkːy/ (n)
insecticide
  (torjunta-aine) Tuhohyönteisten torjuntaan käytetty myrkky

hyönteissyöjä /hˈyønteissˌyøjæ/ (n)
insecteneter
  lintu, matelija tai muu eläin joka syö hyönteisiä

hyönteistiede /hˈyønteistˌiede/ (n)
entomologie
  hyönteisiä tutkiva tieteenala

hyöty /hˈyøty/ (n)
voordeel
  jokin asia, joka edesauttaa jotain toista asiaa

hyötykuorma /hˈyøtykˌuorma/ (n)
lading
  kuorma, jonka kuljetusväline voi kuljettaa oman massansa, polttoaineen ja miehistön lisäksi

hyötysuhde /hˈyøtysˌuhde/ (n)
rendement
  se, kuinka suuri osa panoksesta muuttuu tuotokseksi (ilmaistaan suhdelukuna)

häiritä /hˈæirɪtæ/ (v)
storen
  vaikuttaa hidastavasti tai sekoittavasti jonkun työskentelyyn, olla häiriöksi; estää jonkin toimintaa

häiriö /hˈæirɪø/ (n)
storing
  jokin tilapäinen haitta, keskeytys, epäjärjestys, virheellisyys tms.

häkki /hˈækːɪ/ (n)
kooi
  tila, jossa pidetään eläimiä verkon tai kalterien takana

hälyttää /hˈælytːæː/ (v)
alarm slaan
  antaa varoittavaa merkkiääntä

hämähäkinverkko /hˈæmæhækˌinverkːo/ (n)
spinnenweb
  hämähäkin ravinnon pyyntiä varten seitistä kutoma verkko

hämähäkki /hˈæmæhˌækːɪ/ (n)
spin
  jokin lahkon Araneae niveljalkainen hämähäkkieläin

hämäryys /hˈæmæryːs/ (n)
duister
  se, että on hämärä

hämäräsokeus /hˈæmærˌæsokeus/ (n)
nachtblindheid
  huono näkökyky hämärässä; yösokeus

häntä /hˈæntæ/ (n)
staart
  selkärankaisilla maaeläimillä selkärangan jatkona peräaukon yläpuolella sijaitseva ruumiinosa

häntäluu /hˈæntæluː/ (n)
stuit
  selkärangan alimmat 3–5 nikamaa, jotka (ihmisellä) ovat jäänne hännästä ()

häpeä /hˈæpeæ/ (n)
schaamte
  huonommuuden tunteesta tai sopimattomasta teosta johtuva negatiivinen tunne

häpeällinen /hˈæpeˌællɪnen/ (adj)
beschamend
  häpeäksi oleva

häpeäpaalu /hˈæpeæpˌaːlu/ (n)
schandpaal
  jalkapuuta muistuttava laite, johon tuomittu kiinnitetään julkisesti näytteille päästään ja käsistään

häpy /hˈæpy/ (n)
vulva
  (anatomia) naisen ulkosynnyttimet

häpyhuulet /hˈæpyhˌuːlet/ (n)
schaamlippen
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, isot tai pienet häpyhuulet

häpyhuuli /hˈæpyhˌuːlɪ/ (n)
schaamlip
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, toinen isoista tai pienistä häpyhuulista

häpykarva /hˈæpykˌarva/ (n)
schaamhaar
  häpykarvoituksen karva

häpykarvoitus /hˈæpykˌarvoitus/ (n)
schaamhaar
  ihmisillä vartalon etupuolella ulkoisten sukuelinten tuntumassa ja osin niitä verhoten sijaitseva häpykarvoista koostuva karvoitus

häpykieli /hˈæpykˌielɪ/ (n)
clitoris, kittelaar
  naisen sukupuolielinten herkin osa

härkki /hˈærkːɪ/ (n)
hoornbloem
  mikä tahansa härkkien sukuun () kuuluva kohokkikasvien laji tai sellaisen yksilö

härkä /hˈærkæ/ (n)
os
  kuohittu urospuolinen nautaeläin tai poro

härkäpapu /hˈærkæpˌapu/ (n)
tuinboon
  virnojen sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

härkätaistelu /hˈærkætˌaistelu/ (n)
stierenvechten
  kansanhuvi, jossa pikadorit ja banderillot auttavat matadoria surmaamaan härän

hävitä /hˈævɪtæ/ (v)
verdwijnen
  mennä pois näkyvistä, kadota
  mennä nollaan
verliezen
  jäädä tappiolle, joutua häviölle pelissä, oikeudenkäynnissä tai kilpailussa

häämatka /hˈæːmatka/ (n)
huwelijksreis
  hääparin häiden jälkeen tekemä lomamatka

häät /hˈæːt/ (n)
bruiloft, huwelijk
  seremonia, jossa kaksi ihmistä vihitään keskenään avioliittoon

hölkätä /hˈølkætæ/ (v)
joggen
  juosta rauhallisesti

hölmö /hˈølmø/ (n)
sukkel
  typerä henkilö; henkilö, joka ei ole viisas; typerys

hölynpöly /hˈølympˌøly/ (n)
nonsens
  joutava tai paikkaansa pitämätön puhe tai väite

hömötiainen /hˈømøtɪˌainen/ (n)
matkop
  eräs Suomessakin pesivä pienikokoinen varpuslintu

höyhen /hˈøyhen/ (n)
pluim
  linnun orvaskeden sarveismuodostuma

höylätä /hˈøylætæ/ (v)
schaven
  käyttää höylää kappaleen tasoittamiseksi, ohentamiseksi tai lyhentämiseksi

höyry /hˈøyry/ (n)
damp
  kaasu, joka on lähellä nesteytymistä, vesihöyry

höyrykone /hˈøyrykˌone/ (n)
stoommachine
  yl. mäntähöyrykone, lämpövoimakone, joka muuntaa vesihöyryn sisältämän lämpöenergian liike-energiaksi

höyrylaiva /hˈøyrylˌaiva/ (n)
stoomboot
  laiva, jonka pääkone toimii höyryvoimalla

höyryttää /hˈøyrytːæː/ (v)
stomen
  kypsentää ruokaa kuumassa höyryssä, esim. kattilassa kiehuvan veden yllä siivilässä

höyryveturi /hˈøyryvˌeturɪ/ (n)
stoomlocomotief
  veturi, jonka voimanlähde on höyrykone

höystää /hˈøystæː/ (v)
kruiden
  (ruoasta) lisätä höysteeksi, tarjota jonkin kanssa
  tarjota jonkin kanssa

ibuprofeiini /ˈibuprˌofeˌiːnɪ/ (n)
ibuprofen#Hollanti
  laajasti käytössä oleva tulehduskipulääke, jonka vaikutusmekanismina on syklo-oksygenaasientsyymin toiminnan estäminen ja sitä kautta prostaglandiinisynteesin inhibointi

idea /ˈidea/ (n)
idee
  ajatus, oivallus, keksintö, pulman ratkaisu

identiteetti /ˈidentɪtˌeːtːɪ/ (n)
identiteit
  (filosofia) se, mikä tekee oliosta tai muusta entiteetistä määriteltävän ja tunnistettavan, antamalla sille joitakin ominaisuuksia tai piirteitä, jotka mahdollistavat sen erottamisen muista olioista

identiteettipolitiikka /ˈidentɪtˌeːtːɪpˌolɪtˌiːkːa/ (n)
identiteitspolitiek
  poliittisen ryhmän muodostamista rodun, sukupuolen, etnisen ryhmän, seksuaalisuuden tai muun vastaavan ominaisuuden mukaan

identtinen /ˈidentːɪnen/ (adj)
identiek
  sellainen, joka on ominaisuuksiltaan täysin sama, yhtäinen, yhtäpitävä, yhtäläinen

ideofoni /ˈideˌofonɪ/ (n)
ideofoon
  aistimusta foneettisesti symbolisoiva sana

ideogrammi /ˈideˌoɡrammɪ/ (n)
ideogram
  käsitettä kuvaava merkki

ideologia /ˈideˌoloɡˌia/ (n)
ideologie
  ideoiden kanonisoitunut kokoelma, poliittinen näkökulma todellisuuteen tai rutiininomaiseksi muuttunut poliittinen käytäntö, joka heijastaa tietyn yksilön, ryhmän, luokan tai kulttuurin tarpeita ja pyrkimyksiä

ideologinen /ˈideˌoloɡɪnen/ (adj)
ideologisch
  ideologian mukainen, ideologiaa noudattava

idiomi /ˈidɪˌomɪ/ (n)
idioom
  sanontatapa tai ilmaisu, jota ei voi ymmärtää pelkästään sen sisältämien sanojen merkitysten perusteella

idiootti /ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
idioot
  tyhmänä pidetty henkilö

ido /ˈido/ (n)
Ido
  esperantoon perustuva kansainvälinen keinotekoinen kieli (kielitunnus: io)

idyllinen /ˈidyllɪnen/ (adj)
idyllisch
  rauhallinen, pastoraalinen

idänkoukkukakadu /ˈidæŋkˌoukːukˌakadu/ (n)
westelijke langsnavelkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ies /ˈies/ (n)
juk
  niskan taakse laitettava veto- tai kantolaite

iglu /ˈiɡlu/ (n)
iglo
  eskimoiden lumimaja

ihailija /ˈihailˌija/ (n)
bewonderaar
  henkilö, joka ihailee jotakuta

ihailla /ˈihailla/ (v)
aanbidden
  pitää esimerkillisenä

ihailtavasti /ˈihailtavˌastɪ/ (adv)
bewonderenswaardig
  ihailtavalla tavalla

ihailu /ˈihailu/ (n)
bewondering
  ihaileminen

ihana /ˈihana/ (adj)
heerlijk
  erittäin hyvä, äärimmäisen miellyttävä, ihastuttava; poikkeuksellisen kaunis, haluttava tai herkullinen

ihastus /ˈihastus/ (n)
bevlieging
  (tilapäisen) rakastuksen kohde

ihme /ˈihme/ (n)
wonder, mirakel
  tapahtumien kulku luonnonlakien vastaisella tavalla
wonder
  hyvin harvinainen tai epätodennäköinen tapahtuma

ihminen /ˈihmɪnen/ (n)
mens
  nykyihminen, kahdella jalalla kulkeva nisäkäs (Homo sapiens sapiens), joka kuuluu kädellisten lahkoon muiden ihmisapinoiden kanssa

ihmiskauppa /ˈihmɪskˌaupːa/ (n)
mensenhandel
  ihmisen hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa värväystä, kuljettamista, kätkemistä ja/tai vastaanottamista, johon liittyy uhkaamista, pakottamista, orjuuttamista tai harhaanjohtamista; pääasiassa naisten ostaminen ja myyminen prostituoiduiksi

ihmiskilpi /ˈihmɪskˌilpɪ/ (n)
menselijk schild
  siviilit, yleensä naiset tai lapset, käytettynä sotilaskohteen suojana siihen kohdistuvan hyökkäyksen välttämiseksi

ihmiskunta /ˈihmɪskˌunta/ (n)
mensheid
  maailman kaikkien ihmisten muodostama kokonaisuus

ihmismäinen /ˈihmɪsmˌæinen/ (adj)
humanoïde
  ihmistä muistuttava

ihmisoikeudet /ˈihmɪsˌoikeudet/ (n)
mensenrechten
  inhimillisyyden toteuttamiseen tähtääviä yhteiskunnallisesti velvoittavia moraalisia periaatteita, joiden noudattamista pyritään valvomaan kansainvälisillä sopimuksilla ja julistuksilla

ihmissusi /ˈihmɪssˌusɪ/ (n)
weerwolf
  ihminen, joka muuttuu vasten tahtoaan sudeksi täysikuulla

ihmisyys /ˈihmɪsyːs/ (n)
mensheid
  inhimillinen olemus, ihmisiksi toimiminen

ihmisääni /ˈihmɪsˌæːnɪ/ (n)
stem
  ihmisen äänielimellään tuottama ääni

iho /ˈiho/ (n)
huid
  ihmisen elimistön uloin ja suurin elin, joka ympäröi koko ruumista lukuun ottamatta ruumiinonkaloita ja silmiä

ihosyöpä /ˈihosˌyøpæ/ (n)
huidkanker
  ihosolusta lähtöisin oleva syöpä

ihotautilääkäri /ˈihotˌautɪlˌæːkærɪ/ (n)
dermatoloog
  ihosairauksia ja allergioita tutkiva ja hoitava lääkäri

ihra /ˈihra/ (n)
reuzel
  sian rasva, vrt. tali

iibis /ˈiːbɪs/ (n)
ibis
  haikaralintuihin kuuluvia lintuja (Threskiornithidae)

iiri /ˈiːrɪ/ (n)
Iers
  iirin kieli (kielitunnus: ga), Irlannissa puhuttava kelttiläinen kieli

ikinä /ˈikɪnæ/ (adv)
ooit
  (kysymyslauseessa) ylipäätään, edes joskus, koskaan
  () ei minään aikana, ajankohtana

ikkuna /ˈikːuna/ (n)
raam, venster
  seinään tai muuhun rakenteeseen puhkaistu, useimmiten lasitettu aukko, joka päästää halutulla tavalla valoa lävitseen
  tietty rajattu ajankohta, jolloin jonkin toiminnon teko on mahdollista, aikaikkuna

ikkunalauta /ˈikːunalˌauta/ (n)
vensterbank
  rakennuksen sisäpuolella ikkunan alapuolella sijaitseva kiinteä tai paikalleen asennettu taso

ikkunaruutu /ˈikːunarˌuːtu/ (n)
ruit
  ikkunan lasilevy

ikkunavasara /ˈikːunˌavasˌara/ (n)
noodhamer, veiligheidshamer
  varsinkin julkisen liikenteen kulkuvälineissä esillä pidettävä työkalu, jolla voidaan onnettomuustilanteessa varapoistumistien tekemiseksi särkeä tavallista ikkunalasia kestävämpi autolasi

ikoni /ˈikonɪ/ (n)
icoon
  Kristusta, Neitsyt Mariaa tai pyhimyksiä esittävä maalaus
  alallaan tunnettu henkilö
  merkki, joka muistuttaa kohdettaan esim. näyttää tai kuulostaa kohteeltaan

ikonostaasi /ˈikonˌostaːsɪ/ (n)
iconostase
  ortodoksisessa kirkossa alttarin ja kirkkosalin erottava seinä, jolla on ikoneja

ikosaedri /ˈikosaˌedrɪ/ (n)
regelmatig twintigvlak
  20-tahkoinen geometrinen kappale

ikuinen /ˈikwɪnen/ (adj)
eeuwig
  joka ei lopu koskaan; aina jatkuva

ikuisesti /ˈikwɪsˌestɪ/ (adv)
voorgoed
  kaikki ajat kestäen

ikuisuus /ˈikwɪsuːs/ (n)
eeuwigheid
  äärettömän pitkä aika
  ajasta riippumaton olotila, jossa aika saattaa olla läsnä, mutta kykenee rajoittamaan vain sisällään, ei ulkopuolellaan, olevaa todellisuutta

ikä /ˈikæ/ (n)
leeftijd, ouderdom
  syntymähetkestä tai valmistus- tai muodostumishetkestä kulunut aika

ikävöidä /ˈikævˌøidæ/ (v)
verlangen
  kaivata, haikailla

ikään kuin /ˈikæːŋ kwˈin/ (adv)
alsof
  aivan kuin, kuin

iljetys /ˈiljetys/ (n)
abominatie
  iljettäväksi koettava olio tai asia

ilkeä /ˈilkeæ/ (adj)
boosaardig
  sellainen, joka tekee mielellään kepposia toiselle tai on muuten häijy; pahantahtoinen

ilkiö /ˈilkɪø/ (n)
bengel, rakker, rekel, vlegel
  sellainen, jonka toiminnalle tai luonteelle ilkeys on tyypillistä, riiviö

illalla /ˈillalla/ (adv)
vannacht
  (ajasta) ilta-aikaan, iltasella

illallinen /ˈillallɪnen/ (n)
avondeten
  illalla syötävä ateria tai välipala

illastaa /ˈillastaː/ (v)
dineren
  syödä illallista

ilma /ˈilma/ (n)
lucht
  hengitettävä kaasuseos, joka ympäröi maapalloa ilmakehänä

ilma-alus /ˈilmaˈalus/ (n)
luchtvaartuig
  ilmassa liikkuva kulkuväline

ilma-ase /ˈilmaˈase/ (n)
luchtbuks
  ilmanpaineella luoteja ampuva ase

ilmailu /ˈilmailu/ (n)
luchtvaart
  ilmakehässä lentäminen käyttäen ilmaa keveämpiä tai raskaampia kiinteäsiipisiä tai pyöriväsiipisiä lentolaitteita, joita kutsutaan ilma-aluksiksi, ja tähän liittyvä toiminta

ilmainen /ˈilmainen/ (adj)
gratis
  sellainen, joka ei maksa mitään, maksuton

ilmaista /ˈilmaista/ (v)
uitdrukken
  esittää ajatus, tunne, mielipide tms. puhumalla, kirjoittamalla tai jollakin muulla tavalla muille, joskus tahattomasti, vrt. paljastaa

ilmakehä /ˈilmakˌehæ/ (n)
atmosfeer
  maapalloa ympäröivä kaasuista koostuva kerros, joka on ilmaa; maapallon kaasukehä

ilmalaiva /ˈilmalˌaiva/ (n)
luchtschip
  ilmaa kevyempi, aerodynaamiseksi muotoiltu ilmakulkuneuvo, ilma-alus, joka lentää jonkinlaisen moottorin voimalla

ilmamassa /ˈilmamˌassa/ (n)
lucht massa
  meteorologiassa suurehko alue, jolla ilman ominaisuudet, esimerkiksi lämpötila, kosteus ja tropopaussin korkeus ovat pääosin samat

ilman /ˈilman/ (adv)
zonder
  paitsi, vailla; muuten
  ilman vain kans. muuten vain, ilman aikojaan

ilmankosteus /ˈilmaŋkˌosteus/ (n)
luchtvochtigheid
  ilmassa olevaa silmille näkymätöntä ja iholle yleensä tuntumatonta vesihöyryä
  mitattu ilman kosteuspitoisuus, ilman vesihöyryn määrä tai suhde

ilmanpaine /ˈilmampˌaine/ (n)
luchtdruk
  säähän liittyvä ilmakehän paine tietyssä paikassa; kohteen yläpuolella olevan ilmamassan aiheuttama paine

ilmansuunta /ˈilmansˌuːnta/ (n)
windstreek
  maapallon pinnalla tapahtuvaa suuntimista varten yleismaailmallisesti määriteltyyn järjestelmään kuuluva suure, jonka mittayksikkö on aste; jakautuvat ympyrällä 90 asteen kulmissa ristimäisesti vastakkaisiin ja viereisiin pääilmansuuntiin (pohjoinen, itä, etelä, länsi) ja pääilmansuuntien väleissä 45 asteen kulmissa suhteessa pääilmansuuntiin, pääilmansuuntien puoliväleissä, väli-ilmansuuntiin (koillinen, kaakko, luode, lounas)

ilmanvaihto /ˈilmanvˌaihto/ (n)
ventilatie
  sisäilman korvaaminen ulkoilmalla

ilmanvastus /ˈilmanvˌastus/ (n)
luchtweerstand
  Kappaleen liikettä ilmassa vastustavat voimat, jotka syntyvät kappaleen eri puolilla vallitsevista ilmanpaineista ja sen ohi virtaavasta ilmavirrasta

ilmapallo /ˈilmapˌallo/ (n)
ballon
  ilmalla tai kaasulla täytettävä, kevyestä materiaalista yleensä koristelu- tai mainontatarkoituksiin valmistettu pallo

ilmapiiri /ˈilmapˌiːrɪ/ (n)
atmosfeer
  tunnelma, atmosfääri

ilmasilta /ˈilmasˌilta/ (n)
luchtbrug
  ilmateitse kulkeva logistinen reitti, jonka kautta kuljetetaan materiaalia tai ihmisiä poikkeustilanteissa

ilmasto /ˈilmasto/ (n)
klimaat
  tietyn paikan tai alueen tyypillinen sää kuvattuna tilastollisin termein kuten keski- ja ääriarvoin ja persentiilein

ilmastointi /ˈilmastˌointɪ/ (n)
airconditioning
  sisäilman laadun hallinta, yleensä viittaa sisäilman viileänä ja ilmankosteuden miellyttävänä pitävään koneelliseen järjestelmään

ilmastointilaite /ˈilmastˌointɪlˌaite/ (n)
airconditioner
  laite, jonka lämpöpumppu jäähdyttää ja kuivaa sisäilmaa

ilmaston lämpeneminen /ˈilmaston lˈæmpenˌemɪnen/ (n)
opwarming van de aarde
  ilmastonmuutos, jossa ilmasto lämpenee

ilmastonmuutos /ˈilmastˌonmuːtos/ (n)
klimaatsverandering
  ilmaston muuttuminen; pidemmän aikavälin tilastollinen muutos sääilmiöissä

ilmatiede /ˈilmatˌiede/ (n)
meteorologie
  meteorologia; sääilmiöitä käsittelevä tiede; oppi ilmakehän rakenteesta, koostumuksesta ja ilmiöistä

ilmatila /ˈilmatˌila/ (n)
luchtruim
  valtion maa- tai merialueen yläpuolella sijaitseva ilma-alue

ilmatorjuntatuli /ˈilmatˌorjuntˌatulɪ/ (n)
luchtafweergranaten
  ilmatorjunnan tulitus

ilmatyynyalus /ˈilmatˌyːnyalus/ (n)
hovercraft
  laitteen alle puhalletun ilmatyynyn kannattamana kulkeva kulkuneuvo, (harv.) pintaliitäjä

ilmaus /ˈilmaus/ (n)
uitdrukking
  suullisesti, kirjallisesti, elehtimällä tms. kerrottu jotakin ilmaiseva lausuma tai muu viesti

ilmavoimat /ˈilmavˌoimat/ (n)
luchtmacht
  asevoimien lentotoiminta; asevoimien osa, jonka vastuulla on ilmapuolustus, rynnäköinti ja pommitukset lentokonein

ilme /ˈilme/ (n)
gelaatsuitdrukking, gezicht
  ihmisen kasvoilla näkyvät merkit mielialasta

ilmeisesti /ˈilmeisˌestɪ/ (adv)
blijkbaar
  ilmeisellä tavalla, heti nähtävästi, riidattomasti, epäilyksettä, ei vähäisesti (erit. lakikielessä)
  todennäköisesti, käytännöllisesti katsoen varmuudella, luultavasti

ilmeniitti /ˈilmenˌiːtːɪ/ (n)
ilmeniet
  rauta-titaani-oksidi (FeTiO₃); eräs mineraali, jota esiintyy erityisesti Kuussa

ilmestyä /ˈilmestˌyæ/ (v)
verschijnen
  tulla näkyviin, ilmaantua
uitkomen
  teoksen julkaisusta, tulla julkaistuksi

ilmetä /ˈilmetæ/ (v)
blijken
  tulla ilmi, saada ilmiasunsa

ilmiantaa /ˈilmɪˌantaː/ (v)
aanbrengen
  ilmoittaa viranomaiselle tai vastaavalle vastuulliselle taholle väärintekijä

ilmiö /ˈilmɪø/ (n)
fenomeen, verschijnsel
  aistein havaittava, usein mielenkiintoa herättävä luonnon tai yhteiskunnan tapahtuma tai muu ilmenevä erityisyys, joka toistuu tai on toistettavissa

ilmoittaa /ˈilmoitːaː/ (v)
waarschuwen
  kertoa ilmoitus, tiedotus tai uutinen, antaa tiedoksi

ilmoitus /ˈilmoitus/ (n)
aankondiging, mededeling
  ilmoittamisen toteutus

ilo /ˈilo/ (n)
vreugde
  hyvä mieliala

iloinen /ˈiloinen/ (adj)
blij, vrolijk, verheugd
  hyvällä mielellä oleva, hyvän mielinen, jolla on hyvä mieliala; joka on luonteeltaan ilomielinen, iloluonteinen

iloisuus /ˈiloisuːs/ (n)
blijdschap
  se, että joku on iloinen

iloita /ˈiloita/ (v)
vrolijk zijn
  olla iloinen

ilokaasu /ˈilokˌaːsu/ (n)
lachgas
  typpioksiduuli eli dityppimonoksidi, N₂O, jota on käytetty nukutus- tai puudutusaineena koska se aiheuttaa hilpeän olotilan

ilotalo /ˈilotˌalo/ (n)
bordeel
  bordelli

ilotulitus /ˈilotˌulɪtus/ (n)
vuurwerk
  ilotulitteilla järjestetty näytös, jossa pääosassa ovat näyttävät ja värikkäät räjähdykset ja niiden muodostamat kuviot

ilta /ˈilta/ (n)
avond
  päivän ja yön välinen, auringonlaskun aikoihin sijoittuva vuorokaudenaika

iltapäivä /ˈiltapˌæivæ/ (n)
namiddag, middag
  puolen päivän jälkeen alkava vuorokaudenaika, jota ennen on aamupäivä ja jonka jälkeen tulee ilta

iltatähti /ˈiltatˌæhtɪ/ (n)
avondster
  iltaisin kirkkaana näkyvä Venus

ilves /ˈilves/ (n)
lynx, los
  keskikokoinen kissaeläin (), joka on Euroopan ja Siperian metsien tärkeimpiä petoja

imaami /ˈimaːmɪ/ (n)
imam
  rukouksen johtaja moskeijassa tai moskeijan johtaja

imbesilli /ˈimbesˌillɪ/ (n)
imbeciel
  typerys

imettäjä /ˈimetːˌæjæ/ (n)
min
  (vanha) nainen, jonka tehtävänä on imettää toisten naisten lapsia

imettää /ˈimetːæː/ (v)
borstvoeding geven
  ruokkia vauvaa antamalla hänen imeä rintaa äidinmaidon saamiseksi

imeä /ˈimeæ/ (v)
zuigen
  vetää nestettä suuhunsa suun lihasten voimalla

imitaatio /ˈimɪtˌaːtɪo/ (n)
navolging
  jäljittely; mukaelma, jäljitelmä

immenkalvo /ˈimmeŋkˌalvo/ (n)
maagdenvlies
  rengasmainen ohuesta, venyvästä sidekudoksesta muodostuva poimu emättimen suulla

immuniteetti /ˈimmunɪtˌeːtːɪ/ (n)
immuniteit
  vastustuskyky

immuunivaste /ˈimmuːnɪvˌaste/ (n)
immuunrespons
  immuunireaktio, elimistön tapa reagoida havaitsemaansa antigeeniin

impedanssi /ˈimpedˌanssɪ/ (n)
impedantie
  vaihtovirtapiirin yli vaikuttavan jännitteen amplitudin ja saman piirin läpi kulkevan virran amplitudin suhde

imperfekti /ˈimperfˌektɪ/ (n)
onvoltooid verleden tijd
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka saattaa jatkua

imperialismi /ˈimperˌialˌismɪ/ (n)
imperialisme
  alue- ja talousvaltauksiin pyrkivä suurvaltapolitiikka

implantti /ˈimplantːɪ/ (n)
implantaat
  istute, siirrännäinen

implisiittinen /ˈimplɪsˌiːtːɪnen/ (adj)
impliciet
  johonkin epäsuorasti sisältyvä, jostakin pääteltävissä oleva
  jossa arvoa ei ole ratkaistu yhden muuttujan lausekkeena

impressionismi /ˈimpressˌionˌismɪ/ (n)
impressionisme
  1860-luvulta 1900-luvun alkuun vaikuttanut taidesuuntaus, jossa tavoitteena oli vangita vaikutelma eli impressio tietystä hetkestä jättäen epätarkan sommittelun ja yksityiskohdat toisarvoisiksi

improvisoida /ˈimprovɪsˌoida/ (v)
improviseren
  luoda taidetta sen esityshetkellä ilman valmistautumista tai harjoittelua

impulsiivinen /ˈimpulsˌiːvɪnen/ (adj)
impulsief
  sellainen, joka kokee impulsseja; vilkas, harkitsematon tai arvaamaton

imputaatio /ˈimputˌaːtɪo/ (n)
aantijging
  puuttuvan tiedon paikkaaminen korvikearvolla, siten että estimaatin laatu paranee verrattuna tiedon poisjättämiseen
  syyksilukeminen, hyväksilukeminen
  vastuun tai edun siirto

imuneste /ˈimunˌeste/ (n)
lymfe
  selkärankaisten verisuonistossa virtaavan veren plasman kudosnesteestä siirtyneen osan muodostama imusuonistossa virtaava kellertävä neste

imupaperi /ˈimupˌaperɪ/ (n)
vloeipapier
  nestettä imevä huokoinen paperi laboratoriokäyttöön tms.

imuroida /ˈimurˌoida/ (v)
stofzuigen
  siivota käyttäen imuria

indefiniittipronomini /ˈindefɪnˌiːtːɪprˌonomˌinɪ/ (n)
onbepaald voornaamwoord
  epämääräinen homomini, joka ei viittaa mihinkään tunnettuun tai yksilöityyn asiaan. Perinteisesti ne pronominimaiset sanat, jotka eivät sovi muihin, määräisten pronominien ryhmiin, uusissa kieliopeissa myös kvanttoripronomini. Suomen indefiniittipronomineja ovat esim. joku, muu, kumpikin ja eräs.

indigo /ˈindɪɡo/ (n)
indigo
  kasviperäinen sinisenvioletti väriaine, jota käytetään mm. farkkujen värjäämiseen

indigoara /ˈindɪɡˌoara/ (n)
lears ara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

indikaattori /ˈindɪkˌaːtːorɪ/ (n)
indicator
  aine, jonka väri muuttuu toisen aineen happamuuden tai emäksisyyden mukaan

indikatiivi /ˈindɪkatˌiːvɪ/ (n)
aantonende wijs
  yleisin tapaluokka, jolla ei ole erityistä tunnistetta. Suomen kielessä indikatiivi ilmaisee toiminnan todelliseksi.

indikatiivinen /ˈindɪkatˌiːvɪnen/ (adj)
indicatief
  sellainen, joka liittyy indikatiivitapaluokkaan, indikatiivimuotoinen

indium /ˈindium/ (n)
indium
  eräs alkuaine, tunnus: In

individualismi /ˈindɪvˌidualˌismɪ/ (n)
individualisme
  yksilön vapautta korostava aate; yksilökeskeisyys

indoarjalainen /ˈindoˌarjalˌainen/ (adj)
Indo-Arisch
  indoarjalaisiin kieliin liittyvä

indoeurooppalainen /ˈindoˌeuroːpːalˌainen/ (adj)
Indo-Europees
  (kielitiede) yhteisestä kantakielestä lähtenyt eurooppalais-aasialaiseen kielikuntaan kuuluva, indogermaaninen

indoeurooppalainen /ˈindoˌeuroːpːalˌainen/ (n)
Indo-Europees
  indoeurooppalaisia kieliä puhuva; myös Indonesian malajien ja eurooppalaisten jälkeläiset

indokiinankaija /ˈindokˌiːnaŋkˌaija/ (n)
bloesemkopparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

indonesia /ˈindonˌesɪa/ (n)
Indonesisch
  indonesian kieli, pääasiassa Indonesiassa puhuttava malaijille hyvin läheistä sukua oleva austronesialainen kieli

indonesialainen /ˈindonˌesɪalˌainen/ (adj)
Indonesisch
  Indonesiasta peräisin oleva tai Indonesiaan liittyvä

indonesialainen /ˈindonˌesɪalˌainen/ (n)
Indonesisch
  pysyvästi Indonesiassa asuva henkilö

indri /ˈindrɪ/ (n)
indri
  erityisesti

induktanssi /ˈinduktˌanssɪ/ (n)
inductie
  johtimen kyky vastustaa virran muutosta (tunnus L). SI-järjestelmän mukainen yksikkö on henry (tunnus H).

infiksi /ˈinfɪksɪ/ (n)
tussenvoegsel
  morfeemi, joka sijoitetaan muodostettavan sanan keskelle

infinitiivi /ˈinfɪnɪtˌiːvɪ/ (n)
infinitief
  verbin substantiivinen nominaalimuoto

inflaatio /ˈinflaːtˌio/ (n)
inflatie
  "rahan arvon lasku", tilanne jossa rahavaranto kasvaa suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena nousevat

influenssa /ˈinfluˌenssa/ (n)
griep
  kuumeen nostava epidemioina leviävä virussairaus

informaatio /ˈinformˌaːtɪo/ (n)
informatie
  tietosisältö, vääristymätön tieto; vääristelemätön tiedonanto

infrapuna /ˈinfrapˌuna/ (n)
infrarood
  välittömästi näkvyvän valon punaisen pään ulkopuolella sijaitseva aallonpituusalue

inhimillinen /ˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
menselijk
  ihmisiin liittyvä; ihmiselle tyypillinen tai ihmiseltä odotettava
humaan
  ihmiselle soveltuva, ihmisarvoinen, humaani

inho /ˈinho/ (n)
afschuw
  voimakas vastenmielisyyden tunne

inhota /ˈinhota/ (v)
verafschuwen
  pitää erityisen vastenmielisenä, tuntea inhoa jtak kohtaan

inka-aratti /ˈiŋkaˈaratːɪ/ (n)
zwartkopparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

inkivääri /ˈiŋkɪvˌæːrɪ/ (n)
gember
  eräs maustekasvi (Zingiber officinale)
  sen maavarresta valmistettava mauste

inkivääriolut /ˈiŋkɪvˌæːrɪolut/ (n)
gemberbier
  käymismenetelmällä valmistettu, mutta alkoholiton hiilihapollinen virvoitusjuoma, joka on valmistusmenetelmästä riippuen miedosti tai hyvinkin voimakkaasti inkiväärillä maustettu
  eräs karibialaistyyppinen alkoholijuoma: inkiväärillä maustettu olut

inklinaatio /ˈiŋklɪnˌaːtɪo/ (n)
inclinatie
  kallistuma, kompassin magneettineulan kääntyminen alaspäin napoja lähestyttäessä

inkompetenssi /ˈiŋkompetˌenssɪ/ (n)
incompetentie
  epäpätevyys; asiantuntemattomuus

inkontinenssi /ˈiŋkontɪnˌenssɪ/ (n)
incontinentie
  kykenemättömyys virtsan tai ulosteen pidättämiseen

inkunaabeli /ˈiŋkunˌaːbelɪ/ (n)
incunabel
  ennen vuotta 1501 Euroopassa painettu painate

innostus /ˈinnostus/ (n)
enthousiasme, geestdrift
  into, innokkuus, vimma, kuume, hanakkuus

innovatiivinen /ˈinnovatˌiːvɪnen/ (adj)
innovatief
  uudistuksen tai uudistuksia esittelevä, luova, kekseliäs

insinööri /ˈinsɪnˌøːrɪ/ (n)
ingenieur
  tekniikan parissa suunnittelutehtävissä työskentelevä henkilö; teknisen alan alemman korkeakoulututkinnon, insinööritutkinnon, suorittanut henkilö, joka soveltaa tiedettä

instituutio /ˈinstɪtˌuːtɪo/ (n)
instelling
  oikeudellisiin säädöksiin perustuva poliittisen, sosiaalisen tai uskonnollisen elämän tiettyä muotoa edustava pysyväksi tarkoitettu organisaatio

instrumentaali /ˈinstrumˌentaːlɪ/ (n)
instrumentalis
  monien kielten taivutusmuoto, joka ilmaisee välinettä tai keinoa, jolla tekeminen suoritetaan

instrumentti /ˈinstrumˌentːɪ/ (n)
instrument
  keino, väline

insuliini /ˈinsulˌiːnɪ/ (n)
insuline
  hormoni, joka säätelee sokeriaineenvaihduntaa elimistössä; liittyy diabetekseen

integraali /ˈinteɡrˌaːlɪ/ (n)
integraal
  funktio, jonka derivaatta annettu funktio on

integraalilaskenta /ˈinteɡrˌaːlɪlˌaskenta/ (n)
integraalrekening
  korkeampaan matematiikkaan kuuluva integraalin käsitteeseen perustuva matematiikan osa, joka on kiinteästi sidoksissa differentiaalilaskennan kanssa

integrointi /ˈinteɡrˌointɪ/ (n)
integraalrekening
  se, kun jokin integroidaan, yhdentäminen; integraatio
  se että muodostetaan funktio, jonka derivaatta on annettu funktio

interdikti /ˈinterdˌiktɪ/ (n)
interdict
  katolisen kirkon keskiajalla käyttämä rangaistuskeino, jossa tietyllä alueella kiellettiin kaikki kirkolliset toimitukset, paitsi kaste ja ehtoollinen suurina juhlapyhinä

interjektio /ˈinterjˌektɪo/ (n)
tussenwerpsel
  huudahdussana, sanaluokka huudahduksille ja vastaaville ilmauksille

internet /ˈinternet/ (n)
internet
  käsitteellistynyt, yleisnimen tyyppinen vastine sanalle Internet, globaali useista tietoverkoista koostuva verkko

internoida /ˈinternˌoida/ (v)
interneren
  siirtää turvallisuussyistä eristykseen leirille tai turvasäilöön

intersektionaalisuus /ˈintersˌektɪonˌaːlɪsuːs/ (n)
intersectionaliteit
  se, että lopputulosten tasa-arvon esteenä on yksilön sukupuolen lisäksi muutkin ihmisten väliset erot, esim. yhteiskuntaluokka, ikä ja etninen tausta, joista useampi voi olla samanaikaisesti tietylle yksilölle kasautuneita rasitteita; feminismin ajattelusuuntaus, joka on kehittynyt rasismia ja kapitalismia vastustavasta integrative feminism -ajattelusuuntauksesta ja pohjimmiltaan ajattelusuuntaus, jossa ihmisten välillä tulisi vallita täydellinen tasa-arvo, jota arvioidaan lopputuloksilla

intervalli /ˈintervˌallɪ/ (n)
interval
  kahden sävelkorkeuden väli

intiaani /ˈintɪˌaːnɪ/ (n)
Indiaan
  Amerikan alkuasukas (lukuun ottamatta eskimoita)

intiaanikanootti /ˈintɪˌaːnɪkanˌoːtːɪ/ (n)
kano
  varsinainen kanootti, toinen kanootin päätyypeistä; puoliksi seisovassa asennossa melottava kanootti, jonka mela on yksilapainen

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (adj)
Indiaas
  Intiasta peräisin oleva tai Intiaan liittyvä

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (n)
Indiër
  pysyvästi Intiassa asuva henkilö

intianriippukaija /ˈintɪˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
indische vleermuisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

intohimo /ˈintohˌimo/ (n)
hartstocht
  kiihkeä tunne tai vakaumus; pysyvä, voimakas halu tai sen kohde

intransitiivinen /ˈintransɪtˌiːvɪnen/ (adj)
intransitief
  kohteeton, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin.

intransitiiviverbi /ˈintransɪtˌiːvɪvˌerbɪ/ (n)
onovergankelijk werkwoord
  intransitiivinen verbi, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin

intressi /ˈintressɪ/ (n)
belang
  se mitä haluaa itselleen tai jollekin ryhmälle jostakin asiasta

intuitio /ˈintwɪtˌio/ (n)
intuïtie
  tehtyyn havaintoon perustuva oivallus, välitöntä tietämistä, jossa tieto kohteesta saavutetaan suoraan, eikä perustu havannoijan havaintomaailmaan, päättelyyn eikä kokemukseen, vaistonvarainen tajuaminen

inuktitut /ˈinuktɪtut/ (n)
Inuktitut
  (kielitiede) inuktitutin kieli, polysynteettinen inuittikieli, joka kuuluu eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten haaraan.

ioni /ˈionɪ/ (n)
ion
  sähköisesti varautunut atomi tai atomiryhmä

ionisidos /ˈionˌisɪdos/ (n)
ionische binding
  kemiallinen sidos, jossa vastakkaisesti varautuneet ionit vetävät toisiaan sähköstaattisesti puoleensa

ionosfääri /ˈionˌosfæːrɪ/ (n)
ionosfeer
  planeetan kaasukehän yläosan kerros, jossa kaasukehän molekyylit ovat ionisoituneet tähden säteilyn vaikutuksesta

ioota /ˈioːta/ (n)
jota
  kreikkalaisten aakkosten yhdeksäs kirjain, vastaava symboli Ι tai ι

irakilainen /ˈirakɪlˌainen/ (adj)
Irakees
  Irakista peräisin oleva tai Irakiin liittyvä

irakilainen /ˈirakɪlˌainen/ (n)
Irakees
  pysyvästi Irakissa asuva henkilö

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (adj)
Iraans
  Iranista peräisin oleva tai Iraniin liittyvä

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (n)
Iraniër
  pysyvästi Iranissa asuva henkilö

irianinlurikki /ˈirɪanˌinlurˌikːɪ/ (n)
Josephines lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

irianinviikunakaija /ˈirɪanˌinvɪːkˌunakˌaija/ (n)
Salvadori's vijgpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

iridium /ˈirɪdium/ (n)
iridium
  eräs alkuaine (tunnus Ir)

irlanninsetteri /ˈirlannˌinsetːˌerɪ/ (n)
Ierse setter
  eräs seisoviin lintukoiriin kuuluva rotu tai sen yksilö

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (adj)
Iers
  Irlannista peräisin oleva tai Irlantiin liittyvä

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (n)
Ier, Ierse
  pysyvästi Irlannissa asuva henkilö

irokeesi /ˈirokˌeːsɪ/ (n)
Irokees
  Irokeesiliittoon kuuluvan pohjoisamerikkalaisen kansan jäsen
  irokeesikieli, pohjoisamerikkalaisen alkuperäiskielten ryhmän kieli

ironia /ˈironˌia/ (n)
ironie
  komedian laji, jossa sanoja käytetään päinvastaisen merkityksen ilmaisemiseen; esittää virheet hyvinä ominaisuuksina, arvottoman arvokkaana, moitteet kehuina

ironisesti /ˈironɪsˌestɪ/ (adv)
ironisch
  ironisella tavalla

irrottaa /ˈirrotːaː/ (v)
losmaken
  päästää irti tai irralleen, ottaa erilleen, saattaa erilleen, katkaista

irstailu /ˈirstailu/ (n)
losbandigheid
  epäsiveellinen käytös

irti /ˈirtɪ/ (adv)
los
  erillään toisesta ihmisestä

iskelmä /ˈiskelmæ/ (n)
schlager
  (musiikki) Euroopassa suosittua aikuiseen makuun tehtyä kevyttä laulelma- ja tanssimusiikkia

iskeä /ˈiskeæ/ (v)
raken
  lyödä nyrkillä tai veitsellä
  iskeytyä, syöksyä

iskias /ˈiskɪas/ (n)
ischias
  lonkkahermon ärtyminen

isku /ˈisku/ (n)
klap
  napakka, ponnekas lyönti

iskulause /ˈiskulˌause/ (n)
slagzin
  jonkun yrityksen, yhteisön t. tapahtuman tunnusmerkkinä t. symbolina käytetty lause

iskunvaimennin /ˈiskunvˌaimennɪn/ (n)
schokdemper
  moottoriajoneuvon jousituksen osa, jonka tarkoituksena on vaimentaa korin heilahtelua ja pitää pyörät tiessä kiinni

iskutilavuus /ˈiskutˌilavuːs/ (n)
cilinderinhoud
  tilavuus jonka edestakaisin liikkuva mäntä syrjäyttää kulkiessaan liikkeen ääriasennosta toiseen

islam /ˈislam/ (n)
islam
  Arabian niemimaalta lähtöisin oleva uskonto, joka sai alkunsa 600-luvun alkupuolella profeetta Muhammedin ilmestyksien pohjalta

islamisaatio /ˈislamɪsˌaːtɪo/ (n)
islamisering
  islamisoituminen

islamofobia /ˈislamˌofobˌia/ (n)
islamofobie
  islaminuskoon ja muslimeihin kohdistuvaa pelkoa, vastenmielisyyttä, syrjintää, vihamielisyyttä tai ennakkoluuloisuutta, muslimikammo

islanninhevonen /ˈislannˌinhevonen/ (n)
IJslander
  islantilainen, pieni ja vahva hevosrotu

islanti /ˈislantɪ/ (n)
IJslands
  Islannissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: is). Sanalista

islantilainen /ˈislantɪlˌainen/ (adj)
IJslands
  Islannista peräisin oleva tai Islantiin liittyvä

islantilainen /ˈislantɪlˌainen/ (n)
IJslander
  pysyvästi Islannissa asuva henkilö

iso /ˈiso/ (adj)
groot
  suuri, kookas, mittava

isoafrikankaija /ˈisoˌafrɪkˌaŋkaija/ (n)
kaapse papegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoisä /ˈisoisæ/ (n)
grootvader, opa
  isän tai äidin isä, isänisä tai äidinisä

isokauluskaija /ˈisokˌauluskˌaija/ (n)
grote Alexanderparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isokäenrieska /ˈisokæˌenrieska/ (n)
bosgeelster
  Suomenkin luonnossa esiintyvä käenrieskojen sukuun kuuluva kasvi

isomasto /ˈisomˌasto/ (n)
grote mast
  aluksen pisin masto

isometria /ˈisomˌetrɪa/ (n)
isometrie
  samanmittaisuus

isomorfismi /ˈisomˌorfɪsmɪ/ (n)
isomorfisme
  rakenteen säilyttävä bijektiivinen kuvaus joukolta toiselle

isomorsiusyökkönen /ˈisomˌorsiusˌyøkːønen/ (n)
huismoeder
  eteläisessä Suomessa yleinen kookas yöperhoslaji (Noctua pronuba)

isomustakaija /ˈisomˌustakˌaija/ (n)
grote vasapapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isomäntyaratti /ˈisomˌæntyarˌatːɪ/ (n)
grote araparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isonokkakaija /ˈisonˌokːakˌaija/ (n)
dikbekpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isopyrstöhaukka /ˈisopˌyrstøhˌaukːa/ (n)
Doria's havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isopöllökehrääjä /ˈisopˌølløkˌehræːjæ/ (n)
grote kikkerbek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isorokko /ˈisorˌokːo/ (n)
pokken
  hyvin vaarallinen virusperäinen (Variola) tartuntatauti, joka on saatu hävitettyä rokotuksin

isoruohokaija /ˈisorˌuohokˌaija/ (n)
prachtparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoruokorotta /ˈisorˌuokorˌotːa/ (n)
grote rietrat
  ruokorottien sukuun kuuluva piikkisikamaisten jyrsijöiden laji tai sen yksilö

isosepelkaija /ˈisosepˌelkaija/ (n)
Port-Lincolnparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isotermi /ˈisotˌermɪ/ (n)
isotherm
  lämpökäyrä eli karttaan piirretty käyrä, joka yhdistää ne pisteet, joissa on sama lämpötila

isotooppi /ˈisotˌoːpːɪ/ (n)
isotoop
  atomilaji; alkuaineen atomimassan suhteen erilainen laji; ovat atomeja, joissa on sama määrä protoneja, mutta eri määrä neutroneja

isotöyhtöhaukka /ˈisotˌøyhtøhˌaukːa/ (n)
Jerdons koekoekswouw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoulpukka /ˈisoulpˌukːa/ (n)
gele waoterlelie
  myrkyllinen keltakukkainen vesikasvi, jonka kukat ovat pallomaiset ja leveät lehdet kelluvat pinnalla sen kasvaessa matalahkossa vedessä, ()

isovarvas /ˈisovˌarvas/ (n)
grote teen
  ihmisellä suurin varvas; varpaista se, joka on lähimpänä pariansa, oikean jalan vasemmanpuoleisin ja vasemman jalan oikeanpuoleisin varvas

isoviheraratti /ˈisovˌiherarˌatːɪ/ (n)
pacifische aratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoviirikaija /ˈisovˌiːrɪkˌaija/ (n)
Cassins vlagstaartpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isovuorimesikko /ˈisovˌuorɪmesˌikːo/ (n)
goudwanghoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoäiti /ˈisoˌæitɪ/ (n)
grootmoeder, oma
  isän tai äidin äiti

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (adj)
Israëlisch
  Israelin valtiosta peräisin oleva tai Israeliin liittyvä

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (n)
Israëlisch
  pysyvästi Israelissa asuva henkilö

istua /ˈistua/ (v)
zitten
  olla istuma-asennossa, olla istuallaan

istuinluu /ˈistwɪnluː/ (n)
zitbeen
  alin lantion muodostavista luista (os ischium)

istukka /ˈistukːa/ (n)
moederkoek
  nisäkäsnaaraiden (poislukien nokkaeläimet, pussieläimet) kohdunseinämästä ja sikiön ravitsemuskalvosta muodostuva elin

istunto /ˈistunto/ (n)
sessie
  virallisen elimen kokous
  jonkin palvelun yhteyden ottajalle luotu tilatieto

istuttaa /ˈistutːaː/ (v)
planten
  asettaa kasvin taimia multaan, jotta ne kasvaisivat

istuutua /ˈistuːtˌua/ (v)
zitten
  laskeutua alustalle niin että ruumiin paino tulee takapuolen päälle

isyys /ˈisyːs/ (n)
vaderschap
  se että joku on isä, isän sukulaisuussuhde lapseen

isä /ˈisæ/ (n)
vader, papa, pap
  lapsen siittänyt mies, lapsen biologinen isä
vader, papa
  (kirkko) katolinen miespuolinen seurakunnan pappi

isänisä /ˈisænˌisæ/ (n)
grootvader van vaderszijde
  isoisä isän puolelta, isän isä

isänmaa /ˈisænmaː/ (n)
vaderland
  maa, jossa henkilö on syntynyt tai josta hänen sukunsa on lähtöisin

isänmaallisuus /ˈisænmˌaːllɪsuːs/ (n)
patriottisme
  rakkaus isänmaata kohtaan

isänpäivä /ˈisæmpˌæivæ/ (n)
Vaderdag
  isien kunniaksi marraskuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

isäntä /ˈisæntæ/ (n)
gastheer
  talon tai maatilan miespuolinen omistaja, talonisäntä
gastgever
  kutsujen tai muun tilaisuuden järjestäjä

isänäiti /ˈisænˌæitɪ/ (n)
grootmoeder van vaderszijde
  isoäiti isän puolelta, isän äiti

isäpuoli /ˈisæpˌuolɪ/ (n)
stiefvader
  äidin uusi mies, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut isä

italia /ˈitalˌia/ (n)
Italiaans
  italian kieli, itäromaaninen kieli, jonka alkumuotona pidetään latinaa. Italia on Italiassa puhuttava pääkieli, jota puhutaan lähes koko Italiassa. Sanalista

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (n)
Italiaan, Italiaanse
  pysyvästi Italiassa asuva henkilö

italiansalaatti /ˈitalɪˌansalˌaːtːɪ/ (n)
huzarensalade
  eräs ruokalaji, jossa salaattiainekset on sekoitettu majoneesiin

itiö /ˈitɪø/ (n)
spoor
  aitotumallisten eliöiden mikroskooppisen pieni suvuttomasti muodostunut mikroskooppinen lisääntymis- ja leviämisosanen

itiöpesäke /ˈitɪˌøpesˌæke/ (n)
sporangium
  monien itiökasvien sekovarren yleensä pyöreähkö muodostuma, jossa itiöt valmistuvat

itkeä /ˈitkeæ/ (v)
huilen
  vuodattaa kyyneliä yleensä surun tai liikutuksen vuoksi

itkupilli /ˈitkupˌillɪ/ (n)
aansteller
  henkilö, joka itkee helposti

itse /ˈitse/ (adv)
zelf
  omatoimisesti, henkilökohtaisesti

itse teossa /ˌitse tːˈeossa/ (adv)
op heterdaad
  havaittuna ollessaan parhaillaan tekemässä rikosta tai muuta tuomittavaa tekoa

itseisarvo /ˈitseisˌarvo/ (n)
absolute waarde
  reaaliluvun etäisyys nollasta lukusuoralla, reaalitasossa

itsekeskeinen /ˈitsekˌeskeinen/ (adj)
egocentrisch
  itseensä keskittyvä muiden hyvinvoinnin tai tarpeiden kustannuksella

itsekunnioitus /ˈitsekˌunnɪˌoitus/ (n)
zelfrespect
  ihmisen kunnioitus itseään kohtaan

itseluottamus /ˈitselˌuotːamus/ (n)
zelfvertrouwen
  usko siihen, että suoriutuu tai selviytyy

itsemurha /ˈitsemˌurha/ (n)
zelfmoord, zelfdoding
  tahallinen hengen riistäminen itseltään

itsemurhaaja /ˈitsemˌurhaːja/ (n)
zelfmoordenaar
  itsemurhan tekijä

itsemurhaviesti /ˈitsemˌurhavˌiestɪ/ (n)
zelfmoordbrief
  itsemurhan tehneen tai sitä yrittävän henkilön jättämä viesti

itsenäinen /ˈitsenˌæinen/ (adj)
zelfstandig
  toisista riippumaton

itsenäisyys /ˈitsenˌæisyːs/ (n)
onafhankelijkheid, zelfstandigheid
  ylin valta, suvereniteetti, täydellinen riippumattomuus

itsepalvelu /ˈitsepˌalvelu/ (n)
zelfbediening
  asiakkaan omatoimisuudella korvattu asiakaspalvelu

itsepäinen /ˈitsepˌæinen/ (adj)
halsstarrig, hardnekkig
  omasta tahdostaan, mielipiteestään tms. tiukasti kiinni pitävä

itsetyydytys /ˈitsetˌyːdytys/ (n)
zelfbevrediging
  omien sukupuolielinten hyväilyä ja koskettelua seksuaalisen mielihyvän saamiseksi

itsevaltias /ˈitsevˌaltɪas/ (n)
alleenheerser
  henkilö jolla on rajoittamaton valta; autokraatti

itsevarma /ˈitsevˌarma/ (adj)
zelfverzekerd
  sellainen jolla on itseluottamusta

itu /ˈitu/ (n)
kiemgroente
  kasvin siemenestä tai mukulasta kasvamaan lähtevä varren ja lehtien alku

itä /ˈitæ/ (n)
oosten, oost
  pääilmansuunta pohjoisen ja etelän välissä, pohjoisesta 90 astetta myötäpäivään

itäinen /ˈitæinen/ (adj)
oostelijk
  sellainen, joka sijaitsee idässä, idässä oleva tai idästä tuleva; itäiseen ilmansuuntaan liittyvä.

itämerensuomalainen /ˈitæmerˌensuomalˌainen/ (adj)
Baltisch-Fins
  Itämeren rannoilla asuviin suomalaisugrilaisiin kansoihin liittyvä

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (adj)
Oostenrijks
  Itävallasta peräisin oleva tai Itävaltaan liittyvä

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (n)
Oostenrijker
  pysyvästi Itävallassa asuva henkilö

iäkäs /ˈiækæs/ (adj)
oud
  (ihmisestä) kauan elänyt vanha

jaavanpöllökehrääjä /jˈaːvampˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Javaanse kikkerbek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jaavanriippukaija /jˈaːvanrˌiːpːukˌaija/ (n)
dwergvleermuisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jaettava /jˈaetːˌava/ (n)
deeltal
  jakolaskussa se luku, joka jaetaan toisella luvulla

jaguaari /jˈaɡuˌaːrɪ/ (n)
jaguar
  leopardia muistuttava jykevä kissaeläin ()

jahti /jˈahtɪ/ (n)
jacht
  (merenkulku) alkuaan yksimastoinen pienehkö peräkajuuttainen purjealus, jossa on erityinen masto- ja purjerakenne; nykyisin yleisesti huvipursi tai kilpa-alus, myös moottoroitu

jainalainen /jˈainalˌainen/ (adj)
jaïn
  jainalaisuuteen liittyvä

jainalainen /jˈainalˌainen/ (n)
jaïn
  jainalaisuuden kannattaja

jainalaisuus /jˈainalˌaisuːs/ (n)
Jaïnisme
  Intiasta lähtöisin oleva uskonto, joka painottaa väkivallattomuutta ja kurinalaista elämäntapaa

jakaa /jˈakaː/ (v)
delen, verdelen
  antaa kullekin osuutensa

jakaja /jˈakaja/ (n)
deler
  jakolaskussa se luku, jolla toinen luku jaetaan

jakauma /jˈakauma/ (n)
distributie
  havaintoyksiköiden jakautuminen jollakin asteikolla

jakaus /jˈakaus/ (n)
haarscheiding
  hiuksiin tavallisesti kammalla tehtävä rajalinja, joka jakaa hiukset kahteen eri suuntiin kammattavaan osaan

jakelu /jˈakelu/ (n)
distributie
  erit. tuotteiden, tarvikkeiden, sähkön tms. toimitus käyttäjille tai kuluttajille

jakkara /jˈakːara/ (n)
kruk
  pieni tuoli, jossa ei ole selkänojaa

jakki /jˈakːɪ/ (n)
jak
  aasialainen nautaeläin Bos grunniens, jonka kesyä muotoa hyödynnetään juhtana

jako /jˈako/ (n)
verdeling, delen, deling, scheiding
  jonkin jakaminen tai jakautuminen osiin

jakoavain /jˈakoavain/ (n)
Engelse sleutel, bahco
  liikkuvaleukainen kuusiokantaisten ruuvien ja muttereiden kiertoavain, säädettävä ruuviavain

jakojäännös /jˈakojˌæːnnøs/ (n)
rest
  (matematiikka) kokonaisluvuilla tehdyn jakolaskutoimituksen ylijäämä silloin kun jaettava ei ole jakajalla jaollinen

jakolasku /jˈakolˌasku/ (n)
delen
  kertolaskulla käänteinen laskutoimitus, jossa annettu luku jaetaan yhtä suuriin lukuihin, ositusjako, tai lasketaan kuinka monta kertaa osajoukko sisältyy joukkoon

jakosuodin /jˈakosˌuodɪn/ (n)
scheidingsfilter
  laite, joka jakaa sähköisen signaalin taajuuskaistan osiin, esim. eri kaiutinelementillä toistettavaksi

jakso /jˈakso/ (n)
periode
  kokonaisuuden samanlaisena useita kertoja toistuva osa, jollaisista kokonaisuus sitten muodostuu; myös tapahtumasarjan omalaatuinen aikaisemmasta tai myöhemmästä selkeästi eroava kausi.

jaksollinen järjestelmä /jˈaksollɪnen jˈærjestˌelmæ/ (n)
periodiek systeem
  taulukko tunnetuista alkuaineista ryhmiteltynä niiden järjestysluvun ja elektronirakenteen mukaan

jakuutti /jˈakuːtːɪ/ (n)
Jakoets
  jakuutin kieli, turkkilainen kieli, jota Itä-Siperiassa Sahan tasavallassa asuvat jakuutit puhuvat (kielitunnus: sah)
  Itä-Siperiassa asuvan turkinsukuinen kansan, jakuuttien, jäsen

jalan /jˈalan/ (adv)
te voet
  jalkaisin

jalankulkija /jˈalaŋkˌulkɪja/ (n)
voetganger
  henkilö, joka kulkee liikenteessä jalan; myös polkupyörän taluttaja, rullaluistelija, potkulautailija tai -kelkkailija

jalava /jˈalava/ (n)
iep, olm
  jalavakasveihin (Ulmus) kuuluva lehtipuu, jonka hedelmä on siipipalteinen pähkylä

jalka /jˈalka/ (n)
been
  liikkumiseen käytettävä ruumiinosa tai raaja (kädellisillä alaraaja) kokonaisuudessaan lonkasta varpaisiin
voet, poot
  jalkaterä; (laajemmin) jalkaterän mitta tai koko
  pituusmitta, jonka määritelmä on vaihdellut eri aikoina ja paikoissa, nykyisen kansainvälisen määritelmän mukaan 12 tuumaa eli 0,3048 metriä, tunnus ft

jalkahiki /jˈalkahˌikɪ/ (n)
zweetvoeten
  jalkaterästä erittyvä hiki, jolle on tyypillistä muuta hikeä voimakkaampi paha haju

jalkakäytävä /jˈalkakˌæytævæ/ (n)
stoep, trottoir
  jalankulkijoille kadun varteen varattu kulkuväylä

jalkapallo /jˈalkapˌallo/ (n)
voetbal
  urheilulaji, jossa kaksi 11-henkistä joukkuetta pyrkivät saman pallon saamaan toistensa maaliin useampia kertoja kuin vastustaja
  jalkapallopelin pelivälineenä oleva pallo

jalkapalloilija /jˈalkapˌalloilˌija/ (n)
voetballer, voetbalspeler
  jalkapallon pelaaja, henkilö, joka pelaa jalkapalloa

jalkapohja /jˈalkapˌohja/ (n)
voetzool
  jalkaterän alapuoli

jalkapöytä /jˈalkapˌøytæ/ (n)
wreef
  jalkaterän kaareva yläpuoli, nilkan ja varpaiden välinen alue, eli jalkaterän selkäpuoli

jalkaterä /jˈalkatˌeræ/ (n)
voet
  ihmisen alaraajan alaosa nilkasta kantapäähän ja varpaisiin

jalkaväki /jˈalkavˌækɪ/ (n)
infanterie
  maavoimiin kuuluva aselaji, jonka sotilaat taistelevat yleensä jalkaisin ja käyttävät henkilökohtaista asetta

jalkine /jˈalkɪne/ (n)
schoeisel
  jalkapohjan alle tai tarvittaessa jalkaterän suojaksi jalkaan kiinnitettävä liikkumista helpottava ympäröiviltä olosuhteilta suojaava toistuvaan käyttöön tarkoitettu pukine, jonka sisäpuolelle voidaan tarvittaessa laittaa vaatekappale tai muu pehmuste. Ulkopuolelle voidaan pukea päällysjalkine tai kiinnittää liikkumista helpottavia laitteita.

jalokaasu /jˈalokˌaːsu/ (n)
edelgas
  jokin jaksollisen järjestelmän VIII pääryhmän alkuaineista, jotka normaalioloissa ovat yksiatomisia, kemiallisesti reagoimattomia kaasuja

jalokivi /jˈalokˌivɪ/ (n)
edelsteen
  koruna tai muuna koristeena käytetty, erityisen arvokkaana pidetty läpinäkyvä ja valoa taittava kivi tai kova mineraali

jalometalli /jˈalometˌallɪ/ (n)
edelmetaal
  metallinen alkuaine, jonka atomit eivät luovuta uloimpia elektronejaan helposti ja joka ei reagoi sen vuoksi helposti suolahapon tai sitä heikompien happojen kanssa

jalostaa /jˈalostaː/ (v)
fokken
  risteyttää eläimiä valikoivasti siten että halutut geneettiset ominaisuudet korostuvat

jalostamo /jˈalostˌamo/ (n)
raffinaderij
  teollisuuslaitos jossa jalostetaan jotakin

jalustin /jˈalustɪn/ (n)
stijgbeugel
  satulaan kuuluva teline, jossa pidetään jalkaa ratsastaessa

jamaikanamatsoni /jˈamaikˌanamˌatsonɪ/ (n)
geelsnavelamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jano /jˈano/ (n)
dorst
  yleensä nestevajauksen aiheuttama tarve juoda; se, että janottaa

janoinen /jˈanoinen/ (adj)
dorstig
  sellainen, jolla on jano

jaollinen /jˈaollɪnen/ (adj)
deelbaar
  sellainen, joka voidaan jakaa, kun jakajana on nollasta ja jaettavasta eroava yhtä (1) suurempi tai pienempi kokonaisluku.

japani /jˈapanɪ/ (n)
Japans
  ensisijassa Japanissa puhuttava kieli (kielitunnus: ja)

japanilainen /jˈapanɪlˌainen/ (n)
Japanner
  pysyvästi Japanissa asuva henkilö

japsi /jˈapsɪ/ (n)
Jap
  japanilainen

jarru /jˈarru/ (n)
rem
  liikkeen hidastamiseen ja pysäyttämiseen tai paikalla pysymisen varmentamiseen tarkoitettu laite

jarruneste /jˈarrunˌeste/ (n)
remolie
  autojen jarru- sekä kytkinjärjestelmissä käytettävä hydraulineste, jonka avulla jarrutus aikaansaadaan

jarruttaa /jˈarrutːaː/ (v)
remmen
  vähentää nopeutta, varsinkin painamalla jarrua

jaspis /jˈaspɪs/ (n)
jaspis
  kvartsin laji, joka voi olla punertavaa, ruskeaa, kellertävää, vihreää tai kirjavaa

jatkaa /jˈatkaː/ (v)
doorgaan
  olla lopettamatta jo aikaisemmin alkanutta toimintaa, tehdä edelleen keskeytyksettä tai tauon jälkeen

jatkoaika /jˈatkoˌaika/ (n)
verlenging
  peliajan loppuun lisättävä aika, jos varsinainen peli päättyy tasapeliin

jatkojohto /jˈatkojˌohto/ (n)
verlengsnoer
  pistotulppaan liitettävä sähköjohto, jolla virta voidaan viedä kauempana olevalle sähkölaitteelle

jatkuminen /jˈatkumɪnen/ (n)
hervatting
  jatkua-verbistä muodostettu teonnimi

jatkumo /jˈatkumo/ (n)
continuüm
  yhtenäinen, jatkuva kokonaisuus

jatkuvuus /jˈatkuvuːs/ (n)
continuïteit
  se, että on jatkuva

jauhe /jˈauhe/ (n)
poeder
  pulveri, luonnostaan jauhomainen tai jauhomaiseksi hienonnettu aine

jauheliha /jˈauhelˌiha/ (n)
gehakt
  lihamyllyllä hienonnettu liha, tyypillisesti porsasta tai vasikkaa

jauho /jˈauho/ (n)
bloem, meel
  viljan jyvistä (tai muista siemenistä) jauhamalla saatu hienojakoinen ravinnoksi käytettävä aine

jauhoamatsoni /jˈauhoamˌatsonɪ/ (n)
grote amazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jazz /jˈats/ (n)
jazz
  Yhdysvalloissa syntynyt musiikillinen traditio, johon kuuluu monia toisistaan kauaksi erkaantuneita tyylejä, joissa on tyypillistä on puhallinsoitinten suuri osuus

jemeniläinen /jˈemenɪlˌæinen/ (n)
Jemeniet, Jemenitische
  pysyvästi Jemenissä asuva henkilö

jeni /jˈenɪ/ (n)
yen
  Japanin rahayksikkö, symboli on ¥

jenkki /jˈeŋkːɪ/ (n)
Yankee
  (arkinen) Yhdysvaltain pohjoisvaltioiden asukas

jerrykannu /jˈerrykˌannu/ (n)
jerrycan
  kanisteri polttoaineen tai juomaveden säilytykseen

jesuiitta /jˈesuˌiːtːa/ (n)
jezuïet
  katolilaisen jesuiittajärjestön jäsen

jiddiš /jˈidːɪʃ/ (n)
Jiddisch
  jiddišin kieli, juutalaissaksa, keskiajan Saksassa juutalaisten keskuudessa kehittynyt kieli, jota kirjoitetaan heprealaisilla kirjaimilla, mutta sille on olemassa myös virallinen romanisaatiomuoto, kielitunnus: yi)

jo /jˈo/ (adv)
al, reeds
  nykyhetkeä aiemmin tai siihen mennessä; määrättyä aikaisemmin, hetkeä aikaisemmin tai siihen mennessä; korostaa etenemistä tiettyyn pisteeseen

jodi /jˈodɪ/ (n)
jood, jodium
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki I

jogurtti /jˈoɡurtːɪ/ (n)
yoghurt, joghurt
  maidosta maitohappobakteerien avulla valmistettu kiinteähkö tai nestemäinen hapanmaitotuote

johanneksenleipäpuu /jˈohannˌeksenlˌeipæpuː/ (n)
johannesbroodboom
  mikä tahansa johanneksenleipäpuiden sukuun () kuuluva hernekasvien laji tai sellaisen yksilö

johdanto /jˈohdanto/ (n)
inleiding
  aloitusosio esimerkiksi kirjassa tai elokuvassa

johtaa /jˈohtaː/ (v)
aanvoeren
  olla jonkin yrityksen tai laitoksen johdossa
  olla ensimmäisenä kilpailussa
dirigeren
  saattaa jk aine tai ominaisuus toisen aineen kautta toiseen aineeseen

johtaja /jˈohtaja/ (n)
baas
  henkilö, joka johtaa ryhmää tai yhteisöä

johtajuus /jˈohtajuːs/ (n)
leiderschap
  vallankäyttö sosiaalisessa ryhmässä

johto /jˈohto/ (n)
voorsprong
  johtoasema kilpailussa

joikuara /jˈoikuˌara/ (n)
dwergara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jointti /jˈointːɪ/ (n)
joint
  kannabista sisältävä sätkä, jonka filtteri saattaa olla kierretty pahvinpala

jojo /jˈojo/ (n)
jojo
  eräänlainen narusta nykimällä pyöritettävä leikkikalu

jokapaikansara /jˈokapˌaikansˌara/ (n)
zwarte zegge
  sarojen sukuun kuuluva, soistuneilla niittyrannoilla ja suo- ja luhtaniityillä kasvava sarakasvien laji (), joka on Suomen yleisimpiä saroja, tai sen yksilö

jokeri /jˈokerɪ/ (n)
joker
  narri

joki /jˈokɪ/ (n)
rivier, stroom
  suuri veden muovaama uoma, jossa virtaa vesi

jokiamatsoni /jˈokɪamˌatsonɪ/ (n)
blauwbaardamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jokikaijanen /jˈokɪkˌaijanen/ (n)
zwartwangagapornis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jono /jˈono/ (n)
rij
  peräkkäin järjestyneiden ihmisten tai muiden alkioiden joukko

jooga /jˈoːɡa/ (n)
yoga
  ruumiin hallintaa ja mietiskelyä korostava intialainen filosofinen oppi; myös pelkästään siihen liittyvät asento- ja hengitysharjoitukset

jopa /jˈopa/ (adv)
zelfs
  vieläpä, yksinpä, kerrassaan

jordanialainen /jˈordanˌialˌainen/ (adj)
Jordaans
  Jordaniasta peräisin oleva tai Jordaniaan liittyvä

jordanialainen /jˈordanˌialˌainen/ (n)
Jordaans
  pysyvästi Jordaniassa asuva henkilö

joskus /jˈoskus/ (adv)
soms, somtijds
  satunnaisesti, toisinaan, aika-ajoin, välillä, ajoittain, hetkittäin, silloin tällöin

jouhisorsa /jˈouhɪsˌorsa/ (n)
pijlstaart
  Siro ja pitkänmallinen puolisukeltajasorsa, jota esiintyy koko maassa, vaikka pesiikin harvoin eteläisessä Suomessa.

joukko /jˈoukːo/ (n)
troep
  toisiaan lähellä olevien tai keskenään yhteen kuuluvien yksilöiden tai esineiden ryhmä
verzameling
  matemaattisten olioiden muodostama tarkkaan määritelty yhdistelmä

joukko-oppi /jˈoukːoˈopːɪ/ (n)
verzamelingenleer
  joukkojen ominaisuuksia tutkiva matematiikan osa-alue, johon matematiikka monilta osiltaan perustuu

joukkohauta /jˈoukːohˌauta/ (n)
massagraf
  hauta, jonne on haudattu lukuisia ihmisiä; tavallisesti joko joukkokuoleman tai -murhan uhreja

joukkomurha /jˈoukːomˌurha/ (n)
massamoord
  useamman ihmisen murhaaminen kerralla

joukkorahoitus /jˈoukːorahˌoitus/ (n)
crowdfunding
  tapa tehdä yhteistyötä ja saada huomiota henkilöiden tai organisaatioiden hankkeille, joiden rahoittaminen tapahtuu keskenään verkostoituvien ihmisten avulla, yleensä internetin välityksellä

joukkoraiskaus /jˈoukːorˌaiskaus/ (n)
groepsverkrachting
  raiskaus jossa on monta raiskaajaa

joukkotuhoase /jˈoukːotˌuhoˌase/ (n)
massavernietigingswapen
  suurten ihmisjoukkojen tappamiseen ja vahingoittamiseen suunniteltu ase

joukkotuhonta /jˈoukːotuhˌonta/ (n)
volkerenmoord
  jonkin kansallisen, rodullisen, etnisen tai uskonnollisen ryhmän taikka niihin rinnastettavan kansanryhmän hävittäminen kokonaan tai osittain; yleiskielessä kansanmurha

joukkue /jˈoukːue/ (n)
ploeg
  ryhmä, jossa peli pelataan

joukkuelaji /jˈoukːuˌelajɪ/ (n)
teamsport
  urheilulaji, jossa osallistujat kilpailevat joukkueina

joulu /jˈoulu/ (n)
Kerstmis
  perinteinen juhla, jota on vietetty, kun päivien lyheneminen on päättynyt; kristittyjen juhla, jota vietetään Jeesuksen joulukuuhun määrätyn syntymäpäivän kunniaksi.

jouluaatto /jˈouluˌaːtːo/ (n)
kerstavond
  joulupäivää edeltävä päivä ja ilta, joulukuun 24. päivän ilta

jouluhalko /jˈouluhˌalko/ (n)
joelblok
  keski- ja eteläeurooppalainen perinne, jossa tarkoitukseen erityisesti valittu halko poltettiin alun perin ulkosalla talvipäivänseisauksen kunniaksi, nykyään yleensä tulisijassa joulun kunniaksi; siinä käytettävä halko

joulukalenteri /jˈoulukalˌenterɪ/ (n)
adventskalender
  adventtikalenteri, pahvinen, joulunodotukseen liittyvä kalenteri, jonka luukkujen sisällä on kuvia tai joskus suklaata

joulukortti /jˈoulukˌortːɪ/ (n)
kerstkaart
  jouluisin tervehdykseksi lähetettävä jouluaiheinen postikortti

joulukuu /jˈoulukuː/ (n)
december
  vuoden viimeinen kuukausi, kuukausi marraskuun ja tammikuun välissä

joulukuusi /jˈoulukˌuːsɪ/ (n)
kerstboom
  joulun aikaan tavallisesti sisällä pidettävä monin tavoin koristeltu kuusi, joulupuu

joululahja /jˈoululˌahja/ (n)
kerstcadeau
  jouluna toiselle annettava lahja

joululaulu /jˈoululˌaulu/ (n)
kerstlied
  jouluaiheinen, jouluna laulettava laulu

joulupukki /jˈoulupˌukːɪ/ (n)
Kerstman
  fiktiivinen henkilö, joka tuo jouluisin lapsille lahjoja

joulupäivä /jˈoulupˌæivæ/ (n)
kerstdag
  25. joulukuuta, yleinen kristillinen juhlapäivä Suomessa. Käytetään sanan joulu sijasta erityisesti silloin, kun katsotaan, että joulu voidaan ymmärtää myös jouluaatoksi tai useampipäiväiseksi juhlaksi.

joulutähti /jˈoulutˌæhtɪ/ (n)
kerstster
  myrkyllinen tyräkkilaji (), yleinen joulun ajan koristekasvi, jonka ylälehdet ovat yl. kirkkaanpunaiset

journalismi /jˈournalˌismɪ/ (n)
journalistiek
  tiedotusoppi

jousi /jˈousɪ/ (n)
boog
  lihasvoimalla jännitettävä kaaresta ja jänteestä koostuva ase, jolla ammutaan nuolia tai vasamia, kaaripyssy
strijkstok, boog
  hieman kaareva varsi ja sen rinnalle jännitettyjä jouhia, joilla hangataan kieliä poikkisuuntaan soitettaessa jousisoittimia

jousiammunta /jˈousɪˌammunta/ (n)
boogschieten
  urheilulaji, jossa pyritään ampumaan nuoli jousen avulla maalitauluun

jousiampuja /jˈousɪˌampuja/ (n)
boogschutter
  henkilö, joka harrastaa jousiammuntaa

jousisoitin /jˈousɪsˌoitɪn/ (n)
strijkinstrument
  jousella soitettava soitin

joustava /jˈoustava/ (adj)
flexibel
  sellainen, joka joustaa

joutsen /jˈoutsen/ (n)
zwaan
  mikä tahansa joutsenten sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö, erityisesti laulujoutsen ()

joutsenlaulu /jˈoutsenlˌaulu/ (n)
zwanenzang
  varsinkin taiteilijan viimeinen esiintyminen, julkaisu tms.

juhannussalko /jˈuhannˌussalko/ (n)
meiboom
  Ruotsin, Ahvenanmaan ja Suomen ruotsinkielisten rannikkoseutujen juhannusperinteisiin kuuluva salko joka koristellaan

juhla /jˈuhla/ (n)
feest
  juhlapyhä

juhlapuku /jˈuhlapˌuku/ (n)
avondjapon
  juhlassa tai muussa tärkeässä tilaisuudessa käytettävä muodollinen asu

juhlia /jˈuhlɪa/ (v)
vieren
  viettää juhlaa

jukataninamatsoni /jˈukatˌanɪnamˌatsonɪ/ (n)
geelteugelamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

julistaa /jˈulɪstaː/ (v)
uitspreken
  ilmoittaa julkisesti ja muodollisesti

juliste /jˈulɪste/ (n)
aanplakbiljet, affiche
  seinälle tai muulle näkyvälle paikalle kiinnitettävä suuri paperi, jossa on kuvia, tekstiä tai molempia

julkaista /jˈulkaista/ (v)
publiceren
  kustantaa, toimittaa julkisesti saataville

julkaisu /jˈulkaisu/ (n)
publicatie
  julkaistu kirjallinen tai audiovisuaalinen tuote tai muunlainen teos

julkinen /jˈulkɪnen/ (adj)
publiek, openbaar
  yleisessä tiedossa oleva, tunnettu (asia), avoimesti tapahtuva

julkinen liikenne /jˈulkɪnen lˈiːkenne/ (n)
openbaar vervoer
  henkilöliikennettä, joka hoidetaan kaikkien käytettävissä olevilla liikennevälineillä

julkisivu /jˈulkɪsˌivu/ (n)
façade
  rakennuksen ulkoseinien ulkopinta ja samalla näkyvin osa; erityisesti se rakennuksen etuosaksi ajateltava ulkopinta, kadulle suuntautuva ja näkyvä osa

julkisoikeus /jˈulkɪsˌoikeus/ (n)
publiekrecht
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii julkista valtaa käyttävien toimijoiden (esim. valtion ja kuntien) ja yksityistä valtaa käyttävien toimijoiden (esim. luonnollisten henkilöiden ja yritysten) välisiä oikeussuhteita

julkistus /jˈulkɪstus/ (n)
publicatie
  julkistamisen tai julkaisemisen toteutus, julkiseksi teko

julkisuus /jˈulkɪsuːs/ (n)
publiciteit
  nähtävillä tai muuten yleisessä tietoisuudessa oleminen

julma /jˈulma/ (adj)
wreed
  joka ei välitä toisten kärsimyksistä, tunteeton ja raaka

jumala /jˈumala/ (n)
god, godheid
  johonkin uskontoon liittyvä toiminnan aiheuttaja tai hallitsija, joita joissakin uskonnoissa voi olla useitakin

jumalatar /jˈumalatar/ (n)
godin
  naispuolinen jumala monijumalaisuudessa

jumaluus /jˈumaluːs/ (n)
goddelijkheid
  jumalan olemus; jumalallisuus

juna /jˈuna/ (n)
trein
  raiteilla kulkeva kulkuneuvo, joka yleensä koostuu veturista ja siihen liitetyistä vaunuista

juntti /jˈuntːɪ/ (n)
mafkees
  moukka, sivistymätön ihminen; typerys

juoda /jˈuoda/ (v)
drinken
  ottaa nestettä suuhunsa ja niellä se

juoksija /jˈuoksɪja/ (n)
renner
  henkilö, joka juoksee

juoksuhauta /jˈuoksuhˌauta/ (n)
loopgraaf
  maahan kaivettava ojamainen kuoppa, joka antaa sotilaille suojan suoralta tulelta

juoksuhiekka /jˈuoksuhˌiekːa/ (n)
drijfzand
  vedensekaisen hiekan muodostava löysä, upottava seos

juoksujalkainen /jˈuoksujˌalkainen/ (n)
duizendpoot
  juoksujalkaisten luokkaan () kuuluvia tuhatjalkaisia

juoksutusmaha /jˈuoksutˌusmaha/ (n)
leb, lebmaag
  märehtijöiden neljästä mahasta viimeinen

juolukka /jˈuolukːa/ (n)
rijsbes
  puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

juoma /jˈuoma/ (n)
drank
  juotavaksi tarkoitettu neste, jota usein nautitaan ruoan yhteydessä

juomakelvoton /jˈuomakˌelvoton/ (adj)
ondrinkbaar
  sellainen mitä ei voi juoda tai minkä juominen on erittäin epämieluisaa

juomaraha /jˈuomarˌaha/ (n)
drinkgeld
  ravintolan, hotellin tms. palvelushenkilökunnalle annettu pieni ylimääräinen palkkio; palveluraha

juomavesi /jˈuomavˌesɪ/ (n)
drinkwater
  juotavaksi tarkoitettu terveydelliset vaatimukset täyttävä vesi

juoni /jˈuonɪ/ (n)
complot
  metku, ovela suunnitelma, jonkun puijaamiseksi

juoppo /jˈuopːo/ (n)
dronkaard
  alkoholin suurkuluttaja tai usein juova alkoholisti

juoppokuski /jˈuopːokˌuskɪ/ (n)
bob
  juhlien tai muun sosiaalisen tilaisuuden aikana selvin päin pysyttelevä henkilö, joka kuljettaa autolla päihtyneet juhlijat pois juhlista

juopumus /jˈuopumus/ (n)
dronkenschap
  humalatila

juopunut /jˈuopunut/ (adj)
beschonken
  havaittavasti alkoholin vaikutuksen alainen

juoru /jˈuoru/ (n)
achterklap
  toisen henkilön henkilökohtaisiin asioihin liittyvä huhu

juoruta /jˈuoruta/ (v)
roddelen
  levittää juorua

juosta /jˈuosta/ (v)
lopen, rennen
  liikkua nopeasti jaloillaan

jurtta /jˈurtːa/ (n)
yurt
  telttaa muistuttava ikkunaton rakennelma, jota aasialaiset paimentolaiset käyttävät mukana kuljetettavana asumuksenaan

jutella /jˈutella/ (v)
babbelen
  keskustella, puhua epämuodollisesti jostakin

juttelu /jˈutːelu/ (n)
gebabbel
  jutteleminen

juuri /jˈuːrɪ/ (n)
wortel
  kasvin lehdetön, ravinteita ottava useimmiten maanalainen osa, joka kiinnittyy varteen

juurikas /jˈuːrɪkas/ (n)
beetwortel
  villin rantajuurikkaan viljelty muoto (Beta vulgaris), jonka muunnoksia ovat mm. punajuuri, rehujuurikas ja sokerijuurikas

juurisikuri /jˈuːrɪsˌikurɪ/ (n)
koffiecichorei
  sikurin muunnos (), jonka juuresta tehtyä jauhetta on pula-aikoina yleisesti käytetty kahvin korvikkeena

juusto /jˈuːsto/ (n)
kaas
  maidosta juoksettamisen ja maitohappokäymisen avulla valmistettu kiinteä elintarvike

juustohöylä /jˈuːstohˌøylæ/ (n)
kaasschaaf
  kotitalouskäyttöön tehty höylä, jolla leikataan juustosta ohuita viipaleita

juutalainen /jˈuːtalˌainen/ (n)
Jood, jood
  henkilö, joka kuuluu osin kreikkalaiseen heimoon, jonka geneettisen linjan alku on paikannettu nykyisen Turkin koillisosan alueelle lähelle nykyistä Georgiaa

juutalaisuus /jˈuːtalˌaisuːs/ (n)
jodendom
  juutalaisten alun perin Persiasta saapunut uskonto ja kulttuuri

jyrkkä /jˈyrkːæ/ (adj)
steil
  lähes pystysuora, sellainen jonka kulmakerroin on suuri

jyrkänne /jˈyrkænne/ (n)
klip
  jyrkkä, jopa pystysuora rinne

jyrsijä /jˈyrsɪjæ/ (n)
knaagdier
  Rodentia-lahkoon kuuluva nisäkäs
frezer
  ammattihenkilö, joka käyttää jyrsintä työkoneenaan (kappaleen työstössä)

jyvä /jˈyvæ/ (n)
korrel
  heinäkasvin pähkylämäinen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen

jähmettyä /jˈæhmetːˌyæ/ (v)
verstarren
  jähmetä, muuttua jähmeäksi, kovettua
verstijven
  pysähtyä (täysin), tulla aivan liikkumattomaksi

jäinen /jˈæinen/ (adj)
ijskoud
  jäästä muodostunut, tai tehty, jäässä oleva, jään peittämä, jäänsekainen

jäkki /jˈækːɪ/ (n)
borstelgras
  jäkkien suvun () ainoa laji () tai sen yksilö

jäkälä /jˈækælæ/ (n)
korstmos
  (Lichenes) symbioottinen eliö, joka koostuu sienestä ja mikroskooppisista viherlevistä tai syanobakteereista

jälkeenpäin /jˈælkeːmpæin/ (adv)
erna
  tapahtuman jälkeen

jälkeiset /jˈælkeiset/ (n)
nageboorte
  synnytysvaiheiden jälkeen, jälkeisvaiheessa, äidistä poistuvat sikiökalvot ja istukka

jälkeläinen /jˈælkelˌæinen/ (n)
afstammeling, nakomeling
  suvullisessa lisääntymisessä eliölle syntynyt uusi saman lajin yksilö. Ihmisellä lapsi, tytär tai poika. Muille lajeille on omat nimityksensä, vaikka niitäkin saatetaan kuvaannollisesti sanoa lapsiksi.

jälki /jˈælkɪ/ (n)
spoor
  jonkun tai jonkin kulkemisesta kulkualustaan syntynyt ura tai painauma

jälkiliite /jˈælkɪlˌiːte/ (n)
achtervoegsel, suffix
  sanan vartaloon tai taivutusvartaloon liitetty johto- tai taivutuspääte, suffiksi

jälkiruoka /jˈælkɪrˌuoka/ (n)
dessert, nagerecht
  ruokailun päätteeksi syötävä ja usein makea ruoka

jälleen /jˈælleːn/ (adv)
weer
  taas, uudestaan

jälleenmyyjä /jˈælleːnmˌyːjæ/ (n)
middenstander
  henkilö tai yritys, joka hankkii tukkupakkauksen tai muun suuren erän tavaraa myydäkseen niitä edelleen kappaletavarana

jänis /jˈænɪs/ (n)
haas
  mikä tahansa jäniseläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

jänne /jˈænne/ (n)
pees
  luja sidekudoksesta muodostuva rakenne, joka liittää lihaksen luuhun tai rustoon

jännite /jˈænnɪte/ (n)
spanning
  sähköinen potentiaaliero; eräs sähköinen suure
  tiheä tunnelma

jännitys /jˈænnɪtys/ (n)
spanning
  se, kun jokin (ihminen tai eloton esine) on jännittynyt; jännitystila, jännittäminen

järjestelmä /jˈærjestˌelmæ/ (n)
systeem
  yhteen kuuluvien osien kokonaisuus

järjestelmällinen /jˈærjestˌelmællɪnen/ (adj)
systematisch
  järjestystä noudattava, suunnitelmallisesti toteutettava

järjestys /jˈærjestys/ (n)
orde
  useiden eri asioiden, esineiden tai olentojen kesken vallitseva tila
  (filosofia, matematiikka, logiikka) joukon jäsenten välinen kahden relaation keskinäinen tai kahden kvantiteetin keskinäinen samankaltaisuus

järjestysluku /jˈærjestˌysluku/ (n)
rangtelwoord
  luku, joka ilmaisee järjestyksen; ordinaaliluku

järjestäytynyt rikollisuus /jˈærjestˌæytynyt rˈikollɪsuːs/ (n)
georganiseerde misdaad
  kolmen tai useamman henkilön muodostama rikollisorganisaatio

järjestää /jˈærjestæː/ (v)
ordenen
  laittaa järjestykseen, lajitella
  hoitaa kuntoon

järjestö /jˈærjestø/ (n)
organisatie
  jotakin määrätarkoitusta varten muodostettu henkilöiden tai yhteisöjen yhtymä

järjetön /jˈærjetøn/ (adj)
absurd
  absurdi, sellainen, joka on vailla järkeä; järjenvastainen, älytön

järkeillä /jˈærkeillæ/ (v)
redeneren
  ajatella jotakin järkevästi, käyttää järkeään, päätellä

järkevä /jˈærkevæ/ (adj)
verstandig
  kokemuksellisesti viisas

järki /jˈærkɪ/ (n)
rede
  kyky ajatella rationaalisesti

järvi /jˈærvɪ/ (n)
meer
  lampea suurempi veden täyttämä luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä. Joskus minimikokona pidetään neljää hehtaaria.

järviruoko /jˈærvɪrˌuoko/ (n)
riet
  meren ja järvien rannoilla kasvava monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

jäsen /jˈæsen/ (n)
lid
  (sosiologia) yksittäinen joukkoon kuuluja

jäsenmaksu /jˈæsenmˌaksu/ (n)
bijdrage
  hallinnollisen organisaation, kuten yhdistyksen jäseniltään perimä vuosi- tai liittymismaksu

jäsenvaltio /jˈæsenvˌaltɪo/ (n)
lidstaat
  valtio, joka on jäsenenä jossain organisaatiossa tai liittoumassa

jäsenyys /jˈæsenyːs/ (n)
lidmaatschap
  se, että on jäsen, jäsenenä oleminen

jäte /jˈæte/ (n)
afval
  jostakin toiminnasta syntyvä tarpeeton ja sen tuottajalle hyödyntämiskelvoton aine tai energia

jäteauto /jˈæteˌauto/ (n)
vuilniswagen
  jätteiden keräämiseen ja poiskuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo

jätevesi /jˈætevˌesɪ/ (n)
afvalwater
  käytettynä hylätty, epäpuhtauksia sisältävä vesi

jätevesiviemäri /jˈætevˌesɪvˌiemærɪ/ (n)
riool
  putkisto tai muu reitti, jota pitkin jätevedet kuljetetaan pois

jättiläinen /jˈætːɪlˌæinen/ (n)
reus
  (mytologia) jätti, tarujen yliluonnollisen kookas yleensä suurelta osin ihmisen kaltainen olento

jättiläismäinen /jˈætːɪlˌæismæinen/ (adj)
gigantisch
  jättiläistä muistuttava, sen kokoinen; valtava, suunnaton

jättipotti /jˈætːɪpˌotːɪ/ (n)
jackpot
  arvonnan suuri päävoitto

jättää /jˈætːæː/ (v)
laten
  pistää jokin johonkin lähtien itse pois; antaa olla siinä paikassa jossa se on

jäykkä /jˈæykːæ/ (adj)
onbuigzaam
  ei taipuisa, niin kova ettei taivu

jää /jˈæː/ (n)
ijs
  veden kiinteä olomuoto alle nollan celsius-asteen lämpötiloissa

jäädä /jˈæːdæ/ (v)
blijven
  alkaa pysyä jossakin paikassa

jäähdyttää /jˈæːhdytːæː/ (v)
afkoelen
  alentaa lämpötilaa lämpöenergiaa pois siirtämällä

jäähtyä /jˈæːhtyæ/ (v)
afkoelen
  muuttua kuumasta kylmemmäksi

jääkaappi /jˈæːkaːpːɪ/ (n)
koelkast
  kylmäkoneella jäähdytetty lämpöeristetty kaappi, jossa säilytetään elintarvikkeita ja muuta kylmäsäilytystä tarvitsevaa

jääkausi /jˈæːkausɪ/ (n)
ijstijd
  aikakausi jolloin Maapallon lämpötila laskee ja pohjoiset ja eteläiset alueet peittyvät jääpeitteen alle

jääkiekko /jˈæːkiekːo/ (n)
ijshockey
  jäällä kaukalossa pelattava joukkuepeli, jossa pelivälineenä käytetään pientä, kumista kiekkoa

jääkylmä /jˈæːkylmæ/ (adj)
ijskoud
  jäisen kylmä

jäälokki /jˈæːlokːɪ/ (n)
ivoormeeuw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jäänmurtaja /jˈæːnmurtˌaja/ (n)
ijsbreker
  laiva, joka murtaa jään rikki toisten alusten tieltä

jääpuikko /jˈæːpwɪkːo/ (n)
ijspegel, ijskegel
  katolta tms. valuvasta vedestä jäätynyt muodostuma, jolla tyypillisesti on alaspäin suuntautuva terävä kärki; joskus myös edellisen alapuolelle veden putoamiskohtaan kärki ylöspäin jäätynyt vastaava muodostuma

jäätanssi /jˈæːtanssɪ/ (n)
ijsdansen
  yksi taitoluistelun lajeista

jäätee /jˈæːteː/ (n)
ijsthee
  kylmänä tarjottu tee, jossa on jääpaloja

jäätelö /jˈæːtelø/ (n)
ijsje, ijsco, roomijs
  maito- , kerma- tai kasvisöljypohjainen jäädytetty jälkiruoka

jäätelöauto /jˈæːteløˌauto/ (n)
ijsco-kar
  kylmälaitteilla varustettu pakettiauto, josta myydään jäätelöä kadulla

jäätelökone /jˈæːtelˌøkone/ (n)
ijsmachine
  jäätelön valmistamiseen tarkoitettu kone

jäätikkö /jˈæːtɪkːø/ (n)
gletsjer
  maan napa- ja vuoristoseduilla lumirajan yläpuolella muodostunut ja myös lumirajan alapuolelle siirtynyt monien metrien paksuisen jään kattama laaja jääkenttä ja virta

jäätynyt konflikti /jˈæːtynyt kˈonflɪktɪ/ (n)
bevroren conflict
  konflikti, jolle ei ole löydetty ratkaisua, mutta jonka aiheuttamat asetelmat ovat jääneet voimaan

jäätyä /jˈæːtyæ/ (v)
bevriezen
  muuttua nestemäisestä olomuodosta kiinteäksi aineen jäähtyessä
  palella

jäävuori /jˈæːvuorɪ/ (n)
ijsberg
  jäätiköstä lohjennut meressä kelluva makeavetinen jääkappale

jäävuorisalaatti /jˈæːvuorˌisalˌaːtːɪ/ (n)
ijsbergsla
  elintarvikkeena käytettävä pyöreäkeräinen salaattilajike

jäävätä /jˈæːvætæ/ (v)
onbevoegd verklaren
  jättäytyä ulkopuolelle, koska on jäävi

kaakao /kˈaːkao/ (n)
cacao
  kaakaopuun (Theobroma cacao) kuivatuista ja fermentoiduista siemenistä valmistettu jauhe, jota käytetään mm. suklaan valmistukseen

kaakaopapu /kˈaːkaˌopapu/ (n)
cacaoboon
  kaakaopuun siemen

kaakattaa /kˈaːkatːaː/ (v)
gaggelen
  etenkin kanan tai sorsalinnun ääntelystä

kaakatus /kˈaːkatus/ (n)
gegaggel
  kanojen ja eräiden muiden lintujen tuottama ääni

kaakko /kˈaːkːo/ (n)
zuidoosten, zuidoost
  väli-ilmansuunta idän ja etelän välissä

kaakkuri /kˈaːkːurɪ/ (n)
roodkeelduiker
  eräs Suomessakin pesivä vesilintu ()

kaali /kˈaːlɪ/ (n)
kool
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji (Brassica oleracea), jota viljellään monina eri lajikkeina vihanneksena; erityisesti keräkaali

kaamos /kˈaːmos/ (n)
poolnacht
  aika keskitalvella (joulukuussa) pimeimpään vuodenaikaan, jolloin aurinko ei nouse ollenkaan pohjoiskalotilla, pohjoisen napapiirin pohjoispuolella

kaanon /kˈaːnon/ (n)
canon
  kirjoitukset, jotka jokin yleisesti arvossa pidetty kristillinen toimielin, varsinkin kirkolliskokous, on hyväksynyt Raamattuun kuuluviksi
  melodian toistaminen kaikuna; sama melodia aloitetaan eri aikoihin ja melodiat seuraavat toisiaan tietyn aikavälin etäisyydellä

kaaos /kˈaːos/ (n)
chaos
  epäjärjestys, sekasorto, hajaannus, sekaannus

kaapata /kˈaːpata/ (v)
hijacken
  ryöstää, siepata

kaapeli /kˈaːpelɪ/ (n)
kabel
  eristetty, yleensä monijohtiminen johto

kaappari /kˈaːpːarɪ/ (n)
kaper
  henkilö, jolle hallitsija on antanut kaapparikirjan ryöstää vihollisen aluksia

kaappi /kˈaːpːɪ/ (n)
kast
  tavaroiden säilytykseen tarkoitettu umpinainen ovellinen huonekalu, jossa on yleensä hyllyjä tai orsia, joihin tavarat asetetaan
  isokokoinen henkilö

kaapu /kˈaːpu/ (n)
kleed
  viitta

kaareva /kˈaːreva/ (adj)
gebogen
  ympyrän kaaren sektorin muotoinen

kaari /kˈaːrɪ/ (n)
boog
  ympyrän kaaren osa, yhtenäinen viiva, joka kaartuu

kaarna /kˈaːrna/ (n)
schors
  puun uloin kerros; sen kuori, erit. iäkkään männyn paksu kuori

kaasu /kˈaːsu/ (n)
gas
  korkeissa lämpötiloissa esiintyvä aineen olomuoto, jossa molekyylit ovat niin harvassa, että ne voivat liikkua toistensa ohi ja ne ovat helposti puristettavissa pienempään tilaan

kaasukammio /kˈaːsukˌammɪo/ (n)
gaskamer
  teloituksessa käytettävä huone, jonne suljettu altistetaan tappavalle kaasulle

kaasukello /kˈaːsukˌello/ (n)
gashouder
  suuri kupumainen kaasunpainetta tasaava kaasusäiliö, jota käytettiin mm. kaupunkikaasun varastointiin

kaasukenttä /kˈaːsukˌentːæ/ (n)
gasveld
  alue, jolla esiintyy maakaasua

kaasukuolio /kˈaːsukˌuolɪo/ (n)
koudvuur
  Clostridium perfringens -bakteerin aiheuttama hengenvaarallinen kudostulehdus

kaasunaamari /kˈaːsunˌaːmarɪ/ (n)
gasmasker
  kasvot peittävä suojavaruste, joka suojaa kasvoja ja hengitysteitä saasteilta ja myrkyiltä

kaasuputki /kˈaːsupˌutkɪ/ (n)
gasleiding
  maastossa kulkeva putki, jota käytetään maakaasun kuljettamiseen

kaasutin /kˈaːsutɪn/ (n)
carburator
  polttomoottorin osa, joka säätää polttoaineen ja ilman syöttöä moottorille

kaasuvuoto /kˈaːsuvˌuoto/ (n)
gaslek
  kaasun vuoto säilytysastiasta tai putkistoista

kaataa /kˈaːtaː/ (v)
omstoten
  kumota, laittaa jk pystyssä oleva nurin
gieten
  poistaa ainetta astiasta, säiliöstä tai lavalta
omverwerpen
  poistaa jk vallasta

kaatopaikka /kˈaːtopˌaikːa/ (n)
vuilnisbelt
  alue, jolle varastoidaan jätteitä

kaatua /kˈaːtua/ (v)
vallen
  menettää hallittu tasapaino; mennä ympäri tai kyljelleen; murtua, luhistua; läikkyä astian reunojen yli
vastlopen
  menettää asemansa tai valtansa

kaava /kˈaːva/ (n)
formule
  symbolein ilmaistu matemaattinen sääntö

kabaree /kˈabareː/ (n)
cabaret
  kabaretti, tavallisesti ravintolassa esitettävä sukkeluuksia sisältävä kevyt "juonellinen" viihdeohjelma

kabbala /kˈabːala/ (n)
Kabbala
  (mytologia) juutalaiseen perimätietoon perustuva oppi

kabotaasi /kˈabotˌaːsɪ/ (n)
cabotage#Hollanti
  maan sisäinen kuljetus kulkuneuvolla, joka on rekisteröity toiseen maahan

kadehtia /kˈadehtˌia/ (v)
benijden
  ei suoda jklle jtak hänen saamaansa myönteistä asiaa, olla jklle kateellinen jstak

kadenssi /kˈadenssɪ/ (n)
cadans
  lopuke eli usein määrämuotoinen sarja sointuja tai säveliä musiikkiesityksen, fraasin tai muun kappaleen osan lopussa
  soolokadenssi eli konserton osa, jossa solisti ilman orkesterin säestystä soittaa virtuoosisen näytteen taidoistaan

kadmium /kˈadmium/ (n)
cadmium
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemialliallinen merkki Cd

kadota /kˈadota/ (v)
verdwijnen
  joutua kadoksiin, hävitä

kadottaa /kˈadotːaː/ (v)
kwijtraken
  aiheuttaa jonkin katoaminen, usein tahtomattaan; hukata, hävittää

kafferi /kˈafferɪ/ (n)
kaffer
  kaakkoisafrikkalaisen bantukansan jäsen. Etelä-Afrikassa halventava ilmaus mustasta ihmisestä.

kafkamainen /kˈafkamˌainen/ (adj)
kafkaiaans
  joka tuo mieleen kirjailija Franz Kafkan tuotannon, järjettömiä, hämmentäviä ja uhkaavia tilanteita sisältävä

kaftaani /kˈaftaːnɪ/ (n)
kaftan
  miesten käyttämä puuvillasta tai silkistä valmistettu viittamainen vaate

kahdeksasosanuotti /kˈahdeksˌasosanˌuotːɪ/ (n)
achtste noot
  ¹/₈-nuotti, puolen neljäsosanuotin tai kahden kuudestoistaosanuotin pituinen nuotti

kahdesti /kˈahdestɪ/ (adv)
twee keer
  kaksi kertaa

kahlaamo /kˈahlaːmo/ (n)
voorde
  matalavetinen joenylityspaikka

kahva /kˈahva/ (n)
handvat
  esimerkiksi oven, astian, työkalun tai aseen osa, josta siihen tartutaan kädellä

kahvakuula /kˈahvakˌuːla/ (n)
girya
  kahvallinen, kuntoiluvälineenä käytettävä metallinen kuula

kahvi /kˈahvɪ/ (n)
koffie
  tavallisesti kuumana nautittava juoma, joka on valmistettu uuttamalla veteen kahvipensaan paahdetuista pavuista jauhettua jauhetta
  kahvipensaan (jauhetut) pavut, joista em. juoma valmistetaan

kahvikerho /kˈahvɪkˌerho/ (n)
koffie club
  työpaikan kahvitauolla, harrastuksen parissa, asuinyhteisössä tai vastaavassa yhteydessä yleensä määräajoin järjestettävä vapaamuotoinen kokoontuminen kahvin äärelle, sosiaalista ajanvietettä

kahvikuppi /kˈahvɪkˌupːɪ/ (n)
koffiekop
  astia, yl. korvallinen kuppi, joka on tarkoitettu kahvin tarjoiluun ja kahvista nauttimiseen

kahvila /kˈahvɪla/ (n)
café, koffiehuis
  paikka, josta voi yleensä ostaa paikalla nautittavaksi kahvia, teetä, virvoitusjuomia, leivonnaisia ja pikkulämpimiä

kahvimylly /kˈahvɪmˌylly/ (n)
koffiemolen
  laite, jota käytetään paahdettujen kahvipapujen jauhamiseen

kahvinkeitin /kˈahvɪŋkˌeitɪn/ (n)
koffiezetapparaat
  sähköinen laite, jolla valmistetaan kahvijauheesta juomaa kuumalla vedellä uuttamalla

kahvipannu /kˈahvɪpˌannu/ (n)
koffiekan
  yleensä nokallinen astia, jota käytetään kahvin valmistamiseen, useimmiten liedellä kuumentamalla

kahvipapu /kˈahvɪpˌapu/ (n)
koffieboon
  kahvipensaan siemen, kahvinpapu, joita käytetään kahvijuoman raaka-aineena

kahvitauko /kˈahvɪtˌauko/ (n)
koffiepauze
  työaikaan sisältyvä lyhyt virkistystauko, joka vietetään usein työpaikan kahvihuoneessa

kaihi /kˈaihɪ/ (n)
cataract
  silmäsairaus, harmaakaihi

kaikkialla /kˈaikːɪalla/ (adv)
overal, alom
  joka paikassa

kaikkitietävä /kˈaikːɪtˌietævæ/ (adj)
alwetend
  sellainen, joka tietää kaiken

kaikkivoipa /kˈaikːɪvˌoipa/ (adj)
almachtig
  sellainen, jolla on vaikutusvalta kaikkeen ja kaikkialle

kaiku /kˈaiku/ (n)
echo
  äänen tai sähkömagneettisen säteilyn heijastuma

kaikukoppa /kˈaikukˌopːa/ (n)
klankkast
  kielisoittimen osa, joka vahvistaa kielen värähdellessä äänenvoimakkuutta

kaima /kˈaima/ (n)
naamgenoot
  samanniminen henkilö

kaimaani /kˈaimaːnɪ/ (n)
kaaiman
  krokotiilieläimiin kuuluvan alligaattorien heimon matelija

kainalo /kˈainalo/ (n)
oksel
  alue olkanivelen alla

kainalosauva /kˈainalosˌauva/ (n)
kruk
  kävelemisessä avustava sauva, joka antaa tukea kainalon kohdalle

kaistanleveys /kˈaistanleveys/ (n)
bandbreedte
  ilmaisee sen siirtokaistan leveyden millä määritellyn taajuusvasteen ehdot täyttyvät

kaiutin /kˈaiutɪn/ (n)
luidspreker, box
  hifi-laitteiston laite, joka muuntaa sähköisen äänisignaalin kuuluvaksi ääneksi

kaivaa /kˈaivaː/ (v)
graven, delven
  tehdä alustaan alaspäin syvenevä onkalo siirtäen siitä ainetta syrjään

kaivaja /kˈaivaja/ (n)
graver
  henkilö, joka kaivaa

kaivata /kˈaivata/ (v)
smachten
  tuntea kaipuuta

kaiverrus /kˈaiverrus/ (n)
gravure
  kuvion viiltäminen kovaan pintaan

kaivertaa /kˈaivertaː/ (v)
graveren
  poistaa osia esineen pinnasta siten, että siihen syntyy tekstiä tai kuvio

kaivinkone /kˈaivɪŋkˌone/ (n)
graafmachine
  irtonaisten maalajien irrottamiseen, läjitykseen ja kuormaukseen käytettävä kaivulaittein varustettu työkone

kaivo /kˈaivo/ (n)
put
  vesikaivo, maahan kaivettu tai porattu pystysuuntainen kuilu tai reikä, johon pohjaveden toivotaan kerääntyvän, ja josta vesi pumpataan tai nostetaan ämpärillä

kaivos /kˈaivos/ (n)
mijn, groeve
  hyödyllisten kivennäisten talteenottoa varten tehty avolouhos tai maanalainen kaivos

kaivosmies /kˈaivosmies/ (n)
mijnwerker
  kaivoksen työntekijä

kajakki /kˈajakːɪ/ (n)
kajak
  istuvassa asennossa melottava koskiin ja merialueille soveltuva pieni vesikulkuneuvo, jonka mela on kaksilapainen

kakadu /kˈakadu/ (n)
kaketoe
  töyhtöpäinen papukaijojen heimon alaheimon edustaja, joita tavataan Australiassa

kakapo /kˈakapo/ (n)
kakapo
  pöllöpapukaija, harvinainen ja lähes lentokyvytön lintu ()

kakka /kˈakːa/ (n)
poep
  uloste

kakkonen /kˈakːonen/ (n)
twee
  kahden numero, numero 2; numerolla kaksi merkitty tai järjestetty; toinen kohta jossain luettelossa tai hissin painikkeissa

kakku /kˈakːu/ (n)
taart, cake
  yleensä makea leivonnainen, joka koostuu tavallisesti ainakin vehnäjauhosta, sokerista ja munasta; suomen kielessä lähikielistä poiketen sekä täytekakku että kuivakakku

kakofonia /kˈakofˌonɪa/ (n)
kakofonie
  äänten sekasointu

kaksikielinen /kˈaksɪkˌielɪnen/ (adj)
tweetalig
  sellainen, joka osaa kahta kieltä

kaksikielisyys /kˈaksɪkˌielɪsyːs/ (n)
tweetaligheid
  se, että on kaksikielinen

kaksikko /kˈaksɪkːo/ (n)
dualis
  duaali; kieliopillinen luku, substantiivin tai adjektiivin muoto, jota käytetään, kun puheena olevia asioita on täsmälleen kaksi. Esiintyi sekä uralilaisessa että indoeurooppalaisessa kantakielessä, mutta on kadonnut tai lähes kadonnut useimmista kielistä. Esiintyy kuitenkin vielä sloveniassa, saamessa ja samojedikielissä, rajallisesti austronesialaisissa kielissä ja venäjässä.

kaksinkertainen /kˈaksɪŋkˌertainen/ (adj)
dubbel
  sellainen, joka on kaksi kertaa niin suuri

kaksinkertaisesti /kˈaksɪŋkˌertaisˌestɪ/ (adv)
tweevoudig
  kaksi kertaa yhtä paljon

kaksintaistelu /kˈaksɪntˌaistelu/ (n)
duel
  kahden henkilön välinen kamppailu

kaksisuuntainen mielialahäiriö /kˈaksɪsˌuːntainen mˈielɪˌalahˌæirɪø/ (n)
bipolaire stoornis
  mielialahäiriö, jossa mieliala vaihtelee ja jossa esiintyy manian ohella masennusta eli depressiota; bipolaarinen mielialahäiriö

kaksoisolento /kˈaksoisolˌento/ (n)
dubbelganger
  henkilö tai muu olento, joka muistuttaa toista niin paljon, että sekaantuminen on todennäköistä tai ainakin mahdollista

kaksoispiste /kˈaksoispˌiste/ (n)
dubbelpunt
  välimerkki, jolla on useita kieliopillisia funktioita; sen symboli on [:]

kaksoistähti /kˈaksoistˌæhtɪ/ (n)
dubbelster
  kahden samaa painopistettä kiertävän tähden järjestelmä

kaksonen /kˈaksonen/ (n)
tweeling
  ihminen tai eläin, joka on syntynyt samassa synnytyksessä kuin yksi sisaruksistaan

kaktus /kˈaktus/ (n)
cactus
  kuivuuteen sopeutunut, usein piikikäs mehikasvi (Cactaceae)

kaktusaratti /kˈaktusarˌatːɪ/ (n)
cactusparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kala /kˈala/ (n)
vis
  selkärankainen, kiduksilla hengittävä vesieläin
  kalan liha ruoan raaka-aineena

kalalokki /kˈalalˌokːɪ/ (n)
stormmeeuw
  keskikokoinen, yleinen lokkilaji,

kalanmaksaöljy /kˈalanmˌaksaˌøljy/ (n)
levertraan
  kalan, yleensä turskan maksasta valmistettava ravintolisä, joka sisältää terveydelle hyödyllisiä rasvahappoja

kalanteri /kˈalantˌerɪ/ (n)
kalender
  vähintään kahdesta valssista koostuva paperikoneen osa, jolla muokataan paperin paksuutta, karheutta tai kiiltoa johtamalla paperi pyörivien telojen välitse

kalapuikko /kˈalapwˌikːo/ (n)
visstick
  yl. ruotoineen jauhetusta kalasta valmistettu, puikkomaiseksi muotoiltu ja leivitetty kalavalmiste, joka kypsennetään ennen tarjoilua

kalastaa /kˈalastaː/ (v)
vissen
  pyydystää kalaa, pyytää kalaa

kalastaja /kˈalastˌaja/ (n)
visser
  toimeentulonsa kalastuksesta saava, ammatikseen kalastava henkilö, ammattikalastaja

kalastus /kˈalastus/ (n)
vissen
  kalojen pyytäminen, kalojen narraaminen, kalanpyynti taloudellisena toimintana

kalebassi /kˈalebˌassɪ/ (n)
kalebas
  kalebassipuun tai pullokurpitsan hedelmästä valmistettu talousastia tai muu tarve-esine

kaleidoskooppi /kˈaleidˌoskoːpːɪ/ (n)
caleidoscoop
  pitkittäissuuntaisilla peileillä vuorattu lyhyt putki, jonka läpi katsoessa kuva näkyy erilaisina symmetrisinä yhdistelminä, kun putkea pyörittää

kalenteri /kˈalentˌerɪ/ (n)
kalender
  astronomisiin ilmiöihin perustuva ajanlaskun järjestelmä, joka jakaa ajan säännöllisiin osiin

kalifi /kˈalɪfɪ/ (n)
kalief
  kaikkien muslimien poliittinen johtaja

kalifornialainen /kˈalɪfˌornɪalˌainen/ (adj)
Californisch
  sellainen, joka on Kaliforniasta peräisin tai kotoisin

kalifornium /kˈalɪfˌornium/ (n)
californium
  eräs alkuaine, tunnus Cf

kaliiperi /kˈalɪːpˌerɪ/ (n)
kaliber
  tuliaseen putken tai piipun sisähalkaisija, reiän läpimitta

kalium /kˈalium/ (n)
kalium, potas
  alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

kaljamaha /kˈaljamˌaha/ (n)
bierbuik
  pyöreä, ylipainoisen henkilön vatsa, jollainen aiheutuu esimerkiksi oluen juonnista

kalju /kˈalju/ (adj)
kaal
  sellainen, jolla ei ole hiuksia, hiukseton

kaljunaama-aratti /kˈaljunˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
gierpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljunaamakaija /kˈaljunˌaːmakˌaija/ (n)
borstelkoppapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljunaamamesikko /kˈaljunˌaːmamesˌikːo/ (n)
geelwanghoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljuuna /kˈaljuːna/ (n)
galjoen
  (merenkulku) karakista ja karavelista kehitetty, kookas, monikantinen, puusta tehty purjelaiva

kalkita /kˈalkɪta/ (v)
logen
  lisätä kalkkia maaperään happamuuden vähentämiseksi

kalkkikivi /kˈalkːɪkˌivɪ/ (n)
kalksteen
  kerrostunut kivilaji, jota syntyy kalsiumkarbonaatin saostuessa vedessä

kalkkuna /kˈalkːuna/ (n)
kalkoen
  Meleagris gallopavo: Kalkkunoiden heimon kanalintu , joita on tuotu kotieläimeksi Eurooppaan Pohjois-Amerikasta ja Meksikosta. Koirasta nimitetään kalkkunakukoksi ja naarasta kalkkunakanaksi.
  kumpi vain kalkkunoiden heimon (Meleagris) kahdesta lajista

kalligrafia /kˈallɪɡrˌafɪa/ (n)
kalligrafie
  korutekstaus; kaunokirjoitettu teksti taiteena

kallio /kˈallɪo/ (n)
rots
  kallioperän näkyvä, ei maaperän peittämä osa

kallioaratti /kˈallɪˌoarˌatːɪ/ (n)
Waglers aratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kalliokyyhky /kˈallɪokˌyːhky/ (n)
postduif
  kyyhkylintuihin kuuluva merenrannikoiden kallioilla sekä vuoristoissa elävä lintulaji () tai sen yksilö

kallioperä /kˈallɪˌoperæ/ (n)
fundering
  maapallon kiinteä ”kuori”, joka koostuu eri kivilajeista

kalliopiirros /kˈallɪopˌiːrros/ (n)
petroglief
  kalliomaalaus, esihistoriallinen maagiseksi tulkittu kuva, joita tavataan eri puolilla maapalloa kallioseinämissä

kalliotamaani /kˈallɪˌotamˌaːnɪ/ (n)
Kaapse klipdas, rotsklipdas
  ainoa kalliotamaaneiden sukuun () kuuluva tamaaneiden laji tai sen yksilö

kallis /kˈallɪs/ (adj)
duur
  sellainen, mikä maksaa paljon, hinnakas; rahallisesti arvokas

kallistaa /kˈallɪstaː/ (v)
neigen
  kääntää kallelleen

kallo /kˈallo/ (n)
schedel
  eläimen pään luinen kuori, joka suojaa muun muassa aivoja. Ihmisestä puhuttaessa usein muodossa pääkallo.

kallonkutistaja /kˈalloŋkutˌistaja/ (n)
zielenknijper
  psykiatrista käytetty nimitys

kalmari /kˈalmarɪ/ (n)
inktvis
  mustekalalaji, joka elää Atlantilla

kalmukki /kˈalmukːɪ/ (n)
Kalmuk
  Venäjällä ja Kiinassa puhuttu mongolikieli (kielitunnus: xal)

kalori /kˈalorɪ/ (n)
calorie
  vanha energian yksikkö, jota käytetään lähinnä vain ruoka-aineiden energiasisällön ilmoittamiseen, usein siten että ilmoitetut kalorimäärät ovat itse asiassa kilokaloreita. Kalorin energiamäärä lämmittää gramman vettä 14,5°C:sta 15,5°C:een normaalipaineessa. Tunnus cal.

kalossi /kˈalossɪ/ (n)
galoche
  Matala kuminen päällysjalkine. Miesten sadesään jalkine, joka vedetään ulkokäytössä matalan ulkokengän päälle.

kalpea /kˈalpea/ (adj)
bleek
  vaalea, väritön

kalsium /kˈalsium/ (n)
calcium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine, joka merkki on Ca, esiintyy luonnossa vain yhdisteinä

kalsiumkarbonaatti /kˈalsiumkˌarbonˌaːtːɪ/ (n)
calciumcarbonaat
  hiilihapon kalsiumsuola (CaCO₃). Esiintyy kalsiitti- ja aragoniittimineraaleissa kalkkikivessä ja marmorissa. Käytetään elintavikelisäaineena (E170)

kalsiumoksidi /kˈalsiumˌoksɪdɪ/ (n)
calciumoxide
  kalsiumin ja hapen yhdiste (CaO), valkoista kiteistä jauhetta; syntyy kun kalsiumkarbonaattia kuumennetaan yli 800 °C:een, reagoi veden kanssa synnyttäen kalsiumhydroksidia

kalukukkaro /kˈalukˌukːaro/ (n)
braguette
  eurooppalaisessa muodissa 1400- ja 1500-luvuilla käytetty lieriömäinen tai pussia muistuttava vaatekappale, joka laitetaan miesten housujen haarojen eteen peittämään sukuelimet

kalvinismi /kˈalvɪnˌismɪ/ (n)
calvinisme
  eräs protestanttinen suuntaus (1500-l. alkaen)

kalvo /kˈalvo/ (n)
membraan
  ohut sidekudosmuodostuma tms.

kalvosinnappi /kˈalvosˌinnapːɪ/ (n)
manchetknoop
  paidan kalvosimen sulkeva ommeltu nappi, myös koristeellinen käytön ajaksi kiinnitettävä irtonappi

kamana /kˈamana/ (n)
latei
  oven tai ikkunan yläkarmi tai -lauta

kamarimusiikki /kˈamarˌimusˌiːkːɪ/ (n)
kamermuziek
  pienen yhtyeen esittämää laajamuotoista soitinmusiikkia

kamariorkesteri /kˈamarɪˌorkestˌerɪ/ (n)
kamerorkest
  orkesteri, jossa on vähemmän soittajia kuin täydessä sinfoniaorkesterissa

kambodžalainen /kˈambodʒalˌainen/ (n)
Cambodjaan
  pysyvästi Kambodžassa asuva henkilö

kameleontti /kˈameleˌontːɪ/ (n)
kameleon
  hyönteisiä syövien liskojen heimo, johon kuuluvilla lajeilla on mm. kyky vaihtaa nopeasti ihonväriä

kameli /kˈamelɪ/ (n)
kameel
  kumpi tahansa kamelien sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

kamera /kˈamera/ (n)
fototoestel
  kuvien tallentamiseen tarkoitettu optinen laite

kameruninkaija /kˈamerunˌiŋkaija/ (n)
Niam-Niampapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kamferi /kˈamferɪ/ (n)
kamfer
  orgaaninen, terpeeneihin kuuluva vahamainen, huoneenlämmössä kiinteä, väritön tai valkoinen kiteinen aine

kammata /kˈammata/ (v)
kammen
  käyttää kampaa; selvittää hiusten takkuja vetäen kampaa niiden läpi

kammio /kˈammɪo/ (n)
cel
  pieni huone, koppi

kamomillatee /kˈamomˌillateː/ (n)
kamillethee
  kamomillasaunion kukista haudutettu tee

kampa /kˈampa/ (n)
kam
  yleensä muovista valmistettu esine, jossa on tylppiä piikkejä rivissä tiheästi, käytetään hiusten selvittämiseen takuista

kampaaja /kˈampaːja/ (n)
kapper, kapster
  kampausten tekijä, arkisemmin erityisesti naisten hiusten leikkaaja

kampela /kˈampela/ (n)
bot
  eräs oikeasilmäkampeloihin kuuluva kalalaji tai sen yksilö

kampiakseli /kˈampɪˌakselɪ/ (n)
krukas
  polttomoottorin pääakseli, joka yhdessä kiertokankien kanssa muuttaa mäntien edestakaisen liikkeen pyörintäliikkeeksi, joka välitetään käyttöpyörän kautta vaihteistolle

kampus /kˈampus/ (n)
campus
  alue, jolla korkeakoulun, kuten yliopiston, rakennukset sijaitsevat

kana /kˈana/ (n)
kip, hen
  aitokanojen heimon kesy lintulaji (), jolla on päälaella veltto heltta

kanaali /kˈanaːlɪ/ (n)
kanaal
  (maantiede) kahden merialueen välinen salmi

kanadabalsami /kˈanadabˌalsamɪ/ (n)
Canadabalsem
  palsamipihtan () pihkasta jalostettu tärpätti, joka kuivuessaan pysyy amorfisena ja sen taittokerroin lähellä lasia, ja jota sen vuoksi on käytetty optisten linssien liimaukseen

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (adj)
Canadees
  Kanadasta peräisin oleva tai Kanadaan liittyvä

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (n)
Canadees
  pysyvästi Kanadassa asuva henkilö

kanahaukka /kˈanahˌaukːa/ (n)
havik
  keskikokoinen päiväpetolintu (), joka asuu rauhallisilla metsämailla

kanalintu /kˈanalˌintu/ (n)
stuk pluimvee
  Yleisnimitys lähes maailman kattavan maassa elävän lintulahkon yksilöstä. Kanalinnun koirasta nimitetään yleensä kukoksi.

kananmuna /kˈananmˌuna/ (n)
ei
  kanan munima muna, ruoaksi valmistettu tai ruoan valmistukseen käytettävä elintarvike

kanapee /kˈanapeː/ (n)
canapé
  kahden istuttava sohva
  pieni voileipä, jonka päällä on erilaisia täytteitä

kanarialintu /kˈanarˌialˌintu/ (n)
kanarie
  Kanarian saarilta kotoisin olevan kanarianhempon häkkilintuna pidetty kesymuoto ().

kanava /kˈanava/ (n)
kanaal
  maahan kaivettu ura, jossa virtaa vettä kastelua varten, kastelukanava
  vesireitin täydennykseksi tehty, tavallisesti sulkulaitteilla varustettu vesiliikenneväylä
  tiedonvälityksen väylä
  äänentoiston väylä, medialle tallennettu tai toistettava yksittäinen ääniraita

kanaverkko /kˈanavˌerkːo/ (n)
kippengaas
  ohuesta, taipuisasta rautalangasta tehty galvanisoitu metalliverkko jossa on kuusikulmaiset silmät

kandavunmesikko /kˈandavˌunmesˌikːo/ (n)
Kandavuhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kandela /kˈandela/ (n)
candela
  valon intensiteetin eli valon voimakkuuden eli valovoiman SI-järjestelmän mukainen yksikkö. Tunnus cd.

kaneli /kˈanelɪ/ (n)
kaneel
  leivonnassa ja ruoanlaitossa käytettävä mauste, joka tunnetaan myös rohdosnimellä cortex cinnamoni; valmistetaan kiinankanelin (Cinnamomum cassia) ja muiden läheisten puiden kuoresta

kanelitanko /kˈanelɪtˌaŋko/ (n)
kaneelstok
  kanelin kuivattu kuori myytynä mausteeksi

kangas /kˈaŋŋas/ (n)
stof, doek
  (tekstiili) luonnonkuidusta, keinokuidusta tai niiden sekoitteesta valmistetuista langoista kudottu kaksilankatekniikkaan perustuva tekstiililaatu, littana ja yhtenäinen kudos

kangaspuut /kˈaŋŋaspuːt/ (n)
weefgetouw
  esiteollisella ajalla merkittävä kankaan kutomiseen tarkoitettu käsikäyttöinen laite; nykyään kehittyneissä maissa lähinnä harrastuskäytössä

kangastus /kˈaŋŋastus/ (n)
luchtspiegeling
  ilmakehän kerrosten välisten lämpötilaerojen aiheuttama optinen harha, jonka vuoksi katsojan näkökentässä kohde näyttää sijaitsevan lähempänä, vaikka se sijaitsee oikeasti kauempana

kangasvuokko /kˈaŋŋasvˌuokːo/ (n)
lenteanemoon
  yksi kylmänkukkien sukuun kuuluvista leinikkikasvien lajeista () tai sen yksilö

kaniini /kˈanɪːnɪ/ (n)
konijn
  jänisten heimon nisäkäs (Oryctolagus cuniculus), jolla on kaksi alalajia

kanji /kˈanjɪ/ (n)
kanji
  japanin kielessä käytetty kiinalaisperäinen kirjoitusmerkki

kankea /kˈaŋkea/ (adj)
inflexibel
  jäykkä, taipumaton, vaikea liikuttaa

kannabis /kˈannabɪs/ (n)
hennep
  hamppu ()
  tiettyjen hampun lajikkeiden osa, tai hamppulähtöinen eroteltu päihde, joka sisältää kannabinoideja

kannada /kˈannada/ (n)
Kannada
  (kielitiede) kannadan kieli, Intiassa Karnatakan osavaltiossa puhuttava kieli

kannas /kˈannas/ (n)
landengte
  kahta maa-aluetta yhdistävä kapea maakaistale, jonka molemmin puolin on vesi

kannattaa /kˈannatːaː/ (v)
bijvallen
  olla jonkin asian puolesta

kannettava /kˈannetːˌava/ (adj)
draagbaar
  jota voi tai pitää kantaa

kannus /kˈannus/ (n)
spoor
  ratsastajan kantapäähän kiinnitettävä metallihaarukka, jota käytetään apuna ratsun ohjauksessa

kannustaa /kˈannustaː/ (v)
aanmoedigen
  kehottaa tai yllyttää henkilöä tai ihmisjoukkoa tekemään tai saavuttamaan jotain

kannustinloukku /kˈannustˌinloukːu/ (n)
werkloosheidsval
  tilanne, jossa työn vastaanottaminen tai työtuntien lisääminen heikentäisi henkilön taloudellista toimeentuloa, sillä henkilön saamat tulonsiirrot pienentyisivät; tilanne, jossa ansiotulojen hankkimisella ei ole kannustinvaikutusta ja henkilön ei kannata tehdä ansiotöitä

kanootti /kˈanoːtːɪ/ (n)
kano
  melontaan käytettävä venettä muistuttava pieni joki- ja järvialueiden yleiskulkuneuvo

kansa /kˈansa/ (n)
volk
  ryhmä ihmisiä, joita yhdistää esimerkiksi yhteinen kulttuuri, kieli tai historiallinen tausta

kansainvälinen /kˈansainvˌælɪnen/ (adj)
internationaal
  kansojen välinen, useita kansoja koskeva, myös useiden valtioiden keskinäinen; maailmanlaajuisesti käytetty tai käsitelty

kansainvälinen oikeus /kˈansainvˌælɪnen ˈoikeus/ (n)
volkenrecht
  oikeudenala, joka koskee kansainvälisen oikeuden subjektien toimintaa ja suhteita kansainvälisellä tasolla

kansainvälinen politiikka /kˈansainvˌælɪnem pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
internationale betrekkingen
  akateeminen oppiaine ja tutkimusala, joka jakautuu muun muassa ulkopolitiikan ja diplomatian tutkimukseen, rauhan- ja konfliktin tutkimukseen sekä maailmanlaajuisen talouden ja hallinnan tutkimukseen

kansakunta /kˈansakˌunta/ (n)
natie
  yhteisen historian jakavat ihmiset; etnisesti yhtenäinen kansa, joka on saavuttanut valtiollisen itsenäisyyden

kansalainen /kˈansalˌainen/ (n)
burger, staatsburger
  valtiossa syntyperänsä tai hankkimansa aseman perusteella kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö

kansalaisjärjestö /kˈansalˌaisjærjˌestø/ (n)
niet-gouvernementele organisatie
  valtion elimistä riippumaton järjestö, yhdistys

kansalaisoikeudet /kˈansalˌaisoikˌeudet/ (n)
burgerrechten
  oikeudet, jotka kuuluvat valtion kansalaisille

kansalaissota /kˈansalˌaissota/ (n)
burgeroorlog
  sota saman kansan jäsenten kesken, sisällissota, veljessota

kansalaistottelemattomuus /kˈansalˌaistotːˌelemˌatːomuːs/ (n)
burgerlijke ongehoorzaamheid
  mahdollisesti lainvastaista, mutta laajasti hyväksyttyä toimintaa jotakin määräystä vastaan

kansalaisuus /kˈansalˌaisuːs/ (n)
staatsburgerschap
  ihmisyksilön kuuluminen valtion alaisuuteen täysin oikeuksin ja velvollisuuksin, yleensä syntyperän perusteella tai hakemuksesta ja ehdot täyttäneelle valtion myöntämänä

kansalaisyhteiskunta /kˈansalˌaisyhtˌeiskunta/ (n)
maatschappelijk middenveld
  kaikki vapaaehtoisesti järjestäytynyt inhimillinen toiminta ja instituutiot, jotka eivät kuulu julkiseen sektoriin

kansallinen /kˈansallɪnen/ (adj)
nationaal
  kansalle ominainen ja yhteinen, kansaan kohdistuva; kansalle tunnusmerkillinen, nationalismiin liittyvä

kansallislaulu /kˈansallˌislaulu/ (n)
volkslied
  jonkin valtion virallisena symbolina käytettävä sävelmä tai laulu, joka esitetään joissain virallisissa tilaisuuksissa ja juhlissa

kansallissosialismi /kˈansallˌissosˌialˌismɪ/ (n)
nationaal-socialisme
  Adolf Hitlerin johtaman Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) ideologia, jossa marxilainen yhteiskuntaluokkien välinen luokkataistelu korvattiin sitä käsitteellisesti vastaavalla ihmisrotujen välisellä kamppailulla kansan yhtenäisyyden saavuttamiseksi; siinä missä marxilaiset jakoivat kansan hierarkkisesti ala- ja yläluokkiin, ideologiassa kansat jaettiin hierarkkisesti rotuopiksi nimitetyllä tavalla alempiin ja ylempiin rotuihin, joista ylin oli arjalainen rotu; ideologiassa tunnustettiin yläluokan kyvykkyys ja sen tuoman aseman oikeutus

kansallisuus /kˈansallɪsuːs/ (n)
nationaliteit
  etnisyys, kuuluminen tiettyyn kansaan tai etniseen ryhmään

kansanetymologia /kˈansanˌetymˌoloɡˌia/ (n)
volksetymologie
  kansan keskuudessa levinnyt virheellinen etymologia, joka ei kuitenkaan välttämättä ole suoranaisesti näennäistieteellinen

kansanmurha /kˈansanmˌurha/ (n)
volkerenmoord, genocide
  kokonaisen kansanryhmän järjestelmällinen tuhoaminen, joukkotuhonta

kansanmusiikki /kˈansanmusˌiːkːɪ/ (n)
volksmuziek
  (musiikki) kansanperinteenä kuulomuistin varassa kansan keskuudessa elävä laulaen ja soittaen esitettävä, helposti muuntautuva musiikinlaji; kansan esittämä musiikki

kansantaloudellinen /kˈansantalˌoudellɪnen/ (adj)
economisch
  kansantalouteen liittyvä

kansantanssi /kˈansantˌanssɪ/ (n)
volksdans
  tanssi, jota kansa eli rahvas tanssii tai on yleisesti tanssinut

kansanvalta /kˈansanvˌalta/ (n)
democratie
  demokratia; valtion kansalaisten tai muun julkisyhteisön jäsenten oikeus osallistua asioista päättämiseen joko suoraan tai vaaleilla valittujen edustajien välityksellä

kansanäänestys /kˈansanˌæːnestys/ (n)
referendum
  demokratiassa suora äänestys tietystä poliittisesta asiasta

kansi /kˈansɪ/ (n)
deksel
  astian tai laatikon suljin
kaft
  kirjan päällimmäinen muita vahvempi sivu
dek, scheepsdek
  laivan päällyskate, mikä tahansa sen lattiarakenne tai vastaava kerros

kansio /kˈansɪo/ (n)
bestand
  väline, johon voi kiinnittää papereita ja asiakirjoja kansien väliin, mappi

kansleri /kˈanslerɪ/ (n)
kanselier
  eräiden hallintovirkamiesten nimitys

kanssa /kˈanssa/ (adv)
met
  myös

kanta /kˈanta/ (n)
basis
  esineen tyvi- tai perusosa, kantaosa, kiinnitysosa
  yksi kolmion tai monikulmion sivuista
  joukko, josta voidaan johtaa avaruuden kaikki alkiot. Määritelmä eroaa topologiassa ja lineaarialgebrassa.
  tiettyyn kantalukuun perustuva positiojärjestelmä
  bipolaaritransistorin yksi elektrodi

kanta-asiakas /kˈantaˈasɪakas/ (n)
stamgast
  vakituinen asiakas, vakioasiakas

kantaa /kˈantaː/ (v)
dragen
  (eläimen raskaudesta) olla tiineenä; olla raskaana

kantaatti /kˈantaːtːɪ/ (n)
cantate
  vokaalikamarimusiikin muoto

kantaja /kˈantaja/ (n)
drager
  se, joka kantaa eli kuljettaa
  jonkin taudin tai viruksen saanut henkilö, joka ei välttämättä ole itse sairastunut
aanklager
  se osapuoli riita-, rikos- tai hallintoprosessissa, joka panee asian vireille eli haastaa vastaajan oikeuteen

kantama /kˈantama/ (n)
bereik
  välimatka, jonka verran esine pystyy liikuttamaan toista objektia

kantapää /kˈantapæː/ (n)
hiel
  jalkaterän takaosa

kantasolu /kˈantasˌolu/ (n)
stamcel
  solu, jolla on kyky jakautua loputtomasti, sekä muodostaa erilaisia kudostyyppejä

kanto /kˈanto/ (n)
boomstronk
  tyvestä kaadetun tai kaatuneen puun tynkä, puunkanto

kantoaalto /kˈantoˌaːlto/ (n)
draaggolf
  sähkömagneettinen aalto, esim. radioaalto, jota moduloimalla lisätään siihen tiedon siirtoon tarkoitettua informaatiota

kantoliina /kˈantolˌiːna/ (n)
draagdoek
  lasten kantamiseen tarkoitettu kangas

kantoni /kˈantonɪ/ (n)
kanton
  hallintoalueen nimitys mm. Sveitsissä ja Bosnia-Hertsegovinassa

kantoninkiina /kˈantonˌiŋkɪːna/ (n)
Kantonees
  kiinan merkittävin murre, jota puhutaan Etelä-Kiinassa

kanttiaalto /kˈantːɪˌaːlto/ (n)
blokgolf
  siniaallosta ja sen parittomista kerrannaisista koostuva aalto, jonka aallonharjoihin ja aallonpohjiin muodostuu kantteja, tunnetaan myös sakara-aaltona ja neliöaaltona

kanukka /kˈanukːa/ (n)
kornoelje
  eräitä kasveja (Cornus-suku)

kaoliini /kˈaolˌiːnɪ/ (n)
kaolien
  maalaji kaoliinisavi, vaalea tai harmahtava alumiinisilikaattien heikosti kovettunut savimainen seos, elintarvikelisäaine E559

kaoottinen /kˈaoːtːɪnen/ (adj)
chaotisch
  kaaoksessa oleva
  sellaisesta järjestelmästä, jossa pienikin muutos lähtöarvoissa muuttaa lopputulosta ennustamattomasti

kapaloida /kˈapalˌoida/ (v)
bakeren
  laittaa (lapsi) kapaloihin

kapasitanssi /kˈapasɪtˌanssɪ/ (n)
elektrische capaciteit
  sähkönvaraamiskyky; suure, joka kuvaa sähköstaattiseen systeemin kykyä varastoida sähkövarausta (Q) systeemin osion potentiaalieron (V) suhteen. Yksikkönä faradi

kapasiteetti /kˈapasɪtˌeːtːɪ/ (n)
capaciteit
  kyky, erit. kyky varastoida

kapea /kˈapea/ (adj)
nauw, smal
  leveydeltään vähäinen, lyhyt leveyssuunnassa, pieni vasemmalta oikealle

kapellimestari /kˈapellɪmˌestarɪ/ (n)
dirigent
  henkilö, joka johtaa orkesterin, kuoron ja joidenkin muiden musiikkiryhmien esityksiä sekä mm. valitsee niiden ohjelmistot

kaphollanti /kˈaphollˌantɪ/ (n)
Kaap-Hollands
  Kapmaan alueella nykyisessä Etelä-Afrikassa puhuttu hollannin murre, josta kehittyi afrikaans

kapi /kˈapɪ/ (n)
schurft
  syyhypunkin aiheuttama eläinten ihosairaus

kapina /kˈapɪna/ (n)
opstand, rebellie
  nousu jotakin järjestelmää tai sen johtoa vastaan, joskus aseellinen tai väkivaltainen

kapingamarangi /kˈapɪŋŋˌamarˌaŋŋɪ/ (n)
Kapingamarangi
  (kielitiede) kapingamarangin kieli, austronesialainen kieli, jota puhutaan Mikronesian liittovaltiossa.

kapinlauluhaukka /kˈapɪnlˌauluhˌaukːa/ (n)
zanghavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kapinoida /kˈapɪnˌoida/ (v)
in opstand komen
  nousta kapinaan (jotakuta/jotakin vastaan)

kapitalismi /kˈapɪtalˌismɪ/ (n)
kapitalisme
  talousjärjestelmä, joka perustuu ylijäämään eli tuottoon eli voittoon, joka investoidaan uudelleen entistä suurempien tuottojen saamiseksi; loputtoman pääoman kasautumisen järjestelmä, jossa etusija on pääoman ikuisella kasvulla; käytettyjen panosten ylittävien tuottojen logiikka, joka on vuosituhansien kuluessa kehittynyt viljasadoista ja kotieläinten lisäämisestä, ja muodostaa sivilisaation voitollisen tuotantologiikan, jossa saadaan enemmän jostakin kuin mitä siihen uhrataan panoksia

kapitalisti /kˈapɪtalˌistɪ/ (n)
kapitalist
  kapitalismissa suurpääoman omistaja

kapiteeli /kˈapɪtˌeːlɪ/ (n)
kapiteel
  (arkkitehtuuri) pylvään, pilarin tai pilasterin yläpää

kappa /kˈapːa/ (n)
kappa
  Kreikkalaisten aakkosten kymmenes kirjain. Vastaava symboli Κ tai κ.

kappale /kˈapːale/ (n)
stuk
  yksittäinen esine; lyhenne kpl
  pala, osa kokonaisuudesta
alinea
  tekstissä taitollisesti erotettu pieni kokonaisuus
lichaam
  (geometria) pintojen kolmiulotteisesta avaruudesta erottama alue

kappeli /kˈapːelɪ/ (n)
kapel
  sivukirkko; pieni kirkkorakennus kristillisiä toimituksia varten suunniteltu tila

kapris /kˈaprɪs/ (n)
kappertje
  (mauste) kapriksen avautumaton kukkanuppu säilöttynä

kapteeni /kˈapteːnɪ/ (n)
kapitein
  upseerin sotilasarvo

kapustarinta /kˈapustarˌinta/ (n)
goudplevier
  kahlaajiin kuuluva lintulaji, jota myös tunturikurmitsaksi kutsutaan

kapybara /kˈapybˌara/ (n)
capibara
  mikä tahansa edellisiin kuuluvan kapybarojen suvun () laji tai sellaisen yksilö
waterzwijn, capibara#Hollanti
  edellisiin kuuluva, maailman suurikokoisimpana jyrsijänä tunnettu, laji () tai sen yksilö

kapyysi /kˈapyːsɪ/ (n)
kombuis
  laivan keittiö

karaatti /kˈaraːtːɪ/ (n)
karaat
  jalokivien massan mittayksikkö = 0,200 grammaa
  jalometallien puhtauden yksikkö, 1/24 puhtaasta aineesta

karakalpakki /kˈarakˌalpakːɪ/ (n)
Karakalpaks
  karakalpakkien puhuma turkkilainen kieli, kielitunnus: kaa

karakki /kˈarakːɪ/ (n)
kraak
  1400-luvulla kehitetty kolmi–nelimastoinen purjelaiva, joka tuli tunnetuksi ensimmäisenä valtamerikelpoisena rahtikuljetukseen soveltuvana alustyyppinä

karamelli /kˈaramˌellɪ/ (n)
karamel
  sokeria kuumentamalla saatava vaaleanruskea massa, jota sellaisenaan tai eri tavoin maustettuna ja värjättynä käytetään makeisten valmistukseen

karanteeni /kˈarantˌeːnɪ/ (n)
quarantaine
  pakkoeristys, tyypillisesti vaarallisen tarttuvan taudin leviämisen estämiseksi.

karaoke /kˈaraˌoke/ (n)
karaoke
  viihdemuoto, jossa esitetään yleisölle laulu nauhoitteelta tulevan musiikkitaustan ja tekstin mukaan

karata /kˈarata/ (v)
deserteren
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, paeta

karate /kˈarate/ (n)
karate
  eräs alkuperältään japanilainen itsepuolustus- ja kamppailu-urheilulaji

karavaani /kˈaravˌaːnɪ/ (n)
karavaan
  useilla kameleilla tai kulkuneuvoilla matkustava joukko

karavaaniseralji /kˈaravˌaːnɪserˌaljɪ/ (n)
karavanserai
  tavallisesti valtateiden varsilla sijainnut tienvarsimajatalo, jossa karavaanissa kulkeneet matkalaiset saattoivat levätä ja toipua päivän matkastaan

karboksyylihappo /kˈarboksˌyːlɪhˌapːo/ (n)
carbonzuur
  mikä tahansa orgaaninen happo, jossa on funktionaalisena ryhmänä karboksyyliryhmä (-C(=O)OH)

kardemumma /kˈardemˌumma/ (n)
kardemom
  inkiväärikasvi (), jonka siemeniä käytetään mausteena

kardiologia /kˈardɪˌoloɡˌia/ (n)
cardiologie
  lääketieteen haara, joka käsittelee sydämen ja suurten verisuonien sairauksia

karhe /kˈarhe/ (n)
zwad
  pellolla tai niityllä oleva pitkä kasa heiniä tai viljan korsia

karhu /kˈarhu/ (n)
beer, berin
  Ursus-suvun suurikokoisia petoeläimiä; erityisesti pohjoisessa Euraasiassa yleinen ruskeakarhu (Ursus arctos), kaikkiruokainen metsissä viihtyvä nisäkäs, Euroopan suurin petoeläin

karhukainen /kˈarhukˌainen/ (n)
beerdiertje
  -pääjakson eläin. Karhukaiset ovat pieniä (alle 2:n mm kokoisia) ja jaokkeellisia eläimiä, joita elää lähes kaikkialla maapallolla

karhunvatukka /kˈarhunvatˌukːa/ (n)
braam
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas, joka tuottaa tavallisesti punaisia marjoja ()
  karhunvatukan marja

karibu /kˈarɪbu/ (n)
kariboe
  Pohjois-Amerikan pohjoisosissa elävä peuralaji,

karies /kˈaries/ (n)
cariës
  hammasmätä; hammassairaus, jossa plakin bakteerit, usein hammaskiven suojassa, tuottavat syövyttäviä happamia aineenvaihduntatuotteita, jotka syövyttävät hammaskiillettä ja tämä syöpyminen johtaa hampaan reikiintymiseen

karikatyyri /kˈarɪkatˌyːrɪ/ (n)
karikatuur
  henkilön tai muun kohteen luonteenomaisia piirteitä korostava pilapiirros, irvikuva

karismaattinen /kˈarɪsmˌaːtːɪnen/ (adj)
charismatisch
  sellainen, jolla on karismaa

karitsa /kˈarɪtsa/ (n)
lam
  lampaan poikanen, lampaanvuona

karja /kˈarja/ (n)
vee
  suurehkot lihan- tai maidontuotantoon käytetyt eläimet, erit. nautakarja, tilan hyötyeläimet kokonaisuutena
  ohjailtavissa oleva ihmisjoukko

karjakko /kˈarjakːo/ (n)
melkmeid
  naispuolinen karjanhoitaja

karjala /kˈarjala/ (n)
Karelisch
  karjalan kieli: jokin Itä-Karjalan alueella puhuttavista itämerensuomalaisista kielistä, joita ovat varsinaiskarjala eli kantakarjala (kielitunnus krl) sekä joissakin yhteyksissä tämän murteiksi luokiteltavat aunuksenkarjala eli livvi (kielitunnus olo) ja lyydi (kielitunnus lud)

karju /kˈarju/ (n)
beer
  leikkaamaton koiraspuolinen sika

karkaista /kˈarkaista/ (v)
afschrikken
  jäähdyttää kuuma metalli nopeasti sen kovuuden nostamiseksi

karkausvuosi /kˈarkausvˌuosɪ/ (n)
schrikkeljaar
  vuosi, jossa on 366 päivää

karkea /kˈarkea/ (adj)
ruw
  pinnaltaan epätasainen
bot
  hienostumaton tai raaka

karkottaa /kˈarkotːaː/ (v)
verjagen
  ajaa pois

karmiini /kˈarmɪːnɪ/ (n)
karmijn
  väriaine (E120) jota saadaan kuivatuista ja jauhetuista kokenillikirvoista

karnevaali /kˈarnevˌaːlɪ/ (n)
carnaval
  (kristinusko) katolisissa maissa ennen paaston alkamista vietetty juhla

karpalo /kˈarpalo/ (n)
Amerikaanse veenbes
  isokarpalo (Vaccinium oxycoccos), soilla ja kosteissa maastoissa kasvava, puolukan sukuun kuuluva ikivihreä varpu

karppi /kˈarpːɪ/ (n)
karper
  eräs makeanveden särkikaloihin kuuluva kalalaji () tai sen yksilö

karsastus /kˈarsastus/ (n)
scheelkijken
  näkövika, jossa silmät eivät kykene tarkentumaan samaan kohteeseen

karsinogeeninen /kˈarsɪnoɡˌeːnɪnen/ (adj)
kankerverwekkend
  syövälle altistava

karsinooma /kˈarsɪnˌoːma/ (n)
carcinoom
  epiteelistä peräisin oleva syöpä

karstata /kˈarstata/ (v)
kaarden
  muokata villan karvat samansuuntaisiksi

karsti /kˈarstɪ/ (n)
karst
  karstimaa muodostuma, joka syntyy veden vaikutuksesta liukenevaan maa-ainekseen, esim. kalkkikiveen

kartano /kˈartano/ (n)
landhuis
  iso, vanha maatila, suurtila
  vanhan suurtilan päärakennus tai keskeinen rakennusryhmä

kartelli /kˈartellɪ/ (n)
kartel
  hinnoista keskenään sopiva yritysrypäs

kartio /kˈartɪo/ (n)
kegel
  (geometria) huippua kohti suippeneva muoto tai esine, jonka pohjan suuntainen poikkileikkaus on saman muotoinen joka korkeudella

kartioleikkaus /kˈartɪolˌeikːaus/ (n)
kegelsnede
  käyrä joka syntyy katkaistaessa (kuviteltu) kartio

kartiomainen /kˈartɪomˌainen/ (adj)
conisch
  kartion muotoinen

kartonki /kˈartoŋkɪ/ (n)
karton
  kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 150-350 g/m³; tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat pahveja ja keveämmät papereja

kartta /kˈartːa/ (n)
kaart, landkaart
  mittakaavan mukaisesti pienennetty ja merkeiltään selitetty piirros, jossa esitetään jotain tiettyä maantieteellistä aluetta ja sen keskinäisiä sijainteja

karttaa /kˈartːaː/ (v)
ontwijken
  kiertää, kaihtaa, välttää näkemästä tai tekemästä jotakin

karttapallo /kˈartːapˌallo/ (n)
wereldbol
  taivaankappaleesta, tavallisesti Maasta, pallon muotoisen kappaleen pinnalle tehty kartta, joka tarkimmillaan on pinnanmuodoiltaankin kolmiulotteinen pienoismalli esikuvastaan

karuselli /kˈarusˌellɪ/ (n)
draaimolen, carrousel
  pyörivä huvipuistolaite, jonka kyydissä istutaan esim. eläinten muotoisten istuinten päällä

karva /kˈarva/ (n)
haar
  ihoa peittävä sarveisainemuodostuma.

karvainen /kˈarvainen/ (adj)
behaard
  karvojen peittämä

karvas /kˈarvas/ (adj)
bitter
  kitkerän makuinen, yksi perusmauista, maku joka on monissa alkaloideissa, kuten kofeiini ja kiniini sekä emästen vesiliuoksissa

karvaton /kˈarvaton/ (adj)
glad
  sellainen, jolla ei ole karvoitusta, karvoja, karvapeitteetön, viiksetön ja parraton

karviainen /kˈarvɪˌainen/ (n)
kruisbes
  herukoiden sukuun (Ribes) kuuluva marjapensas

kasakka /kˈasakːa/ (n)
Kozak
  sotilaallisesti järjestäytynyt kansanryhmä Venäjällä ja Ukrainassa

kasari /kˈasarɪ/ (n)
steelpan
  syvä, yleensä pienehkö ja pitkäkahvainen kattila

kasarmi /kˈasarmɪ/ (n)
kazerne
  sotilaiden ja muiden joukkojen vakinaiseen majoitukseen käytettävä asuinrakennus

kasematti /kˈasemˌatːɪ/ (n)
kazemat
  linnassa tai linnoituksessa sijaitseva erillinen, yleensä omalla vahvistetulla muurilla varustettu tähystys- tai ampumapaikka

kasino /kˈasɪno/ (n)
casino
  huvittelupaikka, jossa aktiviteettina ovat uhkapelit

kaskelotti /kˈaskelˌotːɪ/ (n)
potvis
  suurin hammasvalaslaji (Physeter macrocephalus)

kassa /kˈassa/ (n)
kassa
  päivittäiseen rahaliikenteeseen tarkoitetut käteisvarat; liikkeen tai kaupan kassassa aukioloajan olevat varat

kassakaappi /kˈassakˌaːpːɪ/ (n)
kluis
  arvokkaan omaisuuden säilytystä varten suunniteltu lujarakenteinen ja lukollinen kaappi

kassakone /kˈassakˌone/ (n)
kas
  rahojen laskemiseen ja ostosten rekisteröintiin käytettävä kone

kassi /kˈassɪ/ (n)
tas
  esim. kankaasta tai muovista tehtävä esine, jossa pidetään muita esineitä

kastanja /kˈastanja/ (n)
kastanje
  kastanjapuun hedelmä, pähkinä, joita on yleensä kolmittain piikikkäissä hedelmäkehdoissa
  kastanjapuu, kastanjoiden () suvun kasvi

kaste /kˈaste/ (n)
dauw
  aamukaste, yökaste, yön aikana maahan ja kasvien pinnalle tiivistynyt vesi
doop
  kristinuskossa toimitus, jolla henkilö liitetään seurakuntaan

kastella /kˈastella/ (v)
gieten
  tehdä märäksi lisäämällä vettä

kastelukannu /kˈastelukˌannu/ (n)
gieter
  kahvallinen ja yleensä pitkänokkainen astia veden kaatamiseksi huonekasvien ruukkuihin tai puutarhakasveille

kastemalja /kˈastemˌalja/ (n)
doopvont
  eräissä kristillisissä kirkkokunnissa astia, josta otettavaa vettä käytetään valelukasteen suorittamiseen

kastemato /kˈastemˌato/ (n)
aardworm, regenworm, pier
  kasteliero, lieroihin kuuluva nivelmatojen laji

kastepiste /kˈastepˌiste/ (n)
dauwpunt
  se lämpötila, jossa ilmassa kulloinkin oleva vesihöyry riittää tekemään sen täysin kyllästyneeksi niin, että suhteellinen ilmankosteus on 100 prosenttia

kasti /kˈastɪ/ (n)
kaste
  kastilaitoksen ylläpitämä yhteiskuntaluokka erityisesti Intiassa

kastike /kˈastɪke/ (n)
saus
  juokseva tai sakea ruokalajin osa, joka voi sisältää sattumia ja joka antaa ruokaan makua sekä nestemäisenä helpottaa ruoan syömistä

kasuaari /kˈasuˌaːrɪ/ (n)
kasuaris
  kasuaarien suvun () lintu

kasvaa /kˈasvaː/ (v)
groeien, wassen
  tulla kooltaan suuremmaksi tai vanhemmaksi

kasvain /kˈasvain/ (n)
gezwel
  solujen hallitsemattomasta jakautumisesta johtuva hyvän- tai pahanlaatuinen muodostuma

kasvattaa /kˈasvatːaː/ (v)
doen groeien
  viljellä kasveja tai pitää kotieläimiä hyötytarkoituksessa

kasvatus /kˈasvatus/ (n)
opvoeding
  kasvattajan tahalliset ja tahattomat toiminnot, jotka vaikuttavat ihmisyksilön kehittymiseen

kasvi /kˈasvɪ/ (n)
plant
  kasvikuntaan () kuuluva, valon avulla yhteyttämällä itselleen ravintoa tuottava aitotumainen eliö

kasvihuone /kˈasvɪhˌuone/ (n)
kas
  kasvien kasvattamista varten rakennettu läpinäkyvä rakennelma, joka pitää lämpöä tehokkaasti sisällään

kasvihuoneilmiö /kˈasvɪhˌuoneilmˌiø/ (n)
broeikaseffect
  ilmiö, jossa useista eri aallonpituuksista muodostuvan sähkömagneettisen säteilyn tietyt aallonpituusalueet lämmittävät väliainetta (ks. absorptio), esimerkiksi maapallon kaasukehää ja seurauksena planeetan kaasukehän keskilämpötila kohoaa havaintojaksolla

kasvihuonekaasu /kˈasvɪhˌuonekˌaːsu/ (n)
broeikasgas
  kaasu, joka aiheuttaa tai voimistaa kasvihuoneilmiötä

kasvillisuus /kˈasvɪllɪsuːs/ (n)
begroeiing
  alueella esiintyvien kasvien muodostama kokonaisuus

kasvimaa /kˈasvɪmaː/ (n)
groentetuin
  palsta vihannesten tms. kasvatusta varten

kasvinsyöjä /kˈasvɪnsˌyøjæ/ (n)
herbivoor
  eliölaji, joka käyttää ravinnokseen kasveja, toisenvarainen eliö

kasvissyönti /kˈasvɪssˌyøntɪ/ (n)
vegetarisme
  vegetarismi; sellaisen ruokavalion noudattaminen johon ei kuulu liha

kasvitiede /kˈasvɪtˌiede/ (n)
botanie
  botaniikka, fytologia, biologinen tiede, joka tutkii kasveja ja niiden elämää

kasvitieteellinen /kˈasvɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
botanisch
  sellainen, joka liittyy kasvitieteeseen, kasvitieteen alaan kuuluva

kasvitieteellinen puutarha /kˈasvɪtˌieteːllɪnem pˈuːtarha/ (n)
botanische tuin
  puutarha, jossa kasveja viljellään useimmiten tutkimustarkoituksiin tai yleisölle esitettäväksi

kasvitieteilijä /kˈasvɪtˌieteilˌijæ/ (n)
botanicus
  kasvitieteen harjoittaja

kasvot /kˈasvot/ (n)
gezicht, aangezicht
  ihmisen pään etuosa otsasta leukaan

kasvu /kˈasvu/ (n)
groei
  eliön kehittyminen ja suuremmaksi tuleminen ajan myötä
toename
  kasvamisen toteutuma

kataari /kˈataːrɪ/ (n)
Cathaar
  Länsi-Euroopassa vaikuttaneen harhaoppisena tuhotun uskonlahkon jäsen, albigenssi

kataja /kˈataja/ (n)
jeneverbes
  kotikataja (), sypressikasvien heimoon kuuluva havupuu, jonka hedelmä on käpy, katajanmarja

katakombi /kˈatakˌombɪ/ (n)
catacombe
  maanalainen hautakammiokäytävä

katalaani /kˈatalˌaːnɪ/ (n)
Catalaans
  katalaanin kieli (kielitunnus: ca), Kataloniassa Espanjassa puhuttava kieli

katalepsia /kˈatalˌepsɪa/ (n)
catalepsie
  Neurologinen sairaus, joka aiheuttaa lihasten jännitysjäykkyystilan.

katalyytti /kˈatalˌyːtːɪ/ (n)
katalysator
  aine, joka nopeuttaa kemiallista reaktiota tietyssä lämpötilassa, kuitenkaan itse kulumatta reaktiossa

katamaraani /kˈatamarˌaːnɪ/ (n)
catamaran
  laiva tai muu alus, jossa on kaksi runkoa

katapultti /kˈatapˌultːɪ/ (n)
katapult#Hollanti
  piirityskone, jolla voidaan lingota ammuksina käytettäviä esineitä kuten kookkaita kiviä

katarri /kˈatarrɪ/ (n)
catarre
  limakalvon tulehdus

katastrofi /kˈatastrˌofɪ/ (n)
catastrofe
  poikkeuksellisen vakava onnettomuus

katedraali /kˈatedrˌaːlɪ/ (n)
kathedraal
  tuomiokirkko

kateellinen /kˈateːllɪnen/ (adj)
jaloers
  joka on vihainen, pahastunut tms. toisen onnesta

kateenkorva /kˈateːŋkˌorva/ (n)
thymus
  (anatomia) nisäkkään rintaontelossa välikarsinassa sydämen etuyläpuolella sijaitseva parillinen imukudoselin

kategoria /kˈateɡˌorɪa/ (n)
categorie
  luokka, ryhmä

katekeetta /kˈatekˌeːtːa/ (n)
catecheet, catechist
  kristinopin alkeiden opettaja lähetystyössä

katekismus /kˈatekˌismus/ (n)
catechismus
  kodin hengellinen käsikirja, joka kertoo selkeästi mitä kristillinen usko on; ilmaisee suppeasti Raamatun keskeisen sisällön; kristillisen opin tiivistelmä

katekumeeni /kˈatekumˌeːnɪ/ (n)
catechumeen
  katekumenaattiin osallistuva oppilas

katetri /kˈatetrɪ/ (n)
katheter
  ohut putki, joka viedään tiehyttä pitkin elimeen

kateus /kˈateus/ (n)
afgunst
  se, että on kateellinen

kationi /kˈatɪˌonɪ/ (n)
kation
  positiivisesti varautunut ioni, jollainen muodostuu kun on luovutettu elektroneja

katkaista /kˈatkaista/ (v)
hoofden
  laittaa poikki

katkarapu /kˈatkarˌapu/ (n)
garnaal
  kymmenjalkaisten alalahkoon () kuuluvia pieniä, uivia rapuja, jotka ovat tärkeää kalojen ravintoa ja joiden pyrstö on myös suosittu ihmisten ravintona

katkera /kˈatkera/ (adj)
bitter
  (mausta) karvas, kitkerä

katkerokala /kˈatkerˌokala/ (n)
bittervoorn
  (erityisesti) -laji tai sen yksilö

katodi /kˈatodɪ/ (n)
kathode
  sähkökemiallisen parin negatiivinen elektrodi, jossa tapahtuu pelkistyminen

katolilainen /kˈatolɪlˌainen/ (n)
katholiek
  suurimman kristillisen kirkkokunnan, katolisen kirkon, jäsen; katolista oppia noudattava henkilö

katse /kˈatse/ (n)
blik
  silmien suuntaaminen jonnekin, katsominen, katsahdus

katsoa /kˈatsoa/ (v)
kijken
  keskittyä siihen, mitä näkee

katsoja /kˈatsoja/ (n)
kijker
  jotakin katsova henkilö

kattaa /kˈatːaː/ (v)
dekken
  asetella astiat ja ruokailuvälineet pöydälle ruokailua varten
  sisältää, sisältyä, käsittää jonkin
  peittää laajuudellaan
  (maksutalous) peittää kulut
  suojata pysyvästi sateelta, peittää katolla tai muulla vastaavalla
  päällystää, peittää

kattohaikara /kˈatːohˌaikara/ (n)
ooievaar
  (eläintiede) haikaralintuihin kuuluva Suomenlahden eteläpuolella tyypillisesti katoilla pesivä, väritykseltään musta-valkea haikara, jota tavataan satunnaisesti myös Suomessa

kattokruunu /kˈatːokrˌuːnu/ (n)
kroonluchter
  näyttävä sisäkattoon asennettu sähkövalaisin tai historiallisesti kynttelikkö

kattotiili /kˈatːotˌiːlɪ/ (n)
dakpan
  kaarevaprofiilinen, usein betonista valmistettu tiili, joilla katetaan rakennuksen katto

kattotuuletin /kˈatːotˌuːletɪn/ (n)
plafondventilator
  sisäilmaa kierrättävä mekaaninen tuuletin, joka asennetaan huoneen sisäkattoon

katu /kˈatu/ (n)
straat
  taajamassa sijaitseva kulkuväylä, joka koostuu usein ajoradasta ja molemmin puolin sijaitsevista jalkakäytävistä

katua /kˈatua/ (v)
spijt hebben van
  olla pahoillaan jostain tekemästään; toivoa ettei olisi tehnyt jotain

katupora /kˈatupˌora/ (n)
drilboor
  huomattavan äänekäs työkalu, jolla voidaan rikkoa betonia ja asfalttipäällystettä

katuvalo /kˈatuvˌalo/ (n)
straatlicht
  katuvalaistuksen osa

kauan /kˈauan/ (adv)
lang
  pitkän aikaa, pitkään

kauha /kˈauha/ (n)
juslepel
  varrellinen kuppi tai työväline, jolla ammennetaan jauhetta tai nestemäistä ainetta

kauhea /kˈauhea/ (adj)
verschrikkelijk
  kauhua herättävä, hirvittävä, kauhistuttava

kauhistus /kˈauhɪstus/ (n)
gevreesde
  ahdistuksen ja pelon tuntemus

kauhu /kˈauhu/ (n)
verschrikking
  suuri pelon tunne, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa siihen liittyy tuntemuksia jonkin asian tai tilanteen hirveydestä tai karmeudesta
  kauheus

kaukalo /kˈaukalo/ (n)
trog
  pitkänomainen, matalahko astia tai allas

kaukolämpö /kˈaukolˌæmpø/ (n)
warmtenet
  lämmitystekniikka, jossa voimalaitoksessa tai lämpökeskuksessa lämmitetään vettä, johdetaan se kiinteistöjen lämmönjakokeskukseen ja sen jälkeen taas voimalaitokseen tai lämpökeskukseen takaisin

kaukoputki /kˈaukopˌutkɪ/ (n)
telescoop
  optinen laite, joka tuottaa silmälle lähikuvan kauempana olevasta kohteesta

kaukosäädin /kˈaukosˌæːdɪn/ (n)
afstandbediening
  laite, jolla voidaan ohjata toista laitetta etäältä

kaula /kˈaula/ (n)
nek, hals
  ruumiinosa pään ja vartalon välillä

kaulakoru /kˈaulakˌoru/ (n)
halsband
  kaulan ympärillä pidettävä koru, jossa saattaa olla osana kaulaketju

kaulus /kˈaulus/ (n)
boord
  kaulaa ympäröivä vaatekappale tai vaatekappaleen osa

kaulushaikara /kˈaulushˌaikara/ (n)
roerdomp
  toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista (Botaurus stellaris)

kauluspaita /kˈauluspˌaita/ (n)
overhemd
  Ylävartalon päälle puettava miesten vaate, päällyspaita, jossa on kaulus, hihat, kalvosimet ja etuosassa napitus kauluksesta helmaan asti.

kauneus /kˈauneus/ (n)
schoonheid
  ihmisen havaintomaailmaan liittyvä myönteiseksi ja mielihyvää tuottavaksi koettu käsite, jonka sisältö ja kriteerit vaihtelevat ajan ja yhteiskunnan virtausten ja ihmisen sisäistämien näkemysten ja arvojen mukaisesti; aihetta tutkii filosofian osa-alue estetiikka

kauneuskilpailu /kˈauneuskˌilpailu/ (n)
schoonheidswedstrijd
  kilpailu, jossa valitaan voittajaksi osallistujista kaunein; voi sisältää myös ulkonäköön liittymättömiä osioita

kaunis /kˈaunɪs/ (adj)
mooi, schoon
  havaitsijalleen esteettistä tai moraalista mielihyvää tuottava. Esteettisesti kauniiksi voidaan kutsua näkyä, ajatusta tai kuultua ääntä; moraalisesti kauniiksi ajatusta tai tekoa.
mooi
  sateeton, pilvetön

kaunoamatsoni /kˈaunoamˌatsonɪ/ (n)
geelbuikamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaunokirjoitus /kˈaunokˌirjoitus/ (n)
cursief
  käsin kirjoitettava kirjoitustyyli, jossa silmukoita jms. sisältävät kirjaimet yleensä sidotaan toisiinsa; käsialakirjoitus

kaunoruohokaija /kˈaunorˌuohokˌaija/ (n)
turkooisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaunoviikunakaija /kˈaunovˌiːkunakˌaija/ (n)
Desmarests vijgpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaupallinen /kˈaupallɪnen/ (adj)
commercieel
  sellainen, jolla on kaupankäyntiin liittyvä luonne, myyntiä edistävä merkitys

kaupankäynti /kˈaupaŋkˌæyntɪ/ (n)
handel
  hyödykkeen tai palvelun vaihtamista toiseen hyödykkeeseen, palveluun tai rahaan

kauppa /kˈaupːa/ (n)
winkel
  yritys, jonka tiloissa myydään tavaroita

kauppakamari /kˈaupːakˌamarɪ/ (n)
Kamer van Koophandel
  elinkeinoelämän edunvalvojajärjestöjä, jotka edistävät yritystoimintaa ja talouden vapautta

kauppala /kˈaupːala/ (n)
burcht
  Suomessa ja Ruotsissa eräs kuntamuoto: pikkukaupunki, jolla ei kuitenkaan ollut täysiä kaupunkien oikeuksia eikä velvollisuuksia

kauppalaiva /kˈaupːalˌaiva/ (n)
koopvaardijschip
  kauppamerenkulun käytössä oleva laiva

kauppapaikka /kˈaupːapˌaikːa/ (n)
handelsplaats
  paikka jossa myyjät ja ostajat kohtaavat

kauppapuutarha /kˈaupːapˌuːtarha/ (n)
tuinderij
  puutarha, joka tuottaa kasveja ammattimaisesti kaupallisiin tarkoituksiin. Suomessa kauppapuutarhoilla on yleensä kasvihuoneita.

kauppatavara /kˈaupːatˌavara/ (n)
koopwaar
  säädetyllä tavalla yleisesti kaupan pidettävä artikkeli, jonka kauppanimike tavallisesti kuuluu kansainvälisen kaupan nimistöön. Kaupan kohteena oleva tavara tai hyödyke.

kauppias /kˈaupːɪas/ (n)
koopman
  kaupan tai liikkeen omistaja

kaupunginosa /kˈaupuŋŋˌinosa/ (n)
wijk, stadsdeel
  kaupungin nimetty osa-alue

kaupungintalo /kˈaupuŋŋˌintalo/ (n)
gemeentehuis
  julkinen rakennus, jossa kaupunginhallitus kokoontuu

kaupunki /kˈaupuŋkɪ/ (n)
stad
  sivilisaation muodostama taajama, joka ylittää paikallisesti ympäristön kantokyvyn ja edellyttää resurssien tuontia kulutettaviksi laajemmalta sen olemassaolon edellytyksenä olevalta alueelta

kaupunkikaasu /kˈaupuŋkɪkˌaːsu/ (n)
lichtgas
  pääasiassa kivihiileen liittyvän koksin valmistuksen sivutuotteena syntyvä vedyn, hiilimonoksidin ja metaanin seos, jota käytettiin kaasuvalaistukseen 1800-luvulla ja talouskaasuna

kaupunkivaltio /kˈaupuŋkɪvˌaltɪo/ (n)
stadstaat
  pienikokoinen valtio, joka muodostuu yhdestä kaupungista

kaura /kˈaura/ (n)
haver
  erityisesti peltokaura ()
  näiden ravinnoksi käytettävät siemenet

kaurapuuro /kˈaurapˌuːro/ (n)
havermout
  kauraryyneistä tai suurimoista keitetty puuro

kaurisantilooppi /kˈaurɪsˌantɪlˌoːpːɪ/ (n)
reebokantilope
  (eläintiede) Afrikassa elävä antilooppilaji

kausi /kˈausɪ/ (n)
seizoen
  urheilun tms. vuoden aikana käytävät kilpailut tai ottelut

kavallus /kˈavallus/ (n)
verduistering
  (omaisuusrikos) anastusrikoksen muoto, jossa henkilö anastaa hänen haltuunsa uskottuja varoja

kaveri /kˈaverɪ/ (n)
kameraad
  ystävä, toveri

kaviaari /kˈavɪˌaːrɪ/ (n)
kaviaar
  kevyesti suolattu sammen mäti

kavio /kˈavɪo/ (n)
hoef
  kavioeläinten varpaan kärkeä tupen tavoin ympäröivä paksuseinäinen sarveiskynsi

kazakki /kˈatsakːɪ/ (n)
Kazachs
  kazakin kieli (kielitunnus: kaz, kk), pääasiassa Kazakstanissa puhuttava turkkilainen kieli, jota kazakit puhuvat.
  turkkilais-tataarilaisen, pääasiassa Kazakstanissa (mutta myös Venäjällä ja Kiinassa) elävän kansan jäsen

kašmiri /kˈaʃmɪrɪ/ (n)
Kasjmiri
  Intiassa ja Pakistanissa puhuttava indoarjalainen kieli (kielitunnus: kas)

kašubi /kˈaʃubɪ/ (n)
Kasjoebisch
  kašubin kieli, Puolassa asuvan kašubien etnisen ryhmän äidinkielenään puhuma länsi-slaavilainen kieli, (kielitunnus: csb)

kehittyä /kˈehɪtːˌyæ/ (v)
zich ontwikkelen
  muuttua vähittäisten muutosten kautta

kehittää /kˈehɪtːæː/ (v)
ontwikkelen
  muokata paremmaksi, parantaa
  käsitellä kuvaksia niin, että niihin syntynyt näkymätön kuva kehitteen avulla muutetaan näkyväksi hopeayhdisteen muodostamaksi valokuvaksi

kehitys /kˈehɪtys/ (n)
ontwikkeling
  asioiden muuttuminen ajan myötä
  jonkin uuden suunnittelu ja toteutus, laadinta
  eliön kasvu ja mukanaan tuomat muutokset
  (valokuvaus) valokuvafilmin prosessointi siten, että se ei enää valotu valolle altistuessaan
  kehityksellä tarkoitetaan nappuloiden, erityisesti upseerien, järjestämistä pelin alussa passiivisesta alkuasemasta aktiivisempaan hyökkäysasemaan

kehitysmaa /kˈehɪtˌysmaː/ (n)
ontwikkelingsland
  köyhä tai alikehittynyt maa; maa joka ei ole teollistunut

keho /kˈeho/ (n)
lichaam
  elävä ihmisruumis

kehonrakennus /kˈehonrakˌennus/ (n)
bodybuilding
  urheilulaji, jossa pyritään esteettisesti tasapainoiseen ja vähärasvaiseen vartaloon lihaksistoa harjoittamalla

kehonrakentaja /kˈehonrakˌentaja/ (n)
bodybuilder
  kehonrakennuksen harjoittaja

kehrätä /kˈehrætæ/ (v)
spinnen
  tuottaa kierteistä ja kerrattua lankaa tekstiilikuiduista
  pitää jonkin tunnetilan (yleensä tyytyväisyyden) ilmaisemiseksi lyhytkatkoista matalataajuista ääntelyä kuten kissaeläimet

kehrääjä /kˈehræːjæ/ (n)
spinner
  joku joka kehrää lankaa; kehruun ammattilainen

kehto /kˈehto/ (n)
bakermat, wieg
  yleensä poikittaisilla jalaksilla varustettu t. kannikkeista riippuva keinutettava pienen lapsen vuode

kehua /kˈehua/ (v)
loven
  antaa kehuja, sanoa jostakin jotakin hyvää

kehys /kˈehys/ (n)
kader
  esinettä, esim. taulua, ympäröivä tukeva tai koristeellinen rakenne

kehystää /kˈehystæː/ (v)
inkaderen
  laittaa johonkin kehykset

kehäkukka /kˈehækˌukːa/ (n)
goudsbloem
  asterikasveihin kuuluvan kehäkukkien () suvun kasvi

keidas /kˈeidas/ (n)
oase
  aavikolla oleva hedelmällinen paikka t. alue, jossa pohjavesi on lähellä maanpintaa

keihäs /kˈeihæs/ (n)
speer
  (ase) metsästyksessä ja sodankäynnissä käytetty historiallinen heitto- tai pistoase
  heittokeihäs, keihäänheiton kilpaväline

keihäänheitto /kˈeihæːnhˌeitːo/ (n)
speerwerpen
  yleisurheilulaji, jossa pyritään heittämään teräväkärkinen keihäs mahdollisimman pitkälle

keijulurikki /kˈeijulurˌikːɪ/ (n)
zwartstuitlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keikarilintuhaukka /kˈeikarɪlˌintuhˌaukːa/ (n)
zwartrughavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keikka /kˈeikːa/ (n)
concert
  esittävän taiteilijan esiintyminen
  tilapäinen työ, etenkin jonnekin tehtävä; työsuoritus, johon liittyy matkustaminen

keino /kˈeino/ (n)
middel
  tapa tai menetelmä jolla jotakin tehdään

keinu /kˈeinu/ (n)
schommel
  edestakaisin heilahteleva huvitteluun tarkoitettu laite, jossa yläpuolelta riippuu aisojen, narujen, köysien tai ketjujen varassa lava tai istuin

keinuhevonen /kˈeinuhˌevonen/ (n)
hobbelpaard
  kaarevajalaksinen leikkihevonen

keisari /kˈeisarɪ/ (n)
keizer
  Rooman valtakunnasta lähtöisin oleva korkein monarkin arvonimi

keisariamatsoni /kˈeisarˌiamˌatsonɪ/ (n)
keizeramazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keisarikotka /kˈeisarɪkˌotka/ (n)
keizerarend
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keisarikunta /kˈeisarɪkˌunta/ (n)
keizerrijk
  valtakunta, jonka valtionpäämies on keisari

keisarileikkaus /kˈeisarɪlˌeikːaus/ (n)
keizersnede
  lapsen poistaminen kohdusta avaamalla vatsan seinämä ja kohtu

keisarillinen /kˈeisarˌillɪnen/ (n)
keizerlijk
  keisarin perheeseen tai perheelle kuuluva

keisarinna /kˈeisarˌinna/ (n)
keizerin
  keisarikunnan naispuolinen hallitsija

keisaripingviini /kˈeisarɪpˌiŋvɪːnɪ/ (n)
keizerspinguïn
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keittiö /kˈeitːɪø/ (n)
keuken
  kotona, ravintolassa yms. paikka, jossa valmistetaan ruokaa. Keittiössä huolehditaan myös ruoanlaittoon ja kattaukseen liittyvistä astioista, työkaluista ja välineistä.
  jonkin maan tai alueen ruokakulttuurin mukainen tapa valmistaa ruokaa; etninen ruokakulttuuri

keitto /kˈeitːo/ (n)
soep
  liemiruoka, joka yleensä keitetään ennen syömistä ja joka useimmiten nautitaan lämpimänä

keittokirja /kˈeitːokˌirja/ (n)
kookboek
  kirja, joka sisältää kokoelman ruokareseptejä

keittotaito /kˈeitːotˌaito/ (n)
kookkunst
  gastronominen kyky hallita laajasti ruoanlaittoon liittyviä niksejä ja osaamista, ruoanlaittotaito

keittää /kˈeitːæː/ (v)
koken
  kuumentaa nestettä kiehumispisteen yli; valmistaa tai käsitellä keittoastiassa nestettä sellaisenaan tai lisätyssä nesteessä; myös uuttaa kiehuvalla tai kuumennetulla vedellä

keksi /kˈeksɪ/ (n)
knippen, koekje
  tavallisesti tehdasmaisesti viljasta valmistettu ohut kuivaksi paistettu makea tai suolainen leivonnainen

keksijä /kˈeksɪjæ/ (n)
uitvinder
  henkilö, joka tekee uusia keksintöjä

keksintö /kˈeksɪntø/ (n)
uitvinding
  ihmisen keksimä uusi laite, menetelmä tai teoria

keksiä /kˈeksɪæ/ (v)
uitvinden
  tehdä jokin uusi keksintö

kela /kˈela/ (n)
spoel
  ympyrälieriö, jonka päällä on kierrettynä lankaa, siimaa, johdinta, vaijeria, filmiä tms.
  käämi, kuristin, elektroniikan induktiivinen komponentti

keliakia /kˈelɪˌakɪa/ (n)
coeliakie
  sairaus, jossa ohutsuolen limakalvo ei siedä rukiin, vehnän ja ohran sisältämää gluteenia

kelkka /kˈelkːa/ (n)
slee
  talvella lumella tai jäällä jalasten varassa liikkuva laite

kellari /kˈellarɪ/ (n)
kelder
  rakennuksen asuintilojen alla oleva varasto- ja säilytystila

kellarikerros /kˈellarɪkˌerros/ (n)
kelder
  rakennuksen maanalainen kerros

kellastua /kˈellastˌua/ (v)
vergelen
  muuttua väriltään keltaiseksi

kello /kˈello/ (n)
klok
  ajan mittaamiseen ja näyttämiseen tarkoitettu laite
klok, bel
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva soitin, jota soitetaan lyömällä sitä

kelloradio /kˈellorˌadɪo/ (n)
wekkerradio
  yöpöydälle tarkoitettu radio, jossa on myös kello ja herätystoiminto

kelloseppä /kˈellosˌepːæ/ (n)
horlogemaker
  ammattilainen, joka valmistaa kelloja

kellotaulu /kˈellotˌaulu/ (n)
wijzerplaat
  kellon pinta, jolle numerot on asetettu ja jonka alalla osoittimet kulkevat

kellua /kˈellua/ (v)
zweven
  pysyä veden pinnalla nosteen ansiosta

kellukka /kˈellukːa/ (n)
nagelkruid
  -suvun kasvi

keltahelttamesikko /kˈeltahˌeltːamesˌikːo/ (n)
geellelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltahemppo /kˈeltahˌempːo/ (n)
europese kanarie
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltahuppuaratti /kˈeltahˌupːuarˌatːɪ/ (n)
saffraankoppapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltainen /kˈeltainen/ (adj)
geel
  sellainen, minkä väri on keltainen, väriltään keltainen (eikä punainen tai sininen pääväreistä)

keltainen /kˈeltainen/ (n)
geel
  keltainen väri

keltajuova-aratti /kˈeltajˌuovaˈaratːɪ/ (n)
chiririparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakaljumesikko /kˈeltakˌaljumesˌikːo/ (n)
Arfakhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakurkkumesikko /kˈeltakˌurkːumesˌikːo/ (n)
geelkeelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakurkkurosella /kˈeltakˌurkːurosella/ (n)
Stanleyrosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltaniska-amatsoni /kˈeltanˌiskaˈamatsˌonɪ/ (n)
geelnekamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltanokkamesikko /kˈeltanˌokːamesˌikːo/ (n)
witstuithoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltapääamatsoni /kˈeltapˌæːamˌatsonɪ/ (n)
geelkopamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltapääluri /kˈeltapˌæːlurɪ/ (n)
geelkoplori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltarintaluri /kˈeltarˌintalˌurɪ/ (n)
Timorregenbooglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltasiipiaratti /kˈeltasˌiːpɪarˌatːɪ/ (n)
Hoffmanns parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltavästäräkki /kˈeltavˌæstærˌækːɪ/ (n)
gele kwikstaart
  siro pitkäpyrstöinen pääosin keltainen, hyönteisiä syövä pikkulintu ()

kelttiläinen /kˈeltːɪlˌæinen/ (adj)
Keltisch
  keltteihin liittyvä

keltuainen /kˈeltuˌainen/ (n)
eidooier, eigeel
  munan keltainen osa, joka toimii kehittyvän alkion ravintona

kelvoton /kˈelvoton/ (adj)
ongeldig
  sellainen, joka tai mikä ei kelpaa johonkin; epäkelpo
waardeloos
  huono tai epärehellinen ihminen

kemia /kˈemɪa/ (n)
chemie, scheikunde
  tieteenala, joka tutkii aineiden ominaisuuksia ja koostumuksia sekä niiden valmistusta ja muuttamista

kemiallinen /kˈemɪˌallɪnen/ (adj)
chemisch, scheikundig
  kemiaan liittyvä

kemikaali /kˈemɪkˌaːlɪ/ (n)
chemicalie
  Kemiallisista aineista ja yhdisteistä käytettävä yhteisnimitys.

kemisti /kˈemɪstɪ/ (n)
chemicus, scheikundige
  kemian tutkija tai kemian soveltaja

kemoterapia /kˈemotˌerapˌia/ (n)
chemotherapie
  sairauden, erityisesti syövän hoito kemiallisin menetelmin valmistetuin lääkeainein

kengittää /kˈeŋŋɪtːæː/ (v)
beslaan
  varustaa hevonen kengillä

kengityspaja /kˈeŋŋɪtˌyspaja/ (n)
hoefsmederij
  paja jossa kengitetään hevosia

kenguru /kˈeŋŋuru/ (n)
kangoeroe
  pussieläin, joita esiintyy vain Australiassa (-heimo)

kenkä /kˈeŋkæ/ (n)
schoen
  jalkaa suojaava tavallisesti ulkona käytettävä asuste; jalkine, jossa on kova pohja

kenoviiva /kˈenovˌiːva/ (n)
backslash
  laskeva vinoviiva, jota käytetään lähinnä tietotekniikan merkinnöissä. Vastaava symboli on \.

kenraali /kˈenraːlɪ/ (n)
generaal
  maavoimien korkein sotilasarvo, vastaa merivoimien amiraalia

kentauri /kˈentaurɪ/ (n)
centaur
  kreikkalaisen mytologian olento, jolla on ihmisen torso ja hevosen ruumis

kenties /kˈenties/ (adv)
misschien
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

kenttä /kˈentːæ/ (n)
veld
  avoin tasainen alue luonnossa; välittömän konkreettisen toiminnan alue
  kenttävoimakkuutena ilmaistava luonnonilmiöihin liittyvä vektorisuure

kenttäpullo /kˈentːæpˌullo/ (n)
veldfles
  sotilas- ja retkikäyttöön tarkoitettu suljettu astia juomaveden kuljetusta varten

kenttäsairaala /kˈentːæsˌairaːla/ (n)
veldhospitaal
  sota- tai katastrofialueella pystytetty siirrettävä sairaala

keppi /kˈepːɪ/ (n)
stok
  yleensä puinen pitkänmuotoinen esine

keppihevonen /kˈepːɪhˌevonen/ (n)
stokpaard
  hevosta esittävä leikkikalu, jolla on aidon näköinen pää, mutta vartalon ja raajojen tilalla keppi

keralankaija /kˈeralˌaŋkaija/ (n)
malabarparkiet
  eräs kaijojen sukuun kuuluva papukaijalaji () tai sen yksilö

keramiikka /kˈeramˌiːkːa/ (n)
aardewerk
  astioiksi tai muiksi esineiksi muotoiltua ja poltettua savea

keratiini /kˈeratˌiːnɪ/ (n)
keratine
  skleroproteiineihin kuuluva valkuaisaine

keripukki /kˈerɪpˌukːɪ/ (n)
scheurbuik
  C-vitamiinin puutoksen aiheuttama tauti

keritä /kˈerɪtæ/ (v)
scheren
  leikata tai ajella villa lampaalta, vuohelta tms.

kerjäläinen /kˈerjælˌæinen/ (n)
bedelaar
  kerjäämällä elantonsa hankkiva henkilö

kerjätä /kˈerjætæ/ (v)
bedelen
  pyytää rahaa, ruokaa tms.

kerma /kˈerma/ (n)
room
  maidon rasvainen osa, joka voidaan kuoria seisoneen raakamaidon pinnalta; eräs maitotuote

kermavaahto /kˈermavˌaːhto/ (n)
slagroom
  vaahdoksi vatkattu kerma

kermaviili /kˈermavˌiːlɪ/ (n)
zure room
  ruoanvalmistukseen, leivontaan ja esimerkiksi kylmiin kastikkeisiin (dippikastike) käytettävä rasvainen viili, joka valmistetaan kermasta hapattamalla

kerosiini /kˈerosˌiːnɪ/ (n)
kerosine
  ominaisuuksiltaan poltto- ja dieselöljyä muistuttava polttoaine, joka ei sisällä dieselmoottorien jakajapumpuille välttämätöntä voiteluainetta; käytetään suihkumoottoreissa ja kaasuturbiineissa; raskaampaa kuin bensiini, mutta kevyempää kuin kevyt polttoöljy

kerros /kˈerros/ (n)
verdieping, etage
  rakennuksessa olevien huonetilojen taso

kerrostalo /kˈerrostˌalo/ (n)
hoogbouw
  rakennus, jossa on useita asuinhuoneistoja päällekkäin

kersantti /kˈersantːɪ/ (n)
sergeant
  aliupseerin arvo armeijassa; sen haltija

kerskua /kˈerskua/ (v)
renommeren
  mahtailla, ylpeillä liiallisesti kovaan ääneen

kerta /kˈerta/ (n)
keer, maal
  yksittäinen tapahtuma, joka voi olla tapahtumasarjan osana tai saattaa toistua sattumalta

kertaa /kˈertaː/ (n)
keer
  kertolaskufunktion operaattori

kertoa /kˈertoa/ (v)
vertellen
  esittää kertomus tai selostaa toiselle jokin asia

kertoja /kˈertoja/ (n)
verteller
  (kirjallisuustiede) se, jonka näkökulmasta tarina kerrotaan; se, joka kertoo tarinan

kertolasku /kˈertolˌasku/ (n)
vermenigvuldiging
  laskutoimitus, jossa luku lasketaan itsensä kanssa yhteen toisen luvun arvon verran

kertoma /kˈertoma/ (n)
faculteit
  fakulteetti, n:n kokonaisluvun kaikkien lukujen tulo

kertomus /kˈertomus/ (n)
vertelling
  satu, tarina

kertosäe /kˈertosˌæe/ (n)
refrein
  laulussa useita kertoja toistettava osuus

kertotaulu /kˈertotˌaulu/ (n)
rekenen
  aritmeettinen taulukko, jossa on yksinumeroisten lukujen kaikkien tulojen arvot

kerubi /kˈerubɪ/ (n)
cherub
  Raamatussa mainittuja enkeliolentoja

keräilyerä /kˈeræilˌyeræ/ (n)
herkansing
  joissakin urheilulajeissa (kuten miekkailussa, soudussa ja judossa) kilpailun vaihe, jossa edellisessä vaiheessa hävinneistä kilpailijoista parhaat karsivat keskenään jäljellä olevista jatkopaikoista

kerätä /kˈerætæ/ (v)
vergaren, verzamelen
  koota yhteen

keräys /kˈeræys/ (n)
inzameling
  kerääminen

kesakko /kˈesakːo/ (n)
sproet
  piste tai läikkä ihon pigmentissä, erityisesti kasvoilla ja käsivarsissa

kesanto /kˈesanto/ (n)
braak
  vuodeksi viljelemättömäksi jätetty pelto tai sen osa

keskenmeno /kˈeskenmˌeno/ (n)
misdracht
  ihmisillä raskauden itsestään tapahtuva keskeytyminen ja alkion tai sikiön poistumiminen kohdusta joko itsestään tai lääkärin avustamana

keskeyttää /kˈeskeytːæː/ (v)
onderbreken
  lopettaa jokin, ennen kuin se on valmis

keskiaika /kˈeskɪˌaika/ (n)
Middeleeuwen
  ajanjakso Rooman valtakunnan tuhosta 400-luvulla aina uuden ajan ja renessanssin alkuun 1500 jaa.; Suomessa noin 1100-luvulta alkaen

keskiaikainen /kˈeskɪˌaikainen/ (adj)
mediëvaal
  keskiaikaan kuuluva tai siltä peräisin oleva

keskiaivot /kˈeskɪˌaivot/ (n)
mesencephalon
  aivojen keskimmäinen osa väliaivojen takana, aivorungon yläosassa

keskiarvo /kˈeskɪˌarvo/ (n)
gemiddelde
  aritmeettinen keskiarvo; havaintojen summa jaettuna havaintojen lukumäärällä

keskiaukeama /kˈeskɪˌaukeˌama/ (n)
middenblad
  lehden keskellä olevat kaksi vastakkaista sivua, joiden kohdalta lehti on niitattu

keskihajonta /kˈeskɪhajˌonta/ (n)
standaardafwijking
  hajontaluku välimatka- tai suhdeasteikon muuttujille, mikä kuvaa keskimääräistä poikkeamaa odotusarvosta; varianssin neliöjuuri

keskihollanti /kˈeskɪhˌollantɪ/ (n)
Middelnederlands
  yhteisnimitys muinaishollannin jälkeen, vuosina 1150–1500 nykyisen hollannin kielen levinneisyysalueella puhutuille länsigermaanisille murteille, joilla ei ollut yhteistä kirjakieltä, mutta joiden kaikkien keskinäinen ymmärrettävyys oli erittäin suuri (kielitunnus:dum)

keskikoulu /kˈeskɪkˌoulu/ (n)
middenschool
  viisivuotinen koulu, jonne mentiin kansakoulun neljän luokan jälkeen, voi toimia oppikoulun osana tai omana koulunaan

keskiluokka /kˈeskɪlˌuokːa/ (n)
middenklasse
  yhteiskunnassa sosiaalisen hierarkian keskivaiheilla oleva väestönosa

keskimäärin /kˈeskɪmˌæːrɪn/ (adv)
gemiddeld
  suunnilleen, keskimääräisesti

keskinäinen /kˈeskɪnˌæinen/ (adj)
wederzijds
  osapuolten välinen, usein vastavuoroinen; joidenkin keskuudessa tapahtuva

keskipiste /kˈeskɪpˌiste/ (n)
middelpunt
  kuvion tai kappaleen joka suunnasta ajatellen keskellä oleva piste

keskipäivä /kˈeskɪpˌæivæ/ (n)
middag
  noin kello 12 päivällä

keskiranska /kˈeskɪrˌanska/ (n)
Middelfrans
  muinaisranskan jälkeinen, nykyranskaa edeltänyt kielimuoto, jota käytettiin noin vuosina 1340–1610 , kun ranskasta tuli Ranskan virallinen kieli

keskisormi /kˈeskɪsˌormɪ/ (n)
middelvinger
  sormi ihmisen kädessä etusormen ja nimettömän välissä

keskitin /kˈeskɪtɪn/ (n)
hub
  tietoliikenneverkoissa käytetty komponentti, joka yhdistää verkkoja fyysisellä tasolla (OSI 1); ei käsittele dataa, kuten reititin tai kytkin, vaan ainoastaan lähettää sen eteenpäin.

keskittyminen /kˈeskɪtːˌymɪnen/ (n)
concentratie
  ajatusten ja mielenkiinnon keskittäminen

keskittyä /kˈeskɪtːˌyæ/ (v)
concentreren
  kasaantua/kasautua yhteen paikkaan tai kohtaan
  keskittää huomionsa jhk

keskitysleiri /kˈeskɪtˌysleirɪ/ (n)
concentratiekamp
  leiri, jonne kootaan siviilejä liikkuvuuden tai kontaktien rajoittamiseksi

keskiviikko /kˈeskɪvˌiːkːo/ (n)
woensdag
  viikon kolmas päivä, päivä tiistain ja torstain välissä

keskiyläsaksa /kˈeskiylæsˌaksa/ (n)
Middelhoogduits
  ajallisesti muinaisyläsaksan ja nykykielen väliin sijoittunut yläsaksan kielen kehitysvaihe, joka oli käytössä 1050–1350 -luvuilla (kielitunnus: gmh)

keskiyö /kˈeskiyø/ (n)
middernacht
  noin kello 24:n aika yöllä

keskuslämmitys /kˈeskuslˌæmmɪtys/ (n)
centrale verwarming
  järjestelmä, joka hoitaa yhden tai useamman rakennuksen tilojen lämmityksen keskitetysti yhdestä pisteestä käsin

keskusta /kˈeskusta/ (n)
centrum
  kaupungin keskeisin tai tärkein osa

keskustella /kˈeskustella/ (v)
discussiëren
  puhua jonkun kanssa jostakin tietystä aiheesta

keskustelu /kˈeskustˌelu/ (n)
gesprek
  ihmisten välinen suullinen ajatustenvaihto

kestävä /kˈestævæ/ (adj)
duurzaam
  vahva tai luja
  jokin, joka ei kulu aikojen saatossa
  luonnonvaroja kuluttamaton

kestää /kˈestæː/ (v)
voortduren
  olla kestävä, kannattaa, kyetä kestämään
duren
  jaksaa, sietää

kesy /kˈesy/ (adj)
tam
  ihmisen läheisyydessä viihtyvä, monesti ihmiseen leimautunut

kesyttää /kˈesytːæː/ (v)
temmen
  tehdä eläin kesyksi
  muuttaa villi eläinlaji jalostamalla kotieläimeksi

kesä /kˈesæ/ (n)
zomer
  Keskileveysasteiden vuodenaika kevään ja syksyn välissä, jolloin saadaan eniten auringonsäteilyä. Pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuusta elokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuusta helmikuuhun.

kesäaika /kˈesæˌaika/ (n)
zomertijd
  aikajärjestely, jossa kelloja siirretään valoisaksi vuodenajaksi tunnilla eteenpäin

kesäkurpitsa /kˈesækˌurpɪtsa/ (n)
courgette
  kurkkukasveihin kuuluva vihanneshedelmä, (, )

kesäkuu /kˈesækuː/ (n)
juni
  vuoden kuudes kuukausi, kuukausi toukokuun ja heinäkuun välissä

kesäleski /kˈesælˌeskɪ/ (n)
groene weduwe
  mies tai nainen, jonka puoliso on muualla ja joka tästä syystä viettää kesää yksin (leikillinen)

kesäpäivänseisaus /kˈesæpˌæivænsˌeisaus/ (n)
zomerpunt
  pohjoisella pallonpuoliskolla vuoden valoisin ajankohta juhannuksen tienoilla (noin 21. kesäkuuta); kyseisen ajankohdan jälkeen päivät alkavat lyhentyä pohjoispuoliskolla; kyseisenä ajankohtana aurinko paistaa kohtisuoraan Kravun kääntöpiirille

ketamiini /kˈetamˌiːnɪ/ (n)
keta
  dissosiatiivinen eläinten ja ihmisten hoidossa käytettävä nukutusaine, jota käytetään myös päihtymistarkoituksessa

ketju /kˈetju/ (n)
keten
  yhteen liitetyistä metallilenkeistä rakennettu voimansiirtoon tai kiinnitykseen käytetty väline

ketjukirje /kˈetjukˌirje/ (n)
kettingbrief
  kirje jonka vastaanottajaa pyydetään lähettämään kirje edelleen useammalle vastaanottajalle

ketjupolttaja /kˈetjupˌoltːaja/ (n)
kettingroker
  taukoamatta tupakoiva henkilö; savukkeiden suurkuluttaja

ketjureaktio /kˈetjureˌaktɪo/ (n)
kettingreactie
  tapahtumien sarja, jossa kaikki paitsi ensimmäinen tapahtuma ovat seurausta yhdestä tai useammasta muusta sarjan tapahtumasta

ketsuppi /kˈetsupːɪ/ (n)
tomatenketchup, ketchup
  sokerilla, suolalla ja etikalla maustettu tomaattikastike

ketteryys /kˈetːeryːs/ (n)
wendbaarheid
  se, että on ketterä

ketterä /kˈetːeræ/ (adj)
behendig
  kevyt, nopealiikkeinen

kettu /kˈetːu/ (n)
vos
  (eläintiede) punakettu, koko Suomessa esiintyvä, tavallisesti väriltään punaruskea, koiraeläinten heimon laji (Vulpes vulpes).

ketunhäntä /kˈetunhˌæntæ/ (n)
vossenstaart
  ketun häntä

ketunleipä /kˈetunlˌeipæ/ (n)
witte klaverzuring
  eräs käenkaalien sukuun kuuluva kaksisirkkaisten kasvien laji () tai sen yksilö

ketšua /kˈetʃua/ (n)
Quechua
  Andeilla, eli Perussa, Ecuadorissa, Boliviassa ja Argentiinassa puhuttu intiaanikieli (kielitunnus: qu)

keuhko /kˈeuhko/ (n)
long
  elin, jolla kaikki nelijalkaiset selkärankaiset hengittävät; ihmisellä on kaksi keuhkoa, joten sana esiintyy useimmin monikossa

keuhkokala /kˈeuhkokˌala/ (n)
longvis
  (yleisesti) mikä tahansa keuhkokalojen alaluokkaan () kuuluva varsieväisten laji tai sellaisen yksilö

keuhkokalat /kˈeuhkokalat/ (n)
longvissen
  yksi varsieväisten alaluokista ()

keuhkokuume /kˈeuhkokˌuːme/ (n)
longontsteking
  bakteerin tai viruksen aiheuttama keuhkotulehdus, johon liittyy usein yskää, kipua hengitysteissä ja korkea kuume

keuhkosyöpä /kˈeuhkosˌyøpæ/ (n)
longkanker
  keuhkojen pahanlaatuinen kasvain

keula /kˈeula/ (n)
boeg
  aluksen suippeneva etummainen osa

keulaharus /kˈeulaharus/ (n)
voorstag
  etuharus, purjeveneen mastoa edestäpäin tukeva harus

keulakuva /kˈeulakˌuva/ (n)
boegbeeld
  laivan, varsinkin purjelaivan, keulaan kiinnitetty veistos

kevyt /kˈevyt/ (adj)
licht
  keveä, pieni massaltaan

kevytmaito /kˈevytmˌaito/ (n)
halfvolle melk
  maito jonka rasvapitoisuutta on vähennetty noin 1,5 prosenttiin

kevät /kˈevæt/ (n)
lente, voorjaar
  talven jälkeinen ja ennen kesää oleva vuodenaika. Pohjoisella pallonpuoliskolla maaliskuusta toukokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla syyskuusta marraskuuhun.

kevätkääryle /kˈevætkˌæːryle/ (n)
loempia
  valmistustavaltaan aasialaisperäinen suolainen välipala, jossa on riisijauhosta valmistetun taikinan sisään paistettuja pilkottuja vihanneksia

kibbutsi /kˈibːutsɪ/ (n)
kibboets
  israelilaistyyppinen yhteisöllisyyteen, suoraan demokratiaan ja yleensä maanviljelykseen pohjautuva kollektiivitila

kidus /kˈidus/ (n)
kieuw
  useiden vesieläinten hengityselin, veden huuhteleman ulkopinnan tai suolen limakalvon ohutepiteelisiä lisäkkeitä tai poimuja

kiduttaa /kˈidutːaː/ (v)
folteren
  aiheuttaa toiselle fyysistä tai psyykkistä tuskaa esimerkiksi tietojen saamiseksi

kidutus /kˈidutus/ (n)
foltering
  kiduttaminen

kiehua /kˈiehua/ (v)
koken
  tulla niin kuumaksi, että pintaan nousee kuplia ja syntyy höyryä

kiehumispiste /kˈiehumˌispɪste/ (n)
kookpunt
  (termodynamiikka) lämpötila, jossa nesteen höyrynpaine on yhtä suuri kuin nestettä ympäröivän ympäristön paine, kiehumisen käynnistymisen ja jatkumisen alin lämpötila

kiekko /kˈiekːo/ (n)
schijf
  pyöreä levy tai muu ohut kappale

kiekonheitto /kˈiekonhˌeitːo/ (n)
discuswerpen
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää kiekkoa mahdollisimman pitkälle

kiekua /kˈiekua/ (v)
kraaien
  (kukosta) laulaa, päästää kiekaisu

kieli /kˈielɪ/ (n)
tong, taal
  suussa oleva puheen tuottamisen, nielemiseen ja lämmönsäätelyyn käytettävä lihas
taal, tong
  kommunikointijärjestelmä (esim. suomen kieli)

kielikunta /kˈielɪkˌunta/ (n)
taalfamilie
  oletetun ja yleensä myös tieteellisesti todistetun sukulaisuuden perusteella tehdyn jaon mukaisesti yhteen kuuluvien kielten ryhmä, kieliperhe

kielikuva /kˈielɪkˌuva/ (n)
manier van spreken
  (retoriikka) kuvaannollinen, kuvallinen ilmaus

kielimuuri /kˈielɪmˌuːrɪ/ (n)
taalkloof
  se ettei ymmärrä tois(t)en puhumaa kieltä

kieliopillinen /kˈielɪopˌillɪnen/ (n)
grammaticaal
  kielioppiin kuuluva tai liittyvä

kielioppi /kˈielɪˌopːɪ/ (n)
grammatica, spraakkunst
  oppi kielen rakenteesta ja ominaispiirteistä valitun tarkastelukulman mukaisesti

kielisoitin /kˈielɪsˌoitɪn/ (n)
snaarinstrument
  soitin, jonka ääni syntyy kielen värähtelystä, näppäilyn, jouhen hankauksen, vasaran lyönnin tms. seurauksena

kielitiede /kˈielɪtˌiede/ (n)
taalkunde, linguïstiek
  lingvistiikka, luonnollista kieltä tutkiva tiede

kielletty /kˈielletːy/ (adj)
verboden
  sellainen, jota ei ole sallittu, jota ei saa tehdä

kielo /kˈielo/ (n)
lelietje van dalen, lelietje-van-dalen
  (Convallaria majalis) voimakastuoksuinen metsäkukka, joka kukkii loppukeväästä

kieltolaki /kˈieltolˌakɪ/ (n)
verbod
  alkoholin myynnin kielto; retorisesti myös eräiden muiden päihteiden kielto

kieltäytyä /kˈieltæytˌyæ/ (v)
weigeren
  olla suostumatta johonkin asiaan

kieltää /kˈieltæː/ (v)
verbieden
  pyytää tai pakottaa olemaan tekemättä jotakin tai olemaan käyttämättä jtk

kierrättää /kˈierrætːæː/ (v)
herbruiken
  laittaa kiertoon tai kiertämään

kierrätys /kˈierrætys/ (n)
recyclage
  materiaalin, esineen tai muun kulttuurillisen asian hyödyksi käyttö uudessa yhteydessä

kierteisgalaksi /kˈierteisɡalˌaksɪ/ (n)
spiraalstelsel
  galaksi, jonka rakenne on kierteismäinen ja haaroittunut

kiertää /kˈiertæː/ (v)
omcirkelen
  kulkea jonkin esteen tms. ympäri tai ohi
  kulkea ellipsistä tai pyöreää rataa jonkin ympäri

kihara /kˈihara/ (n)
krul
  luonnostaan tai kampaajan toimenpitein loivasti tai voimakkaasti taipunut hiusten muoto

kihlasormus /kˈihlasˌormus/ (n)
verlovingsring
  kihlauksen merkkinä vasemman käden nimettömässä pidettävä sormus

kihokki /kˈihokːɪ/ (n)
zonnedauw
  eräitä lihansyöjäkasveja (-suku)

kihomato /kˈihomˌato/ (n)
aarsmade
  ihmisen kihomato on tartunnan saaneen paksusuolessa loisiva sukkulamato

kihti /kˈihtɪ/ (n)
jicht
  sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön aiheuttaen nivelkipua

kihu /kˈihu/ (n)
jager
  Stercorarius-suvun rantalintuja

kiihdyttää /kˈiːhdytːæː/ (v)
versnellen
  lisätä jonkin nopeutta

kiihottaa /kˈiːhotːaː/ (v)
opwinden
  tehdä vilkkaammaksi, vilkastuttaa
  herättää seksuaalista halua

kiihtyvyys /kˈiːhtyvyːs/ (n)
acceleratie
  nopeuden kasvaminen

kiikari /kˈiːkarɪ/ (n)
verrekijker
  laite jossa on yhdistetty kaksi pienikokoista ja yksinkertaista kaukoputkea

kiila /kˈiːla/ (n)
wig
  loivasti oheneva kappale, joka rakoon työnnettäessä aiheuttaa työntösuuntaan nähden kohtisuoran voiman raon reunoihin

kiiltokakadu /kˈiːltokˌakadu/ (n)
bruine raafkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kiiltonahka /kˈiːltonˌahka/ (n)
lakleder
  kiillotettu nahka

kiiltävä /kˈiːltævæ/ (adj)
glanzend
  sellainen, joka kiiltää

kiiltää /kˈiːltæː/ (v)
blinken
  heijastaa kirkasta valoa

kiina /kˈiːna/ (n)
Chinees
  Kiinan valtion kielenä käytettävä mandariinikiina, joka on myös Kiinan kirjakieli

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (adj)
Chinees, Chinese
  Kiinasta peräisin oleva tai Kiinaan liittyvä

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (n)
Chinees, Chinese
  pysyvästi Kiinassa asuva henkilö; Kiinan kansalainen; syntyperältään kiinalainen

kiinanjujuba /kˈiːnanjˌujuba/ (n)
jujube
  eräs jujubien sukuun kuuluva paatsamakasvien laji ( ) tai sen yksilö

kiinnittää /kˈiːnnɪtːæː/ (v)
vastmaken
  sitoa, liimata, ommella, naulata tai muulla tavoin yhdistää kiinni johonkin toiseen kappaleeseen
hypothekeren
  asettaa erityinen oikeus jonkun omaisuuteen, yleensä lainaa vastaan

kiinnostaa /kˈiːnnostaː/ (v)
interesseren
  herättää mielenkiintoa

kiinnostava /kˈiːnnostˌava/ (adj)
interessant
  mielenkiintoa herättävä, mielenkiintoinen, kiintoisa

kiinnostunut /kˈiːnnostunut/ (adj)
geïnteresseerd
  halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinteä /kˈiːnteæ/ (adj)
solide, vast
  kiintonainen, paikallaan pysyvä

kiintiö /kˈiːntɪø/ (n)
quotum
  vahvistettu, sovittu määrä

kiintolevy /kˈiːntolˌevy/ (n)
harde schijf
  tietokoneen massamuisti, josta tieto voidaan lukea uudelleenkäynnistyksen jälkeen

kiirastorstai /kˈiːrastˌorstai/ (n)
Witte Donderdag
  Pääsiäistä edeltavä torstai, kristillinen juhlapäivä.

kiireellinen /kˈiːreːllɪnen/ (adj)
dringend
  sellainen, joka pitää hoitaa viivyttelemättä

kiiruna /kˈiːruna/ (n)
alpensneeuwhoen
  kylmässäkin hyvin toimeentuleva metsäkanalintu (), jota tavataan runsaana puuttomilla ja karuilla tuntureiden lakialueilla.

kiiski /kˈiːskɪ/ (n)
pos
  pieni kolmipiikkinen pohjakala ()

kiistellä /kˈiːstellæ/ (v)
betwisten
  kinastella sanallisesti

kiistelty /kˈiːstelty/ (adj)
omstreden
  sellainen mistä on vallalla erilaisia näkemyksiä tai mistä ei ole päästy sopuun

kiistämätön /kˈiːstæmætøn/ (n)
onweerlegbaar
  sellainen mikä ei ole kiistettävissä

kiitollinen /kˈiːtollɪnen/ (adj)
dankbaar
  kiitosta osakseen kohdistuneesta teosta tms. osoittava

kiitollisuus /kˈiːtollɪsuːs/ (n)
dankbaarheid
  kiitolliseen mieleen liittyvä myönteinen tunne; se, että on kiitollinen

kiitos /kˈiːtos/ (n)
bedankt
  kiitollisuudentunteen sanallinen ilmaisu

kiittää /kˈiːtːæː/ (v)
danken
  ilmaista jonkun tekemän asian olleen hyödyllinen tai arvostavansa sitä, yl. sanomalla kiitos: osoittaa arvostusta jotakin kohtaan

kiivi /kˈiːvɪ/ (n)
kiwi
  Uudesta-Seelannista peräisin olevien lentokyvyttömien lintujen (Apterygidae) yleisnimitys
  laikkuköynnösten sukuun kuuluva puuvartinen, alun perin kiinalainen köynnöskasvi , kiiviköynnös (Actinidia deliciosa), sen hedelmä

kikherne /kˈikherne/ (n)
kikkererwt
  eräs syötävä palkokasvi (Cicer arietinum)

kiliasmi /kˈilɪˌasmɪ/ (n)
chiliasme
  usko tuhatvuotiseen valtakuntaan

kiljukotka /kˈiljukˌotka/ (n)
bastaardarend
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kilogramma /kˈiloɡrˌamma/ (n)
kilogram
  massan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tuhat grammaa; tunnus kg

kilohaili /kˈilohˌailɪ/ (n)
sprot
  Euroopan merissä elävä, suuresti silakkaa muistuttava sillin lähisukuinen kalalaji (), jonka vatsa on "terävä" ja vatsaevät sijaitsevat selkäevän etupuolella

kilometri /kˈilomˌetrɪ/ (n)
kilometer
  pituusmitta, joka vastaa tuhatta metriä, tunnus km

kilpa-ajaja /kˈilpaˈajaja/ (n)
autocoureur
  henkilö, joka työkseen ajaa moottoriurheilua

kilpailija /kˈilpailˌija/ (n)
concurrent
  joka osallistuu kilpailuun tai kilpailee muiden kanssa

kilpailla /kˈilpailla/ (v)
wedijveren
  yrittää saada jotakin, jota myös muut haluavat

kilpailu /kˈilpailu/ (n)
wedstrijd
  peli tai muu sellainen tapahtuma, jossa kilpaillaan voitosta tai palkinnosta

kilpavarustelu /kˈilpavarˌustelu/ (n)
wapenwedloop
  toisilleen vihamielissä väleissä olevien osapuolten varustautuminen vihollisen kanssa käytävää konfliktia silmälläpitäen

kilpi /kˈilpɪ/ (n)
schild, wapenschild
  taistelussa käytettävä kädessä pidettävä metallinen tai puinen suojus

kilpikonna /kˈilpɪkˌonna/ (n)
schildpad
  kilvellinen matelija

kilpipyrstökäärme /kˈilpɪpˌyrstøkˌæːrme/ (n)
Schildstaartslangen
  Pienikokoisten ja kaivautuvien, Intiassa ja Sri Lankassa elävien käärmeiden joukko. Nimensä ne ovat saaneet useimmilla lajeilla olevasta, pyrstön kärkeä ympäröivästä piikikkäästä kilvestä.

kilpirauhanen /kˈilpɪrˌauhanen/ (n)
schildklier
  selkärankaisen kaulassa lähellä kurkunpäätä sijaitseva umpieritteinen rauhanen

kimalainen /kˈimalˌainen/ (n)
hommel
  rakenteeltaan kömpelön oloinen yhteiskunnissa elävä mesipistiäinen, josta on useita lajeja (Bombus)

kimmota /kˈimmota/ (v)
afketsen
  osua johonkin, johon osuessa kulkurata taittuu

kimono /kˈimono/ (n)
kimono
  perinteinen japanilainen kansallispuku

kineettinen /kˈineːtːɪnen/ (adj)
kinetisch
  liikettä koskeva, liike-

kinematiikka /kˈinematˌiːkːa/ (n)
kinematica
  kappaleiden liikkeitä, puuttumatta liikkeitä aiheuttaviin voimiin, käsittelevä osa mekaniikkaa, dynamiikan osa

kiniini /kˈinɪːnɪ/ (n)
kinine
  kiinapuiden kuoressa esiintyvä kitkerä alkaloidi, jota käytetään malarialääkkeenä ja tonic-veden ainesosana

kinkku /kˈiŋkːu/ (n)
ham, hesp
  sian reisi, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa

kinnas /kˈinnas/ (n)
want
  usein nahasta tehty, käteen laitettava, parillinen vaatekappale, jossa on uloke peukalolle ja yhteinen tila muille neljälle sormelle

kinner /kˈinner/ (n)
verpanden
  ihmisen kantapäätä vastaava varvasastujan takajalan kohta

kioski /kˈioskɪ/ (n)
kiosk
  pieni kauppa

kipa /kˈipa/ (n)
keppel
  juutalaisten miesten rukoillessa käyttämä pieni päähine

kipinä /kˈipɪnæ/ (n)
vonk
  palamisessa tai hankauksessa (ilmaan) vapautuva pieni hehkuva kappale

kippari /kˈipːarɪ/ (n)
schipper
  pienehkön laivan päällikkö, laivuri

kipsi /kˈipsɪ/ (n)
gips
  vaalea kalsiumsulfaattimineraali, joka esiintyy luonnossa rakeisena, levymäisenä tai kuituisena kerrostuneiden kalkkikivien ja suolakerrostumien yhteydessä.
  kalsiumsulfaatin kidevedellinen muoto (CaSO₄ · 2H₂0)

kipu /kˈipu/ (n)
pijn
  fyysisen tai henkisen tuskan tuntemus

kipulääke /kˈipulˌæːke/ (n)
pijnstiller
  kipua lievittävä lääke, analgeetti

kirahvi /kˈirahvɪ/ (n)
giraffe, giraf
  märehtijöihin kuuluva Afrikan savannien ja arojen eläin (Giraffa camelopardalis), pitkän kaulansa ansiosta maailman korkeimmaksi tunnettu maanisäkäs

kirgiisi /kˈirɡɪːsɪ/ (n)
Kirgizisch
  kirgiisin kieli (kielilyhenne: ky), kirkiisien puhuma turkkilainen kieli, yksi Kirgisian virallisista kielistä.

kirgisialainen /kˈirɡɪsˌialˌainen/ (adj)
Kirgizisch
  Kirgisiasta peräisin oleva tai Kirgisiaan liittyvä

kirgisialainen /kˈirɡɪsˌialˌainen/ (n)
Kirgizisch
  pysyvästi Kirgisiassa asuva henkilö

kiristys /kˈirɪstys/ (n)
chantage
  rahan tms. vaatiminen uhkailemalla

kiristää /kˈirɪstæː/ (v)
chanteren
  muuttaa sääntöjä tai määräyksiä ankarammiksi, koventaa vauhtia

kirja /kˈirja/ (n)
boek
  paperiarkeista koottu sidos tai nidos, johon on painettu tekstiä ja mahdollisesti kuvia

kirjahylly /kˈirjahˌylly/ (n)
boekenkast
  huonekalu, seinän viereen tuleva hylly jossa pidetään kirjoja ja usein muita esineitä

kirjailija /kˈirjailˌija/ (n)
schrijver, auteur
  henkilö, joka kirjoittaa kirjoja ammatikseen tai harrastuspohjalta, ja jonka teoksia on julkaistu

kirjain /kˈirjain/ (n)
letter
  äänteisiin perustuvan kirjoitusjärjestelmän merkki

kirjainsana /kˈirjainsˌana/ (n)
acroniem
  akronyymi, lyhennesana, joka lausutaan kirjainten yhdessä muodostamien äänteiden perusteella eikä kirjaimen itsenäisen ääntämisasun perusteella

kirjakauppa /kˈirjakˌaupːa/ (n)
boekhandel, boekwinkel
  pääasiassa kirjoja myyvä liike

kirjallinen /kˈirjallɪnen/ (adj)
literair
  sellainen, joka liittyy kirjallisuuteen, kirjallisuuteen liittyvä

kirjallisuus /kˈirjallɪsuːs/ (n)
literatuur, letterkunde
  kirjoitettu kieli eri muodoissa, kaikkien kirjoitettujen, painettujen ja perimätietona siirtyneiden kielellisten tuotteiden kokonaisuus; kirjallisuus kuuluu taidemuotoihin

kirjanorja /kˈirjanˌorja/ (n)
Bokmål
  Norjan kahdesta virallisesta norjan kielen muodosta suurempi, joka rakentuu tanskan kieliopille (kielitunnus: nb)

kirjapaino /kˈirjapˌaino/ (n)
boekdrukkerij
  painotuotteiden valmistuspaikka, painotalo

kirjapainotaito /kˈirjapˌainotˌaito/ (n)
boekdrukkunst
  taito valmistaa kiintolaatta- tai leimasinmenetelmää kehittyneemmällä tavalla painotuotteita

kirjasto /kˈirjasto/ (n)
bibliotheek, boekerij
  valtion tai kunnan hallinnoima laitos, josta voi lainata muun muassa kirjoja ja CD-levyjä; lainakirjasto, lainasto
  kirjoista tai musiikista muodostuva kokoelma, jonkun omistamat kirjat
  ohjelman suorituksen aikana käytettävien aliohjelmien kokoelma

kirjastonhoitaja /kˈirjastˌonhoitˌaja/ (n)
bibliothecaris
  kirjastoa vastuullisena hoitava henkilö, jolla on kirjastolain mukainen kelpoisuus kirjastonhoitajana toimimiseen

kirjava /kˈirjava/ (adj)
bont
  jossa on useita värejä, monivärinen

kirje /kˈirje/ (n)
brief
  vastaanottajalle osoitettu kirjoitettu tiedonanto, jonka muoto vaihtelee

kirjeenvaihtaja /kˈirjeːnvˌaihtaja/ (n)
correspondent
  lehden tai muun median avustaja, joka lähettää raportteja kohdemaastaan

kirjekuori /kˈirjekˌuorɪ/ (n)
envelop, briefomslag
  paperista taiteltu kuori, päällys, johon kirje laitetaan postitusta varten. Kirjekuori voidaan sulkea kostuttamalla liimapinta.

kirjekyyhky /kˈirjekˌyːhky/ (n)
postduif
  viestien kuljettamiseen käytetty kesykyyhky

kirjelaatikko /kˈirjelˌaːtɪkːo/ (n)
brievenbus
  laatikko, johon jätetään lähetettävät kirjeet ja kortit.

kirjepommi /kˈirjepˌommɪ/ (n)
bombrief
  vastaanottajalle postipaketissa lähetetty pommi, joka laukeaa avattaessa

kirjo /kˈirjo/ (n)
spectrum
  spektri

kirjoittaa /kˈirjoitːaː/ (v)
schrijven
  yhdistelemällä kirjoitusmerkkejä tuottaa tekstiä, esim. kynällä paperille tai tietokoneen näppäimistöllä tai muulla syöttölaitteella

kirjoittaja /kˈirjoitːˌaja/ (n)
schrijfster
  henkilö, joka kirjoittaa tai on kirjoittanut

kirjoittaminen /kˈirjoitːˌamɪnen/ (n)
geschrijf
  sanojen tai tekstin tuottaminen kirjoitusmerkkejä käyttäen

kirjoitus /kˈirjoitus/ (n)
geschrift
  taito kirjoittaa, merkitä muistiin kirjainmerkeillä
  kirjoittamisen tuotos, kirjoitusmerkkejä peräkkäin
  kirjoittamalla laadittu tuotos, teksti

kirjoituskone /kˈirjoitˌuskone/ (n)
schrijfmachine
  mekaaninen laite, jolla voi näppäimiä painellen kirjoittaa tekstiä paperille

kirjoituspöytä /kˈirjoitˌuspøytæ/ (n)
bureau, schrijftafel
  pöytä, jonka päällä kirjoitetaan

kirjoitusvirhe /kˈirjoitˌusvɪrhe/ (n)
typefout
  kirjoituksessa tapahtunut virhe, kirjaimet väärässä järjestyksessä tai puuttuvia tai ylimääräisiä kirjaimia sanassa

kirjolaulumesikko /kˈirjolˌaulumesˌikːo/ (n)
bruinkaphoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjomesikko /kˈirjomesˌikːo/ (n)
geschubde lelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjopikarililja /kˈirjopˌikarɪlˌilja/ (n)
kievitsbloem
  pikarililjojen sukuun kuuluva kasvi

kirjopillike /kˈirjopˌillɪke/ (n)
dauwnetel
  eräs pillikkeiden sukuun kuuluva huulikukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

kirjosieppo /kˈirjosˌiepːo/ (n)
bonte vliegenvanger
  sieppojen heimoon kuuluva Suomessakin pesivä varpuslintu

kirjotöyhtöhaukka /kˈirjotˌøyhtøhˌaukːa/ (n)
zwarte koekoekswouw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjuriaratti /kˈirjurˌiarˌatːɪ/ (n)
goudpluimparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirkas /kˈirkas/ (adj)
helder
  valoisa, kiiltävä

kirkkaus /kˈirkːaus/ (n)
helderheid
  se, että on kirkas

kirkko /kˈirkːo/ (n)
kerk, godshuis
  (kristinusko) kirkkorakennus; rakennus, jossa pidetään jumalanpalveluksia

kirkkokahvit /kˈirkːokˌahvɪt/ (n)
kerk koffie
  tavallisimmin jumalanpalveluksen tai muun hartauden jälkeen kirkkovieraille järjestettävä kahvitarjoilu

kirkkokunta /kˈirkːokˌunta/ (n)
kerk
  uskonnollinen yhteisö, etenkin kristillisperäinen, jolla on yhteinen uskontunnustus

kirkonkello /kˈirkoŋkˌello/ (n)
kerkklok
  kirkon torniin tai erilliseen tapuliin sijoitettu suuri metallinen soittokello, jota soitetaan mm. ennen jumalanpalveluksen alkua ja hautajaisten yhteydessä

kirkua /kˈirkua/ (v)
schreeuwen
  huutaa kauhun vallassa, yleensä kimeällä ja korkealla äänellä

kirnu /kˈirnu/ (n)
karn
  maatalousyhteiskunnassa käytetty manuaalisesti toimiva laite, jolla valmistettiin maidosta voita kirnuamalla

kirnupiimä /kˈirnupˌiːmæ/ (n)
botermelk
  voita kirnuttaessa sivutuotteena syntyvä hapan tai imelä ruokajuoma

kirnuta /kˈirnuta/ (v)
karnen
  tehdä maidosta voita, tavanomaisesti edestakaisella liikkeellä kirnussa

kiroilla /kˈiroilla/ (v)
vloeken
  käyttää kirosanoja puheessaan

kirosana /kˈirosˌana/ (n)
krachtterm
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, yleensä sopimattomana pidettävä sana; voimasana

kirota /kˈirota/ (v)
vervloeken
  langettaa kirous jonkun ylle

kirppu /kˈirpːu/ (n)
vlo
  jokin Siphonaptera-lahkon pieni, siivetön, sivuilta litistynyt hyönteinen, joka hyppii voimakkailla takajaloilla ja elää loisena lämminveristen karvapeitteessä imien verta

kirpputori /kˈirpːutˌorɪ/ (n)
rommelmarkt
  paikka jossa voi ostaa ja myydä käytettyjä tavaroita

kirsikka /kˈirsɪkːa/ (n)
kers
  kirsikkapuu tai pensas
kers, kriek
  sen hedelmä, syötävä luumarja

kirsikkapuu /kˈirsɪkːapuː/ (n)
kerseboom
  lehtipuu, jossa kasvaa kirsikoita

kirurgi /kˈirurɡɪ/ (n)
chirurg
  leikkauksia suorittava lääkäri, kirurgian harjoittaja

kirurgia /kˈirurɡˌia/ (n)
chirurgie, heelkunde
  leikkausten avulla hoitava lääketieteen haara

kirva /kˈirva/ (n)
bladluis
  mikä tahansa kirvojen heimoon () kuuluva hyönteinen tai sellaisen yksilö

kirves /kˈirves/ (n)
bijl
  työkalu tai ase, jossa kiilamainen terä on kiinnitettynä poikittain varteen

kirvesmies /kˈirvesmies/ (n)
timmerman
  rakennusalan ammattilainen, joka hoitaa työmailla erityisesti kaikki puurakentamiseen liittyvät työt

kissa /kˈissa/ (n)
kat, poes
  kissaeläinlaji (), jossa on useita rotuja; tarkoitetaan tavallisesti maatilojen hyötyeläimenä ja lemmikkinä pidettyä puolikesyä kotieläintä ()

kissanpentu /kˈissampˌentu/ (n)
katje, kitten
  kissan jälkeläinen tai nuori kissa aina 6–10 kuukauden ikään asti

kissimirri /kˈissɪmˌirrɪ/ (n)
kattepoes
  (lapsekasta kieltä) kissa

kisu /kˈisu/ (n)
katje
  (lapsekasta kieltä) kissa

kisälli /kˈisællɪ/ (n)
gezel
  käsityöläisammateissa koulutuksen, mutta ei vielä mestarin oikeuksia saaneen ammattilaisen arvonimi

kitakieleke /kˈitakˌieleke/ (n)
huig
  kitapurjeeseen kiinnittynyt ja kurkun yllä riippuva lihaskudoksesta muodostunut pieni kielimäinen uloke, pikkukieli

kitara /kˈitara/ (n)
gitaar
  luutusta kehittynyt sormilaudallinen tasapohjainen, tavallisesti 6-kielinen kielisoitin

kitka /kˈitka/ (n)
frictie
  kahden toisiaan koskettavan pinnan välillä ilmenevä liukumista vastustava voima

kiukunpuuska /kˈiukumpˌuːska/ (n)
driftbui, drift
  lapsen äkkinäinen ja ohimenevä kiukustuminen, kiukuttelu

kiuru /kˈiuru/ (n)
veldleeuwerik
  , kesäisin korkealla avoimen viljelysmaan yllä lentelevä laululintu

kiusallinen /kˈiusallɪnen/ (adj)
pijnlijk
  nolo, epämukava

kiusata /kˈiusata/ (v)
pesten
  olla ilkeä toiselle, esim. nimitellä tai satuttaa fyysisesti

kiusoitella /kˈiusoitella/ (v)
plagen
  tehdä varsinkin puhumalla pientä tahallista kiusaa

kivenhakkaaja /kˈivenhˌakːaːja/ (n)
steenhouwer
  henkilö, joka työstää, muotoilee ja asettelee, yleensä luonnosta louhittua kiveä eri käyttökohteisiin

kivennuoliainen /kˈivennˌuolɪˌainen/ (n)
bermpje
  (Barbatula barbatula) pohjan läheisyydessä elävä vihertävänruskea kala

kivennäisvesi /kˈivennˌæisvesɪ/ (n)
mineraalwater
  virvoitusjuomana myytävä vesi, joka on peräisin luonnollisesta lähteestä tai johon on lisätty erilaisia suoloja, usein myös hiilihappoa

kives /kˈives/ (n)
bal, teelbal
  urospuolisten nisäkkäiden sukupuolielimiin kuuluva, kivespussissa sijaitseva, siittiöitä tuottava rauhanen

kivespussi /kˈivespˌussɪ/ (n)
scrotum
  miehen sukupuolielin, jossa kivekset sijaitsevat

kivi /kˈivɪ/ (n)
steen
  kalliolohkare, kallioperästä irronnut kiinteä kappale
  mineraaliyhdisteet kiinteänä materiaalina

kivihiili /kˈivɪhˌiːlɪ/ (n)
steenkool, kool
  kiinteä ja hauras, väriltään musta tai mustanruskea rasvankiiltoinen tai himmeäpintainen, hiilen, vedyn, hapen, typen ja rikin yhdisteitä sekä rautaa, magnesiumia, kalsiumia, kaliumia, piitä, klooria ym. alkuaineita sisältävä hiilikivilaji

kivihuulikala /kˈivɪhˌuːlɪkˌala/ (n)
kliplipvis
  huulikalojen heimoon kuuluvan -suvun ainoa laji () tai sen yksilö

kivikkopyy /kˈivɪkːopyː/ (n)
steenpatrijs
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kivinilkka /kˈivɪnˌilkːa/ (n)
puitaal
  mikä tahansa kivinilkkojen heimoon () kuuluva kalalaji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa edelliseen kuuluvan kivinilkkojen suvun () laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) edelliseen kuuluva laji tai sen yksilö

kivisimppu /kˈivɪsˌimpːu/ (n)
rivierdonderpad
  yksi simppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista () tai sen yksilö

kivitasku /kˈivɪtˌasku/ (n)
tapuit
  (yleisesti) mikä tahansa kivitaskujen sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) laji tai sen yksilö

kivittää /kˈivɪtːæː/ (v)
stenigen
  teloittaa heittämällä kiviä

kivuton /kˈivuton/ (adj)
pijnloos
  sellainen, joka ei satu ollenkaan; sellainen, jota ei koske

kivääri /kˈivæːrɪ/ (n)
geweer
  pitkällä rihlatulla piipulla varustettu tuliase, jolla ammutaan metallihylsyisiä ammuksia

klaani /klˈaːnɪ/ (n)
clan
  tietystä yhteisestä esivanhemmasta periytyvä sosiaalinen yhteisö

klarinetisti /klˈarɪnetˌistɪ/ (n)
klarinettist
  klarinetin soittaja

klarinetti /klˈarɪnˌetːɪ/ (n)
klarinet
  puupuhaltimiin kuuluva puhallinsoitin

klarinettikonsertto /klˈarɪnˌetːɪkˌonsertːo/ (n)
klarinetconcert
  konsertto klarinetille

klastinen /klˈastɪnen/ (adj)
klastisch
  irtonaisesta kiviaineksesta kerrostunut vuorilaji

klaustrofobia /klˈaustrofˌobɪa/ (n)
claustrofobie
  kammo suljettuja tiloja kohtaan, ahtaanpaikankammo

klavikordi /klˈavɪkˌordɪ/ (n)
klavechord
  Euroopassa 1300-luvulla keksitty kosketinsoitin, jonka piano myöhemmin syrjäytti

klikkiotsikko /klˈikːɪˌotsɪkːo/ (n)
clickbait
  internetissä ilmestyvässä mediassa tahallisen harhaanjohtava otsikko, joka on suunniteltu houkuttelemaan lukija klikkaamaan uutiseen johtavaa linkkiä (ja siten yleensä tuomaan mainostuloja)

klingon /klˈiŋŋon/ (n)
Klingon
  klingonin kieli, kuvitteellisten Qo'noS-planeetalta kotoisin olevien Star Trek -universumin humanoidien, klingonien puhuma kieli

klinkkeri /klˈiŋkːerɪ/ (n)
klinker
  erityisen kovaksi poltettu tiili tai keraamilaatta

klisee /klˈiseː/ (n)
cliché
  kulunut idea tai sanonta, joka on jo menettänyt ilmaisuvoimansa

klitoris /klˈitorɪs/ (n)
clitoris, kittelaar
  (anatomia) naisen sukupuolielinten herkin osa

kloonata /klˈoːnata/ (v)
klonen
  monistaa suvuttomasti, tehdä klooneja

klooni /klˈoːnɪ/ (n)
kloon
  suvuttomasti monistettu elollinen yksilö, joka on geneettisesti identtinen alkuperäisen yksilön kanssa

kloori /klˈoːrɪ/ (n)
chloor
  halogeeneihin kuuluva alkuaine

klovni /klˈovnɪ/ (n)
clown, pipo
  perinteinen sirkuksen hahmo, tietyllä tavalla maskeerattu ja puettu ilveilijä

klovnimesikko /klˈovnɪmesˌikːo/ (n)
bontbekhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

klusiili /klˈusɪːlɪ/ (n)
plosief
  umpiäänne; äänne, joka syntyy kun ilmavirta ensin katkaistaan ääntöväylässä ja annetaan sitten purkautua

koala /kˈoala/ (n)
koala
  Australiassa asuva pyöreäkuonoinen ja hännätön pussieläinlaji () tai sen yksilö

koboltti /kˈoboltːɪ/ (n)
kobalt
  eräs alkuaine, kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli, jota käytetään metalliseoksissa, kemiallinen merkki Co

kobolttiaratti /kˈoboltːˌiarˌatːɪ/ (n)
kobaltvleugelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kobolttipeippo /kˈoboltːɪpˌeipːo/ (n)
blauwbuikgranaatastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

koe /kˈoe/ (n)
beproeving
  tilanne jossa jonkin asian, teorian tms. toimivuutta testataan; kokeilu, koestus

koekaniini /kˈoekanˌiːnɪ/ (n)
proefkonijn
  kaniini, jolle tehdään tieteellinen koe

koetinkivi /kˈoetˌiŋkɪvɪ/ (n)
maatstaf
  kivi, jota käytetään kulta- ja hopeapitoisuuden määrittämisessä

koettelemus /kˈoetːˌelemus/ (n)
kwelling
  vastoinkäyminen

kofeiini /kˈofeˌiːnɪ/ (n)
cafeïne
  piristävä alkaloidi 1,3,7-trimetyyliksantiini, jota on useissa kasveissa, mm. kahvissa ja teessä

kognitiivinen /kˈoɡnɪtˌiːvɪnen/ (adj)
cognitief
  kognitioon, aivoissa tapahtuvaan tiedon käsittelyyn, liittyvä

kohdata /kˈohdata/ (v)
botsen
  nähdä, tavata sattumalta, osua toisiinsa, törmätä

kohde /kˈohde/ (n)
doel
  se, jolle, jota varten tai johon kohdistuen jotakin tehdään tai huomio, tunteet kohdentuvat

kohdekieli /kˈohdekˌielɪ/ (n)
doeltaal
  kieli jolle käännetään; käännöksen kieli

kohdunkaula /kˈohduŋkˌaula/ (n)
baarmoederhals
  (elimistö) emättimen ja kohdunrungon välinen kohdun osa, cervix uteri

koherenssi /kˈoherˌenssɪ/ (n)
coherentie
  yhtenäisyys, yhdenmukaisuus, samankaltaisuus
  sisäinen loogisuus ja järkevyys
  tila jossa aaltoliikkeen aaltojen vaiheet osuvat päällekkäin ja vahvistavat toisiaan

kohina /kˈohɪna/ (n)
ruis
  kohiseva ääni

kohta /kˈohta/ (adv)
dra
  hetken päästä, pian, tovin kuluttua

kohtalo /kˈohtalo/ (n)
lot
  asioiden kulku tai yleensä huono lopputulos ikään kuin se olisi ennalta määrätty

kohtaus /kˈohtaus/ (n)
scène
  näytelmän, elokuvan, romaanin tai novellin osa

kohteliaisuus /kˈohtelɪˌaisuːs/ (n)
hoffelijkheid
  se, että on kohtelias; hyvät tavat

kohtelias /kˈohtelɪas/ (adj)
beleefd
  sellainen, joka on ystävällinen ja huomaavainen

kohtu /kˈohtu/ (n)
baarmoeder
  (elimistö) naaraspuolisilla nisäkkäillä oleva lihaksikas elin, jonka sisällä sikiö kasvaa ja kehittyy

kohtuullinen /kˈohtuːllɪnen/ (adj)
gematigd
  kohtuuden rajoissa oleva

koi /kˈoi/ (n)
mot
  jokin noin 3000-lajisen aitokoiden eli varsinaisten koiperhosten heimon () hyönteinen

koillinen /kˈoillɪnen/ (n)
noordoosten
  väli-ilmansuunta pohjoisen ja idän välissä

koira /kˈoira/ (n)
hond
  Canidae-heimon suden sukuinen kotieläimeksi kesyyntynyt eläin ()

koiramainen /kˈoiramˌainen/ (adj)
honds
  koiralle ominainen, koiran kaltainen

koirankoppi /kˈoiraŋkˌopːɪ/ (n)
hondenhok, kennel
  yleensä asuintalon tontilla sijaitseva, koiraa varten tehty rakennelma

koiras /kˈoiras/ (n)
mannetje
  uros, sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, joka hedelmöittää naaraan munasolut

koivu /kˈoivu/ (n)
berk
  puukasvisuku (), jonka lehtipuulajeja Suomessa kasvaa kolme: hieskoivu, rauduskoivu ja vaivaiskoivu. Koivu on tuulensuosija, jonka kukinto on kerrottu norkko. Koivun hedelmä on pähkylä.

kojelauta /kˈojelˌauta/ (n)
instrumentenpaneel, dashboard
  moottoriajoneuvon ohjaamon paneeli, jossa sijaitsee mittaristo ja monissa tapauksissa myös osa hallintalaitteistosta. Mittaristoon kuuluu yleensä nopeus-, kierrosluku-, moottorinlämpö- ja polttoainemittari.

kokaiini /kˈokaˌiːnɪ/ (n)
cocaïne
  kokapensaista saatava alkaloidi, joka stimuloi keskushermostoa estämällä dopamiinin, noradrenaliinin ja serotoniinin takaisinottoa hermosoluun; käytetään päihteenä valkoisen jauheen muodossa yleensä nuuskaamalla nenään

kokapensas /kˈokapˌensas/ (n)
coca
  trooppisessa ilmastossa ja vuoriston rautapitoisessa mullassa viihtyvä pensas, josta saadaan kokaiinia

kokardi /kˈokardɪ/ (n)
kokarde
  tunnuksena kannettava hattumerkki

kokea /kˈokea/ (v)
beleven
  havainnoida tapahtumia; käydä läpi jokin tuntemus; tehdä joitain tekoja, jotka voivat muuttaa tietomäärää, mielipiteitä tai kykyjä

kokeilla /kˈokeilla/ (v)
proeven
  selvittää käytännössä toimiiko jokin toimintatapa; suorittaa koe tai kokeita
  tunnustella

kokematon /kˈokematon/ (adj)
onervaren
  jolla ei ole paljon tai lainkaan kokemusta

kokemus /kˈokemus/ (n)
ervaring
  kokeneisuus, harjaantuneisuus johonkin
  elämys

kokki /kˈokːɪ/ (n)
kok
  johtava ruoanlaittaja, usein keittiömestari; ravintolakokki

koko /kˈoko/ (adj)
heel
  kaikki, täysi

koko /kˈoko/ (n)
grootte
  Kertoo absoluuttisista tai suhteellisista fyysisistä mitoista, sen kuinka suuri tai pieni joku tai jokin on. Koko voidaan ilmaista numeroin tai kirjainsymbolein. Esimerkiksi pituus, leveys, syvyys; pinta-ala; tilavuus.

kokoelma /kˈokoˌelma/ (n)
collectie
  kerätty valikoima jonkin mallin mukaisesti järjestettynä

kokonainen /kˈokonˌainen/ (adj)
vol
  sellainen, josta ei puutu mitään

kokonaisluku /kˈokonˌaisluku/ (n)
geheel getal
  positiivinen tai negatiivinen jakamaton ja desimaaliton luku, lukujoukon ℤ luku

kokoonpanolinja /kˈokoːmpˌanolˌinja/ (n)
lopende band
  tehtaan tuotantoprosessin osa, jossa tuote kootaan vähitellen osista niitä keskeneräiseen tuotteeseen kiinnittämällä, tyypillisesti liukuhihnalla tai keskeneräistä tuotetta siltanosturilla eteenpäin nostaen

kokoontua /kˈokoːntˌua/ (v)
samenkomen
  kerääntyä yhteen

kokous /kˈokous/ (n)
vergadering
  tilaisuus, johon useita ihmisiä tulee koolle

kolari /kˈolarɪ/ (n)
botsing
  kulkuneuvojen yhteentörmäys

koleerinen /kˈoleːrɪnen/ (adj)
cholerisch
  helposti kiivastuva, kiivasluonteinen

kolera /kˈolera/ (n)
cholera
  koleravibrion () aiheuttama vaarallinen tartuntatauti, joka saadaan saastuneen juomaveden tai ruoan mukana

kolesteroli /kˈolestˌerolɪ/ (n)
cholesterol
  ihmisen ja eläinten kaikkiin kudoksiin välttämättömänä kuuluva tyydyttymätön, rengasrakenteinen, veteenliukenematon kiteinen steroideihin kuuluva alkoholi, jota maksa tuottaa ja jota saadaan myös ravinnosta

kolhoosi /kˈolhoːsɪ/ (n)
kolchoz
  osuustoiminnallinen maatila Neuvostoliitossa

kolibri /kˈolɪbrɪ/ (n)
kolibrie
  mikä tahansa kolibrien heimoon () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

kolikko /kˈolɪkːo/ (n)
munt, geldstuk
  metallista lyöty raha, usein pieniarvoinen metalliraha

kolja /kˈolja/ (n)
schelvis
  Pohjois-Atlantilla esiintyvä turskakala ()

kollaasi /kˈollaːsɪ/ (n)
collage
  useista kuvista tai kohtauksista liittämällä tehty teos

kollageeni /kˈollaɡˌeːnɪ/ (n)
collageen
  tukikudoksen yleisin säiemäinen proteiini

kollega /kˈolleɡa/ (n)
collega
  virkatoveri, työtoveri

kollektiivinen /kˈollektˌiːvɪnen/ (adj)
collectief
  yhteisöä koskeva, yhteisöllinen

kollektiivisana /kˈollektˌiːvɪsˌana/ (n)
collectivum
  kieliopilliselta luvultaan yksiköllinen substantiivi, joka tarkoittaa useista olioista koostuvaa ryhmää tai muuta kokonaisuutta

kollektivismi /kˈollektɪvˌismɪ/ (n)
collectivisme
  yhteisöllisyyttä, yhteisöllisyyslähtöisyyttä ja yhteisön korostamista; myös yhteisomistusta

kollektivisointi /kˈollektˌivɪsˌointɪ/ (n)
collectivisatie
  se, että kollektivisoidaan; kollektiiviseksi muuttaminen

kolli /kˈollɪ/ (n)
kater
  uroskissa, urospuolinen kissa

kollokaatio /kˈollokˌaːtɪo/ (n)
collocatie
  samassa lausekkeessa usein esiintyvät sanat

kolminkertainen /kˈolmɪŋkˌertainen/ (adj)
driedubbel
  määrältään kolme kertaa suurempi kuin jokin muu

kolmio /kˈolmɪo/ (n)
driehoek
  monikulmio, jossa on kolme sivua ja kolme kulmaa

kolmipyörä /kˈolmɪpˌyøræ/ (n)
driewieler
  kolmella pyörällä varustettu polkupyörä

kolmiulotteinen /kˈolmiulˌotːeinen/ (adj)
driedimensionaal
  sellainen, jolla on kolme ulottuvuutta

kolmoispiste /kˈolmoispˌiste/ (n)
tripelpunt
  faasidiagrammin piste, jossa sama aine voi samanaikaisesti olla sekä kiinteässä, nestemäisessä että kaasumaisessa olomuodossa

kolmonen /kˈolmonen/ (n)
drie
  kolmen numero, numero 3; numerolla kolme merkitty tai järjestetty

kolonialismi /kˈolonˌialˌismɪ/ (n)
kolonialisme
  siirtomaapolitiikka; erityisesti eurooppalaisten valtojen 1800-luvun lopusta 1900-luvun puoliväliin harjoittama

kolonisaatio /kˈolonɪsˌaːtɪo/ (n)
kolonisatie
  siirtokunnan perustus ja asutus

koloradonkuoriainen /kˈoloradˌoŋkuorɪˌainen/ (n)
coloradokever
  raidallinen perunan tuhohyönteinen ()

kolpakkostrategi /kˈolpakːˌostratˌeɡɪ/ (n)
visser-aan-wal
  henkilö joka pitää itseään asiantuntijana aihepiirissä, jossa hänellä on vähän tai ei ollenkaan kouriintuntuvaa kokemusta. Henkilöllä on vain epäsuoraa tai teoreettista tietoa (esimerkiksi nojatuolituristi).

kolumbialainen /kˈolumbˌialˌainen/ (n)
Colombiaan
  pysyvästi Kolumbiassa asuva henkilö

kolumbianaranen /kˈolumbˌianˌaranen/ (n)
gebrilde muspapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kolumni /kˈolumnɪ/ (n)
column
  saman kirjoittajan säännöllisesti omalle palstalleen kirjoittama mielipideteksti lehdessä

kombinaatio /kˈombɪnˌaːtɪo/ (n)
combinatie
  yhdistäminen, yhdistelmä

komea /kˈomea/ (adj)
knap
  ulkonäöltään miellyttävä (erityisesti miehestä)

komedia /kˈomedˌia/ (n)
komedie
  huvinäytelmä; yksi draaman lajeista

komeetta /kˈomeːtːa/ (n)
komeet
  pääasiassa jäästä koostuva aurinkokunnan kappale, jonka ympärillä on Auringon säteilyn irrottama koma ja kaasu- tai pölypyrstö

komentaja /kˈomentˌaja/ (n)
commandant
  henkilö, joka komentaa; jonka komennossa muut ovat
  yksi merivoimien sotilasarvoista, vastaa Suomessa maa- ja ilmavoimien everstiluutnanttia

komentorivi /kˈomentˌorɪvɪ/ (n)
commandoregel
  käyttöjärjestelmän tekstipohjainen käyttöliittymä, jossa tietokoneelle annetaan tekstikomentoja, ja se useimmiten vastaa niihin tekstipohjaisesti

kommentoida /kˈommentˌoida/ (v)
becommentariëren
  antaa lausunto jostakin asiasta

kommentti /kˈommentːɪ/ (n)
commentaar
  jotain kommentoiva ilmaus; mielipiteen ilmaus, selitys, huomautus
  ihmislukijalle tarkoitettu koodin toiminnan selite

kommunikea /kˈommunˌikea/ (n)
communiqué
  tiedonanto, varsinkin viranomaisten julkaistavaksi antama ilmoitus

kommunismi /kˈommunˌismɪ/ (n)
communisme
  Karl Marxin kapitalismin kritiikin ja yhteiskunnallisen kehityskulun tarkastelun yhteydessä hahmottama ekstrapolaatio ja Marxin ajatuksille perustuva ideologia yhteiskunnallisen kehityskulun huipentumasta, joka saavutetaan Marxin mielestä välttämättömän sosialismin välivaiheen kautta, kun yhteiskunta on kehittynyt korkealle tasolle; vallitsee yhteiskuntaluokaton yhteiskunnallinen utopia, jossa toteutuu tuotantovälineiden yhteisomistus ja raha ja valtio ovat poistuneet tarpeettomina
  pääasiassa Vladimir Leninin ajatuksille perustuva poliittinen aate, joka pyrkii käytännöllisesti syrjäyttämään porvariluokan ja porvarien hallitseman valtion väkivaltaisen vallankumouksen kautta ilman Marxin teoretisoimaa sosialismin välivaihetta, ja johtoporukalla on pyrkimys kehittää maata valtiojohtoisesti sosialismiin ja etenevästi kohti Marxin utopiaa; yksityisomaisuus valtiollistetaan tai kollektivisoidaan; oikeammin marxismi-leninismi; käytetty myös sanaa bolševismi
  1900-luvulla eri maissa kokeiltu nimellisesti sellaiseksi kutsuttu ja marxismi-leninismillä perusteltu, mutta Marxin alkuperäisistä ja Leninin käytännöllisistä ajatuksista suurestikin poikkeava yhteiskuntamalli, jossa ainakin nimellisesti kommunistisen puolueen johtama totalitaarinen valtio omisti pääosan tuotantovälineistä ja toteutti keskusjohtoista suunnitelmataloutta; kutsuttu myös valtiokapitalismiksi, valtiososialismiksi tai reaalisosialismiksi; tunnetuimpia harjoittajia Josif Stalin (stalinismi) ja Mao Zedong (maolaisuus)

kommunisti /kˈommunˌistɪ/ (n)
communist
  kommunistisen puolueen jäsen; entisissä reaalisosialistisissa maissa usein yhteiskuntaa ohjanneen ja hallinneen puoluekoneiston työntekijä
  kommunismin kannattaja; usein henkilö joka kiinnittää huomiota omaisuuden epätasaiseen jakautumiseen
  kuka tahansa hyvin vasemmistolaiseksi tunnustautuva tai puhujan sellaisena pitämä henkilö

komparatiivi /kˈomparatˌiːvɪ/ (n)
vergrotende trap
  voittoaste, on vertailuaste, joka ilmaisee komparaatiossa keskimmäisen asteen

kompassi /kˈompassɪ/ (n)
kompas
  suunnan määritykseen tarkoitettu laite, jonka neula näyttää pohjoinen–etelä-suunnan

kompassiruusu /kˈompassɪrˌuːsu/ (n)
windroos, windkruis
  kompasseissa, kartoissa, merikartoissa ja joskus myös koristeena käytettävä kuvio, joka osoittaa ilmansuunnat

kompensaatio /kˈompensˌaːtɪo/ (n)
compensatie
  korvaus menetyksestä, haitasta tai alivoimasta

kompensoida /kˈompensˌoida/ (v)
compenseren
  hyvittää, tasata, korvata, antaa kompensaatiota

kompleksi /kˈompleksɪ/ (n)
complex
  kokonaisuus, jossa on erillisiä itsenäisiä osia

kompleksiluku /kˈompleksˌiluku/ (n)
complex getal
  luku, joka koostuu reaaliluvusta ja imaginaariyksiköstä

kompostoida /kˈompostˌoida/ (v)
composteren
  maaduttaa käyttämällä kompostia

kondensaattori /kˈondensˌaːtːorɪ/ (n)
condensator
  elektroniikan ja sähkötekniikan komponentti, joka kykenee varastoimaan energiaa

konditionaali /kˈondɪtˌionˌaːlɪ/ (n)
voorwaardelijke wijs
  tapaluokka, joka ilmaisee epävarmuutta tai ehdollisuutta. Konditionaalin pääte suomen kielessä on -isi.

konditoria /kˈondɪtˌorɪa/ (n)
snoepwinkel
  makeita leivonnaisia valmistava sokerileipomo, jonka yhteydessä on monesti kahvila

kondomi /kˈondomɪ/ (n)
condoom, kapotje
  siittimen päälle yhdynnän ajaksi laitettava ehkäisyväline, jolla pyritään estämään raskaus ja sukupuolitautien leviäminen

konduktööri /kˈonduktˌøːrɪ/ (n)
conducteur, conductrice
  junan matkustamon tai raitiovaunun valvoja, joka tarkastaa tai myy matkalippuja

kone /kˈone/ (n)
machine
  mekaaninen tai sähköinen laite, joka välittää tai muuttaa energiaa suorittamaan tai avustamaan jotakin tehtävää

koneistaja /kˈoneistˌaja/ (n)
bankwerker
  henkilö, joka koneistaa

konekieli /kˈonekˌielɪ/ (n)
machinetaal
  prosessorin suoraan ymmärtämä kieli

konekirjoittaja /kˈonekˌirjoitːˌaja/ (n)
typist
  konekirjoitusta työkseen tekevä

konekivääri /kˈonekɪvˌæːrɪ/ (n)
mitrailleur, machinegeweer
  raskas alle 20 mm kaliiperin sarjatuliase, joka on suunniteltu pitkiin tulisarjoihin

konepelti /kˈonepˌeltɪ/ (n)
kap
  auton moottoritilan peittävä avattava kansi

konfetti /kˈonfetːɪ/ (n)
confetti
  konserttien ja joidenkin muiden tapahtumien jälkeen ilmaan ammuttava "paperisilppu" tai serpentiini

konfirmaatio /kˈonfɪrmˌaːtɪo/ (n)
confirmatie
  rippikoulun käyneiden vahvistus seurakunnan täysivaltaisiksi jäseniksi

konflikti /kˈonflɪktɪ/ (n)
conflict
  syvä ristiriita, etujen tai näkemysten yhteentörmäys, selkkaus

kongonkaija /kˈoŋŋoŋkˌaija/ (n)
Congopapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kongonvahanokka /kˈoŋŋonvˌahanˌokːa/ (n)
zwartmaskerastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kongressi /kˈoŋressɪ/ (n)
conferentie
  eräiden valtioiden kansanedustuslaitos, parlamentti

konjakki /kˈonjakːɪ/ (n)
cognac
  Ranskassa Cognacin maakunnassa valmistettava, tammitynnyreissä vanhennettava viinitisle, vahva alkoholijuoma

konjugaatio /kˈonjuɡˌaːtɪo/ (n)
vervoeging
  vastinkromosomien rinnanasettuminen meioosin alkuvaiheessa

konjunktiivi /kˈonjuŋktˌiːvɪ/ (n)
aanvoegende wijs
  indo-eurooppalaisissa kielissä esiintyvä verbin tapaluokka, joka tunnetaan latinaan pohjautuvissa romaanisissa kielissä sekä myös englannissa subjunktiivin nimellä ja jota ei ole suomessa, käännetään suomessa joko indikatiivilla tai konditionaalilla:

konjunktio /kˈonjuŋktˌio/ (n)
voegwoord
  sidesana, sanaluokka sanoja ja lauseita yhdistäville sanoille. Konjunktiot jakautuvat rinnastuskonjunktioihin ja alistuskonjunktioihin

konkreettinen /kˈoŋkreːtːɪnen/ (adj)
concreet
  fyysisesti ja aistein havaittavaa

konkurssi /kˈoŋkurssɪ/ (n)
bankroet
  vararikko; kyvyttömyys maksaa velkojalle (eli takaisin rahan lainaajalle)

konna /kˈonna/ (n)
oplichter
  kirjallisuustieteessä päähenkilön vastustaja

konnotaatio /kˈonnotˌaːtɪo/ (n)
associatie
  oheismerkitys, ilmaisun herättämä mielleyhtymä; sanan sisältöä täydentävä vivahde, sivumerkitys, joka voi vaihdella yksilöittäin tai puhujaryhmittäin

konsentraatio /kˈonsentrˌaːtɪo/ (n)
concentratie
  liuoksessa liuenneena olevan ainemäärän pitoisuuden (hiukkasten lukumäärää) liuoksen tilavuusyksikköä kohti ilmaiseva suure, jonka yksikkö on (mol/dm³) tai (mol/l)

konsertti /kˈonsertːɪ/ (n)
concert
  tilaisuus, jossa esitetään musiikkia; musiikkiesitys

konsertto /kˈonsertːo/ (n)
concert
  soitinsolistille ja orkesterille sävellettyä musiikkia

konsonantti /kˈonsonˌantːɪ/ (n)
medeklinker
  äänne, jota äännettäessä ilmavirta ei pääse etenemään esteettä suun keskilinjalla

konsortio /kˈonsortˌio/ (n)
consortium
  organisaatioiden yhteenliittymä, usein väliaikainen, yhteistoimintaelin, jonka tarkoituksena on yhteisen edun ajaminen

konsulaatti /kˈonsulˌaːtːɪ/ (n)
consulaat
  ulkomaanedustukseen kuuluva lähetetyn tai kunniakonsulin johtama konsulinvirasto

konsuli /kˈonsulɪ/ (n)
consul
  virkamies, joka kuuluu ulkomaanedustukseen ja joka mm. valvoo maansa kauppaetuja

konteksti /kˈontekstɪ/ (n)
context
  asiayhteys, jossa jokin tietty asia tapahtuu tai mainitaan; ympäristö, tausta ja olosuhteet jotka vaikuttavat tapahtumaan

kontrabasso /kˈontrabˌasso/ (n)
contrabas
  suurin ja matalaäänisin perinteisessä sinfoniaorkesterissa käytettävistä jousisoittimista

kontrabassosaksofoni /kˈontrabˌassosˌaksofˌonɪ/ (n)
contrabassaxofoon
  toiseksi matalaäänisin käytössä oleva saksofoniperheen jäsen

kontti /kˈontːɪ/ (n)
zeecontainer
  rahtauksessa käytetty standardimittainen tavaran kuljetussäiliö

konttialus /kˈontːɪalus/ (n)
containerschip
  rahtilaiva, joka kuljettaa standardikokoisia kontteja

koodata /kˈoːdata/ (v)
coderen
  tehdä koodeja, muuntaa koodiksi

koodi /kˈoːdɪ/ (n)
code
  jollain muulla tavoin kuin tavanomaisesti kielellisesti ilmaistu asia; käytetään yleensä jos kielellinen ilmaisu on esim. teknisesti mahdotonta, tehotonta tai halutaan estää ulkopuolisia ymmärtämästä asiaa.

kookosmaito /kˈoːkosmˌaito/ (n)
kokosmelk
  kookospähkinän mallosta tehty vaalea, maitomainen neste

kookospalmu /kˈoːkospˌalmu/ (n)
kokospalm
  sulkapalmuihin lukeutuva puu Cocos nucifera, jonka hedelmä kookospähkinäksi kutsuttu on kookas luumarja

kookospähkinä /kˈoːkospˌæhkɪnæ/ (n)
kokosnoot
  kookospalmun hedelmä, kookas luumarja, jota kutsutaan arkikielessä pähkinäksi

kookosöljy /kˈoːkosˌøljy/ (n)
kokosolie
  kasviöljy, jota tuotetaan puristamalla kookospähkinän koprasta

kooma /kˈoːma/ (n)
coma
  syvä tajuttomuus

koomikko /kˈoːmɪkːo/ (n)
komiek
  komedian esittäjä

koordinaatti /kˈoːrdɪnˌaːtːɪ/ (n)
coördinaat
  luku, joka yksin tai yhdessä toisten lukujen kanssa ilmaisee geometrisen kuvion, tav. pisteen, aseman avaruudessa, pinnalla tai viivalla

koostua /kˈoːstua/ (v)
bestaan
  muodostua joistakin osista

koota /kˈoːta/ (v)
in elkaar zetten
  panna kokoon osista

kopioida /kˈopɪˌoida/ (v)
kopiëren
  jäljentää samanlaisena, tehdä kopio käsin, kopiokoneella tai tietokoneella

kopiokone /kˈopɪˌokone/ (n)
kopieerapparaat
  laite jolla otetaan paperidokumenteista kopioita

kopra /kˈopra/ (n)
kopra
  kuivattu kookospähkinän siemenvalkuainen

koptilainen /kˈoptɪlˌainen/ (adj)
Koptisch
  Egyptin koptilaiseen kirkkoon,sen jäseniin, kopteihin, tai koptin kieleen liittyvä

kopula /kˈopula/ (n)
koppelwerkwoord
  subjektin ja predikatiivin lauseessa yhdistävä sana

koputus /kˈoputus/ (n)
aankloppen
  koputtamisen toteutus ja siitä syntyvä ääni

koraali /kˈoraːlɪ/ (n)
koraal
  (musiikki) eri aikakausina eri kirkkokunnissa erilaisia muotoja saanut kirkkolaulu. Koraali on myös virren sävelmä.

koralli /kˈorallɪ/ (n)
koraal#Hollanti, koraal
  eräiden korallieläinten (Anthozoa) muodostama runkokunta ja sen kalkkinen kivettymä; nämä kivettymät etenkin kaupallisesti esim. koruissa hyödynnettynä

korallinen /kˈorallɪnen/ (adj)
koraal-
  koralliaineinen, korallista valmistettu tai muodostunut

korea /kˈorea/ (n)
Koreaans
  korean kieli (kielitunnus: ko), Korean niemimaalla puhuttu kieli

korealainen /kˈorealˌainen/ (adj)
Koreaans
  Korean niemimaalta, Etelä- tai Pohjois-Koreasta peräisin oleva

korealainen /kˈorealˌainen/ (n)
Koreaan
  Korean niemimaan asukas, eteläkorealainen tai pohjoiskorealainen

koreografia /kˈoreˌoɡrafˌia/ (n)
choreografie
  tanssin liikkeiden suunnittelu ja ohjaus sekä näiden lopputulos

kori /kˈorɪ/ (n)
ben, mand
  usein vitsoista tai päreistä punottu tai muovinen, päältä avoin kuljetusastia

korianteri /kˈorɪˌanterɪ/ (n)
koriander
  eräs vanhimpia tunnettuja viljelykasveja (Coriandrum sativum), jonka lehtiä ja hedelmiä käytetään mausteena

koripaju /kˈorɪpˌaju/ (n)
katwilg
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pajujen sukuun kuuluva kasvi , jota käytetään raaka-aineena punonnassa

koripallo /kˈorɪpˌallo/ (n)
basketbal
  pallopeli, jossa kerätään pisteitä heittämällä pallo korkealla sijaitsevaan vastustajan koriin

koriste /kˈorɪste/ (n)
decoratie
  koristamiseen käytetty pienehkö koristava esine tai sellaisen osa, usein koru

koristelu /kˈorɪstˌelu/ (n)
decoratie
  koristeleminen

korjaaja /kˈorjaːja/ (n)
ambachtsman
  henkilö joka korjaa, erityisesti teknisiä laitteita

korjata /kˈorjata/ (v)
repareren, verhelpen
  saattaa ehyeksi, toimivaksi
corrigeren, verbeteren
  oikaista virheellisyys, korvata virheellinen tai huono oikealla tai paremmalla

korkea /kˈorkea/ (adj)
hoog
  jonkin mitattavalta suureen suuri arvo

korkeakoulu /kˈorkeakˌoulu/ (n)
hogeschool
  yliopisto tai ammattikorkeakoulu

korkein oikeus /kˈorkein ˈoikeus/ (n)
hooggerechtshof
  riita- ja rikosasioissa ylin oikeusaste, jonka päätökset ohjaavat oikeudenkäyttöä alemmissa oikeusasteissa

korkeus /kˈorkeus/ (n)
hoogte
  (geometria) pystysuuntainen mitta kohteen tyvestä tai juuresta ylimpään kohtaan
  asema tai sijainti vertailutasoon nähden korkealla, vertailutason yläpuolella

korkeushyppy /kˈorkeushˌypːy/ (n)
hoogspringen
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli ilman apuvälineitä

korkki /kˈorkːɪ/ (n)
kurk
  korkkitammesta saatava materiaali

korkkiruuvi /kˈorkːɪrˌuːvɪ/ (n)
kurketrekker
  korkkisen pullonkorkin avaamiseen suunniteltu vähintään kahvasta ja metallisesta spiraaliruuvista koostuva työkalu

korkkitammi /kˈorkːɪtˌammɪ/ (n)
kurkeik
  Välimeren maiden länsiosissa kasvava aina vihanta tammi (), jonka vahvasta kuorikerroksesta kerätään korkkia

korko /kˈorko/ (n)
hak
  kengän pohjassa kantapään kohdalla oleva paksumpi osa
interest
  lainasta maksettava prosentuaalinen hinta

kornetti /kˈornetːɪ/ (n)
kornet
  ranskalaisesta metsästystorvesta kehittynyt ulkonäöltään trumpettia muistuttava vaskipuhallin

korni /kˈornɪ/ (n)
Cornisch
  Cornwallissa puhuttu kelttiläinen kieli, joka sammui 1700-luvulla (kielitunnus: cor)

korniisi /kˈornɪːsɪ/ (n)
kroonlijst
  klassisessa arkkitehtuurissa päätykolmion vaakasuora alaosa, pylväiden kannatteleman palkiston ylin, ulkoneva osa

koroke /kˈoroke/ (n)
podium
  rakennettu tasanne, joka on ympäristöään korkeammalla

koronaali /kˈoronˌaːlɪ/ (n)
coronaal
  äänne, joka ääntyy kitalaella

koronaalinen /kˈoronˌaːlɪnen/ (adj)
coronaal
  kielen etuosan avulla äännettävä

koronkiskonta /kˈoroŋkˌiskonta/ (n)
woeker
  lainaaja vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

koronkiskuri /kˈoroŋkˌiskurɪ/ (n)
woekeraar
  lainaaja, joka vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

korostaa /kˈorostaː/ (v)
accentueren
  tuoda erityisen hyvin esille jokin asia, painottaa, tähdentää, alleviivata
  puhua tietyllä aksentilla, puhua vieraalla korostuksella

korostus /kˈorostus/ (n)
accent
  aksentti
  tapa lausua kieltä, us. poikkeavalla tavalla

korotusmerkki /kˈorotˌusmerkːɪ/ (n)
kruis
  symboli ♯, joka ilmaisee puolen sävelaskeleen korotusta

korppi /kˈorpːɪ/ (n)
raaf
  suuri täysin musta variksen sukuinen lintu (), Suomessa yleisimpänä itäisessä Pohjois-Suomessa, pesii puussa tai kallionkielekkeellä

korppikotka /kˈorpːɪkˌotka/ (n)
gier
  haukkalintuihin kuuluva haaskansyöjä, joka käyttää ravintonaan luonnollisesti kuolleiden tai petoeläinten tappamien eläinten raatoja

korppu /kˈorpːu/ (n)
beschuit, scheepsbeschuit
  kuivattu vehnäleipä- tai pullaviipale, jonka päällä on usein sokeria

korpus /kˈorpus/ (n)
corpus
  koottu joukko kirjoitetun kielen tekstejä tai puhutun kielen nauhoitteita, jotka on poimittu aidoista teksteistä ja tilanteista

korsetti /kˈorsetːɪ/ (n)
korset
  yleensä naisten tukiliivi, sukkanauhaliivi, kureliivi

korte /kˈorte/ (n)
paardenstaart
  ontto- ja nivelikäsvartisia sanikkaiskasveja (Equisetum)

kortteli /kˈortːelɪ/ (n)
blok
  kaupungin vierekkäisten risteävien katujen välinen alue

kortti /kˈortːɪ/ (n)
kaart
  ohut, yleensä neliskulmainen pala kartonkia tai muovia

korttipeli /kˈortːɪpˌelɪ/ (n)
kaartspel
  pelikorteilla pelattava ajanvietepeli tai uhkapeli

korttitalo /kˈortːɪtˌalo/ (n)
kaartenhuis
  pysty- ja vaakasuoraan pinotuista pelikorteista tehty rakennelma
  epävakaa tai hutera rakennelma tai muu viritelmä, joka romahtaa helposti

koru /kˈoru/ (n)
juweel
  vartalolla oleva, usein vaatteisiin kiinnitetty, taide-esine, jonka merkitys on esteettinen, sosiaalista tai yhteiskunnallista asemaa ilmaiseva tai uskonnollinen

korva /kˈorva/ (n)
oor
  nisäkkäillä kolmesta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osasta muodostuva elin, joka aistii ääniä ja toimii tasapainoelimenä ja liikeaistimena
  korvan pään ulkopuolelle näkyvä osa, korvalehti

korvakoru /kˈorvakˌoru/ (n)
oorbel, oorring
  koru, joka kiinnitetään korvalehteen siihen tehtyyn lävistysreikään tai klipillä

korvapuusti /kˈorvapˌuːstɪ/ (n)
muilpeer
  läimäytys avokämmenellä korvalle

korvata /kˈorvata/ (v)
substitueren
  täyttää jollain jonkin toisen paikka tai tarkoitus
vervangen
  hyvittää aiheutunut vahinko; palauttaa maksu jstk, kompensoida

korvatulppa /kˈorvatˌulpːa/ (n)
oordopje
  elastinen, kokoonpainuva kappale, jonka tarkoitus on vaimentaa korvaan saapuvia ääniä

korvetti /kˈorvetːɪ/ (n)
korvet
  toisesta maailmansodasta lähtien fregattia pienempi partio- ja saattoalus, jotka yleensä käsitetään 600-3000 tonnin massaisiksi

kosia /kˈosɪa/ (v)
ten huwelijk vragen
  pyytää jkta kanssaan avioliittoon

kosini /kˈosɪnɪ/ (n)
cosinus
  suorakulmaisen kolmion terävän kulman viereisen kateetin suhde sen hypotenuusaan; vastaava funktio

koska /kˈoska/ (adv)
omdat, daar
  (interrogatiivinen) aikaa kysyvä adverbi, milloin

koskaan /kˈoskaːn/ (adv)
ooit
  (kysymyslauseessa, relatiivilauseessa) ylipäätään, edes joskus
nooit
  () ei minään aikana, ajankohtana

koskettaa /kˈosketːaː/ (v)
raken
  koskea johonkin
  liikuttaa (emotionaalisesti)

koskettimisto /kˈosketːɪmˌisto/ (n)
keyboard
  soittimen osa, koskettimien muodostama kokonaisuus

kosketus /kˈosketus/ (n)
contact
  koskettamisen tapahtuma, koskettaminen

kosketusnäyttö /kˈosketˌusnæytːø/ (n)
aanraakscherm
  näyttö, jolla graafista käyttöliittymää hallitaan koskettelemalla näytön pintaa

kosmetologi /kˈosmetˌoloɡɪ/ (n)
schoonheidsspecialist
  kosmetologian, kauneudenhoidon ammattilainen; ehostavat asiakkaita, hoitavat näiden ihoa, myyvät kosmetiikkatuotteita ja opastavat kauneudenhoitoasioissa

kosmogonia /kˈosmoɡˌonɪa/ (n)
kosmogonie
  maailmankaikkeuden synnyn selitysoppi

kosmologia /kˈosmolˌoɡɪa/ (n)
kosmologie
  maailmankaikkeuden rakennetta ja historiaa käsittelevä tiede

kosmonautti /kˈosmonˌautːɪ/ (n)
kosmonaut
  venäläinen tai Neuvostoliiton aluksilla lentänyt avaruuslentäjä

kostea /kˈostea/ (adj)
nat
  jossain määrin nestepitoinen, märkää kuivempi

kosteikko /kˈosteikːo/ (n)
drasland
  kovanmaan ja avoveden välille sijoittuva luontotyyppi

kosteus /kˈosteus/ (n)
luchtvochtigheid
  kaasun, nesteen tai kiinteän aineen sisältämä vesi

kosto /kˈosto/ (n)
wraak
  vastaisku vihamielisyyksiin

kotelo /kˈotelo/ (n)
pop
  hyönteisen täydellisen muodonmuutoksen aikuis- ja toukka-asteen välisessä lepoasteessa oleva yksilö

koti /kˈotɪ/ (n)
thuis
  asunto, talo tai muu asumus, jossa joku itse asuu

kotiaresti /kˈotɪarˌestɪ/ (n)
huisarrest
  rangaistuksena määrättävä kielto poistua kotinsa ulkopuolelle

kotieläin /kˈotielæin/ (n)
huisdier
  ihmisen hoitama yl. kesy eläin, jonka pidosta on omistajalleen yleensä konkreettista hyötyä tai joita pidetään seuran vuoksi

kotihiiri /kˈotɪhˌiːrɪ/ (n)
huismuis
  mikä tahansa kotihiirten sukuun () kuuluva varsinaisten rottain ja hiirten alaheimon laji tai sellaisen yksilö

kotiin /kˈotɪːn/ (adv)
naar huis
  omaan asuinpaikkaansa, kotiinsa; lapsuudenkotiin

kotiinpaluu /kˈotɪːmpaluː/ (n)
thuiskomst
  palaaminen kotiin

kotijoukkue /kˈotɪjˌoukːue/ (n)
thuisploeg
  joukkue jonka kotikentällä ottelu pelataan, kotikaupungissaan pelaava joukkue

kotilo /kˈotɪlo/ (n)
huisjesslak
  kotiloiden (Gastropoda) luokkaan kuuluvien nilviäisten luokan edustaja, joilla yl. on kalsiumkarbonaatista muodostunut kuori

kotimaa /kˈotɪmaː/ (n)
thuisland
  valtio, jossa henkilö on syntynyt, synnyinmaa; valtio, johon henkilö on muuttanut ja kotiutunut

kotirouva /kˈotɪrˌouva/ (n)
huisvrouw
  nainen, joka ei ole töissä, vaan on kotona ja hoitaa perheen taloutta

kotitalous /kˈotɪtalous/ (n)
huishoudkunde
  koulun oppiaine kodin arkiaskareista, kuten ruoanlaitosta ja siivoamisesta

kotitehtävä /kˈotɪtˌehtævæ/ (n)
huiswerk
  opettajan antama harjoitustehtävä, joka tulisi tehdä seuraavaa oppituntia varten

kotka /kˈotka/ (n)
adelaar, arend
  suurikokoisia päiväpetolintuja suvuissa kotkat (), merikotkat (), pikkukotkat ja jalokotkat. Kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen () heimoon kuuluvien sukujen lintuja.

kotkottaa /kˈotkotːaː/ (v)
kakelen
  kanan ääntelystä

kotkotus /kˈotkotus/ (n)
gekakel
  kotkottamisen ääni, kanan ääntely

kotona /kˈotona/ (adv)
thuis
  omassa asuinpaikassaan, kodissaan

kottarainen /kˈotːarˌainen/ (n)
spreeuw
  kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu ()

kottero /kˈotːero/ (n)
rammelkar
  huonokuntoinen auto (tai rakennus)

kottikärryt /kˈotːɪkˌærryt/ (n)
kruiwagen
  yksipyöräiset työntökärryt

koukku /kˈoukːu/ (n)
haak
  vaatenaula, ripustuskoukku
  nyrkkeilyssä koukkulyönti

koulu /kˈoulu/ (n)
school
  paikka, jossa annetaan suunnitelman mukaista yleisopetusta tai opetetaan jotakin erityistä

kouluaine /kˈouluˌaine/ (n)
schoolvak
  koulussa opiskeltava aihealue, oppiaine

koulubussi /kˈoulubˌussɪ/ (n)
schoolbus
  koululaisten kuljettamiseen käytettävä bussi

koulukirja /kˈoulukˌirja/ (n)
schoolboek
  koulun opetuksessa käytettävä kirja

koulukunta /kˈoulukˌunta/ (n)
school
  jotakin erityistä käsitteellistä näkemystä tai oppisuuntaa edustava ryhmittymä ihmisiä

koululainen /kˈoululˌainen/ (n)
scholier
  tavallisesti peruskoulua käyvä oppilas; usein mielletään eri asiaksi kuin opiskelija

koulupuku /kˈoulupˌuku/ (n)
schooluniform
  joissain maissa kouluissa opiskelijoiden käyttämä työasu, yleensä pakollinen

koulutus /kˈoulutus/ (n)
educatie
  abstrakti käsite, joka tarkoittaa muodollista, organisoitua ja institutionalisoitua opetusta ja opiskelua

koura /kˈoura/ (n)
vuist
  pivo, kämmen ja sormet yhtenä kokonaisuutena jonkin vastaanottamiseen tai poimimiseen yhdellä kädellä

kourallinen /kˈourallɪnen/ (n)
beetje
  kouraan mahtuva määrä

kouristus /kˈourɪstus/ (n)
kramp
  spasmi, tahdosta riippumaton lihaksen supistuminen

kova /kˈova/ (adj)
hard
  sellainen, joka tai mikä ei jousta tai anna muutoin myöten; kiinteä, luja; vaikea kestää

kovakalvo /kˈovakˌalvo/ (n)
Dura mater
  uloin aivokalvo

kovakuoriainen /kˈovakˌuorɪˌainen/ (n)
kever
  kuoriainen, koppakuoriainen; sellainen hyönteislajin edustaja, jonka etusiivet kehittyvät täysikasvuisilla yksilöillä koviksi tai nahkamaisiksi kitiinipeitinsiiviksi ()

kovalenttinen sidos /kˈovalˌentːɪnen sˈidos/ (n)
covalente binding
  kemiallinen sidos, jossa atomit jakavat elektroneja keskenään tasaisesti

kovaääninen /kˈovaˌæːnɪnen/ (n)
luidspreker, box
  tekninen laite, jossa sähköiseen muotoon saatettu äänisignaali muunnetaan akustiseksi ääneksi, kaiutin

kovettaa /kˈovetːaː/ (v)
harden
  tehdä kovaksi tai kovemmaksi

kovettua /kˈovetːˌua/ (v)
verharden
  tulla, muuttua kovaksi

košer /kˈoʃer/ (adj)
koosjer
  juutalaisten säädösten mukaan valmistettu ja tarjottu ruoka

kraatteri /krˈaːtːerɪ/ (n)
krater
  törmäyskraatteri, maljamainen syvennys, joka on syntynyt meteoriitin, asteroidin tai komeetan iskussa

kranaatti /krˈanaːtːɪ/ (n)
granaat
  käsin heitettävä sirpaloituvakuorinen ase, käsikranaatti

krapula /krˈapula/ (n)
kater
  alkoholinkäytöstä johtuva epämukava jälkitila

kreikka /krˈeikːa/ (n)
Grieks
  kreikan kieli, Kreikassa pääkielenä puhuttava indoeurooppalainen kieli

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (adj)
Grieks
  Kreikasta peräisin oleva tai Kreikkaan liittyvä

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (n)
Griek, Griekse
  pysyvästi Kreikassa asuva henkilö

kreivi /krˈeivɪ/ (n)
graaf
  saksalaisperäinen aatelisarvo

kreivikunta /krˈeivɪkˌunta/ (n)
graafschap
  paikallishallinnon yksikkö Englannissa, Walesissa, Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa

krematorio /krˈematˌorɪo/ (n)
crematorium
  rakennus polttohautausta varten

kreoli /krˈeolɪ/ (n)
creools
  kreolikieli: pidginkielestä eri kieliä puhuvien keskinäisen kommunikaation tarpeisiin kehittynyt kieli, joka on pidginiä monipuolisempi kieliopiltaan ja sanastoltaan

kretiini /krˈetɪːnɪ/ (n)
cretin
  kretinismistä kärsivä henkilö; lyhytkasvuiseksi ja älyllisesti vajavaiseksi jäänyt henkilö

kriisi /krˈiːsɪ/ (n)
crisis
  käänteentekevä muutos, taitekohta

kriittinen /krˈiːtːɪnen/ (adj)
kritiek
  arvosteleva

krilli /krˈillɪ/ (n)
krill
  krillien lahkon () pieni äyriäinen, joka on mm. hetulavalaiden pääruokaa

kriminologia /krˈimɪnˌoloɡˌia/ (n)
criminologie
  rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä pääasiassa empiirisin menetelmin tutkiva tieteenhaara

krimintataari /krˈimɪntatˌaːrɪ/ (n)
Krim-Tataars, Krims
  krimintataarin kieli; turkkilainen kieli, jota Krimin tataarit puhuvat

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (adj)
Broeder in Christus
  kristadelfialaiseen uskontoon liittyvä

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (n)
Broeder in Christus
  kristadelfialaista uskoa harjoittava

kristalli /krˈistallɪ/ (n)
kristal
  lyijyoksidia sisältävää pehmeää lasia, jota on helppo muokata

kristallipallo /krˈistallɪpˌallo/ (n)
glazen bol
  lasikuula, jonka sisällä voidaan erottaa kuvioita; käytetään tulevaisuuden ennustamiseen tai muuhun asioiden katsomiseen

kristallografia /krˈistallˌoɡrafˌia/ (n)
kristallografie
  kidetiede

kristikunta /krˈistɪkˌunta/ (n)
christenheid
  kaikki kristityt, koko kristillinen maailma

kristillinen /krˈistɪllɪnen/ (adj)
christen
  kristinuskoon liittyvä

kristinusko /krˈistɪnˌusko/ (n)
christendom
  monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, johon kuuluu usko kolminaisuusoppiin eli yhden Jumalan kolmeen persoonaan, jotka ovat Isä, Poika ja Pyhä Henki, ja jonka alkuperä on Raamatun ja sen Uuden testamentin Jeesuksen opetuksissa

kristitty /krˈistɪtːy/ (n)
christen
  kristinuskoa tunnustava henkilö

kriteeri /krˈiteːrɪ/ (n)
criterium
  arvosteluperuste, valintaperuste

kroatia /krˈoatˌia/ (n)
Kroatisch
  Kroatiassa puhuttava slaavilainen kieli (kielitunnus: hr)

kroatialainen /krˈoatˌialˌainen/ (adj)
Kroatisch
  Kroatiasta peräisin oleva tai Kroatiaan liittyvä

krokotiili /krˈokotˌiːlɪ/ (n)
krokodil
  järvissä ja joissa, joskus merissäkin, elävä kaloja ja muita vesieläimiä syövä, krokotiilien heimoon (Crocodylidae) kuuluva, yleensä suurikokoinen matelija

krokotiilieläimet /krˈokotˌiːlielˌæimet/ (n)
krokodilachtigen
  yksi matelijoiden luokan lahkoista ()

krokotiilit /krˈokotˌiːlɪt/ (n)
echte krokodillen
  yksi krokotiilieläinten lahkon heimoista ()

kromatidi /krˈomatˌidɪ/ (n)
chromatide
  kumpi tahansa solunjakautumisessa toisistaan erkaantuvista kromosomin puolikkaista

kromi /krˈomɪ/ (n)
chroom
  metalleihin kuuluva, harmahtava, kova ja kiiltävä alkuaine

kromosomi /krˈomosˌomɪ/ (n)
chromosoom
  DNA:sta muodostunut rihma, joka sisältää eliön genomin; eukarioottien lineaariset kromosomit on pakattu solun tumaan kromatiiniksi

kronikka /krˈonɪkːa/ (n)
kroniek
  aikajärjestyksessä oleva historiankirjoitus, aikakirja

kronologia /krˈonolˌoɡɪa/ (n)
chronologie, tijdrekenkunde
  ajan mittaamista ja ajanlaskua koskeva tutkimus, etenkin päivämäärien määritys, ja sen sovellukset

kronologinen /krˈonolˌoɡɪnen/ (adj)
chronologisch
  aikaan tai aikajärjestykseen liittyvä; todellisen aikajärjestyksen mukainen

krookus /krˈoːkus/ (n)
krokus
  -kasvisuvun kasveja

krooninen /krˈoːnɪnen/ (adj)
chronisch
  jatkuva

krupieeri /krˈupɪˌeːrɪ/ (n)
croupier
  kasinossa pelipöydän hoitaja

krusifiksi /krˈusɪfˌiksɪ/ (n)
crucifix
  koristeellinen veistos, jossa on kuvattu kristinuskon vapahtaja Jeesus ristiinnaulittuna puuristiin

krutonki /krˈutoŋkɪ/ (n)
crouton
  ruskistettu tai paahdettu kuiva leipäkuutio, jota käytetään lisukkeena monissa ruokalajeissa

kruuna /krˈuːna/ (n)
kruis
  metallirahan kuvapuoli, vastakohta klaava

kruunajaiset /krˈuːnajˌaiset/ (n)
kroning
  tilaisuus, jossa kruunataan

kruunata /krˈuːnata/ (v)
kronen
  julistaa kuningas tai kuningatar, tyypillisesti asettamalla kruunu päähän korkein juhlamenoin

kruunu /krˈuːnu/ (n)
kroon
  hallitsijoiden käyttämä, arvoasemaa ilmentävä koristeellinen, tavallisesti kultainen, päähine
  hallitsija; valtio (erityisesti kun se on monarkia)
gewei
  kruuna, kolikon kuvapuoli

kruunulinna /krˈuːnulˌinna/ (n)
kroonwerk
  linnoituksen eteen työnnetty, kruunun muotoinen varustus, jossa keskellä olevasta bastionista lähtee kurtiinit molemmilla puolilla oleviin puolibastioneihin

kruunuviherkaija /krˈuːnuvɪhˌerkaija/ (n)
geelvoorhoofdkarakiri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

krypta /krˈypta/ (n)
krocht
  kivinen kammio tai holvi, joka useimmiten sijaitsee kirkon lattian alla, ja toimii merkittävien henkilöiden hautapaikkana

kryptografia /krˈyptoɡrˌafɪa/ (n)
codering van informatie
  oppi salakirjoituksesta

krypton /krˈypton/ (n)
krypton
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 36 ja kemiallinen merkki Kr

kryptoniitti /krˈyptonˌiːtːɪ/ (n)
kryptoniet
  Teräsmies-sarjakuvalehdissä esiintyvä kuvitteellinen mineraali, joka on Teräsmiehen heikkous ja vie hänen voimat

ksenofobia /ksˈenofˌobɪa/ (n)
vreemdelingenhaat
  muukalaiskammo, ulkomaalaisten pelko

ksenon /ksˈenon/ (n)
xenon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Xe

ksii /ksˈiː/ (n)
ksi
  Kreikkalaisten aakkosten 14. kirjain. Vastaava symboli Ξ tai ξ.

ksylitoli /ksˈylɪtˌolɪ/ (n)
xylitol
  eräs alkoholi, jota saadaan koivusta ja käytetään makeutusaineena

ksylofoni /ksˈylofˌonɪ/ (n)
xylofoon
  eri pituisista puukapuloista rakentuva, yleensä kromaattisesti viritetty lyömäsoitin, jota soitetaan muovi-, kumi- tai puupäisillä lyömäkapuloilla.

kubismi /kˈubɪsmɪ/ (n)
kubisme
  taidesuuntaus, jossa objekti hajotetaan ja kootaan ja analysoidaan ja kuvataan uudelleen pelkistyneessä muodossa, mahdollisesti samanaikaisesti monesta kuvakulmasta. 1900-uvulla alkanut ja 1914 loppunut.

kude /kˈude/ (n)
inslag
  kankaan kudonnassa loimea vastaan oleva, kankaan poikkisuuntaan kulkeva lanka; myös samoin käytetty kangassuikale tai vastaava matossa

kudos /kˈudos/ (n)
weefsel
  (tekstiili) kutomalla tehty kutomatuote

kuherruskuukausi /kˈuherrˌuskuːkˌausɪ/ (n)
wittebroodsweken, huwelijksreis
  ensimmäiset viikot avioliiton solmimisen jälkeen

kuhmu /kˈuhmu/ (n)
buil
  ruhjevamman johdosta esiintyvä, paikallisen verenvuodon ja turvotuksen aiheuttama kohouma, erityisesti päässä

kuhnuri /kˈuhnurɪ/ (n)
dar
  (eläintiede) koiraspuolinen mehiläinen

kuikka /kwˈikːa/ (n)
parelduiker
  kuikkien suvun 60–75 cm pitkä lintu (), joka elää koko Suomessa kirkasvetisissä järvissä sukellellen kalaa ravinnokseen ja joka rakentaa pesänsä aivan veden partaalle

kuin /kwˈin/ (adv)
dan
  kuinka

kuinka /kwˈiŋka/ (adv)
hoe
  (kysyvä adverbi) millä tavalla, miten

kuiskaaja /kwˈiskaːja/ (n)
souffleur
  henkilö, jonka tehtävänä on kuiskata vuorosanoja teatterissa

kuiskata /kwˈiskata/ (v)
fluisteren
  puhua hyvin hiljaa

kuitata /kwˈitata/ (v)
voor ontvangst aftekenen
  kirjoittaa nimensä laskuun tms.

kuitenkin /kwˈiteŋkɪn/ (adv)
toch
  siitä huolimatta

kuitti /kwˈitːɪ/ (n)
kwitantie
  maksetuista ostoksista saatava paperinen tosite, josta näkee ostosten hinnan

kuitu /kwˈitu/ (n)
draad
  pitkäsyinen luonnon tai keinoaineinen materiaali, mm. tekstiilien raaka-aine

kuiva /kwˈiva/ (adj)
droog
  nesteetön

kuivapesu /kwˈivapˌesu/ (n)
droogkuis
  kemiallisilla liuottimilla tehty pesu

kuivattaa /kwˈivatːaː/ (v)
drogen
  poistaa kosteutta jostakin, kuivata

kuivike /kwˈivɪke/ (n)
strooisel
  kosteutta imevä aine, pehkut, pahna, turve, oljet, sahajauho, kutterinpuru varsinkin eläinten alustana

kuivua /kwˈivua/ (v)
drogen
  tulla kuivaksi

kuivuus /kwˈivuːs/ (n)
droogheid
  se, että on kuiva

kuja /kˈuja/ (n)
doorgang
  pieni, yleensä talojen tai puuston reunustama tie tai polku
  kapea, rakennusten reunustama katu

kujertaa /kˈujertaː/ (v)
koeren
  (kyyhkystä) esittää soidinlaulua

kukaali /kˈukaːlɪ/ (n)
spoorkoekoek
  mikä hyvänsä kukaaleihin () kuuluva lintulaji tai sen yksilö

kukinto /kˈukɪnto/ (n)
bloeigestel
  kukkien ryhmä kasvissa

kukka /kˈukːa/ (n)
bloem
  (kasvianatomia) suvulliseen lisääntymiseen erilaistunut kasvinosa

kukkakaali /kˈukːakˌaːlɪ/ (n)
bloemkool
  kaalilajike (Brassica oleracea var. botrytis), jolla on valkoiset kukinnot ja jota käytetään ruoanlaitossa

kukkakauppias /kˈukːakˌaupːɪas/ (n)
bloemist
  kukkakaupan pitäjä, kukkien myyjä

kukkakimppu /kˈukːakˌimpːu/ (n)
ruiker
  nippu kukkia, monesti maljakkoon tai vastaavaan asetettava

kukkapenkki /kˈukːapˌeŋkːɪ/ (n)
bloembed
  koristekasveille tarkoitettu kasvupaikka esimerkiksi pihalla tai puistossa

kukkaro /kˈukːaro/ (n)
beurs
  pieni, tavallisesti nahkainen pussi tai laukku, jossa pidetään mukana pieniä tarve-esineitä tai tarvikkeita kuten pikkurahaa tai tupakkaa

kukkaruukku /kˈukːarˌuːkːu/ (n)
bloempot
  ruukkukasvin kasvatusastia, jonka pohjassa on perinteisesti reikä ylimääräisen veden valumista varten

kukki /kˈukːɪ/ (n)
tand#Hollanti, tandwieltand
  hammasrattaan hammas

kukkia /kˈukːɪa/ (v)
bloeien
  synnyttää kukkia

kukko /kˈukːo/ (n)
haan
  koiraspuolinen kanalintu

kukoistaa /kˈukoistaː/ (v)
bloeien
  tuottaa runsaasti hyviä tuloksia, olla hyvin elinvoimainen

kukonharja /kˈukonhˌarja/ (n)
hanenkam
  kukon päälaen heltta

kulho /kˈulho/ (n)
bal
  lautasta tai vatia syvempi maljamainen, varsinkin ruokataloudessa käytettävä astia

kuljettaja /kˈuljetːˌaja/ (n)
bestuurder
  henkilö, joka kuljettaa eli ajaa jotakin kulkuneuvoa tilapäisesti tai ammatikseen

kuljetus /kˈuljetus/ (n)
transport
  kuljettamisen toteutus

kulkue /kˈulkue/ (n)
processie, stoet
  järjestäytynyt joukko yl. jonossa kulkevia ihmisiä tai kulkuvälineitä

kulkuri /kˈulkurɪ/ (n)
zwerver
  ilman vakinaista asuinpaikkaa oleva ihminen, joka kulkee seudulta toiselle, kiertolainen

kulkusirkka /kˈulkusˌirkːa/ (n)
treksprinkhaan
  vaeltavista heinäsirkkalajeista käytettävä nimitys

kulkutauti /kˈulkutˌautɪ/ (n)
epidemie, plaag
  nopeasti leviävä tartuntatauti, epidemia

kullannuppu /kˈullannˌupːu/ (n)
lieverd
  nimitys jota käytetään hellittelysanana.

kullata /kˈullata/ (v)
vergulden
  päällystää kullalla

kulli /kˈullɪ/ (n)
lul, pik
  siitin

kulma /kˈulma/ (n)
hoek
  kahden sellaisen puolisuoran eli säteen muodostama kuvio, joilla on yhteinen päätepiste, kulman kärki, sekä näiden säteiden, eli kylkien, välinen tason osa

kulmahammas /kˈulmahˌammas/ (n)
hoektand
  suippokärkiset hampaat poskihampaiden edessä ja etuhampaiden takana ihmisellä (hammaslääkäriterminä kolmoset) ja muilla imettäväisillä

kulmakarva /kˈulmakˌarva/ (n)
wenkbrauw
  silmäkuopan yläpuolella kasvava karva

kulmakerroin /kˈulmakˌerroin/ (n)
helling
  kaksiulotteisessa koordinaatistossa y-koordinaatin muutoksen (Δy) ja sitä vastaavan x-koordinaatin muutoksen (Δx) suhde, jonka tarkoitus on kuvata suoran tai janan kaltevuutta

kulmanopeus /kˈulmanopeus/ (n)
hoeksnelheid
  jonkin esineen tai olion kiertymiskulman muutos aikayksikköä kohden, tunnus ω, SI-yksikkö rad/s (radiaania sekunnissa)

kulmapotku /kˈulmapˌotku/ (n)
hoekschop
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajasta päätyrajan ylittäneestä pallosta hyökkääjän pelaajalle kentän kulmasta tehtäväksi annettu pelinaloitus

kulmikas /kˈulmɪkas/ (adj)
hoekig
  sellainen jossa on kulmia

kulta /kˈulta/ (n)
goud
  Metallinen alkuaine, vaalean keltainen taipuisa metalli, jonka kemiallinen merkki on Au. Kuuluu jalometalleihin.

kulta-aika /kˈultaˈaika/ (n)
gouden eeuw
  jonkin kukoistuksen aika

kulta-aratti /kˈultaˈaratːɪ/ (n)
goudparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultainen /kˈultainen/ (adj)
gouden
  sellainen, joka on kullasta tehty; myös kullalta näyttävä, kullan värinen

kultainen leikkaus /kˈultainen lˈeikːaus/ (n)
gulden snede
  eräs matemaattinen vakio: irrationaaliluku, joka saadaan, kun jana jaetaan kahteen osaan niin, että lyhyemmän osan suhde pidempään osaan on sama kuin pidemmän osan suhde koko janaan

kultainennoutaja /kˈultainˌennoutˌaja/ (n)
golden retriever
  keskikokoinen, noutajaksi jalostettu koirarotu, jonka turkki on luonnon valkoisesta vaalean oranssiin ja -ruskeaan

kultakaivos /kˈultakˌaivos/ (n)
goudmijn
  kaivos, josta kaivetaan kultaa
  jokin tuottoisa tai jokin nimenomaan haluttuja asioita sisältävä

kultakanta /kˈultakˌanta/ (n)
gouden standaard
  kullan arvoon perustuva rahajärjestelmä

kultakruunumesikko /kˈultakrˌuːnumesˌikːo/ (n)
geelpluimhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaloistokaija /kˈultalˌoistokˌaija/ (n)
regentparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultamitali /kˈultamˌitalɪ/ (n)
gouden medaille
  urheilu- ym. kilpailuissa ensimmäiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

kultanaama-amatsoni /kˈultanˌaːmaˈamatsˌonɪ/ (n)
geelvleugelamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaparatiisikaija /kˈultapˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
geelschouderparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaposkiamatsoni /kˈultapˌoskɪamˌatsonɪ/ (n)
oranjevleugelamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaposkiaratti /kˈultapˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
Barrabands papegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaseppä /kˈultasˌepːæ/ (n)
goudsmid
  koruja jalometallista valmistava käsityöläinen

kultasiipimesikko /kˈultasˌiːpɪmesˌikːo/ (n)
witvoorhoofdhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultatöyhtökakadu /kˈultatˌøyhtøkˌakadu/ (n)
grote geelkuifkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultti /kˈultːɪ/ (n)
cultus
  uskonnon palvontamenot

kulttuuri /kˈultːuːrɪ/ (n)
cultuur
  tietylle kansalle tai ihmisryhmälle ominaiset tavat, perinnetavat

kulttuurihistoria /kˈultːuːrɪhˌistorˌia/ (n)
cultuurgeschiedenis
  valtiollisen kulttuurin ulkopuolisen sivistys- ja kulttuurielämän kehityksen tutkimus ja kuvaaminen

kulttuurinen /kˈultːuːrɪnen/ (adj)
cultureel
  kulttuuriin liittyvä, rinnakkaismuoto kulttuurillinen

kulttuuripolitiikka /kˈultːuːrˌipolɪtˌiːkːa/ (n)
cultuurpolitiek
  yhteiskuntapolitiikan osa-alue, jonka tehtävänä on edistää koulutusta sekä taata tieteen ja taiteen toimintaedellytykset

kulttuurišokki /kˈultːuːrɪʃˌokːɪ/ (n)
cultuurschok
  vieraan kulttuurin voimakkaan vaikutuksen aiheuttama hämmennys, vaikeutta sopeutua vieraaseen kulttuuriin

kuluttaa /kˈulutːaː/ (v)
consumeren, verbruiken
  käyttää jotain hyödykettä

kuluttaja /kˈulutːˌaja/ (n)
consument, verbruiker
  yksityishenkilö, joka kuluttaa tuotettuja hyödykkeitä

kuluttajahintaindeksi /kˈulutːˌajahˌintaindˌeksɪ/ (n)
consumentenprijsindex
  hintaindeksi, jota käytetään kuluttajahintojen seuraamiseen

kulutus /kˈulutus/ (n)
consumptie
  jonkin hyödykkeen, tuotteen tai palvelun, käyttäminen

kumi /kˈumɪ/ (n)
rubber
  joustava ja venyvä polymeeri; luonnonkumi

kumileimasin /kˈumɪlˌeimasɪn/ (n)
stempel
  leimasin, jonka leimasinjäljen tuottava kohta on materiaaliltaan kumia
  virallisesti valtaapitävä elin joka on kuitenkin jonkun ohjailtavissa

kumina /kˈumɪna/ (n)
karwij
  koiranputkea muistuttava kaksivuotinen sarjakukkaiskasvi (), jota kasvaa luonnonkasvina lähes koko Suomessa ja on otettu viljelyskasviksi, jonka hedelmiä ja jossain määrin myös myös lehtiä käytetään mausteena

kumissi /kˈumɪssɪ/ (n)
koemis
  hevosen tai kamelin maidosta käyttämällä valmistettu mieto alkoholijuoma

kumivasara /kˈumɪvˌasara/ (n)
rubberhamer
  moskan kaltainen työkalu, jonka lyömiseen tarkoitettu pää on kumia; käytetään erityisesti muotoiltaessa pintoja, jotka eivät kestä metallisella vasaralla lyömistä

kumkvatti /kˈumkvatːɪ/ (n)
kumquat
  (yleisesti) kumkvattien () risteymäsuvun sitruskasveja ja niiden hedelmä

kummallinen /kˈummallɪnen/ (adj)
raar
  usein ihmetystä aiheuttava, tavallisesta poikkeava, outo

kummisetä /kˈummɪsˌetæ/ (n)
gevader
  miespuolinen kummi

kummitus /kˈummɪtus/ (n)
spook
  (taruolento) kuolleen ihmisen sielu

kummituseläin /kˈummɪtˌuselæin/ (n)
spookdiertje
  Kaakkois-Aasiassa eläviä -heimon kädellisiä. Kummituseläimet ovat yleensä yöaktiivisia ja niillä on huomattavan suuret silmät

kummitustalo /kˈummɪtˌustalo/ (n)
spookhuis
  talo, jossa kummituksia ilmestyvät ja kummittelevat

kummitäti /kˈummɪtˌætɪ/ (n)
meter
  naispuolinen kummi

kumota /kˈumota/ (v)
abrogeren
  saattaa pois voimasta, tehdä pätemättömäksi (voimaansaatettu asia)

kumppanuus /kˈumpːanuːs/ (n)
maatschap
  kumppanina oleminen

kumpu /kˈumpu/ (n)
heuvel
  vähäinen mäki tai maankohouma

kuningas /kˈunɪŋŋas/ (n)
koning
  kuningaskunnan miespuolinen hallitsija
  shakkipelin nappula: ♔ tai ♚, joka voi liikkua yhden ruudun ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin edellyttäen, että ruutu johon se siirtyy ei ole oman nappulan miehittämä eikä vastustajan nappulan uhkaama. Ruudussa oleva vastustajan nappula voi joutua kuninkaan lyömäksi. Kuningas on pelin arvokkain nappula ja sen kohtalo ratkaisee pelin lopputuloksen. Jos kuninkaaseen kohdistuvaa uhkausta eli shakkia ei voi torjua, häviää heti pelin.
  korkea-arvoisin tai toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, numero 13

kuningaskalastaja /kˈunɪŋŋˌaskalˌastaja/ (n)
ijsvogel
  koskien läheisyydessä viihtyvä lintu ()

kuningaskobra /kˈunɪŋŋˌaskobra/ (n)
koningscobra
  Kaakkois-Aasiassa elävä kookas myrkkykäärme

kuningaskunta /kˈunɪŋŋˌaskunta/ (n)
koninkrijk
  valtakunta, jota johtaa kuningas tai kuningatar

kuningasperhe /kˈunɪŋŋˌasperhe/ (n)
koninklijke familie
  kuningas perheineen

kuningasvesi /kˈunɪŋŋˌasvesɪ/ (n)
koningswater
  suolahapon ja typpihapon seos

kuningatar /kˈunɪŋŋatar/ (n)
koningin, dame
  kuningaskunnan naispuolinen hallitsija
  eräiden hyönteisyhteisöjen ainoa lisääntymiskykyinen naaras
  shakkipelin nappula, tunnus D, symboli ♛ tai ♕, joka voi liikkua ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin niin paljon kuin haluaa kuitenkaan ylittämättä muita nappuloita.
koningin
  kuninkaan puoliso, kuningatarpuoliso
dame
  toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, tunnus Q

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (adj)
koninklijk
  kuninkaaseen tai kuningattareen liittyvä

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (n)
koninklijk
  henkilö joka on kuninkaallista syntyperää

kuninkaiden kirjat /kˈunɪŋkˌaideŋ kˈirjat/ (n)
Koningen
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

kunnia /kˈunnɪa/ (n)
eer
  jostakin teosta aiheutuva myönteinen maine tai julkisuus

kunniamurha /kˈunnɪamˌurha/ (n)
eermoord
  kulttuurillisista syistä tehty murha, jossa yhteisö (usein suku tai perhe) murhaa jäsenensä tai hyväksyy tämän murhaamisen säilyttääkseen kunniansa

kunnioittaa /kˈunnɪˌoitːaː/ (v)
hoogachten, respecteren
  pitää (suuressa) arvossa

kunnioitus /kˈunnɪˌoitus/ (n)
respect
  arvossa pitäminen, arvostus, arvonanto

kunnossapito /kˈunnossˌapɪto/ (n)
handhaving
  ne toimenpiteet, jotka ylläpitävät ja palauttavat kohteen tilaan, jossa se pystyy suorittamaan vaaditun toiminnon

kunta /kˈunta/ (n)
gemeente
  paikallistasolla toimiva julkishallinnon yksikkö, jolla on oma rajattu alueensa ja väestönsä
rijk
  eliöiden jaottelun karkea taso, esimerkiksi eläimiin ja kasveihin, eläinkunta, kasvikunta

kunto /kˈunto/ (n)
staat
  terveydentila

kuntopyörä /kˈuntopˌyøræ/ (n)
hometrainer
  polkupyörän tavoin poljettava kuntolaite

kuntosali /kˈuntosˌalɪ/ (n)
sportschool
  paikka, jossa on laitteita kuntoilua ja voimailua varten

kuohuviini /kˈuohuvˌiːnɪ/ (n)
mousserende wijn
  yleensä viinirypäleistä kaksinkertaisella käymisellä valmistettu hiilihappopitoinen alkoholijuoma

kuokka /kˈuokːa/ (n)
hak, schoffel
  maan kaivamiseen ja möyhentämiseen käytettävä työkalu, jossa terä on suorassa kulmassa varteen nähden

kuokkia /kˈuokːɪa/ (v)
schoffelen
  pehmentää maata kuokalla
binnenvallen
  tulla kutsumatta vieraaksi tilaisuuteen

kuola /kˈuola/ (n)
speeksel
  sylkirauhasen limainen, suupielistä valuva erite

kuolain /kˈuolain/ (n)
bit
  (hevosala) suitsiin yhdistettävä suukappale, jolla ohjataan hevosta ajettaessa tai ratsastettaessa

kuolema /kˈuolema/ (n)
dood, overlijden
  ihmisen, eläimen tai muun eliön elämän päättyminen

kuolemanpartio /kˈuolemˌampartˌio/ (n)
doodseskader
  puolisotilaallinen joukko, joka pyrkii lain ulkopuolella tappamaan hallituksen poliittisia vastustajia

kuolemanrangaistus /kˈuolemˌanraŋŋˌaistus/ (n)
doodstraf
  joidenkin maiden lainsäädännössä määrätyistä teoista langetettava sanktio, joka toteutetaan teloittamalla siihen tuomittu

kuolemansynti /kˈuolemˌansyntɪ/ (n)
hoofdzonde
  varhaisessa kristillisessä opetuksessa luetellut pääsynnit, joista muut synnit seuraavat

kuolemansyyntutkija /kˈuolemˌansyːntˌutkɪja/ (n)
lijkschouwer
  virkamies, jonka tarkoituksena on tutkia kuoleman syy, kun kuoleman uskotaan olevan epäluonnollisista syistä johtuva; tutkimuskohteina erityisesti väkivaltaiset ja äkilliset kuolemantapaukset, tapot ja murhat (ruumiinavauksen tekee kuitenkin oikeuslääkäri ko. virkamiehen pyynnöstä)

kuolemantuomio /kˈuolemˌantuomˌio/ (n)
doodstraf
  kuolemanrangaistuksen perusteella rikoksesta määrättävä tuomio, joka toteutetaan teloittamalla syyllinen

kuolematon /kˈuolematon/ (adj)
onsterfelijk
  sellainen, joka elää ikuisesti, kuolematta koskaan

kuolemattomuus /kˈuolemˌatːomuːs/ (n)
onsterfelijkheid
  se että joku tai jokin ei luonnollisesti kuole

kuolinilmoitus /kˈuolɪnˌilmoitus/ (n)
doodsbrief
  esim. sanomalehdessä julkaistava ilmoitus jonkun ihmisen kuolemasta

kuolinsyy /kˈuolɪnsyː/ (n)
doodsoorzaak
  kuoleman syy, oikeammin kuolemansyy

kuolla /kˈuolla/ (v)
sterven, doodgaan
  lakata elämästä

kuollut /kˈuollut/ (adj)
dood
  (ihmisestä tai muusta eliöstä) sellainen, jonka elämä on päättynyt, joka on vainaja

kuolonkankeus /kˈuoloŋkˌaŋkeus/ (n)
lijkstijfheid
  eläimillä kuoleman jälkeen ilmenevä ruumiin kankeus (rigor mortis)

kuonokoppa /kˈuonokˌopːa/ (n)
muilband, muilkorf
  eläimen, tavallisesti koiran kuonon ympärille laitettava yleensä nahkasta valmistettu korimainen laite, joka estää eläintä puremasta

kuoppa /kˈuopːa/ (n)
kuil
  maahan kaivettu syvennys tai reikä
  tien kantavaan kerrokseen syntynyt reikä

kuori /kˈuorɪ/ (n)
schil, schaal
  ympäröivä yhtenäinen kerros

kuoria /kˈuorɪa/ (v)
schillen, pellen
  poistaa kuori tai pintakerros

kuoriutua /kˈuoriutˌua/ (v)
uit het ei komen
  rikkoa munan kuori sisäpuolelta ja jatkaa kasvuaan ulkona, syntyä munasta

kuorma /kˈuorma/ (n)
belasting
  kuljetusvälineessä yhdellä kertaa kuljettava tavaramäärä; lasti, taakka, kantamus

kuorma-auto /kˈuormaˈauto/ (n)
vrachtwagen
  tavaran kuljetukseen tarkoitettu auto, joka on tyypillisesti pakettiautoa ja lava-autoa raskaampi; Suomessa tavaran kuljetukseen tarkoitettu ajoneuvo, jonka kokonaismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia

kuoro /kˈuoro/ (n)
koor
  laulajista koostuva lauluyhtye tai yhdessä esiintyvien lausujainryhmä

kuorruttaa /kˈuorrutːaː/ (v)
glaceren
  peittää kuorrutuksella

kuorsaus /kˈuorsaus/ (n)
gesnurk
  unitilassa tapahtuvasta äänihuulten värähtelystä syntyvä ääni

kupari /kˈuparɪ/ (n)
koper, roodkoper
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen tunnus on Cu.

kupera /kˈupera/ (adj)
bol
  ulospäin kaareva, keskikohtaa kohden paksuneva

kupla /kˈupla/ (n)
bel
  kaasun täyttämä, usein pyöreähkö, ontelo, jota ympäröi neste tai kiinteä aine
  hintakupla; ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

kupoli /kˈupolɪ/ (n)
koepel
  pyöreiden, monikulmaisten tai neliömäisten tilojen kupumainen katto

kuppi /kˈupːɪ/ (n)
kop, kopje
  usein korvallinen juoma-astia, josta juodaan kuumia juomia, kuten kahvia tai teetä

kupu /kˈupu/ (n)
keelzak
  (anatomia) linnun ruokatorven laajentuma, johon lintu tilapäisesti varastoi ravintoa

kurdi /kˈurdɪ/ (n)
Koerdisch
  kurdien puhuma iranilainen kieli, kielikoodi ku

kuri /kˈurɪ/ (n)
discipline
  esivallan tai auktoriteetin asettama käyttäytymistä rajoittava järjestys

kuriositeetti /kˈurɪˌosɪtˌeːtːɪ/ (n)
curiositeit
  erikoisuus, kummallisuus

kuristaa /kˈurɪstaː/ (v)
worgen
  pitää tiukasti kiinni jstk sen kaikilta puolilta puristaen sitä kasaan (yl. kurkkua)

kuriton /kˈurɪton/ (adj)
eigenzinnig
  sellainen, joka ei ole kurinalainen

kurjenmiekka /kˈurjenmˌiekːa/ (n)
iris
  kurjenmiekkojen () suvun kasvi

kurki /kˈurkɪ/ (n)
kraan, kraanvogel
  kookas lintulaji (), jolla on harmaa vartalo, mustavalkoinen pää ja pitkä kaula sekä punainen päälaki, ja joka muuttaa auran muotoisissa parvissa

kurkistaa /kˈurkɪstaː/ (v)
gluren
  katsoa huomaamattomasti, nopeasti esimerkiksi esteen takaa

kurkku /kˈurkːu/ (n)
keel
  (anatomia) kaulan etupuolinen osa, jossa sijaitsevat kurkunpää ja nielu

kurkuma /kˈurkuma/ (n)
#Hollanti
  (erityisesti) maustekurkuma () tai sen yksilö
  edellisestä valmistettava mauste, josta myös uutetaan väriaineena käytettävää kurkumiinia

kurkunkansi /kˈurkuŋkˌansɪ/ (n)
epiglottis
  (anatomia) rustosta limakalvosta koostuva rakenne kurkunpäässä

kurkunpää /kˈurkumpæː/ (n)
strottenhoofd
  (anatomia) keuhkoilla hengittävien selkärankaisten rustoinen elin, jossa olevan aukon kautta hengitysilma pääsee suuontelosta keuhkoihin; myös tärkeä merkitys ääni- ja ääntöeliminä (larynx)

kurnusimppu /kˈurnusˌimpːu/ (n)
poon
  mikä tahansa kurnusimppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista tai sellaisen yksilö

kurnuttaa /kˈurnutːaː/ (v)
kwaken
  sammakon ääntelystä

kurottaja /kˈurotːˌaja/ (n)
verreiker
  työmaaolosuhteisiin tarkoitettu työkone, jossa on teleskooppivarren päässä haarukka kuormalavojen käsittelyyn

kurpitsa /kˈurpɪtsa/ (n)
pompoen
  sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja
  (yleisesti) mikä tahansa kurpitsoiden () suvun kasvi

kurssi /kˈurssɪ/ (n)
cursus
  oppitunneista muodostuva opintokokonaisuus
koers
  valuutan, osakkeiden tms. arvopaperien arvo tai noteeraus
  suunta navigoinnissa

kusi /kˈusɪ/ (n)
pis
  virtsa

kusipää /kˈusɪpæː/ (n)
klootzak
  epämiellyttävä ja/tai itsekeskeinen henkilö

kuskus /kˈuskus/ (n)
couscous
  Pohjois-Afrikasta kotoisin oleva ruoka, durumvehnästä pyöritettyjä ryynejä

kustannus /kˈustannus/ (n)
kost
  (usein monikossa) hyödykkeen tekemisestä aiheutunut rahameno taikka vaiva

kustantaa /kˈustantaː/ (v)
publiceren
  julkaista kirjallinen teos

kuten /kˈuten/ (adv)
als
  samalla tavalla kuin

kutistua /kˈutɪstˌua/ (v)
krimpen
  muuttua pienemmäksi

kutittaa /kˈutɪtːaː/ (v)
kietelen
  aiheuttaa kutinaa

kutoa /kˈutoa/ (v)
weven
  valmistaa kudosta esimerkiksi puikkojen ja langan avulla

kutoja /kˈutoja/ (n)
weefster
  kutojien heimon () varpuslintu

kutominen /kˈutomɪnen/ (n)
weven
  kutoa-verbistä muodostettu teonnimi

kutsu /kˈutsu/ (n)
uitnodiging
  pyyntö saapua johonkin tilaisuuteen

kutsua /kˈutsua/ (v)
uitnodigen, inviteren
  pyytää, kehottaa tai velvoittaa saapumaan johonkin tilaisuuteen, esimerkiksi juhliin, tai tulemaan kylään
  pyytää luokseen, käskeä käymään

kutsumanimi /kˈutsumˌanɪmɪ/ (n)
roepnaam
  nimi, jolla jotakin tai jotakuta nimitetään arkisessa kielenkäytössä.

kuu /kˈuː/ (n)
maan
  planeettaa kiertävä taivaankappale

kuubalainen /kˈuːbalˌainen/ (adj)
Cubaan
  Kuubasta peräisin oleva tai Kuubaan liittyvä

kuubalainen /kˈuːbalˌainen/ (n)
Cubaan
  pysyvästi Kuubassa asuva henkilö

kuubanaratti /kˈuːbanarˌatːɪ/ (n)
Cubaanse aratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kuudes aisti /kˈuːdes ˈaistɪ/ (n)
zesde zintuig
  ennakkoaavistus

kuukausi /kˈuːkausɪ/ (n)
maand
  kuu, vuoden osa, joka kestää noin yhden kuunkierron (lyh. )

kuukkeli /kˈuːkːelɪ/ (n)
taigagaai
  eräs varislintu ()

kuulakärkikynä /kˈuːlakˌærkɪkˌynæ/ (n)
balpen
  mustekynä, jossa kirjoituskärjessä on pyörivä kuula siirtämässä mustetta paperille

kuulalaakeri /kˈuːlalˌaːkerɪ/ (n)
kogellager
  vierintälaakeri, jossa on kahden kehän välissä teräskuulat

kuulantyöntö /kˈuːlantˌyøntø/ (n)
kogelstoten
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan kuulan työntämisestä mahdollisimman kauas

kuulla /kˈuːlla/ (v)
horen
  aistia ääntä korvillaan

kuulolaite /kˈuːlolˌaite/ (n)
gehoorapparaat
  korvassa pidettävä laite, joka voimistaa ääniä, jotta henkilö kuulisi paremmin

kuuloluu /kˈuːloluː/ (n)
boontje
  (anatomia) yksi kolmesta ihmisen välikorvan ontelossa sijaitsevasta kuulemiseen liittyvästä luusta. Kuuloluut ovat saaneet nimensä ulkonäkönsä perusteella niitä muistuttavien esineiden mukaan.

kuulopuhe /kˈuːlopˌuhe/ (n)
testimonium de auditu
  huhu; tieto, josta ei ole varmuutta

kuulostaa /kˈuːlostaː/ (v)
klinken
  olla jonkin kuuloinen

kuulua /kˈuːlua/ (v)
aan
  olla jkn omistuksessa
  liittyä jhk, olla ominaista jllek; olla osa jtak

kuuluisa /kˈuːlwɪsa/ (adj)
beroemd, roemrijk
  tunnettu, maineikas; henkilö, josta monet ovat kuulleet ja tietoisia

kuulustella /kˈuːlustella/ (v)
verhoren
  kysyä toistuvasti kysymyksiä tarkoituksena selvittää jokin asia; selvittää tapahtumien kulkua rikostutkinnan osana

kuulustelu /kˈuːlustˌelu/ (n)
ondervraging
  tilaisuus, jossa henkilöä kuulustellaan jostakin asiasta; erityisesti poliisin suorittama

kuuluttaja /kˈuːlutːˌaja/ (n)
omroeper
  henkilö, joka kuuluttaa jotakin

kuuma /kˈuːma/ (adj)
heet, warm
  lämpötilaltaan korkea

kuumailmapallo /kˈuːmailmapˌallo/ (n)
heteluchtballon
  ilma-alus, ympäristöään lämpimämpää ilmaa sisältävä kevyt, pallomainen pussi, joka lentää ilmavirtausten mukana ja jonka alle on yleensä ripustettu kori matkustajia varten

kuume /kˈuːme/ (n)
koorts, verhoging
  tila, jossa elimistön lämpötila on normaalia korkeampi sairauden vuoksi

kuumemittari /kˈuːmemˌitːarɪ/ (n)
koortsthermometer
  lämpömittari, jota käytetään ruumiinlämmön mittaamiseen mahdollisen kuumeen määrittämiseksi

kuunari /kˈuːnarɪ/ (n)
schoener
  purjealus, jossa etummainen masto on saman mittainen tai lyhempi kuin taempi tai taemmat, ja jossa on pääasiassa pitkittäistakila, vaikka etummaisessa mastossa voi olla myös raakapurje

kuunnella /kˈuːnnella/ (v)
luisteren
  keskittyä siihen mitä kuulee
  ottaa huomioon; totella

kuunnelma /kˈuːnnelma/ (n)
hoorspel
  näytelmästä kehittynyt pelkästä äänestä koostuva taidemuoto, jossa näyttelijöiden esittämällä vuoropuhelulla kerrotaan jokin tarina radiossa

kuunsirppi /kˈuːnsɪrpːɪ/ (n)
wassenaar
  Kuusta näkyvä osa hieman ennen ja jälkeen uudenkuun, Kuun sirppi

kuuntelija /kˈuːntelˌija/ (n)
luisteraar
  henkilö, joka kuuntelee jotakuta tai jotakin

kuunvalo /kˈuːnvalo/ (n)
maanlicht
  Kuun Maahan heijastama Auringon valo, kuutamon antama valo

kuura /kˈuːra/ (n)
rijm
  erityisesti syksyisin ulkona esiintyvä härmistyneestä vesihöyrystä syntyneiden pienten jääkiteiden muodostama valkea peite rakenteiden pinnassa

kuuria /kˈuːrɪa/ (n)
curie
  paavin ja pyhän istuimen hallinto, hovi ja viranomaiset

kuuro /kˈuːro/ (adj)
doof
  sellainen, joka ei kuule; täysin kuulematon

kuurous /kˈuːrous/ (n)
doofheid
  se, että on kuuro

kuusi /kˈuːsɪ/ (n)
spar
  kuusipuu, kuusten suvun () puu

kuusikulmio /kˈuːsɪkˌulmɪo/ (n)
zeshoek
  heksagoni, monikulmio, jossa on kuusi kulmaa, heksagoninen monikulmio.

kuusitiainen /kˈuːsɪtɪˌainen/ (n)
zwarte mees
  Suomessa pesivistä pienikokoisin tiaislaji ()

kuutamo /kˈuːtamo/ (n)
maanlicht
  kirkas kuunpaiste, kuunloiste

kuutio /kˈuːtɪo/ (n)
kubus, klontje
  heksaedri, kuuden yhteneväisen neliön rajaama monitahokas

kuutiollinen /kˈuːtɪˌollɪnen/ (adj)
kubisch
  (kidejärjestelmästä) sellainen, jossa on kolme samanpituista ja toisiaan vastaan kohtisuoraa akselia

kuutiometri /kˈuːtɪomˌetrɪ/ (n)
kubieke meter
  tilavuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m³, tuhat litraa

kuva /kˈuva/ (n)
beeld
  jäljennös siitä mitä näemme, yleensä kaksiulotteiselle pinnalle

kuvaannollinen /kˈuvaːnnˌollɪnen/ (adj)
figuurlijk
  vertauksellinen, symbolinen, vertauskuvallinen

kuvaannollisesti /kˈuvaːnnˌollɪsˌestɪ/ (adv)
figuurlijk
  kielikuvin esitettynä; symbolisesti

kuvailla /kˈuvailla/ (v)
beschrijven
  kertoa jonkin asian yksityiskohdista

kuvake /kˈuvake/ (n)
icoon
  pieni ja pelkistetty kuva, joka symboloi tiedostoa tai toimintoa

kuvakirja /kˈuvakˌirja/ (n)
prentenboek
  kirjan muotoinen kuvateos; kirja, jonka sisällön pääosa muodostuu kuvista; runsaasti kuvitettu kirja

kuvanveisto /kˈuvanvˌeisto/ (n)
beeldhouwen
  kolmiulotteisten taideteosten tekeminen taiteen alana muotoilemalla kappaletta tai yhdistämällä kappaleita

kuvanveistäjä /kˈuvanvˌeistæjæ/ (n)
beeldhouwer
  veistoksia tekevä taiteilija

kuvastaa /kˈuvastaː/ (v)
weerspiegelen
  heijastaa peilikuvana

kuvaus /kˈuvaus/ (n)
beschrijving
  tarkka kirjallinen, suullinen tai kuvallinen selvitys jostakin aiheesta tai tapahtumasta, deskriptiivinen teksti

kuvernööri /kˈuvernˌøːrɪ/ (n)
gouverneur
  korkeamman tahon virkaansa nimittämä hallintomies

kuvitella /kˈuvɪtella/ (v)
zich inbeelden
  muodostaa mielikuva mielessään, luulla

kuvittaa /kˈuvɪtːaː/ (v)
illustreren
  piirtää kuvia johonkin, varustaa kuvilla, tehdä kuvitus

kvanttimekaniikka /kvˈantːɪmˌekanˌiːkːa/ (n)
kwantummechanica
  fysiikan haara, jossa tarkastellaan fysikaalisia ilmiöitä mikroskooppisella tasolla Planckin vakion mittakaavassa; kvanttiteoriaan perustuva fysiikan osa-alue, jonka avulla voidaan laskea massapisteiden ja niiden muodostamien järjestelmien liikkeitä, esim. atomien ja elektronien liikkeitä ja törmäyksiä

kvarkki /kvˈarkːɪ/ (n)
quark
  ydinfysiikassa jakamaton alkeishiukkanen, josta erotetaan spininsä perusteella eri muotoja

kvartetti /kvˈartetːɪ/ (n)
kwartet
  neljän muusikon muodostama yhtye

kvartsi /kvˈartsɪ/ (n)
kwarts
  kiteinen piidioksidi mineraalina

kvassi /kvˈassɪ/ (n)
kvas
  janojuomana käytettävä perinteinen venäläinen, läheisesti kotikaljaa muistuttava juoma, jota tehdään käymismenetelmällä viljasta, yleensä rukiista, tai ruisleivästä

kveekari /kvˈeːkarɪ/ (n)
quaker
  erään 1600-luvulla Englannissa perustetun, sittemmin varsinkin Keniaan ja Yhdysvaltoihin levinneen, kristinuskon suuntauksen jäsen

kvintetti /kvˈintetːɪ/ (n)
kwintet
  viiden muusikon muodostama yhtye

kvintti /kvˈintːɪ/ (n)
kwint
  länsimaisessa säveljärjestelmässä viiden sävelaskelen väli, intervalli

kvitteni /kvˈitːenɪ/ (n)
kweepeer
  sen hedelmä

kybernetiikka /kˈybernetˌiːkːa/ (n)
cybernetica
  tutkimusala, jossa käsitellään koneiden ja elävien olentojen säätö- ja viestintäjärjestelmiä ja ihmisen biologisten säätöjärjestelmien korvaamista mekaanisilla tai elektronisilla järjestelmillä

kyborgi /kˈyborɡɪ/ (n)
cyborg
  olento joka sisältää sekä orgaanisia että mekaanisia osia

kyhmyjoutsen /kˈyhmyjˌoutsen/ (n)
knobbelzwaan
  suuri valkoinen sorsalintu (Cygnus olor), jonka nokka on punertava ja siinä on musta kyhmy

kykenevä /kˈykenˌevæ/ (adj)
bekwaam
  sellainen, joka kykenee tekemään jtk

kyky /kˈyky/ (n)
aanleg
  luontaisen taipumuksen, oppimisen tai muun kehityksen tuloksena syntynyt ominaisuus, joka auttaa suoriutumisessa, jonkin taidon hallitseminen; aineessa oleva jotakin mahdollistava ominaisuus

kyljys /kˈyljys/ (n)
karbonade
  eläimen kylki ruokana

kylki /kˈylkɪ/ (n)
zij
  ihmisillä ja eläimillä ruumiin sivuilla oleva, ruumiin etupuolen ja selän välinen alue

kylkiluu /kˈylkɪluː/ (n)
rib
  jokin rintakehän muodostavista kaarevista luista

kyllä /kˈyllæ/ (adv)
ja
  varsinkin repliikeissä ilmaisemassa myönteisyyttä, toisen ajatukseen yhtymistä t. toisaalta tehostamassa väitettä

kylmyys /kˈylmyːs/ (n)
kou
  lämmön puute, esimerkiksi kylmän ilman, nesteen tai esineen ominaisuus

kylmä /kˈylmæ/ (adj)
koud
  lämpötilaltaan alhainen
  välinpitämätön ihminen

kylmä sota /kˈylmæ sˈota/ (n)
Koude Oorlog, koude oorlog
  toisen maailmansodan lopussa alkanut Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen vastakkainasettelun aika, jonka katsotaan päättyneen 1990-luvun alussa Neuvostoliiton purkautuessa

kylpeä /kˈylpeæ/ (v)
baden
  mennä puhdistautuakseen nesteellä täytettyyn astiaan; yleensä vettä ja saippuaa

kylpy /kˈylpy/ (n)
bad
  itsensä liottaminen tai liottautuminen kylpyammeessa. Monet saunattomat kutsuvat toimenpidettä kylpemiseksi.

kylpyamme /kˈylpyˌamme/ (n)
badkuip
  kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas

kylpyhuone /kˈylpyhˌuone/ (n)
badkamer
  huone, joka on tarkoitettu peseytymiseen

kylpytakki /kˈylpytˌakːɪ/ (n)
badjas
  monesti froteekankainen pitkä kylvyn jälkeen yllä pidettävä rento takki

kylvää /kˈylvæː/ (v)
zaaien
  levittää siemeniä viljelytarkoituksessa

kylvökone /kˈylvøkˌone/ (n)
plantmachine
  maatalouden työkone, jolla voidaan kylvää esimerkiksi viljan siemeniä peltoon

kylä /kˈylæ/ (n)
dorp
  pienehkö taajama kaavoitetulla tai haja-asutusalueella

kyläläinen /kˈylælˌæinen/ (n)
dorpeling
  henkilö, joka asuu tietyssä kylässä

kyläpöllönen /kˈylæpˌøllønen/ (n)
dwergooruil
  Pöllösten suvun pöllölintu, . Aikaisempi nimitys kääpiösarvipöllö

kymmenjärjestelmä /kˈymmenjˌærjestˌelmæ/ (n)
decimale stelsel
  lukujärjestelmä, jonka kantaluku on 10. Numeroina kymmenjärjestelmässä käytetään arabialaisia numeroita (0-9)

kymppi /kˈympːɪ/ (n)
tien
  kymmenen numero, numero 10; numerolla kymmenen merkitty tai järjestetty

kymri /kˈymrɪ/ (n)
Welsh
  Walesissa puhuttava kelttiläinen kieli. (kielitunnus: cy, cym)

kyniä /kˈynɪæ/ (v)
pluimen
  poistaa nyppimällä linnulta sulkia

kynnys /kˈynnys/ (n)
drempel
  eri huoneiden lattioiden välissä oleva korkeampi kohta, jota vasten ovi tyypillisesti sulkeutuu
  edellytyksistä muodostuva raja, jonka ylittyminen johtaisi johonkin toimenpiteeseen

kynnysmatto /kˈynnysmˌatːo/ (n)
voetveeg
  kynnyksen edessä oleva matto, ovenedusmatto

kynsi /kˈynsɪ/ (n)
nagel
  kädellisillä sormen ja varpaan, muilla nisäkkäillä ja linnuilla varpaan päässä jatkeena sijaitseva kova osa

kynsilakka /kˈynsɪlˌakːa/ (n)
nagellak
  kynsien kaunistamiseen ja vahvistamiseen käytettävä lakka

kynsipiikki /kˈynsɪpˌiːkːɪ/ (n)
dwangnagel
  kynnen sivuun syntynyt lohkeama

kynsisakset /kˈynsɪsˌakset/ (n)
nagelschaar
  pienet mahdollisesti käyrät sakset, jotka on suunniteltu ensisijaisesti kynsien leikkaamista varten

kynsiviila /kˈynsɪvˌiːla/ (n)
nagelvijl
  väline, jota käytetään kynsien viilaamiseen

kynttilä /kˈyntːɪlæ/ (n)
kaars
  valonlähde, jonka rungon muodostaa kiinteä, us. lieriömäinen, liekin lämmöstä vähitellen sulava polttoainekappale ja sen sisälle sijoitettu lankasydän, jossa polttoaine pitää yllä valaisevaa liekkiä

kynttilänjalka /kˈyntːɪlˌænjalka/ (n)
kandelaar
  kynttilöille tarkoitettu pidike

kynttilänvalo /kˈyntːɪlˌænvalo/ (n)
kaarslicht
  kynttilästä lähtevä valo

kyntää /kˈyntæː/ (v)
ploegen
  muokata maata auralla

kynä /kˈynæ/ (n)
potlood
  väline, jolla voi piirtää tai kirjoittaa erilaisille pinnoille

kynäjalava /kˈynæjˌalava/ (n)
fladderiep
  Suomen luonnossa harvinaisena elävä jalavakasveihin kuuluva lehtipuu; kynneppää ()

kypsyys /kˈypsyːs/ (n)
maturiteit
  se, että on täysin kehittynyt, kypsä

kypsä /kˈypsæ/ (adj)
rijp
  kypsynyt tai kypsennetty; kypsytetty

kypärä /kˈypæræ/ (n)
helm
  päässä pidettävä yleensä lujarakenteinen suojapäähine

kyrillinen /kˈyrɪllɪnen/ (adj)
Cyrillisch
  kyrilliseen kirjaimistoon liittyvä

kyrpä /kˈyrpæ/ (n)
lul, pik
  siitin

kyseenalainen /kˈyseːnalˌainen/ (adj)
twijfelachtig
  epävarma

kyseenalaistaa /kˈyseːnalˌaistaː/ (v)
in vraag stellen
  pitää jotakin kyseenalaisena, pitää jotakin todeksi väitettyä epävarmana

kyseinen /kˈyseinen/ (adj)
in kwestie
  joka on kyseessä, jota parhaillaan käsitellään

kysely /kˈysely/ (n)
verzoek
  tietokantakysely; tietokantaan tehty haku; verkkopalvelimelle tehty haku

kyssäkaali /kˈyssækˌaːlɪ/ (n)
koolrabi
  kaalin muunnos (), jonka syötävä osa on sen tyvestä kasvanut mukula

kysta /kˈysta/ (n)
cyste
  nesteen täyttämä rakkula tai ontelo kehossa

kysymys /kˈysymys/ (n)
vraag
  lause, jolla tiedustellaan jotakin ja johon odotetaan vastausta

kysymysmerkki /kˈysymˌysmerkːɪ/ (n)
vraagteken
  iso välimerkki, joka merkitsee kysymyslausetta. Vastaava symboli [?]

kysyntä /kˈysyntæ/ (n)
navraag
  hyödykkeen määrä, jonka toimijat ovat valmiita ostamaan annetulla hinnalla

kysyä /kˈysyæ/ (v)
vragen
  esittää kysymys, tiedustella

kytkin /kˈytkɪn/ (n)
koppeling
  moottoriajoneuvon osa, jolla moottori irrotetaan voimansiirrosta ja vaihteistosta vaihteen vaihtamista tai ajoneuvon pysäyttämistä varten

kyvetti /kˈyvetːɪ/ (n)
cuvet
  neliönmuotoinen astia, jota käytetään spektroskooppisissa mittauksissa

kyy /kˈyː/ (n)
adder
  kyykäärme (), matelija, jota tavataan lähes koko Suomessa. Kyy on ainoa Suomen luonnossa elävä myrkkykäärme. Kyyn tunnistaa ruskehtavasta tai harmaasta väristä ja koko eläimen mittaisesta sahanteräjuovasta. Myös tummia yksivärisiä yksilöitä esiintyy, jolloin lajin määrittämiseksi kannattaa kiinnittää huomio silmäterän pystysuoruuteen.

kyyhky /kˈyːhky/ (n)
duif
  jokin laji noin kolmesataalajisesta kyyhkylintujen heimosta, joille on tyypillistä, että naaraat munivat kerralla kaksi munaa ja ruokkivat poikasia pesään aluksi kupunsa maitomaisella eritteellä ja myöhemmin siemenillä. Suomessa varsinaisia kyyhkyjä pesii luonnossa kaksi lajia, sepelkyyhky ja uuttukyyhky; lisäksi ihmisen luomissa olosuhteissa lisääntyy kesykyyhky.

kyykky /kˈyːkːy/ (n)
hurken
  asento, jossa jalat ovat koukussa siten, että pakarat ovat lähellä kantapäitä

kyynel /kˈyːnel/ (n)
traan
  (fysiologia) silmäkulmaan kihoava nestepisara

kyynelkaasu /kˈyːnelkˌaːsu/ (n)
traangas
  silmiä ja/tai hengitysteitä ärsyttävä kemikaali, jota käytetään esimerkiksi mellakoiden hillitsemisessä ja itsepuolustuksessa

kyynellihake /kˈyːnellˌihake/ (n)
traanheuvel
  sisemmässä silmäkulmassa tali- ja hikirauhasten päällä sijaitseva pieni pallomainen lihake (caruncula lacrimalis)

kyyninen /kˈyːnɪnen/ (adj)
cynisch
  pilkallinen, asioiden arvosta välinpitämätön

kyynärluu /kˈyːnærluː/ (n)
ellepijp
  pikkusormen puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

kyynärpää /kˈyːnærpæː/ (n)
elleboog
  ihmisen kyynärvarren ja olkavarren taitteen terävä ulkoreuna

kyynärvarsi /kˈyːnærvˌarsɪ/ (n)
onderarm
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, kyynärpään ja ranteen välissä

kädellinen /kˈædellɪnen/ (n)
primaat
  kädellisten lahkon nisäkäs (Primates)

kädenvääntö /kˈædenvˌæːntø/ (n)
armworsteling
  kahden henkilön voimakamppailu, jossa pyritään käsiotteessa saattamaan vastustajan nyrkki alustalle

käki /kˈækɪ/ (n)
koekoek
  Käkilintuihin kuuluva lintulaji (), jonka urokset kukkuvat.

käly /kˈæly/ (n)
schoonzus, schoonzuster
  oman aviopuolison sisko

kämmen /kˈæmmen/ (n)
handpalm
  käden sisäpuoli; se puoli jonne sormet taipuvat

kännykkä /kˈænnykːæ/ (n)
mobieltje
  pienikokoinen matkapuhelinlaite

käpy /kˈæpy/ (n)
kegelvrucht
  havupuun tai muun paljassiemenisen kasvin kukinto

käpytikka /kˈæpytˌikːa/ (n)
grote bonte specht
  tikkalintuihin kuuluva lintu (Dendrocopos major)

kärhi /kˈærhɪ/ (n)
rank
  (kasvitiede) kasvin lankamainen kiipeämis- ja tarttumaelin

kärki /kˈærkɪ/ (n)
punt
  esineen tai muodostuman uloin, tavallisesti teräväksi suippeneva osa
  sanallisen tai fyysisen hyökkäyksen ensimmäinen, näkyvin tai tärkein osa

kärppä /kˈærpːæ/ (n)
hermelijn
  näätäeläimiin kuuluva pieni petoeläin (Mustela erminea)

kärpänen /kˈærpænen/ (n)
vlieg
  mikä tahansa kaksisiipisten -alalahkoon kuuluva hyönteislaji tai sellaisen yksilö

kärpäslätkä /kˈærpæslˌætkæ/ (n)
vliegenmepper
  kärpästen tappamiseen käytetty apuväline

kärpässieni /kˈærpæssˌienɪ/ (n)
vliegenzwam
  jonkin helttasienten sukuun Amanita kuuluvista myrkkysienistä

kärry /kˈærry/ (n)
kar
  Ajoneuvon perässä hinattava tai ihmisvoimin työnnettävä, pyörillä liikkuva tavaran tai ihmisten kuljettamiseen tarkoitettu laite. Yksikköä tavallisemmin sanasta käytetään monikollista muotoa kärryt.

kärsivällinen /kˈærsɪvˌællɪnen/ (adj)
geduldig
  joka odottaa rauhassa, huolestumatta tai hermostumatta

kärsiä /kˈærsɪæ/ (v)
lijden
  tuntea fyysistä tai henkistä tuskaa

kärsä /kˈærsæ/ (n)
snuit
  sian elin, joka vastaa nenää ja ylähuulta

käsi /kˈæsɪ/ (n)
hand
  ihmisen tai apinan yläraajan kärkiosa ranteesta sormenpäihin, käsi suppeassa merkityksessä

käsiala /kˈæsɪˌala/ (n)
handschrift
  ihmisen persoonallinen tapa kirjoittaa käsin tyylinsä mukaisesti

käsikirja /kˈæsɪkˌirja/ (n)
handboek
  teos, jossa on esitetty tietyn alan keskeiset käytäntöön liittyvät tiedot ja tavallisesti myös suuri määrä yksityiskohtaisia tietoja lukuarvoina

käsikirjoitus /kˈæsɪkˌirjoitus/ (n)
handschrift
  kirjan vielä painamaton versio; tieteellinen artikkeli, jota ei ole vielä saatu julkaistua

käsilaukku /kˈæsɪlˌaukːu/ (n)
handtas
  olalla tai kädessä kannettava laukku

käsin /kˈæsɪn/ (adv)
handmatig
  kättä t. käsiä käyttäen, käsillä, käsin tehtynä

käsine /kˈæsɪne/ (n)
handschoen
  kättä peittävä vaatekappale

käsipallo /kˈæsɪpˌallo/ (n)
handbal
  kilpaurheilulajina pelattava pallopeli, jossa kaksi seitsemänhenkistä (maalivahti + 6 kenttäpelaajaa) joukkuetta yrittää saada pallon heittämällä vastustajan maaliin
  käsipallopelin pelivälineenä käytettävä pallo

käsiraudat /kˈæsɪrˌaudat/ (n)
handboeien
  henkilöä rajoittavat, tyypillisesti molempiin ranteisiin asennettavat kettingillinen kahleet; tyypillinen varuste poliisivoimilla

käsisaha /kˈæsɪsˌaha/ (n)
handzaag
  käsikäyttöinen käsivoimainen saha, jolla lastuamalla leikataan puuta, metallia tai muita materiaaleja

käsitellä /kˈæsɪtellæ/ (v)
hanteren
  koetella käsin

käsittely /kˈæsɪtːˌely/ (n)
behandeling
  käsin tehtävä toimenpide tai joukko toimenpiteitä

käsittämätön /kˈæsɪtːˌæmætøn/ (adj)
onbegrijpelijk
  sellainen, jota ei voi käsittää

käsittää /kˈæsɪtːæː/ (v)
bevatten
  muodostua jostakin, sisältää

käsityökalu /kˈæsɪtˌyøkalu/ (n)
handgereedschap
  käsikäyttöinen tai käytettäessä kädessä pidettävä työkalu

käsivarsi /kˈæsɪvˌarsɪ/ (n)
arm
  kädellisten yläraajan osa ranteesta olkapäähän, eli kyynärvarsi ja olkavarsi yhdessä

käskeä /kˈæskeæ/ (v)
gelasten
  saada joku sanallisen, kirjallisen tai muun viestin kautta tekemään jotakin, koska viestijä niin haluaa tai koska viestijällä on velvollisuus katsoa, että käsketty asia toteutuu

käsky /kˈæsky/ (n)
opdracht
  jonkun puheella tai kirjallisesti tai muuten ilmaisema lausuma, jonka mukaan jokin asia tulee viestin vastaanottajan toteuttaa hänen tahdostaan riippumatta

käteinen /kˈæteinen/ (n)
contant geld
  raha paperirahana ja kolikoina; vastakohtana maksukorteille tai sähköiselle rahalle

kätilö /kˈætɪlø/ (n)
vroedvrouw
  terveydenhuollon ammattinimike henkilölle, joka avustaa synnyttävää naista synnytyksessä

kätkeä /kˈætkeæ/ (v)
verstoppen
  laittaa kätköön, laittaa salaiseen paikkaan
  pitää omana tietonaan

kätkijä /kˈætkɪjæ/ (n)
verberger
  henkilö, joka kätkee

kätkytkuolema /kˈætkytkˌuolema/ (n)
wiegendood
  täysin terveenä pidetyn vauvan selittämätön äkkikuolema

kättely /kˈætːely/ (n)
handdruk
  kätteleminen

kävellä /kˈævellæ/ (v)
lopen, wandelen
  liikkua laittamalla jalkaa toisen eteen

kävelykeppi /kˈævelykˌepːɪ/ (n)
wandelstok
  kävelemisessä apuna käytettävä keppi, jonka avulla saadaan siirrettyä painoa jaloilta kepin varaan

käydä /kˈæydæ/ (v)
bezoeken
  mennä ja tulla takaisin; pistäytyä, kyläillä (+ inessiivi, + adessiivi)
  opiskella jossakin (+ partitiivi)
lopen
  toimia, olla toiminnassa (koneistoista); käyttää polttoaineenaan

käyntikortti /kˈæyntɪkˌortːɪ/ (n)
visitekaartje
  pieni kortti, jossa on henkilön yhteystiedot ja monesti myös yrityksen tietoja

käyrä /kˈæyræ/ (n)
curve
  viiva, joka ei ole kauttaaltaan suora

käytettävyys /kˈæytetːævyːs/ (n)
bruikbaarheid
  helppous käyttää, mahdollisuudet käyttää

käyttäjä /kˈæytːæjæ/ (n)
gebruiker
  henkilö, joka käyttää jotakin konetta, laitetta tai muuta työvälinettä

käyttäytyminen /kˈæytːæytˌymɪnen/ (n)
gedrag
  tapa, jolla elollinen olento käyttäytyy tai toimii

käyttäytyä /kˈæytːæytˌyæ/ (v)
zich gedragen
  toimia jollakin tietyllä tavalla jossakin tilanteessa

käyttää /kˈæytːæː/ (v)
gebruiken
  tehdä tai toteuttaa jokin asia jollakin nimenomaisella esineellä, tietokoneohjelmalla tms., pitää jossakin käytössä

käyttö /kˈæytːø/ (n)
gebruik
  jonkin välineen hyödyntäminen jonkin asian tekemisessä

käyttöjärjestelmä /kˈæytːøjˌærjestˌelmæ/ (n)
besturingssysteem
  tietokoneen keskeinen matalan tason tietokoneohjelmisto, joka tarjoaa perustoiminnot tietokoneen käyttämiseen ja toimii rajapintana fyysisen laitteiston ja tietokoneessa toimivien ohjelmistojen välillä

käyttökelpoinen /kˈæytːøkˌelpoinen/ (adj)
bruikbaar
  jota on mahdollista tai hyvä käyttää

käyttöohje /kˈæytːøˌohje/ (n)
gebruiksaanwijzing
  jonkin koneen, laitteen, tuotteen tms. käyttämiseen opastava ohje

käytännöllinen /kˈæytænnˌøllɪnen/ (adj)
praktisch
  josta on käytännön hyötyä
  joka ajattelee tai toimii käytännön näkökulmasta tai liiemmin teoretisoimatta

käytäntö /kˈæytæntø/ (n)
praktijk
  toimivaksi todettu järjestelmällisyyteen pyrkivä toimintatapa

käytävä /kˈæytævæ/ (n)
corridor
  pääsyn mahdollistava kapeahko, pitkänomainen kulkutie tai kulkuväylä

käytös /kˈæytøs/ (n)
gedrag
  yksilön tai olion ominainen tai poikkeava menettely tai tapa toimia eri tilanteissa ja olosuhteissa

käännekohta /kˈæːnnekˌohta/ (n)
ogenblik
  uuden ajanjakson alku

käännös /kˈæːnnøs/ (n)
vertaling
  (kielitiede) teksti, joka on käännetty kieleltä toiselle

käännöslaina /kˈæːnnøslˌaina/ (n)
leenvertaling
  lainasana, joka on muodostettu kääntämällä vieraan kielen sanan osat suoraan

käännöstiede /kˈæːnnøstˌiede/ (n)
vertaalkunde
  humanistinen tiede, joka tutkii kääntämistä ja tulkkausta niiden kaikessa laajuudessa

käänteisarvo /kˈæːnteisˌarvo/ (n)
inverse
  luvun käänteisarvo on yksi (1) jaettuna ko. luvulla

käänteisluku /kˈæːnteislˌuku/ (n)
omgekeerde
  luku, jonka lukuarvo on ko. luvun käänteisarvo

kääntyä /kˈæːntyæ/ (v)
afslaan
  vaihtaa suuntaa; tehdä käännös

kääntäjä /kˈæːntæjæ/ (n)
vertaler
  kielenkääntäjä, henkilö, joka kääntää tekstiä kieleltä toiselle, vrt. tulkki

kääntäminen /kˈæːntæmɪnen/ (n)
vertaling
  (käännöstiede) tekstin muuntaminen kielestä toiseen ymmärrettävästi

kääntää /kˈæːntæː/ (v)
vertalen, overzetten
  tulkita teksti kieleltä toiselle

kääntöpiiri /kˈæːntøpˌiːrɪ/ (n)
keerkring
  leveyspiiri, joka on pohjoisimmalla tai eteläisimmällä kohdalla, johon aurinko johonkin aikaan vuodesta paistaa kohtisuoraan ylhäältä eli zeniitistä; maapallon kääntöpiirien sijainti on noin 23 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä päiväntasaajan molemmin puolin; sijainti on sama kuin maapallon akselikaltevuus

kääpiö /kˈæːpɪø/ (n)
dwerg
  kääpiökasvuinen henkilö; muita suhteellisesti huomattavasti lyhyempi henkilö

kääpiöhuitti /kˈæːpɪˌøhwɪtːɪ/ (n)
kleinst waterhoen
  eräs pikkuhuittien (), eräissä uusissa luokitteluissa huittien (), sukuun kuuluva hyvin pienikokoinen rantakanojen laji ( tai ) taikka sen yksilö

kääpiölurikki /kˈæːpɪˌølurˌikːɪ/ (n)
Wilhelmina's lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

käärme /kˈæːrme/ (n)
slang, serpent
  alalahkoon Serpentes kuuluva jalaton ja vaihtolämpöinen matelija, jonka sanotaan kehittyneen liskoista

köli /kˈølɪ/ (n)
kiel
  laivan tai veneen pohjassa sijaitseva uloke, evä tai palkki, joka vakauttaa pituussuuntaista kulkua erityisesti purjeveneissä ja tuulisissa olosuhteissa

kömpelö /kˈømpelø/ (adj)
onhandig
  liikkeissään jäykkä, kankea, hidas, joustamaton; taitamaton, avuton

köydenveto /kˈøydenvˌeto/ (n)
getouwtrek
  kilpailu jossa kaksi joukkuetta vetää köyttä omaan suuntaansa

köyhdyttää /kˈøyhdytːæː/ (v)
verarmen
  tehdä köyhemmäksi; saada köyhtymään

köyhtyä /kˈøyhtyæ/ (v)
verarmen
  tulla köyhäksi

köyhyys /kˈøyhyːs/ (n)
armoede
  köyhänä oleminen, puutteenalaisuus

köyhä /kˈøyhæ/ (adj)
arm
  osattomaksi jäänyt, varaton

köysi /kˈøysɪ/ (n)
touw
  muun muassa kiinnittämiseen käytettävä useista kuiduista tai säikeistä palmikoitu tai kierretty paksu naru

laadukas /lˈaːdukas/ (adj)
kwaliteit
  sellainen, jonka laatu on hyvä, laadultaan korkea; laatuisa, tasokas

laadunvalvonta /lˈaːdunvˌalvonta/ (n)
kwaliteitscontrole
  tuotteen laadusta huolehtiminen

laahus /lˈaːhus/ (n)
sleep
  vaatteen helman maata pitkin ulottuva osa

laaja /lˈaːja/ (adj)
wijd, alomvattend, diepgaand, enorm, omvattend, uitgebreid
  suuri alueeltaan tai vaikutukseltaan

laajentua /lˈaːjentˌua/ (v)
uitzetten
  tulla laajemmaksi

laakeri /lˈaːkerɪ/ (n)
lager
  kone-elin, jonka on tarkoitus vähentää kitkaa ja kulumista pyörivien osien välillä

laakerinlehti /lˈaːkerˌinlehtɪ/ (n)
laurier
  laakeripuun mausteena käytetty lehti

laakso /lˈaːkso/ (n)
dal, vallei
  alue vuorten tai mäkien välissä

laama /lˈaːma/ (n)
lama
  Etelä-Amerikassa kuljetusjuhdaksi jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (), jonka polkuanturat ovat heikosti kehittyneet

laastari /lˈaːstarɪ/ (n)
pleister
  ihoon tarraliimalla kiinnittyvä, yleensä kankaasta, muovista tai kuituaineesta tehty lappu, jonka tehtävä on suojata haavaa; kiinnelaastaria käytetään muiden sidosten kiinnittämiseen

laastaroida /lˈaːstarˌoida/ (v)
pleister plakken
  peittää laastarilla

laatikko /lˈaːtɪkːo/ (n)
doos
  esine, jossa säilytetään muita esineitä

laatu /lˈaːtu/ (n)
kwaliteit
  kvaliteetti, laadukkuus, tekninen tai taiteellinen korkeatasoisuus, hyvyys

laatukuva /lˈaːtukˌuva/ (n)
kwaliteitsbeeld
  korkealaatuinen, laadukas kuva
genrestuk, genretafereel
  genre, tyylilaji
  arkielämää ja sen tapahtumia kuvaava tyylilaji tai tätä edustava teos

laava /lˈaːva/ (n)
lava
  tulivuorista osittain tai kokonaan sulana purkautuva kiviaines, magma

labiaali /lˈabɪˌaːlɪ/ (n)
labiaal
  äänne, joka ääntyy huulilla (bilabiaali) tai alahuulella ja hampailla (labiodentaali)

laboratorio /lˈaborˌatorˌio/ (n)
laboratorium
  kokeellisiin (tieteellisiin tai teknisiin) tutkimuksiin käytetty tila, sellaisia tutkimuksia tekevä laitos tai osasto taikka eräiden korkeakoulujen toimintayksikkö

labyrintti /lˈabyrˌintːɪ/ (n)
labyrint
  sokkelo, käytäväverkosto, jossa on lähtöpaikasta määränpäähän johtavan reitin lisäksi monia umpikujia ja harhauttavia lenkkejä

ladata /lˈadata/ (v)
laden
  täyttää akku sähkövirralla, varata

ladin /lˈadɪn/ (n)
Ladin
  galloromaaniseen ryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan Pohjois-Italian Dolomiiteilla Trenton, Bellunon ja Bolzanon maakunnissa (kielitunnus: lld)

laguuni /lˈaɡuːnɪ/ (n)
lagune
  matalasta merenlahdesta kuroutunut vesiallas

lahja /lˈahja/ (n)
geschenk, cadeau, gift
  vapaaehtoisesti jollekulle annettu asia tai esine, jonka tarkoituksena on yleensä ilahduttaa; annetaan merkkipäivänä tai kiitokseksi
talent, cadeau
  luontainen kyky tai taipumus, kyky tehdä jotakin hyvin luonnostaan

lahjoa /lˈahjoa/ (v)
omkopen
  tarjota tai antaa lahjus

lahjoittaja /lˈahjoitːˌaja/ (n)
schenker
  se, joka lahjoittaa

lahjonta /lˈahjonta/ (n)
omkoperij
  lahjusten antaminen ja vastaanottaminen ilmiönä
omkoping
  lahjuksen antaminen

lahjus /lˈahjus/ (n)
smeergeld, steekpenning
  raha tai jokin muu hyötyä tuottava asia, jota käytetään lahjonnassa, kun yritetään vaikuttaa erityisesti poliittisiin päättäjiin omien etujen ajamiseksi

lahko /lˈahko/ (n)
sekte
  mistä hyvänsä kirkko- tai uskontokunnasta irtaantunut ryhmittymä tai suuntaus, jolla on edeltäjästään poikkeavia opillisia korostuksia (tässä yhteydessä käytettynä sanalla on usein torjuva tai halventava sävy)

lahna /lˈahna/ (n)
brasem
  särkikalojen heimon sivuilta litistynyt korkearakenteinen makean veden ja murtoveden kala (). Lahnan selkäevässä on 12 ruotoa ja pitkässä peräevässä 28–31 ruotoa.

lahti /lˈahtɪ/ (n)
baai, bocht
  meren tai järven muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

lahtivalas /lˈahtɪvalas/ (n)
dwergvinvis
  hetulavalaisiin kuuluva pienehkö laji, joka elää sekä pohjoisen että eteläisen pallonpuoliskon merialueilla ()

laidun /lˈaidun/ (n)
weide, weiland
  alue, jolla kasveja ravinnokseen käyttävät kotieläimet laiduntavat

laiduntaa /lˈaiduntaː/ (v)
grazen
  olla laitumella, syödä laitumella

laillinen /lˈaillɪnen/ (adj)
legaal
  sellainen, joka perustuu voimassa olevaan lakiin, lainmukainen

laillisuus /lˈaillɪsuːs/ (n)
wettigheid
  se, että on laillinen

laiminlyödä /lˈaimɪnlˌyødæ/ (v)
nalaten
  jättää huolehtimatta asianmukaisesti

laina /lˈaina/ (n)
lening
  tilapäisesti haltuun otettu esine tai raha, joka aiotaan palauttaa tai maksaa takaisin

lainasana /lˈainasˌana/ (n)
leenwoord
  toisesta kielestä omaksuttu sana

lainata /lˈainata/ (v)
lenen
  antaa jotakin olettaen, että se palautetaan takaisin

lainausmerkki /lˈainausmˌerkːɪ/ (n)
aanhalingsteken
  suomen kielen välimerkki, jolla erotetaan tekstistä lainattu osa tai puherepliikki. Vastaava symboli ”

lainkuuliainen /lˈaiŋkuːlɪˌainen/ (adj)
gezagsgetrouw
  joka noudattaa lakia

lainsäätäjä /lˈainsæːtˌæjæ/ (n)
wetgeefster
  lakeja säätävä elin; sen jäsen, demokratiassa mahdollisesti kansanedustaja

laipio /lˈaipɪo/ (n)
plafond, zoldering
  huonetilan katto, sisäkatto

laiska /lˈaiska/ (adj)
lui
  sellainen, joka on haluton tekemään töitä, jolle ei työnteko maistu

laiskiainen /lˈaiskɪˌainen/ (n)
luiaard
  kolmivarvaslaiskiaisten () tai kaksivarvaslaiskiaisten () heimon eläin
  laiska henkilö

laiskuus /lˈaiskuːs/ (n)
luiheid
  se, että on laiska

laiton /lˈaiton/ (adj)
illegaal
  lainvastainen

laituri /lˈaiturɪ/ (n)
kaai
  rannassa veden äärellä oleva rakennelma, jota käytetään alusten kiinnitys- tai lastauspaikkana tai vapaa-ajan viettoon

laiva /lˈaiva/ (n)
schip
  suurikokoinen vedessä kulkeva alus, yleensä selvästi suurempi kuin vene
  rakennuksen kattotukien tai niiden ja seinien rajoittama pituussuuntainen sisätilan osa

laivasto /lˈaivasto/ (n)
vloot
  merivoimien, valtion, varustamon tms. kaikki tai tiettyyn tarkoitukseen käytettävät alukset
  lentoyhtiön lentokonekalusto; käytettävissä olevat ilma-alukset

laivastonsininen /lˈaivastˌonsɪnɪnen/ (adj)
marineblauw
  väriltään laivastossa käytetyn tummansinisen kaltainen

laivue /lˈaivue/ (n)
eskader
  merivoimissa johdettu laivastoyksikkö
  ilmavoimissa kolmen tai neljän lentueen muodostama joukkoyksikkö

laji /lˈajɪ/ (n)
soort
  keskenään lisääntymiskelpoisia jälkeläisiä tuottavien yksilöiden joukko, eliölaji: eläinlaji, kasvilaji

lajitella /lˈajɪtella/ (v)
sorteren
  järjestää jtk tietyn säännön mukaisesti eri ryhmiin

lakana /lˈakana/ (n)
laken
  vuodevaate, joka suojaa patjaa tai peitettä

lakata /lˈakata/ (v)
ophouden
  loppua jokin toiminta

lakeija /lˈakeija/ (n)
lakei
  miespuolinen sisäpalvelija

laki /lˈakɪ/ (n)
wet
  valtion lainsäädäntöelimen säätämä kaikkia velvoittava säädös; lain säätämiselle määrättyjä muotoja noudattaen syntynyt valtion tahdon ilmaus, jota on noudatettava

lakikirja /lˈakɪkˌirja/ (n)
wetboek
  voimassa oleva lait sisältävä teos

lakimies /lˈakɪmies/ (n)
rechtskundig raadsman
  lakien asiantuntija, lakien parissa työskentelevä lainoppinut

lakka /lˈakːa/ (n)
lak
  kovapintaisten esineiden suojaamiseen ja kaunistukseen, pintakäsittelyyn käytettävä aine, joka levitetään sivelemällä tai ruiskuttamalla

lakki /lˈakːɪ/ (n)
pet
  pehmeitä kangasosia sisältävä, yleensä lipallinen päähine

lakko /lˈakːo/ (n)
staking
  työnteon keskeytys, jonka tarkoituksena on saada työnantaja suostumaan työntekijän vaatimuksiin tai osoittaa mieltä työhön liittyviä asioita vastaan

lakkoilla /lˈakːoilla/ (v)
staken
  jäädä pois töistä

lakonisesti /lˈakonɪsˌestɪ/ (adv)
laconiek
  lakonisella tavalla

lakritsi /lˈakrɪtsɪ/ (n)
drop
  lakritsijuurella maustettu makeinen, joka sisältää sokerin ja vehnäjauhon lisäksi monesti myös arabikumia ja salmiakkia ja joka värjätään mustaksi lääkehiilellä

lammas /lˈammas/ (n)
schaap
  Ovis aries, sorkkaeläinten lahkon märehtijäin alalahkoon kuuluva nisäkäs, jota pidetään kotieläimenä tuottamaan villaa, lihaa ja turkiksia, joskus maitoa

lammaskoira /lˈammaskˌoira/ (n)
herdershond
  lampaiden ja vuohien paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

lammaspaimen /lˈammaspˌaimen/ (n)
schaapherder, herder
  työkseen lampaita kaitseva henkilö

lampi /lˈampɪ/ (n)
vijver
  järveä pienempi vesitäytteinen luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä, usein lähteestä, ja josta ei ole näkyvää laskuväylää vesistöön

lamppu /lˈampːu/ (n)
lamp
  joko nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta, tai sähköenergiaa käyttävä itsenäinen valaistuslaite; valaisin tai erityisesti sen valoa tuottava osa kuten polttimo

langaton /lˈaŋŋaton/ (adj)
draadloos
  sellainen, jossa ei käytetä fyysisiä johtimia tai valokuituja yhteyksien muodostamiseen

langusti /lˈaŋŋustɪ/ (n)
rivierkreeft
  Palinuridae-heimoon kuuluva syötävä suurena herkkuna pidettävä äyriäinen

lankalauantai /lˈaŋkalˌauantai/ (n)
Stille Zaterdag
  pääsiäislauantai, ensimmäistä pääsiäispäivää edeltävä lauantai; hiljaisen viikon lauantai

lankku /lˈaŋkːu/ (n)
plank
  poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara, jonka paksuus on yli 38 mm ja leveys on yli 75 mm

lanko /lˈaŋko/ (n)
schoonbroer, zwager
  oman aviopuolison veli

lannoite /lˈannoite/ (n)
mest
  aine, joka viljelysmaahan levitettynä lisää kasvien käytettävänä olevaa ravinteiden määrää ja tekee viljelysmaan siten hedelmällisemmäksi; lannoitusaine

lannoittaa /lˈannoitːaː/ (v)
bemesten
  levittää lantaa tai muuta lannoitetta

lanta /lˈanta/ (n)
mest
  kasvisravintoa syövän kotieläimen uloste

lantaani /lˈantaːnɪ/ (n)
lanthaan, lanthanium
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on La ja järjestysluku 57

lantio /lˈantɪo/ (n)
bekken
  (lat. pelvis) ihmisen lantio muodostuu lonkkaluista, häpyluiden välisestä häpyliitoksesta ja suoliluiden väliin sijoittuvasta ristiluusta. Lantion tehtävänä on liittää alaraajat vartaloa tukevaan selkärankaan ja samalla suojata suolistoa ja sukupuolielimiä.

lanttu /lˈantːu/ (n)
koolraap
  kaaleihin kuuluva ristikukkainen juureskasvi Brassica napus napobrassica, joka on syntynyt kaalin ja nauriin risteytymästä

lao /lˈao/ (n)
Laotiaans
  (kielitiede) laon kieli (kielitunnus: lo)
  lao-kansaan kuuluva, etnisesti laolainen

lapa /lˈapa/ (n)
blad
  airossa, mailassa tai muussa välineessä leveä, litteä kohta

lapaluu /lˈapaluː/ (n)
schouderblad
  selässä kylkiluiden takana sijaitseva hartian luihin kuuluva, parillinen solisluuhun ja olkaluuhun niveltyvä litteä kolmiomainen luu, scapula

lapanen /lˈapanen/ (n)
want
  käsineenä käytettävä kudonnainen, käteen laitettava usein villainen vaatekappale, jossa on yhteinen tila peukalolle ja muille neljälle sormelle

lapinkirvinen /lˈapɪŋkˌirvɪnen/ (n)
roodkeelpieper
  västäräkkeihin lukeutuva Lapissa pesivä pieni tundran lintu ()

lapinpöllö /lˈapɪmpˌøllø/ (n)
laplanduil
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lapintiainen /lˈapɪntɪˌainen/ (n)
bruinkopmeees
  taigalla elelevä hömötiaista muistuttava lintulaji ()

lapio /lˈapɪo/ (n)
schop, schep
  kaivamiseen tai luomiseen käytetty puu-, metalli- tai muovivartinen kaivu- tai luontityökalu, jossa on metallinen, joskus puinen tai muovinen, käyttöä varten muotoiltu lapa

lapioida /lˈapɪˌoida/ (v)
spitten
  käyttää lapiota; kaivaa lapiolla

lappo /lˈapːo/ (n)
hevel
  putki, jolla voidaan juoksuttaa nestettä astiasta reunan yli alipainetta hyödyntäen; imujuoksutin

lapsellinen /lˈapsellɪnen/ (adj)
infantiel
  lapsen kaltainen, lapsen tavalla käyttäytyvä tai sellaiselta vaikuttava

lapsenlapsi /lˈapsenlˌapsɪ/ (n)
kleinkind
  ihmisen jälkeläinen toisessa sukupolvessa

lapsenmurha /lˈapsenmˌurha/ (n)
infanticide
  itse synnyttämänsä imeväisikäisen lapsen murhaaminen

lapseton /lˈapseton/ (adj)
kinderloos
  jolla ei ole omia lapsia (harkitusti tai tahattomasti); johon ei kuulu lapsia

lapsi /lˈapsɪ/ (n)
kind
  nuori ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut
  ihmisen jälkeläinen

lapsivuodekuume /lˈapsɪvˌuodekˌuːme/ (n)
kraamkoorts
  synnyttäneen äidin saama mikrobien aiheuttama infektiotauti

lapsuus /lˈapsuːs/ (n)
kinderjaren, kindertijd
  aika, jolloin ihminen on lapsi; syntymästä murrosikään t. nuoruuteen asti

lasagne /lˈasaɡne/ (n)
lasagne
  italialainen pastaruoka, jossa lasagnelevyjen välissä on tyypillisesti kerroksittain jauhelihakastiketta ja juustokastiketta

laser /lˈaser/ (n)
laser
  tekniikka, jolla vahvistetaan valoa stimuloidulla emissiolla

lasi /lˈasɪ/ (n)
glas
  kivennäisaineseosten sulatteen jähmettyessä syntyvä kova, amorfinen aine

lasikatto /lˈasɪkˌatːo/ (n)
glazen plafond
  etenkin sukupuolten tasa-arvokeskustelussa käytetty vertauskuva näkymättömästä esteestä, joka estää naisten urakehityksen kaikkein korkeimpiin virkoihin

lasikuitu /lˈasɪkwˌitu/ (n)
glasvezel
  ohkaisista lasisäikeistä valmistettu materiaali

lasinen /lˈasɪnen/ (adj)
glasachtig
  lasista valmistettu

lasinpuhallus /lˈasɪmpuhˌallus/ (n)
glasblazen
  lasinmuokkaustekniikka, jossa sulalasimassapisaraan puhalletaan ilmaa puhallusputken avulla ja muodostuu sula kupla, jota muotoilemalla saadaan haluttu kappale

lasittaa /lˈasɪtːaː/ (v)
glazuren
  asentaa ikkunat

lasittaja /lˈasɪtːˌaja/ (n)
glaszetter
  lasiosien asennusta, leikkausta ja muuta muotoilua tekevä henkilö, erityisesti ikkuna- tai rakennuslasin asentaja

laskea /lˈaskea/ (v)
tellen, berekenen
  tehdä laskutoimituksia; arvioida matemaattisesti; selvittää lukumäärä, ottaa luku

laskeutua /lˈaskeutˌua/ (v)
afdalen
  tulla alas hallitusti
landen
  (erityisesti) siirtyä lennosta maan varaan

laskimo /lˈaskɪmo/ (n)
ader
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämeen päin

laskin /lˈaskɪn/ (n)
calculator
  mekaaninen tai elektroninen laite, joka suorittaa laskutoimituksia annettujen ohjeiden mukaan

laskostaa /lˈaskostaː/ (v)
plooien
  laittaa laskoksille, poimuttaa

lasku /lˈasku/ (n)
factuur, rekening
  laskutehtävä esim. kotiläksynä

laskutikku /lˈaskutˌikːu/ (n)
rekenliniaal
  viivaimen mallinen väline mittaamiseen ja mittayksikkömuunnosten suorittamiseen

laskuttaa /lˈaskutːaː/ (v)
factureren
  pyytää maksua lähettämällä toivotulle maksajalle laskun; lähettää lasku maksajalle

laskuvarjo /lˈaskuvˌarjo/ (n)
parachute, valscherm
  aiemmin silkistä, nykyisin yleensä nailonista valmistettu valjaskiinnitteinen, rakenteeltaan alta avoin pallomainen (ilmanvastukseen perustuva) tai patjamainen (liito-ominaisuuteen ja siiven nostovoimaan perutuva) laite, jota käytetään ensisijaisesti hidastamaan vapaata pudotusta ilmassa

laskuvarjojääkäri /lˈaskuvˌarjojˌæːkærɪ/ (n)
parachutist
  maavoimien sotilas, joka siirtyy taistelukentälle hyppäämällä lentokoneesta laskuvarjon varassa

lasta /lˈasta/ (n)
spalk
  murtumissa käytetty siteen tuki

lastata /lˈastata/ (v)
laden
  tehdä kuormaa, kuormata

lastenhoitaja /lˈastenhˌoitaja/ (n)
kindermeisje
  henkilö, joka valvoo lapsia työkseen päiväkodissa tai lapsen kotona

lastenkirja /lˈasteŋkˌirja/ (n)
kinderboek
  lapsille tarkoitettu kirja, mahdollisesti kuvakirja

lastenlääkäri /lˈastenlˌæːkærɪ/ (n)
kinderarts
  lapsiin ja lastentauteihin erikoistunut lääkäri, pediatri

lastensairaala /lˈastensˌairaːla/ (n)
kinderziekenhuis
  sairaala, jossa hoidetaan pääasiassa vain lapsia

lastenvaunut /lˈastenvˌaunut/ (n)
kinderwagen
  työnnettävät vaunut, joissa on päällä kuomu, jotka on tarkoitettu pienen lapsen kuljetukseen

lastoittaa /lˈastoitːaː/ (v)
spalken
  tukea lastalla tai lastoilla

lastu /lˈastu/ (n)
spaander
  puusta vuolemalla irrotettu suikale

lastulevy /lˈastulˌevy/ (n)
spaanplat
  puisista tai puumaisista lastuista valmistettu rakennus- ja huonekaluteollisuuden levy, jossa lastut on liitetty toisiinsa liiman, paineen ja lämmön avulla

lateksi /lˈateksɪ/ (n)
latex
  mikroskooppisen polymeerihiukkasten ja veden muodostama seos, eli emulsio

latina /lˈatɪna/ (n)
Latijn
  latinan kieli (kielitunnus: la), alkuaan Italiassa Latiniumin maakunnassa latinien puhuma indoeurooppalaisten kielten italialaisen kieliryhmän kieli, joka oli myös antiikin roomalaisten kieli

latinalainen /lˈatɪnalˌainen/ (adj)
Latijns
  latinaan liittyvä
  katolisuuden läntiseen riitukseen, latinalaiseen riitukseen, liittyvä
  Latina-nimisestä kaupungista tai maakunnasta peräisin oleva

lato /lˈato/ (n)
schuur
  rakennus, jossa säilytetään eläinten rehuksi tarkoitettuja heiniä

lattia /lˈatːɪa/ (n)
vloer
  huoneen pohjana oleva rakenne, jonka päällä yleensä kävellään

lattiamanu /lˈatːɪˌamanu/ (n)
opnameleider
  studiojärjestäjästä käytetty nimitys

latu /lˈatu/ (n)
loipe
  lumeen tehty kulku-ura, jota pitkin on helppo hiihtää

laturi /lˈaturɪ/ (n)
oplader
  laite, jota käytetään akun lataamiseen

latvia /lˈatvɪa/ (n)
Lets
  latvian kieli (kielilyhenne: lv), Latviassa puhuttava indoerooppalaisten kielten balttilaiseen ryhmään kuuluva kieli.

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (adj)
Lets
  Latviasta peräisin oleva tai Latviaan liittyvä

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (n)
Let, Letse
  pysyvästi Latviassa asuva henkilö
  Latvian kansalainen
  syntyperältään latvialainen

lauantai /lˈauantai/ (n)
zaterdag
  viikon kuudes päivä, päivä perjantain ja sunnuntain välissä

laukaisu /lˈaukaisu/ (n)
lancering
  se, että laukaistaan jotakin (esim. ase tai raketti)

laukaus /lˈaukaus/ (n)
schot
  kiekon lyönti mailalla tai pallon potku maalia kohti

laukka /lˈaukːa/ (n)
galop
  joidenkin maanisäkkäiden, erityisesti hevoseläinten, tapa juosta

laukku /lˈaukːu/ (n)
tas
  kankaasta tai nahasta valmistettu kantoväline, jossa voi säilyttää ja kuljettaa tavaroita

laulaa /lˈaulaː/ (v)
zingen
  tuottaa ääntä yhtenäisen uloshengitysvirtauksen kulkiessa äänihuulten välistä siten että noudatetaan säveltaajuuksia ja säilytetään sävelten kesto sekä tyypillisesti lausutaan laulunsanat suu avoinna edellä mainitulla tavalla vokaaleja pidentäen

laulaja /lˈaulaja/ (n)
zanger
  henkilö, joka laulaa eli tuottaa äänielimillään musiikkia

laulajatar /lˈaulajatar/ (n)
zangeres
  naispuolinen laulaja; naislaulaja

laulu /lˈaulu/ (n)
lied, liedje
  ihmisäänellä aikaan saatua musiikkia
  laulettavaksi tarkoitettu teksti ja siihen liittyvä sävellys

laulujoutsen /lˈaulujˌoutsen/ (n)
wilde zwaan
  kansan kielessä joutsen, kookas valkea sorsalintu, jonka kanta on elpynyt muutama vuosikymmen sitten uhanneesta sukupuutosta niin, että nykyisin laulujoutsenia pesii lähes koko Suomessa

laulukirja /lˈaulukˌirja/ (n)
zangboek
  kirja, jossa on laulujen sanoja

laulumesikko /lˈaulumesˌikːo/ (n)
fluithoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lauluntekijä /lˈauluntˌekɪjæ/ (n)
liedjesschrijver
  henkilö, joka säveltää ja sanoittaa musiikkikappaleita

lauma /lˈauma/ (n)
zwerm
  eläinten, erityisesti maanisäkkäiden joukko

lause /lˈause/ (n)
zin
  ihmiskielten kielenkäytön yksikkö, jossa sanotaan ainakin yksi asia, ilmaistaan ajatus. Lauseessa on predikaatti ja usein myös subjekti.

lauseke /lˈauseke/ (n)
uitdrukking
  hyvin muodostettu ja laillinen yhdistelmä matemaattisia symboleja
  ohjelmoinnissa arvojen ja funktioiden yhdistelmä, joka evaluoituu tietyksi luku- tai totuusarvoksi tai määrittää jonkin joukon

lausua /lˈausua/ (v)
uitspreken
  ääntää sana

lauta /lˈauta/ (n)
plank
  lankkua ohkaisempi ja rimaa leveämpi poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara (paksuus on alle 38 mm ja leveys yli 75 mm)

lautanen /lˈautanen/ (n)
bord
  kattaukseen kuuluva matala syömä-, tarjoilu- tai koristeastia

lautapeli /lˈautapˌelɪ/ (n)
bordspel
  peli, jossa yl. kahdesta neljään pelaajaa saa siirrellä vuorokerroin pelinappuloita erityisellä pelilaudalla tiettyjen sääntöjen mukaan

lautasliina /lˈautaslˌiːna/ (n)
servet
  paperinen tai kankainen liina, johon pyyhitään suuta ruokailun jälkeen

lautta /lˈautːa/ (n)
vlot
  pölleistä tai tukeista koottu tilapäinen kelluva liikkumisväline, puulautta

lautturi /lˈautːurɪ/ (n)
veerman
  lautan ohjaaja

lavantauti /lˈavantˌautɪ/ (n)
paratyfus
  vakava suolistoinfektio, jonka aiheuttaa Salmonella typhi -bakteeri, tyyfus

lawrencium /lˈavrensium/ (n)
lawrencium
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Lr ja järjestysluku 103

legenda /lˈeɡenda/ (n)
legende
  mytologinen sankaritaru
  sankaritarun päähenkilö

legendaarinen /lˈeɡendˌaːrɪnen/ (adj)
legendarisch
  unohtumaton, mahtava

legioona /lˈeɡɪˌoːna/ (n)
legioen
  roomalainen sotajoukko, joka koostui noin 6000 miehestä

lehdistö /lˈehdɪstø/ (n)
pers
  aikakaus- ja sanomalehdet

lehdistötilaisuus /lˈehdɪstˌøtɪlˌaisuːs/ (n)
persconferentie
  tiedotustilaisuus joukkotiedotusvälineiden edustajille

lehmus /lˈehmus/ (n)
linde
  metsälehmus (), lehtipuu, jolla on suuret sydämenmuotoiset lehdet

lehmä /lˈehmæ/ (n)
koe
  naaraspuolinen, vähintään kerran synnyttänyt nauta; monien muidenkin märehtijöiden naarassukupuolta kutsutaan lehmäksi

lehmähaikara /lˈehmæhˌaikara/ (n)
koereiger
  Afrikasta lähtöisin oleva haikaralintuihin kuuluva haikaralaji, joka on levinnyt Etelä-Eurooppaan, Kaakkois-Aasiaan, Australiaan sekä Keski- ja Etelä-Amerikkaan (Bubulcus ibis).

lehmänkello /lˈehmæŋkˌello/ (n)
koebel
  lehmän kaulaan laitettava soittokello
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva lyömäsoitin

lehmänmaito /lˈehmænmˌaito/ (n)
koemelk
  lehmän tuottama maito

lehtevä /lˈehtevæ/ (adj)
bladerrijk
  sellainen, jossa on runsaasti lehtiä

lehti /lˈehtɪ/ (n)
blad
  kasvinosa, johon kuuluvat lehtiruoti, lehtilapa ja lehtikanta
  vihon tai lehtiön yksi arkki tai kirjan yksi yleensä molemmin puolin painettu kahdesta sivusta muodostuva kokonaisuus
dagblad, krant, courant, gazet
  sanomalehti, aikakauslehti tai muu säännöllisesti ilmestyvä yleensä painettu julkaisu

lehtikaali /lˈehtɪkˌaːlɪ/ (n)
boerenkool
  tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes (Brassica oleracea var. sabellica)

lehtikuusi /lˈehtɪkˌuːsɪ/ (n)
lariks, lork
  mikä tahansa Larix-sukuinen havupuu

lehtipuhallin /lˈehtɪpuhˌallɪn/ (n)
bladblazer
  ilmavirtaa synnyttävä ja suuntaava työkalu, jonka avulla pudonneita lehtiä voidaan puhaltaa kasoiksi

lehtipuu /lˈehtɪpuː/ (n)
loofboom
  puu, jolla on leveät lehdet.

lehtivihreä /lˈehtɪvˌihreæ/ (n)
bladgroen
  klorofylli

lehtoakileija /lˈehtoˌakɪlˌeija/ (n)
akelei
  Suomenkin luonnossa esiintyvä akileijojen sukuun kuuluva kasvi

lehtopöllö /lˈehtopˌøllø/ (n)
bosuil
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

leija /lˈeija/ (n)
vlieger
  muovinen, paperinen tai kankainen lennokki, jota lennätetään tuulisella säällä pitkän narun päässä

leijona /lˈeijona/ (n)
leeuw
  kissaeläimiin kuuluva petoeläin (Panthera leo), joka elää villinä Afrikan savanneilla ja Intiassa

leijonanosa /lˈeijonˌanosa/ (n)
leeuwendeel
  suurin osa, valtaosa

leikari /lˈeikarɪ/ (n)
wartel
  (tekniikka) katko, joka estää toisella puolen tapahtuvan pyörimisen vaikutuksen siirtymisen.

leikata /lˈeikata/ (v)
snijden
  osittaa saksilla, veitsellä tai muulla teräaseella

leikkaus /lˈeikːaus/ (n)
doorsnede
  kahden joukon yhteiset alkiot
snit
  kulutasoa tai kustannustasoa alentava päätös

leikkauspiste /lˈeikːauspˌiste/ (n)
snijpunt
  suorien tai käyrien yhtymäkohta; se kohta, jossa ne leikkaavat toisensa

leikkaussali /lˈeikːaussˌalɪ/ (n)
operatiekamer
  tila, jossa kirurginen toimenpide tehdään

leikkausveitsi /lˈeikːausvˌeitsɪ/ (n)
scalpel
  kirurgisissa operaatioissa kudosten leikkaamiseen käytettävä veitsi

leikki /lˈeikːɪ/ (n)
spel
  toiminta, jota tehdään huvin vuoksi, erityisesti lasten kesken

leikkikalu /lˈeikːɪkˌalu/ (n)
speelgoed
  lelu, leikkimistä varten valmistettu esine, joskus myös toiminnallinen laite

leikkisyys /lˈeikːɪsyːs/ (n)
speelsheid
  se, että on leikkisä

leikkiä /lˈeikːɪæ/ (v)
spelen
  puuhailla askareissa, joita kutsutaan leikiksi; usein huvin vuoksi, yksin tai toisten lasten kanssa, spontaanisti tai ohjattuna

leikkuulauta /lˈeikːuːlˌauta/ (n)
snijplank
  leikkaamiseen tarkoitettu muovinen tai puinen keittiöväline

leikkuupuimuri /lˈeikːuːpwˌimurɪ/ (n)
maaidorser
  kone, jolla korjataan vilja ja erotellaan jyvät oljista ja ruumenista

leili /lˈeilɪ/ (n)
leren zak
  Mehiläisvahalla tai rasvalla käsitellystä nahkasta, teuraseläimen virtsarakosta tai mahalaukusta, kyllästetystä kankaasta tai nykyaikana muovista valmistettu taipuisa, pussimainen juomaveden tms. nesteen kuljetukseen käytettävä astia. Leili eroaa tavanomaisesta kenttäpullosta tai lekkeristä pehmeän materiaalinsa ja "pussimaisuutensa" vuoksi.

leinikki /lˈeinɪkːɪ/ (n)
boterbloem
  jokin leinikkien () sukuun kuuluva kasvi

leipoa /lˈeipoa/ (v)
bakken
  valmistaa leivonnaisia, jotka yleensä paistetaan

leipomo /lˈeipomo/ (n)
bakkerij
  paikka, jossa leivotaan leipomotuotteita

leipuri /lˈeipurɪ/ (n)
bakker
  Henkilö, joka leipoo, useimmiten ammatikseen.

leipä /lˈeipæ/ (n)
brood
  viljasta jauhetuista jauhoista ja nesteestä leipomalla ruoaksi valmistettava leipomotuote

leipäkori /lˈeipækˌorɪ/ (n)
broodmand
  usein rottinkinen kori leipien kuljettamiseen

leipälapio /lˈeipælˌapɪo/ (n)
ovenpaal
  litteä, pyöreälapainen ja pitkävartinen, yleensä puinen apuväline, jolla leivät on laitettu leivinuuniin ja otettu paistuneet leivät uunista; leipälapion muoto vaihtelee jonkin verran

leipäteksti /lˈeipætˌekstɪ/ (n)
broodtekst
  painotuotteen tms. pääasiallisen tekstin osa, johon eivät sisälly otsikot, kuvatekstit, omistuskirjoitukset eikä tavallisesti myöskään johdantokappale

leipäveitsi /lˈeipævˌeitsɪ/ (n)
broodmes
  leivän leikkaamiseen tarkoitettu veitsi

leiri /lˈeirɪ/ (n)
kamp
  paikka jossa majoitutaan tiettyä tarkoitusta varten tilapäismajoituksessa kuten teltoissa tai parakeissa

leirintäalue /lˈeirɪntˌæalˌue/ (n)
camping
  tilapäiseen vapaa-ajan majoitukseen tarkoitettu alue, johon voi pysähtyä asuntovaunulla tai -autolla, pystyttää teltan tai monissa tapauksissa myös vuokrata mökin

leivinjauhe /lˈeivɪnjˌauhe/ (n)
bakpoeder
  leivonnassa käytetty kohottaja-ainesosa

leivänpaahdin /lˈeivæmpˌaːhdɪn/ (n)
broodrooster
  kodinkone jolla voi paahtaa leipäviipaleita lämpimiksi ja rapeiksi.

leka /lˈeka/ (n)
voorhamer
  raskas, rautainen ja pitkävartinen työkalu, jolla voi mm. hakata paaluja maahan ja lyödä halkaisukiiloja puiden halkaisemiseksi, moukari

lekseemi /lˈekseːmɪ/ (n)
lexeem
  sanan kaikki taivutusmuodot käsittävä abstraktio, leksikkoon kuuluva leksikaalinen vapaa morfeemi

leksikologia /lˈeksɪkˌoloɡˌia/ (n)
lexicologie
  sanasto-oppi, sanastontutkimus

lemmikki /lˈemmɪkːɪ/ (n)
vergeet-mij-niet
  jokin suvun kasveista, jotka tekevät pieniä viisiterälehtisiä vaaleansinisiä kukkia

lempinimi /lˈempɪnˌimɪ/ (n)
bijnaam
  kutsumanimi, lisänimi, liikanimi

lemu /lˈemu/ (n)
stank
  paha haju, löyhkä

leninismi /lˈenɪnˌismɪ/ (n)
leninisme
  Leninin poliittinen ideologia

lenkki /lˈeŋkːɪ/ (n)
schakel
  silmukka, rengas

lennonjohtotorni /lˈennonjˌohtotˌornɪ/ (n)
controletoren
  lentokentän torni, josta liikenteenjohto voi tarkkailla kentän tapahtumia

lento /lˈento/ (n)
vlucht, vlieg
  lentämisen tapahtuma
vlucht
  lentomatka, lentäen lentokoneella tehty matka

lentoasema /lˈentoˌasema/ (n)
luchthaven, vliegveld
  yleensä henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu ilmailuliikennepaikka; lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty

lentoemäntä /lˈentoemˌæntæ/ (n)
stewardess
  naispuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa

lentokenttä /lˈentokˌentːæ/ (n)
vliegveld, luchthaven
  tasainen maasta toimivien lentokoneiden nousu- ja laskeutumisalue, jossa on kiitoradat ja lentotoimintaan tarvittava varustus

lentokone /lˈentokˌone/ (n)
vliegtuig
  siivin varustettu ilma-alus, jolla kuljetetaan matkustajia ja rahtia

lentokyvytön /lˈentokˌyvytøn/ (adj)
niet-vliegend
  sellainen, joka ei kykene lentämään tai ei osaa lentää; lentämään kykenemätön.

lentopallo /lˈentopˌallo/ (n)
volleybal
  pallopeli, jossa palloa lyödään käsin korkean verkon yli kentän puolelta toiselle
  tietynlainen ilmatäytteinen pallo, jolla ko. peliä pelataan

lentoposti /lˈentopˌostɪ/ (n)
airmail
  lentoteitse kuljetettava posti

lentotukialus /lˈentotˌukɪalus/ (n)
vliegdekschip
  suuri hävittäjäkoneita kantamaan kykenevä kiitoradallinen sota-alus

lentoyhtiö /lˈentoˌyhtɪø/ (n)
luchtvaartmaatschappij
  yhtiö, joka kuljettaa matkustajia tai rahtia ilmateitse lentokoneita tai helikoptereita käyttäen

lentäjä /lˈentæjæ/ (n)
piloot, vliegenier
  henkilö, jolla on koulutus, viranomaisen myöntämä lupa (lentolupakirja) ja lääketieteellinen kelpoisuus ohjata eli lentää ilmassa liikkuvaa kulkuneuvoa, esim. lentokonetta

lentävä lautanen /lˈentævæ lˈautanen/ (n)
vliegende schotel
  ufo

lentää /lˈentæː/ (v)
vliegen
  liikkua ilmassa

leopardi /lˈeopˌardɪ/ (n)
luipaard
  pantteri, eräs Afrikassa ja Aasiassa elävä, jonkin verran leijonaa pienempi kissaeläinlaji () tai sen yksilö

lepakko /lˈepakːo/ (n)
vleermuis
  siipijalkainen, Chiroptera-lahkon nisäkäs, joka kykenee lentämään lenninräpylöidensä avulla
pot
  lesbo

lepattaa /lˈepatːaː/ (v)
wapperen
  liehua tuulen tai ilmavirran vaikutuksesta

lepinkäinen /lˈepɪŋkˌæinen/ (n)
klauwier
  lepinkäisten suvun () varpuslintu

lepo /lˈepo/ (n)
nachtrust
  nukkuminen tai kiireetön paikoillaan oleminen, rauhoittuminen

leppä /lˈepːæ/ (n)
els elzeboom, els
  koivukasveihin kuuluvan Alnus-suvun puulaji

leppäkerttu /lˈepːækˌertːu/ (n)
lieveheersbeestje
  jokin heimon () lajeista, pieni puolipallon muotoinen kovakuoriainen

leppälintu /lˈepːælˌintu/ (n)
gekraagde roodstaart
  eräs sieppoihin kuuluva koko Suomessa pesivä varpuslintu

lepra /lˈepra/ (n)
lepra
  (patologia) spitaali, -bakteerin aiheuttama sairaus

leptoni /lˈeptonɪ/ (n)
lepton
  eräitä alkeishiukkasia; fermioni, jonka spin on ½

lesbo /lˈesbo/ (n)
lesbienne
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva nainen

lese /lˈese/ (n)
zemel
  jyvän kuori, siementä ympäröivä kasvikuitu, yleensä jauhettuna lesejauhona; myllyssä viljaa kuorittaessa leseeseen jää jonkin verran siemenen valkuaista

lesitiini /lˈesɪtˌiːnɪ/ (n)
lecithine
  eräs fosfolipidi

leski /lˈeskɪ/ (n)
weduwe
  ihminen, jonka puoliso on kuollut

leskimies /lˈeskɪmies/ (n)
weduwnaar
  miespuolinen leski

lesti /lˈestɪ/ (n)
leest
  kengän valmistuksessa käytettävä muotti

leuka /lˈeuka/ (n)
kaak, kin
  ihmisen kasvojen alaosa, suuta ympäröivät luut, joiden ylä- ja alaosassa hampaat ovat kiinni, muodostaa leukaparin, jonka muodostavat yläleuka (maxilla) ja alaleuka (mandibula)

leukemia /lˈeukemˌia/ (n)
leukemie
  veren valkosolujen syöpä

leukoija /lˈeukoija/ (n)
violet
  mikä tahansa leukoijoiden suvun () kasvi

leveys /lˈeveys/ (n)
breedte
  vaakasuunnassa etäisyys sivulta toiselle

leveä /lˈeveæ/ (adj)
breed
  sellainen, jolla on paljon mittaa ja ulottuvuutta leveyssuunnassa, laaja sivusuunnassa

levite /lˈevɪte/ (n)
pasta
  leivälle levitettäväksi tarkoitettu elintarvike

levittää /lˈevɪtːæː/ (v)
besmeren
  tehdä leveämmäksi
  aukaista jokin kokoon taitettu täyteen pituuteensa
  tehdä jostakin aineesta tasainen kerros pinnalle
propageren
  saattaa laajalle alueelle, useitten vastaanottajien saataville

levoton /lˈevoton/ (adj)
rusteloos
  sellainen, joka on mielentilaltaan huolestunut, hermostunut, rauhaton; luonteenlaadultaan tai olemukseltaan tasapainoton, ailahteleva, vakiintumaton; puheissaan ajattelematon, sopimattomaan kielenkäyttöön syyllistyvä

levy /lˈevy/ (n)
plaat
  litteä, tasapaksu kappale
  tietokoneen massamuistiasema

levyjarru /lˈevyjˌarru/ (n)
schijfrem
  pyörimisliikettä hidastava laite, jossa pyörimisakselille kiinnitettyä kiekkoa painetaan erityisillä jarrupaloilla

levyke /lˈevyke/ (n)
diskette
  tietokoneen tallennusväline, jossa on pyörivä magneettinen kiekko sijoitettuna muovikuoren sisään; edustaa vanhentunutta, käytöstä poistunutta tekniikkaa

levyttää /lˈevytːæː/ (v)
opnemen
  nauhoittaa musiikkia äänilevylle

levä /lˈevæ/ (n)
alge
  monenlaisia aitotumallisia yksi- tai monisoluisia eliöitä, joista osa luetaan protisteihin ja osa kasvikuntaan

levätä /lˈevætæ/ (v)
rusten
  olla kuluttamatta voimiansa

liaani /lˈiaːnɪ/ (n)
liaan
  tropiikissa puita tai muita suuria kasveja pitkin ylöspäin kasvava puuvartinen köynnöskasvi

liberaali /lˈiberˌaːlɪ/ (adj)
liberaal
  liberaalisen politiikan mukainen

liberaali /lˈiberˌaːlɪ/ (n)
liberaal
  liberalismin kannattaja, liberaalisen puolueen jäsen, liberalisti

liberalismi /lˈiberalˌismɪ/ (n)
liberalisme
  ideologia tai poliittinen suuntaus, joka pitää yksilönvapautta, vapautta jostakin ja vapautta johonkin, keskeisenä arvona, ja nykyisin yleensä taloudellista vapautta

libertarismi /lˈibertarˌismɪ/ (n)
libertarisme
  aate, joka yksilön tasolla katsoo, että henkilöllä tulee olla täysi vapaus tehdä mitä itse haluaa edellyttäen, että suo tämän vapauden myös muille, ja valtion suhteen kannattaa muissa suhteissa minimivaltiota, mutta katsoo kuitenkin väkivaltakoneiston ylläpidon kuuluvan valtiovallalle

liekki /lˈiekːɪ/ (n)
vlam, laai
  tulen näkyvä muoto, kaasun yhtyessä ilman happeen tapahtuvaan palamiseen liittyvä valoilmiö

liekkipyrstöamatsoni /lˈiekːɪpˌyrstøamˌatsonɪ/ (n)
roodstaartamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

liemikuutio /lˈiemɪkˌuːtɪo/ (n)
bouillonblokje
  pieneksi kuutioksi pakattu liemitiiviste

lieri /lˈierɪ/ (n)
rand
  hattua ympäröivä, ulkoneva reunus

liesi /lˈiesɪ/ (n)
fornuis
  alkuaan muurattuun savupiippuun kytketty paikalle muurattu tai valurautainen ruoan valmistukseen takoitettu tasopinnallinen, liesitasollinen tulisija, joka on usein varustettu uunilla

liettua /lˈietːua/ (n)
Litouws
  Liettuassa puhuttava balttilainen kieli (sanalista)

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (adj)
Litouws
  Liettuasta peräisin oleva tai Liettuan liittyvä

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (n)
Litouws, Litouwer
  pysyvästi Liettuassa asuva henkilö

liftata /lˈiftata/ (v)
autostop doen
  pyytää ohiajavilta ajoneuvoilta ilmaista kyytiä peukaloa näyttämällä tai muulla eleellä

ligatuuri /lˈiɡatˌuːrɪ/ (n)
ligatuur
  kahden kirjaimen muodostama merkki: œ, æ, ﬃ
  nuottikirjoituksessa merkki, joka yhdistää kaksi tai useampia peräkkäisiä nuotteja soitettaviksi yhden tavoin

ligniini /lˈiɡnɪːnɪ/ (n)
lignine
  puussa esiintyvä, sen kuituja yhteen sitova, polyfenolinen amorfinen polymeeri

liha /lˈiha/ (n)
vlees
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava syötävä eläinten juovikkaan lihaksiston osa, nisäkkäiden ja lintujen liha

lihakauppa /lˈihakˌaupːa/ (n)
slachterij
  kauppa, jossa myydään lihaa tai muita lihatuotteita

lihaksikas /lˈihaksɪkas/ (adj)
gespierd
  jolla on voimakkaat tai isot lihakset

lihamureke /lˈihamˌureke/ (n)
gehaktbrood
  eräs ruokalaji

lihansyöjä /lˈihansˌyøjæ/ (n)
vleeseter, carnivoor
  eliö, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä muiden eläinten lihaa, toisenvarainen eliö

lihapulla /lˈihapˌulla/ (n)
gehaktbal
  jauhelihasta valmistettu lihapallero

lihas /lˈihas/ (n)
spier
  lihaskudos, säikeinen kokonaisuus, joka supistumalla kykenee muuttamaan pituuttaan ja siten liikuttamaan kehon osia

lihasmaha /lˈihasmˌaha/ (n)
spiermaag
  (anatomia) lintujen mahalaukun taaempi osa, jossa ruoan hienontaminen pääasiassa tapahtuu

lihava /lˈihava/ (adj)
dik
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, pulska, rehevä

lihottaa /lˈihotːaː/ (v)
vetmesten
  tehdä lihava(mma)ksi, tarkoituksellisesti esim. sikaa ruokkimalla tai jokin vaate voi tehdä lihavamman näköiseksi

liian /lˈiːan/ (adv)
te
  enemmän tai vähemmän kuin tarpeeksi; ei sopivasti; ei sopiva

liikaa /lˈiːkaː/ (adv)
te veel
  kohtuullisuutta tai tarpeellista määrää enemmän, liian paljon

liikavarvas /lˈiːkavˌarvas/ (n)
eksteroog, likdoorn
  (lääketiede) tavallisimmin varpaisiin ahtaiden kenkien aiheuttaman ärsytyksen seurauksena muodostuva sarveisainetta sisältävä ihokyhmy

liike /lˈiːke/ (n)
beweging
  liikkuminen, paikasta toiseen siirtyminen tai kulkeminen tai jatkuva aseman muutos
  liikeyritys, kauppa, myymälä

liikemies /lˈiːkemies/ (n)
zakenman
  liiketoimia tekevä henkilö, esimerkiksi yrittäjä tai yrityksen johtoa

liikemäärä /lˈiːkemˌæːræ/ (n)
impuls
  suure, joka määritellään massan ja nopeuden tulona

liikenne /lˈiːkenne/ (n)
verkeer
  kulkuvälineiden ja jalankulkijoiden liikkuminen ja tavaroiden kuljetus kokonaisuutena

liikennemerkki /lˈiːkennemˌerkːɪ/ (n)
verkeersbord
  tiettyjen standardien mukaisesti suunniteltu merkki, joka antaa ohjeita tai määräyksiä liikenteessä käyttäytymiselle

liikenneonnettomuus /lˈiːkenneˌonnetːomuːs/ (n)
verkeersongeval
  onnettomuus, joka on tapahtunut liikenteen aiheuttamana

liikenneruuhka /lˈiːkennerˌuːhka/ (n)
file
  tilanne, jossa tiellä on sen kapasiteettiin nähden liikaa autoja, jolloin autojen ajonopeus hidastuu; yleensä ei liikennetukos

liikennevalot /lˈiːkennˌevalot/ (n)
verkeerslicht
  liikenteessä käytettävä opastejärjestelmä, joka liikennevalojen avulla kertoo, kenellä milloinkin ja mihin suuntaan on vallitseva ajo- tai kulkuoikeus

liikenneympyrä /lˈiːkennˌeympyræ/ (n)
rotonde
  ympyrän muotoinen väylä tieliikenteessä, jota ajetaan ympäri ja josta on poistumismahdollisuudet eri reiteille

liikevaihto /lˈiːkevˌaihto/ (n)
omzet
  yrityksen tietyssä ajassa synnyttämä myyntitulo; yrityksen myyntituottojen yhteenlaskettu määrä kirjanpitolain mukaisesti laskettuna

liikkua /lˈiːkːua/ (v)
bewegen
  kulkea, siirtyä, muuttaa asemaansa kerran tai toistuvasti, olla parhaillaan liikkeessä tai liikkeellä

liikunta /lˈiːkunta/ (n)
gymles
  kouluaine, johon kuuluu erilaista urheilua

liikuttaa /lˈiːkutːaː/ (v)
aangrijpen
  siirtää tai kuljettaa paikasta toiseen; laittaa liikkumaan

liila /lˈiːla/ (adj)
lila
  väriltään vaaleanvioletti

liima /lˈiːma/ (n)
lijm
  tavallisesti nestemäinen kiinnitysaine, jolla liitetään yhteen eli liimataan toisistaan irrallaan olevia osia tai esineitä

liimata /lˈiːmata/ (v)
lijmen
  liittää yhteen liimaa käyttäen

liioitella /lˈiːoitella/ (v)
overdrijven
  paisutella esim. kertomusta tai pyöristää mm. lukuja ylöspäin

liipata /lˈiːpata/ (v)
aanzetten
  hioa kovasimella

liite /lˈiːte/ (n)
aanhangsel
  liitetty asia: esimerkiksi teokseen, kirjeeseen tai artikkeliin oheistettu asiakirja tai tiedosto
  suffiksi, sanamuotoon liittyvä itsenäisenä sanana esiintymätön morfeemi

liitepartikkeli /lˈiːtepˌartɪkːˌelɪ/ (n)
cliticum
  suomen kielen partikkeleiden ryhmä, johon kuuluvia partikkeleita käytetään päätteiden tapaan, eivätkä ne ole itsenäisiä sanoja

liitonarkki /lˈiːtonˌarkːɪ/ (n)
Ark van het Verbond
  juutalaisten pyhä arkku, jossa kerrottiin säilytettävän Mooseksen Jumalalta saamia laintauluja, mannaa erämaavaelluksen ajalta sekä Aaronin sauvaa

liitto /lˈiːtːo/ (n)
unie
  sopimus kahden tai useamman ihmisen tai muun toimijan välisestä yhteistyöstä tms; yhdistys; järjestö

liittokansleri /lˈiːtːokˌanslerɪ/ (n)
bondskanselier
  Sveitsin liittoneuvoston kansliapäällikkö

liittyvä /lˈiːtːyvæ/ (adj)
gerelateerd
  sellainen, joka liittyy tai kytkeytyy jhk, jhk sidoksissa oleva

liittyä /lˈiːtːyæ/ (v)
vervoegen
  mennä johonkin ryhmään, mennä jäseneksi

liittää /lˈiːtːæː/ (v)
samenvoegen
  kiinnittää osaksi jotakin, kytkeä johonkin

liitu /lˈiːtu/ (n)
krijt
  valkoinen mureneva kalkkikivi

liitukausi /lˈiːtukˌausɪ/ (n)
Krijt
  geologinen kausi jura- ja tertiäärikauden välissä 145–65 mvs., jolloin syntyivät mm. paljas- ja koppisiemeniset kukkakasvit sekä ensimmäiset kädelliset; liitukausi päättyi joukkotuhoon, joka tuhosi muiden muassa hirmuliskot

liitutaulu /lˈiːtutˌaulu/ (n)
schoolbord
  jatkuvaan käyttöön tehty kirjoitusalusta, johon kirjoitetaan tai piirretään liidulla, opetukseen käytettävä koulutaulu

liivi /lˈiːvɪ/ (n)
vest
  miesten edestä suljettava hihaton vaate, jota yleensä käytetään pukutakin kanssa väliasusteena
Lijflands
  Latviassa puhuttava, harvinainen itämerensuomalainen kieli. Kielitunnus liv.

liivimesikko /lˈiːvɪmesˌikːo/ (n)
goudvleugelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lika /lˈika/ (n)
vuil
  jollekin pinnalle kertynyt, usein tarttunut, vieras aine

likainen /lˈikainen/ (adj)
vuil
  sellainen, jossa on likaa, likaantunut, epäsiisti

likakaivo /lˈikakˌaivo/ (n)
beerput
  kaivo, joka on likavesien keräämistä varten

likinäköinen /lˈikɪnækˌøinen/ (adj)
bijziend
  joka näkee vain lähellä olevat kohteet tarkkoina, mutta kauempana olevat ovat sumuisia

likvida /lˈikvɪda/ (n)
vloeiklank
  vokaalisia konsonantteja, joilla ei ole vastaavaa vokaaliäännettä

likööri /lˈikøːrɪ/ (n)
likeur
  tavallisesti runsassokerinen ja vahva maustettu alkoholijuoma

lila-amatsoni /lˈilaˈamatsˌonɪ/ (n)
Finsch' amazone
  eräs uhanalainen papukaija

lilja /lˈilja/ (n)
lelie
  jokin liljojen (Lilium) kasvisukuun kuuluva kasvi

lillukka /lˈillukːa/ (n)
steenbraam
  usein yksittäisenä luumarjana tai vähän kerrottuna esiintyvä vatukkakasvi ()

lima /lˈima/ (n)
slijm
  limakalvojen ja hengitysteiden nestemäinen, monesti sitkeähkö liukas erite

limakalvo /lˈimakˌalvo/ (n)
slijmvlies
  ruuansulatuskanavaa, hengitysteitä, virtsateitä ja sukuelimiä peittävä ohut solukerros, jonka päällä on sitkeää limaa

limbo /lˈimbo/ (n)
limbo
  länsi-intialaisperäinen tanssi, jossa osallistujat alittavat vuorotellen yhä alemmas asetettavan riman

limburg /lˈimburɡ/ (n)
Limburgs
  Alankomaissa, Belgiassa ja Luxemburgissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: li)

limonadi /lˈimonˌadɪ/ (n)
kwast
  perinteinen virvoitusjuoma, jossa kivennäisveteen on sekoitettu makeaa hedelmämehua; sitruunasooda; nykyisin mikä tahansa makea tai makeutettu ja hiilihapotettu virvoitusjuoma

lindaani /lˈindaːnɪ/ (n)
hexachloorcyclohexaan, lindaan
  heksakloorisykloheksaanin (C₆H₆Cl₆) gammaisomeeri: hyönteismyrkkynä käytetty γ-HCH-hiilivety, jonka käytöstä on luovuttu, koska se on ihmisellekin myrkyllinen

lineaarialgebra /lˈineˌaːrɪˌalɡebra/ (n)
lineaire algebra
  matematiikan osa-alue, joka tutkii vektoreita, vektoriavaruuksia, lineaarikuvauksia ja lineaarisia yhtälöryhmiä

linja /lˈinja/ (n)
lijn, linie
  raja, rajalinja

linja-auto /lˈinjaˈauto/ (n)
bus
  moottoriajoneuvo, joka on tarkoitettu usean ihmisen yhtäaikaiseen kuljettamiseen ja jota käytetään yleisesti joukkoliikenteessä

linja-autoasema /lˈinjaˈautoˌasema/ (n)
busstation
  linja-autoliikenteen, erityisesti kauko- ja pikavuoroliikenteen keskus rakennuksineen, jonne linja-autot saapuvat ja josta ne lähtevät

linja-autonkuljettaja /lˈinjaˈautoŋkˌuljetːˌaja/ (n)
busbestuurder
  linja-auton kuljettamisesta ammatikseen vastaava henkilö, joka kuljettaa matkustajia paikasta A paikkaan B

linkki /lˈiŋkːɪ/ (n)
link, koppeling
  avainsana hypertekstissä, josta siirrytään aiheesta toiseen; hyperlinkki

linkkuveitsi /lˈiŋkːuvˌeitsɪ/ (n)
knipmes
  taskuveitsi; pieni puukko, jonka terän voi taittaa suojaan varren sisään

linko /lˈiŋko/ (n)
slinger
  primitiivinen heittoase, jolla singotaan pieniä kiviä, kuulia tai tikkamaisia nuolia

linna /lˈinna/ (n)
slot, kasteel
  asuntona tai sotilaallisena suojarakennuksena toimiva rakennus, jonka tärkeimmät osat ovat muurit ja torni

linnoitus /lˈinnoitus/ (n)
fort
  sotilaallinen tukikohta tai suojavarustus, jota suojaavat muurit, vallit tai vastaavat rakennelmat
rokade
  kerran kummallekin pelaajalle mahdollinen erikoissiirto, jossa kuningas siirtyy alkuasemastaan kaksi ruutua jompaakumpaa tornia kohti ja kyseinen torni välittömästi kuninkaan toiselle puolelle

linnunlaulu /lˈinnunlˌaulu/ (n)
vogelzang
  linnun henkitorvensa kautta synnyttämä ääntely

linssi /lˈinssɪ/ (n)
lens, linze
  rokkalinssi, mikä hyvänsä hernekasvien heimon linssien (Lens) sukuun kuuluva laji ja sen ruokana käytettävä siemen, erityisesti kylvövirvilä (Lens culinaris)
  (optiikka) läpinäkyvä optinen osa, jonka pinnat ovat kuperat tai koverat ja tehtävänä koota tai hajottaa valonsäteitä

linssikeitto /lˈinssɪkˌeitːo/ (n)
linzensoep
  linsseistä valmistettu us. suurustettu keitto

lintsata /lˈintsata/ (v)
spijbelen
  jäädä luvatta pois (esim. koulusta)

lintu /lˈintu/ (n)
vogel
  lintujen luokkaan (Aves) kuuluva tasalämpöinen muniva selkärankainen eläin, jonka eturaajat ovat kehittyneet siiviksi

lintuhämähäkki /lˈintuhˌæmæhˌækːɪ/ (n)
vogelspin
  jonkin heimon Theraphosidae-hämähäkeistä

lintulauta /lˈintulˌauta/ (n)
vogelhuis
  lintujen ruokintaan käytettävä teline tai yksinkertainen rakennelma

lintutiede /lˈintutˌiede/ (n)
ornithologie
  lintuja tutkiva eläintieteen haara

liota /lˈiota/ (v)
doorweken
  seisoa vedessä

lipas /lˈipas/ (n)
kist, koffer
  pienikokoinen kannellinen laatikko
magazijn
  aseen irrotettava osa, johon ammukset lipastetaan ja josta ne siirtyvät latausliikkeellä ammuttaviksi; patruunalipas

lipasto /lˈipasto/ (n)
kast
  huonekalu, jossa säilytetään tavaroita vetolaatikoissa

liperi /lˈiperɪ/ (n)
lavas
  (yleisesti) -suvun kasvi (Suvun ainoa laji on Levisticum officinale.)

lipidi /lˈipɪdɪ/ (n)
lipide
  luonnossa esiintyvä rasva tai rasvamainen aine

lipogrammi /lˈipoɡrˌammɪ/ (n)
lipogram
  lipogrammaattinen teksti

lippu /lˈipːu/ (n)
vlag, vaandel
  kankainen tunnusmerkki, joka kiinnitetään reunastaan salkoon, ja jota käytetään valtion tai jonkin organisaation symbolina tai signaalinantoon
biljet
  matkustamiseen tai johonkin tilaisuuteen osallistumaan oikeuttava, ostettu tai muuten saatu lupa

lippulaiva /lˈipːulˌaiva/ (n)
vlaggenschip
  laivueen komentajan laiva

lipua /lˈipua/ (v)
meedrijven
  liikkua eteenpäin hitaasti, tasaisesti, liukuen

lisenssi /lˈisenssɪ/ (n)
licentie
  käyttölupa; oikeudenhaltijan lupa hyödyntää tuotetta tai valmistaa siitä kopioita

lisko /lˈisko/ (n)
hagedis
  suomukas, yleensä nelijalkainen matelijoihin kuuluva selkärankainen. Suomessa eläviä liskoja ovat mm. sisilisko ja vaskitsa

liskohaukka /lˈiskohˌaukːa/ (n)
hagedisbuizerd
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lista /lˈista/ (n)
lijst
  luettelo
Hitparade
  luettelo musiikkilevyistä tai muista äänitteistä kulloisenkin myynnin mukaan

listautumisanti /lˈistautˌumɪsˌantɪ/ (n)
beursgang
  osakeanti, joka järjestetään kun yritys listautuu pörssiin uudella kaupankäyntitunnuksella

lisämunuainen /lˈisæmˌunuˌainen/ (n)
bijnier
  munuaisen yläpuolella sijaitseva umpieritysrauhanen, joka tuottaa mm. adrenaliinia

lisätä /lˈisætæ/ (v)
toevoegen
  tehdä lisäys
  enentää määrää, kartuttaa tai suurentaa määrää tai arvoa

lisäys /lˈisæys/ (n)
optelling
  lisäämisen tai lisääntymisen tulos; kasvu

lisääntyminen /lˈisæːntˌymɪnen/ (n)
voortplanting
  eliöiden syntyminen saman lajin yksilöistä, joka voi tapahtua suvullisesti tai suvuttomasti

lisääntyä /lˈisæːntˌyæ/ (v)
broeden
  tuottaa jälkeläisiä

litania /lˈitanˌia/ (n)
litanie
  papin johtama rukous

litium /lˈitium/ (n)
lithium
  kevyin alkalimetalleihin kuuluva metallimainen alkuaine

litra /lˈitra/ (n)
liter
  SI-järjestelmän lisäyksikkö, tilavuusmitta, joka vastaa yhtä kuutiodesimetriä. Tunnus l tai L.

litsi /lˈitsɪ/ (n)
lychee
  eteläkiinalainen puu ; sen hedelmä, joka on luumarja

litteä /lˈitːeæ/ (adj)
plat
  sellainen, joka on muodoltaan ohut; leveähkö, vahvuudeltaan vähäinen, kuin olisi litistynyt

litteäpääkissa /lˈitːeæpˌæːkɪssa/ (n)
platkopkat
  pieni kaakkoisaasialainen kissaeläin

liturgia /lˈiturɡˌia/ (n)
liturgie
  jumalanpalveluskaava, jonka mukaan jumalanpalvelus eräissä kirkkokunnissa toimitetaan

liueta /lˈiueta/ (v)
oplossen
  kiinteän aineen sekoittumista liuottimeen

liukas /lˈiukas/ (adj)
glad
  sellainen, jossa kitka on pieni

liukua /lˈiukua/ (v)
glijden
  liikkua pinnalla niin, että pysyy koko ajan (ainakin näennäisesti) kiinni pinnassa

liukuhihna /lˈiukuhˌihna/ (n)
loopband
  kuljetin, jossa aines tai esineet liikkuvat liikkuvaa alustaa myöten

liukumäki /lˈiukumˌækɪ/ (n)
glijbaan
  rakennelma, jota pitkin liu’utaan alas esimerkiksi leikkikentällä

liukuportaat /lˈiukupˌortaːt/ (n)
roltrap
  automaattisesti ylös- tai alaspäin liikkuvat portaat, joissa ei tarvitse itse kävellä

liuos /lˈiuos/ (n)
oplossing
  seos jossa kaksi tai useampi aine ovat sekoittuneet muodostaen yhtenäisen faasin

liuotin /lˈiuotɪn/ (n)
oplosmiddel
  aine, johon toisia aineita liukenee, muodostaen liuoksen

liuottaa /lˈiuotːaː/ (v)
oplossen, ontbinden
  saattaa aine liukenemaan toiseen

liuske /lˈiuske/ (n)
schist
  yleisnimitys voimakkaasti suuntautuneille muuntuneille kivilajeille

liuskekaasu /lˈiuskekˌaːsu/ (n)
schaliegas
  saviliuskekerrostumista saatava maakaasu

liuskelintuhaukka /lˈiuskelˌintuhˌaukːa/ (n)
grauwe sperwer
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

livermorium /lˈivermorium/ (n)
livermorium
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Lv

lobbari /lˈobːarɪ/ (n)
lobbyist
  henkilö joka harjoittaa lobbausta ammatikseen

lobotomia /lˈobotˌomɪa/ (n)
lobotomie
  aivojen lohkon poistoleikkaus; tehtiin tyypillisesti katkaisemalla hermoratoja tietystä aivojen osasta

logaritmi /lˈoɡarˌitmɪ/ (n)
logaritme
  matemaattinen funktio, joka kertoo mihin potenssiin kantaluku on korotettava, jotta saataisiin haluttu luku, eksponenttifunktion käänteisfunktio

logiikka /lˈoɡɪːkːa/ (n)
logica
  formaalinen tiede, jonka kohteena ovat käsitteiden yleiset ja muodolliset ominaisuudet ja suhteet, joita kuvaamaan käytetään erityisistä merkeistä koostuvia filosofian ja matematiikan lainalaisuuksia noudattavia formaaleja kieliä

logistiikka /lˈoɡɪstˌiːkːa/ (n)
logistiek
  prosessi, joka kattaa kuljetusten ja varastoinnin suunnittelun, toteutuksen ja valvonnan, jotta tavara, palvelut ja niihin liittyvä tieto saadaan toimitettua kuluttajille
  välineiden, tarvikkeiden ja henkilöstön hankinta, järjestäminen, ylläpito ja kuljetus

logopedia /lˈoɡopˌedɪa/ (n)
logopedie
  puhe-, ääni-, kieli- ja kommunikaatiohäiriöiden hoitoa tutkiva ala

lohduttaa /lˈohdutːaː/ (v)
troosten, vertroosten
  yrittää parantaa toisen pahaa mieltä esim. halaamalla tai sanomalla jotain mukavaa

lohenpunainen /lˈohempunˌainen/ (adj)
zalmkleurig
  väriltään vaaleanpunaisen-oranssi

lohikala /lˈohɪkˌala/ (n)
zalm
  mikä tahansa Salmoniformes-lahkoon kuuluva viuhkaeväisten kalojen laji tai sellaisen yksilö

lohikäärme /lˈohɪkˌæːrme/ (n)
draak, lintworm
  tarujen siivekäs lisko, joka kykenee syöksemään tulta

lohtu /lˈohtu/ (n)
troost
  lohduttava asia

loikata /lˈoikata/ (v)
overlopen
  paeta ulkomaille valtiosta, etenkin sosialistimaasta, joissa maastamuutto oli rajoitettua

loinen /lˈoinen/ (n)
parasiet
  Suomessa maaseudun tilattoman köyhälistön edustaja, joka eli toisen tuvassa, saunassa tai muissa tiloissa ja sai pääsääntöisesti elantonsa luontaistuotteina siten kuin isäntä parhaaksi katsoi antaa

loistaa /lˈoistaː/ (v)
schijnen
  heijastaa tai tuottaa valoa
blinken
  olla todella hyvä

loistava /lˈoistava/ (adj)
schitterend
  todella hyvä, suurenmoinen
briljant
  kirkkaasti valaiseva, hohtava

loisteho /lˈoisteho/ (n)
blindvermogen
  induktiivisista kuormista johtuva, sähköverkossa mitoituskustannuksia aiheuttava teho, jota ei voida käyttää työn tekemiseen (yksikkö: vari (var))

loistokaija /lˈoistokˌaija/ (n)
Barrabandparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lojaali /lˈojaːlɪ/ (adj)
loyaal
  uskollinen ja luotettava jollekin (esimerkiksi henkilölle, aatteelle tai organisaatiolle kuten valtiolle)

lojban /lˈojban/ (n)
Lojban
  1980-luvulla kehitetty logiikkaan perustuva keinotekoinen kieli (kielitunnus: jbo)

lokakuu /lˈokakuː/ (n)
oktober
  vuoden kymmenes kuukausi, kuukausi syyskuun ja marraskuun välissä

lokatiivi /lˈokatˌiːvɪ/ (n)
locatief
  joissakin kielissä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee paikkaa tai sijaintia

lokki /lˈokːɪ/ (n)
meeuw
  (yleisesti) mikä tahansa lokkien heimoon () kuuluva rantalintujen laji tai sellaisen yksilö

lokum /lˈokum/ (n)
Turks fruit
  turkkilaisperäinen tomusokerilla päällystetty hillomainen makeinen

lokus /lˈokus/ (n)
plaats van een gen in een chromosoom
  Geenin sijainti kromosomissa.

loma /lˈoma/ (n)
vakantie
  pitkähkö yhtenäinen lepokausi uurastuksen vastapainona

lomailija /lˈomailˌija/ (n)
vakantieganger
  henkilö, joka lomailee

lomake /lˈomake/ (n)
formulier
  painettu liuska tiettyyn tarkoitukseen kerättävien tietojen ilmoittamiseksi

lomakohde /lˈomakˌohde/ (n)
vakantieoord
  suosittu lomaviettopaikka

lompakko /lˈompakːo/ (n)
beurs, portefeuille
  rahalompakko, nahkasta tai kankaasta valmistettu, mukana kannettava, litteä, yleensä monilokeroinen säilytystila seteleille, pienelle määrälle kolikoita ja luottokorteille sekä joillekin henkilökohtaisille papereille

lonkero /lˈoŋkero/ (n)
tentakel
  selkärangattomilla eläimillä pitkänomainen, joustava elin

lonkka /lˈoŋkːa/ (n)
heup
  nivel reiden ja lantion välissä

lontoolainen /lˈontoːlˌainen/ (adj)
Londens
  Lontoosta peräisin oleva tai Lontooseen liittyvä

lontoolainen /lˈontoːlˌainen/ (n)
Londenaar
  pysyvästi Lontoossa asuva henkilö

loogikko /lˈoːɡɪkːo/ (n)
logicus
  logiikan harjoittaja

looginen /lˈoːɡɪnen/ (adj)
logisch
  logiikan mukainen, johdonmukainen

loosi /lˈoːsɪ/ (n)
loge
  osasto, aitio

lopettaa /lˈopetːaː/ (v)
afbreken
  lakata tekemästä; keskeyttää, lakkauttaa jonkin toiminta

loppiainen /lˈopːɪˌainen/ (n)
Driekoningen, Epifanie
  joulunajan juhlista viimeisenä, 6. tammikuuta vietettävä kirkollinen juhlapäivä

loppu /lˈopːu/ (n)
einde
  viimeiset vaiheet

loppua /lˈopːua/ (v)
einden
  päättyä, tulla tai päästä loppuunsa

lordi /lˈordɪ/ (n)
heer
  Britanniassa käytetty ylhäisaatelista asemaa ilmaiseva arvonimi.

lornetti /lˈornetːɪ/ (n)
binocle
  sangattomat varresta pidettävät silmälasit, jota pidellään kädellä silmien edessä sivussa olevan varren avulla

loska /lˈoska/ (n)
smeltende sneeuw
  maassa oleva vetinen lumi

louhos /lˈouhos/ (n)
steengroeve
  paikka, jossa kiveä louhitaan

loukata /lˈoukata/ (v)
beledigen
  satuttaa jotakuta toista (henkisesti)

lounas /lˈounas/ (n)
middageten, lunch
  aamupäivällä tai keskipäivällä nautittu ruoka

lounastaa /lˈounastaː/ (v)
lunchen
  syödä lounasta

luento /lˈuento/ (n)
lezing
  opetustarkoituksessa pidettävä esitelmä, yliopiston oppitunti

luetella /lˈuetella/ (v)
uittellen
  lukea ääneen tai kirjallisesti mainita luettelosta

luettavuus /lˈuetːavuːs/ (n)
leesbaarheid
  se, kuinka luettavaa jokin teksti on

luettelo /lˈuetːˌelo/ (n)
catalogus
  kirjoitus, jossa mainitaan toisiinsa liittyviä asioita

luetteloida /lˈuetːelˌoida/ (v)
catalogiseren
  tehdä luettelo

luhtavahanokka /lˈuhtavˌahanˌokːa/ (n)
moerasastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luistelija /lwˈistelˌija/ (n)
schaatser
  henkilö, joka luistelee

luistella /lwˈistella/ (v)
schaatsen
  liikkua luistimilla

luistin /lwˈistɪn/ (n)
schaats
  luistelua varten suunniteltu jalkine, jonka pohjassa on tätä tarkoitusta varten terä

lujittaa /lˈujɪtːaː/ (v)
versterken
  tehdä lujemmaksi, kestävämmäksi

lukea /lˈukea/ (v)
lezen
  esittää ääneen tekstistä tai ulkomuistista

lukeminen /lˈukemɪnen/ (n)
lezen
  kirjoituksen tulkitseminen mielleyhtyminä

lukihäiriö /lˈukɪhˌæirɪø/ (n)
dyslexie
  lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus.

lukija /lˈukɪja/ (n)
lezer
  ihminen, joka lukee

lukio /lˈukɪo/ (n)
middelbare school
  Suomen koulutusjärjestelmän vapaaehtoinen oppilaitos, joka antaa yleissivistystä ja valmiudet aloittaa opinnot korkea-asteella

lukita /lˈukɪta/ (v)
afsluiten
  laittaa lukolla kiinni, sulkea pääsy jhk, salvata

lukki /lˈukːɪ/ (n)
hooiwagen
  jokin lukkien lahkoon () kuuluva laji tai yksilö

lukko /lˈukːo/ (n)
slot
  ovessa oleva laite tai mekanismi, joka estää pääsyn johonkin ilman avainta tai muuta keinoa avata ovi

lukkoseppä /lˈukːosˌepːæ/ (n)
slotenmaker
  ammatinharjoittaja, joka rakentaa, huoltaa, asentaa ja avaa lukkoja

luksi /lˈuksɪ/ (n)
lux
  valaistuksen voimakkuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lx)

luku /lˈuku/ (n)
getal, aantal
  numeroista koostuva määrän kertova esitys
hoofdstuk
  lukumäärä, sen määrittäminen

lukujärjestys /lˈukujˌærjestys/ (n)
lesrooster
  koulun aikataulu oppilaiden oppituntien ajankohdista; lomake, jolle lukujärjestys on merkitty

lukukausi /lˈukukˌausɪ/ (n)
semester
  oppilaitoksen lähes puolen vuoden mittainen, kesä- ja talviloman katkaisema vuotuinen opiskeluaika

lukulasit /lˈukulasɪt/ (n)
leesbril
  lukemiseen tarkoitetut silmälasit

lukumäärä /lˈukumˌæːræ/ (n)
aantal
  luettu eli laskettu määrä, lukuun perustuva tai lukuna ilmaistu paljous

lukusali /lˈukusˌalɪ/ (n)
studiezaal
  sali, joka on suunniteltu sitä varten, että siellä voi lukea rauhassa; esimerkiksi kirjastoissa

lukutaidoton /lˈukutˌaidoton/ (adj)
analfabeet
  sellainen, jolla ei ole lukutaitoa

lukuteoria /lˈukutˌeorˌia/ (n)
getaltheorie
  lukuja tutkiva matematiikan osa-alue, joka on perinteisesti keskittynyt erityisesti luonnollisiin lukuihin ja niiden jaollisuuteen

lukuun ottamatta /lˈukuːn ˈotːamˌatːa/ (adv)
afgezien van
  laskematta mukaan

lumi /lˈumɪ/ (n)
sneeuw
  veden härmistynyt olomuoto, jäätyneestä vedestä muodostunutta kiinteää kiteistä valkoista ainetta

lumihiutale /lˈumɪhˌiutale/ (n)
sneeuwvlok
  jäätyneen veden muodostama kuusikulmainen kide, jotka satavat ja kerääntyvät maassa lumeksi

lumikenkä /lˈumɪkˌeŋkæ/ (n)
sneeuwschoen
  lumessa liikkumiseen tarkoitettu, jalkineen pohjaan kiinnitettävä alunen, joka kannattelee kävelijää lumen pinnalla

lumikko /lˈumɪkːo/ (n)
wezel
  () elintavoiltaan kärppää muistuttava näätäeläin. Euroopassa elää kaksi kokonsa ja ulkonäkönsä puolesta toisistaan eroavaa alalajia.

lumimies /lˈumɪmies/ (n)
verschrikkelijke sneeuwman
  tuntematon ihmisenmuotoinen olento, joita väitetään elävän etenkin Himalajan vuoristossa

lumimyrsky /lˈumɪmˌyrsky/ (n)
sneeuwstorm
  myrsky johon liittyy lumisade ja lumen nousu ilmaan

lumipallo /lˈumɪpˌallo/ (n)
sneeuwbal
  lumesta tehty pallo

lumipalloefekti /lˈumɪpˌalloefˌektɪ/ (n)
sneeuwbaleffect
  lumipalloilmiö tai sen lopputulos

lumisade /lˈumɪsˌade/ (n)
sneeuwbui, sneeuwval
  sade, joka laskeutuu lumena
sneeuw
  television ruudussa näkyvä valkoinen kohina

lumisota /lˈumɪsˌota/ (n)
sneeuwballengevecht
  yl. leikkimielinen taistelu, jossa toisia heitetään lumipalloilla

lumiukko /lˈumiukːo/ (n)
sneeuwman, sneeuwpop
  päällekkäin kasatuista lumipalloista tehty ihmisenmuotoinen hahmo

lumivyöry /lˈumɪvˌyøry/ (n)
lawine
  luonnonilmiö, jossa lumimassa vyöryy alas rinnettä

lumme /lˈumme/ (n)
waterlelie
  joukko lumpeitten () sukuun kuuluva vedessä eläviä kasveja

lunastus /lˈunastus/ (n)
afkoping
  toimituskirjoista perittävä maksu, sportteli

lunnaat /lˈunnaːt/ (n)
losgeld
  jonkun vapauttamisesta vaadittava hinta

lunni /lˈunnɪ/ (n)
papegaaiduiker
  värikäsnokkainen kalaa syövä ruokkilintu ()

luoda /lˈuoda/ (v)
creëren, maken
  tuottaa jotakin uutta ja omaperäistä

luode /lˈuode/ (n)
noordwesten
  väli-ilmansuunta lännen ja pohjoisen välissä
eb
  tilanne, jossa meriveden pinta on alhaisimmillaan vuorovesi-ilmiön korkeusvaihtelusyklissä, laskuvesi

luodinkestävä /lˈuodɪŋkˌestævæ/ (adj)
kogelvrij
  sellainen, joka kestää luodin osuman

luoho /lˈuoho/ (n)
Grote windhalm
  mikä tahansa luohojen suvun () kasvi

luoja /lˈuoja/ (n)
maker
  henkilö, joka saa aikaan ja tuottaa uutta ja omaperäistä

luokittelu /lˈuokɪtːˌelu/ (n)
classificatie
  (tiede) jonkin aineiston jaottelu järkeviin kokonaisuuksiin, tavallisesti luokiteltavassa aineistossa esiintyvien yhtäläisyyksien ja erojen perusteella tai matemaattisesti jonkin suureen mukaan

luokka /lˈuokːa/ (n)
klasse, categorie
  ryhmä, johon luokiteltava asia tai esine asetetaan samankaltaisten joukkoon

luokkahuone /lˈuokːahˌuone/ (n)
klaslokaal
  luokka, huonetila, jossa opetus tapahtuu koulussa

luoko /lˈuoko/ (n)
zwad, zwade
  kasa, jossa heinä on niitettynä maassa (kuivumassa)

luola /lˈuola/ (n)
hol, grot
  maan alla tai kallion sisällä oleva syvä onkalo

luomiväri /lˈuomɪvˌærɪ/ (n)
oogschaduw
  silmäluomien ehostuksessa käytettävä väri

luomus /lˈuomus/ (n)
creatie
  luomistyön tulos

luonne /lˈuonne/ (n)
aard, inborst
  jonkun henkiset ominaispiirteet

luonnollinen /lˈuonnollɪnen/ (adj)
natuurlijk
  joka on sopusoinnussa luonnon kanssa

luonnollinen luku /lˈuonnollɪnen lˈuku/ (n)
natuurlijk getal
  ei-negatiivinen kokonaisluku; kokonaislukujen joukon ℕ alkio

luonnollisesti /lˈuonnollɪsˌestɪ/ (adv)
natuurlijk
  luonnollisella tavalla

luonnonmagneetti /lˈuonnonmˌaɡneːtːɪ/ (n)
zeilsteen
  luonnossa esiintyvä magneettinen kivi

luonnonmullistus /lˈuonnonmˌullɪstus/ (n)
natuurgeweld
  luonnossa tapahtuva äkillinen, raju ja tuhoisa muutos

luonnonoikeus /lˈuonnonˌoikeus/ (n)
natuurrecht
  yhteisnimitys sellaisille moraali- ja oikeusteorioille, joiden mukaan on olemassa yleisesti päteviä, kulttuurista ja ihmisestä riippumattomia normeja

luonnontiede /lˈuonnontˌiede/ (n)
natuurwetenschap
  luontoa, sen ilmiöitä tutkiva, ja niitä selittämään pyrkivä tiede

luonnonvalinta /lˈuonnonvalˌinta/ (n)
natuurlijke selectie
  evoluutioprosessi, jossa perinnölliset hyödylliset ominaisuudet runsastuvat ja haitalliset harvinaistuvat populaatiossa sukupolvien kuluessa ympäristön vaikutuksesta; elinkelpoisuutta valvova evoluutioprosessi; koskee erityisesti suvutonta lisääntymistä

luonnonvara /lˈuonnonvˌara/ (n)
natuurlijke hulpbron
  Jokin luonnon tarjomista liki rajattomista resursseista mitä ihminen kykenee hyödyntämään energiana tai materiaalina

luonnos /lˈuonnos/ (n)
schets
  taideteoksen, kirjoituksen tms. (nopeasti tehty) suunnitelma, hahmotelma

luonto /lˈuonto/ (n)
natuur
  maapallolla kaikki, mikä ei ole ihmisen rakentamaa tai järjestelemää

luopua /lˈuopua/ (v)
laten varen
  antaa pois jotakin, jonka omistaa; jättää jotakin, jonka haluaisi omistaa; jättää virka tai asema; lopettaa jonkin tekeminen, tavoittelu

luostari /lˈuostarɪ/ (n)
klooster
  ulkopuolisilta lähes suljettu rakennus tai rakennusryhmä, missä miespuoliset munkit tai naispuoliset nunnat elävät luostarisäännön alaisina

luostarikirkko /lˈuostarɪkˌirkːo/ (n)
abdijkerk
  luostarin yhteydessä oleva kirkko

luotettava /lˈuotetːˌava/ (adj)
betrouwbaar
  sellainen, johon voi luottaa
  varmatoiminen

luoti /lˈuotɪ/ (n)
kogel
  käsiaseen tai konetuliaseen patruunaan sijoitettu heite, joka ammutaan kohteeseen

luotilanka /lˈuotɪlˌaŋka/ (n)
schietlood
  lanka ja sen päähän ripustettu säännöllisen muotoinen, yleensä teräväkärkinen paino; työkalu jonka avulla määritellään pystylinjoja

luoto /lˈuoto/ (n)
eilandje
  pieni, usein autio ja kallioinen saari

luotsi /lˈuotsɪ/ (n)
loods
  merikapteenin tutkinnon suorittanut henkilö, joka ohjaa ja opastaa aluksia vaikeakulkuisten ja vaarallisten väylien läpi

luottaa /lˈuotːaː/ (v)
vertrouwen
  uskoa että joku tai jokin ei petä tai huijaa

luottamus /lˈuotːamus/ (n)
vertrouwen
  se asian tila, että luottaa jkh/jhk

luottamusväli /lˈuotːamˌusvælɪ/ (n)
betrouwbaarheidsinterval
  arvoväli, jolle todellinen arvo tietyllä todennäköisyydellä sijoittuu

luotti /lˈuotːɪ/ (n)
stempel
  kukkakasvien emin siitepölyä vastaanottava tahmea kärkiosa

luottokortti /lˈuotːokˌortːɪ/ (n)
creditcard, kredietkaart
  jonkin rahoituslaitoksen myöntämä maksukortti, jolla voi ostaa luotolla tiliehtojen mukaisesti

luova /lˈuova/ (adj)
creatief
  sellainen, jolla on luovuutta; joka kykenee luomaan tai keksimään uutta

luovuttaa /lˈuovutːaː/ (v)
aftreden
  antaa jotakin jonkun hallintaan
afzien
  antaa periksi

luovutus /lˈuovutus/ (n)
uitlevering
  rikollisen luovuttamisen toisen maan viranomaisille

luovuus /lˈuovuːs/ (n)
creativiteit
  se, että on luova

lupa /lˈupa/ (n)
toestemming
  suostumus

lupaus /lˈupaus/ (n)
belofte
  sitoumuksen tai vakuutuksen ilmaus

lusikka /lˈusɪkːa/ (n)
lepel
  löysän tai nestemäisen ruoan nauttimiseen tai sekoittamiseen tarkoitettu ruokailuväline

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (adj)
luthers
  luterilaiseen kristinuskon haaraan liittyvä, sen mukainen

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (n)
luthers
  luterilaista uskoa harjoittava

lutetium /lˈutetium/ (n)
lutetium
  eräs alkuaine

lutka /lˈutka/ (n)
hoer
  horo; seksuaalisesti hyvin aktiivinen nainen, joka harrastaa irtosuhteita

luu /lˈuː/ (n)
bot, been
  (anatomia) kalkkinen selkärankaisen eläimen sisäisen tukirangan eli luurangon osa

luufinni /lˈuːfɪnnɪ/ (n)
gerstekorrel
  iholla tai limakalvolla esiintyvä, finniä muistuttava keratiinin täyttämä pieni rakkula

luukku /lˈuːkːu/ (n)
luik
  aukon peittävä levymäinen osa, kansi, joka voidaan avata ja sulkea

luulla /lˈuːlla/ (v)
denken
  kuvitella jotakin, joka ei välttämättä pidä paikkaansa, uskoa tietävänsä

luulosairas /lˈuːlosˌairas/ (n)
hypochonder
  henkilö, joka luulee hänellä olevan sairaus

luultavasti /lˈuːltavˌastɪ/ (adv)
waarschijnlijk
  oletettavasti, arvatenkin, uskottavasti

luumarja /lˈuːmarja/ (n)
steenvrucht
  mehevä hedelmä, jonka siemen on mallon ympäröimän kiven sisällä

luumen /lˈuːmen/ (n)
lumen
  valovirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lm)

luumu /lˈuːmu/ (n)
pruim
  mikä tahansa luumujen alasukuun () kuuluva -suvun puulaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä

luumupääaratti /lˈuːmupˌæːarˌatːɪ/ (n)
pruimkopmargrietje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luumupääkaija /lˈuːmupˌæːkaija/ (n)
pruimkopparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luuppi /lˈuːpːɪ/ (n)
loep
  pieni kello- ja kultaseppien ym. käyttämä suurennuslasi

luuranko /lˈuːraŋko/ (n)
skelet, geraamte
  selkärankaisen luinen tukiranka

luuta /lˈuːta/ (n)
bezem
  yl. varrellinen varvuista kimpuksi koottu lakaisuväline

luutnantti /lˈuːtnantːɪ/ (n)
luitenant
  vänrikin ja yliluutnantin arvojen väliin sijoittuva sotilasarvo; sellaisen arvon haltija

luuttu /lˈuːtːu/ (n)
luit
  keskiajalta lähtien Euroopassa käytetty kielisoitin

luuydin /lˈuːydɪn/ (n)
beenmerg
  suurimpien luiden sisällä ontelossa oleva pehmeä kudos, joka ei ole kovaa luuta

luvallinen /lˈuvallɪnen/ (adj)
geoorloofd
  asia, johon on lupa

luvata /lˈuvata/ (v)
beloven
  vakuuttaa, että jokin tulee tapahtumaan, antaa vakuutus, lupaus jostakin, joka tulee tapahtumaan

lyhde /lˈyhde/ (n)
schoof, garf
  ennen leikkuupuimureiden aikaa elonkorjuussa leikatusta viljasta valmistettu sylin täysi kimppu, jotka kasataan kuhilaiksi pellolle viljan kuivatusta ja alkusäilytystä varten ennen puintia

lyhenne /lˈyhenne/ (n)
afkorting
  lyhennetty versio jostakin sanasta

lyhentää /lˈyhentæː/ (v)
afkorten
  tehdä lyhyemmäksi

lyhty /lˈyhty/ (n)
lantaarn
  laite, joka tuottaa valoa yleensä polttamalla polttoainetta

lyhyt /lˈyhyt/ (adj)
kort, klein
  sellainen, joka on pituudeltaan vähäinen, pituussuunnassa pieni

lyhytelokuva /lˈyhytˌelokˌuva/ (n)
kortfilm
  täysimittaista elokuvaa lyhyempi, yleensä alle tunnin, toisinaan vain minuutteja kestävä elokuva

lyhytnokkakakadu /lˈyhytnˌokːakˌakadu/ (n)
dunsnavelraafkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lyijy /lˈyijy/ (n)
lood
  metallinen aine, kemiallinen merkki Pb

lyijykynä /lˈyijykˌynæ/ (n)
potlood
  kirjoitus- tai piirustusväline, jossa on kiinteä puiseen kuoreen tai täytekynään sijoitettu grafiitti- ja savitäyte

lyijyvahanokka /lˈyijyvˌahanˌokːa/ (n)
zwartstaartastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lymfooma /lˈymfoːma/ (n)
lymfoom
  imukudoksesta, tavallisimmin imusolmukkeista lähtöisin oleva syöpä

lymykaija /lˈymykˌaija/ (n)
oostelijke grondpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lymyluura /lˈymylˌuːra/ (n)
witkeelmierpitta
  eräs luurien sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lynkata /lˈyŋkata/ (v)
lynchen
  teloittaa joku, yleensä ilman oikeudenkäyntiä, väkijoukon toimesta

lynkkysuoli /lˈyŋkːysˌuolɪ/ (n)
karteldarm
  paksusuolen keskimmäinen osa

lypsykone /lˈypsykˌone/ (n)
melkmachine
  karjanhoidossa käytettävä laite, joka alipaineen avulla imee maidon karjan utareista

lypsää /lˈypsæː/ (v)
melken
  ottaa maitoa lehmän tai muun lypsykarjan utareista

lyyra /lˈyːra/ (n)
lier
  antiikin Kreikassa runonlausunnan säestämiseen käytetty kielisoitin

lyödä /lˈyødæ/ (v)
slaan
  iskeä kerran
kloppen
  voittaa kilpailussa tai taistelussa
  valmistaa metallirahaa
  (sydämestä) pumpata verta säännöllisellä supistumisliikkeellä, sykkiä

lyödä vetoa /lˈyødæ vˈetoa/ (v)
wedden
  sopia maksavansa rahalla tai muulla omaisuudella, jos ennustaa tulevaisuuden väärin, ja saavansa saman summan rahaa tai muuta omaisuutta, jos arvaa tulevaisuuden oikein

lyömäsoitin /lˈyømæsˌoitɪn/ (n)
slaginstrument
  soitin, jonka lyöminen erityisellä kapulalla tai käsin saa aikaan soittimelle ominaisen värähtelyn ja sitä kautta äänen

lyönti /lˈyøntɪ/ (n)
slag
  yksittäinen isku, sivallus

lähde /lˈæhde/ (n)
bron
  paikka, jossa valuu pohjavettä maasta, maan pintaan avautuvasta vesisuonesta, vesilähde
  paikka tai kappale, josta jokin aine, säteily, energia jne. on peräisin
  tiedon tms. alkuperä
bron, wel
  paikka, jossa nestettä tai kaasua työntyy ulos maasta

lähdekieli /lˈæhdekˌielɪ/ (n)
brontaal
  kieli josta käännetään; käännettävän tekstin kieli

lähdekoodi /lˈæhdekˌoːdɪ/ (n)
broncode
  (ohjelmointi) tekstitiedosto, joka on tarkoitettu käännettäväksi ohjelmointikielen kääntäjällä

läheinen /lˈæheinen/ (adj)
nabij
  lähellä sijaitseva

läheisyys /lˈæheisyːs/ (n)
nabijheid
  lähellä olemisen olotila

lähellä /lˈæhellæ/ (adv)
dichtbij
  lyhyen matkan tai ajan päässä

lähes /lˈæhes/ (adv)
bijna
  melkein, miltei, likipitäen

lähestyminen /lˈæhestˌymɪnen/ (n)
aantocht
  lähestyä-verbistä muodostettu teonnimi

lähestymiskielto /lˈæhestymˌiskielto/ (n)
contactverbod
  tuomioistuimen määräys, joka kieltää rangaistuksen uhalla tiettyä henkilö ottamasta yhteyttä tai lähestymästä jotakuta

lähestymistapa /lˈæhestymˌistapa/ (n)
aanpak
  tapa jolla ongelman ratkaisuun lähdetään tai asiaa tarkastellaan

lähestyä /lˈæhestˌyæ/ (v)
benaderen
  tulla lähemmäksi jjkta/jtak

lähete /lˈæhete/ (n)
verwijzing
  (asiakirja) saate, lähetykseen liitettävä yleensä lyhyt seloste lähetyksen sisällöstä tai tarkoituksesta; lappunen jossa on tieto lähettäjästä, tms.

lähetin /lˈæhetɪn/ (n)
zender
  elektroninen laite, joka lähettää kantoaaltoon koodattua signaalia antennin kautta eetteriin

lähetti /lˈæhetːɪ/ (n)
loper
  shakkinappula (♝ tai ♗), joka liikkuu shakkilaudalla joko mustia tai valkoisia diagonaaleja pitkin

lähettiläs /lˈæhetːɪlæs/ (n)
afgezant
  toisen arvoluokan diplomaatti, tavallisesti lähetystön päällikkö

lähettäjä /lˈæhetːˌæjæ/ (n)
zender
  se joka lähettää

lähettää /lˈæhetːæː/ (v)
sturen, verzenden
  panna joku matkaan (johonkin muualle)

lähetys /lˈæhetys/ (n)
bezending
  jonkin asian lähettämisen toteutus
  lähetetty esine tai materia
uitzending
  ohjelmien julkaisu julkisessa (suoratoisto-) verkossa siten, että ne ovat vastaanotettavissa; lähetetty ohjelma

lähteä /lˈæhteæ/ (v)
verlaten
  alkaa mennä; mennä pois, poistua
  kuolla, poistua keskuudestamme

lähtölaskenta /lˈæhtølˌaskenta/ (n)
aftellen
  avaruusraketin laukaisussa tehtävät toimenpiteet, jotka suoritetaan aikataulun mukaan siten että saavutetaan nolla raketin sytytyshetkellä

läksy /lˈæksy/ (n)
huiswerk
  koulusta annettu kotitehtävä

lämmin /lˈæmmɪn/ (adj)
warm
  sellainen, jonka lämpötila on tavanomaista korkeampi tai pysyvästi korkeahko ja tuntuu monista aistittuna sopivalta tai miellyttävältä

lämmittää /lˈæmmɪtːæː/ (v)
verwarmen
  tehdä lämpimäksi; säteillä lämpöä

lämpö /lˈæmpø/ (n)
warmte
  lämpötilaa nostava energia, jonka syntyy tai kuluu jossakin reaktiossa tai olomuodon muutoksessa

lämpömittari /lˈæmpømˌitːarɪ/ (n)
thermometer
  laite, jolla mitataan lämpötiloja

lämpötila /lˈæmpøtˌila/ (n)
temperatuur
  (fysiikka) termodynaaminen suure, lämpöliikkeen voimakkuutta vastaava kappaleen tai aineen ominaisuus, joka kertoo kuinka kuuma tai kylmä jokin on

länget /lˈæŋŋet/ (n)
gareel
  kahdesta puisesta puolikaaresta koostuva vetovaljaiden osa, joka puetaan eläimen kaulalle, ja jota vasten nojaamalla eläin saa kuorman liikkeelle

lännenhelttamesikko /lˈænnenhˌeltːamesˌikːo/ (n)
westelijke lelhoningeter
  eräs helttamesikoiden sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lännenkoukkukakadu /lˈænneŋkˌoukːukˌakadu/ (n)
oostelijke langsnavelkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

länsi /lˈænsɪ/ (n)
westen
  pääilmansuunta etelän ja pohjoisen välissä , etelästä 90 astetta myötäpäivään pohjoisella pallonpuoliskolla

läntinen /lˈæntɪnen/ (adj)
westelijk
  sellainen, joka sijaitsee lännessä, lännessä oleva tai lännestä tuleva; läntiseen maailmaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

läpi /lˈæpɪ/ (adv)
door
  lävitse

läpikotaisin /lˈæpɪkotˌaisɪn/ (adv)
helemaal, volledig
  täysin, kokonaan, perusteellisesti

läpikuultava /lˈæpɪkˌuːltava/ (adj)
doorschijnend
  sellainen jonka läpi valo kuultaa ja ei läpinäkyvä

läpimitta /lˈæpɪmˌitːa/ (n)
diameter
  kuvion tai kappaleen, tai tämän poikkileikkauspinnan, halkaisijan pituus

läpimurto /lˈæpɪmˌurto/ (n)
doorbraak
  huomattava ja nopea edistys; uusi löytö tai esteen poistuminen

läpinäkyvyys /lˈæpɪnˌækyvyːs/ (n)
doorzichtigheid
  se että jokin on läpinäkyvä
  avoimuus, oleminen avoinna tarkastelulle

läpinäkyvä /lˈæpɪnˌækyvæ/ (adj)
doorzichtig
  (optiikka) sellainen materiaali, jonka läpi ihminen näkee, koska valo läpäisee sen erinomaisesti

läsnäolo /lˈæsnæˌolo/ (n)
aanwezigheid
  oleminen paikalla jossain

lätäkkö /lˈætækːø/ (n)
plas
  sadeveden täyttämä pieni kuoppa maassa

lävistys /lˈævɪstys/ (n)
piercing
  kehoon tehty reikä, jotta koru voidaan kiinnittää

lävistäjä /lˈævɪstˌæjæ/ (n)
diagonaal
  tasokuvion etäisimmät pisteet yhdistävä jana

lävistäjämatriisi /lˈævɪstˌæjæmˌatrɪːsɪ/ (n)
diagonaalmatrix
  neliömatriisi, jossa kaikki lävistäjälle (vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan) kuulumattomat alkiot ovat nollia

lääke /lˈæːke/ (n)
medicijn, geneesmiddel
  ihmisen tai eläinten elimistössä sairautta tai sen oireita parantava tai elintoimintoja muuttava, Suomessa lääkelain säädösten mukainen, aine tai valmiste

lääketabletti /lˈæːketˌabletːɪ/ (n)
tablet
  (farmakologia, lääketiede) lääkkeen annostelua varten tehdasmaisesti valmistettu lääkeaineita ja tarvittavia lisäaineita sisältävä yleensä pyöreä ja litteä, usein jollakin päälysteaineella pinoitettu puriste.

lääketiede /lˈæːketˌiede/ (n)
geneeskunde
  terveyden ylläpitämisen ja palauttamisen hoitomenetelmien ja lääkkeiden vaikutusten tieteellinen tutkimus; jakautuu lukuisiin osa-alueisiin

lääketieteellinen /lˈæːketˌieteːllɪnen/ (adj)
medisch
  lääketieteeseen kuuluva tai liittyvä

lääkitä /lˈæːkɪtæ/ (v)
medicineren
  hoitaa lääkkeellä tai lääkkeillä

lääkäri /lˈæːkærɪ/ (n)
arts, dokter
  ihmisten sairauksia tunnistava ja hoitava, siihen koulutuksen saanut ja lääketieteen lisensiaatin tutkinnon suorittanut terveysammattilainen

lörpötellä /lˈørpøtellæ/ (v)
babbelen
  puhua tyhjänpäiväisiä, toisia häiriten, pulista, hölöttää

lössi /lˈøssɪ/ (n)
löss
  hienojakoinen, pölymäinen maalaji, joka on syntynyt jäätikön jauhaessa alla olevaa kalliota

löyhkä /lˈøyhkæ/ (n)
stank
  voimakas paha haju

löysä /lˈøysæ/ (adj)
los
  joka sisältää runsaasti nestettä, viskositeetiltaan pieni

löytää /lˈøytæː/ (v)
vinden, aantreffen
  nähdä jokin esine tai asia, joka on ollut kadoksissa tai jota on muuten kaivannut

löytö /lˈøytø/ (n)
ontdekking
  löydetty asia

maa /mˈaː/ (n)
aarde, land
  maapallon kiinteä pinta; kuiva maa veden tai ilman vastakohtana
aarde
  aine, josta maa koostuu; maa-aines; multa
grond, land
  alue, joka on jonkun omistuksen kohteena tai jota käytetään viljelykseen tai hyödynnetään muuten
land
  valtio
kleur
  jokin tavallisen korttipakan neljästä ryhmästä (pata, hertta, risti, ruutu)

maahantuonti /mˈaːhantˌuontɪ/ (n)
import
  tavaroiden tai palveluiden ostoa ja tuontia ulkomailta

maahumala /mˈaːhumˌala/ (n)
hondsdraf
  matalana kasvava rönsyilevä monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

maailma /mˈaːɪlma/ (n)
wereld
  planeetta Maa

maailmankaikkeus /mˈaːɪlmˌaŋkaikːeus/ (n)
heelal
  kaikki olevainen

maailmanloppu /mˈaːɪlmˌanlopːu/ (n)
einde van de wereld
  (ihmisen) elämän päättyminen maapallolla

maailmanmestari /mˈaːɪlmˌanmestˌarɪ/ (n)
wereldkampioen
  jossakin maailmanmestaruuden voittanut, tiettynä vuonna kilpailutuloksen perusteella maailman paras

maailmanmusiikki /mˈaːɪlmˌanmusˌiːkːɪ/ (n)
wereldmuziek
  angloamerikkalaisesta valtavirtamusiikista poikkeavaa musiikkia tai eri maiden kansanmusiikista vaikutteita ottavaa kevyttä musiikkia

maailmansota /mˈaːɪlmˌansota/ (n)
wereldoorlog
  useaan maanosaan ja valtioon vaikuttava, laajamittainen sota

maakaasu /mˈaːkaːsu/ (n)
aardgas
  tavallisesti lähes kokonaan metaanista koostuva fossiilinen polttoaine, joka on syntynyt ajan saatossa anaerobisen toiminnan myötä maaperässä

maakotka /mˈaːkotka/ (n)
steenarend
  () haukkojen heimoon kuuluva kookas päiväpetolintu, Yleisväriltään ruskea lintu, jonka siipien kärkiväli saattaa ylittää kaksi metriä.

maakrapu /mˈaːkrapu/ (n)
landrot
  henkilö joka ei pidä elämästä laivalla tai ei ole tottunut elämään merellä (laivalla)

maakreivi /mˈaːkreivɪ/ (n)
landgraaf
  lähinnä kreivin tai markiisin arvonimi Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa; joskus vaaliruhtinas

maakunnallinen /mˈaːkunnˌallɪnen/ (adj)
provinciaal
  maakuntiin, maakuntien tasoon tai niiden hallintoon liittyvä

maalainen /mˈaːlainen/ (n)
landgenoot
  maaseudulla asuva

maalari /mˈaːlarɪ/ (n)
schilder
  ammattihenkilö, joka maalaa

maalarinteippi /mˈaːlarˌinteipːɪ/ (n)
schildersplakband
  maalaustöissä käytettävä pinnan maalilta suojaava tai rajaava teippi

maalata /mˈaːlata/ (v)
schilderen, verven
  levittää jnk pinnan päälle maalia
  tehdä maalaus

maalaus /mˈaːlaus/ (n)
schilderij
  taidemaalarin maalaamalla tekemä taideteos
  maalaamalla tehty pinnoite; maalaajan työpanos, maalaustyö, missä tehdään yleensä värillinen päällyste halutun ulkonäön ja suojauksen aikaansaamiseksi

maalaustaide /mˈaːlaustˌaide/ (n)
schilderen
  (kuvataide) taidemuoto, missä taideteokset syntyvät taiteilijan tekeminä maalaamalla

maalausteline /mˈaːlaustˌelɪne/ (n)
schildersezel
  taidemaalarin apuväline, joka pitää kankaan tukevasti paikallaan maalaamisen aikana

maali /mˈaːlɪ/ (n)
verf
  pinnoitukseen käytettävä aine, joka suojaa pintaa ja muuttaa sen väriä
doelpunt
  joissakin urheilulajeissa kohde, johon yritetään osua; maalitaulu

maalipotku /mˈaːlɪpˌotku/ (n)
doelschop
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajan (yleensä maalivahdin) tehtäväksi annettu palloa potkaisemalla tehtävä pelinavaus, joka tuomitaan, kun pallo on mennyt hyökkäävän joukkueen pelaajasta yli päätyrajan

maaliskuu /mˈaːlɪskuː/ (n)
maart
  vuoden kolmas kuukausi, kuukausi helmikuun ja huhtikuun välissä

maalivahti /mˈaːlɪvˌahtɪ/ (n)
doelman, doelwachter, keeper, doelverdediger
  joidenkin joukkuelajien pelaaja, jonka tehtävänä on puolustaa omalla maalilla pyrkien estämään pelivälineen pääsy omaan maaliin

maallikko /mˈaːllɪkːo/ (n)
leek
  henkilö, jolla ei ole ammatillista asiantuntemusta tietystä alasta

maamerkki /mˈaːmerkːɪ/ (n)
oriëntantiepunt
  ympäristöstään erottuva luonnonmuodostelma tai korkea rakennus tms.

maamyyräsirkka /mˈaːmyːræsˌirkːa/ (n)
veenmol
  mikä tahansa maamyyräsirkkojen heimoon () kuuluva hyönteinen

maanalainen /mˈaːnalˌainen/ (adj)
onderaards
  maanpinnan alainen, sellainen, joka on maan alla, maan alla sijaitseva tai elävä

maanantai /mˈaːnantai/ (n)
maandag
  viikon ensimmäinen päivä Euroopassa ja ISO 8601 -standardia noudattavissa järjestelmissä, viikonpäivä sunnuntain ja tiistain välissä

maanjäristys /mˈaːnjærˌistys/ (n)
aardbeving, aardschok
  maan kallioperän tärähtely, joka on voimakkaana haitallista ihmisille ja rakennuksille

maanmies /mˈaːnmies/ (n)
landgenote
  saman maan kansalainen, samasta valtiosta lähtöisin oleva henkilö

maanmittaus /mˈaːnmɪtːaus/ (n)
landmeetkunde
  toiminta, jossa määritetään mittausten avulla Maan pinnalla olevien kohteiden sijaintia, kokoa ja muotoa

maannos /mˈaːnnos/ (n)
aarde
  maankuoren uloin, parin metrin vahvuinen pintakerros, jossa tapahtuu elollisia ja elottomia muutoksia

maanomistaja /mˈaːnomˌistaja/ (n)
grootgrondbezitter
  henkilö joka omistaa maata

maanosa /mˈaːnosa/ (n)
werelddeel, continent
  mikä tahansa maapallon suurista maa-alueista, joiden paikoin epäselvät rajat on määritelty osin maantieteellisesti, osin poliittisesti; yhteensä maanosia hahmotetaan, ajatellaan olevan, seitsemän kappaletta

maanpetos /mˈaːmpetos/ (n)
hoogverraad
  valtion turvallisuuteen tai muihin etuihin kohdistuva rikos; sotiminen kotimaataan vastaan tai vakoilu vieraan valtion hyväksi

maantiede /mˈaːntiede/ (n)
geografie, aardrijkskunde
  Maan pintaa ja sen ilmiöitä tutkiva tiede; geografia

maantierosvo /mˈaːntierˌosvo/ (n)
struikrover
  maantien varrella ohikulkijoita vaaniva ja ryöstävä varas

maantieteellinen /mˈaːntietˌeːllɪnen/ (adj)
geografisch
  sellainen, joka liittyy maantieteeseen, maantieteen alaan kuuluva

maantieteellisesti /mˈaːntietˌeːllɪsˌestɪ/ (adv)
geografisch
  maantieteen kannalta, mukaisesti tai siihen liittyen

maantieteilijä /mˈaːntietˌeilɪjæ/ (n)
aardrijkskundige
  henkilö, joka harjoittaa maantiedettä ammatikseen; maantieteen tutkija ja asiantuntija

maanviljelijä /mˈaːnvɪljˌelɪjæ/ (n)
boer, landbouwer
  henkilö, joka saa toimeentulonsa maata viljelemällä

maanviljely /mˈaːnvɪljˌely/ (n)
landbouw
  valikoima tekniikoita ja käytäntöjä, joilla ruokaa ja muita hyödykkeitä tuotetaan kasvattamalla hyötykasveja järjestelmällisesti

maaorja /mˈaːorja/ (n)
horige
  henkilö, joka on sidottu ilman muutto-oikeutta omaan asuinpaikkaansa jonka omistaa joku toinen, voidaan myös määrätä korvaamaan työllä herralleen hänen omistamansa omaisuuden käytöstä

maaorjuus /mˈaːorjuːs/ (n)
horigheid
  se, että ihminen on pakotettu olemaan maaorja

maapallo /mˈaːpallo/ (n)
aardbol
  Maa-planeetta; kolmas planeetta Auringosta lukien

maaperä /mˈaːperæ/ (n)
grond
  kallioperää peittävä maata, vettä ja ilmaa sisältävä irtomaakerros

maapähkinä /mˈaːpæhkˌinæ/ (n)
aardnoot, pinda
  eräs hernekasveihin kuuluva kasvi ()

maarianohdake /mˈaːrɪanˌohdake/ (n)
mariadistel
  (erityisesti) eräs maarianohdakkeiden sukuun kuuluva asterikasvien laji () tai sen yksilö

maaseutu /mˈaːseutu/ (n)
platteland
  harvaan asuttu, us. haja-asutettu alue kaupunkien ulkopuolella

maasika /mˈaːsɪka/ (n)
aardvarken
  Saharan eteläpuolisilla alueilla Afrikassa elävä termiittejä syövä eläinlaji (Orycteropus afer)

maastamuuttaja /mˈaːstamˌuːtːaja/ (n)
emigrant
  maasta pois muuttava henkilö

maastamuutto /mˈaːstamˌuːtːo/ (n)
emigratie
  jostain maasta pois muuttaminen

maasto /mˈaːsto/ (n)
terrein
  luonnonvarainen, usein pinnanmuodoiltaan vaihteleva, luonnollinen ympäristö retkeilytarkoituksessa, metsästyksessä tai sotatoimien yhteydessä

maasälpä /mˈaːsælpæ/ (n)
veldspaat
  eräitä mineraaleja

maata /mˈaːta/ (v)
liggen
  olla makuuasennossa

maatalous /mˈaːtalous/ (n)
landbouw
  elinkeino, jossa tuotetaan ruokaa ja rehua sekä muita tuotteita raaka-aineeksi kasvattamalla tiettyjä viljelykasveja ja tuotantoeläimiä

maatila /mˈaːtɪla/ (n)
boerderij, landgoed
  tila, jolla harjoitetaan maataloutta ja jolla on tätä varten tarvittavat rakennukset ja muut tuotantovälineet

maatuska /mˈaːtuska/ (n)
matroesjka
  puusta valmistettu naishahmoinen nukke, joka on ontto niin, että sen sisälle voidaan asettaa sarja samanlaisia, mutta aina hieman toistaan pienempiä nukkeja

maavarsi /mˈaːvarsɪ/ (n)
wortelstok
  kasvien maanpinnan alapuolella kasvava varsi

maavoimat /mˈaːvoimat/ (n)
landmacht
  asevoimien maalla toimiva osa, armeija

maaöljy /mˈaːøljy/ (n)
petroleum, aardolie
  kuolleista muinaisista eliöistä kerrostunutta ja maankuoren paineessa ja kuumuudessa muodostunutta, maankuoren onkaloissa esiintyvää eripituisista hiilivedyistä koostuvaa hiekansekaista nestettä

madagaskarinkaijanen /mˈadaɡˌaskarˌiŋkaijanen/ (n)
grijskopagapornis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

madagaskarinkanahaukka /mˈadaɡˌaskarˌiŋkanahˌaukːa/ (n)
madagaskarhavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

madagaskarintöyhtöhaukka /mˈadaɡˌaskarˌintøyhtøhˌaukːa/ (n)
madagaskarkoekoekswouw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

made /mˈade/ (n)
kwabaal
  (kalat) makeassa vedessä elävä turskakaloihin kuuluva petokala ()

madrigaali /mˈadrɪɡˌaːlɪ/ (n)
madrigaal
  yleensä lyhyt ja rakkausaiheinen runo
  eräs kaksi- tai useampiääninen laulumuoto

mafia /mˈafɪa/ (n)
maffia
  alun perin sisilialainen rikollis- ja terrorijärjestö

magma /mˈaɡma/ (n)
magma
  maan sisällä olevaa sulaa kivimassaa, joka tulivuorenpurkauksen yhteydessä valuu ulos tai räjähtää. Kun magma valuu ulos vuoren sisältä, sanotaan sitä laavaksi

magneetti /mˈaɡneːtːɪ/ (n)
magneet
  voimakkaasti magneettinen kappale, joka luo ympärilleen magneettikentän

magneettikenttä /mˈaɡneːtːɪkˌentːæ/ (n)
magneetveld
  kenttä, jonka aiheuttaa sähkövarausten liike (sähkövirta) tai muuttuva sähkökenttä

magneettinauha /mˈaɡneːtːɪnˌauha/ (n)
magneetband
  magneettisella materiaalilla, usein rautaoksidilla päällystetty muovinauha, johon tallennetaan ääntä, kuvaa tai dataa avokelanauhurilla tai kasetin sisälle kelattuna

magneettinen /mˈaɡneːtːɪnen/ (adj)
magnetisch
  sellainen, jolla on magnetismin mukainen ominaisuus vars. kyky vetää puoleensa rautaa

magnesium /mˈaɡnesium/ (n)
magnesium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

magnetiitti /mˈaɡnetˌiːtːɪ/ (n)
magnetiet
  magneettinen rautamalmi, Fe₃O₄

magnetismi /mˈaɡnetˌismɪ/ (n)
magnetisme
  kappaleiden välistä vetovoimaa ilmentävien fysikaalisten ilmiöiden joukko

mahalaukku /mˈahalˌaukːu/ (n)
maag, buik
  ruoansulatuselimistön osa, ruokatorven jatkeena oleva ruoansulatuskanavan laajentuma, jossa varsinainen ruoansulatus alkaa

maharadža /mˈaharˌadʒa/ (n)
maharadja
  Intian kuningaskuntia hallinneen hindulaisen hallitsijan arvonimi

mahdollinen /mˈahdollɪnen/ (adj)
mogelijk
  ehkä tapahtuva; toteutettavissa oleva; sellainen johon suodaan mahdollisuus

mahdollistaa /mˈahdollˌistaː/ (v)
mogelijk maken
  tehdä mahdolliseksi

mahdollisuus /mˈahdollɪsuːs/ (n)
kans, mogelijkheid
  yksi vaihtoehdoista
mogelijkheid
  todennäköisyys, että jotain tapahtuu

mahdoton /mˈahdoton/ (adj)
onmogelijk
  ei mahdollinen

mahdottomuus /mˈahdotːomuːs/ (n)
onmogelijkheid
  se, että on mahdoton

mahla /mˈahla/ (n)
sap
  lehtipuiden johtosolukoissa kasvikauden alussa virtaava makeahko ja siirappimainen maitiaisneste, jota on kerätty keväisin juotavaksi

mahonki /mˈahoŋkɪ/ (n)
mahonie
  yleisnimitys useiden trooppisten puiden, usein aitomahonkeihin kuuluville, punasävyisille koville puille

mahtailu /mˈahtailu/ (n)
gebral
  mahtaileminen

mahtava /mˈahtava/ (adj)
indrukwekkend
  upea, poikkeuksellisen suuri, kunnioitusta herättävä

maila /mˈaila/ (n)
racket
  eräisiin urheilulajeihin kuuluva yhdellä kädellä tai molemmin käsin pideltävä peliväline, millä lyödään tai isketään palloa, kiekkoa tai muuta vastaavaa liikuteltavaa pelivälinettä

maili /mˈailɪ/ (n)
mijl
  anglosaksinen pituusmitta, 5 280 jalkaa eli noin 1 609 metriä

maine /mˈaine/ (n)
faam, naam
  se, minkälainen käsitys muilla ihmisillä on jostakusta

maininki /mˈainɪŋkɪ/ (n)
deining
  tuulen nostama usein yksinäinen aalto, joka etenee vielä tuulen laannuttua

mainita /mˈainɪta/ (v)
noemen
  antaa lyhyt ilmoitus; jstk, sanoa t. kertoa lyhyesti ohimennen

mainos /mˈainos/ (n)
reclame
  kaupallinen tiedote, jonka tarkoituksena on kasvattaa mainostettavan hyödykkeen kysyntää

maisema /mˈaisema/ (n)
landschap
  näkymä luontoon tai rakennettuun alueeseen

maissi /mˈaissɪ/ (n)
maïs, mais
  viljelyskasvi Zea mays, joka on peräisin Väli-Amerikasta ja jonka syötävät siemenet ovat kukinnon määräämissä tasaisissa riveissä

maissintähkä /mˈaissɪntˌæhkæ/ (n)
maïskolf
  maissin pitkänomainen hedelmystö, jossa siemenet ovat kiinni

maiti /mˈaitɪ/ (n)
kuit
  koiraskaloilla mätimunat hedelmöittävä aine, kalan sperma

maito /mˈaito/ (n)
melk
  neste, jota nisäkkäät erittävät pienten jälkeläistensä imettäväksi
  maito myytynä ja tarjoiltuna ihmisravinnoksi

maitohammas /mˈaitohˌammas/ (n)
melktand
  lapsille ensimmäisinä kasvavat hampaat, jotka korvautuvat myöhemmin pysyvillä hampailla

maitohappo /mˈaitohˌapːo/ (n)
melkzuur
  orgaaninen happo, jota muodostuu maitohappokäymisessä, jossa maitohappobakteerit muuttavat hiilihydraatteja, esimerkiksi laktoosia maitohapoksi

maitojauhe /mˈaitojˌauhe/ (n)
melkpoeder
  maidosta kuivattamalla saatu jauhe

maitokahvi /mˈaitokˌahvɪ/ (n)
koffie verkeerd
  kahvi jossa on maitoa; joskus tarkoitetaan erikoiskahveja

maitokauppa /mˈaitokˌaupːa/ (n)
zuivelhandel
  kauppaliike, jossa myydään maitoa ja muita maitotuotteita

maja /mˈaja/ (n)
hut
  pieni, yksinkertainen vakinaiseen t. tilapäiseen käyttöön tehty asumus t. suojapaikka

majakka /mˈajakːa/ (n)
vuurtoren
  merenkulun turvaksi tarkoitettu, paikannuskohteena toimiva tornimainen rakennus

majava /mˈajava/ (n)
bever
  vesistöissä elävä jyrsijä, jompikumpi heimon Castoridae lajeista

majoittaa /mˈajoitːaː/ (v)
herbergen
  sijoittaa asumaan, tarjota tilapäinen asunto

majoneesi /mˈajonˌeːsɪ/ (n)
mayonaise
  kypsentämätön kastike, joka valmistetaan ruokaöljystä, kananmunasta ja mausteista

majuri /mˈajurɪ/ (n)
majoor
  kapteenin ja everstiluutnantin väliin sijoittuva sotilasarvo

makaki /mˈakakɪ/ (n)
makaak
  laajalle levinnyt vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva suku Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa eläviä apinoita ()

makaroni /mˈakarˌonɪ/ (n)
macaroni
  koneellisesti valmistettu pastalaji, joka muodostuu lyhyistä pätkistä joiden sisällä on reikä

makea /mˈakea/ (adj)
zoet
  yhden perusmaun mukainen, sokerin makuinen

makea vesi /mˈakea vˈesɪ/ (n)
vers water
  luonnonvesi, joka ei sisällä suolaa, esimerkiksi järvien ja jokien vedet sekä pohjavedet

makedonia /mˈakedˌonɪa/ (n)
Macedonisch
  makedonian kieli (kielitunnus: mk), Makedoniassa puhuttava eteläslaavilainen kieli.

makeus /mˈakeus/ (n)
zoetheid
  se, että on makea

makeuttaa /mˈakeutːaː/ (v)
zoeten
  lisätä ruoan tai juoman makeutta jotain makeaa ainetta lisäämällä

makeutusaine /mˈakeutusˌaine/ (n)
zoetstof
  makealta maistuva aine, yleensä sokerin korvikkeena; aine jolla voi makeuttaa ruokia ja juomia

makkara /mˈakːara/ (n)
worst
  suoleen tai muuhun päällykseen tai muottiin tehty lihasta ja sidosaineista ruoaksi valmistettu einestuote

makomako /mˈakomˌako/ (n)
Maori-belhoningvogel
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

makrilli /mˈakrɪllɪ/ (n)
makreel
  kala, joka elää lähellä vedenpintaa ja syö eläinplanktonia ()

makrotaloustiede /mˈakrotalˌoustiede/ (n)
macro-economie
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii talouden aggregoituja suureita eli aggregaatteja

maksa /mˈaksa/ (n)
lever
  nisäkkäiden ruoansulatukseen liittyvä suuri rauhanen, jonka erittämät entsyymit hajottavat hiilihydraatit, rasvat ja valkuaisaineet sekä tuhoavat verenkierron mukana tulevia bakteereja ja myrkkyjä ja joka toimii vararavinnon säilytyspaikkana

maksaa /mˈaksaː/ (v)
betalen, dokken
  antaa rahallinen korvaus jostakin tavarasta tai palvelusta
kosten
  olla jonkin hintainen

maksamakkara /mˈaksamˌakːara/ (n)
leverworst
  makkara, jonka oleellisena valmistusaineena on jonkin eläimen maksa

maksimaalinen /mˈaksɪmˌaːlɪnen/ (adj)
maximal
  mahdollisimman suuri, erittäin suuri

maksu /mˈaksu/ (n)
betaling, prijs
  se mitä pitää suorittaman jonkin hyödykkeen tai palvelun saamiseksi

maksumuuri /mˈaksumˌuːrɪ/ (n)
betaalmuur
  jonkin verkkosisällön, esimerkiksi verkkolehden, ja sen käyttäjien väliin luotu este, joka sallii koko aineiston käyttämisen vain maksua vastaan

maksuväline /mˈaksuvˌælɪne/ (n)
betaalmiddel
  väline, jolla maksetaan jotakin, esim. raha

maku /mˈaku/ (n)
smaak
  esteettinen mieltymys vaatteiden, ruoan tai muun vastaavan suhteen

makuaisti /mˈakuˌaistɪ/ (n)
smaak
  ihmisen aisti, joka havaitsee maun

makuuhuone /mˈakuːhˌuone/ (n)
slaapkamer
  huone, jossa nukutaan; huone, joka on tarkoitettu nukkumista varten

makuupussi /mˈakuːpˌussɪ/ (n)
slaapzak
  vetoketjun avulla pussiksi muotoutuva peite, jota esim. retkeilijät käyttävät

makuuvaunu /mˈakuːvˌaunu/ (n)
slaapwagen
  junanvaunu, jossa on makuupaikkoja

malagassi /mˈalaɡˌassɪ/ (n)
Malgasy
  Madagaskarin alkuasukas
Malagasy
  Madagaskarilla puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: mg)

malaiji /mˈalaijɪ/ (n)
Maleis
  (kielitiede) malaijin kieli, austronesialainen kieli, Malesian ja Brunein virallinen kieli. Sanalista

malajalam /mˈalajalam/ (n)
Malayalam
  Intiassa puhuttava, tamiliin perustuva dravidalainen kieli (kielitunnus: mal)

malakanriippukaija /mˈalakˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
blauwkroontje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mali /mˈalɪ/ (n)
alsem
  koiruoho (), eräs maustekasvi

malja /mˈalja/ (n)
beker
  yleensä pyöreä, matala ja leveä jalallinen juoma-, tarjoilu- tai koristeastia

maljakko /mˈaljakːo/ (n)
vaas
  koristeellinen, korkea vedenpitävä astia leikkokukkia ja vastaavia varten

mallas /mˈallas/ (n)
mout
  viljasta, tyypillisesti ohrasta, idättämällä ja kuivattamalla valmistettu tuote, jota käytetään panimoissa oluen raaka-aineena ja polttimoissa sellaisenaan tai viljan ohessa tislattujen alkoholijuomien valmistukseen

mallastamo /mˈallastˌamo/ (n)
mouterij
  laitos, jossa mallastetaan, tehdään mallastus

malli /mˈallɪ/ (n)
model
  valmiiksi näytetty tapa tai esimerkki, jonka mukaan pitää toimia

malline /mˈallɪne/ (n)
sjabloon
  mallipohja, esimerkkipohja, valmispohja

mallintaa /mˈallɪntaː/ (v)
modelleren
  muodostaa malliksi

malluainen /mˈalluˌainen/ (n)
bootsmannetje
  isomalluainen, erityisesti reheväkasvuisissa lammissa asustava -ludeheimon edustaja

malmi /mˈalmɪ/ (n)
erts
  (geologia) sellainen luonnon mineraaliesiintymä, josta voidaan taloudellisesti tuottaa metalleja

malta /mˈalta/ (n)
Maltees
  Maltalla puhuttava arabialle sukua oleva seemiläinen kieli (kielitunnus: mt)

maltalainen /mˈaltalˌainen/ (adj)
Maltees
  Maltalta peräisin oleva tai Maltaan liittyvä

maltalainen /mˈaltalˌainen/ (n)
Maltees
  pysyvästi Maltalla asuva henkilö

maltillinen /mˈaltɪllɪnen/ (n)
gematigd
  henkilö, jonka poliittiset mielipiteet eivät ole äärimmäisiä

mamba /mˈamba/ (n)
mamba
  afrikkalaisia puissa eläviä myrkkykäärmeitä (Dendroaspis)

mammutti /mˈammutːɪ/ (n)
mammoet
  sukupuuttoon kuolleen norsujen suvun (Mammuthus) edustaja

mandariini /mˈandarˌiːnɪ/ (n)
mandarijn
  mandariinipuun hedelmä, joka muistuttaa appelsiinia, mutta on sitä pienempi

mandariinisorsa /mˈandarˌiːnɪsˌorsa/ (n)
mandarijneend
  (erityisesti) -laji tai sen yksilö

mandoliini /mˈandolˌiːnɪ/ (n)
mandoline
  banjoa muistuttava kielisoitin, jossa on neljä kieliparia. Soitetaan plektralla.

mandrilli /mˈandrɪllɪ/ (n)
mandril
  paviaanien ja drillin sukuinen, Afrikan Kamerunin ja Gabonin metsissä elävä häntäapinalaji ()

mangaani /mˈaŋŋaːnɪ/ (n)
mangaan, manganium
  eräs alkuaine, siirtymämetalleihin kuuluva ulkonäöltään rautaa muistuttava harmaanvalkoinen metalli, joka on hyvin haurasta ja hapettuu helposti

mango /mˈaŋŋo/ (n)
mango
  mangopuu, eräs mangojen eli mangopuiden sukuun () kuuluva sumakkikasvien () laji () tai sen yksilö
  edellisten helposti pilaantuva hedelmä

mangrovelaulumesikko /mˈaŋrovelˌaulumesˌikːo/ (n)
wielewaalhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mangrovemesikko /mˈaŋrovˌemesˌikːo/ (n)
bruinwitte honingeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

manilahamppu /mˈanɪlahˌampːu/ (n)
manillahennep
  banaanisukuisesta kasvista Musa textilis saatava, Filippiineilla kasvatettavan kasvin kuitu, jota käytetään tekstiilien ja paperin valmistukseen

manipulaatio /mˈanɪpulˌaːtɪo/ (n)
gebruik
  manipulointi, käsittely
  toisen henkilön mielen ohjaileminen haluttuun suuntaan

manipuli /mˈanɪpˌulɪ/ (n)
manipel
  roomalaisen legioonan 120–160 miehen osasto, joka jakautuu kahteen kenturiaan

manner /mˈanner/ (n)
vasteland
  mannermaa t. suuri yhtenäinen maa-alue meren keskellä, vrt. saari ja maanosa

mannerjalusta /mˈannerjalˌusta/ (n)
continentaal plat
  mannerta ympäröivä jyrkkenevään rinteeseen päättyvä merenalainen vyöhyke

mansikka /mˈansɪkːa/ (n)
aardbei
  jokin runsaasti viljeltyjä ja villejä lajikkeita sisältävän ruusukasvisuvun jäsen

manteli /mˈantelɪ/ (n)
amandel
  mantelipuu, pienikokoinen puu (Prunus dulcis)
amandelboom
  mantelipuun siemen, joita käytetään ruoanlaitossa ja leivonnassa

mantšu /mˈantʃu/ (n)
Mantsjoe
  mantšut Mantšuriassa elävä kansa
  sen kieli, kielitunnus: mnc

manumissio /mˈanumˌissɪo/ (n)
manumissie
  orjan vapauttaminen omistajansa toimesta

maolaisuus /mˈaolˌaisuːs/ (n)
maoïsme
  Mao Zedongin sosialistinen oppi

maori /mˈaorɪ/ (n)
Maori
  maorin kieli, polynesialaisten kielten ryhmään kuuluva austronesialainen kieli, jota puhuvat äidinkielenään Uudessa-Seelannissa asuvat maorit (kielitunnus: mi). Sanalista
  Uuden-Seelannin alkuperäisväestön jäsen

marabu /mˈarabu/ (n)
maraboe
  erityisesti afrikanmarabu ()

marakatti /mˈarakˌatːɪ/ (n)
meerkat
  häntäapinoihin lukeutuva apina, josta on useita lajeja

marata /mˈarata/ (n)
horeca
  matkailu-, ravitsemis- ja talousala

maraton /mˈaraton/ (n)
marathon
  juoksukilpailu, jossa juostaan 42,195 km matka
  pitkä työrupeama tms.

marenki /mˈareŋkɪ/ (n)
meringue
  munanvalkuaisesta ja sokerista vatkattu kuorrute tai leivos

margariini /mˈarɡarˌiːnɪ/ (n)
margarine
  kasvi- ja eläinrasvoista valmistettava voin korvike

marginaali /mˈarɡɪnˌaːlɪ/ (n)
kantlijn
  paperin reunaan jätettävä tila

marihuana /mˈarɪhˌuana/ (n)
marihuana
  kannabis- eli hamppukasvin kukinnot ja lehdet huumeena käytettyinä

marinoida /mˈarɪnˌoida/ (v)
marineren
  panna marinadiin ja antaa olla siinä (tyypillisesti useita tunteja), jotta marinadi ja sen maut imeytyisivät

marionetti /mˈarɪonˌetːɪ/ (n)
marionet
  nukketeatterin nivelnukke, sätkynukke

marja /mˈarja/ (n)
bes
  mehevä, usein pensas- tai varpukasvin hedelmä, jonka seinämä on kokonaan hedelmämaltoa

marjakuusi /mˈarjakˌuːsɪ/ (n)
taxus, venijnboom
  (yleisesti) mikä tahansa marjakuusien () havupuusuku, johon kuuluu muutamia lajeja, suvun kasvi

markiisi /mˈarkɪːsɪ/ (n)
luifel
  kannattimien varaan asennettu peite, joka toimii auringonsuojana
markies
  eräs aatelisarvo

markka /mˈarkːa/ (n)
mark
  useiden maiden rahayksikkö, sata penniä

markkina /mˈarkːɪna/ (n)
afzetmarkt
  ostajien ja myyjien kohtaamispaikka, jossa kysyntä ja tarjonta kohtaavat sekä hinta muodostuu

markkinahäiriö /mˈarkːɪnahˌæirɪø/ (n)
marktfalen
  markkinoiden epäonnistuminen

markkinaosuus /mˈarkːɪnˌaosuːs/ (n)
marktaandeel
  jonkin yrityksen jostain markkinasta saama osuus, joka ilmoitetaan tavallisesti prosentteina

markkinat /mˈarkːɪnat/ (n)
markt
  rajallisten myytävien hyödykkeiden kysynnän ja tarjonnan vuorovaikutussuhde

markkinoida /mˈarkːɪnˌoida/ (v)
commercialiseren
  edistää tuotteen kysyntää
  tuoda markkinoille, saattaa kuluttajien saataville

marmori /mˈarmorɪ/ (n)
marmer
  karbonaattipitoinen kivilaji, jolla on sellainen kovuus ja kiillotettavuus, että sitä voidaan käyttää rakentamiseen ja veistoksiin

marmorimesikko /mˈarmorˌimesˌikːo/ (n)
marmerhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

marmoripöllökehrääjä /mˈarmorɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
gemarmerde uilnachtzwaluw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

marokkolainen /mˈarokːolˌainen/ (adj)
Marokkaans
  Marokosta peräisin oleva tai Marokkoon liittyvä

marokkolainen /mˈarokːolˌainen/ (n)
Marokkaan
  pysyvästi Marokossa asuva henkilö

marraskuu /mˈarraskuː/ (n)
november, slachtmaand
  vuoden yhdestoista kuukausi, kuukausi lokakuun ja joulukuun välissä

marsalkka /mˈarsalkːa/ (n)
maarschalk
  eräissä maissa korkein mahdollinen sotilasarvo, kenraalia korkeampi; osassa maista (kuten Suomessa) voidaan myöntää vain sodanaikaisista ansioista (sotamarsalkka)

marshalli /mˈarʃallɪ/ (n)
Marshallees
  Marshallinsaarten virallinen kieli

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (adj)
Mars-
  Marsista peräisin oleva

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (n)
Mars-
  hypoteettinen Marsista kotoisin oleva olento, Marsin asukas

marsipaani /mˈarsɪpˌaːnɪ/ (n)
marsepein
  jauhetuista manteleista ja tomusokerista tehty elintarvikemassa

marsu /mˈarsu/ (n)
cavia, guinees biggetje
  Etelä-Amerikasta kotoisin oleva jyrsijä ()

marxismi /mˈarksɪsmɪ/ (n)
marxisme
  Karl Marxin ajatuksiin perustuva sosialismin suuntaus

marxismi-leninismi /mˈarksɪsmɪlˈenɪnˌismɪ/ (n)
marxisme-leninisme
  Neuvostoliitossa 1920-luvulla kehitetty Karl Marxin ja Vladimir Leninin ajatuksiin perustuva maan virallinen poliittinen ideologia

masennus /mˈasennus/ (n)
depressie
  sairaus, jossa ihmisen mieliala on jatkuvasti alhainen

masennuslääke /mˈasennˌuslæːke/ (n)
antidepressivum
  masennuksen oireita lievittävä lääke; antidepressantti

masokismi /mˈasokˌismɪ/ (n)
masochisme
  nautinto henkisen tai fyysisen kärsimyksen kohteena olemisesta; nautintoa kivusta, nöyryytyksestä, alistettuna olemisesta yms.

masokisti /mˈasokˌistɪ/ (n)
masochist
  henkilö, joka saa mielihyvää itsensä satuttamisesta tai nöyryyttämisestä

massa /mˈassa/ (n)
hoeveelheid
  pehmeä, amorfinen aine
  suuri väkijoukko, kansa, ihmispaljous
massa
  (fysiikka) aineen ominaisuus; kappaleen hitaus muuttaa liiketilaansa, kun siihen vaikuttaa voima

masto /mˈasto/ (n)
mast
  (merenkulku) purjelaivan takilan eli rikin päävaruste, johon purjeet kiinnitetään

masturboida /mˈasturbˌoida/ (v)
masturberen
  tuottaa itselleen seksuaalista mielihyvää hyväilemällä sukupuolielimiään, tyydyttää itseään

masturbointi /mˈasturbˌointɪ/ (n)
masturbatie
  itsetyydytys

matalapaine /mˈatalapˌaine/ (n)
onderdruk
  depressio, ilmakehän alue, jossa on ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna alhaisempi ilmanpaine

matelija /mˈatelˌija/ (n)
reptiel
  (eläintiede) selkärankaisten eläinten luokka, johon kuuluvat mm. liskot, käärmeet, kilpikonnat ja krokotiilieläimet. Matelijat ovat vaihtolämpöisiä.

matemaatikko /mˈatemˌaːtɪkːo/ (n)
mathematicus
  matematiikan tutkija

matemaattinen /mˈatemˌaːtːɪnen/ (adj)
wiskundig
  sellainen, joka liittyy matematiikkaan, matematiikalle ominainen, matemaattisten lainalaisuuksien alainen

matematiikka /mˈatematˌiːkːa/ (n)
wiskunde, mathematica
  deduktiivisen logiikan avulla abstrakteja järjestelmiä tutkiva tieteenala

materiaali /mˈaterɪˌaːlɪ/ (n)
materieel
  aine, aines, josta valmistetaan jotain

matikka /mˈatɪkːa/ (n)
wiskunde
  matematiikka

matka /mˈatka/ (n)
reis
  siirtyminen paikasta toiseen

matkailu /mˈatkailu/ (n)
toerisme
  matkustaminen huvitarkoituksessa; matkusteleminen, turismi

matkalaukku /mˈatkalˌaukːu/ (n)
koffer, valies
  perinteisesti nahasta tai pahvista, nykyisin lujitemuovista tms. valmistettu suljettava, yleensä lukollinen laukku, joka on tarkoitettu matkatavaroiden kuljetukseen ja säilytykseen

matkapuhelin /mˈatkapˌuhelɪn/ (n)
mobieltje, mobiele telefoon, GSM
  mukana kannettava, langaton, akkutoiminen puhelin

matkapuhelinnumero /mˈatkapˌuhelˌinnumˌero/ (n)
mobiele telefoon nummer
  matkapuhelimen puhelinnumero

matkatoimisto /mˈatkatˌoimɪsto/ (n)
reisbureau
  yritys, joka tarjoaa erilaisia valmismatkoja asiakkailleen

matkia /mˈatkɪa/ (v)
imiteren
  jäljitellä, apinoida

matkija /mˈatkɪja/ (n)
imitator
  henkilö, joka matkii jotakin tai jotakuta

matkijalintuhaukka /mˈatkɪjalˌintuhˌaukːa/ (n)
bonte sperwer
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

matkustaa /mˈatkustaː/ (v)
reizen
  tehdä matka, mennä matkalle jonnekin

matkustaja /mˈatkustˌaja/ (n)
passagier
  jollakin kulkuneuvolla matkustava henkilö

mato /mˈato/ (n)
worm, pier
  johonkin eläinkunnan matomaiseen pääluokkaan kuuluva matelemalla liikkuva raajaton eläin

matriarkka /mˈatrɪˌarkːa/ (n)
aartsmoeder
  (sosiologia) perheen tai suvun johtajana oleva äiti

matriisi /mˈatrɪːsɪ/ (n)
matrix
  suorakulmainen riveihin ja sarakkeisiin jaettu taulukko, jonka alkiot ovat lukuja, usein reaali- tai kompleksilukuja, tai lausekkeita

matruusi /mˈatruːsɪ/ (n)
matroos
  kauppalaivan kansihenkilöstöön kuuluvan merimiehen ammattinimike
  laivastossa miehistöön kuuluvan merisotilaan sotilasarvo

matti /mˈatːɪ/ (n)
mat
  pelin tilanne ja päämäärä eli kuninkaaseen kohdistuva lyöntiuhka, jota ei voi enää millään keinolla torjua.

matto /mˈatːo/ (n)
tapijt, vloerkleed
  muovista ym. materiaalista valmistettu lattiapinnoite

mattopiiska /mˈatːopˌiːska/ (n)
mattenklopper
  väline mattojen tamppaamiseen

mattoveitsi /mˈatːovˌeitsɪ/ (adj)
stanleymes
  ammattityökaluna käytettävä terävä veitsi, jossa on vaihdettava terä

maukas /mˈaukas/ (adj)
smakelijk
  hyvältä maistuva

mauri /mˈaurɪ/ (n)
Moor
  muinaisen Mauritanian alueella eläneen islaminuskoisen kansan jäsen

maurilainen /mˈaurɪlˌainen/ (adj)
Moors
  maureille ominainen tai maureihin liittyvät liittyvä

mauritiuksenkaija /mˈaurɪtˌiukseŋkˌaija/ (n)
Mauritiusparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

maustaa /mˈaustaː/ (v)
kruiden
  lisätä mausteita ruokaan

mauste /mˈauste/ (n)
specerij, kruid
  Ruokiin ja juomiin toivotun maun saamiseksi ja ruoansulatuksen edistämiseksi lisättävä aine. Usein mausteena toimii maustevihannes tai muu pieninä annoksina käytettävä maultaan voimakas tai aromaattinen kasvin osa.

maustebasilika /mˈaustebˌasɪlˌika/ (n)
basilicum
  basilika (Ocimum basilicum), ruoan maustamiseen käytetty yksivuotinen pensasmainen ruoho

mauton /mˈauton/ (adj)
smakeloos
  sellainen ruoka, juoma, tms. mikä ei maistu, missä ei ole makua
  (kuvaannollinen) sellainen mikä on täysin tyylitön, tyylitajuton
  hyvien tapojen vastainen; moraaliton, sopimaton

mediaani /mˈedɪˌaːnɪ/ (n)
mediaan
  jakauman kahteen yhtä monta havaintoa sisältävään osaan jakava kohta, joka sijaitsee 50:n persentiilin kohdalla; myös yhtenevä järjestyksessä toisen kvartiilin kanssa

meduusa /mˈeduːsa/ (n)
kwal
  vedessä elävä pelaginen polttiaiseläinyksilö

meemi /mˈeːmɪ/ (n)
meem
  kulttuurissa tai viestinnässä leviävä, kopioituva ja muuntuva idea
  Internetin käyttäjien keskuudessa suuren suosion saavuttava ja leviävä ilmiö, hokema tai kuva

mehikasvi /mˈehɪkˌasvɪ/ (n)
vetplant
  pitkäaikaiseen kuivuuteen sopeutunut kasvi, jolla on suuret vesisolukot, pieni haihtumispinta-ala ja paksu päällyskalvo; tunnistettava ominaisuus ovat meheät varret tai lehdet, joissa kasvilla on vesivarastoja

mehiläinen /mˈehɪlˌæinen/ (n)
bij, honingbij
  mesipistiäisiin (Apoidea) kuuluvia yhteiskuntahyönteisiä, joka elävät parvissa

mehiläishoitaja /mˈehɪlˌæishoitˌaja/ (n)
bijenhouder
  mehiläisten hoitamista harjoittava henkilö

mehiläiskuningatar /mˈehɪlˌæiskunˌiŋŋatar/ (n)
bijenkoningin
  mehiläisparven ainoa lisääntymiskykyinen naaras, joka huolehtii muninnasta

mehiläispesä /mˈehɪlˌæispesæ/ (n)
bijenkorf
  mehiläisten pesä

mehiläissyöjä /mˈehɪlˌæissyøjæ/ (n)
bijeneter
  värikäs säihkylintuihin lukeutuva erilaisten pistiäisten syöntiin erikoistuneut lintulaji,

mehiläisvaha /mˈehɪlˌæisvaha/ (n)
bijenwas
  mehiläisten pesäkennojensa rakennusmateriaaliksi tuottama vaha

mehu /mˈehu/ (n)
sap
  hedelmistä, marjoista tai kasviksista tehty tai niiden makuinen hiilihapoton juoma

mehujääpuikko /mˈehujˌæːpwɪkːo/ (n)
waterijs
  jäätelöpuikon kaltainen, jäädytettyä mehua tai vastaavaa sisältävä tuote

mehukas /mˈehukas/ (adj)
sappig
  mehevä; jossa on hedelmämehua tai nestettä
  mielenkiintoa herättävä

mehustaa /mˈehustaː/ (v)
persen
  erottaa mehu marjoista, hedelmistä tms.

mehustin /mˈehustɪn/ (n)
sapcentrifuge
  kone tai laite, jolla hedelmiä, marjoja tms. mehustetaan

meijeri /mˈeijerɪ/ (n)
melkfabriek
  maitoa jalostava teollisuuslaitos

meioosi /mˈeioːsɪ/ (n)
meiose
  suvullisessa lisääntymisessä sukusolujen syntyessä tapahtuva tumanjakautuminen, josta aiheutuu kromosomiluvun puolittuminen

meirami /mˈeiramɪ/ (n)
marjolein
  maustemeirami, (Origanum majorana) yleisesti käytetty maustekasvi

mekaanikko /mˈekaːnˌikːo/ (n)
mecanicien
  koneita ja välineitä tekevä, asentava, hoitava tai korjaava henkilö

mekaaninen /mˈekaːnɪnen/ (adj)
mechanisch
  mekaniikkaan ja sen sovelluksiin perustuva tai tukeutuva

mekaniikka /mˈekanˌiːkːa/ (n)
mechanica
  vuorovaikutuksia ja liikeilmiöitä tutkiva tieteen ala, fysiikan osa-alue

mekanismi /mˈekanˌismɪ/ (n)
mechanisme
  laitteisto, koneisto, sen toiminnallinen rakenne

mekko /mˈekːo/ (n)
jurk
  leninki, yhtenäinen, yläosasta ja hameesta koostuva vaate, jota käyttävät yleensä naiset

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (adj)
Mexicaans
  Meksikosta peräisin oleva tai Meksikoon liittyvä

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (n)
Mexicaan
  pysyvästi Meksikossa asuva henkilö

meksikonamatsoni /mˈeksɪkˌonamˌatsonɪ/ (n)
groenwangamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

meksikonaranen /mˈeksɪkˌonaranen/ (n)
mexicaanse muspapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

meksikonaratti /mˈeksɪkˌonarˌatːɪ/ (n)
witkopmargrietje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mela /mˈela/ (n)
peddel
  kädessä pidettävä yksi- tai kaksilapainen varsi, jolla melotaan ja ohjataan venettä sitä veneen laitoihin tukematta

melankolinen /mˈelaŋkˌolɪnen/ (adj)
melancholiek
  surullinen, alakuloinen, synkkämielinen

melanooma /mˈelanˌoːma/ (n)
melanoom
  melanosyytistä lähtöisin oleva syöpä; eräs ihosyövän laji

melassi /mˈelassɪ/ (n)
melasse
  sokeriruo'osta tai -juurikkaasta sokeria valmistettaessa, perusliuoksesta kiteytyneen sokerin erottamisen jälkeen jäljelle jäänyt makea ja siirappimainen ruskea neste

melatoniini /mˈelatonˌiːnɪ/ (n)
melatonine
  eräs elimistössä esiintyvä hormoni, jota erittyy pääasiassa käpyrauhasesta

melkein /mˈelkein/ (adv)
bijna
  hyvin lähelle, ei aivan

mellakka /mˈellakːa/ (n)
rel
  väkivaltainen mielenosoitus

meloa /mˈeloa/ (v)
peddelen
  liikuttaa kanoottia tms. melan avulla

melodinen /mˈelodɪnen/ (adj)
melodisch
  melodiaan liittyvä, melodiaa toteuttava

meloni /mˈelonɪ/ (n)
meloen
  yleisnimitys kurkkukasvien eri sukujen mehevähedelmäisille kasveille, kuten vesimelonille ja tavalliselle melonille

mendelevium /mˈendelevium/ (n)
mendelevium
  aktinoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 101 ja kemiallinen merkki Md

menehtyä /mˈenehtˌyæ/ (v)
bederven
  kuolla; nääntyä, riutua, kuihtua

menestys /mˈenestys/ (n)
succes
  onnistumisen ja menestymisen toteutuma

menestyä /mˈenestˌyæ/ (v)
doorkomen
  onnistua jossakin

menetelmä /mˈenetˌelmæ/ (n)
methode
  järjestelmällinen menettelytapa t. -keino määrätarkoituksen saavuttamiseksi

menettelytapa /mˈenetːˌelytˌapa/ (n)
procedure
  yl. vakiintunut tapa menetellä t. toimia tilanteen edellyttämästi

menettää /mˈenetːæː/ (v)
verliezen
  joutua eroon jostakin omistamastaan

menetys /mˈenetys/ (n)
verlies
  menettäminen
  kuolema

menneisyys /mˈenneisyːs/ (n)
verleden
  jo mennyt takana oleva aika tapahtumineen

mennä /mˈennæ/ (v)
gaan
  liikkua muuhun paikkaan (eteenpäin, kauemmaksi, etäämmälle) siitä missä puhuja on

mennä naimisiin /mˈennæn nˈaimɪsɪːn/ (v)
trouwen
  avioitua, solmia avioliitto

mensuraalinotaatio /mˈensurˌaːlɪnotˌaːtɪo/ (n)
mensurale notatie
  1200-luvulla käyttöön otettu nuottikirjoitus, jolla kyettiin täsmällisesti ilmaisemaan sävellyksen eri osien ajalliset kestot

menuetti /mˈenuˌetːɪ/ (n)
menuet
  ed. tanssin rytmiin tehty sävellys

merenkulku /mˈereŋkˌulku/ (n)
scheepvaart
  vesillä, merellä ja sisävesillä, tapahtuvaa välineellistä liikkumista. Puhekielessä merenkululla usein tarkoitetaan kauppamerenkulkua

merenkäynti /mˈereŋkˌæyntɪ/ (n)
zeegang
  aallokko

merenneito /mˈerennˌeito/ (n)
meermin
  taruolento, jolla on naisen ylävartalo ja kalan pyrstö

merenpohja /mˈerempˌohja/ (n)
zeebodem
  meren pohja, mikä muodostaa valtaosan maapallon pinta-alasta

meri /mˈerɪ/ (n)
zee
  laaja maapalloa peittävä vesimuodostuma, jossa on suolaista vettä

meribassi /mˈerɪbˌassɪ/ (n)
europeze zeebars
  ahvenkaloihin kuuluva varsin maukkaana pidetty merissä elävä kala, (Dicentrarchus labrax)

meridiaani /mˈerɪdɪˌaːnɪ/ (n)
lengtecirkel
  navoilta tietyn paikan zeniitin kautta kulkeva isoympyrä

meriharakka /mˈerɪharˌakːa/ (n)
scholekster
  (yleisesti) mikä tahansa meriharakoiden heimoon () kuuluva kahlaajalintujen laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) laji

merihevonen /mˈerɪhˌevonen/ (n)
zeepaard
  mikä tahansa merihevosten sukuun () sukuun kuuluva luukala

merikotka /mˈerɪkˌotka/ (n)
zeearend
  kotkaa eli maakotkaa kookkaampi, vanhana ruskeanharmaa lintu (Haliaeëtus albicilla), jonka siipien kärkiväli on jopa 2,5 m. Tämä merikotkien suvun edustaja on suurin Suomessa pesivä päiväpetolintu.

merileijona /mˈerɪlˌeijona/ (n)
zeeleeuw
  korvahylkeisiin kuuluvia hylkeitä (Otariinae)

merilohi /mˈerɪlˌohɪ/ (n)
Atlantische zalm
  syyskutuinen vaelluskala (), joka aloittaa kutujokeen nousun jo keväällä. Kuoriutuneet poikaset viihtyvät kotijoessaan 2–5 vuotta, jonka jälkeen ne lähtevät merivaellukselle. Meressä oleskelua kestää 2–4 vuotta, jonka jälkeen ne aloittavat noin 4–15 kg:n painoisena nousun kudulle.

merilokki /mˈerɪlˌokːɪ/ (n)
grote mantelmeeuw
  lokkien heimoon () ja sukuun () kuuluva suurikokoinen lintulaji () tai sen yksilö

merimakkara /mˈerɪmˌakːara/ (n)
zeekomkommer
  makkaran muotoinen, meressä elävä piikkinahkaisiin luettava selkärangaton eläin

merimies /mˈerɪmies/ (n)
zeeman
  laivan miehistön jäsen

meripihka /mˈerɪpˌihka/ (n)
barnsteen, amber
  20—100 miljoonaa vuotta sitten kasvaneiden havupuiden kivettynyt pihka, joka on kerrostunut meren pohjaan

merirosvo /mˈerɪrˌosvo/ (n)
piraat, zeerover
  rosvo, joka ryöstää kauppalaivoja merellä

merirosvolippu /mˈerɪrˌosvolˌipːu/ (n)
doodshoofdvlag
  Euroopan ja Amerikan merirosvojen käyttämä musta lippu, jossa usein kuvataan olevan pääkallo ja ristikkäiset luut

merirosvous /mˈerɪrˌosvous/ (n)
kaping
  ryöstäminen merellä

merisairaus /mˈerɪsˌairaus/ (n)
zeeziekte
  aluksen keinumisen aiheuttama matkapahoinvointi

merisiili /mˈerɪsˌiːlɪ/ (n)
zee-egel
  piikkisen pallon muotoinen, piikkinahkaisiin kuuluva meren selkärangaton eläin

meritähti /mˈerɪtˌæhtɪ/ (n)
zeester
  joukko merissä eläviä ruumiinmuodoltaan tähteä muistuttavia piikkinahkaisiin kuuluvia selkärangattomia (Asteroidea), joita tavataan noin 1800 lajia

merivesi /mˈerɪvˌesɪ/ (n)
zeewater
  meressä oleva vesi, merestä saatu vesi, jonka suolapitoisuus on keskimäärin 3,5 painoprosenttia

merivuokko /mˈerɪvˌuokːo/ (n)
zeeanemoon
  koralleihin kuuluvan lahkon (Actiniaria) meressä eläviä kukan muotoisia selkärangattomia

merkeli /mˈerkelɪ/ (n)
mergel
  karbonaatista ja savesta muodostunut sedimentti/-kivi

merkittävä /mˈerkɪtːˌævæ/ (adj)
opmerkelijk
  oleellinen, merkillepantava; sellainen, jolla on merkitystä

merkityksetön /mˈerkɪtˌyksetøn/ (adj)
betekenisloos
  sellainen, jolla ei ole merkitystä, vailla merkitystä oleva

merkitys /mˈerkɪtys/ (n)
betekenis
  se mitä jokin symboloi, sanan kyky viitata joukkoon todellisia olioita

merkitä /mˈerkɪtæ/ (v)
betekenen
  tarkoittaa, olla merkkinä jostakin tai jollekin
aanduiden
  panna merkki johonkin, merkata

merkki /mˈerkːɪ/ (n)
speciaal teken
  ennusmerkki
karakter
  kirjoitusjärjestelmässä tai vastaavassa esiintyvä kirjain tai muu symboli, kirjainmerkki, välimerkki, etumerkki, operaattori
aanduiding
  jälki
merk
  tuotemerkki
symbool
  symboli

merkkijono /mˈerkːɪjˌono/ (n)
karakterreeks
  ohjelmoinnissa käytetty tietotyyppi, johon tallennetaan peräkkäisiä merkkejä

mesenaatti /mˈesenˌaːtːɪ/ (n)
mecenas
  henkilö, joka tukee taloudellisesti taiteita

mesi /mˈesɪ/ (n)
nectar
  eräiden siemenkasvien mesiäisten erite

mesimäyrä /mˈesɪmˌæyræ/ (n)
honingdas
  eräs näätäeläin (), jota tavataan Afrikassa sekä Länsi- ja Etelä-Aasiassa

mesoni /mˈesonɪ/ (n)
meson
  kvarkista ja antikvarkista koostuva hiukkanen

mesotsooinen /mˈesotsˌoːɪnen/ (adj)
mesozoïsch
  mesotsooiseen maailmankauteen liittyvä

mesotsooinen maailmankausi /mˈesotsˌoːɪnen mˈaːɪlmˌaŋkausɪ/ (n)
Mesozoïcum
  niin sanottu elämän keskiaika, aikaväli n. 200 — 80 miljoonaa vuotta sitten

messinki /mˈessɪŋkɪ/ (n)
messing, geelkoper
  seosmetalli, joka on kuparin ja sinkin seos eli lejeerinki

messu /mˈessu/ (n)
mis
  jumalanpalvelus, joka sisältää ehtoollisen
  jumalanpalveluksen osa, joka sisältää ehtoollisen

messut /mˈessut/ (n)
beurs
  kaupallinen tapahtuma, jossa yritykset esittelevät tuotteitaan ja palvelujaan

mestari /mˈestarɪ/ (n)
kampioen
  maestro, taituri, virtuoosi

mestariteos /mˈestarˌiteos/ (n)
meesterwerk
  poikkeuksellisen hyvänä pidetty teos tai sellainen, jota voidaan pitää taiteilijan uran parhaana

mestaruus /mˈestaruːs/ (n)
kampioenschap
  kilpailun tai kilpailusarjan voittaminen

mestata /mˈestata/ (v)
onthoofden
  katkaista jklta kaula

mestaus /mˈestaus/ (n)
onthoofding
  tappaminen katkaisemalla kaula, erityisesti tällä menetelmällä toteutettu kuolemantuomion täytäntöönpano; se, että mestataan

metaani /mˈetaːnɪ/ (n)
methaan
  yksinkertaisin alkaani, hiilivety, jossa on yksi hiiliatomi, CH₄. Esiintyy suokaasussa ja kaivoskaasussa.

metafora /mˈetafˌora/ (n)
metafoor
  kahden toisiinsa liittymättömän sanan samaistus, kielikuva

metafysiikka /mˈetafysˌiːkːa/ (n)
metafysica
  olevaisen yleisimpien piirteiden ja perusteiden systemaattista tutkimusta ja selittämistä toteuttava filosofian osa

metafyysinen /mˈetafˌyːsɪnen/ (adj)
metafysisch
  sellainen, joka liittyy metafysiikkaan, metafysiikkaan kuuluva tai perustuva, maailman kokonaisuuteen liittyvä

metalli /mˈetallɪ/ (n)
metaal
  alkuaine tai materiaali, jonka fysikaalisiin ominaisuuksiin yleensä kuuluu taottavuus, hyvä sähkönjohtokyky ja suuri ominaispaino
  metalliseos materiaalina

metallinen /mˈetallɪnen/ (adj)
metalen
  sellainen, mikä on metallia tai metallista

metalliseos /mˈetallˌiseos/ (n)
legering
  kahden tai useamman metallin kiinteän tilan liuos

metallurgia /mˈetallˌurɡɪa/ (n)
metallurgie
  tekniikan ja sen tutkimuksen osa, johon kuuluu metallien erottaminen malmeista, puhdistaminen, seostaminen ja saattaminen metallurgisin menetelmin haluttuun käyttötarkoitukseen sopivaksi

metamorfinen /mˈetamˌorfɪnen/ (adj)
metamorf
  metamorfoosin läpikäynyt

meteoriitti /mˈeteorˌiːtːɪ/ (n)
meteoriet
  Maahan avaruudesta pudonnut taivaankappale

meteorologi /mˈeteˌorolˌoɡɪ/ (n)
meteoroloog
  ilmatieteilijä; myös ilmatieteilijän ammattinimike

metonymia /mˈetonˌymɪa/ (n)
metonymia
  merkityksen korvaaminen sen osan merkityksellä. Esimerkiksi katunäkymä elokuvassa ei kuvaa itse katua vaan kaupunkielämää yleensä

metonyymi /mˈetonˌyːmɪ/ (n)
metoniem
  sana tai ilmaisu, jota käytetään toisen merkityksessä ja joka on siihen läheisesti liittyvä, metonyyminen nimi

metri /mˈetrɪ/ (n)
meter
  pituuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m

metro /mˈetro/ (n)
ondergrondse, metro
  Kiskoja käyttävä joukkoliikennejärjestelmä, joka usein on rakennettu maan alle (ainakin osittain). Metrojärjestelmä muistuttaa paikallisjunaliikennettä, mutta erotetaan siitä yleensä sillä perusteella, että virransyöttö tapahtuu metrovaunujen alta eikä päältä kuten junassa. Rajanveto paikallisjuna-, metro-, pikaraitiotie- ja raitiovaunujärjestelmien välillä on usein häilyvää.

metroasema /mˈetroˌasema/ (n)
metrostation
  paikka, jossa maanalaiset junat pysähtyvät

metropoli /mˈetropˌolɪ/ (n)
metropool
  suurkaupunki, kansainvälinen keskus, maailmankaupunki

metsikkö /mˈetsɪkːø/ (n)
bosje
  pienehkö metsä tai metsän osa, jonka jokin sen ominaisuus, kuten ikä, tiheys, puulaji, erottaa sen ympäröivästä metsästä tai tiluslajeista

metso /mˈetso/ (n)
auerhoen
  suurikokoinen metsäkanalintu ()

metsuri /mˈetsurɪ/ (n)
houthakker
  metsänhoidon ammattilainen, joka kaataa, karsii ja katkoo puita

metsä /mˈetsæ/ (n)
woud, bos
  alue, jossa kasvaa ennen kaikkea puita, mutta myös aluskasvillisuutta

metsäjänis /mˈetsæjænɪs/ (n)
haas
  koko Suomessa yleinen, noin 60 cm mittainen eläin, jolla on 12 cm pitkät mustakärkiset korvat ()

metsäkauris /mˈetsækˌaurɪs/ (n)
ree
  siro euraasialainen lehti- ja sekametsien hirvieläin, . Suomessa nykyisin riistaeläin.

metsäomenapuu /mˈetsæˌomenapuː/ (n)
wilde appel
  luonnonvaraisena kasvava omenapuu , joka kuuluu myös Suomen alkuperäislajistoon

metsäpalo /mˈetsæpˌalo/ (n)
bosbrand
  hallitsematon maastopalo metsäalueella

metsästys /mˈetsæstys/ (n)
jacht
  luonnossa elävien eläinten pyydystäminen ja surmaaminen hyödyn saamiseksi. Aikaisemmin yleisesti erällä käynti.

metsästäjä /mˈetsæstˌæjæ/ (n)
jager
  henkilö, joka työkseen tai harrastuksekseen metsästää

metsästää /mˈetsæstæː/ (v)
jagen
  saalistaa, pyydystää luonnonvaraisia eläimiä

metsätalous /mˈetsætalous/ (n)
bosbouw
  alkutuotantoon lukeutuvaa metsän taloudellista käyttöä ja hoitoa

metsätiede /mˈetsætˌiede/ (n)
bosbouwkunde
  metsiin ja niiden toimintaan ja käyttöön liittyvä soveltava tieteen ala, jonka tutkimukset suuntautuvat metsätalouteen ja metsäsektorin perus- ja soveltavaan tutkimukseen

metsävahanokka /mˈetsævˌahanˌokːa/ (n)
zwartkapastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

metsäviklo /mˈetsævˌiklo/ (n)
witgat
  pienikokoinen kahlaajalintu ()

miehittäjä /mˈiehɪtːˌæjæ/ (n)
bezetter
  miehitysjoukkojen sotilas

miehittää /mˈiehɪtːæː/ (v)
bezetten
  viedä sotilasjoukkojaan hallitsemaan toista valtiota tai jotakin aluetta

miehitys /mˈiehɪtys/ (n)
bezetting
  miehitysjoukkojen lähettäminen johonkin tai pitäminen jossakin

miekka /mˈiekːa/ (n)
zwaard
  pitkäteräinen ase, jossa on kahva ja joka on suunniteltu isku- tai pistolyöntejä varten

miekkailu /mˈiekːailu/ (n)
schermen
  miekkaileminen

miekkakala /mˈiekːakˌala/ (n)
zwaardvis
  kookkaaksi kasvava ja nopeasti uiva kala Xiphias gladius, jonka yläleuka muistuttaa suurta miekkaa

miekkavalas /mˈiekːavalas/ (n)
orka, zwaardwalvis
  delfiineihin kuuluva valas (Orcinus orca)

mielellään /mˈielellæːn/ (adv)
graag
  halukkaasti, ei vastahakoisesti

mielenkiinto /mˈieleŋkˌiːnto/ (n)
interesse
  kiinnostus johonkin asiaan

mielenkiintoinen /mˈieleŋkˌiːntoinen/ (adj)
interessant
  joka herättää mielenkiintoa tai on kiinnostava

mielenosoittaja /mˈielenosˌoitːaja/ (n)
betoger
  henkilö, joka osoittaa mieltään osana mielenosoitusta

mielenosoitus /mˈielenosˌoitus/ (n)
demonstratie, betoging
  tilaisuus, jossa tavallisella kansalla on mahdollisuus näyttää yhdessä mielipiteensä jostain asiasta

mielenrauha /mˈielenrˌauha/ (n)
gemoedsrust
  sisäinen rauha; sisäinen harmonia

mielenterveys /mˈielentˌerveys/ (n)
geestelijke gezondheid
  psyykkinen hyvinvointi ja riittävä sopeutuminen sosiaaliseen ja muuhun ympäristöön

mielikuva /mˈielɪkˌuva/ (n)
idee
  mielle; kuvitelma

mielikuvitus /mˈielɪkˌuvɪtus/ (n)
verbeelding
  kyky tuottaa mielessään ajatuksia tapahtumista ja selityksiä niille

mielipide /mˈielɪpˌide/ (n)
opinie
  näkemys asiasta tai henkilöstä

mielisairas /mˈielɪsˌairas/ (n)
geestesziek
  henkilö, jolla on mielisairaus; psykoottinen henkilö

mielistellä /mˈielɪstellæ/ (v)
een wit voetje halen
  pyrkiä hankkimaan hyötyä olemalla jollekulle ylenpalttisen kohtelias tai miellyttävä esimerkiksi kehumalla tätä

mielivaltainen /mˈielɪvˌaltainen/ (adj)
arbitrair
  sellainen joka on päätöksentekijän vapaan arvion tulosta täysin omien mielipiteidensä tai mieltymystensä mukaan

mielleyhtymä /mˈielleyhtˌymæ/ (n)
associatie
  mielteen kytkeytymiseen aikaisempaan mielteeseen liittyvä tapahtuma

miellyttävä /mˈiellytːˌævæ/ (adj)
aangenaam
  mieltä hyväilevä, myönteisiä tuntemuksia tuottava, mielihyvää aiheuttava, mieltymysten mukainen

miellyttää /mˈiellytːæː/ (v)
bevallen
  olla jkn mieleen, pitää jstk

mies /mˈies/ (n)
man
  aikuinen miespuolinen ihminen
  toinen sukupuolista; miessukupuolen edustaja

migreeni /mˈiɡreːnɪ/ (n)
migraine
  eräs neurologinen sairaus, joka aiheuttaa kohtauksittain esiintyvää voimakasta toispuolista päänsärkyä

miina /mˈiːna/ (n)
mijn
  maastoon tai vesistöön asetettava taisteluväline, joka räjähtää herätteestä

miinus /mˈiːnus/ (n)
min
  miinusmerkki, erotusta tai negatiivisuutta merkitsevä merkki, vastaava symboli −
  haittapuoli, negatiivinen asia

miinusmerkki /mˈiːnusmˌerkːɪ/ (n)
minteken
  negatiivista arvoa tai vähennyslaskua ilmaiseva symboli "−", miinus; Unicode-merkki U+2212

mikroaalto /mˈikroˌaːlto/ (n)
microgolf
  korkeataajuinen radioaalto, jonka aallonpituus on pidempi kuin infrapunasäteilyllä, mutta lyhyempi kuin radiolähetyksissä käytettävillä radioaalloilla

mikroaaltouuni /mˈikroˌaːltoˌuːnɪ/ (n)
magnetron
  uuni, jossa kuumennetaan ruokaa mikroaaltosäteilyn avulla

mikrobi /mˈikrobɪ/ (n)
micro-organisme
  mikroskooppisen pieni eliö, mikro-organismi

mikrobiologia /mˈikrobˌiolˌoɡɪa/ (n)
microbiologie
  mikrobeja tutkiva tiede, mikrobien biologia

mikrometri /mˈikromˌetrɪ/ (n)
micrometer
  metrin miljoonasosa eli millimetrin tuhannesosa, tunnus μm

mikromuovi /mˈikromˌuovɪ/ (n)
microplastic#Hollanti
  mikroskooppisen pienistä, jopa alle mikrometrin läpimittaisista kappaleista koostuva muovimassa tai -aines

mikrosekunti /mˈikrosekˌuntɪ/ (n)
microseconde
  sekunnin miljoonasosa eli 10−6 s, tunnus µs

mikroskooppi /mˈikroskˌoːpːɪ/ (n)
microscoop
  optinen laite, jolla pienistä esineistä tai eliöistä saadaan katseltavaksi suurennettuja kuvia

mikroskooppinen /mˈikroskˌoːpːɪnen/ (adj)
microscopisch
  pienen pieni, sellainen, minkä ihmissilmä voi nähdä vain mikroskoopilla voimakkaasti suurennettuna; mikroskooppia käyttäen tehtävä

miksi /mˈiksɪ/ (adv)
waarom
  minkä takia, minkä tähden, minkä vuoksi ?

miliisi /mˈilɪːsɪ/ (n)
militie
  joissakin maissa virallinen tai epävirallinen, poliisin tavoin toimiva tai puolisotilaallinen organisaatio

militarismi /mˈilɪtarˌismɪ/ (n)
militarisme
  joko sotilaallisten seikkojen yksipuolista korostamista, sotahenkisyyttä ja sotaisuutta tai sotilasvaltaa

miljardööri /mˈiljardˌøːrɪ/ (n)
miljardair
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljardin arvosta

miljonääri /mˈiljonˌæːrɪ/ (n)
miljonair
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljoonan arvosta

millimetri /mˈillɪmˌetrɪ/ (n)
millimeter
  metrin tuhannesosa, tunnus mm

millisekunti /mˈillɪsekˌuntɪ/ (n)
milliseconde
  sekunnin tuhannesosa, tunnus ms

milloin /mˈilloin/ (adv)
wanneer
  , koska

minareetti /mˈinarˌeːtːɪ/ (n)
minaret
  pyöreäpoikkipintainen suippokattoinen torni moskeijan yhteydessä, josta julistetaan rukouskutsu

minarkismi /mˈinarkˌismɪ/ (n)
minarchisme
  klassisesta liberalismista johdettu liberaali poliittinen ideologia, jonka lähtökohtana on valtion minimaalisuus

mindanaonluri /mˈindanaˌonlurɪ/ (n)
Johnstones lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mineraali /mˈinerˌaːlɪ/ (n)
mineraal
  kivennäinen, yhtenäinen maankuoren tai taivaankappaleen aines, joka ei ole ihmisen tai elollisen luonnon tuottama; tavallisesti epäorgaaninen yhdiste

mineralogia /mˈinerˌaloɡˌia/ (n)
mineralogie
  kivennäistiede, mineraalien ominaisuuksia, koostumusta sekä esiintymistä ja syntymistä käsittelevä tiede

minervanpöllö /mˈinervˌampøllø/ (n)
steenuil
  pienikokoinen euraasialainen pöllölaji,

minihame /mˈinɪhˌame/ (n)
minirok
  todella lyhyt hame, jonka helma ylettyy yleensä parikymmentä senttiä polvien yläpuolelle

minimaalinen /mˈinɪmˌaːlɪnen/ (adj)
minimaal
  mahdollisimman pieni, erittäin pieni

ministeri /mˈinɪstˌerɪ/ (n)
minister
  virkaa toimittava poliitikko, joka on valtioneuvoston jäsen ja siten myös hallituksen jäsen

ministeriö /mˈinɪstˌerɪø/ (n)
ministerie
  valtion hallituksen tietyn hallinnonhaaran osasto. Suomessa ministeriö on valtioneuvoston toimivaltainen osasto, jota johtaa se ministeri, jonka toimialaan ao. ministeriö kuuluu. Pääministeri on valtioneuvoston kanslian päällikkö.

miniä /mˈinɪæ/ (n)
schoondochter
  oman lapsen vaimo

minne /mˈinne/ (adv)
waarheen
  interrogatiivinen, liikkeen suuntaa kysyvä adverbi

minolainen /mˈinolˌainen/ (adj)
Minoïsch
  Kreetalla n. 2000 eaa vaikuttaneeseen minolaiseen kulttuuriin liittyvä

minolainen /mˈinolˌainen/ (n)
Minoïsch
  yl. mon. minolaiseen kulttuuriin kuulunut henkilö

minttu /mˈintːu/ (n)
munt
  jokin Mentha-suvun kasvi, yleensä viherminttu tai piparminttu

minuutti /mˈinuːtːɪ/ (n)
minuut
  SI-järjestelmän mukainen ajan yksikkö, tunnus: min, 60 sekuntia, 1/60-osa tuntia

minä /mˈinæ/ (n)
ik
  minuus, ihmisen olemuksen subjektiivinen osa, ego

minäkuva /mˈinækˌuva/ (n)
zelfbeeld
  persoonan käsitys tai näkemys omasta minuudestaan (varsinkin suhteessa ympäröivään todellisuuteen)

mirandeesi /mˈirandˌeːsɪ/ (n)
mirandees
  Pohjois-Portugalissa puhuttava galloromaaninen kieli (kielitunnus: mwl)

missä /mˈissæ/ (adv)
waar
  interrogatiivinen, olemista paikassa tai sijaintia kysyvä adverbi

mistelimesikko /mˈistelˌimesˌikːo/ (n)
eungellahoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mistelisieppomesikko /mˈistelɪsˌiepːomesˌikːo/ (n)
bonte honingeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mitali /mˈitalɪ/ (n)
medaille, erepenning
  esimerkiksi muistoksi, palkinnoksi tai kunniamerkiksi tehty taiteellinen, usein pyöreä ja metallinen laatta

mitata /mˈitata/ (v)
afmeten
  arvioida tai määrittää jonkin asian pituuden, massan tai muun suureen määrää esim. mitan avulla

miten /mˈiten/ (adv)
hoe
  millä tavoin; kuinka. Yleensä kysymyshakuinen.

mitokondrio /mˈitokˌondrɪo/ (n)
mitochondrion, mitochondrium
  kahdesta kalvosta muodostunut soluelin, jossa soluhengitys tapahtuu

mitoosi /mˈitoːsɪ/ (n)
mitose
  tuman jakautuminen solunjakautumisessa siten että genomi jakautuu kahdeksi identtiseksi kopioksi

mitta /mˈitːa/ (n)
maat
  jokin suureen arvo tai mittauksen tulos

mittabosoni /mˈitːabˌosonɪ/ (n)
ijkboson
  alkeishiukkanen, joka välittää jotakin perusvuorovaikutusta

mittanauha /mˈitːanˌauha/ (n)
meetlint
  mittauksessa käytettävä pieni kankainen tai metallinen työkalu

mittaus /mˈitːaus/ (n)
meting
  mittaamisen toteutus

mittayksikkö /mˈitːaˌyksɪkːø/ (n)
meeteenheid
  yleisesti sovittu yksikkö, jolla vertaillaan mitattujen suureiden arvoja

mitätöidä /mˈitætˌøidæ/ (v)
annuleren
  julistaa laillisesti pätemättömäksi, sellaiseksi, jolla ei ole mitään juridista pätevyyttä

mitäänsanomaton /mˈitæːnsˌanomaton/ (adj)
mild
  sellainen, jossa ei ole sisältöä tai joka ei herätä tunteita; sisällyksetön, mielenkiinnoton

modaalinen /mˈodaːlɪnen/ (adj)
modaal
  tapaa ilmaiseva

modaaliverbi /mˈodaːlɪvˌerbɪ/ (n)
modaal werkwoord
  apuverbi, joka ilmaisee puheena olevan teon modaliteettia kuten todennäköisyyttä, mahdollisuutta, luvallisuutta tai pakollisuutta; esim.: saattaa, voida, täytyä.

modeemi /mˈodeːmɪ/ (n)
modem
  laite, joka muuntaa tietokoneen signaalit yhteyskaapeliin, tavallisesti puhelinverkkoon sopiviksi ja päinvastoin

moderni /mˈodernɪ/ (adj)
modern
  uusia suuntauksia edustava, uudenaikainen, nykyaikainen

modernistinen /mˈodernˌistɪnen/ (adj)
modernistisch
  modernismin mukainen

moduuli /mˈoduːlɪ/ (n)
module
  itsenäinen osa, jollaisista voidaan koota erilaisia kokonaisuuksia

moittia /mˈoitːɪa/ (v)
aanklagen, beschuldigen
  esittää kritiikkiä jotakin kohtaan

mokša /mˈokʃa/ (n)
Moksha
  Venäjällä puhuttava suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluva uralilainen kieli (kielitunnus: mdf)

molekyyli /mˈolekˌyːlɪ/ (n)
molecuul
  hiukkanen, joka koostuu toisiinsa kovalentti- tai ionisidoksilla liittyneistä atomeista

molli /mˈollɪ/ (n)
mineur
  eräitä musiikillisia diatonisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-½-1-1-½-1-1, esim. C-D-E♭-F-G-A♭-B♭

molukkienkakadu /mˈolukːˌieŋkakˌadu/ (n)
Molukkenkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienkanahaukka /mˈolukːˌieŋkanahˌaukːa/ (n)
Meyers havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienkuningaskaija /mˈolukːˌieŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
molukse koningsparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienriippukaija /mˈolukːˌienrɪːpːukˌaija/ (n)
Molukse vleermuisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienvarpushaukka /mˈolukːˌienvarpˌushaukːa/ (n)
halmaherahavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molybdeeni /mˈolybdˌeːnɪ/ (n)
molybdeen
  alkuaine, kemiallinen merkki Mo

momentti /mˈomentːɪ/ (n)
moment
  voiman momentti, mekaaninen suure, joka kuvaa voiman ja momenttivarren (vaikuttava matka) tulona syntyvää vääntövaikutusta

monarkia /mˈonarkˌia/ (n)
monarchie
  hallitusmuoto, jossa valtion johdossa on asemansa perinyt tai vaalilla valittu monarkki. Monarkia voi olla absoluuttinen eli rajaton yksinvalta, perustuslaillinen tai parlamentaarinen. Monarkioista käytetään nimityksiä keisarikunta, kuningaskunta tai ruhtinaskunta.

monarkki /mˈonarkːɪ/ (n)
monarch
  Hallitsija tai valtionpäämies monarkiassa. Monarkki perii valtansa ja hallitsee yleensä koko elinikänsä. Tyypillisiä monarkin arvonimiä ovat keisari, kuningas, kuningatar, ruhtinas, sulttaani tai emiiri.

mongerrus /mˈoŋŋerrus/ (n)
jargon, wartaal, vaktaal
  käsitteellisesti epäselvä puhuminen, siansaksa

mongoli /mˈoŋŋolɪ/ (n)
Mongools
  mongolin kieli (kielitunnus: mn), lähinnä Mongoliassa puhuttava mongolilainen kieli

mongolialainen /mˈoŋŋolˌialˌainen/ (n)
Mongool
  pysyvästi Mongoliassa asuva henkilö
  Mongolian kansalainen
  syntyperältään mongolialainen

moniavioinen /mˈonɪˌavɪˌoinen/ (adj)
polygaam
  polygaaminen; sellainen, jolla on kerrallaan useampi puoliso

moniavioisuus /mˈonɪˌavɪˌoisuːs/ (n)
polygamie
  polygamia, olotila jossa yleensä uros pitää useaa puolisoa samaan aikaan

monikerta /mˈonɪkˌerta/ (n)
veelvoud
  luku, joka saadaan kertomalla kokonaisluku kokonaisluvulla

monikielinen /mˈonɪkˌielɪnen/ (adj)
meertalig
  sellainen, joka on usealla kielellä

monikielisyys /mˈonɪkˌielɪsyːs/ (n)
meertaligheid
  se, että on monikielinen

monikko /mˈonɪkːo/ (n)
meervoud
  sanan lukua ilmentävä muoto, joka viittaa moneen (samanlaiseen) nominiin, tai verbin tapauksessa siihen, että tekijöitä on monta

monikulttuurinen /mˈonɪkˌultːuːrɪnen/ (adj)
multicultureel
  sellainen, jossa sekoittuu useita kulttuureja; sellainen, jossa ei ole vain yhtä kulttuuria

monikulttuurisuus /mˈonɪkˌultːuːrɪsuːs/ (n)
multiculturalisme
  se, että on monikulttuurinen; kulttuurinen monimuotoisuus yhteiskunnan tilana

monimuotoisuus /mˈonɪmˌuotoisuːs/ (n)
verscheidenheid
  se, että on monimuotoinen

monisoluinen /mˈonɪsˌolwɪnen/ (adj)
meercellig
  monesta solusta koostuva

monitavuinen /mˈonɪtˌavwɪnen/ (adj)
meerlettergrepig
  (sanasta) sellainen, joka koostuu useammasta kuin yhdestä tavusta

monivuotinen /mˈonɪvˌuotɪnen/ (adj)
meerjarig
  yli kaksi vuotta elävä

monivärinen /mˈonɪvˌærɪnen/ (adj)
bont
  sellainen, jossa on monta väriä

monni /mˈonnɪ/ (n)
meerval
  säkiä, monnikaloihin kuuluva makeassa vedessä elävä kookas viiksekäs petokala ()

monokkeli /mˈonokːˌelɪ/ (n)
monocle
  yhden silmän päällä pidettävä linssi, joka korjaa näköä silmälasien tapaan

monoksidi /mˈonoksˌidɪ/ (n)
monoxide
  sellainen yhdiste, joka sisältää yhden happiatomin (O), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, jossa on muu määrä

monomania /mˈonomˌanɪa/ (n)
monomanie
  ylenmääräinen kiinnostus yksittäistä aihetta kohtaan

monopoli /mˈonopˌolɪ/ (n)
alleenbezit
  tilanne, jossa toimialalla on vain yksi yritys

monstranssi /mˈonstranssɪ/ (n)
monstrans
  astia, jota käytetään siunatun ehtoollisleivän kantamiseen

monsuuni /mˈonsuːnɪ/ (n)
moesson
  Kaakkois-Aasiassa ilmenevä tuuli, joka puhaltaa kesällä kaakosta ja tuo mereltä sateita, ja luoteesta talvella

montaasi /mˈontaːsɪ/ (n)
montage
  taideteos, joka on muodostettu kokoamalla useista pienistä kuva-aiheista yksi suurempi kuva

montenegrolainen /mˈontenˌeɡrolˌainen/ (adj)
Montenegrijn
  Montenegrosta peräisin oleva tai Montenegroon liittyvä

montenegrolainen /mˈontenˌeɡrolˌainen/ (n)
Montenegrijn
  pysyvästi Montenegrossa asuva henkilö

monumentti /mˈonumˌentːɪ/ (n)
monument
  suurikokoinen ja vaikuttava patsas tai muistomerkki

moodi /mˈoːdɪ/ (n)
wijs
  laitteen tai ohjelman tila; toimintatila, toimintatapa
  kirkkosävellaji
  aineistossa useimmin esiintyvä arvo; valta-arvo, tyyppiarvo

mooli /mˈoːlɪ/ (n)
mol
  ainemäärän SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus mol)

moottori /mˈoːtːorɪ/ (n)
motor
  kone, joka muuttaa energiaa toisen muotoiseksi mekaaniseksi energiaksi

moottorikelkka /mˈoːtːorɪkˌelkːa/ (n)
sneeuwscooter
  pääasiassa lumella liikkumiseen suunniteltu telamaton avulla liikkuva ajoneuvo

moottoriliikennetie /mˈoːtːorɪlˌiːkennetie/ (n)
expressweg
  yksinomaan moottoriliikenteelle tarkoitettu tie, joka ei kuitenkaan täytä moottoritien vaatimuksia

moottoripyörä /mˈoːtːorɪpˌyøræ/ (n)
motorfiets
  kaksipyöräinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin iskutilavuus on yli 50 kuutiosenttimetriä (vrt. mopo, mopedi)

moottorisaha /mˈoːtːorˌisaha/ (n)
kettingzaag
  erityisesti metsurin bensiinikäyttöinen työkalu, jossa moottori kierrättää teräketjua laipan ympärillä

moottoritie /mˈoːtːorɪtie/ (n)
snelweg, autosnelweg
  vain auto- ja moottoripyöräliikenteelle tarkoitettu kaksiajoratainen tie, jolla on eri ajosuunnat erottava keskialue ja jolla nopeusrajoitus on Suomessa normaalioloissa vähintään 100 km/h

moottorivene /mˈoːtːorˌivene/ (n)
motorboot
  moottorikäyttöinen vene, jota potkuri liikuttaa

mopedi /mˈopedɪ/ (n)
bromfiets
  kevyt, yleensä polttomoottorikäyttöinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin suurin sallittu iskutilavuus on 50 cm³ ja suurin sallittu rakenteellinen nopeus on rajoitettu 45 km/h.

mopsi /mˈopsɪ/ (n)
mopshond
  tylppäkuonoinen, pienikokoinen ja tukevarakenteinen koirarotu

moraali /mˈoraːlɪ/ (n)
ethiek
  paljolti tapoja ja toimintaa ohjaava, aikakaudelle ominaisen yhteisön tai yksilöiden eettiset käyttäytymissäännöt; käsitysten, arvostusten ja normien sisäistetty kokonaisuus

moraalinen /mˈoraːlɪnen/ (adj)
zedelijk
  sellainen moraaliin liittyvä, joka edellyttää sopusoinnussa oloa vallitsevan moraalin kanssa; moraalin mukainen

moreeni /mˈoreːnɪ/ (n)
morene
  jääkauden aikaansaama maa-ainesten lajittumaton kerrostuma, joka usein muodostaa maalajipeitteen. Erilaisia moreeneja nimetään niissä vallitsevan raekoon perusteella.

morfeemi /mˈorfeːmɪ/ (n)
morfeem
  kielen pienin merkityksen sisältävä rakenneosa

morfologia /mˈorfolˌoɡɪa/ (n)
morfologie
  (biologia) muoto-oppi, biologian osa, jossa käsitellään eliöiden rakennetta ja kehitystä solujen, elimien ja kokonaisuuden osalta

morsian /mˈorsɪan/ (n)
bruid
  kihlattu nainen, avioliittoon menossa oleva nainen

mosaiikki /mˈosaˌiːkːɪ/ (n)
mozaïek
  pienistä vierekkäin astelluista värillisistä lasi-, kivi- tai keramiikkapalasista tehty sommitelma

mosambikilainen /mˈosambˌikɪlˌainen/ (adj)
Mozambikaans
  Mosambikista peräisin oleva tai Mosambikiin liittyvä

mosambikilainen /mˈosambˌikɪlˌainen/ (n)
Mozambikaans
  pysyvästi Mosambikissa asuva henkilö

mosambikinkaija /mˈosambɪkˌiŋkaija/ (n)
bruinkoppapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

moskeija /mˈoskeija/ (n)
moskee
  islaminuskoisten temppeli

moskovalainen /mˈoskovalˌainen/ (adj)
Moskoviet
  Moskovasta peräisin oleva tai Moskovaan liittyvä

moskovalainen /mˈoskovalˌainen/ (n)
Moskoviet
  Moskovan asukas

motelli /mˈotellɪ/ (n)
motel
  maantien varrella sijaitseva majoituspalvelu, joka on hotellia alempitasoinen varustukseltaan ja on tarkoitettu erityisesti autolla matkustavien yöpymistä varten

motivaatio /mˈotɪvˌaːtɪo/ (n)
motivatie
  yksilöä ajava sisäinen voima; se, että halu muuttuu tahdoksi

motivoida /mˈotɪvˌoida/ (v)
motiveren
  saada aikaan motivaatiota jonkin tekemiseen

moukka /mˈoukːa/ (n)
boer
  käytökseltään sivistymätön henkilö; tomppeli, pölkkypää, hölmö, ääliö
  sotilas

mouruta /mˈouruta/ (v)
krollen
  pitää voimakkuudeltaan vaihtelevaa tiheästi katkeilevaa matalataajuista naukuvaa tai ulisevaa ääntä (kuten kissa)

muffini /mˈuffɪnɪ/ (n)
muffin
  yleensä paperisessa vuoassa uunissa paistettu kuohkea leivonnainen

mufloni /mˈuflonɪ/ (n)
moeflon
  Euroopassa elävä luonnonvarainen lammas ()

muikku /mwˈikːu/ (n)
kleine marene
  siikojen sukuun kuuluva lohensukuinen sisä- ja murtovesien kalalaji, . Muikku on eläinplanktonia syövä parvikala. Murtovesissä kasvavaa muikkua nimitetään maivaksi.

muinaishollanti /mwˈinaishˌollantɪ/ (n)
Oudnederlands
  frankkien Euroopan länsirannikolla varhaiskeskiajalla puhumien murteiden jatkumo (kielitunnus:odt)

muinaisruotsi /mwˈinaisrˌuotsɪ/ (n)
Oudzweeds
  ruotsi, jota puhuttiin noin vuosina 1225–1526

muistaa /mwˈistaː/ (v)
gedenken
  pitää, säilyttää mielessään

muistella /mwˈistella/ (v)
herdenken
  yrittää palauttaa mieleensä; suoda ajatuksia jollekin henkilölle tai asialle; kertoa muistikuvia

muisti /mwˈistɪ/ (n)
geheugen
  kyky pitää mielessä aiemmin tapahtuneita asioita

muistisääntö /mwˈistɪsˌæːntø/ (n)
ezelsbruggetje
  tiedon muistamisen apuna käytettävä loru tai assosiaatio

muisto /mwˈisto/ (n)
geheugen
  muistissa oleva tieto jostakin aiemmin tapahtuneesta, muistikuva

muistomerkki /mwˈistomˌerkːɪ/ (n)
gedenkteken
  julkisesti esille laitettu esine, usein veistos, joskus rakennus, joka kertoo menneestä tapahtumasta tai henkilöstä

muistuttaa /mwˈistutːaː/ (v)
herinneren
  saada joku toinen muistamaan, palauttamalla mieleen; mainita, huomauttaa
  tuoda joku tai jokin mieleen vaikutelmansa perusteella, vaikuttaa jonkun kaltaiselta

mukaan /mˈukaːn/ (adv)
volgens
  joukkoon, myötä; esim. jonkun kanssa, tapaa ilmaiseva adverbi

mukauttaa /mˈukautːaː/ (v)
bewerken
  saada mukautumaan; sopeuttaa

mukautuminen /mˈukautˌumɪnen/ (n)
aanpassing
  tilanteeseen t. olosuhteisiin sopeutuminen

mukava /mˈukava/ (adj)
comfortabel
  hyvältä tuntuva, käytössä mukava, mukava käyttää
  turvallinen, runsas, jossa ei ole uhkaa muista

mukavuus /mˈukavuːs/ (n)
comfort
  se, että on mukava

muki /mˈukɪ/ (n)
mok
  kuppimainen astia, jonka koko vastaa noin 1,5 kuppia

mukulakivi /mˈukulˌakɪvɪ/ (n)
kassei
  pyöreähkö luonnonkivi käytettynä katujen ja torien päällystämiseen

mulatti /mˈulatːɪ/ (n)
dubbelbloed
  (poliittisesti epäkorrekti, mutta käyttökelpoinen termi) vaaleaihoisen ja tummaihoisen jälkeläinen

mulgaparatiisikaija /mˈulɡapˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
regenboogparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mulkku /mˈulkːu/ (n)
lul, pik
  siitin

multa /mˈulta/ (n)
aarde
  lehtometsien runsaasta lehtikarikkeesta syntyvä eloperäinen maalaji, johon on sekoittunut myös kivennäismaalajeja

mummo /mˈummo/ (n)
oma
  vanhemman äiti

muna /mˈuna/ (n)
ei
  munivan eläimen (linnun tai matelijan) tuottama alkio, joka kehittyy munittuna sitä ympäröivän kuoren sisällä itsenäiseksi yksilöksi
  kananmuna elintarvikkeena

munakas /mˈunakas/ (n)
omelet
  Astiaan rikotuista kananmunista ja tilkkasesta vettä valmistetusta seoksesta, joka maustetaan miedosti suolalla ja valkopippurilla, pannulla hyydytetty ruoka. Kypsä munakas käännetään kaksinkerroin ja usein sisälle laitetaan kypsennetty täyte, josta munakas saa lisän nimeensä.

munakello /mˈunakˌello/ (n)
eierwekker
  kanamunien keittämisen apuväline, ajastin joka hälyttää säädettävän muutaman minuutin pituisen ajan jälkeen

munakoiso /mˈunakˌoiso/ (n)
aubergine, eierplant
  koisokasveihin kuuluva vihanneshedelmä (Solanum melongena)

munakuppi /mˈunakˌupːɪ/ (n)
eierdopje
  pieni astia, johon mahtuu yksi keitetty kananmuna pystyyn syömistä varten

munanasetin /mˈunanˌasetɪn/ (n)
legboor
  pistiäisillä takaruumiin elin, jolla se voi munia esim. puun sisään. Joillakin lajeilla se on kehittynyt pistimeksi

munanjohdin /mˈunanjˌohdɪn/ (n)
eileider
  munasarjasta kohtuun tai ulos johtava putki

munankuori /mˈunaŋkˌuorɪ/ (n)
eierschaal
  kalkista muodostuva kerros, joka muodostaa munan kuoren

munasarja /mˈunasˌarja/ (n)
eierstok
  (anatomia) aivolisäkkeen säätelemä, naisen sukupuolielimistöön kuuluva parillinen elin munasolujen tuottamista varten

munasolu /mˈunasˌolu/ (n)
eicel
  naaraseläinten sukusolu, joka on ihmisen suurimpia soluja

munatoti /mˈunatˌotɪ/ (n)
advocaat
  vatkatusta kananmunasta tai sen keltuaisesta ja alkoholista, yl. rommista tai konjakista, valmistettu alkoholijuoma

munkki /mˈuŋkːɪ/ (n)
monnik
  miesluostarin asukas, luostariveli; uskonnollisista syistä askeesissa elävä mies

munkkiaratti /mˈuŋkːɪarˌatːɪ/ (n)
monniksparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

munniharppu /mˈunnɪhˌarpːu/ (n)
mondharp
  idiofoninen soitin, jota soitetaan hampaita vasten pitämällä ja soittimen kieltä näppäilemällä siten, että suuontelo toimii kaikukoppana

munuainen /mˈunuˌainen/ (n)
nier
  (anatomia) pavunmuotoinen virtsaa erittävä elin maksan ja pernan alapuolella

munuaistulehdus /mˈunuˌaistulˌehdus/ (n)
nefritis, nierontsteking
  munuaisten tulehdus

muodikas /mˈuodɪkas/ (adj)
modieus
  tietyn ajan ja kulttuurin esteettisten mieltymysten mukainen

muodokas /mˈuodokas/ (adj)
voluptueus
  yleensä naisesta: isorintainen tai leveälanteinenkin

muodostaa /mˈuodostaː/ (v)
vormen
  saattaa johonkin muotoon; aiheuttaa jokin; synnyttää, saada-aikaan jokin tai jotakin

muodostuma /mˈuodostˌuma/ (n)
rotsformatie
  muodostumisen tulos

muokata /mˈuokata/ (v)
bewerken
  saattaa uuteen tai toiseen muotoon; vaikuttaa johonkin muuttaen sitä, muovata

muokkaaja /mˈuokːaːja/ (n)
redacteur
  henkilö, joka muokkaa

muoti /mˈuotɪ/ (n)
mode
  usein houkutteilla tai muilla keinoin aikaan saatu ja ylläpidetty aikakaudelle tai ajanjaksolle ominainen, vallalla oleva suuntaus, jäljitelty tapa. Muoti kohdistuu erityisesti asusteisiin.

muoto /mˈuoto/ (n)
vorm
  kuvion tai esineen piirteet, geometrinen muoto

muotti /mˈuotːɪ/ (n)
gietvorm
  malli, johon muotoiltava asia tai materia sijoitetaan mukautuvasti

muovi /mˈuovɪ/ (n)
plastic
  hiilipohjaisista polymeereistä ja niihin sekoitetuista lisäaineista, täyteaineista ja lujitteista koostuva materiaali

muovinen /mˈuovɪnen/ (adj)
plastic
  muovista valmistettu

muratti /mˈuratːɪ/ (n)
klimop
  murattien () -suvun köynnöskasvi

murea /mˈurea/ (adj)
mals, zacht
  sellainen, joka on helposti leikattava ja pureskeltava; sellainen, joka ei ole sitkeä

murha /mˈurha/ (n)
moord
  tahallinen, suunniteltu hengen riisto toiselta ihmiseltä

murhaaja /mˈurhaːja/ (n)
moordenaar
  ihminen, joka on tehnyt murhan, tappanut suunnitelmallisesti tai julmasti toisen ihmisen

murhata /mˈurhata/ (v)
moorden, vermoorden
  tappaa toinen tahallisesti ja suunnitellusti, tehdä murha

murhe /mˈurhe/ (n)
verdriet
  huoli, suru

murhenäytelmä /mˈurhenˌæytelmæ/ (n)
tragedie
  näytelmäkirjallisuuden muoto, jossa henkilöt kohtaavat murheellisen kohtalon, tragedia

murista /mˈurɪsta/ (v)
grauwen
  tuottaa uhkaavaa kurkkuääntä, joka on tyypillistä vihaiselle eläimelle

murmeli /mˈurmelɪ/ (n)
murmelen, marmot
  oravien heimon sukuun (Marmota) kuuluva laji

murre /mˈurre/ (n)
dialect
  alueellisesti esiintyvä kielen muunnelma, kielimuoto, jota ei voida pitää toisena kielenä

murrosikä /mˈurrosˌikæ/ (n)
puberteit
  ikävaihe, jolloin ihminen kehittyy sukukypsäksi

murskata /mˈurskata/ (v)
vermorzelen
  tehdä murskaksi, rikkoa palasiksi

mursu /mˈursu/ (n)
walrus
  suurikokoinen hyljettä muistuttava nisäkäs, jolla on kulmahampaista kehittyneet syöksyhampaat: mursujen heimon ja suvun ainoa elossa oleva laji () tai sen yksilö

murtoluku /mˈurtolˌuku/ (n)
breuk
  luku, joka on esitetty kokonaislukujen osamääränä

murtomaahiihto /mˈurtomˌaːhɪːhto/ (n)
langlaufen
  tasaisella tai vaihtelevassa maastossa käytettävä tavallisin hiihtomuoto

murtovaras /mˈurtovaras/ (n)
inbreekster
  henkilö joka murtautuu esim. asuntoon ja varastaa sieltä jotakin

murtua /mˈurtua/ (v)
breken
  mennä rikki, särkyä - usein tietystä kohdasta

murtuma /mˈurtuma/ (n)
breuk
  murtumisen tapahtuma tai ajankohta

museo /mˈuseo/ (n)
museum
  laitos, johon on järjestelmällisesti kerätty taidetta, kulttuurihistoriaa tai luonnontiedettä koskevaa aineistoa

musiikki /mˈusɪːkːɪ/ (n)
muziek
  säveltaide, yleensä sävelten ja sävelryhmien välistä säännönmukaisuutta noudattavaan ääneen ja sen tuottamiseen perustuva taiteen muoto

musiikki-instrumentti /mˈusɪːkːɪˈinstrumˌentːɪ/ (n)
muziekinstrument
  sävelen aikaansaamiseen tai soinnin ja rytmin korostamiseen käytettävä laite tai väline

musiikkivideo /mˈusɪːkːˌivɪdˌeo/ (n)
videoclip
  musiikkikappaleeseen tehty, siihen liittyvä video

musikaali /mˈusɪkˌaːlɪ/ (n)
musical
  teatteriesitys tai elokuva, jossa on puhutun dialogin lisäksi lukuisia laulu- ja tanssinumeroita

muskottikukka /mˈuskotːɪkˌukːa/ (n)
foelie
  eräiden muskottipuiden siemenen vaippaosa. Muskottikukkaa käytetään mausteena.

muskoviitti /mˈuskovˌiːtːɪ/ (n)
muscoviet
  eräs mineraali

musliini /mˈuslɪːnɪ/ (n)
mousseline
  eräitä ohuita puuvillakankaita

muslimi /mˈuslɪmɪ/ (n)
moslim
  islaminuskoinen henkilö

musta /mˈusta/ (adj)
zwart
  väriltään sellainen, joka ei heijasta lainkaan valoa; sysimusta aine on vailla väriä kaikissa valaistuksissa; sinimusta ja mustanharmaa ovat erittäin tummia värejä

musta /mˈusta/ (n)
zwart
  musta väri

musta aukko /mˈusta ˈaukːo/ (n)
zwart gat
  suurimassainen pistemäinen avaruuden kohde, jossa aine on tihentynyt loputtoman tiheään tilaan ja joka imee siihen osuvan valon

musta jää /mˈusta jˈæː/ (n)
ijzel
  tien pintaan kosteuden ja pakkasen vaikutuksesta syntynyt ohut läpinäkyvä ja liukas jääkerros, jonka näkymättömyys ja liukkaus tekevät hyvin vaaralliseksi

musta laatikko /mˈusta lˈaːtɪkːo/ (n)
zwarte doos
  laite, joka tallentaa tietoa muun muassa lentokoneen eri tapahtumista; se on väriltään kirkkaan oransseja ja sijoitettu koneen peräosaan onnettomuuden jälkeisen löytämisen helpottamiseksi

musta lista /mˈusta lˈista/ (n)
zwarte lijst
  lista vältettävistä tai kielletyistä asioista tai ihmisistä

musta silmä /mˈusta sˈilmæ/ (n)
blauw oog
  silmän ympärillä sijaitseva mustelma
  silmä, jonka värikalvolla on niin paljon pigmenttiä, että se näyttää mustalta

mustajoutsen /mˈustajˌoutsen/ (n)
zwarte zwaan
  australialainen vesilintu

mustajuuri /mˈustajˌuːrɪ/ (n)
grote schorseneer
  eräs asterikasvien heimoon kuuluva kasvilaji () tai sen yksilö

mustakakadu /mˈustakˌakadu/ (n)
geeloograafkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakanahaukka /mˈustakˌanahˌaukːa/ (n)
zwarte havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakurkkumaluri /mˈustakˌurkːumˌalurɪ/ (n)
bont elfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakurkkumesikko /mˈustakˌurkːumesˌikːo/ (n)
witoorhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustalakkiaratti /mˈustalˌakːɪarˌatːɪ/ (n)
zwartkopcaique
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustaluri /mˈustalˌurɪ/ (n)
zwarte lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustamaluri /mˈustamˌalurɪ/ (n)
witschouderelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustanokka-amatsoni /mˈustanˌokːaˈamatsˌonɪ/ (n)
Jamaica-amazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustapyrstömesikko /mˈustapˌyrstømesˌikːo/ (n)
goudkeelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustapääkerttu /mˈustapˌæːkertːu/ (n)
zwartkop
  kerttujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustapääsirkku /mˈustapˌæːsɪrkːu/ (n)
zwartkopgors
  eräs sirkkujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustapäästäinen /mˈustapˌæːstæinen/ (n)
grauwe spitsmuis
  eräs varsinaisten päästäisten alaheimoon kuuluva päästäisten laji () tai sen yksilö

mustarastas /mˈustarˌastas/ (n)
merel, gieteling
  varpuslintuihin kuuluva rastas ()

mustarotta /mˈustarˌotːa/ (n)
zwarte rat
  pitkähäntäinen isorottaa pienempi rottien sukuun kuuluva jyrsijöiden laji () tai sen yksilö

mustaselkäaranen /mˈustasˌelkæˌaranen/ (n)
zevenkleurenpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasiipiaratti /mˈustasˌiːpɪarˌatːɪ/ (n)
zwartvleugelpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasiipiluri /mˈustasˌiːpɪlˌurɪ/ (n)
zwartvleugellori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasukkainen /mˈustasˌukːainen/ (adj)
jaloers
  sellainen, joka (aiheesta tai ilman) epäilee toisen uskollisuutta (erityisesti seksisuhteessa)

mustasukkaisuus /mˈustasˌukːaisuːs/ (n)
afgunst
  inhimillinen ominaisuus tai luonteenpiirre, johon liittyy ylikorostunut omistamisenhalu yhdistyneenä kateellisuuteen ja epäluuloisuuteen, joskus aito menettämisenpelko

mustatiira /mˈustatˌiːra/ (n)
zwarte stern
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustatorvisieni /mˈustatˌorvɪsˌienɪ/ (n)
hoorn van overvloed
  torvisieniin kuuluva ruokasieni, Craterellus cornucopioides; kauppasieni

mustavaris /mˈustavarɪs/ (n)
roek
  tumma violetin metallin hohtoinen variksen sukuinen lintu ()

muste /mˈuste/ (n)
inkt
  paperille painettavaksi tai kirjoituksen tarkoitettu väriaine

mustepullo /mˈustepˌullo/ (n)
inktpot
  pullollinen mustetta kirjoittamista varten

mustikka /mˈustɪkːa/ (n)
bosbes, blauwe bosbes
  kangasmustikka, puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

mustua /mˈustua/ (v)
zwart worden
  tulla väriltään mustaksi

muta /mˈuta/ (n)
modder
  rapa, märkä savi

mutaatio /mˈutaːtˌio/ (n)
mutatie
  muutos solun geneettisessä materiaalissa (DNA:ssa tai RNA:ssa); kolmea eri tyyppiä: geenimutaatioita, kromosomimutaatioita ja kromosomistomutaatioita

mutageeni /mˈutaɡˌeːnɪ/ (n)
mutageen
  jokin organismin ulkopuolelta tuleva asia, mikä kykenee synnyttämään mutaation

mutantti /mˈutantːɪ/ (n)
mutant
  mutaation tuloksena syntynyt eliö

mutismi /mˈutɪsmɪ/ (n)
mutisme
  mykkyys, varsinkin kuuroudesta tai psyykkisistä tekijöistä johtuva

mutista /mˈutɪsta/ (v)
morren
  puhua hiljaa ja epäselvästi (usein paheksuvasti)

mutka /mˈutka/ (n)
bocht
  kaareva, koukistunut, käyrä tai väärä kohta jossakin; tiessä oleva osuus, joka ei ole suora; kaarre, kurvi

mutkikas /mˈutkɪkas/ (adj)
gecompliceerd
  monimutkainen, pulmallinen

mutteri /mˈutːerɪ/ (n)
moer
  pultin vastakappaleena käytettävä kiinnitysväline

mutu /mˈutu/ (n)
witvis
  särkikalojen heimoon kuuluva pieni kala, joka viihtyy puhtaissa vesissä (), ; Suomessa mutua tavataan lähinnä Pohjois-Suomen hiekka- ja sorapohjaisissa virroissa

muukalainen /mˈuːkalˌainen/ (n)
buitenlander
  yhteisön ulkopuolelta tuleva henkilö
vreemdeling
  maapallon ulkopuolelta tuleva olento, avaruusolento

muuli /mˈuːlɪ/ (n)
muildier
  hevostamman ja aasioriin risteymä; tällainen risteymä on yleensä lisääntymiskyvytön

muuliaasi /mˈuːlɪˌaːsɪ/ (n)
muilezel
  aasitamman ja hevosoriin risteymä

muumi /mˈuːmɪ/ (n)
Moem, Moemin
  suomenruotsalaisen Tove Janssonin luoma satuhahmo

muumio /mˈuːmɪo/ (n)
mummie
  kuivumalla säilynyt tai kuivattamalla säilötty ruumis

muun muassa /mˈuːn mˈuassa/ (adv)
onder andere
  muiden vaihtoehtojen ohessa; käytetään, kun ei haluta sanoa kaikkia esimerkkejä.

muunsukupuolinen /mˈuːnsukupˌuolɪnen/ (adj)
niet-binair
  sellainen, joka ei koe olevansa täysin mies eikä nainen, vaan kokee olevansa sukupuolten välillä

muurahainen /mˈuːrahˌainen/ (n)
mier
  jokin yleisen ja monilajisen -heimon yhdyskunnissa elävistä pistiäisiin kuuluvista hyönteisistä

muurahaishappo /mˈuːrahˌaishapːo/ (n)
methaanzuur
  väritön, pistävänhajuinen hydrokarbonihappo, yksinkertaisin karboksyylihappo

muurahaiskarhu /mˈuːrahˌaiskarhu/ (n)
miereneter
  mikä tahansa muurahaiskarhujen heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

muurahaiskeko /mˈuːrahˌaiskeko/ (n)
mierenhoop
  kekomuurahaisten pesän maanpäällinen osa, joka koostuu pääasiassa kerätyistä aineksista

muurahaiskäpy /mˈuːrahˌaiskæpy/ (n)
schubdier
  muurahaiskäpyjen sukuun () kuuluvia Afrikassa ja Aasiassa eläviä suomukkaita muurahaisia syöviä nisäkkäitä

muurari /mˈuːrarɪ/ (n)
metselaar
  muurausta ammatikseen tekevä henkilö

muuri /mˈuːrɪ/ (n)
muur
  puolustustarkoitukseen rakennettu umpinainen pystysuora rakennelma, joka on tehty latomalla kivistä tai valettu muottiin rakennusmassasta. Ladottujen muurien kivet on tavallisesti sidottu laastilla.

muusikko /mˈuːsɪkːo/ (n)
musicus, muzikant
  esiintyvä taiteilija, ammattitaitoinen soittaja, säveltäjä; henkilö, joka tekee tai esittää musiikkia

muuten /mˈuːten/ (adv)
trouwens
  (diskurssipartikkeli) ohimennen, kesken kaiken, sivumennen sanottuna

muutos /mˈuːtos/ (n)
verandering, wijziging
  muuttuminen, toisenlaiseksi tuleminen; muuttaminen, toisenlaiseksi tekeminen

muuttaa /mˈuːtːaː/ (v)
verhuizen
  siirtyä muualle asumaan, mennä pysyvästi toiseen paikkaan
veranderen
  uudistaa, laittaa uusiksi, muuttaa toisenlaiseksi
  tehdä muutoksia, uudistaa, korjata
  tehdä toisenlaiseksi, vaihtaa tilanne

muutto /mˈuːtːo/ (n)
verhuizing
  paikan vaihto

muuttua /mˈuːtːua/ (v)
veranderen
  tulla erilaiseksi

mykkä /mˈykːæ/ (adj)
stom
  syntymästään tai sairauden tai tapaturman vuoksi puhekyvytön

mykkäelokuva /mˈykːæˌelokˌuva/ (n)
stomme film
  mykkäfilmi, elokuvan alkuaikoina ja myöhemminkin tuotettu elokuva, jossa ei ole tallennettua (synkronista) ääntä

myksomatoosi /mˈyksomatˌoːsɪ/ (n)
myxomatose
  eräs kanien sairaus

mylly /mˈylly/ (n)
molen
  luonnon energian avulla tai käsivoimin jauhinkivin viljan jauhamiseen käytetty laite t. laitos; jauhamiseen käytetty tuotantolaitos; myös rakennus, johon tämä on sijoitettu t. ylipäänsä rakennus, jossa jauhetaan viljaa

myllynkivi /mˈyllyŋkˌivɪ/ (n)
molensteen
  toinen kivi myllyssä viljaa jauhavien pyöreiden kiekkomaisten uurrepintaisten kivien parista

mylläri /mˈyllærɪ/ (n)
molenaar
  myllyn hoitaja, joka jauhaa viljaa jauhoksi

mylviä /mˈylvɪæ/ (v)
brullen
  möyrytä, mölistä äänekkäästi

myrkky /mˈyrkːy/ (n)
vergift, gif
  elävälle eliölle jo pienenäkin annoksena vakavaa haittaa aiheuttava vieras aine; erityisesti myrkyttämistarkoitukseen tuotettu aine

myrkyllinen /mˈyrkyllɪnen/ (adj)
giftig
  sellainen kemiallisesti vaikuttava minkä pienetkin määrät aiheuttavat eliölle vakavia haittoja; myrkkyä sisältävä

myrkyttää /mˈyrkytːæː/ (v)
vergiftigen
  antaa jollekin myrkkyä

myrsky /mˈyrsky/ (n)
storm, bui
  (ilmatiede) voimakas matalapaine, johon liittyy keskinopeudeltaan 21–32 metriä sekunnissa (raja meteorologiassa) oleva tuuli

myrtti /mˈyrtːɪ/ (n)
mirte
  meillä huonekasvina viljeltävä ikivihreä eurooppalainen koristepensas

myski /mˈyskɪ/ (n)
muskus
  eläinkunnasta, kuten myskihirven ihopussin rauhasten eritteenä saatava hajuaine, jota käytetään hajuvesiteollisuudessa. Myskiä tuotetaan myös synteettisesti

myskilurikki /mˈyskɪlurˌikːɪ/ (n)
muskusparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mysli /mˈyslɪ/ (n)
muesli
  viljahiutaleista, pähkinöistä, hedelmänpalasista, rusinoista ja sokerista tehty paahtamaton aamu- ja välipalavalmiste

mysteeri /mˈysteːrɪ/ (n)
geheimenis
  selittämätön arvoitus
  sakramentti
  keskiaikainen kristillinen näytelmä, mysteerinäytelmä

mytologia /mˈytolˌoɡɪa/ (n)
mythologie
  etnisen ryhmän yhteinen tarusto ja uskomukset. Jonkin uskonnon jumaluustarusto ja myytit; tällaisten tutkiminen

myy /mˈyː/ (n)
mu
  Kreikkalaisten aakkosten 12. kirjain. Vastaava symboli Μ tai μ.

myydä /mˈyːdæ/ (v)
verkopen
  antaa jotakin maksua vastaan; tehdä kauppaa, pitää kaupan
  par. 'mennä kaupaksi', 'käydä kaupaksi'

myyjä /mˈyːjæ/ (n)
verkoopster
  henkilö, joka myy jotain

myynti /mˈyːntɪ/ (n)
verkoop
  myymisen toteutus, tapahtuma, jossa kaupan akti tapahtuu, tuote tai palvelus vaihdetaan rahaa vastaan

myytti /mˈyːtːɪ/ (n)
mythe
  tarina tai uskomus, joka selittää asioita, joista ei ole ensikäden tietoa tai joiden paikkansapitävyyttä ei voida todistaa

myöhemmin /mˈyøhemmɪn/ (adv)
later
  myöhempänä aikana

myöhäinen /mˈyøhæinen/ (adj)
laat
  sellainen, joka on ajallisesti pitkälle ehtinyt, pitkälle kulunut; viivästynyt; myöhä, myöhään ilmenevä

myöntää /mˈyøntæː/ (v)
toegeven
  tunnustaa jokin asia, hyväksyä samanmielisenä tosiasia, olla samaa mieltä
  antaa laina, sopimus jollekin osapuolelle

myös /mˈyøs/ (adv)
ook
  jonkin lisäksi, jonkin ohella, ei ainoastaan; -kin

myötähäpeä /mˈyøtæhˌæpeæ/ (n)
plaatsvervangende schaamte
  toisen tai toisten puolesta tunnettu häpeä

myötäjäiset /mˈyøtæjˌæiset/ (n)
bruidsschat
  rahamäärä tai muu omaisuus, jonka puoliso tai hänen perheensä maksaa toisen puolison perheelle naimisiinmenon yhteydessä

myötäpäivään /mˈyøtæpˌæivæːn/ (adv)
in wijzerzin
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kierron suuntaisesti; mm. yläkautta oikealle

myötätunto /mˈyøtætˌunto/ (n)
medelijden
  tietoisuus toisen kärsimyksestä ja halu toimia sen helpottamiseksi

mädäntyä /mˈædæntˌyæ/ (v)
rotten
  tulla mädäksi

mäki /mˈækɪ/ (n)
heuvel
  ympäristöönsä nähden selkeästi koholla oleva maastonkohta

mäkihyppy /mˈækɪhˌypːy/ (n)
schansspringen
  talviurheilulaji, jossa vuorollaan kukin mäkihyppääjä laskee suksilla lumen peittämää mäkeä alas hyppyrinnokalle, josta hän hyppää eli ponnistaa ilmalentoon tarkoituksenaan ensin lentää tyylikkäästi pitkälle ja sitten laskeutua suksilleen liukuun alastulorinteeseen

mänty /mˈænty/ (n)
pijnboom, pijn
  metsämänty , Pinus-sukuun kuuluva havupuulaji

mäntyaratti /mˈæntyarˌatːɪ/ (n)
araparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mäntymetsä /mˈæntymˌetsæ/ (n)
dennenbos
  metsä, jossa kasvaa pääosin mäntyjä; mäntyvaltainen metsä

mäntä /mˈæntæ/ (n)
zuiger
  sylinterissä edestakaisin liikkuva lieriömäinen, joskus laattamainen sylinteriin tiiviisti sovitettu kappale, koneenosa, jonka välityksellä sylinterissä oleva kaasu tai neste saa aikaan mekaanista työtä tai jolla siirretään sylinterin kaasua tai nestettä

märehtijä /mˈærehtˌijæ/ (n)
herkauwer
  kasvissyöjä, jolla on erikoislaatuinen ruoansulatuskanava monine mahoineen. Erityistuntomerkkeinä hampaaton yläleuka ja nimitystä vastaava syömiskäyttäytyminen, märehtiminen.

märehtiä /mˈærehtˌiæ/ (v)
herkauwen
  (märehtijöistä) pureksia ruokansa toiseen kertaan
  miettiä, pohtia

märepala /mˈærepˌala/ (n)
spijsbal
  ruoka, joka palautuu märehtijän suuhun sen ensimmäisestä mahasta uudelleen pureksittavaksi

märkä /mˈærkæ/ (adj)
nat
  sellainen, jossa on paljon nestettä; kosteaa nestepitoisempi

mäski /mˈæskɪ/ (n)
maischen
  maltaiden ja veden seos oluen tai viinan valmistuksessa

mäti /mˈætɪ/ (n)
kuit
  kudussa naaraskalan laskemat mätimunat, jotka koiraskala hedelmöittää maidilla

mätäkuu /mˈætækuː/ (n)
hondsdagen
  23.7. ja 23.8. välinen tai epämääräisempi ajanjakso keski–loppukesällä

mäyrä /mˈæyræ/ (n)
das
  näätäeläimiin kuuluva yleensä metsässä asuva yöeläin (Meles meles), joka syö hyönteisiä, marjoja ja juuria

mäyräkoira /mˈæyrækˌoira/ (n)
dashond, teckel
  alkuaan mäyräjahtiin jalostettu lyhytjalkainen ja pitkäselkäinen koirarotu, jota käytetään ajo- ja seurakoirana

määkiä /mˈæːkɪæ/ (v)
blaten
  pitää lampaalle tai vuohelle ominaista ääntä

määritellä /mˈæːrɪtellæ/ (v)
definiëren
  muodostaa jonkin asian kuvaus kertomalla sille ominaiset piirteet (yl. jollekin abstraktille), tuottaa määritelmä jollekin

määritelmä /mˈæːrɪtˌelmæ/ (n)
definitie
  käsitteen ominaisuuksien lyhyt kielellinen kuvaus, definitio

määrä /mˈæːræ/ (n)
hoeveelheid, kwantiteit
  paljous, se, missä määrin, kuinka runsaasti jotakin on

määräinen artikkeli /mˈæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
bepaald lidwoord
  pääsanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo pääsanan kieliopillisesti määräisestä muodosta eli siitä että pääsanan ajatellaan olevan tuttu tai tietty

mökki /mˈøkːɪ/ (n)
hut
  maja, pieni, kevyt rakennus oleskelua varten

mönjä /mˈønjæ/ (n)
menie
  kirkkaanpunaisena väriaineena käytetty lyijyoksidi, lyijyorthoplumbaatti Pb₃O₄

mönkijä /mˈøŋkɪjæ/ (n)
quad
  tyypillisesti nelipyöräinen, neli- tai takapyörävetoinen, yhdelle tai kahdelle henkilölle tarkoitettu moottoroitu maasto- tai liikenneajoneuvo, joka on suunniteltu kulkemaan vaikeassa maastossa

mörkö /mˈørkø/ (n)
bietebauw
  saduissa esiintyvä pelottava olento

mörssäri /mˈørssærɪ/ (n)
mortier
  käytöstä pois jäänyt tykkityyppi, jota käytettiin pääasiassa kenttätykistössä

naakka /nˈaːkːa/ (n)
kauw
  pieni tumma varislintu

naamiohohtokaija /nˈaːmɪohˌohtokˌaija/ (n)
maskerparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiokaijanen /nˈaːmɪokˌaijanen/ (n)
zwartmaskeragapornis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiokanahaukka /nˈaːmɪˌokanahˌaukːa/ (n)
grijze havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiovahanokka /nˈaːmɪˌovahanˌokːa/ (n)
elfenastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naapuri /nˈaːpurɪ/ (n)
buurman, buur, buurvrouw
  Olinpaikan tai asunnon lähistön asukas. Rivi- ja kerrostaloissa on myös seinänaapureita.

naaras /nˈaːras/ (n)
vrouw
  sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, jonka munasolut koiras hedelmöittää

naava /nˈaːva/ (n)
baardmos
  mikä tahansa naavojen sukuun () kuuluva jäkälien laji tai sellaisen muodostama organismi

nadat /nˈadat/ (n)
zwenkgras
  yksi heinäkasvien heimoon kuuluvista suvuista ()

nadiiri /nˈadɪːrɪ/ (n)
nadir
  näennäisen taivaanpallon se piste, joka on zeniitin vastakkaisella puolella

naftaleeni /nˈaftalˌeːnɪ/ (n)
naftaleen
  eräs aromaattinen ohuina voimakkaanhajuisina levyinä kiteytyvä hiilivety

nahka /nˈahka/ (n)
leder, leer
  materiaali, jota saadaan parkitsemalla eläinten vuodista

nahkiainen /nˈahkɪˌainen/ (n)
lamprei, prik
  (eläintiede) ympyräsuinen, vedessä elävä kiduksilla hengittävä selkärankainen nahkiaiskalojen lahkon (Petromyzontiformes) vesieläin, jolla on muodonvaihdos. Kalan tapaan se nousee jokeen syksyllä ja kutee keväällä. Munasta kuoriutuu toukka-aste, likomato.

nahuatl /nˈahuatl/ (n)
Nahuatl
  (kielitiede) nahuatlin kieli, alkuperäiskieli, jota puhutaan Meksikossa. Sanalista

naiivi /nˈaɪːvɪ/ (adj)
naïef
  lapsellinen lapsenomaisen herkkäuskoinen, yksinkertainen

nainen /nˈainen/ (n)
vrouw
  aikuinen naispuolinen ihminen, ihmisnaaras

naispuolinen /nˈaispuolɪnen/ (adj)
vrouwelijk
  sukupuoleltaan nainen

naistentautioppi /nˈaistentˌautɪˌopːɪ/ (n)
gynaecologie
  gynekologia; lääketieteen ala, joka tutkii ja hoitaa naisen sukupuolielimiä ja niiden sairauksia

naittaa /nˈaitːaː/ (v)
uithuwelijken
  pakottaa joku naimisiin jonkun kanssa

nakki /nˈakːɪ/ (n)
knakworst
  nakkimakkara, pienikokoinen vaalea makkara, joka perinteisesti valmistetaan luonnon suolesta tehtyyn kuoreen

nandu /nˈandu/ (n)
nandoe
  mikä hyvänsä Etelä-Amerikassa elävään nandujen heimoon () kuuluva lintu

nanosekunti /nˈanosekˌuntɪ/ (n)
nanoseconde
  sekunnin miljardisosa eli 10−9 s, tunnus ns

napa /nˈapa/ (n)
navel
  poistetun napanuoran jättämä arpi ihmisen tai muun eläimen mahassa
pool
  Maan pohjoisin tai eteläisin kohta; pohjois- tai etelänapa
  jännitelähteen ääripotentiaalin kontaktit; plus ja miinus

napanuora /nˈapanˌuora/ (n)
navelstreng
  sikiön ja istukan yhdistävä yhdysside, jossa kulkee kolme verisuonta

napapiiri /nˈapapˌiːrɪ/ (n)
poolcirkel
  leveyspiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon pohjois- tai etelänavasta on sama kuin maapallon akselin kaltevuus, sijainti noin 66 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä; napapiirejä on maapallolla kaksi kappaletta

napoli /nˈapolɪ/ (n)
Napolitaans
  Italiassa Napolin alueella puhuttava italoromaaninen kieli (kielitunnus: nap)

nappi /nˈapːɪ/ (n)
knoop
  vaatteissa ja muissa tekstiileissä käytettävä kiinnike tai koriste

narkolepsia /nˈarkolˌepsɪa/ (n)
narcolepsie
  pakonomainen torkahtelu

narsismi /nˈarsɪsmɪ/ (n)
narcisme
  rakentava itsensä rakastaminen
  narsistinen persoonallisuushäiriö

narsissi /nˈarsɪssɪ/ (n)
narcis
  mikä tahansa narsissien sukuun () kuuluva narsissikasvien laji tai sellaisen yksilö

narttu /nˈartːu/ (n)
teef
  naaraspuolinen koira

naru /nˈaru/ (n)
drasf
  sitomistarkoituksiin valmistettu yksinkertainen tai kerrattu, tavallisesti kierretty lankamainen tuote

naskalivyömesikko /nˈaskalɪvˌyømesˌikːo/ (n)
zwarthalshoningvogel
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

natrium /nˈatrium/ (n)
natrium
  pehmeä, kevyt ja reaktiivinen alkalimetalli

naudanliha /nˈaudanlˌiha/ (n)
rundvlees
  ruoanlaittoon tarkoitettu teurastetun nautaeläimen liha

nauha /nˈauha/ (n)
band
  kapea, litteä punomalla tai kutomalla valmistettu tuote tai muulla tavoin tehty saman muotoinen materiaali
  videonauha tai ääninauha

naukua /nˈaukua/ (v)
miauwen
  kissasta, joistakin muista kissaeläimistä ja eräistä linnuista: pitää niille ominaista ääntä

naula /nˈaula/ (n)
spijker, nagel
  metallinen tai harvoin puinen terävä kiinnitystarvike, jolla kiinnitetään puuosia toisiinsa; nauloja voidaan käyttää myös taulujen ripustukseen tms.
pond
  vanha painoyksikkö, 32 luotia, noin 450 grammaa. Amerikansuomalaiset ovat käyttäneet myös nimitystä pauna.

nauraa /nˈauraː/ (v)
lachen
  päästää katkonaista ääntä, naurua, esimerkiksi ilon, hermostuneisuuden tai pilkan osoituksena

naurettava /nˈauretːˌava/ (adj)
belachelijk
  pelkän naurun arvoinen; sellainen, jota ei ole syytä ottaa vakavasti

nauru /nˈauru/ (n)
lach
  ihmisen tunteenilmaus iloon tai muuhun tunteenpurkaukseen
Nauruaans
  Naurulla puhuttu austronesialainen kieli (kielitunnus: na)

naurulokki /nˈaurulˌokːɪ/ (n)
kokmeeuw
  pieni lokki, jonka tunnistaa tummanruskeasta pään etuosasta ()

nauta /nˈauta/ (n)
rund
  onttosarvinen märehtijä, jonka lajeja ovat: biisoni, puhveli, kyttyränauta, kesy nauta. Kesyt naudat, kuten lehmä, sonni, hieho, vasikka ovat varsinaisia nautoja

nautintaoikeus /nˈautɪntaˌoikeus/ (n)
vruchtgebruik
  laajahko käyttöoikeus toisen omistamaan irtaimeen tai kiinteään esineeseen

nauttia /nˈautːɪa/ (v)
genieten
  tuntea mielihyvää, kokea nautinto

navajo /nˈavajo/ (n)
Navajo
  navajot Pohjois-Amerikan suurin alkuperäiskansa. Se elää pääasiassa Yhdysvaltojen lounaisosissa, Arizonassa, Coloradossa, New Mexicossa ja Utahissa
  tämän kansan puhuma athabascalainen kieli

navetta /nˈavetːa/ (n)
koeiestal
  eläinsuoja lehmille ja muulle nautakarjalle

neekeri /nˈeːkerɪ/ (n)
neger
  afrikkalaisperäinen tummaihoinen henkilö

negatiivi /nˈeɡatˌiːvɪ/ (n)
negatief
  kuvan, esimerkiksi valokuvan tai elokuvan valmistuksessa tehtävä raakakappale, jossa valoisuus ja usein myös värit ovat päinvastaiset kuin valmiissa kuvassa eli positiivissa

negatiivinen /nˈeɡatˌiːvɪnen/ (adj)
negatief
  sellainen, joka on kielteinen; ei ole positiivinen

negrosinaratti /nˈeɡrosˌinarˌatːɪ/ (n)
zwartstaartparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

neilikka /nˈeilɪkːa/ (n)
anjer
  Dianthus-suvun kasvi

neiti /nˈeitɪ/ (n)
juffrouw, mejuffrouw
  naimaton nuori nainen

neitsyt /nˈeitsyt/ (n)
maagd
  henkilö, yleensä nainen, joka ei ole koskaan ollut sukupuoliyhteydessä

neitsyys /nˈeitsyːs/ (n)
maagdelijkheid
  neitsyenä olo, koskemattomuus

nekrofilia /nˈekrofˌilɪa/ (n)
necrofilie
  seksuaalisen kiinnostuksen kohdistuminen kuolleisiin, ruumiisiin

nekrologi /nˈekrolˌoɡɪ/ (n)
necrologie
  muistokirjoitus kuolleesta merkkihenkilöstä esim. sanomalehdessä

nekropoli /nˈekropˌolɪ/ (n)
necropolis
  yleensä muinaisten kaupunkien läheisyydessä sijaitseva iso hautausmaa

nektari /nˈektarɪ/ (n)
nectar
  soseuttamalla valmistettu sakea hedelmä- tai marjajuoma, joka sisältää hedelmälihaa

neli /nˈelɪ/ (n)
galop
  kiitolaukka, hevosen nopein askellaji

neliapila /nˈelɪˌapɪla/ (n)
klavertjevier
  apilan epätavallinen nelilehdykkäinen muunnos t. sitä muistuttava kuvio

nelikulmio /nˈelɪkˌulmɪo/ (n)
vierhoek
  monikulmio, jossa on neljä sivua ja neljä kulmaa.

neliö /nˈelɪø/ (n)
vierkant
  säännöllinen nelikulmio; suorakulmio, jonka sivut ovat yhtä pitkät keskenään
  toinen potenssi

neliöjuuri /nˈelɪøjˌuːrɪ/ (n)
vierkantswortel
  (matematiikka) laskutoimitus, jossa juurretaan neliö juurrettavasta

neliömatriisi /nˈelɪømˌatrɪːsɪ/ (n)
vierkante matrix
  matriisi, jossa on yhtä monta vaaka- ja pystyriviä

neljäkäs /nˈeljækæs/ (n)
ruit
  (geometria) suunnikas, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä

neljännesvuosi /nˈeljænnˌesvuosɪ/ (n)
kwartaal
  vuoden neljäsosa; kolme kuukautta; 13 viikkoa

nelonen /nˈelonen/ (n)
vier
  numeroa neljä vastaava substantiivi, luku 4; numerolla neljä merkitty tai järjestetty

nenä /nˈenæ/ (n)
neus
  keskellä ihmisen kasvoja sijaitseva ruumiinosa, joka aistii hajuärsykkeitä, kosteuttaa ja puhdistaa hengityselimistöön tulevaa sisäänhengitysilmaa

nenäliina /nˈenælˌiːna/ (n)
zakdoek
  nenän niistämiseen käytettävä paperi- tai kangasliina

nenäluu /nˈenæluː/ (n)
neusbeen
  toinen nenän harjan muodostavasta kahdestä pienestä luista

nenäontelo /nˈenæˌontelo/ (n)
neusholte
  (anatomia) parillinen sokkeloinen käytävä, joka ulottuu ulkonenästä nenänieluun

nenäverenvuoto /nˈenæverˌenvuoto/ (n)
bloedneus
  veren vuotaminen nenästä

neodyymi /nˈeodˌyːmɪ/ (n)
neodymium
  eräs lantanoideihin kuuluva alkuaine

neon /nˈeon/ (n)
neon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine

neosalvarsaani /nˈeosˌalvarsˌaːnɪ/ (n)
neoarsfenamine
  historiallisesti kupan hoitoon käytetty antibiootti, joka oli edeltäjäänsä salvarsaania lääkkeellisesti hieman tehottomampi, mutta potilaalle turvallisempi

nepali /nˈepalɪ/ (n)
Nepalees
  Nepalissa puhuttu indoarjalainen kieli (kielitunnus: ne; nep)

nepalilainen /nˈepalɪlˌainen/ (n)
Nepalees
  pysyvästi Nepalissa asuva henkilö

nepotismi /nˈepotˌismɪ/ (n)
nepotisme, vriendjespolitiek
  sukulaisen suosiminen työtehtävään tai vastaavaan otettaessa

neptunium /nˈeptunium/ (n)
neptunium
  eräs radioaktiivinen alkuaine

nero /nˈero/ (n)
genie
  poikkeuksellisen älykäs henkilö

nerokas /nˈerokas/ (adj)
ingenieus
  erityisen älykäs henkilö, teos, ratkaisu tms.

neste /nˈeste/ (n)
vloeistof
  juoksevassa olomuodossa oleva aine

nestemäinen /nˈestemˌæinen/ (adj)
vloeibaar
  olomuodoltaan nesteen kaltainen

netto /nˈetːo/ (n)
netto
  se, mitä jää jäljelle, kun kaikki vähennykset on tehty

neula /nˈeula/ (n)
naald
  metallinen, ohut ja teräväpäinen työkalu, jota käytetään ompeluun tai kiinnittämään kankaita

neulanen /nˈeulanen/ (n)
naald
  havupuun kapea lehti

neulansilmä /nˈeulansˌilmæ/ (n)
oog
  neulan tylpässä päässä oleva aukko, johon lanka pujotetaan

neurologia /nˈeurolˌoɡɪa/ (n)
neurologie
  aivojen ja hermoston orgaanisia sairauksia tutkiva lääketieteen osa-alue

neuroosi /nˈeuroːsɪ/ (n)
neurose
  kattokäsite lieville psykiatrisille sairauksille, joissa todellisuudentaju on vääristynyt, mutta ei esiinny harha-ajatuksia eikä -aistimuksia

neuroottinen /nˈeuroːtːɪnen/ (adj)
neurotisch
  neuroosiin liittyvä tai kuuluva

neurotiede /nˈeurotˌiede/ (n)
neurowetenschap
  tieteenala, joka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta

neurotyypillinen /nˈeurotˌyːpɪllɪnen/ (n)
neurotypisch
  henkilö, jolla ei ole neurologisia kehityshäiriöitä; henkilö joka ei ole autisti

neuroverkko /nˈeurovˌerkːo/ (n)
neuraal netwerk
  informaation käsittelyn, matematiikan tai laskennan malleja, jotka perustuvat yhdistävään laskentaan

neutri /nˈeutrɪ/ (n)
neutrum
  sanojen kieliopillinen sukupuolineutraali luokka kielissä, joissa käytetään suvun ilmaisevia artikkeleita

neutriino /nˈeutrɪːno/ (n)
neutrino
  (fysiikka) fermioneihin kuuluvia varauksettomia alkeishiukkasia, joita esiintyy kolmessa muodossa: elektronin, myonin ja taun neutriino

neutroni /nˈeutronɪ/ (n)
neutron
  sähkövaraukseton nukleoni, joka lähes poikkeuksetta yhdessä protoneiden kanssa muodostaa atomiytimen; yksi baryoneista ja koostuu kolmesta kvarkista

neutronitähti /nˈeutronɪtˌæhtɪ/ (n)
neutronenster
  gravitaation vaikutuksesta kokoon luhistunut pienikokoinen tähti, jonka aine koostuu pääasiassa neutroneista

neuvo /nˈeuvo/ (n)
raad, advies
  saatu tai annettu hyödyllinen ohje

neuvoa /nˈeuvoa/ (v)
adviseren
  antaa ohjeita jklle jnk tekemiseen

neuvosto /nˈeuvosto/ (n)
sovjet
  yhtiön, työpaikan, valtion tms. päättävä tai neuvoa-antava elin

neuvostoliittolainen /nˈeuvostolˌiːtːolˌainen/ (adj)
Sovjet-
  Neuvostoliitosta kotoisin tai peräisin oleva, Neuvostoliittoon liittyvä

neuvottelu /nˈeuvotːˌelu/ (n)
onderhandeling
  keskustelu asiasta sopimiseksi

nielu /nˈielu/ (n)
farynx
  suuontelon ruokatorveen yhdistävä ruoansulatuskanavan osa

nielurisatulehdus /nˈielurˌisatulˌehdus/ (n)
tonsillitis
  nielurisojen tulehtuminen, tonsilliitti

niemi /nˈiemɪ/ (n)
schiereiland, kaap
  vesialueeseen työntyvä maakaistale t. maakieleke

niemimaa /nˈiemɪmaː/ (n)
schiereiland
  mantereesta mereen pistävä laaja maa-alue

nigerialainen /nˈiɡerˌialˌainen/ (adj)
Nigeriaan
  Nigeriasta peräisin oleva tai Nigeriaan liittyvä

nigerialainen /nˈiɡerˌialˌainen/ (n)
Nigeriaan
  pysyvästi Nigeriassa asuva henkilö

nigerianvahanokka /nˈiɡerɪˌanvahanˌokːa/ (n)
anambra-astrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nihilismi /nˈihɪlˌismɪ/ (n)
(ethisch) nihilisme
  ajatussuunta, joka kieltää vallitsevat arvot ja käsitykset

niiaus /nˈiːaus/ (n)
nijging
  naisten kunnioittava tervehdys polviaan notkistaen

niin /nˈiːn/ (adv)
zo
  sillä tavalla
dan
  (myöntösana) kyllä, "niin se oli"; sana, jolla vahvistetaan tai myönnellään (joko omaa tai toisen puhujan) aiempaa lausetta tai olettamaa

niisi /nˈiːsɪ/ (n)
hevel
  kangaspuiden osa; silmukallinen lanka, joka nostaa ja laskee lävitseen kulkevaa loimilankaa

niitty /nˈiːtːy/ (n)
wei
  luonnontilainen aukea, jossa kasvaa niittykukkia ja heiniä

niittyleinikki /nˈiːtːylˌeinɪkːɪ/ (n)
scherpe boterbloem
  keltakukkainen 30–60 sentin pituinen kasvi Ranunculus acris, jonka kukassa on tavallisesti viisi terälehteä

niittää /nˈiːtːæː/ (v)
maaien
  katkoa ja kaataa heinää, pääasiassa viikatteella

nikama /nˈikama/ (n)
wervel
  epäsäännöllisen muotoinen moniulokkeinen luu, joista selkäranka muodostuu ()

nikkeli /nˈikːelɪ/ (n)
nikkel
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine. Nikkelin kemiallinen merkki on Ni.

nikobaarienkaija /nˈikobˌaːrieŋkˌaija/ (n)
Blyths parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nikotella /nˈikotella/ (v)
hikken
  hikata, hikotella

nikotiini /nˈikotˌiːnɪ/ (n)
nicotine
  tupakoista (Nicotiana) saatava myrkyllinen alkaloidi

nila /nˈila/ (n)
floëem
  kasvien kuorikerroksen alapuolella oleva kasvityypeittäin vaihtelevista soluista muodostuva kerros, missä kasvien ravintokierto pääosin tapahtuu

nilkka /nˈilkːa/ (n)
enkel
  nivel säären ja jalkaterän välissä

nilkkakoru /nˈilkːakˌoru/ (n)
enkelband
  nilkkaan tarkoitettu koru, saattaa olla nilkkarengas

nilviäinen /nˈilvɪˌæinen/ (n)
weekdier
  tavallisesti pehmeäruumiisten yksineuvoisten suvullisesti lisääntyvien kaikissa maailman merissä, jonkin verran sisävesissä ja osa maalla olevien, vaihtelevan kokoisten selkärangattomien suuren kokonaisuuden, eläinkunnan pääjakson Mollusca edustaja

nimellinen /nˈimellɪnen/ (adj)
nominaal
  nimeltä mainittu, sellainen, jolla on nimi

nimellisarvo /nˈimellɪsˌarvo/ (n)
naamwaarde
  hyödykkeen nimellinen arvo

nimenhuuto /nˈimenhˌuːto/ (n)
appel
  tilaisuus tai toimenpide, jossa huudetaan yksi kerrallaan henkilöiden nimet ja kirjataan paikalla oleviksi ne, jotka vastaavat

nimetä /nˈimetæ/ (v)
kiezen
  antaa nimeksi
  mainita nimeltä tai muuten tunnistaa tietty henkilö

nimetön /nˈimetøn/ (adj)
naamloos
  ilman nimeä oleva, sellainen jolla tai millä ei ole nimeä

nimetön /nˈimetøn/ (n)
ringvinger
  sormi ihmisen kädessä keskisormen ja pikkusormen välissä

nimi /nˈimɪ/ (n)
naam
  käsitteen pelkistetty verbaalinen kuvaus, sovittu nimitys. Nimet luokitellaan nimisanoihin eli substantiiveihin ja luonteensa mukaisesti siellä alaryhmiin.

nimiavaruus /nˈimɪˌavaruːs/ (n)
naamruimte
  formaalin kielen symboleja ryhmäksi sitova määritelmä, jonka sisältö voidaan ottaa käyttöön kokonaan tai nimi kerrallaan

nimikirjoitus /nˈimɪkˌirjoitus/ (n)
handtekening
  henkilön itsensä omalla persoonallisella tavallaan käsin kirjoittama oma nimi

nimipäivä /nˈimɪpˌæivæ/ (n)
naamdag
  eri kalentereissa tietylle etunimelle omistettu päivä. Eri maissa ja kulttuureissa nimipäivän merkitys vaihtelee.

nimittäin /nˈimɪtːæin/ (adv)
namelijk
  sana, jota seuraa tarkennus edellä sanottuun

nimittäjä /nˈimɪtːˌæjæ/ (n)
noemer
  murtoluvussa jakoviivan alapuolella oleva luku tai lauseke

nimittää /nˈimɪtːæː/ (v)
aanstellen
  kutsua jollakin nimellä.

ninja /nˈinja/ (n)
ninja
  feodaalisessa Japanissa toiminut palkkasotilas, joiden tehtäväkirjo oli laaja

niobium /nˈiobium/ (n)
niobium
  eräs alkuaine

nippuside /nˈipːusˌide/ (n)
tiewrap
  muovinen kiinnike, jota käytetään sähköjohtojen niputtamiseen

niska /nˈiska/ (n)
nek
  kaulan takaosa; ruumiinosa selkäpuolella pään ja vartalon välillä

nisäkäs /nˈisækæs/ (n)
zoogdier
  imettäväinen; selkäjänteisten nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläin, joka imettää poikasiaan

nitoa /nˈitoa/ (v)
nieten
  liittää (esim. paperipinon paperit tai nidottavan kirjat sivut) tiukasti kiinni niitillä tai langalla

nitoja /nˈitoja/ (n)
nietjesmachine
  (arkikieltä) nitomalaite

nitridi /nˈitrɪdɪ/ (n)
nitride
  typen yhdiste

nivel /nˈivel/ (n)
gewricht
  (anatomia) kahden toisiinsa liittyvän tukirangan osan liikkuva tai kiinteä liitos

nivelbussi /nˈivelbˌussɪ/ (n)
gelede bus
  pitkä linja-auto, jonka runko ja kori on ohjattavuuden parantamiseksi jaettu osiin nivelrakenteella

niveljalkainen /nˈiveljˌalkainen/ (n)
geleedpotige
  -pääjakson eläin

nivelside /nˈivelsˌide/ (n)
ligament
  säikeinen, runsaasti kollageenia sisältävä sidekudos, joka yhdistää kaksi nivelen liittämää luuta toisiinsa ja pitää niveltä koossa

niverävaahtera /nˈiverævˌaːhtera/ (n)
Spaanse aak, aak
  pensaana ja pienenä puuna Keski-Euroopassa kasvava vaahteroiden sukuun () kuuluva vaahterakasvien laji () tai sen yksilö

nivhi /nˈivhɪ/ (n)
Nivch
  heidän kielensä; isolaattikieli, jota puhuu alle tuhat ihmistä

nobelium /nˈobelium/ (n)
nobelium
  eräs alkuaine

nogai /nˈoɡai/ (n)
Nogai
  (kielitiede) nogain kieli (kielitunnus: nog), nogaiden puhuma turkkilainen kieli, jolla on virallisen kielen asema Dagestanissa ja Karatšai-Tšerkessiassa

noidannuoli /nˈoidannˌuolɪ/ (n)
lumbago
  äkillinen selkäkipu, tunnetaan myös latinankielisellä nimellä lumbago

noin /nˈoin/ (adv)
ongeveer, circa
  likimain, suunnilleen; lyhenne on n.

noita /nˈoita/ (n)
heks
  entisajan epäkristillisiä ja siksi pahoiksi leimattuja tietäjiä ja magian, noituuden tai kansanlääkinnän harjoittajia

noitavaino /nˈoitavˌaino/ (n)
heksenjacht
  noituudesta epäiltyjen vastainen liikehdintä, jota ilmeni varsinkin 1500–1600-luvun Euroopassa

noituus /nˈoituːs/ (n)
hekserij
  se, että on noita; noidan taikakeinot

nojatuoli /nˈojatˌuolɪ/ (n)
fauteuil
  suuri yl. pehmustettu tuoli, jossa on takana selkänoja ja istuinosan molemmin puolin käsinojat

noki /nˈokɪ/ (n)
roet
  epätäydellisestä palamisesta syntyvä hienojakoinen hiili

nokiselkäaranen /nˈokɪsˌelkæˌaranen/ (n)
bruinrugpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nokka /nˈokːa/ (n)
snavel, bek
  linnun tai nokkaeläimen ulkoneva sarveisaineesta muodostunut leukaosa

nokka-akseli /nˈokːaˈakselɪ/ (n)
nokkenas
  polttomoottorin sylinterinkannessa sijaitseva osa, joka käyttää venttiilikoneistoa

nokkaeläin /nˈokːaelæin/ (n)
cloacadier
  mikä tahansa nokkaeläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

nokkahuilu /nˈokːahwˌilu/ (n)
blokfluit
  soittimen päässä olevaan suukappaleeseen puhallettava huilu, päästä puhallettava huilu

nokkakala /nˈokːakˌala/ (n)
geep
  eräs nokkakaloihin kuuluva pitkä ja laiha kalalaji () tai sen yksilö

nokkasiili /nˈokːasˌiːlɪ/ (n)
mierenegel
  nokkaeläimiin kuuluva Australiassa ja Tasmaniassa elävä siiliä muistuttava eläin ()

nokkavarpunen /nˈokːavˌarpunen/ (n)
appelvink
  Euroopassa ja Aasiassa pesivä muodoltaan punatulkun kaltainen peippolaji ()

nokkia /nˈokːɪa/ (v)
pikken
  lyödä toistuvasti nokallaan

nokkonen /nˈokːonen/ (n)
brandnetel, netel
  isonokkonen, eräs runsastyppistä maata rakastava kasvi, joka tunnetaan siitä että sen lehdissä on poltetta aihettavia piikkejä (Urtica dioica)

nolata /nˈolata/ (v)
in verlegenheid brengen
  saattaa häpeälliseen tilanteeseen

nollasummapeli /nˈollasˌummapˌelɪ/ (n)
nulsomspel
  peli, jossa kokonaismäärä ei kasva ja erilliset toimijat kilpailevat siten, että toisen saama on toiselta pois; kun tappiot ja voitot summataan tulos on nolla

nominatiivi /nˈomɪnatˌiːvɪ/ (n)
nominatief
  nominin perusmuoto

nomini /nˈomɪnɪ/ (n)
naamwoord
  sana, joka taipuu sijamuodoissa sekä yksikössä ja monikossa

nopea /nˈopea/ (adj)
snel
  sellainen, jolla on suuri nopeus

nopeasti /nˈopeˌastɪ/ (adv)
snel
  suurella nopeudella

nopeus /nˈopeus/ (n)
snelheid
  vektorisuure, joka ilmaisee liikkeen määrän ja suunnan; paikan muutos tietyssä ajassa, aikayksikössä kuljettu matka; yksikkö metriä sekunnissa (m/s)

nopeusmittari /nˈopeusmˌitːarɪ/ (n)
snelheidsmeter
  nopeutta mittaava laite, takometri

noppa /nˈopːa/ (n)
dobbelsteen
  arpakuutio eli peleissä ja leikeissä käytetty satunnaistuloksia antava viskeltävä tahokas esine

noradrenaliini /nˈoradrˌenalˌiːnɪ/ (n)
noradrenaline
  eräs keskushermoston välittäjäaine

norfolkinsaarenviherkaija /nˈorfolkˌinsaːrˌenvɪhˌerkaija/ (n)
Norfolkkarakiri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

norja /nˈorja/ (n)
Noors
  norjan kieli, Norjassa puhuttava taustaltaa germaanis-skandinaavinen kieli (kielitunnus: no)

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (adj)
Noors
  Norjasta peräisin oleva tai Norjaan liittyvä

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (n)
Noor, Noorse
  pysyvästi Norjassa asuva henkilö

norkko /nˈorkːo/ (n)
katje
  velttolapakkoinen tähkää muistuttava puun riippuva kukinto

normaali /nˈormaːlɪ/ (adj)
normaal
  säännönmukainen, odotuksia vastaava, hyväksyttävä, tavanomainen

normaalijakauma /nˈormaːlˌijakˌauma/ (n)
gaussverdeling
  eräs jakauma, jossa sen vasemmalla ja oikealla puolella on saman verran alkioita ja alkiot keskittyvät keskiarvon ympärille symmetrisesti

normanni /nˈormannɪ/ (n)
Noorman
  Normandiaan 900-luvulla asettuneita viikinkejä, jotka edelleen vaelsivat Sisiliaan ja ranskalaistuttuaan valloittivat Englannin

norsu /nˈorsu/ (n)
olifant
  elefantti, suurin maalla elävä nisäkäs ()

norsunluinen /nˈorsunlwɪnen/ (adj)
ivoren
  sellainen, joka on norsunluuta, norsunluusta valmistettu

norsunluu /nˈorsunluː/ (n)
ivoor
  norsun syöksyhampaiden kova luu

norsunluutorni /nˈorsunlˌuːtornɪ/ (n)
ivoren toren
  todellisesta elämästä irrallaan oleva toimielin tai instituutio, joka usein pyrkii ohjaamaan, kritisoimaan tai muuten vaikuttamaan yhteiskunnan tai yhteisön toimintaan; organisaatiossa ylempänä olevista toimielimistä tai teoreetikoista käytetty halventava ilmaus

nostaa /nˈostaː/ (v)
hijsen
  siirtää tai laittaa ylemmäs; saada nousemaan ylös, ilmaan

nostalgia /nˈostalɡˌia/ (n)
heimwee
  menneen ikävöinti, kaiho ja haikeus

noste /nˈoste/ (n)
drijfvermogen
  (fysiikka) Arkhimeden lain mukaisesti nesteeseen tai kaasuun upotettuun kappaleeseen suoraan ylöspäin vaikuttava voima

nostokurki /nˈostokˌurkɪ/ (n)
hefkraan
  kappaleiden nostamiseen ja siirtämiseen tarkoitettu kone

notaari /nˈotaːrɪ/ (n)
notaris
  eräiden, nykyisin yleensä lainoppineisuutta vaativien tehtävien nimike

nousta /nˈousta/ (v)
stijgen
  liikkua ylöspäin tai ylemmäs, kohota
opkomen
  (lukuarvoista tai mittavista suureista) lisääntyä, kasvaa, suureta
  tulla horisontin yläpuolelle katsojasta nähden

nousu /nˈousu/ (n)
plotse stijging
  jonkin mitattavan arvon suureneminen; hintojen suureneminen, kallistuminen; määrän kasvaminen, lisääntyminen: laajeneminen, leviäminen

nousutahti /nˈousutˌahtɪ/ (n)
opmaat
  painoton tavu tai sävel ennen ensimmäistä painollista

novelli /nˈovellɪ/ (n)
kort verhaal
  lyhyehkö kaunokirjallinen kertomus

nudismi /nˈudɪsmɪ/ (n)
nudisme
  alastomuuden harrastaminen

nuija /nwˈija/ (n)
voorzittershamer
  kokouksen johtamiseen käytettävä merkinantoväline, puheenjohtajan nuija

nuijapää /nwˈijapæː/ (n)
dikkop, dikkopje, kikkervisje
  sammakkoeläinten vedessä elävä raajaton poikasvaihe

nukahtaa /nˈukahtaː/ (v)
in slaap vallen
  vaipua uneen

nukke /nˈukːe/ (n)
pop
  usein ihmishahmoa esittävä leikkikalu

nukkekoti /nˈukːekˌotɪ/ (n)
poppenhuis
  pieni leikkitalo, jossa on pienoiskokoisia huonekaluja ja muita tavaroita, nukketalo

nukketeatteri /nˈukːeteˌatːerɪ/ (n)
poppenkast
  esitys, jossa hahmoina käytetään käsinukkeja tai marionetteja

nukkua /nˈukːua/ (v)
slapen
  olla unessa

nukkua pois /nˈukːua pˈois/ (v)
heengaan
  kuolla

nukkuja /nˈukːuja/ (n)
slaper
  henkilö, joka nukkuu

nukkumaanmenoaika /nˈukːumˌaːnmenoˌaika/ (n)
bedtijd
  aika, jolloin mennään nukkumaan

nukkumatti /nˈukːumˌatːɪ/ (n)
Klaas Vaak
  kuvitteellinen unen tuova olento

nukleiinihappo /nˈukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
nucleïnezuur
  DNA tai RNA

numeraali /nˈumerˌaːlɪ/ (n)
telwoord
  nomineihin kuuluva lukusana, joka voidaan ilmaista myös numeromerkein; jaetaan kahteen ryhmään, kardinaalilukuihin ja ordinaalilukuihin

numero /nˈumero/ (n)
cijfer
  kirjoitusjärjestelmässä oleva tietyn lukusanan eli numeraalin esittämiseksi sovittu merkki, numeromerkki
nummer
  numeroin (1) tehty merkintä, joka kuvaa erilaisissa järjestelmissä asemaa, kokoa, osaa, sijaintia tai muuta yksilöintiä, usein kirjainten yhteydessä käytetty symboli
  ohjelmanumero, esitys

numismatiikka /nˈumɪsmatˌiːkːa/ (n)
numismatiek
  historian tutkimusta tukeva erityisesti metallirahoja, mutta myös muita maksuvälineitä ja mitaleja käsittelevä tiede

nummikirvinen /nˈummɪkˌirvɪnen/ (n)
duinpieper
  eräs Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu

nummimesikko /nˈummɪmesˌikːo/ (n)
goudkruinhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nuntius /nˈuntius/ (n)
nuntius
  Pyhän istuimen suurlähettilään arvonimi

nuohooja /nˈuohoːja/ (n)
schoorsteenveger
  savupiippuja ja tulisijoja työkseen puhdistava henkilö

nuoli /nˈuolɪ/ (n)
pijl
  teräväkärkinen, jousessa käytettävä ammus

nuolla /nˈuolla/ (v)
likken
  kosketella kielellään

nuori /nˈuorɪ/ (adj)
jong, jeugdig
  sellainen, jolla on alhainen ikä tai, jolla on vähäinen määrä elettyjä vuosia. Hyvin nuoria saatetaan kutsua pieniksi, eikä aina koon mukaan.

nuori /nˈuorɪ/ (n)
jongere
  ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut

nuoriso /nˈuorɪso/ (n)
jeugd
  nuoret ihmiset

nuoruus /nˈuoruːs/ (n)
jeugd
  ihmisen ikäkausi lapsuuden ja aikuisuuden välillä, aika jolloin ihminen on nuori

nuotti /nˈuotːɪ/ (n)
noot
  musiikin kirjallisessa muistiin merkitsemisessä käytettävä symboli, joka osoittaa sävelen korkeuden ja sävelen keston annetussa tempossa

nuottiavain /nˈuotːɪavain/ (n)
sleutel
  nuottiviivaston merkki, joka ilmoittaa viivaston perussävelkorkeuden

nuppi /nˈupːɪ/ (n)
knop
  yl. pieni pallon t. puolipallon muotoinen paksunnos, ponsi, kohouma tms. tav. esineen päässä koristeena, kädensijana, luiskahtamisen esteenä tms.

nurkka /nˈurkːa/ (n)
hoek
  paikka, jossa kaksi seinää kohtaavat

nurmikko /nˈurmɪkːo/ (n)
gazon
  heinälajeista koostuva monivuotinen kasvusto, joka pidetään matalana leikkaamalla

nurmipuntarpää /nˈurmɪpˌuntarpæː/ (n)
grote vossenstaart
  eräs puntarpäihin kuuluva heinäkasvien laji () tai sen yksilö

nussia /nˈussɪa/ (v)
neuken
  naida, harrastaa seksiä

nutria /nˈutrɪa/ (n)
beverrat
  rämemajava (), eräs jyrsijöihin kuuluva nisäkäslaji tai sen yksilö

nuttura /nˈutːura/ (n)
knoet
  niskaan tai päälaelle yhteenkootut hiukset

nuudeli /nˈuːdelɪ/ (n)
noedel
  eräs nauhamainen pastatyyppi

nuuska /nˈuːska/ (n)
kauwtabak
  suussa ylä- tai alahuulen alla käytettävä tupakkatuote, jonka nikotiini imeytyy verenkiertoon suun limakalvojen kautta

nykyaikainen /nˈykyˌaikainen/ (adj)
modern
  sellainen, joka tai mikä kuluu nykyaikaan ja on siihen mukautunut

nykyinen /nˈykyinen/ (adj)
tegenwoordig
  sellainen, joka on olemassa tai vallitsee parhaillaan; tällä hetkellä oleva, tämänhetkinen

nymfomania /nˈymfomˌanɪa/ (n)
nymfomanie
  sairaalloisen voimakas sukupuolivietti naisella

nyrkkeilijä /nˈyrkːeilˌijæ/ (n)
bokser
  henkilö, joka harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeillä /nˈyrkːeillæ/ (v)
boksen
  harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeily /nˈyrkːeily/ (n)
boksen
  kamppailu-urheilulaji, jossa kaksi ottelijaa yrittävät lyödä toisiaan pehmustetuilla hanskoilla suojatuilla nyrkeillään

nyrkki /nˈyrkːɪ/ (n)
vuist
  käsi, jonka sormet on puristettu suppuun vasten kämmentä

nyrkkirauta /nˈyrkːɪrˌauta/ (n)
boksbeugel
  käteen laitettava ase, joka vahvistaa lyönnin tehoa

nyrkkisääntö /nˈyrkːɪsˌæːntø/ (n)
vuistregel
  sääntö, joka yleensä toimii tai pitää paikkansa

nyrkkitervehdys /nˈyrkːɪtˌervehdys/ (n)
boks
  tervehdys, jossa tervehtijät painavat tai lyövät nyrkkinsä vastakkain

nyt /nˈyt/ (adv)
nu, nou
  parhaillaan, parasta aikaa, juuri puhehetkellä

nyy /nˈyː/ (n)
nu
  Kreikkalaisten aakkosten 13. kirjain. Vastaava symboli Ν tai ν.

näennäinen /nˈæennˌæinen/ (adj)
kennelijk
  sellainen, mikä vaikuttaa joltakin olematta sitä todellisuudessa

näennäistiede /nˈæennˌæistiede/ (n)
pseudowetenschap
  tieteenä esiintyvä tieto tai tietojen kokoelma, joka ei täytä tieteelle asetettuja kriteereitä

nähdä /nˈæhdæ/ (v)
zien
  aistia näköaistin avulla, kyetä erottamaan silmillään
  ymmärtää, tajuta

nähtävyys /nˈæhtævyːs/ (n)
bezienswaardigheid
  näkemisen tai vierailun arvoisena pidetty paikka, rakennus, muistomerkki tmv.

näkemys /nˈækemys/ (n)
visie
  sisäistynyt mielikuva; henkilökohtainen mielipide

näkkileipä /nˈækːɪlˌeipæ/ (n)
knäckebröd
  kovaa kuivattua litteää rukiista valmistettua leipää

näky /nˈæky/ (n)
aanblik
  kuviteltu tai aivoissa olevan fyysisen ongelman aiheuttama harhakuva

näkymä /nˈækymæ/ (n)
beeld
  jostain kohdasta edessäpäin nähtävissä oleva

näkymättömyys /nˈækymˌætːømyːs/ (n)
onzichtbaarheid
  se, että on näkymätön

näkymätön /nˈækymætøn/ (adj)
onzichtbaar
  sellainen, jota ei voi nähdä; silmälle havaitsematon

näkyvyys /nˈækyvyːs/ (n)
zichtbaarheid
  näkyvän valon sironnan seuraus, ilman läpinäkyvyyden mitta, johon ei vaikuta pimeys eivätkä maaston esteet, mutta sitä pienentää ilman kuiva sameus tai kosteussuhteista riippuva kostea sameus

näkyvä /nˈækyvæ/ (adj)
zichtbaar
  joka on ilmiselvästi havaittavissa

näkökenttä /nˈækøkˌentːæ/ (n)
blikveld
  alue, jonka henkilö näkee samanaikaisesti liikuttamatta silmiään

nälkä /nˈælkæ/ (n)
honger
  ruumiillinen tuntemus, että tarvitsee ruokaa; näläntunne

nälkäinen /nˈælkæinen/ (adj)
hongerig
  sellainen, jolla on nälkä

nälkälakko /nˈælkælˌakːo/ (n)
hongerstaking
  protesti, jossa protestoija kieltäytyy syömästä ja näännyttää itseään

nälänhätä /nˈælænhˌætæ/ (n)
hongersnood
  vallitseva ruoan äärimmäinen niukkuus, mikä johtaa aliravitsemukseen ja siihen, että kaikille ei ole saatavissa tarpeeksi ravintoa hengissä pysymiseksi

nänni /nˈænnɪ/ (n)
tepel
  nisäkkään pyöreä ja ulkoneva nysty, jonka kärkeen maitotiehyt avautuu

näpistely /nˈæpɪstˌely/ (n)
kruimeldiefstal
  näpisteleminen

näppäimistö /nˈæpːæimˌistø/ (n)
toetsenbord
  tiedon syöttämiseen tarkoitettu laite, joka koostuu sormilla painettavista näppäimistä

näppäin /nˈæpːæin/ (n)
toets
  kirjoituskoneen, puhelimen, tietokoneen, soittimen tai vastaavan laitteen sormella painettava nappula, jota painamalla välittyy haluttu toiminne mekaanisesti tai sähköisesti

närhi /nˈærhɪ/ (n)
gaai, Vlaamse gaai
  värikäs varislintu ()

närkästys /nˈærkæstys/ (n)
gebelgdheid
  moraalinen, loukkaantumista vähäisempi henkinen trauma

närästys /nˈæræstys/ (n)
maagzuur
  polttava tunne rintalastan takana; se, että närästää

näykkijäkilpikonna /nˈæykːɪjækˌilpɪkˌonna/ (n)
bijtschildpad
  aggressiivinen amerikkalainen kilpikonnalaji, jota tavataan pääasiassa Yhdysvaltojen eteläisissä osavaltioissa, Chelydra serpentina serpentina

näyte /nˈæyte/ (n)
monster
  jostain otettu pala tai osuus, otos, erityisesti tutkimustarkoituksia varten

näytellä /nˈæytellæ/ (v)
acteren
  esittää osaa näytelmässä tai elokuvassa; työskennellä näyttelijänä

näytelmä /nˈæytelmæ/ (n)
optreden
  vuoropuheluihin perustuva, tavallisesti näyttämöllä esitettäväksi tarkoitettu kirjallisen tekstin muoto; draamaan perustuva teatteriesitys

näyttelijä /nˈæytːelˌijæ/ (n)
acteur, actrice
  henkilö joka näyttelee jotain roolia työkseen

näyttelijätär /nˈæytːelˌijætær/ (n)
actrice
  naispuolinen näyttelijä

näyttely /nˈæytːely/ (n)
tentoonstelling
  esineiden tai asioiden esittelemiseen tarkoitettu tapahtuma

näyttää /nˈæytːæː/ (v)
lijken
  olla jonkin näköinen
  vaikuttaa joltakin
tonen
  antaa jonkun nähtäväksi, esitellä

näyttö /nˈæytːø/ (n)
beeldscherm
  näyttölaite; kuvaa näyttävä elektroninen laite

näytös /nˈæytøs/ (n)
voorstelling
  esitys sirkuksessa, teatterissa tai elokuvateatterissa
akte
  kohtauksista koostuva näytelmän osa

näytösoikeudenkäynti /nˈæytøsˌoikeudˌeŋkæyntɪ/ (n)
showproces
  hyvin julkinen oikeudenkäynti, jossa oikeuslaitos on päättänyt syytetyn syylliseksi jo ennen oikeudenkäyntiä

näätä /nˈæːtæ/ (n)
boommarter
  mäntynäätä, näätäeläimiin kuuluva petonisäkäs (Martes martes), jota metsästetään turkiksiksi
marter
  mon. näätäeläimiin kuuluva suku (Martes)

nörtti /nˈørtːɪ/ (n)
nerd
  innokas tietokoneiden harrastaja

nöyrä /nˈøyræ/ (adj)
nederig
  vaatimaton

obeliski /ˈobelˌiskɪ/ (n)
obelisk
  yhdestä kivestä veistetty, pohjaltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva pylväs, jonka huippu on pyramidin muotoinen

objekti /ˈobjektɪ/ (n)
voorwerp
  esine, olio

objektiivi /ˈobjektˌiːvɪ/ (n)
objectief
  joidenkin kielten kieliopillinen lauseenjäsen

oboe /ˈoboe/ (n)
hobo
  kaksoisruokolehdykkäsoitinten perheeseen kuuluva puupuhallin

observatorio /ˈobservˌatorˌio/ (n)
observatorium
  havaintoasema, jossa seurataan tähtiä ja muita taivaankappaleita, yleensä teleskoopin avulla

odottaa /ˈodotːaː/ (v)
verwachten, wachten
  pysyä jossakin paikassa ja pidättäytyä tekemästä muuta, kunnes jokin tulossa oleva asia tapahtuu

odottamaton /ˈodotːˌamaton/ (adj)
onverwacht
  täysin äkillinen, tai äkillisesti tapahtuva; sellainen, jota ei oltu osattu odottaa

odotus /ˈodotus/ (n)
afwachting
  ennustettuun tai ilmeiseen kehitykseen tai tapahtumaan liittyvä us. toivoa tai pelkoa herättävä tila

odotushuone /ˈodotˌushuone/ (n)
wachtkamer
  yleisölle tarkoitetun vastaanoton eteistilan ja vastaanoton välille sijoitettu huonetila

offsetpaino /ˈoffsetpˌaino/ (n)
offsetdruk
  painomenetelmä, jossa väri siirretään painopinnalta kumitelalle ja siitä edelleen painettavalle pinnalle

oheislaite /ˈoheislˌaite/ (n)
randapparatuur
  tietokoneeseen kytkettävä ulkoinen laite, joka kommunikoi tietokoneen kanssa, usein syöttö- tai tulostuslaite, tietoliikennelaite tai massamuisti

ohestalyönti /ˈohestalˌyøntɪ/ (n)
en passant slaan
  Ohestalyönti (en passant) on erikoissiirto, jossa sotilas lyö vastustajan edeltävällä siirrollaan kaksoisaskeleella rinnalleen tulleen sotilaan sen ohittamaan uhkaamaansa ruutuun samalla tavoin kuin se olisi siirtynyt vain yhden ruudun.

ohi /ˈohɪ/ (adv)
voorbij
  (liikettä ilmaiseva) Sanotaan jonkun menevän ohi, kun tämä ohittaa jonkun toisen.
  (aikaa ilmaiseva) Sanotaan jonkin päätyttyä sen olevan ohi.

ohimo /ˈohɪmo/ (n)
slaap
  silmäkulman takainen alue pään sivulla, anatomiassa tempus

ohjaaja /ˈohjaːja/ (n)
regisseur
  henkilö, joka vastaa tuotannossa teoksen taiteellisesta ilmaisusta; elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja

ohjaamo /ˈohjaːmo/ (n)
cockpit
  huone tai tila, josta ohjataan kulkuvälinettä tai jotain muuta konetta

ohjata /ˈohjata/ (v)
navigeren
  kuljettaa jotakin kulkuneuvoa maalla, merellä tai ilmassa ohjauspyörää, ohjaussauvaa, ohjaustankoa tai ruoripyörää jne. käyttäen

ohjausryhmä /ˈohjausrˌyhmæ/ (n)
stuurgroep
  ryhmä jonka tarkoituksena on antaa asiantuntemusta projektin johtamisen tueksi

ohjaustanko /ˈohjaustˌaŋko/ (n)
fietsstuur
  osa, jolla polkupyörää, moottoripyörää, moottorikelkkaa tai eräitä lentokonetyyppejä ohjataan: yksinkertaisimmillaan pelkkä manuaalisesti käännettävä putki, kehittyneimmillään kulkuvälineen muuhun tekniikkaan pitkälti integroitu elektromekaaninen laite

ohjelma /ˈohjelma/ (n)
programma
  se mitä tilaisuudessa tapahtuu, tapahtumien ajoitus, aikataulu
  esityslista; suunnitelma
  puolueiden poliittisista tavoitteistaan koostama kirjallinen yhteenveto, puolueohjelma, vaaliohjelma

ohjelmoida /ˈohjelmˌoida/ (v)
programmeren
  kirjoittaa tietokoneohjelma ohjelmointikielellä

ohjelmoija /ˈohjelmˌoija/ (n)
programmeur
  henkilö, joka ohjelmoi tietokoneita ammatikseen jollakin ohjelmointikielellä; tietokoneohjelmoija

ohjelmointikieli /ˈohjelmˌointɪkˌielɪ/ (n)
programmeertaal
  keinotekoinen kieli, jota käytetään mm. tietokoneohjelmien tekemiseen eli ohjelmoimiseen

ohjus /ˈohjus/ (n)
raket
  aktiivisesti ohjattu tai maaliin hakeutuva raketti- tai suihkumoottorilla varustettu ase

ohmi /ˈohmɪ/ (n)
ohm
  resistanssin (sähköisen vastuksen) SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Ω)

ohra /ˈohra/ (n)
gerst
  pelto-ohra, ohrien suvun monimuotoinen viljalaji (Hordeum vulgare), jonka kukinto on tähkä, johon jyvät muodostuvat

ohut /ˈohut/ (adj)
dun
  paksuudeltaan tai vahvuudeltaan vähäinen

ohutsuoli /ˈohutsˌuolɪ/ (n)
dunne darm
  mahalaukun mahaportista paksusuoleen ulottuva suolen ensimmäinen osa

oikea /ˈoikea/ (adj)
juist, echt
  aito, todellinen, ei väärä

oikein /ˈoikein/ (adv)
correct
  ilman virheitä

oikeinkirjoitus /ˈoikeiŋkˌirjoitus/ (n)
orthografie
  kielen sääntöjen mukainen kirjoitusasu ja siihen liittyvät säännöt; ortografia

oikeudenkäynti /ˈoikeudˌeŋkæyntɪ/ (n)
proces
  laissa säännelty menettely, jossa tuomioistuin ratkaisee, mikä yksittäisessä asiassa on lainmukaista

oikeudenmukaisuus /ˈoikeudˌenmukˌaisuːs/ (n)
gerechtigheid
  yleistä oikeuskäsitystä vastaava teko tai toimi

oikeus /ˈoikeus/ (n)
recht
  vapaus tehdä jotakin tai olla tekemättä jotakin
justitie, rechtvaardigheid
  oikeudenmukaisuus

oikeuslaitos /ˈoikeuslˌaitos/ (n)
rechterlijke macht
  tuomiovaltaa käyttävät toimielimet; valtiovaltaa käyttävät toimielimet, joilla on oikeus päättää siitä, miten lakeja tulee soveltaa

oikeussali /ˈoikeussˌalɪ/ (n)
rechtszaal
  tila, jossa selvitetään rikos- ja siviilioikeudellisia asioita

oikeustiede /ˈoikeustˌiede/ (n)
rechtsgeleerdheid
  tiede, jonka tehtävänä on oikeusjärjestyksen sisällön tutkiminen ja sen systematisointi eli oikeudellisen informaation jäsentäminen hallittavaan muotoon

oikeutus /ˈoikeutus/ (n)
rechtvaardiging
  oikeuttaminen; saatu oikeus johonkin

oikku /ˈoikːu/ (n)
gril
  äkillinen halu tai mielenmuutos; mielijohde, päähänpisto

oikosulku /ˈoikosˌulku/ (n)
kortsluiting
  jännitteisen suljetun virtapiirin tila, jossa kuormana oleva virtapiiri on lähes vastukseton eli piirin resistiivinen impedanssi on hyvin pieni

oinas /ˈoinas/ (n)
hamel
  kuohittu pässi

oire /ˈoire/ (n)
symptoom, verschijnsel
  enteellinen merkki sairaudesta tai taudista, taudin tunnistamiseen käytettävä merkki, tunnusmerkki

oireyhtymä /ˈoireyhtˌymæ/ (n)
syndroom
  samanaikaisesti esiintyvien oireiden kokonaisuus; syndrooma

oja /ˈoja/ (n)
sloot
  maahan kaivettu ura pintavesien pois johtamista tai maanalaisen johdon sijoittamista varten

ojibwa /ˈojɪbva/ (n)
Ojibwa
  ojibwat eräs algonkinlainen intiaanikansa, joka on Kanadan toiseksi suurin
  heidän kielensä (kielitunnus: oji)

okapi /ˈokapɪ/ (n)
okapi
  Afrikassa elävä nisäkäs

okariina /ˈokarˌiːna/ (n)
ocarina
  umpinainen puhallinsoitin, tyypiltään astiahuilu

oksa /ˈoksa/ (n)
tak
  puuvartisen kasvin, puun tai pensaan, rungosta eroava haara tai haarauma, jossa lehdet ja kukat kasvavat

oksennus /ˈoksennus/ (n)
kots
  oksentaminen, vatsan sisällön voimallinen poistuminen suun kautta

oksennuspallo /ˈoksennˌuspallo/ (n)
uilebal
  eräiden lintujen pallona oksentama ruoan sulamaton aines

oksentaa /ˈoksentaː/ (v)
braken, kotsen, overgeven
  kokea fysiologinen reaktio, joka poistaa vatsan sisältöä voimallisesti suun kautta (tekijän tahdosta riippumattomana refleksina tai siten, että tekijä itse edesauttaa sitä)

oksidi /ˈoksɪdɪ/ (n)
oxide
  oksidi-ioni, hapen anioni O2-

oksitaani /ˈoksɪtˌaːnɪ/ (n)
Occitaans
  romaaninen kieli, jota puhutaan pääasiassa Etelä-Ranskassa ja jonkin verran Italiassa ja Espanjassa (Kielitunnus: oc )

oktaani /ˈoktaːnɪ/ (n)
octaan
  alkaani-tyypin hiilivety, jossa on kahdeksan hiiliatomia

oktaavi /ˈoktaːvɪ/ (n)
octaaf
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kahdeksan sävelaskelen väli, intervalli. Puhdas oktaavi on 12 puolisävelaskelta

oktaedri /ˈoktaˌedrɪ/ (n)
regelmatig achtvlak
  (geometria) kahdeksan tason rajoittama monitahokas

olemassaolo /ˈolemˌassaˌolo/ (n)
bestaan
  se että on olemassa, oleminen

olematon /ˈolematon/ (adj)
niet-bestaand
  joka on erittäin vähäinen tai jota ei ole oikeasti olemassa

olento /ˈolento/ (n)
wezen
  erillinen elävä olio t. kuvitteellinen hahmo

oleskella /ˈoleskella/ (v)
verblijven
  olla, viettää aikaansa jossakin paikassa, oleilla

oletettavasti /ˈoletˌetːavˌastɪ/ (adj)
vermoedelijk
  henkilö arvelee väitteen olevan tosi todisteiden perusteella (olematta kuitenkaan täysin varma)

olettaa /ˈoletːaː/ (v)
aannemen, stellen
  pitää todennäköisenä päättelyn perusteella

oligarkia /ˈolɪɡˌarkɪa/ (n)
oligarchie
  harvainvalta, jossa hallitseva luokka pyrkii edistämään vain omia etujaan

oliivi /ˈolɪːvɪ/ (n)
olijf
  öljyoliivi, oliivipuu eli öljypuu (Olea europaea), aina vihanta puu
  oliivipuun hedelmä, luumarja

oliivinvihreä /ˈolɪːvˌinvɪhrˌeæ/ (adj)
olijfgroen
  vihreän oliivin värinen, harmaan vihreä

oliivipuu /ˈolɪːvɪpuː/ (n)
olijfboom
  öljypuu, Välimeren alueella kasvatettava puu, joka tuottaa oliiveja

oliivivahanokka /ˈolɪːvˌivahanˌokːa/ (n)
abessijns groene astrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

oliiviöljy /ˈolɪːvɪˌøljy/ (n)
olijfolie
  öljypuun luumarjoista saatu öljy, jota käytetään ruoanvalmistuksessa

olio /ˈolɪo/ (n)
creatuur
  elollinen olento, otus
object
  olio-ohjelmoinnissa tietorakenne, johon kuuluvat sitä käsittelevät toiminnot

olio-ohjelmointi /ˈolɪoˈohjelmˌointɪ/ (n)
objectgeoriënteerd programmeren
  ohjelmointiparadigma, jossa ohjelmointiongelmien ratkaisut jäsennetään olioiden yhteistoimintana

olka /ˈolka/ (n)
schouder
  olkapään ja kaulan välinen vartalon osa

olkainaranen /ˈolkainˌaranen/ (n)
goudstaartpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

olkaluu /ˈolkaluː/ (n)
opperarmbeen
  olkavarressa kyynärpään ja olkapään välissä oleva luu

olkapää /ˈolkapæː/ (n)
schouder
  kädellisten ruumiinosa, joka sijaitsee olkavarren yläosassa kaulan vieressä

olkavarsi /ˈolkavˌarsɪ/ (n)
bovenarm
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, olkanivelen ja kyynärnivelen välinen osa

olki /ˈolkɪ/ (n)
stro
  heinäkasvien, tyypillisesti viljan, kuivunut suora korsi puinnin jälkeen

olla /ˈolla/ (v)
zijn
  (kopula, joka rinnastaa kaksi asiaa) sisältää sama ominaisuus kuin jk, vastata identtisesti jtk (väliaikaisesti tai pysyvästi)
zijn, wezen
  muodostaa osa todellisuudesta , pitää hallussaan jtk paikkaa (väliaikaisesti tai pysyvästi)
hebben
  (adess. + y. 3. p. + nominatiivi/partitiivi/akkusatiivi) sana, jolla ilmaistaan omistusta

olohuone /ˈolohˌuone/ (n)
woonkamer
  asunnon vapaa-ajan oleskeluun tarkoitettu ja kalustettu huone

olomuoto /ˈolomˌuoto/ (n)
aggregatietoestand
  materian tila, joiksi perinteisesti luetaan kiinteä, neste ja kaasu

olosuhteet /ˈolosˌuhteːt/ (n)
omstandigheid
  olot

oluenpanija /ˈoluˌempanˌija/ (n)
brouwer
  panimotoiminnan harjoittaja

olut /ˈolut/ (n)
bier
  viljasta, tavallisesti ohrasta, käyttämällä valmistettu alkoholijuoma

olutlasi /ˈolutlˌasɪ/ (n)
bierglas
  juomalasi, joka on tarkoitettu oluen juomiseen
  lasillinen olutta

olutpullo /ˈolutpˌullo/ (n)
bierfles
  pullo, jossa on olutta tai on ollut olutta; oluen vähittäismyynnissä käytetty lasipullo, perinteisesti 1/3 litran vetoinen ruskea

olutteltta /ˈolutːˌeltːa/ (n)
biertent
  joidenkin tapahtumien yhteyteen pystytetty teltta jossa on oluen anniskeluoikeus

oluttuoppi /ˈolutːˌuopːɪ/ (n)
bierpul
  suurehko korvallinen tasapohjainen astia oluen nauttimiseen

oma /ˈoma/ (adj)
eigen
  jonkun omistama

oma pääoma /ˈoma pˈæːoma/ (n)
aandeel
  se osa yrityksen pääomasta, johon ei kohdistu takaisinmaksuvelvollisuutta, toisin kuin vieraaseen pääomaan

omaelämäkerta /ˈomaˌelæmækˌerta/ (n)
autobiografie
  omasta elämästä kirjoitettu elämäkerta

omaisuus /ˈomaisuːs/ (n)
bezit
  asiat joihin henkilöllä on omistusoikeus: jonkun omistamat varat, tavarat ja kiinteä omaisuus
fortuin
  suuri rahasumma

omakotitalo /ˈomakˌotɪtˌalo/ (n)
eengezinswoning
  yhden perheen asumiskäytössä oleva rakennus tontteineen

omaksua /ˈomaksˌua/ (v)
aannemen
  sisäistää jokin asia

omatunto /ˈomatˌunto/ (n)
geweten
  ihmisen sisäinen käsitys oikeasta ja väärästä

omena /ˈomena/ (n)
appel
  omenapuussa kasvava pyöreä hedelmä, kasvitieteellisesti epähedelmä, jonka ulkonäkö vaihtelee lajikkeittain

omenapuu /ˈomenapuː/ (n)
appelboom, appelaar
  tarhaomenapuu , omenoiden tuottamiseen jalostettu hedelmäpuu, josta on useita lajikkeita

ominainen /ˈomɪnˌainen/ (adj)
specifiek
  sellainen, joka on luonteenomainen; johonkin luonnostaan kuuluva; tunnusomainen

ominaisuus /ˈomɪnˌaisuːs/ (n)
eigenschap
  seikka, joka kuvaa millainen jokin asia, henkilö, esine tms. on

omistaa /ˈomɪstaː/ (v)
bezitten
  pitää hallussaan ja määräämisvallassaan, hallita omistusoikeutta

omistaja /ˈomɪstˌaja/ (n)
eigenaar
  henkilö tai muu taho, joka omistaa jotakin, omistusoikeuden haltija

ommella /ˈommella/ (v)
naaien
  liittää kaksi reunaa yhteen langalla pujottaen sitä reunojen läpi neulalla

ompelukone /ˈompelˌukone/ (n)
naaimachine
  yl. laakeiden esineiden yhteen liittämiseen ompelemalla käytettävä mekaaninen tai sähkömekaaninen laite

onageri /ˈonaɡˌerɪ/ (n)
onager
  Aasiassa elävä villiaasi tai aasianvilliaasin alalaji ( tai )

ongelma /ˈoŋŋelma/ (n)
probleem
  ratkaisua vaativa pulmallinen tilanne tai asia

ongenkoukku /ˈoŋŋeŋkˌoukːu/ (n)
vishaakje
  teräväkärkinen koukku, joka kiinnitetään siimaan ja johon kalojen on tarkoitus jäädä kiinni

onkologia /ˈoŋkolˌoɡɪa/ (n)
oncologie
  syöpäsairauksia käsittelevä lääketieteen osa-alue

onneksi /ˈonneksɪ/ (adv)
gelukkig
  on onni, että

onnellinen /ˈonnellɪnen/ (adj)
gelukkig
  syvästi ja perinpohjaisesti tyytyväinen, onnea tunteva

onnellisuus /ˈonnellɪsuːs/ (n)
geluk
  (filosofia), (psykologia) mittapuu, jolla ihminen arvioi myönteisesti elämänsä laadun tarkastellessaan elämäänsä kokonaisuudessaan

onnenkeksi /ˈonneŋkˌeksɪ/ (n)
gelukskoekje
  pieni, kiinalaisissa ravintoloissa tarjoiltava makea leivonnainen, jonka sisällä on ennustus tai aforismi

onnettomuus /ˈonnetːomuːs/ (n)
ongeval, ongeluk
  yksilöön, yritykseen, yhteiskuntaan tai luontoon kohdistuva ennalta-arvaamaton, usein seuraamuksiltaan vakava, vahinkoa aiheuttava tapahtuma

onni /ˈonnɪ/ (n)
geluk
  (psykologia) onnellisuus, ilon ja riemun tunne, autuus
  onnekkuus; sattumanvarainen menestys, kohtalon suopeus, menestys, hyvä tuuri, onnekas sattuma; tilanne, jossa asiat sujuvat omalta kannalta hyvin,

onnistua /ˈonnɪstˌua/ (v)
gelukken
  (tekijästä) suoriutua jostakin halutulla tavalla

onnitella /ˈonnɪtella/ (v)
feliciteren, gelukwensen
  toivottaa onnea, kehua jkta hänen kohtaamansa onnellisen tapahtuman johdosta, yl. sanomalla tälle "onnea!", "onnittelut!" tms.

onomatopoeesi /ˈonomˌatopoˌeːsɪ/ (n)
klanknabootsing
  sana, joka kuvaa jonkin (luonnollista) ääntä, esim ’määkii’, ’ammuu’ tai ’kukkuu’

onomatopoeettinen /ˈonomˌatopoˌeːtːɪnen/ (adj)
onomatopoëtisch
  ääniasultaan merkitsemäänsä asiaa jäljittelevä, esimerkiksi luonnon ääntä jäljittelevä

onsilo /ˈonsɪlo/ (n)
U-dal
  pienen jäätikön vuorenseinämään kovertama yl. takaa ja sivuilta jyrkkäreunainen kuoppa, komerolaakso

ontelokranaatti /ˈontelˌokranˌaːtːɪ/ (n)
holle lading
  panssarin läpäisemiseen tarkoitettu ammus, joka perustuu räjähdysvaikutuksen suuntaamiseen

ontologia /ˈontolˌoɡɪa/ (n)
ontologie
  olevaisen perimmäistä laatua tutkiva filosofian osa

onyksi /ˈonyksɪ/ (n)
onyx
  musta ja valkojuovainen kalsedoni

oodi /ˈoːdɪ/ (n)
lofdicht
  lyhyt runollinen laulettavaksi tai soitettavaksi tarkoitettu sävelteos; lyyrinen runo

oopiumi /ˈoːpiumɪ/ (n)
opium
  oopiumiunikosta valutettavasta maitiaisnesteestä kuivatettu massa, joka sisältää opioideja, kuten morfiinia ja kodeiinia, jotka imeytyvät käyttäjänsä verenkiertoon polttamalla ja päihdyttävät

ooppera /ˈoːpːera/ (n)
opera
  länsimainen taidemuoto, jossa yhdistyvät ns. taidemusiikki ja näytelmä ja jossa usein on täysimittainen sinfoniaorkesteri

opaali /ˈopaːlɪ/ (n)
opaal
  amorfinen piimineraali, joka sisältää paljon kidevettä

opas /ˈopas/ (n)
gids
  tietä näyttävä tai tietoja jostakin kohteesta kertova, opastava henkilö

opaskoira /ˈopaskˌoira/ (n)
geleidehond
  ihmisen avuksi koulutettu koira, joka auttaa esimerkiksi näkövammaisia jokapäiväisissä askareissa

opastaa /ˈopastaː/ (v)
helpen, leiden
  auttaa jhk tiettyyn paikkaan, neuvoa tietä

operaatio /ˈoperˌaːtɪo/ (n)
operatie
  kirurginen toimenpide, leikkaus

opetella /ˈopetella/ (v)
leren
  harjoitella jtk oppiakseen sen

opettaa /ˈopetːaː/ (v)
leren, aanleren
  antaa uusi tieto tai taito

opettaja /ˈopetːˌaja/ (n)
leraar, onderwijzer, leermeester
  henkilö, joka antaa opetusta oppilaalle

opetus /ˈopetus/ (n)
onderricht
  opettamisen toteutus, opetustapahtuma

opiaatti /ˈopɪˌaːtːɪ/ (n)
opiaat
  oopiumiunikosta saatava huumaava ja rauhoittava aine

opiskelija /ˈopɪskˌelɪja/ (n)
student
  opiskeleva, oppilaitosta käyvä tai tutkintoa suorittava henkilö

opiskella /ˈopɪskella/ (v)
studeren
  harjoittaa opintoja, hankkia ja analysoida tietoja

opossumi /ˈopossˌumɪ/ (n)
Amerikaanse buidelrat
  joukko pieniä tai keskikokoisia amerikkalaisia pussieläimiä (Didelphidae)

oppia /ˈopːɪa/ (v)
leren
  omaksua uutta tietoa tai uusia taitoja

oppiaine /ˈopːɪˌaine/ (n)
studievak
  nimetyn alan asioiden ja tietojen suunnitelman mukaiseen opetusohjelmaan kuuluva kouluissa opetettava aihealuekokonaisuus

oppikirja /ˈopːɪkˌirja/ (n)
studieboek
  opetuksen ja opiskelun apuvälineenä käytettävä kirja, joka käsittelee tiettyä aihekokonaisuutta

oppilas /ˈopːɪlas/ (n)
leerling
  henkilö, joka saa opetusta opettajalta; koululainen tai opiskelija

oppiminen /ˈopːɪmɪnen/ (n)
leren
  eliön toimintojen (syntyminen ja muuttuminen sekä yhdistyminen ja jäsentyminen) kehittyminen tarkoituksenmukaisemmiksi ja tehokkaammiksi

oppinut /ˈopːɪnut/ (adj)
geleerd
  oppia saanut, laajasti tietoja hankkinut ja omaksunut

oppitunti /ˈopːɪtˌuntɪ/ (n)
les
  kouluopetuksen jaksotuksen ja ajankäytön perusyksikkö

opportunisti /ˈopːortunˌistɪ/ (n)
opportunist
  opportunismin kannattaja, vallitsevien olojen (moraaliton) hyödyksi käyttäjä; myötäilijä

oppositio /ˈopːosˌitɪo/ (n)
oppositie
  (politiikka) yleensä hallitukseen kuulumattomat puolueet

optiikka /ˈoptɪːkːa/ (n)
optica
  valo-oppi, tieteenhaara, joka tutkii valon ja muiden sähkömagneettisten ilmiöiden ominaisuuksia

optimistinen /ˈoptɪmˌistɪnen/ (adj)
optimistisch
  sellainen joka odottaa parasta, suhtautuu tulevaisuuteen positiivisesti ja toiveikkaasti

optimoida /ˈoptɪmˌoida/ (v)
optimaliseren
  etsiä optimiarvoa tai -määrää tai parasta vaihtoehtoa

optinen /ˈoptɪnen/ (adj)
optisch
  optiikkaan liittyvä

optometristi /ˈoptomˌetrɪstɪ/ (n)
oogarts
  laillistetun optikon tutkintonimike

oranki /ˈoraŋkɪ/ (n)
orang-oetan
  Malesiasta ja Indonesiasta peräisin oleva kädellisiin kuuluva apinalaji, joilla on pitkät kädet ja punertava, joskus ruskea karva

oranssi /ˈoranssɪ/ (adj)
oranje, brandgeel
  väriltään oranssi, oranssin värinen

oranssi /ˈoranssɪ/ (n)
brandgeel, geelrood
  punakeltainen väri

oranssiviikunakaija /ˈoranssɪvˌiːkunakˌaija/ (n)
oranjeborstvijgpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

orava /ˈorava/ (n)
eekhoorn, eekhoorntje
  erityisesti -laji tai sen yksilö

orgaaninen /ˈorɡaːnɪnen/ (adj)
organisch
  hiiltä tai hiilen yhdisteitä sisältävä tai käsittelevä

orgaaninen kemia /ˈorɡaːnɪneŋ kˈemɪa/ (n)
organische chemie
  kemian haara, joka on erikoistunut hiiltä ja vetyä sisältäviin kemiallisiin yhdisteisiin

orgaaninen yhdiste /ˈorɡaːnɪnen ˈyhdɪste/ (n)
organische verbinding
  kemiallinen yhdiste, joka sisältää hiiltä ja vetyä

organisaatio /ˈorɡanɪsˌaːtɪo/ (n)
organisatie
  ihmisten muodostama toimintajärjestelmä yhteisten päämäärien toteuttamiseksi, us. useiden elinten muodostama tarkoituksen mukaisesti toimiva kokonaisuus

orgasmi /ˈorɡasmɪ/ (n)
orgasme, klaarkomen
  refleksi, joka johtuu seksuaalisen kiihottumisen fyysisestä laukeamisesta

ori /ˈorɪ/ (n)
hengst
  urospuolinen kuohitsematon hevonen, uroshevonen

orientti /ˈorientːɪ/ (n)
Morgenland
  itämaat

origami /ˈorɪɡˌamɪ/ (n)
origami
  perinteinen japanilainen taidemuoto, jossa paperista tehdään taittelemalla erilaisia figuureja, esimerkiksi eläinhahmoja

origo /ˈorɪɡo/ (n)
oorsprong
  koordinaatiston akseleiden leikkauspiste; nollapiste
  lihaksen lähtökohta, lihaksen pää, joka on liikkumattomassa luussa

orija /ˈorɪja/ (n)
Oriya
  (kielitiede) orijan kieli, indoarjalainen kieli, jota puhutaan Orissassa Intiassa (kielitunnus: ori)

orja /ˈorja/ (n)
slaaf, slavin
  historiallisesti henkilö, joka pakotettiin tekemään toiselle työtä saamatta siitä itselle jäävää rahallista korvausta erityisesti maataloudessa ja rakennushankkeissa: esim. Euroopassa maaorja tai Amerikoissa plantaasilla työskennellyt neekeriorja, mutta orjia on ollut useissa kulttuureissa eri aikakausina

orjuus /ˈorjuːs/ (n)
slavernij
  se, että on orja; orjana oleminen

orjuuttaa /ˈorjuːtːaː/ (v)
knechten
  tehdä joku orjakseen tai pitää jotakuta orjanaan

orkesteri /ˈorkestˌerɪ/ (n)
orkest
  mikä tahansa klassista musiikkia soittava yhtye; kapellimestarin johtama soitinyhtye

orpo /ˈorpo/ (n)
wees, weesjongen
  henkilö, jonka vanhemmista toinen tai kumpikin on kuollut

orpokoti /ˈorpokˌotɪ/ (n)
weeshuis
  valtion, kunnan tai yksityisen tahon ylläpitämä laitos, jossa asuu orpoja lapsia

ortodoksinen /ˈortodˌoksɪnen/ (adj)
orthodox
  oikein ylistävä, oikeaoppinen, puhdasoppinen

ortografia /ˈortoɡrˌafɪa/ (n)
spelling
  oikeinkirjoitus

orvaskesi /ˈorvaskˌesɪ/ (n)
opperhuid
  epidermi, selkärankaisten ihon uloin kerros

orvokki /ˈorvokːɪ/ (n)
viooltje
  jokin Viola-sukuun kuuluva kasvi, joiden kukat ovat usein väriltään violetteja

orvokkipeippo /ˈorvokːɪpˌeipːo/ (n)
granaatastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

osa /ˈosa/ (n)
deel
  pala jotakin suurempaa rakennetta tai kokonaisuutta

osake /ˈosake/ (n)
aandeel, actie
  osakeyhtiön liikkeelle laskema rahoitusinstrumentti, joka ostetaan ja vastineeksi osakkeenomistaja saa äänioikeuden yhtiökokouksissa ja mahdollisesti osingon

osakeyhtiö /ˈosakˌeyhtɪø/ (n)
naamloze vennootschap
  yhtiömuoto, jossa omistus jakautuu siirtokelpoisiin määräosiin eli osakkeisiin ja osakkailla on yhtiön toiminnasta osakkeiden arvoon rajoittuva taloudellinen vastuu; eräs yhteisö

osakkeenomistaja /ˈosakːˌeːnomˌistaja/ (n)
aandeelhouder
  osakeyhtiömuotoisen yrityksen osakas, luonnollinen tai juridinen henkilö

osallistua /ˈosallˌistua/ (v)
deelnemen, meedoen, participeren
  ottaa osaa, olla mukana (esimerkiksi kilpailussa tai tapahtumassa)

osamäärä /ˈosamˌæːræ/ (n)
quotiënt
  jakolaskun tulos

osasto /ˈosasto/ (n)
blok van een gevangenis
  sairaalan tai muun laitoksen erillinen yksikkö
eenheid
  yliopistoissa yleisemmin laitos

osata /ˈosata/ (v)
kunnen
  taitaa, olla kykenevä tekemään jotakin

osavaltio /ˈosavˌaltɪo/ (n)
staat
  liittovaltion osa, jolla on oma lainsäädäntö ja hallinto

oselotti /ˈoselˌotːɪ/ (n)
ocelot
  , Etelä- ja Väli-Amerikassa tavattava kissaeläin

osinko /ˈosɪŋko/ (n)
dividend
  yrityksen osakkeenomistajilleen maksama osuus kertyneistä voitoista

osittain /ˈosɪtːain/ (adv)
gedeeltelijk
  jossakin määrin, mutta ei täysin, osana jostakin

oskilloskooppi /ˈoskɪllˌoskoːpːɪ/ (n)
oscilloscoop
  (tekniikka) elektroniikan ja sähkötekniikan mittalaite, joka piirtää mitattavasta signaalista kuvaajan näyttölaitteelle

osmankäämi /ˈosmaŋkˌæːmɪ/ (n)
kodde
  osmankäämien suvun () kasvi

osmium /ˈosmium/ (n)
osmium
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine, tunnus Os.

osmoosi /ˈosmoːsɪ/ (n)
osmose
  veden siirtyminen laimeammasta liuoksesta väkevämpään puoliläpäisevän kalvon läpi

osoite /ˈosoite/ (n)
adres
  tiedot sijainnista tai toimintapaikasta tai henkilön asuinpaikasta

osoittaa /ˈosoitːaː/ (v)
wijzen
  näyttää konkreettisesti jotakin suuntaa
tonen
  ilmentää, antaa viitteitä
bewijzen
  todistaa, näyttää toteen

osoittaja /ˈosoitːˌaja/ (n)
teller
  (matematiikka) murtoluvun jakoviivan yläpuolella oleva luku tai lauseke.

osoittautua /ˈosoitːˌautua/ (v)
blijken
  käydä ilmi, paljastua, usein ennakkoarvion, tai yleisenä pidetyn käsityksen vastaisesti

osseetti /ˈosseːtːɪ/ (n)
Ossetisch
  Ossetiassa elävän iranilaisen kansan, osseettien jäsen

ostaa /ˈostaː/ (v)
kopen, aanschaffen
  hankkia hyödykkeitä rahaa vastaan

ostaja /ˈostaja/ (n)
inkoper, klant
  henkilö joka ostaa jotakin

osteri /ˈosterɪ/ (n)
oester
  meressä elävä simpukkaheimo, johon kuuluu toistakymmentä sukua, joiden eräitä lajeja käytetään luonnosta kerättynäyinä tai viljeltyinä ruoaksi ja niistä erityisesti erooppalainen osteri (Ostrea edulis)

osto /ˈosto/ (n)
aankoop
  hyödykkeen hankkiminen rahalla

ostoskeskus /ˈostoskˌeskus/ (n)
winkelcentrum
  keskus, rakennus tai rakennusrykelmä, jossa sijaitsee useita myymälöitä ja muita palveluita, joiden sisäänkäynti on yleensä ulkoa

ostoskori /ˈostoskˌorɪ/ (n)
boodschappenmandje
  ostosten kassalle kuljettamiseen tarkoitettu kori, joka voi olla kannettava tai perässä vedettävä

ostoskärry /ˈostoskˌærry/ (n)
winkelwagen
  ostosten kassalle kuljettamiseen tarkoitettu kärry, jossa on yleensä neljä kääntyvää pyörää

osuus /ˈosuːs/ (n)
lot
  osa jostakin kokonaisuudesta

osuuskunta /ˈosuːskˌunta/ (n)
coöperatie
  yritys joka on jäseniensä omistama siten että kullakin jäsenellä on osuuskunnan kokouksessa yksi ääni

otaksua /ˈotaksˌua/ (v)
veronderstellen
  olettaa

ote /ˈote/ (n)
begrip
  tarttuminen, kiinni pitäminen

otelauta /ˈotelˌauta/ (n)
toets
  kieli- tai jousisoittimien kaulan alue, jota vasten kieliä painetaan

otenauha /ˈotenˌauha/ (n)
fret
  kitarassa ja sitä muistuttavissa kielisoittimissa otelautaan upotettu metallinen kapea poikkipuu, jonka takaa painamalla nauhavälistä saadaan soitettua haluttu sävel kielen soivan osan lyhentyessä otenauhaan asti

otsa /ˈotsa/ (n)
voorhoofd
  silmien ja hiusrajan välissä oleva pään etuosa

otsatukka /ˈotsatˌukːa/ (n)
froefroe
  kampaus, jossa hiukset peittävät otsan

otsoni /ˈotsonɪ/ (n)
ozon
  kolmesta happiatomista koostuva molekyyli O₃; hapen allotrooppinen muoto

otsonikerros /ˈotsonɪkˌerros/ (n)
ozonlaag
  ilmakehän stratosfääriin eli yläilmakehään kuuluva kerros 15–50 kilometrin korkeudella, jonne valtaosa ilmakehän otsonista on kertynyt

ottaa /ˈotːaː/ (v)
pakken, nemen
  tarttua kädellä, siirtää jotakin itselle, haltuunsa, ulottuvilleen

ottelu /ˈotːelu/ (n)
partij
  vastustajaa vastaan käyty kamppailu, erityisesti urheilussa

outo /ˈouto/ (adj)
vreemd
  tavallisesta poikkeava; epätavallinen, erikoinen; tuntematon

ovaatio /ˈovaːtˌio/ (n)
ovatie
  (historia) antiikin Roomassa triumfia pienempi voitonkulkue

ovela /ˈovela/ (adj)
leep, listig
  sellainen, joka pystyy johtamaan muita harhaan haluamallaan tavalla tulematta itse huomatuksi ja joutumatta vastuuseen

ovenkahva /ˈoveŋkˌahva/ (n)
deurknop
  ovessa oleva kahva, josta vetämällä oven voi avata

ovi /ˈovɪ/ (n)
deur, portier
  rakennuksen, huoneen tai muun sisätilan seinässä olevaan oviaukkoon sijoitettu avattava ja suljettava, monesti myös lukittava, saranoitu luukkumainen levymäinen elementti

ovikello /ˈovɪkˌello/ (n)
deurbel
  (instrumentti) ulko-ovessa tai sen läheisyydessä oleva soittokello, jolla sisään pyrkijä voi ilmoittautua; myös oven avaamisen ilmaiseva hälytyskello kauppaliikkeessä tms. henkilökunnan huomion kiinnittämiseksi

ovulaatio /ˈovulˌaːtɪo/ (n)
ovulatie
  munasolun irtautuminen munasarjoista ja siirtyminen munajohdinten haaraisiin päihin

paahtaa /pˈaːhtaː/ (v)
grillen
  paistaa tai tummentaa kuumalla kosketuslämmöllä ilman rasvaa ja vettä

paahtopaisti /pˈaːhtopˌaistɪ/ (n)
rosbief
  naudan sisäpaisti palana miedossa uunin lämmössä kypsennettynä

paalu /pˈaːlu/ (n)
paal
  tolppa; maahan pystytetty puinen pylväs
  maapohjaan rakennuksen perustuksien tukemiseksi laitettava puinen, teräsbetoninen tai teräksinen tukirakenne

paapuuri /pˈaːpuːrɪ/ (n)
bakboord
  aluksen perästä eteenpäin katsoen vasen puoli eli ohjauspuolen vastainen puoli

paarit /pˈaːrɪt/ (n)
draagbaar
  potilaan makuuasennossa kantamiseen tarkoitettu apuväline, joka muodostuu kahdesta yhdensuuntaisesta tangosta ja niiden välille pingoitetusta kankaasta

paarma /pˈaːrma/ (n)
daas, brems
  (eläintiede) kärpäsiin kuuluva lukuisalajinen hyönteisheimo. Paarman toukat elävät vedessä tai kosteassa maassa.

paasto /pˈaːsto/ (n)
vasten
  kieltäytyminen joistakin tai kaikista ruokalajeista ja juomista terveydellisistä tai uskonnollisista syistä

paastota /pˈaːstota/ (v)
vasten#Hollanti
  pitää taukoa (yleensä kiinteän) ruoan (ja joissakin tapauksissa myös juoman) nauttimisesta

paavi /pˈaːvɪ/ (n)
paus
  Rooman piispa, katolisen kirkon korkein johtaja

padota /pˈadota/ (v)
aandammen, indammen
  tehdä pato, ympäröidä padolla

paeta /pˈaeta/ (v)
vluchten
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, karata

pagodi /pˈaɡodɪ/ (n)
pagode
  buddhalaisten temppelien tornimainen erillisrakennus

paha /pˈaha/ (adj)
kwaad
  ei hyvä; pahaa tarkoittava; ilkeä; viittaa pahuuteen

paha silmä /pˈaha sˈilmæ/ (n)
boze oog
  taikauskoisissa käsityksissä vihamielinen, vahingoittava katse
  amuletti, jota käytetään suojaamaan vahingoittavalta katseelta

pahamaineinen /pˈahamˌaineinen/ (adj)
berucht
  sellainen, jolla on paha maine

pahamaineisuus /pˈahamˌaineisuːs/ (n)
beruchtheid, notoriteit
  se, että on pahamaineinen

pahanilmanlintu /pˈahanˌilmanlˌintu/ (n)
ongeluksbrenger
  henkilö tai asia, jonka uskotaan tuovan tullessaan huonoa onnea

pahanlaatuinen /pˈahanlˌaːtwɪnen/ (adj)
kwaadaardig
  sellainen, joka muodostaa etäpesäkkeitä eli metastasoi (kasvaimesta)

pahantahtoisuus /pˈahantˌahtoisuːs/ (n)
kwaadwilligheid
  se, että on pahantahtoinen

pahe /pˈahe/ (n)
ondeugd
  paha, huono ja sopimaton tapa; moraalisesti ja konventionaalisesti paheksuttu asia

paheksua /pˈaheksˌua/ (v)
zich storen aan
  pitää pahana; pitää sosiaalisesti ei-hyväksyttävänä

pahentaa /pˈahentaː/ (v)
verergeren
  tehdä pahemmaksi

pahkasika /pˈahkasˌika/ (n)
knobbelzwijn
  Afrikassa elävä villi sikojen sukuinen nisäkäs

pahoillaan /pˈahoillaːn/ (adv)
spijten
  (3. persoonan muoto) olla pahoillaan tuntea katumusta

pahoinpidellä /pˈahoimpɪdellæ/ (v)
aanranden, vergrijpen
  kohdella väkivaltaisesti

pahoinpitely /pˈahoimpˌitely/ (n)
mishandeling
  ihmiseen kohdistuva fyysinen vahingoittaminen

pahoinvointi /pˈahoinvˌointɪ/ (n)
misselijkheid
  se, että voi pahoin

paholaisrausku /pˈaholˌaisrausku/ (n)
reuzenmanta
  kookkain rauskulaji Manta birostris, jonka suun molemmilla puolilla on rintaevistä kehittyneet sarveismuodostumat, joista nimi johtuu

pahta-aratti /pˈahtaˈaratːɪ/ (n)
roodmaskeraratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pahvilaatikko /pˈahvɪlˌaːtɪkːo/ (n)
kartonnen doos
  pahvista valmistettu laatikko

paikannimi /pˈaikannˌimɪ/ (n)
toponiem
  jonkin maantieteellisen kohteen erityinen yksilöivä nimi

paikka /pˈaikːa/ (n)
plaats, locatie
  konkreettinen kohta, sijaintikohta
plaats, oord
  tila, jossa voidaan käydä tai oleskella, oleskelupaikka

paimen /pˈaimen/ (n)
herder
  henkilö, joka paimentaa laitumella olevaa karjaa

paimenkoira /pˈaimeŋkˌoira/ (n)
herdershond
  karjan paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

paimenruohokaija /pˈaimenrˌuohokˌaija/ (n)
Bourkes parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

painaa /pˈainaː/ (v)
wegen
  olla painoltaan tai massaltaan
drukken
  käyttää painokonetta, tuottaa painotuotteita

painajainen /pˈainajˌainen/ (n)
nachtmerrie
  epämiellyttävä tai pelottava uni
  epämiellyttävä tai pelottava tilanne

painava /pˈainava/ (adj)
zwaar
  joka painaa paljon, raskas

paine /pˈaine/ (n)
druk
  voiman vaikutus pinta-alayksikköä kohti

paineilma /pˈaineilma/ (n)
perslucht
  kaasusäiliöön ylipaineeseen pakattu ilma

paini /pˈainɪ/ (n)
worstelen
  urheilumuoto, jossa ottelijat koettavat sääntöjen sallimia otteita käyttäen painaa vastustajan hartiat mattoon

painia /pˈainɪa/ (v)
worstelen
  taistella toisen kanssa aseetta, lyömättä ja potkimatta

painija /pˈainɪja/ (n)
worstelaar
  kreikkalaisroomalaisessa tai vapaapainissa otteleva henkilö

painike /pˈainɪke/ (n)
knop
  painonappi; nappi, jota painamalla tapahtuu jotain

paino /pˈaino/ (n)
gewicht
  kappaleen massasta ja painovoiman kiihtyvyydestä riippuva gravitaation voimavaikutus kappaleeseen

painolasti /pˈainolˌastɪ/ (n)
ballast
  laivan tai muun aluksen arvotonta lisäkuormaa, jonka tarkoituksena on vakauttaa alusta ja saada aikaan kulun kannalta edullinen syväys

painos /pˈainos/ (n)
druk
  tiettynä ajankohtana painettu kirjaerä, samasta sisällöstä voidaan tehdä useita painoksia

painotalo /pˈainotˌalo/ (n)
drukkerij
  kirjapainon sisältävä yritys, joka tuottaa painotuotteita

painoton /pˈainoton/ (adj)
onbeklemtoond
  sellainen, jolla ei ole painoa

painottaa /pˈainotːaː/ (v)
beklemtonen
  korostaa (jonkin tärkeyttä)
  asettaa tavuille paino

painottomuus /pˈainotːomuːs/ (n)
gewichtloosheid
  olotila painovoiman vaikutusalueen ulkopuolella

painovoima /pˈainovˌoima/ (n)
gravitatie
  gravitaation aiheuttama voima; käytetään erityisesti taivaankappaleen pinnalla sijaitsevien kappaleiden yhteydessä, kun massalliset kappaleet saavat painon ja suuntautuvat kohti taivaankappaleen pintaa

paise /pˈaise/ (n)
etterbuil
  elimistössä, varsinkin iholla, oleva märkäpesäke, abskessi

paiserutto /pˈaiserˌutːo/ (n)
builenpest
  yleisin ruton kolmesta ilmenemismuodosta, jotka voivat esiintyä samanaikaisesti tai erillään; muut ovat keuhko- ja verirutto

paistaa /pˈaistaː/ (v)
braden
  kypsentää ruokaa kuumentamalla tulella tai pannulla ilman keitinvettä

paistinpannu /pˈaistɪmpˌannu/ (n)
koekepan, bakpan
  paistamiseen tarkoitettu varrellinen ja tasapohjainen ruoanlaittoastia

paita /pˈaita/ (n)
hemd, overhemd
  ylävartalon päälle puettava vaate, usein alusvaate

paitsi /pˈaitsɪ/ (adv)
behalve
  jotain lukuun ottamatta

paitsio /pˈaitsɪo/ (n)
buitenspel
  joukkuepelien sääntöjenvastainen hyökkäysmuodostelma

pajari /pˈajarɪ/ (n)
bojaar
  Venäjän muinaiseen ylhäisaateliin kuulunut henkilö ennen Pietari Suuren uudistuksia 1700-luvun alussa

paju /pˈaju/ (n)
wilg
  pajukasveihin kuuluva pensas tai lehtipuu ()

pajusirkku /pˈajusˌirkːu/ (n)
rietgors
  pieni rantaruovikoissa ja pensaistoissa elävä varpuslintu (Emberiza schoeniclus), Suomessa yleinen pesimälaji

pakana /pˈakana/ (n)
barbaar
  vallalla olevaan uskonnolliseen enemmistöön kuulumaton; erityisesti polyteistisen tai panteistisen varhaiskantaisen uskonnon kannattaja

pakara /pˈakara/ (n)
bil
  lantion ja reiden yläosan takana oleva, pakara- ja muiden lihasten muodostama kokonaisuus

pakastaa /pˈakastaː/ (v)
bevriezen
  jäähdyttää alle jäätymispisteen; säilöä ruokaa pakastamalla

pakaste /pˈakaste/ (n)
diepvrieseten
  elintarvike, jota säilytetään jäädytettynä alle −18 asteen lämpötilassa

pakastin /pˈakastɪn/ (n)
vriezer
  kylmälaite, jonka sisällä lämpötila pysyy alle nollassa celsiusasteessa pitäen ruoat tms. sisällön jäässä, tyypillisesti lämpötilaltaan noin −18 celsiusastetta

paketti /pˈaketːɪ/ (n)
pakket
  tavarakäärö

pakettiauto /pˈaketːɪˌauto/ (n)
bestelwagen
  tavallisesti umpikorinen, kuorma-autoa kevyempi tavarankuljetusauto

pakkanen /pˈakːanen/ (n)
vorst
  säätila, jossa lämpötila on veden jäätymispisteen alapuolella

pakkomielteinen /pˈakːomˌielteinen/ (adj)
obsessief
  sellainen, joka kärsii pakkomielteestä tai pakkomielteistä

pakkopaita /pˈakːopˌaita/ (n)
dwangbuis
  takin muotoinen vaatekappale, joka puetaan rajoittamaan muille tai itselleen vaaraksi olevaa henkilöä

pako /pˈako/ (n)
vlucht
  pakeneminen, karkaaminen jostain

pakolainen /pˈakolˌainen/ (n)
vluchteling
  henkilö, joka on paennut kotimaastaan, koska pelkää joutuvansa siellä vainotuksi rodun, uskonnon, kansalaisuuden, sosiaalisen aseman tai poliittisen mielipiteen vuoksi ja on saanut pakolaisen aseman eli pakolaisstatuksen

pakolaisleiri /pˈakolˌaisleirɪ/ (n)
vluchtelingenkamp
  väliaikaiseksi tarkoitettu asuinpaikka pakolaisille

pakollinen /pˈakollɪnen/ (adj)
verplicht
  sellainen, jonka tekeminen tai valinta on pakko

pakoputki /pˈakopˌutkɪ/ (n)
uitlaat
  polttomoottorin pakokaasujen poistoputki

pakottaa /pˈakotːaː/ (v)
dwingen
  saattaa joku vastoin tahtoaan tekemään tai estää häntä tekemästä

paksu /pˈaksu/ (adj)
dik
  sellainen, joka on muutoin kaltaisiinsa verrattuna pituuteensa tai korkeuteensa nähden leveä; paksuudeltaan suuri

paksusuoli /pˈaksusˌuolɪ/ (n)
dikke darm
  ohutsuolesta peräaukkoon ulottuva osa suolta. Ihmisen paksusuolessa erotetaan kolme osuutta: umpisuoli, lynkkysuoli ja peräsuoli.

pala /pˈala/ (n)
stuk
  osa kokonaisuutta

palaa /pˈalaː/ (v)
branden, verbranden
  yhtyä happeen nopeasti, olla liekeissä, olla tulessa

palankiini /pˈalaŋkˌiːnɪ/ (n)
palankijn
  intialainen maattava kantotuoli

palapeli /pˈalapˌelɪ/ (n)
legpuzzel
  peli, joka kootaan sijoittamalla sen palat oikeisiin paikkoihin, jolloin paljastuu kuva

palasokeri /pˈalasˌokerɪ/ (n)
klontsuiker
  sokeri, joka on sokeripaloina

palata /pˈalata/ (v)
terugkomen
  tulla takaisin, mennä takaisin

palatsi /pˈalatsɪ/ (n)
paleis
  hallitsijoiden tai muiden korkearvoisten henkilöiden suuri, usein ylellinen asuinrakennus

palaute /pˈalaute/ (n)
terugkoppeling
  suorituksesta saatava arvio tai kommentti

palauttaa /pˈalautːaː/ (v)
teruggeven
  antaa tai viedä takaisin

palaveri /pˈalavˌerɪ/ (n)
overleg
  pikainen neuvottelu tai neuvonpito

palawaninviirikaija /pˈalavanˌinvɪːrɪkˌaija/ (n)
Palawanvlagstaartpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

palestiinalainen /pˈalestˌiːnalˌainen/ (adj)
Palestijns
  Palestiinasta peräisin oleva, Palestiinassa sijaitseva

palettiveitsi /pˈaletːɪvˌeitsɪ/ (n)
spatel
  varrellinen ja taipuisa veitsi tai lasta, jolla taiteilija levittää öljyvärejä maalauspinnalle tai kaapii pois aiemmin levittämäänsä väriä

palimpsesti /pˈalɪmpsˌestɪ/ (n)
palimpsest
  antiikista tai keskiajalta peräisin oleva käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty tai raaputettu pois ja korvattu uudella

paljas /pˈaljas/ (adj)
bloot
  sellainen, joka on alaston, verhoton tai katteeton, vailla vaatteita oleva

paljastaa /pˈaljastaː/ (v)
onthullen
  näyttää julkisesti jtk. sellaista, mikä oli aiemmin yleisöltä piilossa
  kertoa tai tuoda muuten julki, harkitusti tai tahattomasti, salaisuus tai muu sellainen seikka, jonka ei suotaisi tulevan ilmi tai julki

paljettipöllökehrääjä /pˈaljetːɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Hodgsons kikkerbek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paljon /pˈaljon/ (adv)
veel
  koko joukon, runsaasti

palkata /pˈalkata/ (v)
huren
  ottaa jk töihin palkkaa vastaan

palkinto /pˈalkɪnto/ (n)
prijs
  kilpailusta saatu, voittajalle tai voittajille myönnettävä tunnustus

palkita /pˈalkɪta/ (v)
belonen
  antaa palkinto, antaa kunnianosoitus

palkka /pˈalkːa/ (n)
loon
  korvaus sovitusti tehdystä työstä

palkkamurhaaja /pˈalkːamˌurhaːja/ (n)
huurmoordenaar
  rahaa vastaan murhia tekevä henkilö

palkki /pˈalkːɪ/ (n)
balk
  (sahatavara) neljältä sivulta sahattua järeää sahatavaraa, jonka leveyden ja paksuuden ero on yli 25 mm; yleisemmin mikä tahansa jykevä puutavara
  vaakasuora tai kalteva rakennusosa, jonka tehtävä on kannatella ylempiä rakenteita
  nuotteja yhdistävä vaakasuora tai kalteva viiva, jonka tarkoitus on selventää nuottikuvaa

palko /pˈalko/ (n)
peul
  hernekasvien hedelmä, us. mehevä suojakuori ja sen sisällä siemenet eli herneet

palladium /pˈalladium/ (n)
palladium
  eräs alkuaine

pallea /pˈallea/ (n)
middenrif
  rintaontelon ja vatsaontelon välisen kuperan seinämän muodostava hyvin ohut sisäänhengityslihas, joka koostuu suurimmaksi osaksi jänteistä

pallo /pˈallo/ (n)
sfeer
  kappale, jonka rajapinnan kaikki pisteet ovat yhtä kaukana eli pallon säteen etäisyydellä pallon keskipisteestä
bal, bol
  eräiden pelien ja leikkien pallon muotoinen peliväline

pallomeri /pˈallomˌerɪ/ (n)
ballenbak
  pienten lasten leikkitila, jossa on paksu kerros kevyitä muovipalloja

pallonpuolisko /pˈallompˌuolɪsko/ (n)
hemisfeer
  päiväntasaajan pohjois- tai eteläpuoleinen osa

pallopeli /pˈallopˌelɪ/ (n)
balsport
  jokin urheilulaji, peli tai leikki, jossa yhtenä pelivälineenä on pallo ja jossa kerätään pisteitä saamalla pallo maaliin tai saamalla vastustaja tekemään virhe

pallosalama /pˈallosˌalama/ (n)
bolbliksem
  jonkinlainen ilmassa tapahtuva sähköinen ilmiö, jossa havaitaan ilmassa leijuva valaiseva, loistava pallo

palmu /pˈalmu/ (n)
palm
  mikä tahansa trooppinen tai subtrooppinen Arecaceae-heimon lehtipuulaji

palmuaratti /pˈalmuarˌatːɪ/ (n)
jendayaparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

palmusunnuntai /pˈalmusˌunnuntai/ (n)
Palmzondag
  kirkollinen juhla, sunnuntai viikkoa ennen pääsiäistä

palmuöljy /pˈalmuˌøljy/ (n)
palmolie
  öljypalmun hedelmämallosta saatava rasva

paloasema /pˈaloˌasema/ (n)
brandweerkazerne
  laitos, jossa paloautoja säilytetään ja palomiehet päivystävät hälytyksiä varten

paloauto /pˈaloˌauto/ (n)
brandweerauto
  palokunnan sammutus- ja pelastustehtävissä käytettävä ajoneuvo

palohälytys /pˈalohˌælytys/ (n)
brandalarm
  tulipalon vuoksi annettava hälytys

palokunta /pˈalokˌunta/ (n)
brandweer
  kaupungin tai kunnan viranomainen, joka huolehtii tulipalojen sammuttamisesta ja ehkäisystä

palokärki /pˈalokˌærkɪ/ (n)
zwarte specht
  Dryocopus martius, isokokoinen tikka, väriltään punaista päälakea lukuun ottamatta musta

palomies /pˈalomies/ (n)
brandweerman
  ammatikseen tulipaloja sammuttava ja muita palokunnan tehtäviä hoitava henkilö

palomuuri /pˈalomˌuːrɪ/ (n)
firewall
  yleensä kiviaineinen seinä, jonka tarkoitus on estää mahdollisen tulipalon leviäminen rakennuksen toiseen osaan
  järjestelmä, joka eristää tietoverkossa suojattavan verkon ulkoverkosta

palopommi /pˈalopˌommɪ/ (n)
brandbom
  lentopommi, jonka on tarkoitus sytyttää rakennuksia tuleen

paloposti /pˈalopˌostɪ/ (n)
brandkraan
  vesijohtoverkon piste, josta palokunta voi ottaa sammutusvettä

palovamma /pˈalovˌamma/ (n)
brandwond
  palamisen, korkean lämpötilan tai säteilyn elimistössä, usein ihossa, aiheuttama vaurio

paloviina /pˈalovˌiːna/ (n)
brandewijn
  väkiviinan kotipolton aikainen nimitys

palsternakka /pˈalsternˌakːa/ (n)
pastinaak
  sarjakukkaiskasvi Pastinaca sativa, jolla on vaaleaa porkkanaa muistuttava juureksena käytettävä voimakasmakuinen juuri

paluu /pˈaluː/ (n)
terugkeer
  tulo takaisin lähtöpaikkaan, palautuminen rutiineihin

palvelija /pˈalvelˌija/ (n)
bediende
  henkilö, joka palvelee, jonka työ on palvella

palvelin /pˈalvelɪn/ (n)
server
  tietokoneohjelma, joka palvelee muita ohjelmia suorittamalla pyydettäessä tietyn toiminnon

palvella /pˈalvella/ (v)
dienen
  auttaa toisia, tehdä toisille palveluksia alemmassa asemassa

palvelu /pˈalvelu/ (n)
dienst
  se, että joku tekee jonkin asian jonkun puolesta, rahallista korvausta vastaan tai ilman sitä

palvelualtis /pˈalveluˌaltɪs/ (adj)
gedienstig
  sellainen, joka on avulias ja palveluhaluinen

palvelus /pˈalvelus/ (n)
gunst
  toiselle vapaaehtoisesti tehty avustava teko

palvoa /pˈalvoa/ (v)
vereren
  ihailla, kunnioittaa, erityisesti Jumalaa

panamalainen /pˈanamalˌainen/ (adj)
Panamees
  Panamasta peräisin oleva, panamaan liittyvä

panamalainen /pˈanamalˌainen/ (n)
Panamees
  Panaman asukas tai syntyperältään panamalainen

panamanara /pˈanamˌanara/ (n)
Buffons ara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pandeismi /pˈandeismɪ/ (n)
pandeïsme
  (filosofia) oppi, yhdistelmä panteismi ja deismi

pandemia /pˈandemˌia/ (n)
pandemie
  maailmanlaajuinen epidemia

paneeli /pˈaneːlɪ/ (n)
forum
  ohuista laudoista rakennettu sisäseinän tai sisäkaton pinnoite
  asiantuntijoiden joukko, joka julkisesti keskustelee annetusta kysymyksestä

paniikkihäiriö /pˈanɪːkːɪhˌæirɪø/ (n)
paniekstoornis
  ahdistuneisuushäiriöihin kuuluva mielenterveyden häiriö, jonka oireita ovat muun muassa huimaus, kuolemanpelko sekä "hulluksi tulemisen" tunne

paniikkikohtaus /pˈanɪːkːɪkˌohtaus/ (n)
paniekaanval
  yleensä viidestä minuutista tuntiin kestävä akuutti pelko- tai ahdistustila

panimo /pˈanɪmo/ (n)
brouwerij
  tehdas tai laitos, jossa valmistetaan olutta

pankki /pˈaŋkːɪ/ (n)
bank
  rahaliikennettä, luottoja ja talletuksia hoitava yritys tai muu laitos; yksi pääasiallisista rahalaitoksen tyypeistä

pankkiiri /pˈaŋkːɪːrɪ/ (n)
bankier
  pankin omistaja tai osakas

pankkitili /pˈaŋkːɪtˌilɪ/ (n)
bankrekening
  liikepankissa sijaitseva henkilön m. yrityksen, käyttötili, jolle voidaan tallettaa rahaa ja josta voidaan nostaa rahaa; myös voidaan viitata muun tyyppisiin pankin tarjoamiin tileihin, kuten esimerkiksi säästötiliin, mutta useimmiten tarkoitetaan käyttötiliä

pankkivirkailija /pˈaŋkːɪvˌirkailˌija/ (n)
bankbediende
  työntekijä, joka työskentelee pankkikonttorin tiskillä asiakasrajapinnassa

panna /pˈanna/ (v)
doen
  asettaa johonkin olotilaan; asettaa jollekin ehto tai hinta
brouwen
  määrätä tekemään jotain, lähettää tehtävään, pakottaa
neuken
  aloittaa jokin toiminta

pannumyssy /pˈannumˌyssy/ (n)
theemuts
  kahvipannun tai teekannun suojana jäähtymisen hidastamiseksi pidetty huppu

panssarijuna /pˈanssarˌijuna/ (n)
pantsertrein
  sotilaskäyttöön tarkoitettu juna, jonka veturi ja vaunut on suojattu käsiaseiden tulitukselta

panssarivaunu /pˈanssarɪvˌaunu/ (n)
tank
  telaketjuilla kulkeva ja suurikaliiperisella tykillä aseistettu panssaroitu moottoriajoneuvo

panteismi /pˈanteismɪ/ (n)
pantheïsme
  oppi, jonka mukaan kaikki olevainen ja jumala ovat sama. Panteismin jumala on persoonaton ja ääretön, joten jumalan lisäksi ei voi olla muuta todellisuutta.

panteistinen /pˈanteistɪnen/ (adj)
pantheïstisch
  sellainen, joka liittyy panteismiin, panteismin mukainen tai siihen kuuluva.

panttivanki /pˈantːɪvˌaŋkɪ/ (n)
gijzelaar
  vanki, joka vapautetaan lunnaita vastaan

papaija /pˈapaija/ (n)
papaja
  papaijakasvien heimoon kuuluva trooppinen puu (Carica papaya)
  sen suuri melonintapainen hedelmä

paparazzi /pˈaparˌatsɪ/ (n)
paparazzi
  valokuvaaja, joka ottaa kuvia kuuluisista henkilöistä

paperi /pˈaperɪ/ (n)
papier
  tavallisesti kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 5–150 g/m³. Tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja pahveja
  asiakirja, todistus, asiapaperi

paperiliitin /pˈaperɪlˌiːtɪn/ (n)
paperclip
  väline, jolla voidaan liittää kaksi tai useampia paperiarkkeja pinoksi juurikaan vahingoittamatta arkkeja

paperiveitsi /pˈaperɪvˌeitsɪ/ (n)
briefopener
  kirjekuorien avaamiseen tarkoitettu veitsi, jota kutsutaan myös kirjeveitseksi

papiamento /pˈapɪamˌento/ (n)
Papiamento
  Alankomaiden Antilleilla puhuttava kreolikieli, jonka sanasto on alun perin peräisin portugalista sekä osittain espanjan ja hollannin kielistä (kielitunnus: pap)

pappa /pˈapːa/ (n)
opa
  isän tai äidin isä, miespuolinen isovanhempi

pappi /pˈapːɪ/ (n)
priester
  henkilö, joka suorittaa ammatikseen erilaisia uskonnollisia menoja ja toimituksia

paprika /pˈaprɪka/ (n)
peper
  , ruokapaprika, koisokasvien heimon vihanneshedelmäkasvi; luonnonvaraisia ja viljeltyjä lajikkeita on runsaasti. Makeaa tai miedonmakuista paprikaa käytetään salaatteihin ja ruoanlaittoon. Tulista paprikaa (chiliä) käytetään mausteena tai koristekasvina.

papu /pˈapu/ (n)
boon
  jokin hernekasvisuvun köynnöstävä ruohokasvi, jonka isokukkaiseen terttukukintoon muodostuu palkoja joita sellaisenaan tai niissä olevia siemeniä käytetään ravinnoksi.
  papukasvien tai joidenkin muiden kasvien, kuten kahvin tai kaakaon kova siemen

papuankanahaukka /pˈapuˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
Bürgers havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuankuningaskaija /pˈapuˌaŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
groenvleugelkoningsparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanlurikki /pˈapuˌanlurˌikːɪ/ (n)
papoealori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanpöllökehrääjä /pˈapuˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
reuzenuilnachtzwaluw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanriippukaija /pˈapuˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
Schlegels vleermuisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papukaija /pˈapukˌaija/ (n)
papegaai
  varsinaisiin papukaijoihin (Psittacinae) lukeutuva luonnonvaraisena Euroopan ulkopuolisilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla elävä värikäs lintu

papyrus /pˈapyrus/ (n)
papyrus
  papyruskaislasta (Cyperus papyrus) valmistettava paperin kaltainen materiaali, jota käytettiin erityisesti muinaisessa Egyptissä

paraabeli /pˈaraːbˌelɪ/ (n)
parabool
  matemaattinen tasokäyrä, jonka jokaisen pisteen etäisyys polttopisteestä on yhtä suuri kuin sen etäisyys kiinteästä suorasta; ympyräkartion tasoleikkaus

paradoksaalinen /pˈaradˌoksaːlɪnen/ (adj)
paradoxaal
  paradoksimainen, (näennäisen) ristiriitainen

paradoksi /pˈaradˌoksɪ/ (n)
paradox
  näennäisesti järjenvastainen, luonnoton tai ristiriitainen seikka tai väite

parafyleettinen /pˈarafylˌeːtːɪnen/ (adj)
parafyletisch
  (taksonista) sellainen, jonka jäsenillä on yhteinen esivanhempi, mutta joka ei sisällä kaikkia ko. esivanhemman jälkeläisiä

parakki /pˈarakːɪ/ (n)
barak
  tilapäiseen käyttöön tehty kevytrakenteinen asuinrakennus

paralleeliaksiooma /pˈarallˌeːlɪˌaksɪˌoːma/ (n)
parallellenpostulaat
  geometrian aksiooma, joka sanoo että kaksi yhdensuuntaista suoraa eivät leikkaa toisiaan

parananaratti /pˈaranˌanarˌatːɪ/ (n)
Maximiliaanmargrietje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

parantaa /pˈarantaː/ (v)
genezen, helen
  tehdä terveeksi, poistaa sairaus

parantaja /pˈarantˌaja/ (n)
genezer
  luonnonlääkinnällä, taikavoimilla tms. sairauksia tms. parantava henkilö; nykyisin tavallisemmin: kansanparantaja

parantua /pˈarantˌua/ (v)
beteren
  tulla paremmaksi

parapähkinä /pˈarapˌæhkɪnæ/ (n)
paranoot
  sen syötävä appelsiinilohkon muotoinen siemen

parapähkinäpuu /pˈarapˌæhkɪnæpuː/ (n)
paranoot
  parapähkinäpuiden suvun () ainoa laji tai sen yksilö

parasetamoli /pˈarasˌetamˌolɪ/ (n)
paracetamol
  eräs tulehduksia lievittävä ja kuumetta alentava lääkeaine

paratiisi /pˈaratˌiːsɪ/ (n)
paradijs
  kristinuskon mytologiassa esiintyvä puutarha, myös eeden

parenteesi /pˈarentˌeːsɪ/ (n)
parenthese
  näytelmän, elokuvan tms. käsikirjoituksessa oleva toiminnan kuvaus, jota ei ole tarkoitettu ääneen esitettäväksi

pari /pˈarɪ/ (n)
koppel, paar
  kahden muodostama ryhmä tai yksikkö

pariisilainen /pˈarɪːsɪlˌainen/ (adj)
Parijs
  Pariisista peräisin oleva tai Pariisiin liittyvä

pariisilainen /pˈarɪːsɪlˌainen/ (n)
Parijzenaar
  pysyvästi Pariisissa asuva henkilö

paristo /pˈarɪsto/ (n)
batterij
  sähköenergiaa kemiallisessa muodossa säilyttävä laite, joka koostuu yhdestä tai useammasta sähköparista

pariton /pˈarɪton/ (adj)
oneven
  kokonaisluku, joka ei ole jaollinen kahdella

parittaa /pˈarɪtːaː/ (v)
koppelen
  välittää prostituoituja

parittaja /pˈarɪtːˌaja/ (n)
pooier
  sutenööri; henkilö, joka myy toisten ihmisten toteuttamia seksuaalisia palveluja

parittelu /pˈarɪtːˌelu/ (n)
copulatie
  paritteleminen

parivaljakko /pˈarɪvˌaljakːo/ (n)
span
  vaunuja, rekeä, ahkiota tai vastaavaa vetämään rinnakkain valjastettu eläinpari

parkki /pˈarkːɪ/ (n)
bark
  puunkuori, erit. parkitsemiseen käytettävä kuivattu puunkuori

parkour /pˈarkour/ (n)
parkour
  sotilaallisista harjoitteista kehitetty liikuntalaji, jossa pyritään kehon kokonaisvaltaiseen käyttöön, jotta saataisiin aikaan mahdollisimman tehokas liike siirryttäessä paikasta A paikkaan B

parlamentti /pˈarlamˌentːɪ/ (n)
parlement
  valtion hallintoelin, johon vaaleilla valitut edustajat kokoontuvat säätämään lakeja

parmesaani /pˈarmesˌaːnɪ/ (n)
parmezaan
  eräs kova juusto

parodia /pˈarodˌia/ (n)
parodie
  ivamukaelma jostakin kirjallisesta tai kuvallisesta taideteoksesta (tai elokuvasta)

parsa /pˈarsa/ (n)
asperge
  ruokaparsa, vihannesparsa (Asparagus officinalis), jonka nuoria versoja käytetään ravinnoksi

parsakaali /pˈarsakˌaːlɪ/ (n)
broccoli
  ristikukkaiskasveihin kuuluva viljelykasvi (), joka on kaalin muunnos; kukinto ja varret ovat vihreät

parta /pˈarta/ (n)
baard
  ihmisen kasvojen, erityisesti leuan alueen karvoitus

partasuti /pˈartasˌutɪ/ (n)
scheerkwast
  suti, jolla vaahdotetaan partasaippuaa ja levitetään partavaahtoa ajettaville alueille ennen parranajoa

partaterä /pˈartatˌeræ/ (n)
scheermesje
  ruostumattomasta teräksestä valmistettu terä, jota käytetään partahöylässä

partaveitsi /pˈartavˌeitsɪ/ (n)
scheerapparaat
  parran ajamiseen tarkoitettu veitsi, jossa on hyvin teräväksi yhdeltä sivulta teroitettu linkkuveitsen tavoin taittuva terä

partaviikunakaija /pˈartavˌiːkunakˌaija/ (n)
Edwards' vijgpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

partikkeli /pˈartɪkːˌelɪ/ (n)
partikel
  taipumaton apusana, joka ei saa määritteitä eikä itse toimi määritteenä; aiemmin partikkeleihin luettiin myös adpositiot ja adverbit, interjektiot ja konjunktiot

partio /pˈartɪo/ (n)
scouting
  kansainväliseen partioliikkeeseen kuuluva lasten ja nuorten harrastusjärjestö

partiolainen /pˈartɪolˌainen/ (n)
padvinder
  maailmanlaajuisen partiojärjestön jäsen

partisiipin futuuri /pˈartɪsˌiːpɪn fˈutuːrɪ/ (n)
toekomend deelwoord
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tulevaisuuden tapahtumaa

partisiipin perfekti /pˈartɪsˌiːpɪm pˈerfektɪ/ (n)
voltooid deelwoord
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tapahtunutta toimintaa tai tapahtumaa ja vastaa suomen NUT-partisiippia (’tehnyt’, ’mennyt’)

partisiipin preesens /pˈartɪsˌiːpɪm prˈeːsens/ (n)
onvoltooid deelwoord
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa parhaillaan meneillään olevaa toimintaa tai tapahtumaa ja ja vastaa suomen VA-partisiippia

partisiippi /pˈartɪsˌiːpːɪ/ (n)
deelwoord
  verbin nominaalimuoto, jota käytetään adjektiivin tavoin

parturi /pˈarturɪ/ (n)
kapper
  hiusten leikkaamisen ja parranajon ammattilainen

parveke /pˈarveke/ (n)
balkon
  rakennuksen seinästä ulkoneva kaiteellinen tasanne, jonne avautuu ovi rakennuksen sisältä

parvi /pˈarvɪ/ (n)
zwerm
  (arkkitehtuuri) ylempänä oleva tila, sisäparveke, josta on avoin näkymä alempaan saliin tai näyttämölle, lehteri

parviaranen /pˈarvɪˌaranen/ (n)
groene muspapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paska /pˈaska/ (n)
schijt
  uloste

paskahuussi /pˈaskahˌuːssɪ/ (n)
plee
  wc, vessa

paskantaa /pˈaskantaː/ (v)
schijten
  ulostaa

paskiainen /pˈaskɪˌainen/ (n)
lul
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

passi /pˈassɪ/ (n)
paspoort
  henkilön tunnistamiseen kansainvälisesti käytetty virallinen asiakirja, matkustusasiakirja

passiivi /pˈassɪːvɪ/ (n)
lijdende vorm
  passiivimuoto, verbin pääluokka, jossa lauseen muodollinen tekijä (subjekti) on tekemisen kohteena

passiivinen /pˈassɪːvɪnen/ (adj)
passief
  sellainen, joka ei ota osaa toimintaan, epäaktiivinen; ponneton, välinpitämätön

passiohedelmä /pˈassɪˌohedˌelmæ/ (n)
passievrucht
  (hedelmä) punapassion trooppinen köynnöshedelmä

pastori /pˈastorɪ/ (n)
pastoor
  Kristinuskossa hengellisen työn virka, jonka tarkempi sisältö vaihtelee huomattavasti eri kirkkokunnissa; käytössä lähinnä protestanttisissa kirkoissa ja kirkkokunnissa; Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa rovastia tai kirkkoherraa alempi nimike; katolisessa kirkossa alueittain seurakuntapappi

pasuri /pˈasurɪ/ (n)
blei
  , ulkonäöltään nuorta lahnaa muistuttava särkikala

pasuuna /pˈasuːna/ (n)
trombone
  messingistä valmistettava vaskipuhallinsoitin, tavallisesti sama kuin vetopasuuna

pata /pˈata/ (n)
schoppen
  tavallisen (ranskalaisen) korttipakan maa, symboli ♠

patagonianaratti /pˈataɡˌonɪˌanarˌatːɪ/ (n)
holenparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

patee /pˈateː/ (n)
paté
  yleensä viipaloituna tarjottava melko rasvainen mureke tai tahna, joka on kypsennetty uunivuoassa vesihauteessa; sen pääainesosana voi olla kala, kasvikset, liha tai maksa

pateeni /pˈateːnɪ/ (n)
pateen
  kristillisellä ehtoollisella käytettävä lautanen, jolta ehtoollisleipä jaetaan

patentti /pˈatentːɪ/ (n)
octrooi
  Valtion viranomaisen tai kansainvälisen patenttiviraston keksijälle tai keksijän oikeudenhaltijalle myöntämä määräaikainen yksinoikeus hyödyntää teollisesti käyttökelpoista ja aiemmista ratkaisuista riittävästi poikkeavaa uutta keksintöä ammatillisesti tietyn valtion alueella. Patenttioikeus on vastine siitä, että hakija kuvaa keksinnön patenttihakemuksessa niin yksityiskohtaisesti, että alan ammattimies pystyy sitä käyttämään. Patentoitua keksintöä saa siis käyttää vapaasti yksityiseen tarkoitukseen, patenttiajan päätyttyä ja/tai patentin myöntäneen valtion ulkopuolella.

patina /pˈatɪna/ (n)
patina
  yleisesti ajan kuluessa tapahtuva pintojen sävyttyminen tai vanhuuden leima

patja /pˈatja/ (n)
matras
  pehmusteilla täytetty kangaspäällysteinen makuualusta; erityisesti sängyssä

pato /pˈato/ (n)
dam
  vedenpinnan korkeutta ja veden virtausta ohjaava vesirakennuksen piiriin kuuluva rakennelma, jolla on yleensä seinämäinen tai vallimainen rakenne. Patoja tehdään vesivoimatekniikan ja muihin tarpeisiin.

patologi /pˈatolˌoɡɪ/ (n)
patholoog
  patologiaan erikoistunut lääkäri

patologia /pˈatolˌoɡɪa/ (n)
pathologie
  tautioppi; oppi, jossa selvitetään tautien syitä, luonnetta ja kulkua

patonki /pˈatoŋkɪ/ (n)
stokbrood
  muodoltaan pitkä ja kapea vaalea leipä

patriarkka /pˈatrɪˌarkːa/ (n)
patriarch
  (sosiologia) perheen tai suvun päämies, todellista valtaa käyttävä isä

patruuna /pˈatruːna/ (n)
patroon
  ampuma-aseen metalliseen hylsyyn pakattu luodin, nallin ja ruudin muodostama kokonaisuus

patsas /pˈatsas/ (n)
standbeeld
  muotoon veistetty tai valettu taideteos, jonka materiaalina käytetään tavallisesti kiveä, kipsiä, metallia tai muuta muotoiltavaa materiaalia

patteri /pˈatːerɪ/ (n)
batterij
  tykistössä mikä tahansa jalkaväen komppaniaa vastaava perustason sotilasyksikkö, erityisesti tulipatteri

patti /pˈatːɪ/ (n)
pat
  tasapelitilanne, jossa siirtovuorossa olevan pelaajan kuningas ei ole uhattu, mutta hän ei voi tehdä mitään sääntöjen mukaista siirtoa ilman, että kuningas tulisi uhatuksi

paviaani /pˈavɪˌaːnɪ/ (n)
baviaan
  jokin suvun Papio apinalajeista

paviljonki /pˈavɪljˌoŋkɪ/ (n)
paviljoen
  pieni, ilmava ja kevytrakenteinen rakennus kuten huvimaja, puistomaja tai tilapäiskäyttöön tarkoitettu näyttelyrakennus, jolle on tyypillistä, että se pysyy tukematta pystyssä

paštu /pˈaʃtu/ (n)
Pasjtoe
  paštun kieli (kielitunnus: ps), Afganistanissa ja Pakistanissa puhuttava iranilainen kieli

pašša /pˈaʃʃa/ (n)
pasja
  korkea arvonimi osmanivaltakunnassa

pedagogiikka /pˈedaɡoɡˌiːkːa/ (n)
opvoedkunde
  tapa, jolla opetus järjestetään sekä sen näkemyksellisiä kasvatuksellisia periaatteita

pederasti /pˈederˌastɪ/ (n)
pederast
  homoseksuaalinen mies, erityisesti sellainen joka on nuorukaisen kanssa homoseksuaalisessa suhteessa

pederastia /pˈederˌastɪa/ (n)
knapenliefde
  poikarakkaus; aikuisen miehen ja nuorukaisen välinen homoseksuaalinen suhde

pedofiili /pˈedofˌiːlɪ/ (n)
pedofiel
  henkilö, jonka seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu vain ja ainoastaan seksuaalisesti kypsymättömiin lapsiin; mielenkiinto kohdistuu yleensä 8–10-vuotiaisiin tyttöihin tai 10–13-vuotiaisiin poikiin ja henkilö voi olla mies tai nainen

pedofilia /pˈedofˌilɪa/ (n)
pedofilie
  sukupuolivietin kohdistuminen alle murrosikäisiin lapsiin

pehku /pˈehku/ (n)
stro
  eläimen pehmeä kuivikkeista (esim. oljista tai turpeesta) muodostuva makuualusta

pehmeä /pˈehmeæ/ (adj)
zacht, week
  sellainen, joka tai mikä joustaa tai antaa muutoin myöten; löysä, hervoton

pehmitin /pˈehmɪtɪn/ (n)
weekmaker
  muovin valmistuksessa käytettävä aine, joka pehmentää ja notkeuttaa yhdistettä, jota muuten olisi hankala muotoilla, levittää tai työstää

peili /pˈeilɪ/ (n)
spiegel
  heijastava pinta, joka on riittävän ohut muodostaakseen kuvajaisen

peilikuva /pˈeilɪkˌuva/ (n)
spiegelbeeld
  peilistä näkyvä kuvajainen

peippo /pˈeipːo/ (n)
boekvink, vink
  peipponen (), koko Euroopassa yleinen siemeniä ravinnokseen käyttävä varpuslintu, meillä muuttolintuna jokakesäinen vieras

peitto /pˈeitːo/ (n)
dekbed
  ihmisen päällä tämän maatessa sängyssä oleva peite
  kuorman tai varastoitavan tavaran päälle laitettava suojaava kangas tai vastaava

peittää /pˈeitːæː/ (v)
bedekken, dekken
  panna jokin toisen alle tai taakse siten, että tätä ei voi enää havaita (esim. näkemällä, kuulemalla, maistamalla tms.)

pekaanipähkinä /pˈekaːnɪpˌæhkɪnæ/ (n)
pecannoot
  hikkorien sukuun kuuluva lehtipuu, joka on kotoisin Pohjois-Amerikasta (Carya illinoënsis)

pekari /pˈekarɪ/ (n)
pekari
  jonkin heimon Tayassuidae eläimistä, sioille sukua olevia amerikkalaisia sorkkaeläimiä

pekoni /pˈekonɪ/ (n)
spek
  pitkäselkäisestä ja laihasta aikuisen sian ruhosta leikattu siansivu suolattuna

pelaaja /pˈelaːja/ (n)
speler
  henkilö, joka pelaa jotakin peliä

pelargoni /pˈelarɡˌonɪ/ (n)
geranium
  pelargonien sukuun () kuuluva kurjenpolvikasvi. Pelargonit ovat suosittuja huonekasveja ja kesäkukkia

pelastaa /pˈelastaː/ (v)
redden
  tuoda, viedä t. saada pois vaarallisesta paikasta t. tilanteesta

pelastaja /pˈelastˌaja/ (n)
redder
  henkilö, joka pelastaa

pelastusliivi /pˈelastˌuslɪːvɪ/ (n)
reddingsvest
  päälle puettava kelluntavaruste, jonka on tarkoitus pitää ihminen veden pinnalla veden varaan jouduttaessa

pelastusvene /pˈelastˌusvene/ (n)
reddingsboot
  aluksen varustukseen kuuluva vene, jolla pelastaudutaan merihätään jouduttuessa ja pelastetaan veden varaan joutuneita

pelata /pˈelata/ (v)
spelen
  osallistua jhk, missä us. tarkoituksena voittaa toinen, osallistua peliin tai otteluun

peli /pˈelɪ/ (n)
spel
  ajanvietteeksi harjoitettava määrämuotoinen ja sääntöjen mukainen kilpailu tai leikki

pelikaani /pˈelɪkˌaːnɪ/ (n)
pelikaan
  mikä tahansa pelikaanien heimoon () kuuluva pelikaanilintujen laji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa pelikaanien sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

pelikenttä /pˈelɪkˌentːæ/ (n)
veld
  jotakin peliä varten merkitty kenttä, joka mahdollistaa pelin pelaamisen

pelikonsoli /pˈelɪkˌonsolɪ/ (n)
spelcomputer
  videopelien pelaamiseen tarkoitettu kodin viihdelaite

pelikortti /pˈelɪkˌortːɪ/ (n)
speelkaart
  kämmenelle sopiva pystysuuntaisesti suorakaiteen muotoinen lakkapintainen kartonkinen kortti, johon on etusivulle painettu yksilöivät korttisymbolit siten, että kortti on aina käteen otettuna oikein päin. Kaikkien korttien taustapuolelle on painettu yhtenäinen kuviointi niin, ettei kortteja voi tunnistaa kääntöpuolelta.

pelimanni /pˈelɪmˌannɪ/ (n)
speelman
  soitin-, erityisesti kansanmusiikin esittäjä

pelinappula /pˈelɪnˌapːula/ (n)
kleine man
  hyväksi käytetty, us. helposti johdateltava henkilö

peliteoria /pˈelɪtˌeorˌia/ (n)
speltheorie
  sovelletun matematiikan osa-alue, jossa tarkastellaan agenttien välistä strategista kanssakäymistä

pelkkä /pˈelkːæ/ (adj)
luttel
  (vähättelevä) ainoastaan

pelko /pˈelko/ (n)
angst, vrees
  tajuttavan uhkan tai vaaran aiheuttama hädän tai tuskan tunne, huoli uhkan toteutumisesta

pelkuri /pˈelkurɪ/ (n)
lafaard
  sellainen, jolla ei ole uskallusta siihen mihin pitäisi

pellagra /pˈellaɡra/ (n)
pellagra
  nikotiinihapon ja nikotiiniamidin vajauksesta johtuva puutostauti

pellava /pˈellava/ (n)
vlas, linnen
  yksivuotinen kuitu- ja öljykasvi (Linum usitatissimum)
  pellavakuituinen kangas

pellavaöljy /pˈellavaˌøljy/ (n)
lijnzaadolie
  pellavan siemenistä mekaanisesti puristamalla tai kemiallisesti uuttamalla saatava kuivuva öljy

pelle /pˈelle/ (n)
clown
  sirkuksessa hölmöilemällä yleisöä hauskuttava henkilö, joka on tavallisesti maalannut kasvonsa värikkäästi ja pukeutunut värikkäisiin vaatteisiin
  itsensä naurunalaiseksi saattanut henkilö

pelletti /pˈelletːɪ/ (n)
balletje, propje
  (yleisesti) materiaalia tiivistämällä aikaansaatu kova, yleensä pienehkö, kappale

peloissaan /pˈeloissaːn/ (adv)
bang
  ollessaan pelon vallassa, peläten jotakin

pelotella /pˈelotella/ (v)
inschuchteren
  aiheuttaa tai yrittää aiheuttaa pelkoa

peloton /pˈeloton/ (adj)
onbevreesd
  sellainen, joka ei pelkää, vailla pelkoa oleva; rohkea

pelottava /pˈelotːˌava/ (adj)
eng
  sellainen, joka synnyttää pelkoa

pelottomuus /pˈelotːomuːs/ (n)
onbevreesdheid
  se, että on peloton

pelti /pˈeltɪ/ (n)
blik
  ohut teräs- tai muu metallilevy

peltikolari /pˈeltɪkˌolarɪ/ (n)
blikschade
  lievä autokolari, jossa vauriot kohdistuvat lähinnä auton koriin

pelto /pˈelto/ (n)
akker, veld
  maa-alue, jossa kasvatetaan viljaa ja muita viljelyskasveja

peltomyyrä /pˈeltomˌyːræ/ (n)
aardmuis
  harmaanruskea myyrä, joka elää avomaastossa (Microtus agrestis)

peltopyy /pˈeltopyː/ (n)
patrijs
  erityisesti

pelätä /pˈelætæ/ (v)
vrezen, duchten
  tuntea tai kokea pelkoa jkta tai jtk kohtaan

penaali /pˈenaːlɪ/ (n)
etui
  kynäkotelo, jossa säilytetään mm. kyniä, pyyhekumeja, viivoitinta, kynänteroitinta yms.

penis /pˈenɪs/ (n)
penis
  siitin, uroksen sukupuolielin

penisilliini /pˈenɪsˌillɪːnɪ/ (n)
penicilline
  vahingossa löydetty beetalaktaamiryhmään kuuluva antibiootti

peniskateus /pˈenɪskateus/ (n)
penisnijd
  psykoanalyyttisen teorian kuvaama ilmiö, jossa nuori tyttö kokee fallisen vaiheen aikana kriisin tajutessaan ettei hänellä ole penistä

penkki /pˈeŋkːɪ/ (n)
bank
  pehmustamaton ja usein selkänojaton monipaikkainen istuin

pensas /pˈensas/ (n)
struik
  puuvartinen, tyvestä haarova, vähintään puoli metriä korkea kasvi

pensasaita /pˈensasˌaita/ (n)
haag
  riviin istutettujen, usein muotoon leikattujen pensaiden muodostama aita

pensaskoira /pˈensaskˌoira/ (n)
boshond
  koiraeläinten heimoon kuuluvan -suvun ainoa elossa oleva laji ( tai sen yksilö

pensassakset /pˈensassˌakset/ (n)
heggenschaar
  ohuiden puuvartisten kasvien lekkaamiseen ja muotoiluun suunniteltu työkalu

pensassirkku /pˈensassˌirkːu/ (n)
cirlgors
  Länsi- ja Etelä-Euroopassa sekä Pohjois-Afrikassa elävä varpuslintu (), jota ei tavata Suomessa

pentaani /pˈentaːnɪ/ (n)
pentaan
  eräs alkaani, C₅H12

pentagoni /pˈentaɡˌonɪ/ (n)
vijfhoek
  viisikulmio

pentu /pˈentu/ (n)
welp
  eläimen, erityisesti nisäkkään poikanen

pepsiini /pˈepsɪːnɪ/ (n)
pepsine
  mahalaukun aktiivinen valkuaisaineita hajottava entsyymi

pergamentti /pˈerɡamˌentːɪ/ (n)
perkament
  parkitsematta viimeistelty valkoinen nahka, jolle on kirjoitettu kuin paperille; jokin asiakirja tai teksti joka on kirjoitettu ko. materiaalille

perhe /pˈerhe/ (n)
familie, gezin
  kahden tai useamman henkilön muodostama sukulaisuuden tai parisuhteen yhdistämä yhteisö

perheenjäsen /pˈerheːnjæsen/ (n)
familielid
  perheeseen kuuluva henkilö

perhokalastus /pˈerhokalˌastus/ (n)
vliegvissen
  kalastusmuoto, jossa perho pyritään tarjoamaan kalalle mahdollisimman luonnollisella tavalla perhovapaa ja perhosiimaa apuna käyttäen

perhonen /pˈerhonen/ (n)
vlinder, kapel
  perhosten lahkoon (Lepidoptera) kuuluva hyönteinen

perhostoukka /pˈerhostˌoukːa/ (n)
rups
  perhosen kehitysvaihe ennen koteloitumista

periaate /pˈerɪˌaːte/ (n)
principe
  toimintaa tai ajattelua ohjaava perusajatus, perusohje, perussääntö

periheli /pˈerɪhˌelɪ/ (n)
perihelium
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on lähimpänä keskustähteä

perinne /pˈerɪnne/ (n)
traditie
  pitkään käytössä ollut tapa

perinnöllinen /pˈerɪnnˌøllɪnen/ (adj)
erf-
  sellainen, joka periytyy geeneissä

perinteinen /pˈerɪntˌeinen/ (adj)
traditioneel
  perinteen tai perinteiden mukainen, sellainen johon liittyy perinne

perinteisesti /pˈerɪntˌeisestɪ/ (adv)
traditioneel
  vanhan tavan mukaan, vanhastaan

perintö /pˈerɪntø/ (n)
erfenis
  vanhemmilta lapsille siirtyvä omaisuus vanhempien kuoltua

perintökalleus /pˈerɪntøkˌalleus/ (n)
erfstuk
  suvussa perintönä kulkeva arvoesine

perintövero /pˈerɪntˌøvero/ (n)
erfbelasting
  perinnöstä sen saajan maksama vero

peripetia /pˈerɪpˌetɪa/ (n)
peripeteia
  käännekohta, ratkaiseva käänne, kohtalon käänne, äkkinäinen muutos, toiminnan kääntyminen vastakkaiseksi, erit. tarinan juonessa, myös elämässä

periskooppi /pˈerɪskˌoːpːɪ/ (n)
periscoop
  peileihin perustuva laite, jonka avulla voi tehdä havaintoja piilosta tai jonkin näköesteen takaa tai veden alta

perisynti /pˈerɪsˌyntɪ/ (n)
erfzonde
  kristillisen teologian käsite ihmisen syntisestä olotilasta lankeemuksen jälkeen ilman Jumalan antamaa armoa

periä /pˈerɪæ/ (v)
erven
  saada omaisuutta kuolleelta sukulaisuuden tai testamentin perusteella

perjantai /pˈerjantai/ (n)
vrijdag
  viikon viides päivä, päivä torstain ja lauantain välissä

perkele /pˈerkele/ (n)
duivel
  paholainen

perna /pˈerna/ (n)
milt
  muun muassa valkoisia verisoluja muodostava tummanpunainen, pavunmuotoinen elin vatsaontelon yläosassa

pernarutto /pˈernarˌutːo/ (n)
miltvuur
  Bacillus anthracis -bakteerin aihettama nisäkkäiden vaarallinen tartuntatauti, johon liittyy pernan turpoamista. Tarttuu myös ihmiseen.

peroksidi /pˈeroksˌidɪ/ (n)
peroxide
  oksidi, jossa on kaksi toisiinsa kovalenttisella sidoksella liittynyttä happiatomia

perse /pˈerse/ (n)
kont, reet
  takapuoli

persereikä /pˈerserˌeikæ/ (n)
kontgat
  peräaukko

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (adj)
Pers
  Persiasta peräisin oleva tai Persiaan liittyvä

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (n)
Pers
  historiallisen Persian kansalainen

persikka /pˈersɪkːa/ (n)
perzik
  persikkapuun hedelmä, joka on kasvitieteellisesti luumarja

persikka-aratti /pˈersɪkːaˈaratːɪ/ (n)
goudvoorhoofdparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

persilja /pˈersɪlja/ (n)
peterselie
  kaksivuotinen ruohovartinen yrtti (Petroselinum crispum), jota käytetään mausteena

personifikaatio /pˈersonˌifɪkˌaːtɪo/ (n)
personifiëring
  edellisen käyttäminen
personificatie
  henkilöitymä

persoona /pˈersoːna/ (n)
persoon
  (psykologia) tietoinen ja tarkoitusellisesti toimiva olento

persoonallisuus /pˈersoːnˌallɪsuːs/ (n)
persoonlijkheid
  ihmisen tapa ajatella, tuntea ja käyttäytyä; kokoelma pysyviä ennustettavissa olevia, tunteiden ja käyttäytymisen piirteitä

persoonapronomini /pˈersoːnˌapronˌomɪnɪ/ (n)
persoonlijk voornaamwoord
  pronominien alaryhmä, persoonapronomini viittaa henkilöön; suomen kielen persoonapronomineja ovat minä, sinä, hän, me, te ja he

perulainen /pˈerulˌainen/ (adj)
Peruaans
  Perusta peräisin oleva tai Peruun liittyvä

perulainen /pˈerulˌainen/ (n)
Peruaan
  pysyvästi Perussa asuva henkilö

peruna /pˈeruna/ (n)
aardappel, patat, pieper
  eräs koisojen sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji () tai sen yksilö

perunajauho /pˈerunajˌauho/ (n)
aardappelmeel
  ruoanvalmistuksessa sakeuttamiseen käytetty perunasta jauhamalla tehty tärkkelysvalmiste

perunaranen /pˈerunˌaranen/ (n)
geelwangmuspapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

perusluku /pˈeruslˌuku/ (n)
hoofdtelwoord
  luku, joka ilmaisee lukumäärän; kardinaaliluku

perusosa /pˈerusˌosa/ (n)
element
  elementti, kokonaisuuden yhtenä lähtökohtana oleva rakenteellinen osa

perusteellisesti /pˈerustˌeːllɪsˌestɪ/ (adv)
helemaal
  perin juurin, alusta loppuun perinpohjaisesti

perusteeton /pˈerustˌeːton/ (adj)
ongegrond
  sellainen, jolle ei ole perustetta, vailla minkäänlaista perustetta oleva

perustella /pˈerustella/ (v)
rechtvaardigen
  kertoa syy esimerkiksi mielipiteeseen

perustuslaillinen /pˈerustˌuslaillɪnen/ (adj)
constitutioneel
  perustuslakiin kuuluva tai pohjautuva

perustuslaki /pˈerustˌuslakɪ/ (n)
grondwet
  valtiovallan ja ihmisten ja yhteisöjen oikeudellisten suhteiden perusperiaatteet sisältävä laki, valtion valtiosäännön keskeisimmät normit sisältävä laki

peruukki /pˈeruːkːɪ/ (n)
pruik
  luonnon hiuksista tai keinokuidusta valmistettu hiuksia korvaava tai täydentävä pukine tai hiuksia jäljittelevä päähine, jota voidaan käyttää naamiointivälineenä tai eräissä kulttuureissa arvoaseman symbolina

peruuttaa /pˈeruːtːaː/ (v)
achteruitrijden
  siirtää ajoneuvoa taaksepäin sen omalla moottorilla

peräaukko /pˈeræˌaukːo/ (n)
anus
  anus, ruoansulatuselimistön päätepiste, jonka kautta uloste poistuu kehosta

peräkkäin /pˈerækːæin/ (adv)
achtereenvolgens
  toinen toisen jälkeen (ajassa tai paikassa)

peräkkäinen /pˈerækːˌæinen/ (adj)
opeenvolgend
  ajallisesti t. loogisesti toista seuraava

peräpukama /pˈeræpˌukama/ (n)
aambei
  peräaukkokanavan sisä- tai ulkopuolelle muodostunut laskimon pullistuma

peräruiske /pˈerærwˌiske/ (n)
klysma, lavement
  toimenpide, jossa ruiskutetaan nestettä peräsuoleen ja paksusuoleen peräaukon kautta

peräsuoli /pˈeræsˌuolɪ/ (n)
endeldarm
  suoliston loppupäässä oleva osa paksusuolen ja peräaukon välissä

perättäinen /pˈerætːˌæinen/ (adj)
opeenvolgend
  ajallisesti toista seuraava

pessimismi /pˈessɪmˌismɪ/ (n)
pessimisme
  ajatussuunta, jossa asennoidutaan elämään ja maailmaan kielteisesti, onnistumisen todennäköisyys nähdään pienenä

pessimisti /pˈessɪmˌistɪ/ (n)
pessimist
  henkilö, joka suhtautuu asioihin pessimistisesti; pessimistinen henkilö

pestä /pˈestæ/ (v)
wassen
  puhdistaa vedellä ja jollakin puhdistavalla, usein kemiallisella yhdisteellä

pesu /pˈesu/ (n)
was
  puhdistamiseksi tai puhdistautumiseksi, yleensä vettä käyttäen, tehtävä toimenpide, peseminen

pesuallas /pˈesuˌallas/ (n)
wastafel, wasbak, fonteintje, lavabo
  WC:n tai kylpyhuoneen keraaminen tai metallinen vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana ja pohjassa tulpallinen reikä veden poistamista varten

pesukarhu /pˈesukˌarhu/ (n)
wasbeer
  pohjoisamerikkalainen mustista silmänympäryksistään tunnistettava nisäkäs (Procyon lotor)

pesukone /pˈesukˌone/ (n)
wasmachine
  kone, jolla pestään pyykkiä; pyykinpesukone

pesä /pˈesæ/ (n)
nest
  linnun rakentama paikka, jossa se kasvattaa poikasiaan ja saattaa myös yöpyä; myös hyönteisten rakentama asuinpaikka

pesämuna /pˈesæmˌuna/ (n)
appeltje voor de dorst
  kananpesään jätetty muna tai keinotekoinen munitusmuna, tarkoituksena saada kana munimaan lisää samaan paikkaan
  alkupääoma kannustamaan säästötavoitteeseen pääsyä

pesäpallo /pˈesæpˌallo/ (n)
honkbal
  pesäpallopelissä käytettävä pallo

peto /pˈeto/ (n)
roofdier
  toisia eläimiä saalistava eläin, nisäkäs tai lintu

petolintu /pˈetolˌintu/ (n)
roofvogel
  petomaisesti käyttäytyvä lintu. Eläintieteellisesti petolinnut jaetaan kahteen lahkoon, päivisin saalistaviin päiväpetolintuihin ja lähinnä öiseen aikaan saalistaviin pöllöihin

petos /pˈetos/ (n)
fraude
  luottamuksen pettäminen; toiselle vahingollinen teko

petrologia /pˈetrolˌoɡɪa/ (n)
petrologie
  geologian osa-alue, joka tutkii kiviä ja niiden muodostumisolosuhteita

pettäjä /pˈetːæjæ/ (n)
verrader
  henkilö joka pettää; petturi

pettää /pˈetːæː/ (v)
verraden
  rikkoa luottamus, toimia petollisesti, petkuttaa, johtaa harhaan, harhauttaa; olla uskoton

peukalo /pˈeukalo/ (n)
duim
  lyhyt ja paksu sormi ihmisen kädessä, sormi etusormen vieressä

peukaloinen /pˈeukalˌoinen/ (n)
winterkoning
  peukaloisten heimon () lintu
  erityisesti

peura /pˈeura/ (n)
rendier
  jokin peurojen alaheimon () hirvieläin, pois lukien Alces-suvun eläimet, joita nimitetään hirviksi. Pienempiä lajeja nimitetään myös kauriiksi.

photoshopata /phˈotoshˌopata/ (v)
fotoshoppen
  käsitellä tai muuntaa kuvaa kuvankäsittelyohjelmalla

pian /pˈian/ (adv)
weldra, binnenkort, spoedig
  (ajasta) hetken kuluttua, kohta, äkkiä; nopeasti

pianisti /pˈianˌistɪ/ (n)
pianist
  pianon soittaja

piano /pˈiano/ (n)
piano
  yleinen mekaaninen kosketinsoitin, mutta äänen synnyn perusteella myös kielisoitin

pidättää /pˈidætːæː/ (v)
detineren
  ottaa rikoksesta epäilty henkilö poliisin haltuun
  jarruttaa, hidastaa jonkin etenemistä

piekana /pˈiekana/ (n)
ruigpootbuizerd
  , hiirihaukkojen suvun (Buteo) puussa tai kallionkielekkeellä pesivä melko kookas tunturialueiden päiväpetolintu

pieni /pˈienɪ/ (adj)
klein, minuscuul
  sellainen, joka tai mikä on kooltaan vähäinen

pieni verenkierto /pˈienɪ vˈereŋkˌierto/ (n)
kleine bloedsomloop
  verenkierron osa, joka kulkee sydämen oikeasta kammiosta keuhkovaltimorungon kautta keuhkovaltimoihin ja sieltä edelleen keuhkoja ympäröiviin hiussuoniin, joista veri palaa sydämeen keuhkolaskimoita pitkin sydämen vasempaan eteiseen

pieraista /pˈieraista/ (v)
scheet laten
  päästää suolistokaasua kerran ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

pieru /pˈieru/ (n)
scheet, wind, winderigheid, flatulentie
  peräsuolesta tuleva suolistokaasun purkauma

pietso- /pˈietso/ (n)
piëzo-
  alkuosana yhdyssanoissa, jotka liittyvät pietsosähköön tai muihin mekaanisen paineen synnyttämiin voimavaikutuksiin

piha /pˈiha/ (n)
erf
  yleensä välittömästi rakennuksen ympärillä oleva rajattu alue

pihdit /pˈihdɪt/ (n)
tang
  tarttumiseen, vääntämiseen tai katkaisuun tarkoitettu työkalu

pihka /pˈihka/ (n)
hars
  öljyjä ja hartseja sisältävä seos, jota havupuut erittävät haavojensa suojaksi

pihlaja /pˈihlaja/ (n)
wilde lijsterbes
  kotipihlaja (), yleinen lehtipuu, jolla on parilehdykkäiset lehdet ja punaiset luumarjat. Kotipihlajan lisäksi Suomen luonnossa kasvaa suomenpihlaja ja ruotsinpihlaja sekä muutama harvinaisempi lajike.

pihlajanmarja /pˈihlajˌanmarja/ (n)
wilde lijsterbes
  pihlajan suurina terttuina kasvattamat oranssit marjat

pihta /pˈihta/ (n)
spar, zilverspar
  mikä tahansa -sukuinen havupuulaji; jalokuusi

pihtihäntäinen /pˈihtɪhˌæntæinen/ (n)
oorworm
  pihtihäntäisten lahkon () hyönteinen, joilla on peräpäässä pihdit

pihvi /pˈihvɪ/ (n)
biefstuk, steak
  pannulla tai grillissä paistettu liharuoka, joka valmistetaan kokolihasta, yleensä sisä- tai ulkofileestä, myös vastaavanlaisista kasvisruoista

pii /pˈiː/ (n)
silicium
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine. Piin kemiallinen tunnus on Si

piikitellä /pˈiːkɪtellæ/ (v)
irriteren
  ärsyttää, ivata, loukata

piikivi /pˈiːkɪvɪ/ (n)
vuursteen
  kova harmaasävyinen kvartsi. Sitä esiintyy kalkkikiven yhteydessä, ei löydetä Suomesta

piikkikampela /pˈiːkːɪkˌampela/ (n)
tarbot
  litteä, lähes pyöreä pohjakala (Psetta maxima), jonka silmät ovat vasemmalla kyljellä

piikkikirveli /pˈiːkːɪkˌirvelɪ/ (n)
fijne kervel
  eräs koiranputkien sukuun kuuluva sarjakukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

piikkilanka /pˈiːkːɪlˌaŋka/ (n)
prikkeldraad
  aitaamiseen tai esteisiin käytettävä teräslankapunos, johon on lisätty piikkejä tai leikkaavia kulmia

piikkimonni /pˈiːkːɪmˌonnɪ/ (n)
Noord-Amerikaans katvisse
  (yleisesti) mikä tahansa piikkimonnien heimoon () kuuluva monnikalojen laji tai sellaisen yksilö

piikkimonnit /pˈiːkːɪmˌonnɪt/ (n)
Noord-Amerikaanse katvissen
  eräs viuhkaeväisten luokkaan () kuuluva luukalojen heimo ()

piikkiohdake /pˈiːkːɪˌohdake/ (n)
speerdistel
  Suomenkin luonnossa esiintyvä ohdakkeiden sukuun kuuluva kasvi

piikkipaatsama /pˈiːkːɪpˌaːtsama/ (n)
hulst
  ainavihanta lehtipuu ()

piikkisika /pˈiːkːɪsˌika/ (n)
stekelvarken
  jokin jyrsijä heimosta Hystricidae, tunnetaan parhaiten suojaavista piikeistään

piilevä /pˈiːlevæ/ (n)
diatomee
  ruskeisiin leviin kuuluvia leviä (), joilla on piidioksidista koostuva soluseinä

piilolinssi /pˈiːlolˌinssɪ/ (n)
contactlens
  silmän taittovirhettä korjaava linssi, joka asetetaan silmän pinnalle

piilottaa /pˈiːlotːaː/ (v)
verstoppen
  panna jokin pois näkyvistä siten että sitä on vaikea löytää, panna piiloon

piiloutua /pˈiːloutˌua/ (v)
verbergen
  mennä piiloon

piimä /pˈiːmæ/ (n)
botermelk
  maidosta hapattamalla valmistettava ruokajuoma

piippo /pˈiːpːo/ (n)
veldbies
  mikä tahansa piippojen sukuun (Luzula) kuuluva vihviläkasvien laji tai sellaisen yksilö

piippu /pˈiːpːu/ (n)
pijp
  väline, jolla voi käyttää tupakkaa, huumeita tai muita päihteitä polttamalla, jotta kemikaalit imeytyisivät hengityskanavasta

piirakka /pˈiːrakːa/ (n)
taart
  makea tai suolainen täytetty pienehkö leivonnainen, jossa on taikinasta valmistettu kuori

piiri /pˈiːrɪ/ (n)
omtrek
  ympyrän kehä

piiritys /pˈiːrɪtys/ (n)
beleg
  piirittämisen toteutus

piirros /pˈiːrros/ (n)
tekening
  piirtämisen tuloksena, usein käsivaraisesti syntyvä summittainen kuva

piirtää /pˈiːrtæː/ (v)
tekenen
  tehdä viiva, viivoja tai niiden muodostama kuva kynällä tai muulla jälkeä jättävällä esineellä tai hyödyntäen piitämiseen tehtyä tietokoneohjelmaa

piirustus /pˈiːrustus/ (n)
tekenen
  kynällä tai tusseilla piirtämällä tuotettu kuva

piiska /pˈiːska/ (n)
zweep
  väline eläinten ohjaamiseen

piispa /pˈiːspa/ (n)
bisschop
  kristillisessä kirkossa hiippakunnan hengellinen johtaja, Suomessa mies tai nainen

pikaluistelu /pˈikalwˌistelu/ (n)
schaatsen
  urheilulaji, jossa kilpailijat pyrkivät soikion muotoisella jäisellä radalla etenemään luistimilla ennalta määrätyn matkan mahdollisimman nopeasti

pikapano /pˈikapˌano/ (n)
vluggertje
  pikainen yhdyntä, lyhyen ajan kestävä yhdyntä

pikaruoka /pˈikarˌuoka/ (n)
flitskost
  kioskeista tai pikaruokapaikoista saatava, nopeasti valmistettu, usein valmiiksi annoksiksi tai aterioiksi tuotteistettu ravinto; suosittuja sellaisia ruokia ovat muiden muassa pizzat, hampurilaiset ja ranskalaiset perunat

piki /pˈikɪ/ (n)
pek
  puu-, kivihiili-, ruskohiili-, turve-, luutervaa, hartseja tai vastaavia orgaanisia aineita tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

pikkuaivot /pˈikːuˌaivot/ (n)
kleine hersenen
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivopuoliskojen alapuolella takaraivossa kallon takaosassa

pikkuara /pˈikːuˌara/ (n)
roodschouderara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuaratti /pˈikːuarˌatːɪ/ (n)
oranjevleugelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuhelttamesikko /pˈikːuhˌeltːamesˌikːo/ (n)
kleine lelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkulauluhaukka /pˈikːulˌauluhˌaukːa/ (n)
gabarhavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuleipä /pˈikːulˌeipæ/ (n)
koekje
  pieni, usein makea leivonnainen, joka yleensä valmistetaan ilman kohotusainetta

pikkulokki /pˈikːulˌokːɪ/ (n)
dwergmeeuw
  naurulokkia muistuttava, mutta pienempi lokkilaji ()

pikkulurikki /pˈikːulurˌikːɪ/ (n)
dwerglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkumustakaija /pˈikːumˌustakˌaija/ (n)
kleine vasapapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuruokki /pˈikːurˌuokːɪ/ (n)
kleine alk
  (eläintiede) laajoissa yhdyskunnissa rannikon vuorenrinteillä Jäämeren saarilla elävä lunnia pienempi lintu

pikkuseikka /pˈikːusˌeikːa/ (n)
kleinigheid
  vähämerkityksinen yksityiskohta, epäoleellinen asia

pikkuserkku /pˈikːusˌerkːu/ (n)
achterneef
  isovanhemman sisaruksen lapsenlapsi, toisin sanoen: serkkujen lapset ovat pikkuserkkuja suhteessa toisiinsa

pikkusisko /pˈikːusˌisko/ (n)
zusje
  nuorempi sisko

pikkusormi /pˈikːusˌormɪ/ (n)
pink
  pienin sormi ihmisen kädessä, reunimmainen sormi nimettömän vieressä

pikkuvarpunen /pˈikːuvˌarpunen/ (n)
ringmus
  pikkuvarpunen eli metsävarpunen on varpusta pienempi. Sen päälaki on ruskea, poskissa on tumma täplä. Sukupuolten väritys on samanlainen. Parvilintu, jota tavataan meillä vain eteläisessä Suomessa.

pikkuveli /pˈikːuvˌelɪ/ (n)
broertje
  veljeään tai sisartaan nuorempi veli

pikkuviherkaija /pˈikːuvɪhˌerkaija/ (n)
oranjevoorhoofdkarakiri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

piknik /pˈiknɪk/ (n)
picknick
  retki, jonka päätarkoitus on eväiden syöminen ulkoilmassa

pilahvi /pˈilahvɪ/ (n)
pilaff
  itämainen mausteinen, riisistä ja vihanneksista tehty ruokalaji

pilari /pˈilarɪ/ (n)
zuil
  rakennuksen vapaasti seisova pystytuki, joka on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen tai monisärmäinen

pilata /pˈilata/ (v)
verbrodden
  tärvellä, vahingoittaa

pilkkasiipi /pˈilkːasˌiːpɪ/ (n)
grote zee-eend
  eräs sorsalintu, jonka uroksen mustassa höyhenpeitteessä on siivissä ja päässä valkoiset laikut

pilkku /pˈilkːu/ (n)
komma
  yksi välimerkeistä [,]

pilkkukuume /pˈilkːukˌuːme/ (n)
vlektyfus
  minkä tahansa riketsioihin () kuuluvan bakteerin aiheuttama loistauti

pilleri /pˈillerɪ/ (n)
pil
  pallomaiseksi puristettu lääkevalmiste tai tabletin muodossa oleva lääke

pilli /pˈillɪ/ (n)
fluitje
  väline, jolla tuotetaan äänimerkki puhaltamalla siihen

pillu /pˈillu/ (n)
kut
  naisen häpy ja/tai emätin

pilssivesi /pˈilssɪvˌesɪ/ (n)
kielwater
  aluksen pohjalle vuotamalla tai muuten joutunutta vettä, johon saattaa sekoittua öljyä

pilvenpiirtäjä /pˈilvempˌiːrtæjæ/ (n)
wolkenkrabber
  erittäin korkea kerrostalo tai muu rakennus

pilvi /pˈilvɪ/ (n)
wolk
  taivaalla leijaileva koostuma vesihöyryä, jääkiteitä ja muita aineksia

pilvinen /pˈilvɪnen/ (adj)
bewolkt
  pilviä sisältävä

pilvivalli /pˈilvɪvˌallɪ/ (n)
oogmuur
  trooppisen hirmumyrskyn silmää ympäröivä seinämä, jossa tuulet ovat kovimmat

pimentyä /pˈimentˌyæ/ (v)
donker worden
  muuttua pimeäksi

pimeys /pˈimeys/ (n)
duisternis
  valon puute

pimeä /pˈimeæ/ (adj)
donker
  jossa on vähän tai ei yhtään valoa

pimeä aine /pˈimeæ ˈaine/ (n)
donkere materie
  hypoteettinen galaksien havaitun massan selittävä aine, joka ei vuorovaikuta sähkömagneettisen säteilyn kanssa

pimiö /pˈimɪø/ (n)
doka
  pimennettävä tila valokuvien kehittämistä varten

pinaatti /pˈinaːtːɪ/ (n)
spinazie
  , ruohokasveihin kuuluva vihannes

pingviini /pˈiŋvɪːnɪ/ (n)
pinguïn
  yleisnimitys Spheniscidae-heimoon kuuluville lentokyvyttömille linnuille, joita esiintyy eteläisellä pallonpuoliskolla Etelämantereelta tropiikkiin

pinkki /pˈiŋkːɪ/ (n)
rooskleurig
  violettiin vivahtava vaalea punainen väri

pinnallinen /pˈinnallɪnen/ (adj)
oppervlakkig
  pinnalla tai pinnassa oleva

pino /pˈino/ (n)
stapel
  useita tavaroita päällekkäin
  tietorakenne johon voidaan lisätä alkioita ja poistaa niistä päällimmäinen sekä tarkastella pinon tai päällimmäisen alkion tilaa

pinota /pˈinota/ (v)
opstapelen
  asettaa pinoon

pinseri /pˈinserɪ/ (n)
duitse pinscher
  edelliseen kuuluva koirarotu

pinsetit /pˈinsetɪt/ (n)
pincet
  pieniin kappaleisiin tarttumiseen tarkoitettu työkalu, joka koostuu yksinkertaisimmillaan taitetusta joustavasta materiaalista jota puristetaan sormilla

pinta /pˈinta/ (n)
oppervlakte, oppervlak
  esineen tai asian näkyvä, päällimmäinen osa

pinta-ala /pˈintaˈala/ (n)
oppervlakte
  kaksiulotteisen alueen koon mitta

pioneeri /pˈionˌeːrɪ/ (n)
pionier
  edelläkävijä, uudisraivaaja
sappeur
  asevoimien pioneerijoukkojen sotilas

pioni /pˈionɪ/ (n)
pioen, pioenroos
  Paeonia-suvun kasveja
pion
  vahvan vuorovaikutuksen välittäjähiukkanen, π-mesoni

piparjuuri /pˈiparjˌuːrɪ/ (n)
mierik, mierikswortel
  ristikukkaiskasvien heimon monivuotinen, kookas kasvi jonka juurta käytetään mausteena ()

pipetoida /pˈipetˌoida/ (v)
pipetteren
  käyttää pipettiä

pipetti /pˈipetːɪ/ (n)
druppelaartje
  laboratorioväline, jonka tarkoituksena on mitata hyvin tarkkoja nestemäisiä ainemääriä

pipo /pˈipo/ (n)
muts
  neulekankaasta valmistettu päähine, jonka yläosassa tavallisesti, mutta ei välttämättä, on tupsu

pippeli /pˈipːelɪ/ (n)
piemel
  (lapsekas ilmaisu) siitin

pippuri /pˈipːurɪ/ (n)
peper
  ryytipippuri, tärkeä pippureihin kuuluva maustekasvi Piper nigrum, jonka hedelmä on luumarja. Tästä saadaan mustapippuri, valkopippuri ja viherpippuri.

pippurimylly /pˈipːurɪmˌylly/ (n)
pepermolen
  pippurin jauhamiseen ruoanlaitossa käytettävä laite

piraatti /pˈiraːtːɪ/ (n)
gepirateerd
  tekijänoikeuksia loukkaava kuluttaja

piraija /pˈiraija/ (n)
piranha
  eräs lihaa syövä eteläamerikkalainen makeanvedenkala

piratismi /pˈiratˌismɪ/ (n)
piraterij
  äänitteiden, elokuvien, tietokoneohjelmien lisenssitön kopiointi ja levitys; tuoteväärennösten valmistamiseen ja myyntiin perustuva liiketoiminta

piskotella /pˈiskotella/ (v)
miezeren
  sataa pisaroita harvakseltaan

pissa /pˈissa/ (n)
plas
  virtsa

piste /pˈiste/ (n)
punt
  välimerkki, kirjoitetussa kielessä virkkeen päättävä merkki [.]
  peleissä ja kokeissa tai arvioinneissa saavutetun tuloksen yksikkö

pistin /pˈistɪn/ (n)
bajonet
  kiväärin piipun jatkoksi kiinnitettävä terä, jota voidaan käyttää välittömässä läheisyydessä olevaa vihollista vastaan

pistiäinen /pˈistɪˌæinen/ (n)
hymenoptera
  mikä tahansa pistiäisten lahkoon () kuuluva hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

pistooli /pˈistoːlɪ/ (n)
pistool
  lyhyt, yhdellä tai kahdella kädellä pidettävä käsiase, jossa patruunat ovat irrotettavassa lippaassa, yleensä itselataava

pistorasia /pˈistorˌasɪa/ (n)
stopcontact
  kiinteän siirtoverkon kytkentäpisteessä oleva naaraskomponentti, johon liitäntäjohdon koiraskomponentti, pistoke, tarvittaessa liitetään

pistää /pˈistæː/ (v)
steken
  lyödä tai painaa kapealla terävällä kappaleella aiheuttaen reikämäisen jäljen

pitkittäinen /pˈitkɪtːˌæinen/ (adj)
overlangs
  (sähkötekniikka) yhteismuotoinen

pitkä /pˈitkæ/ (adj)
lang
  suuri siinä suunnassa, jossa mitta on suurin
  (ihmisestä) kookas, suuri kantapäästä päälakeen mitattuna
  kestoltaan suuri, pitkäkestoinen

pitkänokkakakadu /pˈitkænˌokːakˌakadu/ (n)
langsnavelraafkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkänokkamesikko /pˈitkænˌokːamesˌikːo/ (n)
langsnavelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkäperjantai /pˈitkæpˌerjantai/ (n)
Goede Vrijdag
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

pitkäpyrstökaija /pˈitkæpˌyrstøkˌaija/ (n)
langstaartparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkään /pˈitkæːn/ (adv)
lang
  hetkistä pidemmän ajan, kauan

pitsi /pˈitsɪ/ (n)
kant
  langasta tehtyä verkkomaista koristetta, jossa eri kokoiset silmukat muodostavat kuvioita

pituus /pˈituːs/ (n)
lengte
  kuinka pitkä jokin esine tai matka on
  kuinka kauan jokin kestää

pituusmerkki /pˈituːsmˌerkːɪ/ (n)
macron
  kirjaimen yläpuolinen vaakaviiva ¯, kun sillä merkitään pitkää äännettä, makron ; Unicode-merkki U+00AF, kirjaimeen yhdistyvä pituusmerkki U+0304

pitää /pˈitæː/ (v)
bijhouden
  pitää otteessa, pidellä
  omistaa, pitää omanaan, ottaa omakseen, olla luopumatta jostain
  järjestää tilaisuus
houden
  säilyttää
  säilyttää, kohdella

pitää paikkansa /pˈitæː pˈaikːansa/ (v)
kloppen
  (tiedosta, väittämästä) olla oikea, olla totuuden mukainen

pitää silmällä /pˈitæː sˈilmællæ/ (v)
in de gaten houden
  vahtia, vartioida, vahdata

pizza /pˈitsa/ (n)
pizza
  italialaislähtöinen ruokalaji, joka on yksinkertaisimmassa muodossaan uunissa paistettu, litteä, yleensä pyöreä leipä, joka on päällystetty tomaattikastikkeella, mahdollisesti juustolla sekä valinnaisilla täytteillä

planeetta /plˈaneːtːa/ (n)
planeet
  kiertotähti, tähteä kiertävä iso taivaankappale, joka on painovoimansa vaikutuksen ansiosta lähes pallomainen

planetaarinen /plˈanetˌaːrɪnen/ (adj)
planetair
  planeettaan liittyvä

planetaarinen sumu /plˈanetˌaːrɪnen sˈumu/ (n)
planetaire nevel
  pientä tai keskikokoista tähteä ympäröivä kaasupilvi, joka on syntynyt tähden puhallettua ulkokerroksensa avaruuteen

plasmidi /plˈasmɪdɪ/ (n)
plasmide
  bakteerien ja alkueläinten kromosomin ulkoinen DNA-silmukka

plataanipuu /plˈataːnɪpuː/ (n)
plataan
  Kaakkois-Euroopan, Pohjois- ja Väli-Amerikan sekä Aasian luonnossa kasvava -suvun pitkäikäiseksi kasvava lehtipuu

platina /plˈatɪna/ (n)
platinum, platina
  jalometalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pt

plebeiji /plˈebeijɪ/ (n)
plebejer
  antiikin Rooman alemman yhteiskuntaluokan jäsen

pleissi /plˈeissɪ/ (n)
splitsen
  pujos, pujoke

pleonasmi /plˈeonˌasmɪ/ (n)
pleonasme
  liikasanainen, samaa asiaa toistava ilmaus

pluskvamperfekti /plˈuskvampˌerfektɪ/ (n)
plusquamperfectum
  entispäättymä, aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka oli päättynyt jo menneisyydessä.

plusmerkki /plˈusmerkːɪ/ (n)
plusteken
  positiivista numeroarvoa tai yhteenlaskua ilmaiseva symboli +, plus; Unicode-merkki U+002B

plutonium /plˈutonium/ (n)
plutonium
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jota käytetään mm. ydinaseissa, sen kemiallinen merkki Pu

pohja /pˈohja/ (n)
bodem
  esineen tai muodostuman alapinta, alin osa tai myös perimmäinen kohta vaakasuunnassa katsottaessa; joidenkin kappaleiden alapinta sisältä katsottuna, toisten ulkoa katsottuna

pohjakerros /pˈohjakˌerros/ (n)
begane grond
  talon alin maanpäällinen kerros

pohjavesi /pˈohjavˌesɪ/ (n)
grondwater
  maanpinnan alla maankamaran onteloissa ja raoissa oleva vesi

pohje /pˈohje/ (n)
kuit
  jalan osa, säären takapinta polven ja nilkan välillä

pohjeluu /pˈohjeluː/ (n)
kuitbeen
  sääriluun rinnalla sijaitseva pienempi luu (lat. os fibula)

pohjoinen /pˈohjoinen/ (adj)
noorden
  sellainen, joka sijaitsee pohjoisessa, pohjoisessa oleva tai pohjoisesta tuleva

pohjoinen /pˈohjoinen/ (n)
noorden, noord
  pääilmansuunta lännen ja idän välissä, lännestä 90 astetta myötäpäivään

pohjoisnapa /pˈohjoisnˌapa/ (n)
Noordpool
  Maan ja muiden taivaankappaleiden pohjoisen pallonpuoliskon napa eli pohjoisin kohta

pohjoissaame /pˈohjoissˌaːme/ (n)
Noordelijk Sami
  puhujamäärältään suurin saamelaiskieli (kielitunnus: se ja sme)

pohjukaissuoli /pˈohjukˌaissuolɪ/ (n)
duodenum
  mahalaukun mahaportista lähtevä ohutsuolen alkuosa (lat. duodenum)

pohnpeinluri /pˈohmpeinlˌurɪ/ (n)
Ponapélori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

poiju /pˈoiju/ (n)
boei
  kelluva, yleensä vettä imemättön, usein metallinen tai kestomuovinen, muodoltaan vaihteleva ankkuroitu kappale

poika /pˈoika/ (n)
jongen, knaap
  miespuolinen lapsi tai nuori
zoon
  jonkun oma miespuolinen lapsi tai jälkeläinen

poikamainen /pˈoikamˌainen/ (adj)
jongensachtig
  poikaa muistuttava; pojalle ominainen

poikaystävä /pˈoikaˌystævæ/ (n)
vriend
  miespuolinen kumppani romanttisessa suhteessa
  miespuolinen ystävä

poiketa /pˈoiketa/ (v)
afwijken
  mennä pois retiltä; tehdä aikomuksen tai suunniteman vastaisesti

poikia /pˈoikɪa/ (v)
jongen
  (naudasta) synnyttää, vasikoida

poikkeava /pˈoikːeˌava/ (adj)
abnormaal
  sellainen, joka eroaa tavanomaisesta, erilainen

poikkeuksellinen /pˈoikːeuksˌellɪnen/ (adj)
ongewoon
  erilainen; tavallisesta poikkeava

poikkeus /pˈoikːeus/ (n)
uitzondering
  säännöstä tai määräyksestä tehty erivapaus tai poikkeava menettely; tavanomaisesta poikkeava seikka

poikkihuilu /pˈoikːɪhwˌilu/ (n)
dwarsfluit
  useimmiten metallista valmistettava puupuhallin, sinfoniaorkesterissa käytettävä huilu

poikkileikkaus /pˈoikːɪlˌeikːaus/ (n)
doorsnede
  pinta, joka syntyy, kun esine leikataan halki.

poimia /pˈoimɪa/ (v)
plukken
  kerätä (varsinkin marjoja, hedelmiä yms.)

pointillismi /pˈointɪllˌismɪ/ (n)
pointillisme
  taidesuuntaus, jossa kuva rakennetaan erilaisista pienistä väriläiskistä tai pisteistä

pointteri /pˈointːerɪ/ (n)
pointer
  keskikokoinen seisova kanakoira ja sen edustama koirarotu

pois /pˈois/ (adv)
weg
  ilmaisee paikasta tai muusta yhteydestä eriämistä

poissaoleva /pˈoissaˌoleva/ (adj)
afwezig
  ei ajatuksissaan tilanteessa oleva, tarkkaamaton ympäristöään ja nykyhetkeä kohtaan

poissaolo /pˈoissaˌolo/ (n)
afwezigheid
  se, että on tai on ollut poissa jostakin

poistaa /pˈoistaː/ (v)
verwijderen
  ottaa pois

poistua /pˈoistua/ (v)
weggaan
  mennä, mennä pois, lähteä pois

pokeri /pˈokerɪ/ (n)
poker
  nimitys eräille korttipeleille, joita pelataan rahasta ja joissa pyritään keräämään määrättyjä viiden kortin yhdistelmiä

poliisi /pˈolɪːsɪ/ (n)
politie, politieman
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä virkamies
politie
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä organisaatio, poliisivoimat

poliisiasema /pˈolɪːsˌiasˌema/ (n)
politiebureau
  poliisin toimipaikka

poliisiauto /pˈolɪːsɪˌauto/ (n)
politieauto
  poliisin virkatehtävissään käyttämä ajoneuvo, joka useimmiten on varustettu ”poliisi”-tunnuksin

poliisikoira /pˈolɪːsɪkˌoira/ (n)
politiehond
  poliisin käyttöön koulutettu koira

poliisivaltio /pˈolɪːsɪvˌaltɪo/ (n)
politiestaat
  valtio, jossa turvallisuusviranomaisilla on laajat valtuudet

poliitikko /pˈolɪːtˌikːo/ (n)
politicus, politica
  usein puoluepoliittisesti sitoutunut, kunnalliseen politiikkaan ja erityisesti valtiolliseen poliittiseen toimintaan osallistuva henkilö

poliittinen /pˈolɪːtːɪnen/ (adj)
politiek
  joka liittyy politiikkaan, politiikkaa koskeva

poliittinen korrektius /pˈolɪːtːɪneŋ kˈorrektius/ (n)
politieke correctheid
  toiminta tai kielenkäyttö, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään, varsinkaan sorretussa tai puolustuskyvyttömässä asemassa olevaksi katsottuja

poliittisesti korrekti /pˈolɪːtːɪsˌestɪ kːˈorrektɪ/ (adj)
policor
  (toiminnasta tai kielenkäytöstä) yhteiskunnallisesti hyväksyttävänä pidettävä: sellainen, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään

politiikka /pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
politiek
  julkisyhteisön päätöksenteko ja muu siihen liittyvä toiminta; valtion, kunnan, liikelaitoksen tms. jollakin julkisen elämän alueella harjoittama toiminta

polku /pˈolku/ (n)
pad, baan
  pieni tallaantumalla syntynyt kulkuväylä tai kulku-ura esim. metsässä

polkupyörä /pˈolkupˌyøræ/ (n)
fiets, rijwiel
  tavallisesti kaksipyöräinen kevyt ajoneuvo, joka saadaan liikkeelle polkemalla

polkupyöräilijä /pˈolkupˌyøræilˌijæ/ (n)
fietser
  polkupyörällä liikkuva henkilö

pollari /pˈollarɪ/ (n)
bolder
  kiinnitystolppa, johon kiinnitetään aluksen kiinnitysköydet

polonium /pˈolonium/ (n)
polonium
  eräs alkuaine

polttaa /pˈoltːaː/ (v)
branden
  saattaa palamaan, hävittää tai tuhota jotakin tulessa tai palossa
roken
  kärventää, korventaa, paahtaa
aanbranden
  saada palovamma jostain kuumasta

polttarit /pˈoltːarɪt/ (n)
vrijgezellenavond
  avioliittoon astumiseen liittyvä initiaatiomeno tai siirtymäriitti

polttoaine /pˈoltːoˌaine/ (n)
brandstof
  aine, joka vapauttaa kemiallista energiaa palamisreaktion avulla

polttoitsemurha /pˈoltːoitsemˌurha/ (n)
zelfverbranding
  itsensä tuleen sytyttämällä tehty itsemurha

polttokenno /pˈoltːokˌenno/ (n)
brandstofcel
  sähkökemiallinen laite, johon syötetään reaktioaineita laitteen ulkopuolelta ja näin voidaan tuottaa sähköä pitkäaikaisesti

polttomoottori /pˈoltːomˌoːtːorɪ/ (n)
interne verbrandingsmotor
  kone, joka muuntaa polttoaineesta palamisessa vapautuvan kemiallisen energian liike-energiaksi

polttopiste /pˈoltːopˌiste/ (n)
focus
  linssi- tai peilijärjestelmän akselin piste, jossa akselin suuntaisina järjestelmään tulevat valonsäteet yhtyvät

polttopuu /pˈoltːopuː/ (n)
brandhout
  yleensä tulisijassa, kuten liedessä tai uunissa, myös nuotiossa, käytettävä puupolttoaine

polttouhri /pˈoltːouhrɪ/ (n)
brandoffer
  juutalaisuudessa uhri, joka poltettiin tulessa; tyypillisesti lammas, joka poltettiin temppelissä alttarin tulessa kokonaan (veri ja vuota tosin oli poistettu ennen polttamista)

polttoväli /pˈoltːovˌælɪ/ (n)
brandpuntsafstand
  objektiivin taaemman pääpisteen ja polttotason välinen etäisyys kun objektiivi on tarkennettu äärettömään

polvi /pˈolvɪ/ (n)
knie
  nivel reiden ja säären välissä

polvilumpio /pˈolvɪlˌumpɪo/ (n)
knieschijf
  nelipäisen reisilihaksen jänteessä sijaitseva kolmionmuotoinen luu, joka liikkuu pitkin reisiluun alaosan etupintaa polven ojentuessa ja koukistuessa

polviorsi /pˈolvɪˌorsɪ/ (n)
keper
  käänteisen V:n muotoinen airutkuvio

polvipuntarpää /pˈolvɪpˌuntarpæː/ (n)
geknikte vossenstaart
  eräs puntarpäiden sukuun kuuluva heinäkasvien laji () tai sen yksilö

polvistua /pˈolvɪstˌua/ (v)
knielen
  mennä polvilleen

polyeteeni /pˈolyetˌeːnɪ/ (n)
polyetheen
  eräitä muoveja

polyfyleettinen /pˈolyfylˌeːtːɪnen/ (adj)
polyfyletisch
  (taksonista) sellainen, jonka jäsenillä on yksi useita esivanhempia

polymeeri /pˈolymˌeːrɪ/ (n)
polymeer
  suuri molekyyli, jossa monomeerit ovat sitoutuneet toisiinsa muodostaen ketjuja

polynesialainen /pˈolynˌesɪalˌainen/ (adj)
Polynesisch
  Polynesian saaristoon tai sen asukkaisiin liittyvä

polynesialainen /pˈolynˌesɪalˌainen/ (n)
Polynesisch
  Polynesian asukas

polynesianmesikko /pˈolynˌesɪˌanmesˌikːo/ (n)
grote fijihoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pomeranssi /pˈomerˌanssɪ/ (n)
bittersinaasappel
  eräs sitruskasvi ()

pommi /pˈommɪ/ (n)
bom
  räjähdysaineella ladattu laite, jonka räjähdyksen on tarkoitus aiheuttaa vahinkoa

pommittaa /pˈommɪtːaː/ (v)
bombarderen
  pudottaa pommeja jollekin alueelle lentokoneesta

ponape /pˈonape/ (n)
Pohnpeiaans
  (kielitiede) ponapen kieli (kielitunnus: pon), Pohnpein saarella, Mikronesian liittovaltiossa puhuttava austronesialainen kieli. Sanalista

poni /pˈonɪ/ (n)
negge
  pienikokoinen hevonen, pienhevonen, säkäkorkeudeltaan enintään 148 cm; vanh. ponihevonen

poninhäntä /pˈonɪnhˌæntæ/ (n)
paardenstaart
  pitkät hiukset sidottuna takaa yhteen

ponnahduslauta /pˈonnahdˌuslauta/ (n)
springplank
  joustava lauta, jolta voidaan hypätä veteen

ponsi /pˈonsɪ/ (n)
anthere
  se heteen osa, jossa pölytykseen tarvittava siitepöly muodostuu

poppeli /pˈopːelɪ/ (n)
populier
  (kasvitiede) mikä tahansa Populus-sukuun kuuluva puu

populismi /pˈopulˌismɪ/ (n)
populisme
  poliittinen toiminta, jonka tarkoituksena on edustaa tavallisen kansalaisen tarpeita ja toiveita

porakone /pˈorakˌone/ (n)
boormachine
  reikien poraamiseen tarkoitettu laite

porkkana /pˈorkːana/ (n)
wortel, peen
  maan sisällä kasvava juures (), jota voidaan syödä raakana tai kypsennettynä
peen, wortel
  houkutin, kiihoke; vapaaehtoisuutta edistävä palkinto; kannuste jolla vältetään pakko

pormestari /pˈormestˌarɪ/ (n)
burgemeester
  korkein kunnallinen viranhaltija, joka aiemmin johti kaupunkia raadin kanssa maistraattina

pornahtava /pˈornahtˌava/ (adj)
pikant
  pornoon viittaava, rajun seksikäs

porno /pˈorno/ (n)
porno
  pornografia

pornografia /pˈornoɡrˌafɪa/ (n)
pornografie
  seksuaaliseen kiihottumiseen tarkoitettu, yleensä kuvallinen materiaali

poro /pˈoro/ (n)
rendier
  tunturipeuran () poronhoitoalueilla Pohjoismaissa ja Siperiassa kasvatettava puolikesy alalaji, jonka kummallakin sukupuolella on vuosittain vaihtuvat sarvet ja vuosittain uusiutuva turkki
in rook opgaan
  tuhka, karsi

poronjäkälä /pˈoronjˌækælæ/ (n)
rendiermos
  eräs torvijäkäliin kuuluva kotelosienten laji,

porsaanreikä /pˈorsaːnrˌeikæ/ (n)
achterdeur
  laissa, lainsäädännössä tai sopimuksessa oleva aukko tai puute, jota käyttämällä voidaan ajaa omaa etua tai saada itselle hyötyä

porsas /pˈorsas/ (n)
big
  nuori sika, sian poikanen

portaali /pˈortaːlɪ/ (n)
portaal
  julkisen rakennuksen arkkitehtonisesti koristeltu pääovi
  sivusto, jolla on linkkejä tiettyä aihetta käsitteleviin muihin sivustoihin tai eri aiheiden mukaan järjestettynä

portiikki /pˈortɪːkːɪ/ (n)
portiek
  pylväiden tai arkadien rajoittama etuhalli, pylväshalli tai pylväskäytävä

portti /pˈortːɪ/ (n)
poort
  kulkuaukko muurissa tai aidassa tai rakenne jolla kulkuaukko tai -väylä suljetaan; myös porttimainen symbolinen rakenne
  väylän päätepiste, johon lisälaite kytketään

portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (n)
Portugees
  portugalin kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan muun muassa Portugalissa ja Brasiliassa (kielitunnus: pt)

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (adj)
Portugees
  Portugalista peräisin oleva tai Portugaliin liittyvä

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (n)
Portugees
  pysyvästi Portugalissa asuva henkilö

portugalinsotalaiva /pˈortuɡalˌinsotalˌaiva/ (n)
Portugees oorlogsschip
  polttavilla rihmoillaan saalistava Physalia physalis -polttiaiseläin, joka on erikoistuneiden polyypien muodostama yhdyskunta

portviini /pˈortvɪːnɪ/ (n)
port
  Portugalissa valmistettu, varsinkin jälkiruokaviininä käytetty makea väkevä viini

porvari /pˈorvarɪ/ (n)
bourgeois
  porvaristoon kuuluva henkilö

porvaristo /pˈorvarˌisto/ (n)
burgerij
  kauppiaista ja käsityöläisistä koostunut keskiluokkainen sääty
bourgeoisie
  kapitalistisen yhteiskunnan omistava, vauras yläluokka

poseerata /pˈoseːrˌata/ (v)
poseren
  pysyä mallina tietyssä asennossa erit. valokuvaa tai maalausta varten

posetiivi /pˈosetˌiːvɪ/ (n)
draaiorgel
  mekaaninen urkumainen soittolaite, jota soitetaan kampea pyörittämällä

positiivinen /pˈosɪtˌiːvɪnen/ (adj)
positief
  joka vahvistaa kokeen hakeman tuloksen

positivismi /pˈosɪtɪvˌismɪ/ (n)
positivisme
  empiristinen filosofian suuntaus, joka katsoo teologian, metafysiikan ja muun filosofisen spekulaation mystisiin t. uskonnollisiin kokemuskiin perustuvat opit perusteettomiksi ja epävarmoiksi arvelluiksi ja haluaa ne paljastaa ja kieltää

positivisti /pˈosɪtɪvˌistɪ/ (n)
positivist
  positivismin kannattaja

positroni /pˈosɪtrˌonɪ/ (n)
positron
  elektronin antihiukkanen, jolla on sama massa kuin elektronilla, mutta vastakkainen varaus

poski /pˈoskɪ/ (n)
wang, kaak
  ihmisen kasvojen osa, jollainen sijaitsee nenän kummankin puolen

poskihammas /pˈoskɪhˌammas/ (n)
kies
  takimmaiset, välihampaiden takana sijaitsevat hampaat

poskiluu /pˈoskɪluː/ (n)
jukbeen
  silmän alapuolella pään sivussa oleva kallon osa ()

poskiparta /pˈoskɪpˌarta/ (n)
bakkebaarden
  muualta kuin poskilta ajettu parta

posliini /pˈoslɪːnɪ/ (n)
porselein
  kaoliinista, maasälvästä ja kvartsista polttamalla valmistettu, murtopinnaltaan valkoinen, kova ja läpikuultava keraaminen tuote, joka syntyy siten, että maasälpä ja kvartsi sulavat ja näin syntyneet silikaatit muodostavat sulamattomien kaoliinihiukkasten kanssa tiiviin seoksen

postalveolaari /pˈostalvˌeolˌaːrɪ/ (n)
postalveolaar
  postalveolaarinen äänne

postalveolaarinen /pˈostalvˌeolˌaːrɪnen/ (adj)
postalveolair
  sellainen, jossa yläetuhampaiden hammasvallin takaosa toimii ääntymävyöhykkeenä (ja kielen lapa artikulaattorina)

posti /pˈostɪ/ (n)
post
  organisaatio, laitos tai yritys, joka toimittaa kirjeitä ja paketteja ihmisille lähettäjän antamien ohjeiden, yleensä nimen ja osoitteen perusteella
  kirjeistä, paketeista ja muista lähetyksistä, jotka on toimitettu tai tulee toimittaa perille

postikortti /pˈostɪkˌortːɪ/ (n)
ansichtkaart
  pieni kartonkinen kortti, jossa on yleensä kuva-aihe ja jolla voi lähettää lyhyen tervehdyksen

postilaatikko /pˈostɪlˌaːtɪkːo/ (n)
brievenbus
  laatikko johon voi pudottaa lähetettävät kirjeet ja kortit

postilokero /pˈostɪlˌokero/ (n)
postbus
  postitoimistossa sijaitseva lokero, johon sellaisen vuokranneen postit jaetaan

postimerkki /pˈostɪmˌerkːɪ/ (n)
postzegel
  postilähetykseen kiinnitettävä todistus siitä, että postimaksu on maksettu

postiosoite /pˈostɪosˌoite/ (n)
huisadres
  osoite, jonne vastaanottaja haluaa saada postinsa

postituslista /pˈostɪtˌuslɪsta/ (n)
adressenlijst
  (sähkö)postin kautta toimiva keskustelukanava, jossa listan osoitteeseen lähetetty viesti kopioidaan kaikille listan tilaajille

postuumi /pˈostuːmɪ/ (adj)
posthuum
  isän kuoleman jälkeen syntynyt
postuum
  tekijän kuoleman jälkeen julkaistu

potaska /pˈotaska/ (n)
potas
  kaliumkarbonaatti, K₂CO₃, hiilihapon kaliumin kanssa muodostama suola

potenssi /pˈotenssɪ/ (n)
macht
  luku korotettuna potenssiin n on tulo, jossa luku on tulontekijänä n kertaa

potilas /pˈotɪlas/ (n)
patiënt, patiënte
  sairas henkilö, sairautta poteva henkilö

potkaista /pˈotkaista/ (v)
schoppen, stampen
  tönäistä kovaa jalalla yhden kerran

potkaista tyhjää /pˈotkaista tˈyhjæː/ (v)
de pijp uit gaan
  kuolla

potkukelkka /pˈotkukˌelkːa/ (n)
ijsstep
  potkimalla liikutettava pitkäjalaksinen työntökelkka

potkulauta /pˈotkulˌauta/ (n)
step
  jaloilla potkimalla liikutettava kulkuväline

potkunyrkkeilijä /pˈotkunˌyrkːeilˌijæ/ (n)
kickbokser
  henkilö, joka harjoittaa potkunyrkkeilyä

potkunyrkkeily /pˈotkunˌyrkːeily/ (n)
kickboksen
  nyrkkeilyä muistuttava kamppailulaji, jossa saa potkia

potkupuku /pˈotkupˌuku/ (n)
kruippak
  vauvojen haalarimallinen kokovartalon kevyt asu

potkut /pˈotkut/ (n)
zak
  erottaminen työstä, koulusta, alasta, asemasta; työsuhteen purku/purkaminen

potta /pˈotːa/ (n)
po
  erityisesti lasten ulostamiseen ja virtsaamiseen käyttämä astia. Ennen sisävessoja asuinhuoneessa yöastiana käytetty lasinen tai posliininen astia

povi /pˈovɪ/ (n)
boezem
  naisen rinnat

pragmaattinen /prˈaɡmaːtːɪnen/ (adj)
pragmatisch
  käytännönläheisesti asioihin suhtautuva; esimerkiksi toimii poikkeuksellisissa tilanteissa taktisesti oikein - mahdollisesti poiketen suurista linjoista, strategiasta tai ideologiasta

praseodyymi /prˈaseodˌyːmɪ/ (n)
praseodymium
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pr

predikaatti /prˈedɪkˌaːtːɪ/ (n)
gezegde
  lauseen pääjäsen, lauseen persoonamuotoinen verbi
predicaat
  avoin lause, lause, jonka totuusarvo riippuu yhdestä tai useammasta muuttujasta

preesens /prˈeːsens/ (n)
tegenwoordige tijd
  verbin aikamuoto , joka kuvaa menemätöntä eli nykyistä tekemistä tai tapahtumista. Suomen kielen preesens on myös tulevaa kuvaava aikamuoto, joka vastaa monien muiden kielten futuuria.

prefiksi /prˈefɪksɪ/ (n)
voorvoegsel
  (kielitiede) etuliite; sanavartalon alkuun liitettävä affiksi, jonka lisäys luo uuden sanan

prekariaatti /prˈekarɪˌaːtːɪ/ (n)
precariaat
  ennustettavuuden puutteesta, varsinkin työllisyyden suhteen, kärsivä kansanosa

prekessio /prˈekessˌio/ (n)
precessie
  Maan pyörimisakselin kiertyminen siten, että sen päät kiertävät ympyrää. Tämän johdosta kevättasauspiste siirtyy ekliptikaa pitkin noin 50° vuodessa. Täyden kierroksen se tekee 25 800 vuodessa.

prelaatti /prˈelaːtːɪ/ (n)
kerkvorst
  katolisen kirkon erityisiä tehtäviä varten perustetun prelatuurin johtaja

prepositio /prˈeposˌitɪo/ (n)
voorzetsel
  ennen nominaalista päälausekettaan tuleva suhdesana, esim. ennen (vrt. postpositio)

presidentti /prˈesɪdˌentːɪ/ (n)
president
  tasavallan valtionpäämies; tämän aseman haltija tai entisen haltijan arvonimi

pressu /prˈessu/ (n)
bâche
  suojapeite

pretendentti /prˈetendˌentːɪ/ (n)
pretendent
  kruununtavoittelija

preteriti /prˈeterˌitɪ/ (n)
onvoltooid verleden tijd
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä yleisesti. Mm. suomen ja venäjän verbien menneen ajan muodot vastaavat preteritiä.

preussilainen /prˈeussɪlˌainen/ (n)
Pruisisch
  Preussin asukas tai Preussista lähtöisin oleva ihminen

priimas /prˈiːmas/ (n)
primaat
  joidenkin arkkipiispojen kunnianimi, joka tavallisesti suodaan jonkin valtion kirkon esimiehelle

priki /prˈikɪ/ (n)
brigantijn
  pieni kaksimastoinen purjealus, jossa molemmissa mastoissa on raakapurjeet sekä haruspurjeet, ja vähintään takimmaisessa mastossa kahvelipurje

prinsessa /prˈinsessa/ (n)
prinses
  hallitsijan tytär; myös hallitsijan sisar; myös kruununperillisen tytär

prinssi /prˈinssɪ/ (n)
prins
  kuninkaan, kuningattaren, keisarin tai keisarinnan poika, miespuolinen kruununperijä; myös kruununperillisen poika

priori /prˈiorɪ/ (n)
prior
  apotin apulainen tai prioraattiluostarin johtaja

profeetta /prˈofeːtːa/ (n)
ziener
  henkilö joka saa viestejä eli profetian jumalalta; ennustaja, julistaja

professori /prˈofessˌorɪ/ (n)
professor, hoogleraar
  yliopiston korkein opetus- ja tutkimustyötehtävä, aikaisemmin virka

profetia /prˈofetˌia/ (n)
voorspelling
  jumalallinen ilmoitus, ennustus

projekti /prˈojektɪ/ (n)
project
  liittoutuma, jonka tarkoituksena on työstää jotain asiaa; hanke

projisoida /prˈojɪsˌoida/ (v)
projecteren
  heijastaa omaa mielensisältöä toiseen ihmiseen tai muuhun ulkoiseen kohteeseen (enimmäkseen tiedostamattaan)

prologi /prˈoloɡɪ/ (n)
proloog
  esipuhe (tavallisesti kirjallisen teoksen)

prometium /prˈometium/ (n)
promethium
  eräs radioaktiivinen alkuaine

promovoida /prˈomovˌoida/ (v)
promoveren
  suorittaa jollekulle promootio

pronomini /prˈonomˌinɪ/ (n)
voornaamwoord
  nomineihin kuuluva tekijään tai kohteeseen viittaava sana (esim. se), jota käytetään varsinaisen sanan asemesta esimerkiksi toiston välttämiseksi

pronssi /prˈonssɪ/ (n)
brons
  lejeerinki, jossa pääkomponenttina on kupari; tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta

pronssiaratti /prˈonssɪarˌatːɪ/ (n)
bronsvleugelmargrietje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pronssikausi /prˈonssɪkˌausɪ/ (n)
bronstijd
  historiallinen ajanjakso, jolloin pronssi otettiin käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

pronssimitali /prˈonssɪmˌitalɪ/ (n)
bronzen medaille
  urheilu- ym. kilpailuissa kolmanneksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

proomu /prˈoːmu/ (n)
aak
  tasapohjainen hinaamalla liikuteltava tavarankuljetukseen käytettävä moottoriton kauppa-alus

proosa /prˈoːsa/ (n)
proza
  kertomakirjallisuuden laji; suorasanainen, ei säkeisiin tai runomittaan perustuva kirjallisuus

propaani /prˈopaːnɪ/ (n)
propaan
  eräs alkaani, C₃H₈, jota on nestekaasussa

propositio /prˈoposˌitɪo/ (n)
propositie
  suljettu lause; lause, jonka totuusarvo voidaan määrittää

prosentti /prˈosentːɪ/ (n)
procent
  sadasosan merkintätapa; tunnus on % eli prosenttimerkki

prosenttiyksikkö /prˈosentːˌiyksɪkːø/ (n)
procentpunt
  prosenttiosuuden ilmaisemiseen käytettävä yksikkö, jolla voi esittää prosenttilukujen absoluuttisen eron

prosessi /prˈosessɪ/ (n)
proces
  säännönmukaisesti etenevä sarja toimintoja tai tapahtumia, tapahtumasarja

prosodia /prˈosodˌia/ (n)
prosodie
  prosodiikka, oppi kielen puheilmaisuissa esiintyvien sanojen ja tavujen kestosta, painotuksesta, laajuudesta, sointiväristä yms.

prostituoitu /prˈostɪtˌuoɪtu/ (n)
prostituée
  henkilö, joka tarjoaa maksullisia tilapäisiä sukupuoliyhteyksiä; prostituution harjoittaja

prostituutio /prˈostɪtˌuːtɪo/ (n)
prostitutie
  naisten tai miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen tilapäisessä suhteessa rahaa tai muuta vastiketta vastaan

protaktinium /prˈotaktɪnium/ (n)
protactinium
  eräs alkuaine

proteesi /prˈoteːsɪ/ (n)
prothese
  keinotekoinen kehon osa; tekoraaja, tekojäsen, tekoelin

proteiini /prˈoteˌiːnɪ/ (n)
eiwit
  pitkästä aminohappoketjusta koostuva orgaaninen yhdiste

protektionistinen /prˈotektˌionˌistɪnen/ (adj)
protectionist
  protektionismin mukainen

protesti /prˈotestɪ/ (n)
protest
  vastalause

protoni /prˈotonɪ/ (n)
proton
  subatominen hiukkanen, joka on positiivisesti varautunut nukleoni; yhdessä neutronien ja muiden protonien kanssa muodostaa atomiytimen; luetaan baryoneihin, sillä koostuu kolmesta kvarkista

prototyyppi /prˈototˌyːpːɪ/ (n)
prototype
  teollisuuden tuotekehitystoiminnan yhteydessä alkuperäinen, ensimmäinen versio tuotteesta

provinssi /prˈovɪnssɪ/ (n)
provincie
  hallintoalue, maakunta, lääni, aluehallinnon yksikkö joissain maissa

provokaatio /prˈovokˌaːtɪo/ (n)
provocatie
  yllytys, kiihotus

pseudoefedriini /psˈeudoefˌedrɪːnɪ/ (n)
pseudo-efedrine
  efedriinin diastereomeeri; piriste, jota käytetään yleisimmin allergisen nuhan hoitoon yhdessä antihistamiinien kanssa

psykedeelinen /psˈykedˌeːlɪnen/ (adj)
psychedelisch
  aistiharhoja aiheuttava, psykedeelien käytöstä seuraavaan tilaan liittyvä

psykiatri /psˈykɪˌatrɪ/ (n)
psychiater
  mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon perehtynyt lääkäri

psykiatria /psˈykɪˌatrɪa/ (n)
psychiatrie
  lääketieteen haara, joka keskittyy mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon

psykiatrinen /psˈykɪˌatrɪnen/ (adj)
psychiatrisch
  psykiatrian piiriin kuuluva

psykologi /psˈykolˌoɡɪ/ (n)
psycholoog
  psykologian maisterin koulutuksen saanut psykologian asiantuntija

psykologia /psˈykolˌoɡɪa/ (n)
psychologie, zielkunde
  elollisten olioiden, varsinkin ihmisen, käyttäytymistä laajoihin toiminnekokonaisuuksiin liittyen kuvaamaan ja selittämään pyrkivä tiede, johon liittyy useita erityisaloja

psykologinen /psˈykolˌoɡɪnen/ (adj)
psychologisch
  psykologian piiriin kuuluva

psykoosi /psˈykoːsɪ/ (n)
psychose
  yhteisnimitys mielen sairauksille, joille on ominaista todellisuudentajun vakava hämärtyminen, johon sisältyy harha-aistimuksia ja/tai -ajatuksia

psykoterapeutti /psˈykotˌerapˌeutːɪ/ (n)
psychotherapeut
  psykoterapiahoitoa antava psykologisen hoidon asiantuntija

psykoterapia /psˈykotˌerapˌia/ (n)
psychotherapie
  yleensä keskustelemiseen perustava psyykkisen hoidon muoto

psyykkinen /psˈyːkːɪnen/ (adj)
psychisch
  ihmisen mieleen eli psyykeen liittyvä

puberteetti /pˈubertˌeːtːɪ/ (n)
puberteit
  murrosikä, usein varhaismurrosikä; ikävuosina 10-13

pudota /pˈudota/ (v)
vallen
  liikkua alaspäin

pudottaa /pˈudotːaː/ (v)
laten vallen
  aiheuttaa tietoisesti jonkin putoaminen

puertoriconamatsoni /pˈuertˌorɪkˌonamˌatsonɪ/ (n)
puertoricaanse amazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

puhallinsoitin /pˈuhallˌinsoitɪn/ (n)
blaasinstrument
  soitin, jonka ääni syntyy siihen puhallettaessa saattamalla rajallinen ilmatila, tavallisesti ilmapatsas, värähtelemään ja tämä värähtely etenee soittimesta ympäröivään ilmatilaan

puhallusputki /pˈuhallˌusputkɪ/ (n)
blaaspijp
  putki, jonka kautta ammutaan kevyitä kuulia tai nuolia puhaltamalla

puhaltaa /pˈuhaltaː/ (v)
blazen, waaien
  pusertaa ilmaa keuhkoista suun kautta siten, että syntyy ilmavirtaus

puhdas /pˈuhdas/ (adj)
schoon, proper
  jossa ei ole likaa tai epäpuhtauksia

puhdistaa /pˈuhdɪstaː/ (v)
zuiveren, schoonmaken
  tehdä puhtaaksi, poistaa likaa tai saastetta

puhdistus /pˈuhdɪstus/ (n)
zuivering
  ei-toivottujen henkilöiden poistaminen järjestöstä tai alueelta

puhe /pˈuhe/ (n)
toespraak
  suullinen ilmaisu, puhumisen teko tai tulos

puheenaihe /pˈuheːnˌaihe/ (n)
agendapunt
  keskustelun kohteena oleva aihe

puheenjohtaja /pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
voorzitter
  henkilö, joka johtaa keskustelua kokouksessa

puhekupla /pˈuhekˌupla/ (n)
tekstballon
  sarjakuvassa oleva, hahmoon osoittava kupla, jossa lukee mitä hahmo sanoo

puhelin /pˈuhelɪn/ (n)
telefoon
  puheen kaksisuuntaiseen välittämiseen ja keskustelujen käymiseen tarkoitettu yleensä sähkömekaaninen laite

puhelinkeskus /pˈuhelˌiŋkeskus/ (n)
telefooncentrale
  järjestelmä, joka muodostaa kytkentöjä puhelinlinjojen välille, myös tällaiselle varattu rakennus tai muu tila

puhelinkoppi /pˈuhelˌiŋkopːɪ/ (n)
telefooncel
  puhelinkioski, pieni rakennelma, jossa on maksullinen puhelin

puhelinluettelo /pˈuhelˌinluˌetːelo/ (n)
telefoonboek, telefoongids
  aakkosellinen luettelo tietyn alueen puhelinliittymien numeroista ja osoitteista haltijan mukaan

puhelinpalvelukeskus /pˈuhelˌimpalvˌelukˌeskus/ (n)
callcenter
  toimipiste, joka tuottaa puhelinpalveluita

puhelu /pˈuhelu/ (n)
oproep
  kahden puhelimen välinen puheyhteys

puhkaista /pˈuhkaista/ (v)
puncteren
  saada puhkeamaan

puhua /pˈuhua/ (v)
spreken, praten
  tuottaa puhetta, saada suullaan aikaan tunnistettavia sanoja ja lauseita
praten, spreken
  jutella, keskustella
spreken
  osata jotakin kieltä

puhuja /pˈuhuja/ (n)
spreekster
  henkilö, joka puhuu

puida /pwˈida/ (v)
dorsen
  irrottaa jyvät viljakasveista

puinen /pwˈinen/ (adj)
houten
  puuaineinen, puu-
  puusta tehty

puiseva /pwˈiseva/ (adj)
houterig
  vivahteeton; sävytön, nyanssiton; ilmehtimätön; yksioikoinen, monotoninen, tasapaksu; lattea; tylsä, ikävystyttävä; tavanomainen; ilmeisen opettavainen; banaali.

puisto /pwˈisto/ (n)
park
  usein esteettisiä arvoja korostava, hoidettu, puita kasvava, asutuksesta erillinen suurehko viheralue

puistokatu /pwˈistokˌatu/ (n)
allee
  puiden tai puistoistutusten reunustama katu

pujo /pˈujo/ (n)
bijvoet
  , yleinen marunoihin kuuluva, siitepölyallergiaa aiheuttava kasvi

pujottaa /pˈujotːaː/ (v)
aaneenrijgen
  sovittaa jokin ahtaan aukon läpi

pukea /pˈukea/ (v)
aankleden
  laittaa vaatteet päälle

pukeutua /pˈukeutˌua/ (v)
aankleden
  laittaa vaatteet ylleen

puksipuu /pˈuksɪpuː/ (n)
buxushout
  mikä tahansa puksipuiden suvun () kasvi

puku /pˈuku/ (n)
klederdracht
  miehen tai naisen yhtenäinen asukokonaisuus

pulla /pˈulla/ (n)
bol
  vehnäjauhoista tehty, hiivalla kohotettu kahvileipä

pullea /pˈullea/ (adj)
mollig
  paksu ja pyöreä

pullo /pˈullo/ (n)
fles
  suusta suppea, usein suljettava nesteen ym. säilyttämiseen tarkoitettu soveliaasta materiaalista valmistettu astia

pullokurpitsa /pˈullokˌurpɪtsa/ (n)
kalebas
  (yleisesti) pullokurpitsojen -suvun kurkkukasvi

pullonavaaja /pˈullonavˌaːja/ (n)
flesopener
  kruunukorkin avaaja

pullonkaula /pˈulloŋkˌaula/ (n)
flessenhals
  pullon tai vastaavan säiliön osa, joka johtaa suuaukosta säiliöön ja on tätä kapeampi

pullottaa /pˈullotːaː/ (v)
bottelen
  panna, pakata pulloon

pullukka /pˈullukːa/ (n)
dikkerd
  hieman pyöreä, pullea henkilö

pulmunen /pˈulmunen/ (n)
sneeuwgors
  jokin pulmusten sukuun () kuuluva lintu

pulsari /pˈulsarɪ/ (n)
pulsar
  (tähtitiede) pyörivä tähden jäännös, neutronitähti, mikä lähettää säännöllisiä radiosäteilypulsseja, minkä perusteella tällaisen tähden olemassaolo on havaittavissa kuunneltaessa avaruudesta tulevia radiosignaaleja

pulssi /pˈulssɪ/ (n)
pols
  lyhytaikainen signaali, sykäys

pultti /pˈultːɪ/ (n)
bout
  koneruuvi, kuusiokantainen kiinnitysväline, tylppäkärkinen ja lieriövartinen ruuvi, mutterin vastakappale

pumpata /pˈumpata/ (v)
pompen
  käyttää pumppua

pumppu /pˈumpːu/ (n)
pomp
  mekaaninen nesteiden tai kaasujen siirtämiseen tarkoitettu laite

puna-ara /pˈunaˈara/ (n)
geelvleugelara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punahelttamesikko /pˈunahˌeltːamesˌikːo/ (n)
roodlelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punahohtokaija /pˈunahˌohtokˌaija/ (n)
Kandavuparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punainen /pˈunainen/ (adj)
rood, ros
  sellainen, jonka väri on punainen
  poliittisesti äärivasemmistolainen, kommunistinen

punainen /pˈunainen/ (n)
rood
  punainen väri, näkyvän valon aallonpituudeltaan pisin väri, 625–760 nanometriä

punainen jättiläinen /pˈunainen jˈætːɪlˌæinen/ (n)
rode reus
  pääsarjan tähti, joka on tiivistynyt keskiosastaan ja huomattavasti laajentunut ulko-osastaan sen jälkeen, kun tähden keskustasta on loppunut vety

punainen kääpiö /pˈunaineŋ kˈæːpɪø/ (n)
rode dwerg
  pääsarjan suhteellisen pieni ja viileä tähti, joka on massaltaan 0,075-0,5 Auringon massaa; Linnunradan ylivoimaisesti yleisin tähtityyppi

punaisten lyhtyjen alue /pˈunaisten lˈyhtyjen ˈalue/ (n)
hoerenbuurt
  rajattu alue jostakin kaupunginosasta, jossa prostituutio on sallittua, vaikkakin yleensä silti säänneltyä

punajuuri /pˈunajˌuːrɪ/ (n)
kroot
  yksi juurikkaan Suomessakin juureksena viljeltävistä muunnoksista, jolla on ominainen voimakas punainen väri ()

punakampela /pˈunakˌampela/ (n)
schol
  () ruokakalana kaupalliseti merkittävä, Koillis-Atlantilla, Pohjanmerellä ja läntisellä Itämerellä elävä kampelalaji

punakorva-aratti /pˈunakˌorvaˈaratːɪ/ (n)
roodoorpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakorvakilpikonna /pˈunakˌorvakˌilpɪkˌonna/ (n)
roodwangschildpad
  suokilpikonniin kuuluva vedessä elelevä lemmikkinäkin pidetty matelija (Trachemys scripta elegans)

punakurkkulurikki /pˈunakˌurkːulurˌikːɪ/ (n)
roodkeellori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakylkilurikki /pˈunakˌylkɪlurˌikːɪ/ (n)
prachtlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakärpässieni /pˈunakˌærpæssˌienɪ/ (n)
vliegenzwam
  punalakkinen kärpässieni ()

punalakkiaratti /pˈunalˌakːɪarˌatːɪ/ (n)
roodkopparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaleukalurikki /pˈunalˌeukalurˌikːɪ/ (n)
roodkinlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaluri /pˈunalˌurɪ/ (n)
rode lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punamedestäjä /pˈunamedˌestæjæ/ (n)
Temmincks honingzuiger
  eräs punamedestäjien sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

punanaama-aratti /pˈunanˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
vuuroogandespapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanaamiokaija /pˈunanˌaːmɪokˌaija/ (n)
roodwangpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaniskaluri /pˈunanˌiskalˌurɪ/ (n)
roodhalsregenbooglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanokka-aratti /pˈunanˌokːaˈaratːɪ/ (n)
roodsnavelmargrietje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsa-amatsoni /pˈunaˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
geelwangamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsa-aranen /pˈunaˌotsaˈaranen/ (n)
costaricaanse papegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsalurikki /pˈunaˌotsalurˌikːɪ/ (n)
roodgevlekte lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaposkiaratti /pˈunapˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
Pfrimer's witoor parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaposkipeippo /pˈunapˌoskɪpˌeipːo/ (n)
blauwfazantje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punapyrstökakadu /pˈunapˌyrstøkˌakadu/ (n)
roodstaartraafkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punapääaratti /pˈunapˌæːarˌatːɪ/ (n)
ecuadoraratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarinta /pˈunarˌinta/ (n)
roodborstje
  pienikokoinen varpuslintu ()

punarintakaija /pˈunarˌintakˌaija/ (n)
Alexanderparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarintaluri /pˈunarˌintalˌurɪ/ (n)
Forstens regenbooglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarosella /pˈunarosella/ (n)
Pennant-rosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaruohokaija /pˈunarˌuohokˌaija/ (n)
splendidparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaselkämaluri /pˈunasˌelkæmˌalurɪ/ (n)
roodrugelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punasiipiaranen /pˈunasˌiːpɪˌaranen/ (n)
roodschouderpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punasiirtymä /pˈunasˌiːrtymæ/ (n)
roodverschuiving
  loittonevan valonlähteen valon siirtyminen kohti spektrin punaista päätä. Esim. kaukaisten tähtien valo näkyy maasta punaisempana kuin se oli lähtiessään

punasikuri /pˈunasˌikurɪ/ (n)
roodlof
  salaattisikurin () punalehtinen muunnos

punastua /pˈunastˌua/ (v)
blozen
  muuttua kasvojen väriltä punaiseksi nolostuksen, ujouden tai häpeän vuoksi

punatulkku /pˈunatˌulkːu/ (n)
goudvink
  peippojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

punaviiksimesikko /pˈunavˌiːksɪmesˌikːo/ (n)
purperteugelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaviini /pˈunavˌiːnɪ/ (n)
rode wijn
  väriltään punainen viini, johon on liuennut valmistuksen aikana parkkiaineita rypäleiden kuorista ja siemenistä

punertava /pˈunertˌava/ (adj)
roodachtig
  punaiseen vivahtava

punnita /pˈunnɪta/ (v)
wegen
  mitata jnk paino

punta /pˈunta/ (n)
pond
  joissakin maissa käytetyn rahayksikön nimi; Iso-Britannian punnan symboli on £

puola /pˈuola/ (n)
Pools
  puolan kieli, Puolassa puhuttava länsi-slaavilainen kieli (kielitunnus: pl)

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (adj)
Pools
  Puolasta peräisin oleva tai Puolaan liittyvä

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (n)
Pool
  pysyvästi Puolassa asuva henkilö

puoli /pˈuolɪ/ (adj)
half
  ajanilmauksissa, yms.

puoliintumisaika /pˈuolɪːntˌumɪsˌaika/ (n)
halfwaardetijd
  alkuaineen tai sen isotoopin radioaktiiviseen hajoamiseen liittyvä kiinteä ajanjakso, jonka kuluttua radioaktiivisuus on laskenut puoleen

puolijohde /pˈuolɪjˌohde/ (n)
halfgeleider
  kiinteä aine, joka sähkönjohtavuudeltaan sijoittuu eristeen ja johtimen välille; hyvin merkittäviä elektroniikan komponenttien raaka-aineita

puolijumala /pˈuolɪjˌumala/ (n)
godje
  henkilö, jonka toinen vanhemmista on jumala ja toinen ihminen

puolikas /pˈuolɪkas/ (n)
helft
  puoli, puolisko, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puolikuu /pˈuolɪkuː/ (n)
halvemaan
  taivaalla auringon puoliksi valaisema Kuun kiekko

puolipiste /pˈuolɪpˌiste/ (n)
kommapunt, puntkomma
  välimerkki, joka erottaa kahta lausetta. Luetteloissa sitä käytetään luokkien välillä. Vastaava symboli ;

puolisuunnikas /pˈuolɪsˌuːnnɪkas/ (n)
trapezium
  nelikulmio, jossa on kaksi yhdensuuntaista sivua

puolittaa /pˈuolɪtːaː/ (v)
halveren
  jakaa kahteen yhtä suureen osaan
  alentaa puoleen

puolivuosittainen /pˈuolɪvˌuosɪtːˌainen/ (adj)
halfjaarlijks
  kaksi kertaa vuodessa tapahtuva

puolue /pˈuolue/ (n)
partij
  yhteisten aatteiden kannattajien ja samoja poliittisia etuja tavoittelevien kansalaisten yhteenliittymä; poliittinen puolue

puolueellinen /pˈuoluˌeːllɪnen/ (adj)
partijdig
  jonkun osapuolen puolella oleva, sitä suosiva

puolueettomuus /pˈuoluˌeːtːomuːs/ (n)
neutraliteit
  se, että on puolueeton

puolukka /pˈuolukːa/ (n)
rode bosbes
  kanervakasveihin kuuluva korkea ikivihreä varpu ()

puolustaa /pˈuolustaː/ (v)
verdedigen
  koettaa vastustaa jnk tahon hyökkäystä

puolustaja /pˈuolustˌaja/ (n)
verdediger
  ihminen, joka puolustaa jotakuta tai jotakin; puolestapuhuja
  pallopeleissä kenttäpelaaja, jonka tehtävänä on torjua vastustajan hyökkäyksiä

puolustus /pˈuolustus/ (n)
afweer
  puolustaminen ja sen toteutus

puomi /pˈuomɪ/ (n)
giek
  (merenkulku) aluksen rikiin kuuluva keulanpuoleisesta päästään nivelellä mastoon tuettu pyöröpuu

puoskari /pˈuoskarɪ/ (n)
kwakzalver
  henkilö, joka harjoittaa lääketieteellistä tointa ilman voimassa olevaa lupakirjaa

puoti /pˈuotɪ/ (n)
winkel
  myymälä, kauppa, varsinkin pieni erikoisliike

puraista /pˈuraista/ (v)
bijten
  purra nopeasti ja kerran

puristaa /pˈurɪstaː/ (v)
knijpen
  painaa tiiviiksi joka suunnasta

purje /pˈurje/ (n)
zeil
  (merenkulku) purjealuksen mastoon kiinnitetty kangas, johon tuulen voima kohdistuu ja kuljettaa alusta

purjealus /pˈurjealus/ (n)
zeilschip
  purjeita käyttäen tuulen voimalla liikkuva alus

purjehdus /pˈurjehdus/ (n)
zeiltocht
  purjehtien tai muulla tavoin aluksella tehty matka; myös risteily

purjehtia /pˈurjehtˌia/ (v)
zeilen
  liikkua vesillä purjeen tai purjeiden avulla

purjehtija /pˈurjehtˌija/ (n)
zeiler
  henkilö, joka purjehtii purjeveneellä tai aluksella, purjehduksen harrastaja

purjehtiminen /pˈurjehtˌimɪnen/ (n)
zeilen
  aluksen tai veneen kuljettaminen purjeeseen kohdistuvan tuulen avulla pitkin valittua reittiä halutulla tavalla

purjekangas /pˈurjekˌaŋŋas/ (n)
canvas
  purjeisiin käytettävä kangas

purjevene /pˈurjevˌene/ (n)
zeilboot
  purjelaivaa pienempi alus, joka kulkee tuulen voiman vaikuttaessa sen purjeisiin

purjosipuli /pˈurjosˌipulɪ/ (n)
prei
  purjo (Allium porrum), sipuli, jonka juuresta kasvaa lieriömäisesti pitkiä, leveitä lehtiä

purkaus /pˈurkaus/ (n)
uitbarsting
  purkautuminen

puro /pˈuro/ (n)
beek
  jokea pienempi vesiväylä, joka on suunnilleen 10 cm:stä pariin metriin leveä

purppurakruunumaluri /pˈurpːurˌakruːnˌumalˌurɪ/ (n)
purperkruinelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

purra /pˈurra/ (v)
bijten
  puristaa hampailla

purukumi /pˈurukˌumɪ/ (n)
kauwgom
  pureskeltavaksi tarkoitettu makeinen, jota ei ole tarkoitus niellä

pusero /pˈusero/ (n)
bloes
  ylävartalon ylle puettava yleensä vain vyötäröön saakka ulottuva vaatekappale

puskuri /pˈuskurɪ/ (n)
bumper
  auton tai muun ajoneuvon osa, jonka on tarkoitus ottaa ensimmäisenä vastaan törmäyksessä ja vaimentaa sitä
buffer
  muistialue, jossa varastoidaan dataa sen käsittelyä tai eteenpäin lähettämistä varten

pussi /pˈussɪ/ (n)
zak
  joustavaseinämäinen säiliö, joka on tehty esimerkiksi muovista, voimapaperista tai kankaasta

pussieläin /pˈussielæin/ (n)
buideldier
  jokin osaluokan nisäkkäistä, jotka elättävät vastasyntyneitä poikasiaan vatsassa olevassa ihopoimussa, jonka sisällä nisät ovat

pussimäyrä /pˈussɪmˌæyræ/ (n)
neusbuideldas
  eräitä Australiassa ja Uudessa-Guineassa eläviä pussieläimiä (-heimo)

pussittaa /pˈussɪtːaː/ (v)
stoppen, verpakken
  pakata pussiin

putki /pˈutkɪ/ (n)
buis
  tavallisesti poikkileikkaukseltaan pyöreä, tasapaksu ja molemmista päistä avoin kappale

putkimies /pˈutkɪmies/ (n)
loodgieter
  ammattilainen, joka korjaa ja huoltaa rakennusten lämpö-, vesi- ja ilmastointijärjestelmiä ja -laitteita

puu /pˈuː/ (n)
boom
  puuvartinen, pensasta suurempi kasvi
  kytketty, syklitön tietorakenne

puuaines /pˈuːaines/ (n)
hout
  (puutavara) mekaanisesti tai kemiallisesti jalostettava puuraaka-aine

puuhiili /pˈuːhɪːlɪ/ (n)
houtskool
  puun hiiltyessä, vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine

puujalka /pˈuːjalka/ (n)
stelt
  (alkujaan puinen) pareittain käytettävä väline, jolla voi kulkea tavallista korkeammalla; puujalat

puukenkä /pˈuːkeŋkæ/ (n)
klomp
  puupohjainen kenkä

puukottaa /pˈuːkotːaː/ (v)
steken
  lyödä tai viiltää henkilöä vahingoittamistarkoituksessa puukolla tai muulla teräaseella

puulajitiede /pˈuːlajɪtˌiede/ (n)
dendrologie
  puuvartisia kasveja, kuten puut, pensaat, varvut ja liaanit, määrittelevä, kuvaava ja luokitteleva metsätieteiden tutkimushaara

puuleopardi /pˈuːleopˌardɪ/ (n)
nevelpanter
  puutiikeri, (), isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji

puuni /pˈuːnɪ/ (n)
Punisch
  puunilaisten puhuma foinikian kielen myöhäismuoto

puunkuori /pˈuːŋkuorɪ/ (n)
schors
  kookkaan puuvartisen kasvin rungon ja oksien mantoa, jälttä ja nilaa peittävä solukko, parkki

puupuhallin /pˈuːpuhˌallɪn/ (n)
houtblazer
  puhallussoitinten ryhmän soitin, joka eroaa vaskipuhaltimista materiaaliltaan (joka voi olla puuta tai metallia) sekä äänenmuodostukseltaan.

puuro /pˈuːro/ (n)
pap
  jostakin viljasta maidon tai veden kanssa keittämällä valmistettu velliä kiinteämpi ruoka

puuseppä /pˈuːsepːæ/ (n)
timmerman
  ainespuun käsittelyn ammattilainen, joka tekee puusta erilaisia esineitä sekä korjaa ja entisöi

puuta /pˈuːta/ (n)
poed
  vanha venäläinen painomitta, 40 leiviskää, 16,38 kg

puutarha /pˈuːtarha/ (n)
tuin, gaard
  puilla, pensailla ja kukkaistutuksilla koristeltu rauhallinen ulkoalue, jossa usein tuotetaan koristekasvien lisäksi juureksia ja vihanneksia. Suomessa kasvukauden pidentämiseksi on käytetty kasvilavaa taimien kasvatukseen. Kaupallisesti toimivaa puutarhaa nimitetään kauppapuutarhaksi.

puutarhaletku /pˈuːtarhalˌetku/ (n)
tuinslang
  puutarhan kasteluun tarkoitettu kasteluletku, joka sijaitsee tyypillisesti pihamaalla

puutarhanhoito /pˈuːtarhˌanhoito/ (n)
tuinbouw
  koriste- ja hyötykasvien kasvattamista pienessä määrin

puutarhuri /pˈuːtarhˌurɪ/ (n)
tuinman
  puutarhatalouden perustutkinto

puutavara /pˈuːtavˌara/ (n)
timmerhout
  puusta, erityisesti puun rungosta, saatavan raaka-aineena ja kaupallisena tuotteena käytettävän puuaineen yleisnimitys

puute /pˈuːte/ (n)
gebrek
  kova tarve; se, että jotakin ei ole

puuttua /pˈuːtːua/ (v)
ontbreken
  olla poissa jostakin ja aiheuttaa siten sen vajavaisuus
missen
  olla olematta jollakin/jollakulla ja aiheuttaa siten sille puute tai tarve

puuvilla /pˈuːvɪlla/ (n)
katoen
  malvakasveihin (Gossypium) lukeutuva yksi- tai monivuotinen ruoho. Hyötykasveina käytettyjä lajeja on useita.

puuvillainen /pˈuːvɪllˌainen/ (adj)
katoenen
  puuvillasta valmistettu

pyhiinvaeltaja /pˈyhɪːnvaˌeltaja/ (n)
pelgrim
  pyhiinvaelluksen tekijä

pyhimys /pˈyhɪmys/ (n)
heilige
  pyhänä pidetty henkilö

pyhä /pˈyhæ/ (adj)
gewijd, heilig
  uskonnoissa Jumalalle tai jumalille erotettu

pyhäinpäivä /pˈyhæimpˌæivæ/ (n)
Allerheiligen
  kirkollinen juhlapyhä jolloin muistetaan vainajia ja kirkon pyhiä. Suomessa ja Ruotsissa lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän välinen lauantai, katolisissa maissa marraskuun 1. päivä, ja ortodokseilla ensimmäinen helluntain jälkeinen sunnuntai

pyramidi /pˈyramˌidɪ/ (n)
piramide
  pohjaltaan neliömäinen, sivuiltaan kolmiomainen, sileä- tai porrastettu huippua kohti kapeneva kivirakennelma, jossa yleensä on sisätiloja

pyrkiä /pˈyrkɪæ/ (v)
najagen
  yrittää päästä johonkin tavoitteeseen

pyrstö /pˈyrstø/ (n)
staart
  erityisesti selkäjänteisten, kuten kalojen, lintujen ja useiden sammakkoeläinten ruumiin takapäässä olevan pidentymän nimitys, joka häntää vastaavana ruumiinosana mm. helpottaa liikkumista

pyrstötiainen /pˈyrstøtɪˌainen/ (n)
staartmees
  huomiota herättävän pitkäpyrstöinen pikkulintu ()

pysäkki /pˈysækːɪ/ (n)
halte
  joukkoliikenteen kulkuneuvojen pysähtymispaikka matkustajien ottamista ja jättämistä varten

pysäköintikiekko /pˈysækˌøintɪkˌiekːo/ (n)
parkeerschijf
  pysäköintiaikaa osoittava kiekko, joka sijoitetaan auton tuulilasin sisäpuolelle näkyvälle paikalle

pysäköintimittari /pˈysækˌøintɪmˌitːarɪ/ (n)
parkeermeter
  pysäköintialueella tai -ruudun läheisyydessä oleva laite, josta voi ostaa pysäköintiaikaa ja joka näyttää jäljellä olevan pysäköintiajan

pysäköintitalo /pˈysækˌøintɪtˌalo/ (n)
parkeergarage
  maanpäällinen pysäköintilaitos; tyypillisesti monikerroksinen

pysäköintivirhemaksu /pˈysækˌøintɪvˌirhemˌaksu/ (n)
parkeerbon
  virheellisestä tai luvattomasta pysäköinnistä määrättävä hallinto-oikeudellinen kurinpitomaksu

pyton /pˈyton/ (n)
python
  Afrikassa ja Aasiassa elävien jättikäärmeiden alaheimoon kuuluva muniva käärmelaji

pyyhekumi /pˈyːhekˌumɪ/ (n)
gum
  väline, jolla voi pyyhkiä pois lyijykynän jäljen

pyyheliina /pˈyːhelˌiːna/ (n)
handdoek
  kuivaamiseen käytettävä yl. kankainen pyyhe

pyyhkiä /pˈyːhkɪæ/ (v)
vegen
  poistaa likaa pinnalta hankaamalla tai kevyesti painamalla yleensä tekstiilistä esinettä sen päällä

pyykinpesuaine /pˈyːkɪmpˌesuˌaine/ (n)
detergent
  pyykinpesuun käytettävä pesuaine

pyykkinaru /pˈyːkːɪnˌaru/ (n)
waslijn
  pyykin kuivatusta varten pingotettu naru

pyykkipoika /pˈyːkːɪpˌoika/ (n)
wasknijper
  nipistin, jonka avulla ripustetaan pesty pyykki kuivumaan narulle

pyyntö /pˈyːntø/ (n)
verzoek
  toivomus, joka esitetään jollekulle

pyytää /pˈyːtæː/ (v)
verzoeken
  esittää pyyntö, anoa, kehottaa tekemään jotakin tai pyytää palvelusta tai esinettä

pyökki /pˈyøkːɪ/ (n)
beuk
  euroopanpyökki, kasvuvyöhykkeellään hyvin kookkaaksi kasvava jalo lehtipuu ()

pyöreä /pˈyøreæ/ (adj)
rond
  ympyrän muotoinen, pallomainen

pyöriäinen /pˈyørɪˌæinen/ (n)
bruinvis
  pyöriäisten heimon () valas

pyörremyrsky /pˈyørremˌyrsky/ (n)
wervelwind
  mitoiltaan matalapainetta pienempi ilmakehän virtausjärjestelmä, johon liittyy mm. myrskykeskuksen ilmanpaineminimiä kiertävä, lähellä maanpintaa erittäin voimakas ilmavirtaus

pyörrevirta /pˈyørrevˌirta/ (n)
wervelstroom
  metalleissa ja muissa johteissa muuttuvan magneettikentän vaikutuksesta syntyvä ja häviöitä aiheuttava sähkövirta

pyörtyä /pˈyørtyæ/ (v)
flauwvallen
  menettää tajuntansa hetkeksi ja kaatua

pyörä /pˈyøræ/ (n)
wiel
  keskelle kiinnitetyn akselin ympäri pyörivä mekaaninen laite

pyöräillä /pˈyøræillæ/ (v)
fietsen
  ajaa polkupyörällä

pyöräily /pˈyøræily/ (n)
fietsverkeer
  polkupyörällä ajettavat kilpailut

pyörätuoli /pˈyørætˌuolɪ/ (n)
rolstoel
  liikuntavammaisen liikkumavälineenä käytettävä tuoli, jossa on pyörät

pyöröovi /pˈyørøˌovɪ/ (n)
draaideur
  yleensä pariovi, jonka yhteen kytketyt puoliskot kiertävät oviaukon puoliväliin sijoitetun pystyakselin ympäri muodostaen sisäänmeno- ja poistumisoven

pyöveli /pˈyøvelɪ/ (n)
beul, scherprechter
  kuolemanrangaistuksen toimeenpanija; teloittaja, mestaaja

pyöveliaratti /pˈyøvelˌiarˌatːɪ/ (n)
caicapapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pähkinä /pˈæhkɪnæ/ (n)
noot
  kuiva, aukeamaton hedelmä, joka sisältää vain yhden siemenen. Kaupallisesti ja arkikielessä nimitetään muunkin laisia kovia syötäviä paljon rasvaa ja valkuaista sisältäviä hedelmiä tai sellaisen osia pähkinöiksi.

pähkinäpensas /pˈæhkɪnæpˌensas/ (n)
hazelaar
  euroopanpähkinäpensas, korkeakasvuinen pensas (); hedelmä on pähkinä, joka kypsyy kasvukauden päättyessä

pähkinäpuu /pˈæhkɪnæpuː/ (n)
walnotenboom
  jalopähkinöihin (Juglans) kuuluvia kasveja, joissa kasvaa pähkinöitä

pähkylä /pˈæhkylæ/ (n)
dopvrucht
  pienikokoinen, kovakuorinen, kuiva ja aukeamaton hedelmä, jossa on sisällä yksi siemen

päihtynyt /pˈæihtynyt/ (adj)
bedronken
  jonkin päihteen vaikutuksen alainen

päinvastoin /pˈæinvastoin/ (adv)
integendeel
  vastakkaisella tavalla (kuin aiemmin ilmaistu)

päivittäin /pˈæivɪtːæin/ (adv)
dagelijks
  jokaisena päivänä, joka päivä

päivittäinen /pˈæivɪtːˌæinen/ (adj)
dagelijks
  sellainen, joka esiintyy, tapahtuu, toistuu tms. jokaisena päivänä; jokaiseen päivään kuuluva, jokapäiväinen

päivittää /pˈæivɪtːæː/ (v)
upgraden
  ottaa käyttöön uudempi ja kehittyneempi malli

päivitys /pˈæivɪtys/ (n)
actualisatie
  ajan tasalle saattaminen

päivä /pˈæivæ/ (n)
dag
  valoisa aika vuorokaudesta, aamun ja illan välissä
  (arkikieltä) vuorokausi

päiväkirja /pˈæivækˌirja/ (n)
dagboek
  henkilökohtainen muistikirja merkittävien tapahtumien muistiin merkitsemiseksi

päivällinen /pˈæivællɪnen/ (n)
avondmaaltijd
  ateria, joka syödään yleensä iltapäivällä klo 16–19, vuorokauden toinen pääateria lounaan jälkeen

päivämäärä /pˈæivæmˌæːræ/ (n)
datum
  kalenterin mukainen ajankohta, päivän aikamäärä ()

päivänkakkara /pˈæivæŋkˌakːara/ (n)
ganzebloem, margriet
  valko-keltakukkainen asterikasvi ()

päivänkorento /pˈæivæŋkorˌento/ (n)
eendagsvlieg
  päivänkorentojen lahkon () hyönteisiä

päivänseisaus /pˈæivænsˌeisaus/ (n)
zonnewende
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Kravun tai Kauriin kääntöpiirillä

päiväntasaaja /pˈæivæntasˌaːja/ (n)
evenaar, equator
  Maan ekvaattori

päiväntasaus /pˈæivæntasaus/ (n)
dag-en-nachtevening, equinox
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Maan päiväntasaajalla

päivänvalo /pˈæivænvˌalo/ (n)
daglicht
  auringonvalo

pälvikalju /pˈælvɪkˌalju/ (n)
pleksgewijze kaalheid
  autoimmuunisairaus, jossa hiukset ja muu karvoitus lähtevät päästä läikittäin: alopecia areata (ICD-10-järjestelmässä koodi L63)

pälvisokeus /pˈælvɪsokeus/ (n)
scotoom
  silmähermon surkastumisesta tai muusta syystä aiheutuva sairaus, joka aiheuttaa näkökentässä ilmeneviä sokeita kohtia

pässi /pˈæssɪ/ (n)
ram
  urospuolinen lammas

pätevä /pˈætevæ/ (adj)
bevoegd
  sellainen, joka on johonkin asiaan riittävä, kelpoinen

pää /pˈæː/ (n)
hoofd, kop
  kehon osa, jossa yleensä sijaitsevat aivot, silmät, korvat, suu ja nenä
einde
  älylliset ja kognitiiviset kyvyt

pääepäilty /pˈæːepˌæilty/ (n)
hoofdverdachte
  henkilö, jota rikostutkintaa johtava viranomainen pitää pääasiallisena useammasta epäillystä

päähine /pˈæːhɪne/ (n)
hoofddeksel
  päässä pidettävä vaatekappale, suoja tai koriste, esimerkiksi hattu tai kruunu

päähuivi /pˈæːhwɪvɪ/ (n)
hoofddoek
  päässä pidettävä huivi

pääkaupunki /pˈæːkaupˌuŋkɪ/ (n)
hoofdstad
  itsenäisen valtion hallinnollinen keskus

pääkonttori /pˈæːkontːˌorɪ/ (n)
hoofdkantoor
  strategisesti sijoitettu keskuskonttori, joka toimii yrityksen ja sen konttoriverkoston hallintokeskuksena; myös kyseinen toimistorakennus

päälaki /pˈæːlakɪ/ (n)
kruin
  ihmisen tai eläimen pään ylin, kaareva osa; pään lakipiste

päälause /pˈæːlause/ (n)
hoofdzin, enkelvoudige zin, bevestigende zin
  lause, joka ilmaisee yhden kokonaisen ajatuksen ja sisältää yleensä predikaatin ja subjektin; voi esiintyä itsenäisenä ja näin muodostaa kirjoituksessa yksinäänkin virkkeen

päällikkö /pˈæːllɪkːø/ (n)
hoofdman
  työpaikalla yksikön johtaja

päällystää /pˈæːllystæː/ (v)
bekleden
  laittaa pysyvästi jonkin päälle jotakin

pääministeri /pˈæːmɪnˌisterɪ/ (n)
eerste minister, minister-president, premier
  valtion hallituksen johtaja

päänsärky /pˈæːnsærky/ (n)
hoofdpijn, koppijn
  pääkipu, päässä tuntuva särky ja kipu

pääoma /pˈæːoma/ (n)
kapitaal
  (liiketaloustiede) finanssipääoma; raha ja vastaavat välineet

pääosa /pˈæːosa/ (n)
hoofdrol
  näytelmän tai elokuvan tärkein rooli, päähenkilön osa, päärooli

päärakennus /pˈæːrakˌennus/ (n)
hoofdgebouw
  tontilla sijaitsevista tai rakennuskokonaisuuteen kuuluvista rakennuksista pääasiallisin, ehkä suurikokoisin tai se, jossa on suurin sisäänkäynti tai merkittävimmät toiminnot

päärautatieasema /pˈæːrautatˌieasˌema/ (n)
centraal station
  kaupungin tai muun alueen useasta rautatieasemasta sijainniltaan, merkitykseltään tai toiminnallisesti keskeisin

pääri /pˈæːrɪ/ (n)
edele
  ylhäisaatelin jäsen Britanniassa

pääruoka /pˈæːruoka/ (n)
hoofdgerecht
  usean ruokalajin ateriassa tyypillisesti aterian keskellä syöty raskain ruokalaji

päärynä /pˈæːrynæ/ (n)
peer
  tarhapäärynä, hedelmäpuuna viljelty ruusukasvien heimon puu (Pyrus communis), joka on läheistä sukua omenapuulle
  päärynäpuun hedelmä

pääsiäinen /pˈæːsɪˌæinen/ (n)
Pasen, Paasfeest
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ylösnousemuksen muistoksi

pääsiäismuna /pˈæːsɪˌæismuna/ (n)
paasei
  koristeltu muna, joita annetaan lahjaksi pääsiäisenä; munan sisällä on usein yllätys

pääsiäispupu /pˈæːsɪˌæispupu/ (n)
paashaas
  kuvitteellinen jänis, joka tuo lapsille suklaamunia pääsiäisenä.

pääsky /pˈæːsky/ (n)
zwaluw
  laajalle levinneen, noin 75 lajin varpuslintuheimon, pääskyjen (Hirundinidae), jäsen. Heimoon kuuluu kolme Suomessa pesivää lajia: haarapääsky, räystäspääsky ja törmäpääsky

päästä käsiksi /pˈæːstæ kˈæsɪksɪ/ (v)
toegang hebben (tot)
  saada ponnistelujen tuloksena jk käyttöönsä

päästä läpi /pˈæːstæ lˈæpɪ/ (v)
Slagen
  suorittaa hyväksytysti

päästäinen /pˈæːstæinen/ (n)
spitsmuis
  mikä tahansa päästäisten heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai semmoisen yksilö

pääteviiva /pˈæːtevˌiːva/ (n)
schreef
  eräissä kirjasinlajeissa kirjainmerkin osien päässä esiintyvä poikittainen viiva

päätoimittaja /pˈæːtoimˌitːaja/ (n)
hoofdredacteur
  julkaisun vastaava toimittaja, joka vastaa pääkirjoituksista ja kantaa oikeudellisen vastuun sisällöstä

päättyä /pˈæːtːyæ/ (v)
beëindigen
  tulla loppuunsa

päättää /pˈæːtːæː/ (v)
besluiten
  tehdä päätös

päätyä /pˈæːtyæ/ (v)
belanden
  tulla, joutua viimein johonkin

päätöksenteko /pˈæːtøksˌenteko/ (n)
besluitvorming
  henkinen toiminta jostain asiasta päättämiseksi

päätös /pˈæːtøs/ (n)
beslissing
  pohdinnan tuloksena syntyvä vakuuttuminen jonkin asian tekemisestä; hallinnollisesti tehty ratkaisu

pöllö /pˈøllø/ (n)
uil
  Strigidae-heimoon kuuluvia öisin liikkuvia petolintuja, jotka tunnistaa suuresta päästä, lyhyestä kaulasta ja koukkumaisesta nokasta

pöly /pˈøly/ (n)
stof
  hyvin hienojakoinen aine, jolle ilmassa leijuminen on ominaista

pölynimuri /pˈølynˌimurɪ/ (n)
stofzuiger
  siivoukseen käytettävä sähkölaite, joka imee sisäänsä pölyä ja roskia

pölypyörre /pˈølypˌyørre/ (n)
stofduivel
  nouseva ilmapyörre, johon on sekoittunut pölyä

pörssi /pˈørssɪ/ (n)
beurs
  julkinen kauppapaikka kaupankäynnin kohteen, erityisesti arvopapereiden, ostamista ja myymistä varten; rakennus jossa se toimii

pörssiromahdus /pˈørssɪromˌahdus/ (n)
beurskrach
  pörssissä noteerattujen osakkeiden äkillinen huomattava kurssilasku

pötsi /pˈøtsɪ/ (n)
pens
  märehtijän ensimmäinen maha

pöytä /pˈøytæ/ (n)
tafel
  huonekalu, jossa on jalkojen varassa seisova taso työntekoa, lukemista, syömistä yms. varten

pöytäkirja /pˈøytækˌirja/ (n)
notulen
  tilaisuuden (kokouksen, toimituksen, tms.) kulusta ja päätöksistä kirjattavat viralliset muistiinpanot, joiden laadintaan ja käsittelyyn liittyy yleensä säädöksiä

pöytäliina /pˈøytælˌiːna/ (n)
tafelkleed
  pöydän päälle asetettava liina, joka suojaa pöydänkantta

pöytätennis /pˈøytætˌennɪs/ (n)
tafeltennis
  peli, jossa lyödään palloa pöydällä olevan verkon yli vastustajalle

raaka /rˈaːka/ (adj)
rauw
  sellainen, joka ei ole vielä kypsynyt, kypsymätön

raaka /rˈaːka/ (n)
ra
  purjealuksen mastoon poikittain kiinnitetty pyöröpuu, raakapuu, johon raakapurje kiinnitetään

raaka-aine /rˈaːkaˈaine/ (n)
grondstof
  luonnonvara tai puolivalmiste, mistä jalostetaan erilaisia tuotteita

raakapurje /rˈaːkapˌurje/ (n)
razeil
  vaakasuoraan pyöröpuuhun, raakaan, kiinnitetty maston suhteen symmetrinen nelikulmio

raakaöljy /rˈaːkaˌøljy/ (n)
aardolie
  jalostamaton, maasta sellaisenaan saatava maaöljy

raakeli /rˈaːkelɪ/ (n)
rakel
  lastamainen työväline, jota käytetään silkkipainannassa ja käsin tapahtuvassa kankaanpainannassa, erityisesti kaaviopainannassa. Raakelin avulla painoväri levitetään työstettävälle kankaalle ja painetaan painokaavion seulakankaan läpi.

raamattu /rˈaːmatːu/ (n)
bijbel
  iso kirja, etenkin kattavista, ohjekirjoista käytetty sanonta

raamatullinen /rˈaːmatˌullɪnen/ (adj)
bijbels
  sellainen, joka liittyy Raamattuun, on Raamatussa tai Raamatusta peräisin

raatihuone /rˈaːtɪhˌuone/ (n)
raadhuis
  julkinen rakennus, jossa kaupunginraati eli -hallitus kokoontui

raato /rˈaːto/ (n)
kadaver
  kuollut, hajoava eläimen ruumis

rabbi /rˈabːɪ/ (n)
rabbijn
  juutalainen lainoppinut, alun perin juutalaisen uskon ja lain opettaja ja tulkitsija ja tuomari, joka voi nykyisin myös toimia jumalanpalveluksissa ja edustaa juutalaista seurakuntaa

racketlon /rˈakketlon/ (n)
#Hollanti
  urheilulaji, joka on neljästä mailapelistä – pöytätenniksestä, sulkapallosta, squashista ja tenniksestä – muodostettu moniottelu

radiaani /rˈadɪˌaːnɪ/ (n)
radiaal
  SI-järjestelmän mukainen absoluuttinen tasokulman mittayksikkö. Radiaanin tunnus on rad.

radio /rˈadɪo/ (n)
radio
  radioaaltoja lähettävä ja vastaanottava laite tai laitteisto, jota käytetään viestinnässä ja joukkotiedotuksessa

radioaalto /rˈadɪoˌaːlto/ (n)
radiogolf
  taajuusalueen 3 Hz – 300 GHz sähkömagneettista säteilyä, jota käytetään radiolähetyksen välittämiseen

radioaktiivinen /rˈadɪoˌaktɪːvɪnen/ (adj)
radioactief
  sellainen, jossa esiintyy radioaktiivisuutta

radioaktiivisuus /rˈadɪoˌaktɪːvɪsuːs/ (n)
radioactiviteit
  luonnonilmiö, jossa tiettyjen alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti säteilyä vapauttaen

radioasema /rˈadɪˌoasˌema/ (n)
radiozender
  yhtiö tai vastaava toimija, joka toimittaa ja lähettää radio-ohjelmaa

radiohiljaisuus /rˈadɪohˌiljaisuːs/ (n)
radiostilte
  kielto käyttää radiota viestien lähettämiseen, nimitystä käytetään erityisesti sodankäynnissä

radiologia /rˈadɪˌoloɡˌia/ (n)
radiologie
  lääketieteen haara, missä tutkitaan ja sovelletaan ionisoivaa säteilyä ja sen vaikutuksia kuvauksiin ja sädehoitoon

radiomajakka /rˈadɪˌomajˌakːa/ (n)
radiobaken
  suunnistuksessa käytettävä radiolähetin, joka lähettää vakioitua radiosignaalia tunnetulla radiotaajuudella

radioteleskooppi /rˈadɪˌotelˌeskoːpːɪ/ (n)
radiotelescoop
  radiotähtitieteen teleskooppi, jolla havainnoidaan avaruuden radiolähteitä radiosäteilyn aallonpituuksilla

radium /rˈadium/ (n)
radium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva radioaktiivinen alkuaine, tunnus Ra

radon /rˈadon/ (n)
radon
  jalokaasu, alkuaine Rn

rae /rˈae/ (n)
hagelsteen
  taivaalta raesateessa satava pala jäätä

raejuusto /rˈaejˌuːsto/ (n)
cottage cheese
  pehmeä ja ryynimäinen kypsyttämätön juusto

raha /rˈaha/ (n)
geld
  vaihdon väline, jota voi vaihtaa hyödykkeisiin eli palveluihin ja tavaroihin ja jota käytetään arvon ja hinnan mittana

rahakasvi /rˈahakˌasvɪ/ (n)
exportgewas
  kasvi, jota viljellään siitä saatavien vientitulojen vuoksi

rahakukkaro /rˈahakˌukːaro/ (n)
beurs
  kukkaro rahaa varten

rahanpesu /rˈahampˌesu/ (n)
witwassen
  rikoksilla hankitun rahan naamiointi laillisista lähteistä saaduksi

rahapaja /rˈahapˌaja/ (n)
munt
  laitos joka lyö kolikoita; nykyään toimenkuvaan kuuluu myös seteleiden painaminen

rahasto /rˈahasto/ (n)
fonds
  epäitsenäinen säätiö; henkilön, yhteisön tai yrityksen perustama pääoma, joka lahjoittaa siihen luovutettua varallisuutta ja sen tuottoa rahaston perustajan määrittelemään tarkoitukseen

rahka /rˈahka/ (n)
Kwark
  maitorahka – hapatetusta maidosta valmistettu massa, josta hera on lähes kokonaan poistettu

rahoittaa /rˈahoitːaː/ (v)
financieren
  antaa rahoitusta jonkun käytettäväksi tai jonkin käyttöön, tavallisesti korvausta vastaan

rahoitus /rˈahoitus/ (n)
financiering
  tuotantoon tai kulutukseen tarvittava pääoma
financiën
  yliopistojen ja kauppakorkeakoulujen ko. aiheeseen perehdyttävä oppiaine

rahti /rˈahtɪ/ (n)
vracht
  korvaus tavaran kuljetuksesta, rahti-, kuljetusmaksu

rahtilaiva /rˈahtɪlˌaiva/ (n)
vrachtschip
  tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettu laiva

raide /rˈaide/ (n)
spoor
  yhden tai kahden kiskon muodostama kokonaisuus, junanrata; monorail t. rautatien kiskopari

raihnainen /rˈaihnainen/ (adj)
afgedragen, versleten
  iän tai vaivojen heikentämä tai rappeuttama

raiskaaja /rˈaiskaːja/ (n)
verkrachter
  henkilö, joka käyttää seksuaalisesti hyväkseen, raiskaa

raiskata /rˈaiskata/ (v)
aanranden, verkrachten
  pakottaa sukupuoliyhdyntään fyysistä väkivaltaa, sen uhkaa tai sillä pelottelua käyttäen

raiskaus /rˈaiskaus/ (n)
verkrachting
  väkisinmakaaminen, sukupuoliyhteys ilman toisen osapuolen tahtoa

raita /rˈaita/ (n)
boswilg
  pajujen sukuun kuuluva leveälehtinen puu tai pensas Salix caprea

raitamesikko /rˈaitamesˌikːo/ (n)
gebandeerde honingeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

raitasuomuaratti /rˈaitasˌuomuarˌatːɪ/ (n)
witoorparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

raitiovaunu /rˈaitɪovˌaunu/ (n)
tram
  raitiotietä pitkin kulkeva kaupungin sisäisen tai lähiliikenteen joukkoliikenneväline

raitis /rˈaitɪs/ (adj)
nuchter
  alkoholijuomia nauttimaton

raja /rˈaja/ (n)
grens
  se, mihin jokin muu konkreettinen tai kuviteltu asia loppuu, ja mistä toinen alkaa

rajakreivi /rˈajakrˌeivɪ/ (n)
markgraaf
  eräiden ruhtinaiden arvonimi frankkivaltakunnassa ja Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa

rajapinta /rˈajapˌinta/ (n)
interface
  jonkin järjestelmän sisäisen toteutuksen ulospäin näkyvä liitäntä, jonka kautta se on yhteydessä ulkomaailmaan

rajata /rˈajata/ (v)
bijknippen
  poistaa valokuvasta ylimääräiset kaistaleet reunoilta, jotta pääkohde tulisi paremmin esille

rajaus /rˈajaus/ (n)
afbakening
  tarkasteltavan asian rajojen asettaminen laajuuden kaventamiseksi

rajoittaa /rˈajoitːaː/ (v)
beperken
  estää tai kieltää tapahtumasta tai tekemästä jotakin liian pitkälle tai laajalle, asettaa rajoitteita
  olla jonkin rajana, muodostaa tai asettaa raja

rajoitus /rˈajoitus/ (n)
beperking
  jotain toimintaa rajoittava asia

rakas /rˈakas/ (adj)
beste
  sellainen, joka on rakkauden kohteena, erityisen pidetty, monesti myös palvottu

rakas /rˈakas/ (n)
beste
  henkilö, joka on toisen rakkauden kohde (käytetään tavallisesti puhutteluissa)

rakastaa /rˈakastaː/ (v)
houden, liefhebben, houden van
  pitää paljon; olla syvästi kiintynyt pitkänkin ajan jälkeen

rakastaja /rˈakastˌaja/ (n)
minnaar
  henkilö, joka rakastaa

rakastajatar /rˈakastˌajatar/ (n)
buitenvrouw
  naispuolinen henkilö, jonka kanssa jklla avioliiton ulkopuolinen suhde

rakastua /rˈakastˌua/ (v)
verliefd worden
  alkaa rakastaa jkta/jtak

rakenne /rˈakenne/ (n)
structuur
  jonkin kokonaisuuden osien yhteen liittämiseen sovellettujen keinojen yhdistelmä; luonnon aikaansaaman koostumuksen muoto

rakenneosa /rˈakennˌeosa/ (n)
bestanddeel
  jonkin rakenteen kokonaisuudesta erotettavissa oleva osa

rakennus /rˈakennus/ (n)
gebouw, bouwwerk
  ihmisen tekemä rakennelma, jossa on katto, seinät ja lattia

rakennusmies /rˈakennˌusmies/ (n)
bouwer
  rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakentaa /rˈakentaː/ (v)
bouwen
  tehdä rakennus tai rakennelma

rakettitiede /rˈaketːɪtˌiede/ (n)
hogere wiskunde
  vaikeaselkoinen, vain ammattilaisten ymmärrettävissä oleva asia

rakkaus /rˈakːaus/ (n)
liefde
  syvän kiintymyksen tunne toista ihmistä tai jotakin asiaa kohtaan
  henkilö johon on rakastuttu, rakkauden kohde

rakkauskirje /rˈakːauskˌirje/ (n)
liefdesbrief
  romanttinen kirje

rakkaussuhde /rˈakːaussˌuhde/ (n)
relatie
  yleensä ihastumisesta alkava kahden toisilleen henkisesti läheisen ihmisen välinen vuorovaikutteinen suhde

rakko /rˈakːo/ (n)
blaas
  nesteen täyttämä pussimainen sisäelin

rakuuna /rˈakuːna/ (n)
dragonder
  jalan taisteleva, mutta hevosella liikkuva sotilas

ramadan /rˈamadan/ (n)
ramadan
  islamilaisten paastokuukausi, islamilaisen kuukalenterin yhdeksäs kuukausi

rampa /rˈampa/ (n)
kreupel
  raajavammainen (kyse jaloista)

ramppikuume /rˈampːɪkˌuːme/ (n)
plankenkoorts
  yleisön edessä esiintymistä edeltävä hermostuneisuus

rangaista /rˈaŋŋaista/ (v)
bestraffen
  aiheuttaa toiselle kielteinen kokemus opetuksenomaisena seurauksena tämän väärästä teosta

rangaistus /rˈaŋŋaistus/ (n)
straf
  seuraamus rikoksesta tai muusta konkreettista kohdetta tai elävää olentoa kohtaan tehdystä rikkomuksesta

rangaistusalue /rˈaŋŋaistˌusalˌue/ (n)
strafschopgebied
  (urheilu) pelikentän molempien maalien edustalle rajattu alue, jolla sääntöjä tulkitaan tiukennetusti

rankka /rˈaŋkːa/ (adj)
moeilijk
  ankara, kova

rankki /rˈaŋkːɪ/ (n)
rang
  arvoaste, etuoikeusjärjestys

ranne /rˈanne/ (n)
pols
  ihmisen kädessä kyynärvarren ja kämmenen välillä sijaitseva kahden nivelen yhdistelmä, joka mahdollistaa kämmenen taivuttamisen

rannekanava /rˈannekˌanava/ (n)
Carpaletunnel
  ranteen sisällä oleva kanava, jossa sijaitsevat sormien jänteet ja keskihermo (nervus medianus)

rannekanavaoireyhtymä /rˈannekˌanavaˌoireyhtˌymæ/ (n)
Carpaletunnelsyndroom
  käden keskihermon (nervus medianus) puristumisesta rannekanavassa aiheutuva oireisto; käden keskihermon pinnetila, joka aiheuttaa puutumista ja tuntohäiriöitä peukalon, etusormen ja keskisormen alueella

rannekello /rˈannekˌello/ (n)
horloge, polshorloge
  ranteen ympärille rannekkeella kiinnitettävä kello

rannekoru /rˈannekˌoru/ (n)
armband
  ranteeseen tarkoitettu koru, saattaa olla rannerengas

rannikko /rˈannɪkːo/ (n)
kust
  meren rantaa lähellä olevat alueet

ranska /rˈanska/ (n)
Frans
  romaaninen kieli, jota puhutaan etenkin Ranskassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Kanadassa ja useissa Afrikan maissa (kielitunnus: fr)

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (adj)
Frans
  Ranskasta peräisin oleva tai Ranskaan liittyvä

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (n)
Fransman
  pysyvästi Ranskassa asuva henkilö

ranskankielinen /rˈanskaŋkˌielɪnen/ (adj)
Franstalig
  ranskan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

ranta /rˈanta/ (n)
strand, oever
  vesistön ja maan raja-alue

rantakaija /rˈantakˌaija/ (n)
rotsparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rantakäärme /rˈantakˌæːrme/ (n)
ringslang
  Suomessa maan etelä- ja keskiosissa elävä myrkytön käärmelaji

rantalentopallo /rˈantalˌentopˌallo/ (n)
beachvolleybal
  lentopallon muunnos jota pelataan kaksihenkisin joukkuein hiekka-alustalla

rantasandaali /rˈantasˌandaːlɪ/ (n)
strandsandaal
  erityisesti uimarannalla ja uimahallissa käytettäväksi tarkoitettu, tavallisesti muovinen, sandaali, joka sietää hyvin vettä ja hiekkaa

rantasipi /rˈantasˌipɪ/ (n)
oeverloper
  kurppien heimoon kuuluva rantalintujen laji () tai sen yksilö

rantautua /rˈantautˌua/ (v)
stranden
  tulla rantaan

raollaan /rˈaollaːn/ (adv)
op een kier
  sen verran auki, että oven, ikkunan tms. ja sitä ympäröivän rakenteen väliin jää rako

raparperi /rˈaparpˌerɪ/ (n)
rabarber
  pitkävartisia lehtiä kasvattava vihannes, jonka kirpeän happamia varsia käytetään tuoreina tai säilöttyinä ruoanvalmistukseen

rapsiöljy /rˈapsɪˌøljy/ (n)
koolzaadolie
  öljy, joka on puristettu rapsista

rapu /rˈapu/ (n)
kreeft, rivierkreeft
  jonkin rapuihin kuuluva, vedessä elävä äyriäisten heimon kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäinen. Ravuilla on kookkaat sakset ja kitiinikuori.

rasia /rˈasɪa/ (n)
doos
  pieni laatikko

rasismi /rˈasɪsmɪ/ (n)
racisme
  ihmisten erottelu tai poissulkeminen rodun, ihonvärin, syntyperän tai kansallisen tai etnisen alkuperän perusteella; ihmisrotujen tasa-arvon kiistäjä; oman rodun suosiminen tai sen kannattaminen ja edistäminen että jotkut rodut ovat arvokkaampia kuin toiset

rasisti /rˈasɪstɪ/ (n)
racist
  henkilö, joka syrjii rodun perusteella; rasismin harjoittaja

rasistinen /rˈasɪstɪnen/ (adj)
racistisch
  rasismiin liittyvä, rasismin mukaisia mielipiteitä esittävä tai niiden mukaan toimiva

raskaana /rˈaskaːna/ (adv)
drachtig, pregnant zwanger
  (naisesta) tilassa, jossa kohdussa kehittyy parhaillaan sikiöstä jälkeläinen

raskaana oleva /rˈaskaːna ˈoleva/ (adj)
drachtig
  gravidi, henkilöstä, jonka kohdussa on kehittymässä lapsi

raskas /rˈaskas/ (adj)
zwaar
  painava, suuri massaltaan, normaalia painavampi

raskasvesi /rˈaskasvˌesɪ/ (n)
zwaar water
  raskaan vedyn eli deuteriumin ja hapen yhdiste eli dideuteriumoksidi (D₂O), jota käytetään mm. hidastimena luonnonuraanilla toimivissa ydinreaktoreissa

raskaus /rˈaskaus/ (n)
zwangerschap
  raskaana oleminen, vauvan odottaminen, raskaustila

raskausaika /rˈaskausˌaika/ (n)
draagtijd
  ihmisellä noin yhdeksän kuukautta vauvan odottamista hedelmöityksen ja synnytyksen välillä; odotusaika

raspi /rˈaspɪ/ (n)
rasp
  karkea viila

rastas /rˈastas/ (n)
lijster
  jokin heimon Turdidae varpuslinnuista

rastaskerttunen /rˈastaskˌertːunen/ (n)
grote karekiet
  ruokokerttusten sukuun kuuluva lintu (Acrocephalus arundinaceus)

rasva /rˈasva/ (n)
vet, smeer
  eläimen ihonalainen rasvakudos
vet
  paistorasva tai muu ruoanlaitossa käytettävä rasva, kuten voi, margariini, ruokaöljy tms.

rasvahappo /rˈasvahˌapːo/ (n)
vetzuur
  pitkäketjuinen, yleensä neljästä 28:een hiiltä sisältävä monokarboksyylihappo, joka esteröityneenä muodostaa glyserolin kanssa rasvoja ja alkoholin kanssa vahoja

rasvamaksa /rˈasvamˌaksa/ (n)
leververvetting
  Rasva-aineenvaihduntahäiriön seurauksena runsaasta rasvan kertymisestä maksaan aiheutuva maksan laajentuma, usein alkoholimaksasairauden ensimmäinen aste

rasvamonttu /rˈasvamˌontːu/ (n)
smeerkuil
  tyypillisesti betonilattiaan tehty noin 1,5 metrin syvyinen syvennys, jonka avulla päästään käsiksi sen päälle pysäköidyn auton tai traktorin alapuoliseen osaan

rasvanippa /rˈasvanˌipːa/ (n)
smeernippel
  laitteessa oleva venttiili, jonka läpi puristetaan sisään rasvaa voitelua varten

rasvapuristin /rˈasvapurˌistɪn/ (n)
vetspuit
  työkalu, jolla puristetaan paineella rasvaa tyypillisesti rasvanippojen läpi laitteeseen

rasvaton /rˈasvaton/ (adj)
vet-vrij
  sellainen, jossa ei ole rasvaa

rationaaliluku /rˈatɪonˌaːlɪlˌuku/ (n)
rationaal getal
  luku, joka voidaan kirjoittaa kahden kokonaisluvun osamääränä eli murtolukuna

rationaalinen /rˈatɪonˌaːlɪnen/ (adj)
rationeel
  järkevä, suunnitelmallinen
  luku, joka on ilmaistavissa kahden kokonaisluvun osamääränä

ratkaista /rˈatkaista/ (v)
oplossen
  löytää ratkaisu pulmaan

ratkaisu /rˈatkaisu/ (n)
oplossing
  oikea vastaus tai vastaus ongelmaan
besluit
  riidan saaminen selvitetyksi tai tuomioistuimen päätös

ratsastaa /rˈatsastaː/ (v)
rijden
  kulkea eläimen, usein hevosen selässä, ohjastaa ratsua sen selässä istuen

ratsastaja /rˈatsastˌaja/ (n)
ruiter
  hevosen selässä ratsain liikkuva henkilö

ratsu /rˈatsu/ (n)
paard
  hevosenpään muotoinen nappula ♞, ♘

ratsumies /rˈatsumies/ (n)
cavalerist
  ratsuväen sotilas

ratsuväki /rˈatsuvˌækɪ/ (n)
cavalerie
  sotajoukko joka liikkuu ratsain hevosella

ratti /rˈatːɪ/ (n)
stuur
  auton tai muun ajoneuvon ohjauspyörä

rauha /rˈauha/ (n)
rust, vrede
  häiriötön olotila
vrede, rust
  riidaton olotila
vrede, peis
  sodaton tila

rauhallinen /rˈauhallɪnen/ (adj)
gelaten
  tyyni, hermoilematon

rauhanen /rˈauhanen/ (n)
klier
  solu tai soluryhmästä koostunut elin, joka erittää ulkopuolelleen jatkuvasti tai toistuvasti usein fysiologisesti vaikuttavia aineita

rauhansopimus /rˈauhansˌopɪmus/ (n)
vrede
  sodan tai sotatilan päättävä sopimus taistelevien osapuolten välillä

rausku /rˈausku/ (n)
rog
  lähellä pohjaa elävä ja pohjaliejussa maaten saalista vaaniva rustokala, jolla on litteä ruumis ja silmät "selkäpuolella"

rauta /rˈauta/ (n)
ijzer
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine; kemiallinen merkki Fe

rautaesirippu /rˈautaˌesɪrˌipːu/ (n)
IJzeren Gordijn
  kylmän sodan aikainen sosialistisen Itä-Euroopan ja kapitalistisen Länsi-Euroopan välinen raja

rautainen /rˈautainen/ (adj)
ijzeren
  raudasta valmistettu, rauta-

rautakausi /rˈautakˌausɪ/ (n)
ijzertijd
  esihistoriallinen kausi, jolloin rauta otettiin yleiseen käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

rautalanka /rˈautalˌaŋka/ (n)
ijzerdraad
  teräksestä vedetty metallilanka

rautamalmi /rˈautamˌalmɪ/ (n)
ijzererts
  rautaa sisältävä malmi; kaupallisesti hyödynnettävissä määrin rautaa sisältävä mineraali

rautasaha /rˈautasˌaha/ (n)
beugelzaag
  metallin sahaamiseen tarkoitettu saha

rautatie /rˈautatie/ (n)
spoorweg, spoor, spoorlijn
  rautatieliikenteen ja muun kiskoliikenteen käyttöön kiskoista rakennettu raidetie; raideliikenneväylä kaikkine siihen kuuluvine raiteineen, laitteineen ja järjestelmineen

rautatieasema /rˈautatˌieasˌema/ (n)
station
  henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jossa junat pysähtyvät

rautias /rˈautɪas/ (adj)
vos
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet samanväriset tai peitinkarvaa vaaleammat

ravata /rˈavata/ (v)
draven
  (hevosurheilu, ym.) juosta ravia

ravinto /rˈavɪnto/ (n)
voedsel
  ravintoaine energian lähteenä

ravintoketju /rˈavɪntokˌetju/ (n)
pikorde
  aineen ja energian kulku trofiatasolta toiselle eliöyhteisössä

ravintola /rˈavɪntˌola/ (n)
restaurant
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten, usein myös alkoholin, tarjoamiseen erikoistunut ravitsemusliike

ravitsemus /rˈavɪtsemus/ (n)
voeding
  eliön ravinnonkäytön ja elintoimintoihin hyödyntämisen yhteisvaikutus

ravitsemustiede /rˈavɪtsemˌustiede/ (n)
voedingsleer
  tieteenala, joka tutkii ravintoaineiden ja muiden ravinnon mukana saatavien aineiden vaikutusta elimistöön ja sen toimintaan

ravitseva /rˈavɪtsˌeva/ (adj)
voedzaam
  ravintoa tarjoava, ravinnontarvetta tyydyttävä

reaaliluku /rˈeaːlˌiluku/ (n)
reëel getal
  lukusuoran pistettä vastaava luku; sisältävät kokonaisluvut, rationaaliluvut ja irrationaaliluvut

reagenssi /rˈeaɡˌenssɪ/ (n)
reagens
  kemiallisessa reaktiossa reagoiva aine tai seos, jota käytetään aineiden määrittämiseen tai eristämiseen

reaktori /rˈeaktˌorɪ/ (n)
reactor
  laite tai astia, jossa ajetaan hallitusti kemiallisia reaktioita
  laite, jossa ylläpidetään hallitusti ydinreaktioita; ydinreaktori

realismi /rˈealˌismɪ/ (n)
realisme
  käsitys, jonka mukaan universaalit ovat todellisia olioita

redutti /rˈedutːɪ/ (n)
redoute
  pieni linnake, linnoitus tai varustus suuremman linnakkeen ulkopuolella tai yksinään

refleksiivipronomini /rˈefleksˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
wederkerend voornaamwoord
  pronomini, joka ilmaisee itseen kohdistuvaa toimintaa, indoeurooppalaisissa kielissä myös vastavuoroisesti toisiinsa kohdistettua toimintaa sekä spontaanisti tapahtuvia asioita

refleksiiviverbi /rˈefleksˌiːvɪvˌerbɪ/ (n)
wederkerend werkwoord
  verbi joka kuvaa tekemisen kohdistuvan subjektiin itseensä

reformi /rˈeformɪ/ (n)
reform
  suunnitelmallinen ja laillisin keinoin toimeenpantu uudistus

rehellinen /rˈehellɪnen/ (adj)
eerlijk
  totuudessa pysyvä, vilpitön

rehellisyys /rˈehellɪsyːs/ (n)
eerlijkheid
  valheita välttävä luonteenomaisuus

rehu /rˈehu/ (n)
voer, voeder
  eläinten, erityisesti karjan ravinto

rei'itin /rˈeiɪtɪn/ (n)
perforator
  väline, jolla tehdään reikiä paperiarkkeihin

reikä /rˈeikæ/ (n)
gat
  kappaleen läpi menevä lyhyehkö aukko

reikäkortti /rˈeikækˌortːɪ/ (n)
ponskaart
  yksi vanhimmista tavoista koneellisesti käsiteltävän tiedon tallentamiseen; yleensä vakiomuotoinen suorakulmion muotoinen kartonginpala, jossa on ennalta määrättyjä lävistyskohtia joiden lävistäminen luo jotakin merkitseviä reikiä

reisi /rˈeisɪ/ (n)
dij
  lonkan ja polven välinen jalan yläosa

reisiluu /rˈeisɪluː/ (n)
dijbeen
  lonkkanivelen ja polvinivelen välissä sijaitseva, ihmiskehon pisin luu (lat. os femoris)

reititin /rˈeitɪtɪn/ (n)
router
  laite, joka tietoverkoissa ohjaa viestipaketteja verkon osasta toiseen pakettien sisältämän osoitetiedon ja mahdollisesti (toteutustavasta riippuen) oman reititystaulunsa avulla

reitti /rˈeitːɪ/ (n)
route
  se, mitä pitkin jokin kulkee tai on kulkenut

reivata /rˈeivata/ (v)
reffen
  vähentää purjeveneen purjeita huonon sään tullen, ettei vene kaatuisi tuulen voimasta tai purjeet repeäisi

rekisterikilpi /rˈekɪstˌerɪkˌilpɪ/ (n)
kentekenplaat
  tunnistamista varten tarkoitettu autoon tai muuhun rekisteröitävään ajoneuvoon kiinnitetty pieni metallinen tai muovinen kilpi, johon on kirjoitettu ajoneuvon rekisteritunnus

rekisteröity parisuhde /rˈekɪsterˌøity pˈarɪsˌuhde/ (n)
geregistreerd partnerschap
  juridinen sopimus, jonka kautta kaksi samaa sukupuolta olevaa henkilöä muodostavat keskenään avioliittoa muistuttavan liiton; sopimuksen juridinen asema poikkeaa samaa sukupuolta olevien avioliitosta

rektaskensio /rˈektaskˌensɪo/ (n)
rechte klimming
  taivaankappaleen kulmaetäisyys kevättasauspisteestä ekvaattoria pitkin

rekursio /rˈekursˌio/ (n)
recursie
  (matematiikka) määritellä jokin itsensä kautta

rekvisiitta /rˈekvɪsˌiːtːa/ (n)
rekwisiet
  (teatteri) näytelmässä, lähinnä lavastuksessa tarvittavat tavarat ja esineet

rekyyli /rˈekyːlɪ/ (n)
terugslag
  ampuma-aseen laukaistaessa ampujaa kohti suuntama voima

relaatio /rˈelaːtˌio/ (n)
relatie
  (asioiden välinen) suhde

remontti /rˈemontːɪ/ (n)
hernieuwing
  korjaustyö

rengas /rˈeŋŋas/ (n)
ring
  ympyrän muotoinen, keskeltä avoin esine
  planeetan ympärille irtomateriasta muodostunut ohut kiekko
band
  ajoneuvon pyörän kumiosa

renium /rˈenium/ (n)
renium, rhenium
  eräs alkuaine

renki /rˈeŋkɪ/ (n)
knecht
  maatalon vakituinen miespuolinen työntekijä agraarikaudella

rento /rˈento/ (adj)
kalm
  huoleton, leppoisa, ei hermostu helposti

renttu /rˈentːu/ (n)
kerel
  (miespuolisesta henkilöstä, käytetään hyvin harvoin naisesta) retku, retale, retkale, heittiö

repiä /rˈepɪæ/ (v)
scheuren
  rikkoa useaan osaan (yl. jotain osittain pehmeää)

reppu /rˈepːu/ (n)
rugzak
  selässä kannettava pussi, jossa on olkapäiden yli kulkevat hihnat

resiina /rˈesɪːna/ (n)
draisine
  (rautatiet) kiskoilla ihmisvoimin tai pienellä moottorilla kulkeva kulkuväline

resiprookkipronomini /rˈesɪprˌoːkːɪprˌonomˌinɪ/ (n)
wederkerig voornaamwoord
  vastavuoroisuutta ilmaiseva pronomini, esimerkiksi toinen toisemme

resoluutio /rˈesolˌuːtɪo/ (n)
resolutie
  kuvan tarkkuus eli erottelukyky, pituusyksikköä kohden olevien pikselien lukumäärä

resonanssi /rˈesonˌanssɪ/ (n)
weergalm
  myötävärähtely; eräs aaltoliikkeeseen liittyvä fysiikan ilmiö

reti /rˈetɪ/ (n)
rede
  (merenkulku) redi, suojainen ankkuroitumisalue sataman edustalla, satamaselkä. Retillä laivat odottavat laituriin pääsyä tai purkavat ja lastaavat.

retiisi /rˈetɪːsɪ/ (n)
radijs
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Raphanus sativus var. sativus), joka on eräs maailman vanhimmista viljelykasveista. Sen kirpeä alkeisvarsi on yleensä päältä punainen ja sisältä valkoinen

retoriikka /rˈetorˌiːkːa/ (n)
retorica
  puhetaito; puhetaito-oppi

retorinen /rˈetorɪnen/ (adj)
retorisch
  puhetaidollinen, retoriikkaan kuuluva

retoromaani /rˈetoromˌaːnɪ/ (n)
Alpenromaans
  (kielitiede) retoromaanin kieli, roomalainen kieli, joka on yksi Sveitsin kansalliskielistä italian, ranskan ja saksan ohella. Sanalista.

retortti /rˈetortːɪ/ (n)
retort
  (laboratorio) käyräkaulainen, lasinen tai metallinen tislausastia.

retrofleksi /rˈetroflˌeksɪ/ (n)
retroflex
  retrofleksinen äänne

retrofleksinen /rˈetroflˌeksɪnen/ (adj)
retroflex
  äänteestä, jossa kieli on taaksepäin taipuneena

retusoida /rˈetusˌoida/ (v)
retoucheren
  (valokuvasta) korjailla, parannella

reumatologia /rˈeumatˌoloɡˌia/ (n)
reumatologie
  lääketieteen haara joka on erikoistunut niveltulehdukseen ja muihin nivelten ongelmiin

reuna /rˈeuna/ (n)
grens
  kohta, jossa jokin päättyy ja toinen alkaa

reunameri /rˈeunamˌerɪ/ (n)
randzee
  valtameren osa, yleensä avomerta matalampi merialue, joka on saarien, saaristojen tai niemien osittain rajaama

revisionisti /rˈevɪsˌionˌistɪ/ (n)
revisionist
  joka kannattaa revisionismia

revonhäntä /rˈevonhˌæntæ/ (n)
amarant
  -suvun trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä esiintyviä kasveja, joita käytetään koristekasveina

revyy /rˈevyː/ (n)
revue
  viihteellinen esitys, joka sisältää musiikkia ja tanssia

ribosomi /rˈibosˌomɪ/ (n)
ribosoom
  soluelin, jossa proteiinisynteesi tapahtuu

riehakas /rˈiehakas/ (adj)
stormachtig
  hillitön, riemukas, raju

riemu /rˈiemu/ (n)
euforie
  suuri ilo

riidellä /rˈiːdellæ/ (v)
bekvechten
  väitellä raivokkaasti, tapella

riikinkukko /rˈiːkɪŋkˌukːo/ (n)
pauw
  luonnonvaraisena Etelä-Aasiassa tavattava suurikokoinen kanalintu (), joka tunnetaan uroksen koristeellisista pyrstösulista

riimi /rˈiːmɪ/ (n)
rijm
  runon loppusointu

riimu /rˈiːmu/ (n)
rune
  riimukirjain

riippua /rˈiːpːua/ (v)
afhangen
  määräytyä jonkin tekijän mukaan
hangen
  (asennosta tai asemasta) olla riipuksissa; roikkua

riippulukko /rˈiːpːulˌukːo/ (n)
hangslot
  lukko, joka kiinnitetään ja lukitaan paikalleen U:n muotoisella sangalla

riippumatto /rˈiːpːumˌatːo/ (n)
hangmat
  tekstiiverkosta tai kankaasta tehty kahden pidikkeen väliin ripustettu makuualusta

riippusilta /rˈiːpːusˌilta/ (n)
hangbrug
  silta, jonka kansi on ripustettu kannatinpilarien eli pylonien välille jännitettyjen kannatusvaijerien varaan

riippuvainen /rˈiːpːuvˌainen/ (adj)
afhankelijk
  joka on suuresti jonkun tai jonkin muun varassa
  jolla on addiktio johonkin

riippuvuus /rˈiːpːuvuːs/ (n)
afhankelijkheid
  pakonomainen tarve harjoittaa jotakin toimintoa tai kokea tietynlainen tunnetila; addiktio

riisi /rˈiːsɪ/ (n)
rijst
  riisien heinäkasvisuvun (Oryza) luonnonvaraisten tai syötäväksi viljeltyjen lajien yleisnimi; riisi on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla viljelty maapallon tärkein viljalaji

riisitauti /rˈiːsɪtˌautɪ/ (n)
Engelse ziekte
  D-vitamiinin puutteesta johtuva aineenvaihduntahäiriö

riista /rˈiːsta/ (n)
wild
  luonnonvaraisina elävät nisäkkäät tai linnut, joita käytetään saaliseläiminä ja metsästetään ruoaksi tai turkisten vuoksi

riisto /rˈiːsto/ (n)
exploitatie
  riistäminen

riita /rˈiːta/ (n)
ruzie
  tavallisesti mielipide-eron aiheuttama sanasota, johtaa joskus tappeluihin

riitti /rˈiːtːɪ/ (n)
kerkgebruik
  liturginen toimitus tai seremonia; palvontameno

riittävä /rˈiːtːævæ/ (adj)
voldoende
  sellainen, joka riittää; tarpeeksi mittava, tarpeet täyttävä

riittää /rˈiːtːæː/ (v)
van
  tyydyttää tarpeet, olla tarpeeksi

riiviö /rˈiːvɪø/ (n)
bengel, rakker, rekel, vlegel
  pahankurisesta kakarasta käytetty nimitys

rikas /rˈikas/ (adj)
rijk, gefortuneerd
  sellainen, jolla on hallussaan runsaasti omaisuutta

rikastuttaa /rˈikastˌutːaː/ (v)
verrijken
  tehdä rikkaammaksi; saada rikastumaan

rikki /rˈikːɪ/ (n)
zwavel
  epämetalleihin kuuluva yleinen, mauton ja hajuton, väriltään keltainen alkuaine. Rikin kemiallinen merkki on S.

rikkihappo /rˈikːɪhˌapːo/ (n)
zwavelzuur
  H₂SO₄, vahva happo, joka liuottaa epäjaloja metalleja

rikkivety /rˈikːɪvˌety/ (n)
Waterstofsulfide
  myrkyllinen, mädälle kananmunalle haiseva vedyn ja rikin yhdiste H₂S

rikko /rˈikːo/ (n)
steenbreek
  jokin rikkojen () kasvisuvun laji

rikkoa /rˈikːoa/ (v)
breken
  tehdä rikkinäiseksi, särkeä, panna palasiksi
  vaihtaa seteli pienemmiksi rahoiksi
  poistaa rikat, perata

rikkuri /rˈikːurɪ/ (n)
stakingsbreker
  henkilö, joka ei osallistu lakkoon muiden osallistuessa; lakonrikkoja

rikollinen /rˈikollɪnen/ (adj)
crimineel
  lainvastainen

rikollisuus /rˈikollɪsuːs/ (n)
criminaliteit
  rikolliset teot, rikosten määrä (yhteiskunnallisena ilmiönä)

rikos /rˈikos/ (n)
misdaad, misdrijf
  laissa rangaistavaksi säädetty teko tai laiminlyönti

rikos ihmisyyttä vastaan /rˈikos ˈihmɪsˌyːtːæ vˈastaːn/ (n)
misdaad tegen de menselijkheid
  laajamittaisesti ja järjestelmällisesti siviiliväestöön kohdistuva hyökkäys, jonka motiivina on poliittinen mielipide, rotu, kansallisuus, etninen alkuperä, kulttuuri, uskonto, sukupuoli tai näihin rinnastettava seikka

rikosoikeus /rˈikosˌoikeus/ (n)
strafrecht
  tekojen rankaisemista koskeva oikeustieteen haara

rikosrekisteri /rˈikosrekˌisterɪ/ (n)
strafblad
  valtakunnallinen keskusrekisteri, johon merkitään lähinnä vapausrangaistukseen tuomittujen tietoja

rinne /rˈinne/ (n)
helling
  kalteva tai viettävä maa; maa-alue kukkulan ja laakson välillä.

rinta /rˈinta/ (n)
borst, romp, thorax
  ihmisen yläruumiin etuosa
borst
  ihmisen yläruumiin etuosassa oleva ruumiinosa, joka sisältää maitorauhasen, rasvakudosta ja nännin (usein monikossa rinnat tarkoittaen molempia rintoja)

rintakehä /rˈintakˌehæ/ (n)
borstkas
  kylkiluiden, rintanikamien ja rintalastan tukema alue selkärankaisen ruumiissa

rintalasta /rˈintalˌasta/ (n)
borstbeen
  keskellä rintakehää sijaitseva pitkä ja litteä luu, johon kylkiluut kiinnittyvät kylkirustojen välityksellä

rintaliivit /rˈintalˌiːvɪt/ (n)
bustehouder, beha
  naisten alusvaate, joissa on kaksi kuppia, jotka peittävät ja samalla tukevat rintoja

rintama /rˈintama/ (n)
front
  sotajoukkojen muodostelma puolustuksen tai hyökkäyksen etuosassa, tavallisesti valtion rajalla ja historiallisesti siellä missä sijaitsevat juoksuhaudat

rintaneula /rˈintanˌeula/ (n)
broche
  naisten vaatteen rintamukseen kiinnitettävä koru

rintauinti /rˈintauˌintɪ/ (n)
schoolslag
  uintitekniikka, jossa käsiliike ja potku suuntautuvat ulospäin

riograndenaratti /rˈioɡrˌandenarˌatːɪ/ (n)
bruinoorparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rippi /rˈipːɪ/ (n)
biecht
  syntien tunnustus papille, katumus ja synninpäästö kristillisissä kirkoissa

ripsieläin /rˈipsielæin/ (n)
trilhaardiertje
  mikä tahansa ripsieläinten alajaksoon () kuuluva alveolaattien laji tai sellaisen yksilö

ripuaari /rˈipuˌaːrɪ/ (n)
Ripuarisch
  Saksassa, Belgiassa ja Alankomaissa puhuttava kieli tai murteiden ryhmä (kielikoodi ksh)

ripuli /rˈipulɪ/ (n)
diarree
  oire, jossa potilaan uloste on vetistä ja ulostustarve lisääntyy

ripustaa /rˈipustaː/ (v)
hangen
  laittaa roikkumaan

risaldanaratti /rˈisaldˌanarˌatːɪ/ (n)
Fuerteandespapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

riski /rˈiskɪ/ (n)
risico
  negatiivisen tapahtuman ja tämän toteutumisen uhka ja sen toteutumisen todennäköisyys (esim. onnettomuuden tai sairauden)

risteilijä /rˈisteilˌijæ/ (n)
kruiser
  nopea, pitkään toimintamatkaan kykenevä, taistelulaivaa pienempi tykein tai ohjuksin aseistettu sotalaiva, jotka yleensä käsitetään 10000-25000 tonnin massaisiksi

risteily /rˈisteily/ (n)
cruise
  kahden maan välillä tapahtuva laivamatka, joka on pituudeltaan korkeintaan kaksi yötä

risteilyalus /rˈisteilˌyalus/ (n)
cruiseschip
  alus joka kuljettaa matkustajia tyypillisesti virkistystarkoituksessa useiden satamien kautta kulkevalla reitillä

risteys /rˈisteys/ (n)
kruispunt
  kohta, jossa kaksi reittiä tai useampi risteävät

risteyttää /rˈisteytːæː/ (v)
kruisen
  saattaa lisääntymään keskenään kaksi perimältään erilaista yksilöä

risti /rˈistɪ/ (n)
kruis
  muodostelma, jossa kaksi osaa kulkevat toistensa poikki
  ristikkäisistä osista muodostuva kristinuskon symboli
  typografinen merkki †, jolla merkitään: viitettä, suomen kielessä lähes käyttämätön; jumalanpalveluksessa kohtaa, jossa pappi tekee ristinmerkin tai jonkun kuolinpäivää tai sukupuuttoon kuollutta taksonia
klaveren
  tavallisen korttipakan maa, symboli ♣

ristiinnaulita /rˈistɪːnnˌaulɪta/ (v)
kruisigen
  teloittaa kiinnittämällä ristiin nauloin

ristiluu /rˈistɪluː/ (n)
heiligbeen
  ihmisen lantion osa, joka on muodostunut viiden ristinikaman yhteenluutumana ()

ristiretki /rˈistɪrˌetkɪ/ (n)
kruistocht
  sotaretki kristinuskon levittämiseksi ja vääräuskoisia vastaan

ristiriita /rˈistɪrˌiːta/ (n)
conflict
  osapuolten välillä vallitseva, aistimusten, kokemusten, näkemysten, vakaumusten tms. erilaisuudesta tai merkittävästä poikkeamisesta tila

ristisorsa /rˈistɪsˌorsa/ (n)
bergeend
  monivärinen sorsalintu ()

ritari /rˈitarɪ/ (n)
ridder
  aateliin kuuluva keskiaikainen raskas ratsumies
  jonkin ritarikunnan ritarin arvon saanut henkilö

ritarikunta /rˈitarɪkˌunta/ (n)
orde
  sotilaallinen järjestö, jonka jäsenet antoivat munkkilupauksen ja vaalivat kristityn ritarin ihannetta, jossa yhdistyivät sotilaallinen urheus ja hurskaus

ritarinkannus /rˈitarˌiŋkannus/ (n)
ridderspoor
  mikä tahansa ritarinkannusten suvun () kasvi

ritsa /rˈitsa/ (n)
katapult
  ase tai lelu, jolla laukaistaan pikkukiviä kuminauhaa venyttämällä

rituaali /rˈituˌaːlɪ/ (n)
ritueel
  tietty tapa, jolla uskonnollinen meno suoritetaan
  muu samanlaisena tehtävä sarja toimintoja

riutta /rˈiutːa/ (n)
rif
  saaren tai laguunin ympärillä olevista koralleista koostuva rengasmainen alue

rivi /rˈivɪ/ (n)
rij
  muoto, jossa on edestä katsottuna monta asiaa vierekkäin

rivitalo /rˈivɪtˌalo/ (n)
rijtjeshuis
  rakennus, jossa on useita (vähintään kolme kappaletta) asuinhuoneistoja vierekkäin

robotti /rˈobotːɪ/ (n)
robot
  itsetoiminen sähkömekaaninen kone

rodium /rˈodium/ (n)
rhodium
  eräs alkuaine

rododendron /rˈododˌendron/ (n)
#Hollanti
  alppiruusu

rohkaista /rˈohkaista/ (v)
aanmoedigen
  puhua tai muuten viestiä pelokkaalle niin, että tämä uskaltaa/uskaltautuu tekemään jotakin

rohkea /rˈohkea/ (adj)
moedig, dapper
  henkilö tai eläin, joka tekee jonkun asian pelostaan huolimatta

rohkeasti /rˈohkeˌastɪ/ (adv)
dapper
  rohkealla tavalla

rohkeus /rˈohkeus/ (n)
moed
  uskallus, pelottomuus tehdä asioita

roistovaltio /rˈoistovˌaltɪo/ (n)
schurkenstaat
  erityisesti Yhdysvaltojen hallinnon käyttämä nimitys kansainväliseen yhteistyöhön ja sovinnollisuuteen nuivasti suhtautuvasta valtiosta

rokote /rˈokote/ (n)
vaccin
  aine, joka tuottaa elimistössä puolustusreaktion synnyttäen immuniteetin tai lieventää mahdollisen tartunnan haittoja

rokottaa /rˈokotːaː/ (v)
inenten, vaccineren
  antaa rokotus

rokottaminen /rˈokotːˌamɪnen/ (n)
inenting
  rokotuksen toimeenpaneminen ja toteuttaminen

rokotus /rˈokotus/ (n)
inenting
  toimenpide, jossa annetaan rokote

romaani /rˈomaːnɪ/ (n)
roman
  laaja proosamuotoinen, usein fiktiivinen kirjallinen teos

romania /rˈomanˌia/ (n)
Roemeens
  Romaniassa ja Moldovassa puhuttava itäromaaninen kieli (kielitunnus: ro)

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (n)
Roemeen, Roemeense
  pysyvästi Romaniassa asuva henkilö

romantiikka /rˈomantˌiːkːa/ (n)
romantiek
  1700-luvun Euroopassa syntynyt, tunteisiin ja mielikuvitukseen vetoava taidesuuntaus

romanttinen /rˈomantːɪnen/ (adj)
romantisch
  romantiikkaan taipuvainen; tunteellinen, haaveilevainen

rommi /rˈommɪ/ (n)
rum
  sokeriruo'osta käyttämällä ja tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

romu /rˈomu/ (n)
oudroest
  erityisesti metallista koostuva jäte

rooli /rˈoːlɪ/ (n)
rol
  jonkun henkilön esittämä osa esityksessä, näytelmässä tai elokuvassa

roolipeli /rˈoːlɪpˌelɪ/ (n)
rollenspel
  peli, jossa pelaajat pelaavat kuvitteellisen henkilön roolia

roomalainen /rˈoːmalˌainen/ (adj)
Romeins
  Roomasta peräisin oleva tai Roomaan liittyvä

roska /rˈoska/ (n)
prul
  kiinteää yksityiselämän jätettä, lähinnä kotitalousjätettä, lukuun ottamatta biojätettä ja ongelmajätettä

roskaposti /rˈoskapˌostɪ/ (n)
spam
  sähköpostitse tapahtuvaa, usein mainoksia sisältävää massapostitusta, johon ei ole etukäteen saatu vastaanottajan lupaa
  yksittäinen mainostarkoituksessa lähetetty viesti

roskaruoka /rˈoskarˌuoka/ (n)
junkfood
  käytetään vähättelevästi ravintoarvoiltaan huonosta ruoasta, joka on yleensä ns. pikaruokaa

rotanmyrkky /rˈotanmˌyrkːy/ (n)
rattengif
  myrkky, jota käytetään rottien torjuntaan

rotta /rˈotːa/ (n)
rat, bruine rat
  mikä tahansa rottien sukuun () kuuluva rottaeläinten laji tai sellaisen yksilö

rottinki /rˈotːɪŋkɪ/ (n)
rotan
  rottinkipalmun notkea varsi, jota käytetään esim. huonekalujen, korien ym. tekemiseen

rotu /rˈotu/ (n)
ras
  maantieteellisesti rajoittunut ihmisjoukko, joka jakaa keskenään toisista erottavia ominaisuuksia (ei ole olemassa yksiselitteistä luonnontieteellistä määritelmää)

rouva /rˈouva/ (n)
mevrouw
  naimisissa oleva tai ollut nainen, kuten eronnut tai leski. Lyhenne rva.

rovasti /rˈovastɪ/ (n)
proost
  seurakunnan johtava pappi lähinnä Saksassa ja Pohjoismaissa; Suomen evankelis-luterilaisessa ansioituneelle papille myönnettävä arvonimi

rubidium /rˈubɪdium/ (n)
rubidium
  alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, kemiallinen merkki Rb

rubiini /rˈubɪːnɪ/ (n)
robijn
  syvänpunainen jalokivi, joka kuuluu korundiryhmään; timantin jälkeen kovin jalokivi

rubiiniamatsoni /rˈubɪːnˌiamˌatsonɪ/ (n)
Tucumanamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruhtinas /rˈuhtɪnas/ (n)
prins
  ruhtinaskunnan hallitsija tai perinnöllisen ruhtinaan arvon perinyt henkilö

ruhtinaskunta /rˈuhtɪnˌaskunta/ (n)
vorstendom
  valtio tai valtakunta, jonka päämies on ruhtinas

ruhtinaspiispa /rˈuhtɪnˌaspɪːspa/ (n)
prins-bisschop
  katolinen piispa, jolla oli hallussaan ruhtinaskunta ja edustusoikeus Pyhä saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtiopäivillä

ruis /rwˈis/ (n)
rogge
  leipäruis, viljakasvi ()

ruiskaunokki /rwˈiskaunˌokːɪ/ (n)
korenbloem
  (ruis)pellossa kasvava sinikukkainen ruohokasvi, Centaurea cyanus

ruisleipä /rwˈisleipæ/ (n)
roggebrood
  rukiista valmistettu ruokaleipä, joka tehdään taikinanjuuren tai leipomohiivan avulla hapattamalla

ruisrääkkä /rwˈisræːkːæ/ (n)
kwartelkoning
  rantakanojen heimon lintu ()

rukki /rˈukːɪ/ (n)
spinnewiel
  laite, jolla karstatusta lampaanvillasta on kehrätty villalankaa

rukoilla /rˈukoilla/ (v)
bidden
  lukea rukous, kiittää Jumalaa tai pyytää apua häneltä

rukous /rˈukous/ (n)
gebed, bidden
  rukoileminen
gebed
  rukoilemisen toteuttamiseksi luettava määrämuotoinen teksti tai suoritettava muu toimenpide

rukousmylly /rˈukousmˌylly/ (n)
gebedsmolen
  tiibetinbuddhalaisuuden kuuluva laite, varteen kiinnitetty pyörivä sylinteri, jonka ympärille on kirjoitettu mantroja, joka tulevat luetuksi yhdellä sylinterin pyörityksellä

ruletti /rˈuletːɪ/ (n)
roulette
  Uhkapeli, jossa yritetään etukäteen arvata rulettikiekolla ja metallikuulalla arvottuja numeroita.

rulla /rˈulla/ (n)
rol
  akselinsa ympäri pyörivä lieriömäinen osa

rullaluistella /rˈullalwˌistella/ (v)
rolschaatsen
  kulkea rullaluistimilla

rullaluistin /rˈullalwˌistɪn/ (n)
rolschaats
  perinteisiä luistinta muistuttava liikuntaväline, jonka metalliterän paikalla on yleensä neljä tai viisi rullaa eli rengasta

rullatuoli /rˈullatˌuolɪ/ (n)
rolstoel
  käsityöväline, jota Länsi-Suomessa ja Pohjanmaalla käytettiin langan kertaamiseen

rullaustie /rˈullaustie/ (n)
taxibaan
  tie, jota pitkin lentokoneet rullaavat kiitotieltä terminaalille tai päinvastoin

ruma /rˈuma/ (adj)
lelijk
  sellainen, joka kuulostaa tai näyttää vastenmieliseltä; koetaan ilkeäksi tai vastenmieliseksi; pahan kuuloinen, pahan näköinen

rumpali /rˈumpalɪ/ (n)
drummer
  rumpujen soittaja

rumpu /rˈumpu/ (n)
trom, trommel
  rummuttamalla soitettava lyömäsoitin

rumpukalvo /rˈumpukˌalvo/ (n)
trommelvel
  rummun kehälle pingotettava kalvo, jonka värähtely aistitaan rummun äänenä

rumuus /rˈumuːs/ (n)
lelijkheid
  se, että on ruma

runkata /rˈuŋkata/ (v)
rukken
  masturboida

runkkari /rˈuŋkːarɪ/ (n)
nietsnut
  itsetyydyttäjä, runkkaaja

runko /rˈuŋko/ (n)
stam
  puun varsiosa

runo /rˈuno/ (n)
gedicht, vers
  suullinen tai kirjallinen teos, jossa kieltä käytetään esteettisesti ja usein runomittaa noudattaen

runoilija /rˈunoilˌija/ (n)
dichter
  henkilö, joka kirjoittaa runoja

runollinen /rˈunollɪnen/ (adj)
poëtisch
  runoudelle ominainen; runoa muistuttava; tunteelliseksi tekevä
  runoa tai runoutta koskeva, runouden alaan kuuluva

runous /rˈunous/ (n)
poëzie, dichtkunst
  kirjallisuuden ja sanataiteen muoto, jossa kieltä käytetään esteettisesti sen merkityksen ja kieliopillisen oikeellisuuden sijaan tai lisäksi

runsaasti /rˈunsaːstɪ/ (adv)
overvloed
  reilusti, riittävästi, paljon, yli odotusten

runsas /rˈunsas/ (adj)
overvloedig
  määrältään reilu, yltäkylläinen, runsaslukuinen

runsaudensarvi /rˈunsaudˌensarvɪ/ (n)
hoorn des overvloeds
  muinaisten kreikkalaisten ja roomalaisten käyttämä yltäkylläisyyden ja vaurauden symboli

runsaus /rˈunsaus/ (n)
overvloed
  paljous; se että jotain on runsaasti

ruoansulatus /rˈuoansˌulatus/ (n)
spijsvertering
  digestio, ruoka-aineiden muuttuminen sellaiseen muotoon, että eläin voi käyttää ne hyväkseen

ruoho /rˈuoho/ (n)
gras
  kasvi, jonka maanpäällinen varsi on puutumaton ja joka kasvaa pituutta vain kärjestään toisin kuin heinä

ruohonleikkuri /rˈuohonlˌeikːurɪ/ (n)
grasmaaier
  työnnettävä tai ajettava kone, jolla leikataan nurmikkoa

ruohosipuli /rˈuohosˌipulɪ/ (n)
bieslook
  mausteena käytetty sipuli Allium schoenoprasum, jolla on ruohomaiset lehtivarret ja sinipunaiset kukat

ruohovartinen /rˈuohovˌartɪnen/ (adj)
kruidachtig
  kasvista, jolla on pehmeä, ei puumainen, varsi

ruoka /rˈuoka/ (n)
eten
  eliöiden energianlähde, elävien organismien syömä usein kiinteä aine, jonka näiden elimistö muuttaa energiaksi

ruoka-aika /rˈuokaˈaika/ (n)
etenstijd
  aika, jolloin ruokailu tapahtuu tai sille yleensä varattu aika päivästä

ruokahalu /rˈuokahˌalu/ (n)
appetijt
  halu syödä ruokaa

ruokailuvälineet /rˈuokailˌuvælɪneːt/ (n)
bestek
  ruokailuvälineen monikkomuoto

ruokalaji /rˈuokalˌajɪ/ (n)
gerecht
  nimitys tietystä ruoasta, aterialla voi olla tarjolla useita eri ruokalajeja

ruokalappu /rˈuokalˌapːu/ (n)
slabbetje
  varsinkin pienille lapsille leuan alle ruokailun ajaksi kiinnitettävä, vaatteiden tahriintumista estävä, tavallisesti kankainen suojavaate

ruokalusikka /rˈuokalusˌikːa/ (n)
eetlepel
  suurehko lusikka, jota käytetään keiton, puuron tai liemen syömiseen

ruokamyrkytys /rˈuokamˌyrkytys/ (n)
voedselvergiftiging
  pilaantuneiden elintarvikkeiden tai niissä olevien bakteeri- tai homemyrkkyjen aiheuttama sairastuminen

ruokasali /rˈuokasˌalɪ/ (n)
eetkamer
  suurelle henkilömäärälle ruokailuun varattu huone

ruokatorvi /rˈuokatˌorvɪ/ (n)
slokdarm
  nielusta mahalaukkuun johtava ruoansulatuskanavan osa

ruokavalio /rˈuokavˌalɪo/ (n)
dieet
  mitä joku yleensä syö tai käyttää ravintonaan; tietylle alueelle ominainen syöminen

ruokki /rˈuokːɪ/ (n)
alk
  edellisistä erityisesti -suvun ainoa laji () tai tämän yksilö

ruoko /rˈuoko/ (n)
riet
  heinäkasvisuvun (Phragmites) kasvi

ruokorotta /rˈuokorˌotːa/ (n)
kleine rietrat
  (erityisesti) laji tai sen yksilö

ruori /rˈuorɪ/ (n)
roer
  aluksen peräsimen tai potkurin asentoa halutun kulkusuunnan muuttamiseksi säätävä ohjauspyörä, jonka kehällä on usein kapuloita

ruoska /rˈuoska/ (n)
zweep
  eläinten ajamiseen käytetty väline, jossa on jäykän varren päässä nahkasiima tai siimoja ja jolla lyödään eläimiä tai ihmisiä

ruoste /rˈuoste/ (n)
roest
  hapettunut eli oksidoitunut rauta

ruostenaama-aratti /rˈuostenˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
Andespapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruostevahanokka /rˈuostevˌahanˌokːa/ (n)
teugelastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruostua /rˈuostua/ (v)
roesten
  Raudan tai teräksen hidasta muuttumista hauraaksi ruosteeksi hapen ja kosteuden vaikutuksesta.

ruostumaton teräs /rˈuostumaton tˈeræs/ (n)
roestvast staal
  kromia ja toisinaan nikkeliä tai molybdeeniä sisältävä teräs, jota suojaa ruostumiselta kromioksidikerros

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (adj)
Zweeds, Zweedse
  Ruotsista peräisin oleva tai Ruotsiin liittyvä

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (n)
Zweed, Zweedse
  pysyvästi Ruotsissa asuva henkilö

ruotsi /rˈuotsɪ/ (n)
Zweeds, Zweeds taal
  ruotsin kieli, pääosin Ruotsissa ja Suomessa puhuttava kieli; kielitunnus

ruotsinkielinen /rˈuotsɪŋkˌielɪnen/ (adj)
Zweeds
  ruotsin kieltä äidinkielenään puhuva.

rupi /rˈupɪ/ (n)
roofje, korst
  haavasta vuotavasta tai ihottuman erittämästä nesteestä ihon pintaan muodostunut karstottuma.

rupikonna /rˈupɪkˌonna/ (n)
pad
  Bufo bufo, ainoa Suomessa elävä konnalaji

rupla /rˈupla/ (n)
roebel
  Venäjän, Valko-Venäjän ja Transnistrian rahayksikkö, joka jakaantuu sataan kopeekkaan

rusahtaa /rˈusahtaː/ (v)
kraken
  murtua äkillisesti rutisten

rusetti /rˈusetːɪ/ (n)
vlinderdas
  miehen vaatekappale, joka muodostaa rusetin kaulan etupuolelle

rusina /rˈusɪna/ (n)
rozijn
  auringossa tai kuivurissa kuivattu viinirypäle

ruskea /rˈuskea/ (adj)
bruin
  väriltään ruskea

ruskea /rˈuskea/ (n)
bruin
  ruskea väri

ruskettua /rˈusketːˌua/ (v)
bruinen
  (ihosta) muuttua tummemmaksi ultraviolettivalon (auringonvalon) vaikutuksesta; saada rusketus

rusketus /rˈusketus/ (n)
bronzen
  ihon tummuus, joka on seurausta (auringon) ultraviolettisäteilylle altistumisesta

ruskistaa /rˈuskɪstaː/ (v)
bruinbakken
  kuumentaa ruoka-aineita siten, että niihin syntyy ruskea paistopinta

ruskoaratti /rˈuskoarˌatːɪ/ (n)
bruin margrietje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskocelebesinmesikko /rˈuskosˌelebesˌinmesˌikːo/ (n)
Sulawesihoningzuiger
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskolakkisirkkuli /rˈuskolˌakːɪsˌirkːulɪ/ (n)
roestkruingors
  eräs ruohosirkkuleiden sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

ruskomesikko /rˈuskomesˌikːo/ (n)
rosse honingeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskoraitakaija /rˈuskorˌaitakˌaija/ (n)
kleine tijgerparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskosuomuaratti /rˈuskosˌuomuarˌatːɪ/ (n)
bruinborstparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusokurkkumesikko /rˈusokˌurkːumesˌikːo/ (n)
roodkeelhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusopääluri /rˈusopˌæːlurɪ/ (n)
viooltjeslori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusorintamesikko /rˈusorˌintamesˌikːo/ (n)
roodborsthoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusto /rˈusto/ (n)
kraakbeen
  rustosoluista muodostunutta verisuonetonta tukikudosta

rutenium /rˈutenium/ (n)
ruthernium, ruthenium
  eräs alkuaine

rutherfordium /rˈutherfˌordium/ (n)
rutherfordium
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Rf ja järjestysluku 104

rutto /rˈutːo/ (n)
pest
  Yersinia pestis-bakteerin aiheuttama tarttuva tauti, joka leviää helposti epidemian lailla ja johtaa hoitamattomana usein kuolemaan

ruttojuuri /rˈutːojˌuːrɪ/ (n)
hoefblad
  mikä tahansa ruttojuurten sukuun () kuuluva asterikasvilaji tai sellaisen yksilö

ruudullinen /rˈuːdullɪnen/ (adj)
dambordachtig
  sellainen, jossa on ruutuja

ruuhka /rˈuːhka/ (n)
file, opstropping
  tilanne, jossa normaali toiminta hidastuu tai estyy sen takia, että tilaa tai aikaa on käytettävissä tarvittavaa vähemmän, erityisesti liikenneruuhka

ruuma /rˈuːma/ (n)
ruim
  laivan kannen alainen lastitila

ruumiinavaus /rˈuːmɪːnavaus/ (n)
lijkschouwing
  kuolleelle mahdollisten kuolinsyiden selvittämiseksi tehtävä ruumiin tutkimus, jonka suorittaa patologi, tai oikeuslääkäri kuolemansyyntutkijan pyynnöstä; joko lääketieteellinen ruumiinavaus tai oikeustieteellinen ruumiinavaus

ruumiinosa /rˈuːmɪːnˌosa/ (n)
lichaamsdeel
  ihmisen tai eläimen ruumiin rakenteellisesti erottuva osa

ruumis /rˈuːmɪs/ (n)
lichaam, kadaver
  eläimen tai ihmisen kuollut keho, kalmo

ruumisarkku /rˈuːmɪsˌarkːu/ (n)
lijkkist, doodskist
  arkku, johon kuollut ruumis pannaan hautaamista varten

ruumisauto /rˈuːmɪsˌauto/ (n)
lijkwagen
  kuolleiden kuljettamiseen tarkoitettu auto

ruumishuone /rˈuːmɪshˌuone/ (n)
lijkenhuis, mortuarium
  kylmä tila, joka on tarkoitettu vainajien säilyttämiseen ennen hautausta

ruuna /rˈuːna/ (n)
ruin
  valakka, kuohittu ori

ruusu /rˈuːsu/ (n)
roos, rozenstruik
  ruusukasvien heimon kukkiva piikkivartinen pensas, ruusupensas
erysipelas
  (lääketiede) rasvakudokseen ulottuva ihon syvä streptokokin aiheuttama bakteeri-infektio

ruusukaijanen /rˈuːsukˌaijanen/ (n)
perzikkopagapornis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusukakadu /rˈuːsukˌakadu/ (n)
roze kaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusuke /rˈuːsuke/ (n)
rosette
  kukkaa muistuttava koriste

ruusukvartsi /rˈuːsukvˌartsɪ/ (n)
rozenkwarts
  väriltään punertava kvartsilaatu, joka ei nimestään huolimatta ole ruusunpunainen, vaan tavallisesti hiukan oranssiin vivahtavan vaaleanpunainen

ruusunmarja /rˈuːsunmˌarja/ (n)
rozenbottel
  ruusupensaan tuottama epähedelmä, mehevä kukkapohjus

ruusuposkiaratti /rˈuːsupˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
rozewangpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruuta /rˈuːta/ (n)
wijnruit
  mikä tahansa ruutien suvun () kasvi

ruuti /rˈuːtɪ/ (n)
buskruit
  mm. ammuksissa ja ilotulitteissa käytettävä räjähdyksenomaisesti palava aineseos

ruutu /rˈuːtu/ (n)
ruiten
  tavallisen korttipakan maa, jonka symboli on punainen salmiakkiruutu ♦

ruutuhyppely /rˈuːtuhˌypːely/ (n)
hinkelbaan
  leikki, jossa on tarkoitus hyppiä maahan piirrettyjen ruutujen mukaisesti

ruuvi /rˈuːvɪ/ (n)
schroef, vijs
  kierteinen kiinnitysväline, kone-elin, joka on usein valmistettu metallista

ruuvitaltta /rˈuːvɪtˌaltːa/ (n)
schroevendraaier
  ruuvien kiertämiseen käytettävä käsityökalu

ryhmä /rˈyhmæ/ (n)
groep
  joukko

ryhmäkanne /rˈyhmækˌanne/ (n)
groepsvordering
  usean henkilön tekemä, oikeussuojan saamista tarkoittava pyyntö tuomioistuimelle saada heidän samanlaisissa asioissaan tietynlainen yksi yhteinen tuomio

ryhmäseksi /rˈyhmæsˌeksɪ/ (n)
groepsseks
  seksiakti, jossa on mukana vähintään kolme henkilöä

ryhävalas /rˈyhævalas/ (n)
bultrug
  (Megaptera novaeangliae), uurteisvalaiden heimoon kuuluva, oman sukunsa ainoa laji

rykmentti /rˈykmentːɪ/ (n)
regiment
  klassisen kolmijaon mukainen joukkoyksikkö, joka sisältää vain yhden aselajin joukkoja, jalkaväessä kolme pataljoonaa

rynnäkkö /rˈynnækːø/ (n)
bestorming
  taistelijajoukon yhtäaikainen nopea tunkeutuminen lähitaistelua käyden vihollisryhmitykseen

rynnäkkökivääri /rˈynnækːˌøkɪvˌæːrɪ/ (n)
aanvalsgeweer
  toisen maailmansodan jälkeen kehitetty jalkaväen perusaseeksi muodostunut itselataavaa kertatulta ja sarjatulta ampumaan kykenevä kivääri

rypälemehu /rˈypælˌemehu/ (n)
druivensap
  viinirypäleistä puristettu mehu, jota voidaan juoda sellaisenaan tai josta voidaan valmistaa viiniä

rysä /rˈysæ/ (n)
fuik
  kalanpyydys, lankaverkosta valmistettu usein suurikokoinen yksi- tai useampinieluinen, johdeaidallinen sulkupyydys, jonka havas on pingotettu kookkailla kaarirenkailla

rytmi /rˈytmɪ/ (n)
ritme
  ilmiöiden säännönmukainen toistuvuus tai muu jaksollisuus; tajuttavissa oleva osien ja kokonaisuuksien suhde

ryöstää /rˈyøstæː/ (v)
beroven
  ottaa toiselta ilman laillista oikeutta uhkaamalla tai väkivalloin jotakin toiselle kuuluvaa tai toisen vastuulla olevaa

ryöstö /rˈyøstø/ (n)
roofoverval
  toisen omaisuuden varkaus väkivallan tai uhkauksen avulla

räjähdys /rˈæjæhdys/ (n)
explosie, ontploffing
  pienessä tilassa tapahtuva nopea palaminen, josta vapautuu energiaa ja paineen nousu, joka aiheuttaa mahdollisesti paineaallon ja tuhoa

räjähtää /rˈæjæhtæː/ (v)
exploderen, ontploffen
  purkautua jostain sijainnista hyvin nopeasti sen välittömään ympäristöön

räkä /rˈækæ/ (n)
snot
  nenän limakalvojen muodostama lima

räkättirastas /rˈækætːɪrˌastas/ (n)
kramsvogel
  räksättävästä äänestään tunnistettava yleinen kookas varpuslintuihin kuuluva rastas ()

rämeikköaratti /rˈæmeikːˌøarˌatːɪ/ (n)
roodbuikparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rämeikkömesikko /rˈæmeikːˌømesˌikːo/ (n)
sperwerhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

räpylä /rˈæpylæ/ (n)
flipper
  sukeltajan jalkoihin kiinnitettävä uintiväline

rätvänä /rˈætvænæ/ (n)
tormentil
  Potentilla erecta, Etelä-Suomessa yleinen neliterälehtisin keltaisin kukin kukkiva ruusukasvi

räystäs /rˈæystæs/ (n)
dakrand
  rakennuksen seinästä ulkoneva katon osa

räätäli /rˈæːtælɪ/ (n)
kleermaker
  vaatteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö, vaatturi

räätälöidä /rˈæːtælˌøidæ/ (v)
aanpassen
  kustomoida, tehdä mittatilauksena

röhkiä /rˈøhkɪæ/ (v)
knorren
  siasta, porosta tai virtahevosta: pitää sille ominaista ääntäKäytetään myös muista samantapaisista äänistä.

röntgenium /rˈøntɡenium/ (n)
roentgenium
  eräs alkuaine, kemiallinen merkki Rg

röntgenkuva /rˈøntɡeŋkˌuva/ (n)
röntgenfoto
  kuva, joka on otettu käyttäen hyväksi röntgensäteitä

röntgenlaite /rˈøntɡenlˌaite/ (n)
röntgenapparaat
  röntgenkuvaukseen käytettävä laite

röntgensäteily /rˈøntɡensætˌeily/ (n)
röntgenstraling
  sähkömagneettista säteilyä, jonka aallonpituus on 0,1–10 nm

röyhtäistä /rˈøyhtæistæ/ (v)
boeren
  päästää suolistokaasuja äänekkäästi ulos ruokatorvesta suun tai nenän kautta kerran

röyhtäys /rˈøyhtæys/ (n)
boer, oprisping
  kaasun pääseminen tai päästäminen ruokatorven kautta ulos ruoansulatuselimistöstä

saada /sˈaːda/ (v)
krijgen
  olla annettavan tavaran tai idean kohde, ottaa vastaan, vastaanottaa; saada jotakin

saago /sˈaːɡo/ (n)
sago
  saagopalmun (Metroxylon sagu) ytimestä saatava tärkkelys

saakka /sˈaːkːa/ (adv)
tot
  johonkin (aikaan) mennessä

saalis /sˈaːlɪs/ (n)
vangst
  se, mikä on metsästämällä tai kalastamalla saatu

saame /sˈaːme/ (n)
Sami
  saamelaiskielet kokonaisuutena; kieliryhmä, jonka tunnetuimpia kieliä ovat pohjoissaame, inarinsaame ja koltansaame

saamelainen /sˈaːmelˌainen/ (n)
Samisch
  etniseltä syntyperältään Lapista oleva, saamelaisten jälkeläinen.

saapas /sˈaːpas/ (n)
laars, bot, hoge schoen
  umpinainen, pitkävartinen jalkine

saapua /sˈaːpua/ (v)
aankomen, arriveren
  tulla perille

saapuminen /sˈaːpumɪnen/ (n)
aankomst
  tuleminen johonkin

saarelainen /sˈaːrelˌainen/ (n)
eilander
  saaren asukas

saari /sˈaːrɪ/ (n)
eiland
  veden ympäröimä suurehko, kuitenkin mannerta pienempi maa-alue

saariryhmä /sˈaːrɪrˌyhmæ/ (n)
eilandengroep
  ryhmä saaria, saarista muodostuva kokonaisuus; yleensä suppeampi alue kuin saaristo

saaristo /sˈaːrɪsto/ (n)
archipel
  laaja saarista koostuva alue merellä; yleensä laajemman alueen nimitys kuin saariryhmä

saarivaltio /sˈaːrɪvˌaltɪo/ (n)
eilandstaat
  saaresta tai useista saarista muodostuva valtio

saarna /sˈaːrna/ (n)
preek
  papin jumalanpalveluksessa pitämä puhe

saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
prediker, predikant
  henkilö, joka saarnaa

saarnastuoli /sˈaːrnastˌuolɪ/ (n)
kansel, preekstoel
  kirkon etuosassa oleva katettu puhujakoroke, josta pidetään saarnoja

saarnata /sˈaːrnata/ (v)
verkondigen
  pitää saarna

saarni /sˈaːrnɪ/ (n)
es
  lehtosaarni, öljypuukasvien (Oleaceae) heimoon kuuluva lehtipuu (Fraxinus excelsior), jolla on suuret parillisesti kasvavat lehdet

saartaa /sˈaːrtaː/ (v)
blokkeren
  toteuttaa saarto, asettaa saartoon; piirittää

saarto /sˈaːrto/ (n)
blokkade
  kaupan, kulun, pääsyn tai toiminnan estäminen, taloussaarto

saatanallinen /sˈaːtanˌallɪnen/ (adj)
diabolisch, duivels, satanisch
  (alatyyliä) ilkeä, vihamielinen, pahansuopa

saatavuus /sˈaːtavuːs/ (n)
beschikbaarheid
  saatavilla oleminen

saatekirje /sˈaːtekˌirje/ (n)
begeleidbrief
  lähetyksen mukaan liitettävä kirje

saavuttaa /sˈaːvutːaː/ (v)
bereiken
  toteuttaa jokin pyrkimys tai päämäärä
  päästä perille jonnekin ponnistelujen jälkeen

saavutus /sˈaːvutus/ (n)
prestatie
  aikaansaannos, tulos, johon on ylletty

sabotaasi /sˈabotˌaːsɪ/ (n)
sabotage
  vahingonteko, jolla pyritään poliittiseen tai sotilaalliseen tavoitteeseen vaikeuttamalla vastustajan toimintaa

sabotoida /sˈabotˌoida/ (v)
saboteren
  tuhota, tärvellä, vandalisoida

sade /sˈade/ (n)
regen
  ilmakehässä olevan vesihöyryn tiivistymisestä seuraava luonnonilmiö, jossa tiivistymisen tulokset putoavat maahan; sade tulee vetenä, lumena tai rakeina ja välillä näiden yhdistelmänä

sadekuuro /sˈadekˌuːro/ (n)
bui
  tyypillisesti rankka melko lyhyen aikaa kestävä sade, joka tulee ukkospilvestä tai korkeasta kumpupilvestä; sadekuuroissa sataa tavallisesti vettä, mutta ukkospilvistä voi sataa myös rakeita

sademetsä /sˈademˌetsæ/ (n)
regenwoud
  trooppinen tai subtrooppinen, ympäri vuoden vihreä, tiheä ja runsaslajistoinen metsä

sademetsämaluri /sˈademˌetsæmˌalurɪ/ (n)
roestflankelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sademäärä /sˈademˌæːræ/ (n)
neerslag
  pinta-alayksikköä kohti tietyssä aikajaksossa kertynyt sade

sadetakki /sˈadetˌakːɪ/ (n)
regenjas
  vettä läpäisemättömästä materiaalista valmistettu takki

sadevesi /sˈadevˌesɪ/ (n)
regenwater
  sateen mukana maahan tuleva vesi

sadismi /sˈadɪsmɪ/ (n)
sadisme
  nautinnon saaminen henkisen tai fyysisen kärsimyksen tuottamisesta toiselle osapuolelle

sadisti /sˈadɪstɪ/ (n)
sadist
  henkilö, joka saa itselleen mielihyvää kivun tunteen aiheuttamisesta toiselle ihmiselle tai eläimelle

sadistinen /sˈadɪstɪnen/ (adj)
sadistisch
  sellainen, joka harjoittaa sadismia

sadomasokismi /sˈadomˌasokˌismɪ/ (n)
sadomasochisme
  seksuaalista toimintaa, johon liittyy leikittelyä valtasuhteilla, sitomista tai nauttimista kivusta tai muista voimakkaista tuntemuksista

sadonkorjuu /sˈadoŋkˌorjuː/ (n)
oogst
  sadon, esim. viljasadon tai viinisadon talteenotto eli korjuun otto

safiiri /sˈafɪːrɪ/ (n)
saffier
  arvokas, yleensä sininen jalokivi

saha /sˈaha/ (n)
zaag
  pitkittäisen litteän seläkkeen laitaan, yleensä edestakaista sahausliikettä varten, pyöreän litteän laikan reunaan, pyörivää sahausliikettä varten, tai ketjuun, kiertävää sahausliikettä varten, kiinnitettyjen peräkkäisten hammasmaisten terien leikkuuvoimaan perustuva kappaleen halkaisuun tai katkaisuun käytettävä työkalu
zagerij, houtzagerij
  sahalaitos, jossa puuta jalostetaan harjoittamalla sahaustoimintaa muun muassa sahaamalla lautoja, ja lankkuja

sahalaitainen /sˈahalˌaitainen/ (adj)
gekarteld
  jonka laidassa on sahan hampaita muistuttavia ulokkeita
  jonka reunassa on sahan hampaita muistuttavia ulokkeita, joiden reunat ovat suorat

sahalehti /sˈahalˌehtɪ/ (n)
krabbenscheer
  kilpukkakasveihin kuuluva monivuotinen vesikasvilaji ()

sahata /sˈahata/ (v)
zagen
  leikata puuta tai muuta materiaalia sahaa käyttäen

sahelinvahanokka /sˈahelˌinvahanˌokːa/ (n)
napoleonnetje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sahrami /sˈahramɪ/ (n)
saffraan
  maustesahramin kuivatuista emin luoteista jauhettu mauste ja väriaine

saintlucianamatsoni /sˈaintlusˌianamˌatsonɪ/ (n)
Sint Lucia-amazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saintvincentinamatsoni /sˈaintvɪnsˌentɪnamˌatsonɪ/ (n)
Sint Vincent-amazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saippua /sˈaipːua/ (n)
zeep
  rasvahapon suoloja sisältävä pesuaine

saippuasarja /sˈaipːuasˌarja/ (n)
soapserie
  nykyaikaan sijoittuva viihteellinen sarja, jolla on usein ihmissuhteisiin painottuva ja naisille suunnattu jatkuva juoni

saippuavaahto /sˈaipːuavˌaːhto/ (n)
schuim
  saippuasta veteen sekoitettaessa syntyvä vaahto

sairaala /sˈairaːla/ (n)
ziekenhuis, gasthuis
  laitos, jossa lääkärit, sairaanhoitajat ja muu hoitohenkilökunta auttavat potilaita pyrkimyksenään terveyden ylläpitäminen ja palauttaminen sekä sairauksien ehkäiseminen ja hoito

sairaalloinen /sˈairaːllˌoinen/ (adj)
ziekelijk
  sairasteleva, raihnas

sairaanhoitaja /sˈairaːnhˌoitaja/ (n)
verpleegster
  hoitotyön ammattilainen, jonka tehtävänä on huolehtia potilaiden terveydestä

sairaanhoito /sˈairaːnhˌoito/ (n)
ziekenzorg
  sairaan henkilön hoitaminen

sairas /sˈairas/ (adj)
ziek
  sellainen, joka ei ole terve, jolla on jokin fyysinen tai psyykkinen tauti tai sairaus; myös kasveista ja eläimistä

sairaus /sˈairaus/ (n)
ziekte, aandoening
  tila, jossa ihmisen jokin osa ei toimi kuten pitäisi

saivar /sˈaivar/ (n)
neet
  saivare, päätäin muna

sakaali /sˈakaːlɪ/ (n)
jakhals
  jokin neljästä Canis-sukuun kuuluvasta koiraeläimestä

sakka /sˈakːa/ (n)
bezinksel
  nesteen pohjalle kasautunut epäpuhtaus

sakkaroosi /sˈakːarˌoːsɪ/ (n)
sacharose
  glukoosista ja fruktoosista muodostuva disakkaridi, jota esiintyy mm. taloussokerissa

sakkeli /sˈakːelɪ/ (n)
sluiting
  U:n tai hevosenkengän muotoinen metalliesine, jonka läpi menee avattava ruuvi. Sakkelia käytetään ketjujen kiinnittämiseen

sakki /sˈakːɪ/ (n)
gevolg
  ryhmä, joukko ihmisiä

sakko /sˈakːo/ (n)
boete, bekeuring
  rahallinen summa, jonka syylliseksi todetun tulee maksaa rangaistuksena rikoksesta tai sopimusrikkomuksesta

sakottaa /sˈakotːaː/ (v)
beboeten
  antaa sakko

sakramentti /sˈakramˌentːɪ/ (n)
sacrament
  kristinuskon pyhä toimitus

saksa /sˈaksa/ (n)
Duits
  Keski-Euroopassa pääasiassa Saksassa ja Itävallassa sekä monessa muussa valtiossa puhuttava länsigermaaninen kieli (kielitunnus: de)

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (adj)
Duits, Duitse
  Saksasta peräisin oleva tai Saksaan liittyvä

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (n)
Duitser, Duits
  pysyvästi Saksassa asuva henkilö

saksanhirvi /sˈaksanhˌirvɪ/ (n)
edelhert
  Keski-Euroopassa yleinen hirveä pienempi laji (Cervus elaphus)

saksankirveli /sˈaksaŋkˌirvelɪ/ (n)
roomse kervel
  maustekirveliä muistuttava sarjakukkaiskasvi (Myrrhis odorata), jonka juuria, siemeniä ja lehtiä kaytetään mausteena ja lehtivihanneksena

saksanpaimenkoira /sˈaksampˌaimeŋkˌoira/ (n)
Duitse herdershond
  käyttö- ja palveluskoirarotu

saksanpähkinä /sˈaksampˌæhkɪnæ/ (n)
walnoot
  saksanjalopähkinä, eräs jalopähkinöihin kuuluvaa puu (Juglans regia)

saksanturilas /sˈaksantˌurɪlas/ (n)
meikever
  eräs kovakuoriainen

sakset /sˈakset/ (n)
schaar
  kaksiteräinen saranallinen työkalu, jolla leikataan ohutta materiaalia hiertämällä teriä toisiaan vasten

saksofoni /sˈaksofˌonɪ/ (n)
saxofoon
  puhallinsoitin, puu- ja vaskipuhaltimen välimuoto, jossa ääni synnytetään ruokolehden värähtelystä

saksofonisti /sˈaksofonˌistɪ/ (n)
saxofonist
  saksofonia soittava muusikko

salaatti /sˈalaːtːɪ/ (n)
sla
  lehtisalaatti, lehtevä, syötävä kasvis, asterikasveihin kuuluva yksi- tai kaksivuotinen kasvi, jota kasvatetaan lehtivihannekseksi
salade
  kasviksista valmistettu kuumentamaton ruoka

salainen /sˈalainen/ (adj)
geheim
  sellainen, jonka olemassaolo, sijainti, sisältö, laatu tms. ei ole tiedossa

salaisuus /sˈalaisuːs/ (n)
geheim
  asia, jota ei kerrota tai saisi kertoa muille

salakka /sˈalakːa/ (n)
alver
  makeassa vedessä ja murtovedessä elävä hopeankirkas särkikaloihin kuuluva parvikala ()

salakuljettaja /sˈalakˌuljetːˌaja/ (n)
smokkelaar
  henkilö, joka salakuljettaa tuotteita luvatta rajan yli

salakuljetus /sˈalakˌuljetus/ (n)
smokkel
  hyödykkeiden tuominen luvatta rajan yli

salaliitto /sˈalalˌiːtːo/ (n)
samenzwering
  useamman kuin yhden henkilön muodostama muilta piilossa pidettävä juoni, jolla pyritään saavuttamaan jokin päämäärä tarkoituksellisesti muiden siitä tietämättä; mukana voi olla useita keskenään yhteyttä pitäviä henkilöitä, sisältää tyypillisesti salaisia suunnitelmia ja tavoitteena jonkinlainen laiton tai haitallinen teko, jonka juonessa osalliset voivat yhdessä saavuttaa ilman, että muut saavat siitä koskaan tietää

salaliittoteoreetikko /sˈalalˌiːtːotˌeorˌeːtɪkːo/ (n)
aluhoedje
  henkilö, joka kehittää ja puolustaa salaliittoteoriaa ja hankkii sille julkisuutta

salaliittoteoria /sˈalalˌiːtːotˌeorˌia/ (n)
complottheorie
  perusteltu ehdotus jonkin merkittävän tapahtuman, tapahtumasarjan tai kehityskulun taustalla olevasta salaliitosta; tyypillisesti viranomaisten antamasta niin sanotusta virallisesta selityksestä poikkeava jonkinasteisesta näytöstä ja virhetulkinnoista muodostuva selitys

salama /sˈalama/ (n)
bliksem, hemelvuur
  luonnonilmiö, ukkosella tapahtuva sähkövarauksen purkaus ilmakehässä, joka tyypillisesti näkyy taivaalla välähtävänä valojuovana

salamatkustaja /sˈalamˌatkustˌaja/ (n)
verstekeling
  luvatta matkalla mukana oleva matkustaja, jota myös jänikseksi kutsutaan

salametsästys /sˈalamˌetsæstys/ (n)
wildstropen
  metsästyslain vastainen luvaton metsästys, salaa kaataminen

salametsästäjä /sˈalamˌetsæstˌæjæ/ (n)
stroper
  salametsästyksen harjoittaja

salamurha /sˈalamˌurha/ (n)
moord
  poliittisista syistä tehty murha, joka suoritetaan väijyksistä ja jonka tekijä pyrkii pysymään salassa

salamurhaaja /sˈalamˌurhaːja/ (n)
huurmoordenaar
  salamurhan tekijä tai sitä yrittänyt

salasana /sˈalasˌana/ (n)
wachtwoord
  vain käyttäjän tuntema merkkijono, jolla varmennetaan käyttäjätunnuksen kanssa sisäänkirjauduttaessa esimerkiksi tietokoneen, verkkosivuston tai tietoverkon käyttöoikeus

salava /sˈalava/ (n)
kraakwilg
  pajulaji (Salix fragilis), jota käytetään melko yleisesti koristepuuna

sali /sˈalɪ/ (n)
zaal
  suuri huonetila oleskelua, luennointia tai juhlatilaisuuksia varten

salibandy /sˈalɪbˌandy/ (n)
floorball
  eräs sisätiloissa mailoilla pelattava pallopeli

salkku /sˈalkːu/ (n)
aktetas
  kahvallinen suorakulmion muotoinen kädessä kannettava laukku, joka soveltuu hyvin papereiden kuljettamiseen

salkkumorfi /sˈalkːumˌorfɪ/ (n)
contaminatie, kofferwoord, porte-manteauwoord
  semanttisesti kompleksinen morfi, joka edustaa kahta tai useampaa morfeemia

sallia /sˈallɪa/ (v)
toelaten
  antaa lupa; antaa tehdä jotakin; suoda mahdollisuus

salmi /sˈalmɪ/ (n)
zeestraat, nauw
  kahden yhtä korkean tai lähes yhtä korkean vesialueen välinen kapeahko vesiyhteys

salomoninhaukka /sˈalomonˌinhaukːa/ (n)
bonte havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salomoninkakadu /sˈalomonˌiŋkakˌadu/ (n)
Ducorps' kaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salomoninlurikki /sˈalomonˌinlurˌikːɪ/ (n)
hertoginnenlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salottisipuli /sˈalotːˌisɪpˌulɪ/ (n)
eslook
  pitkulaisen soikea tai epäsäännöllisen muotoinen miedonmakuinen sipuli ()

salvarsaani /sˈalvarsˌaːnɪ/ (n)
arsfenamine
  yksi ensimmäisistä antibiooteista: arseenipohjainen fenoliamiini, jota käytettiin lähinnä kupan hoitoon

samanaikainen /sˈamanˌaikainen/ (adj)
simultaan
  samaan aikaan oleva tai tapahtuva

samankaltaisuus /sˈamaŋkˌaltaisuːs/ (n)
gelijkenis
  se, että on samankaltainen

samanlainen /sˈamanlˌainen/ (adj)
gelijk
  sellainen, joka ei poikkea toisesta paljoa, samankaltainen

samarium /sˈamarium/ (n)
samarium
  eräs alkuaine

sambesinkaijanen /sˈambesˌiŋkaijanen/ (n)
Nyasa-agapornis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sametti /sˈametːɪ/ (n)
fluweel
  kangaslaatu, jossa on lyhyt ja tiheä nukkapinta

sammakko /sˈammakːo/ (n)
kikker, kikvors
  jokin aitosammakoihin (Ranidae) kuuluvasta noin 600 sammakkolajista
kikker
  tavallinen sammakko (Rana temporaria), Suomen ja myös Euroopan yleisin sammakkolaji

sammal /sˈammal/ (n)
mos
  jokin rakenteeltaan yksinkertaisista ja pienikokoisista itiökasveista, joilla on hyvin pienet lehdet tai ei varsinaisia lehtiä lainkaan

sammaleläin /sˈammalelæin/ (n)
mosdiertje
  yhdyskuntia muodostavia vesieläimiä, jotka muodostavat sammalmaisen päällysteen pohjan kiviin

sammalkaijanen /sˈammalkˌaijanen/ (n)
geelkapspechtpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sammuttaa /sˈammutːaː/ (v)
blussen, doven
  saada sammumaan (tulesta)

samoa /sˈamoa/ (n)
Samoaans
  eräs pääasiassa Samoalla ja Amerikan Samoalla puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: sm, smo)

samoalainen /sˈamoalˌainen/ (adj)
Samoaan
  Samoaan, sen asukkaisiin tai samoan kieleen liittyvä

samoalainen /sˈamoalˌainen/ (n)
Samoaan
  Samoan asukas tai kansalainen

samoanlurikki /sˈamoˌanlurˌikːɪ/ (n)
blauwkaplori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

samoin /sˈamoin/ (adv)
eveneens
  samalla tavalla

samovaari /sˈamovˌaːrɪ/ (n)
samowar
  venäläinen teenkeitin

sampaani /sˈampaːnɪ/ (n)
sampan
  itäaasialainen pienehkö jokivene, jota voidaan käyttää myös asuntona

sampi /sˈampɪ/ (n)
steur
  mikä tahansa sampien heimoon () kuuluva sampikalojen laji tai sen yksilö

sampoo /sˈampoː/ (n)
shampoo
  erityisesti hiusten pesemiseen tarkoitettu nestemäinen pesuaine, myös muu nestemäinen pesuaine

samppanja /sˈampːanja/ (n)
champagne
  Champagnen maakunnassa, Ranskassa tuotettu kuohuviini

samum /sˈamum/ (n)
samoem
  Pohjois-Afrikassa ja Etu-Aasiassa autiomaasta kesäaikaan puhaltava kuiva, hyvin kuuma tuuli

sana /sˈana/ (n)
woord
  kielen pienin mahdollinen verbaalinen tai joskus miiminen ilmausyksikkö, jolla on itsenäinen merkitys. Sana koostuu äänteistä tai ilmeistä ja viittomista. Muistiin merkitty sana muodostuu kirjoitusmerkeistä.
  lupaus

sanakirja /sˈanakˌirja/ (n)
woordenboek
  tietosanakirjan kaltainen hakuteos, jossa hakusanat ja artikkelit käsittelevät sanojen kuvaamien asioiden sijasta sanoja itseään kielen osasina

sanaluokka /sˈanalˌuokːa/ (n)
woordsoort
  sanojen luokittelukeino eri kielten kieliopeissa

sananlasku /sˈananlˌasku/ (n)
gezegde
  usein kansan suusta kuultu vertauskuvalliseen muotoon puettu lyhyt mietelmä

sananmuunnos /sˈananmˌuːnnos/ (n)
spoonerisme
  sanojen alkujen keskinäiseen vaihtamiseen perustuva sanaleikki

sanasto /sˈanasto/ (n)
vocabulaire, woordenlijst
  kieleen kuuluvat sanat

sanaton /sˈanaton/ (adj)
sprakeloos
  sellainen, joka ei tiedä mitä sanoa

sanavalmis /sˈanavˌalmɪs/ (adj)
slagvaardig
  verbaalisesti taitava, näppärä sanankäyttäjä

sanavarasto /sˈanavarˌasto/ (n)
woordenschat
  henkilön tietämyspiiriin kuuluvien ja hallitsemien yksittäisten sanojen muodostama semanttinen kokonaisuus

sancristobalinmesikko /sˈankrɪstˌobalˌinmesˌikːo/ (n)
San-Cristobalhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sandaali /sˈandaːlɪ/ (n)
sandaal
  erityisesti jalkapohjaa suojaava päältä avoin jalkine, jota jalkaterän päältä kulkevat hihnat pitävät paikoillaan

sanella /sˈanella/ (v)
dicteren
  päättää itsevaltaisesti jstak

sanelu /sˈanelu/ (n)
dictee
  saneleminen

sangihenriippukaija /sˈaŋŋɪhˌenrɪːpːukˌaija/ (n)
Sangihe-vleermuisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saniainen /sˈanɪˌainen/ (n)
varen
  mikä tahansa saniaisten alakaareen () kuuluva sanikkaisten laji tai sellaisen yksilö

sankari /sˈaŋkarɪ/ (n)
held
  urheita tekoja tekevä henkilö, jota ihaillaan

sanktio /sˈaŋktɪo/ (n)
sanctie
  rangaistus

sanoa /sˈanoa/ (v)
zeggen, spreken
  puhua, lausua ääneen, kommunikoida lähinnä suullisessa muodossa

sanoittaja /sˈanoitːˌaja/ (n)
tekstdichter
  laulujen tai muiden musiikkiesitysten lyriikan kirjoittaja

sanoitus /sˈanoitus/ (n)
liedtekst, songtekst
  laulun tai muun musiikkiesityksen lyriikka

sanoma /sˈanoma/ (n)
boodschap
  jonkin välittämä viesti tai uutinen

sanomalehti /sˈanomalˌehtɪ/ (n)
krant
  säännöllisesti, yleensä päivittäin vähintään arkipäivinä ilmestyvä uutisjulkaisu

sanonta /sˈanonta/ (n)
gezegde
  vakiintunut ilmaus, fraasi

sanskriitti /sˈanskrɪːtːɪ/ (n)
Sanskriet
  (kielitiede) indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: sa), kirjakielenä käytetty Intian klassinen sivistyskieli, suositeltu kirjoitusasu: sanskrit

santamartanaratti /sˈantamˌartanarˌatːɪ/ (n)
Santa Marta-parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sapatti /sˈapatːɪ/ (n)
sabbat
  juutalaisten lepopäivä, jota vietetään lauantaina, juutalaisen kalenterin mukaan viikon viimeisenä päivänä

sapeli /sˈapelɪ/ (n)
sabel
  yksiteräinen käyrä miekka

sappi /sˈapːɪ/ (n)
gal
  sappineste, tummanvihreästä kellertävään, tahmea ja kitkeränmakuinen maksan erittämä ruoansulatukseen liittyvä neste

sappikivi /sˈapːɪkˌivɪ/ (n)
galsteen
  sappirakkoon muodostunut ylimääräinen mineraaleista koostuva kappale

sappirakko /sˈapːɪrˌakːo/ (n)
galblaas
  (anatomia) maksaan kiinnittynyt sappea väkevöivä elin, pussimainen säiliö

sappitatti /sˈapːɪtˌatːɪ/ (n)
bittere boleet
  myrkytön, mutta poikkeuksellisen pahan makuinen sieni (Tylopilus felleus)

sara /sˈara/ (n)
zegge
  sarojen () suvun kasvi; jäykkälehtinen, karkeaa heinää muistuttava kosteikkokasvi, jonka varsi on kolmikulmainen ja kukinnot tähkiä tai erilaisia kerrannaiskukintoja

sarana /sˈarana/ (n)
scharnier
  kiertymisen mahdollistava kiinnike

sardelli /sˈardellɪ/ (n)
ansjovis
  eräs sillikaloihin kuuluva pienikokoinen kalalaji () tai sen yksilö

sardi /sˈardɪ/ (n)
Sardisch
  (kielitiede) sardin kieli, Sardiniassa puhuttava vanha eteläromaaninen kieli (kielitunnus: sc).

sardiini /sˈardɪːnɪ/ (n)
sardine
  sillin sukuinen pieni kala (Clupea pilchardus), joka elää Välimeressä ja itäisessä Atlantissa. Tärkeä talouskala. Sardiiniksi kutsutaan myös joitakin muita kalalajeja.
sardien
  öljyyn säilöttyjen kalasäilykkeiden kauppanimi

sarja /sˈarja/ (n)
reeks
  toisiinsa liittyvistä osista muodostuva kokonaisuus, toistojono

sarjakuva /sˈarjakˌuva/ (n)
stripverhaal
  joukko perättäin esitettyjä piirrettyjä kuvia, jotka muodostavat yhtenäisen tarinan

sarjamurhaaja /sˈarjamˌurhaːja/ (n)
seriemoordenaar
  useisiin samatapaisiin surmatöihin syyllistynyt henkirikoksen tekijä

sarkasmi /sˈarkasmɪ/ (n)
sarcasme
  pureva iva; kyynisen ivallinen ilmaisukeino, joka on satiiria vahvempi

sarkastinen /sˈarkastɪnen/ (adj)
sarcastisch
  (purevan) ivallinen

sarkofagi /sˈarkofˌaɡɪ/ (n)
sarcofaag
  yleensä kivestä tehty säiliö ruumiille tai ruumisarkulle

sarkooma /sˈarkoːma/ (n)
sarcoom
  tukikudossyövän yleisnimitys

sarvi /sˈarvɪ/ (n)
hoorn
  sorkkaeläimillä päästä kasvava luurakenne, jota ne käyttävät tavallisesti taisteluvälineenä. Onttosarvisten sarvissa on pysyvä luuydin, tohlo, jota sarveituppi ympäröi. Varsinaisia sarvia on vain sorkkaeläimillä. Monien muiden eläinlajien vastaavasta pään rakenteesta käytetään samaa nimeä.

sarvikuono /sˈarvɪkˌuono/ (n)
neushoorn, rinoceros
  Kavioeläimien (Rhinocerotidae)-heimoon kuuluvia eläimiä, joita elää kaksi lajia Afrikassa ja kolme Aasiassa

sarvipöllökehrääjä /sˈarvɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Maleise kikkerbek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sarvivalas /sˈarvɪvalas/ (n)
narwal
  pohjoisilla merialueilla, pääasiassa pohjoisen napapiirin pohjoispuolella, elävä valaslaji (Monodon monoceros)

sataa /sˈataː/ (v)
regenen
  luonnonilmiö, jossa vettä tippuu pilvistä maahan

sataa lunta /sˈataː lˈunta/ (v)
sneeuwen
  pudota pilvistä lunta maahan

satakerta /sˈatakˌerta/ (n)
boekmaag
  yksi märehtijöiden etumahoista

satakieli /sˈatakˌielɪ/ (n)
nachtegaal
  mikä hyvänsä satakielten sukuun () kuuluva lintu

satama /sˈatama/ (n)
haven
  paikka, jossa laivoja tai veneitä on ankkurissa tai laituriin kiinnitettynä purkamista ja lastausta varten

satavuotias /sˈatavˌuotɪas/ (adj)
honderdjarige
  sadan vuoden ikäinen

sateenkaari /sˈateːŋkˌaːrɪ/ (n)
regenboog
  ilmakehän optinen ilmiö, jossa sadepisarat hajoittavat auringon valon spektriksi

sateenkaarikaija /sˈateːŋkˌaːrɪkˌaija/ (n)
roodkapparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaarikolibri /sˈateːŋkˌaːrɪkolˌibrɪ/ (n)
regenbooginkakolibrie
  eräs inkakolibrien sukuun kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaarilippu /sˈateːŋkˌaːrɪlˌipːu/ (n)
regenboogvlag
  lippu, jossa on sateenkaaren värit
  pride-lippu; seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä symboloiva lippu, jossa on sateenkaaren värit

sateenkaariluri /sˈateːŋkˌaːrɪlˌurɪ/ (n)
regenbooglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaarirautu /sˈateːŋkˌaːrɪrˌautu/ (n)
regenboogforel
  kala, joka tunnetaan kauppanimellä kirjolohi,

sateenvarjo /sˈateːnvˌarjo/ (n)
paraplu, regenscherm
  kädessä pidettävä, taitettava, kankainen suoja sadetta vastaan

sateinen /sˈateinen/ (adj)
regenachtig
  märkä, sataa paljon

satelliitti /sˈatellˌiːtːɪ/ (n)
satelliet
  kappale, joka kiertää toista taivaankappaletta; kiertolainen

satiainen /sˈatɪˌainen/ (n)
schaamluis
  pääasiassa häpykarvoituksessa elävä ihmistäiden heimoon kuuluva täiden laji () tai sen yksilö

sato /sˈato/ (n)
oogst
  pellolla, puutarhassa tai muualla viljeltyjen kasvien tuotto yhden kauden ajalta

satraappi /sˈatraːpːɪ/ (n)
satraap
  muinaisen Persian maakunnan kuvernöörin arvonimi

satu /sˈatu/ (n)
sprookje
  sepitetty tarina tai kertomus

satula /sˈatula/ (n)
zadel
  hevosen (tai aasin tai kamelin) selkään laitettava, yleensä nahkainen, istuinalusta
  polkupyörän tai moottoripyörän istuin
  soittimen otelaudan yläpäässä oleva poikittainen nauhamainen koroke jonka päällä kielet lepäävät (kts. Liite:Kitara)
  teuraseläimen selän takaosa

satulaseppä /sˈatulasˌepːæ/ (n)
zadelmaker
  satuloita ja muita hevosvarusteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö

satuloida /sˈatulˌoida/ (v)
zadelen
  kiinnittää satula hevosen selkään

satunnainen /sˈatunnˌainen/ (adj)
lukraak
  sellainen, joka esiintyy tai tapahtuu sattumalta, silloin tällöin tapahtuva, ajoittainen, sporadinen; tilapäisesti tarvittava, väliaikainen

saukko /sˈaukːo/ (n)
otter, visotter
  saukkojen heimon näätäeläin ()

sauma /sˈauma/ (n)
naad
  (tekstiili) hyötyommel, jolla ommeltavat kappaleet liitetään

sauna /sˈauna/ (n)
sauna
  pieni huone tai rakennus, jossa otetaan löylyä ja peseydytään

saunamaija /sˈaunamˌaija/ (n)
kelderpissebed
  Suomessa yleinen 15–18 mm pitkä, soikea, kiiltäväruskea maasiiralaji ()

sauva /sˈauva/ (n)
roede
  poikkileikkaukseltaan pyöreä, kepin tai tai tangon muotoinen puinen, lasinen, metallinen tms. liki tasapaksu esine

savanni /sˈavannɪ/ (n)
savanne
  ruohikkoinen ekosysteemi trooppisella alueella

savanniara /sˈavannˌiara/ (n)
roodbuikara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savanniaratti /sˈavannˌiarˌatːɪ/ (n)
maisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savannikaijanen /sˈavannɪkˌaijanen/ (n)
roodmaskeragapornis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savanniparatiisikaija /sˈavannˌiparatˌiːsɪkˌaija/ (n)
roodrugparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savannivahanokka /sˈavannˌivahanˌokːa/ (n)
oranjekaakje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savenvalaja /sˈavenvˌalaja/ (n)
pottenbakster
  muinaisista ajoista periytyvä käsityöläisammatti, jonka harjoittaja tavallisesti käsillään muokkaa savesta erilaisia käyttö- ja taide-esineitä, jotka valmistuksen loppuvaiheessa poltetaan uunissa käyttöä ja aikaa kestäviksi

savi /sˈavɪ/ (n)
leem, klei
  hienorakeinen epäorgaaninen maalaji

savitiili /sˈavɪtˌiːlɪ/ (n)
adobe
  savesta tai seostetusta savesta muovattu, ilmakuivattu ja polttamaton tiili

savu /sˈavu/ (n)
rook, walm
  aineen palaessa muodostuneiden kaasujen, palokaasujen seos, yleensä sen näkyvä osa

savuke /sˈavuke/ (n)
sigaret
  hienonnettua tupakkaa sisältävä, ohuella paperilla kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

savupiippu /sˈavupˌiːpːu/ (n)
schoorsteen
  talon tulisijan hormin se osa, joka ulottuu ulkokaton yläpuolelle

savustaa /sˈavustaː/ (v)
roken
  säilöä ruokaa savun avulla

savuverho /sˈavuvˌerho/ (n)
rookgordijn
  hämäys

seaborgium /sˈeabˌorɡium/ (n)
seaborgium
  synteettinen radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa

sedilji /sˈedɪljɪ/ (n)
cedille
  (tarke) alapuolinen koukku, kirjaimen alle kirjoitettava tarke, joka näyttää vasemmalle suunnatulta koukulta: [ ¸ ], esimerkiksi liivin kirjaimissa ḑ ja ţ

seemiläinen /sˈeːmɪlˌæinen/ (adj)
Semitisch
  seemiläisiin liittyvä

seemiläinen /sˈeːmɪlˌæinen/ (n)
Semiet
  eräiden Etu-Aasialaisten kieliryhmien (mm. hebrea, arabia) puhuja

seepra /sˈeːpra/ (n)
zebra
  yleisnimi Afrikassa elävälle hevosen sukuiselle mustavalkoraidalliselle kavioeläimelle, jota on kolme lajia: aroseepra, vuoriseepra ja grevynseepra.

seeprapeippo /sˈeːprapˌeipːo/ (n)
zebravink
  (eläintiede) häkkilintuna suosittu pieni kirkasvärinen loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu

seesami /sˈeːsamɪ/ (n)
sesam
  Afrikasta kotoisin oleva yksivuotinen yrtti (Sesamum indicum)

seikkailu /sˈeikːailu/ (n)
avontuur
  mielenkiintoinen tai jännittävä matka tai tapahtuma

seikkaperäinen /sˈeikːaperˌæinen/ (adj)
gedetailleerd
  sellainen, joka on perusteellisesti yksityiskohtiin paneutuva, perinpohjainen

seimi /sˈeimɪ/ (n)
kerststal
  eläinten syöttökaukalo

seinä /sˈeinæ/ (n)
muur, wand
  rakennusten tiloja jakava pystysuora rakenneosa

seinäkello /sˈeinækˌello/ (n)
wandklok
  seinällä pidettävä kello

seipi /sˈeipɪ/ (n)
serpeling
  (Leuciscus leuciscus) makeassa vedessä ja murtovedessä elävä särkikala

seireeni /sˈeireːnɪ/ (n)
sirene
  kreikkalaisessa mytologiassa saarilla elävä naispuolinen olento, jonka ulkomuoto on ihmisen ja lintujen sekoitus ja joka laulullaan houkuttelee ohikulkevia merenkävijöitä tuhoon

seiska /sˈeiska/ (n)
zeven
  numero seitsemän, numero 7; numerolla seitsemän merkitty tai järjestetty

seismologia /sˈeismolˌoɡɪa/ (n)
seismologie
  tieteen ala, joka tutkii maanjäristyksiä ja maan läpi kulkevia aaltoliikkeitä

seisoa /sˈeisoa/ (v)
staan
  seistä, olla pystyssä

seistä /sˈeistæ/ (v)
staan
  seisoa, olla jaloillaan pystyssä

seiväs /sˈeivæs/ (n)
stang
  seiväshypyssä käytetty urheiluväline, joskus hyppyseiväs

seivästää /sˈeivæstæː/ (v)
spietsen
  tappaa lävistämällä seipäällä

sekalainen /sˈekalˌainen/ (adj)
gemengd
  ei mihinkään yksittäiseen ryhmään tai luokkaan kuuluva

sekantti /sˈekantːɪ/ (n)
secant
  käyrää vähintään kahdessa pisteessä leikkaava suora

sekasorto /sˈekasˌorto/ (n)
chaos
  kaaos; olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys

sekeli /sˈekelɪ/ (n)
sjekel
  Israelin rahayksikkö

sekki /sˈekːɪ/ (n)
cheque
  paperinen maksuväline, jonka saaja käy lunastamassa sille kirjoitetun summan pankissa

sekoitettu /sˈekoitˌetːu/ (adj)
gemengd
  sekaisin laitettu tai saatettu

sekoittaa /sˈekoitːaː/ (v)
mengen
  panna sekaisin niin, että osasia ei voi erottaa toisistaan; yhdistää keskenään; laittaa osaset satunnaiseen järjestykseen; tehdä liikettä, joka muistuttaa sekaisin panevaa liikettä

seksi /sˈeksɪ/ (n)
seks
  sukupuolinen toiminta, seksuaalinen kanssakäyminen, sukupuoliyhdyntä

seksikäs /sˈeksɪkæs/ (adj)
sexy
  jolla on seksuaalista viehätysvoimaa (naisista ja miehistä)

seksilelu /sˈeksɪlˌelu/ (n)
seksspeeltje
  väline seksuaalisen nautinnon tuottamiseen

seksismi /sˈeksɪsmɪ/ (n)
seksisme
  katsantokanta, joka korostaa sukupuolten välisiä eroja ja niihin perustuvaa sukupuolten eriarvoisuutta; sukupuolten tasa-arvon kiistäminen; huomion kiinnittäminen miesten ja naisten eroavaisuuksiin tai se ettei pidä toista sukupuolta yhtä hyvänä jossain tai edistää ajatusta jonka mukaan sukupuolten vahvuudet ovat eri asioissa

seksisti /sˈeksɪstɪ/ (n)
seksist
  henkilö, joka ajattelee seksismin mukaisesti; seksismin kannattaja; henkilö, joka syrjii sukupuolen perusteella

seksologi /sˈeksolˌoɡɪ/ (n)
sexuoloog
  seksologian tutkija, seksologian asiantuntija

seksuaalinen /sˈeksuˌaːlɪnen/ (adj)
seksueel
  seksuaalisuuteen liittyvä, sukupuolinen

seksuaalinen hyväksikäyttö /sˈeksuˌaːlɪnen hˈyvæksɪkˌæytːø/ (n)
seksueel misbruik
  rikos, jossa henkilö ilman pakottamista taivuttaa suojaikärajaa nuoremman, joissakin erikseen mainituissa tilanteissa täysi-ikäisyysrajaa nuoremman, henkilön seksuaaliseen tekoon kanssaan

seksuaalinen häirintä /sˈeksuˌaːlɪnen hˈæirɪntæ/ (n)
ongewenste intimiteiten
  rikos, johon syyllistyy se, joka kohdistaa toiseen seksuaalisväritteistä käyttäytymistä, johon tämä ei ole antanut hyväksyntäänsä ja jonka tämä kokee vastenmielisenä; tuomittavuus edellyttää tahallisuutta

seksuaalinen suuntautuminen /sˈeksuˌaːlɪnen sˈuːntautˌumɪnen/ (n)
geaardheid
  muuttumattomaksi ajateltu seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen joko miehiin tai naisiin tai molempiin

seksuaalisuus /sˈeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
seksualiteit
  seksualiteetti, sukupuolivietti ja siihen liittyvä käyttäytyminen ja tunteet

sekundäärilähde /sˈekundˌæːrɪlˌæhde/ (n)
secundaire bron
  tiedonlähde, joka sisältää viitteitä alkuperäismateriaaleihin (primäärilähteisiin)

sekunti /sˈekuntɪ/ (n)
seconde, secunde
  minuutin 60. osa; ajan SI-järjestelmän mukainen perusyksikkö (tunnus s), jonka määritelmä fysiikassa on: 9 192 631 770 kertaa sellaisen säteilyn jaksonaika, joka vastaa Cs-133-atomin siirtymää perustilan ylihienorakenteen kahden energiatason välillä
  länsimaisessa säveljärjestelmässä yhden sävelaskeleen väli, intervalli
seconde
  hetki

selata /sˈelata/ (v)
bladeren
  käydä nide summittaisesti läpi, esimerkiksi etsien jotain tiettyä tai katsoen vain kuvat

seleeni /sˈeleːnɪ/ (n)
selenium, seleen
  alkuaine, jolla on kaksi allotrooppista muotoa, myrkyllinen epämetalli tai metallinen "harmaa seleeni"

selibaatti /sˈelɪbˌaːtːɪ/ (n)
celibaat
  pidättäytyminen avioliitosta

selittäminen /sˈelɪtːˌæmɪnen/ (n)
toelichting
  selityksen antaminen

selitys /sˈelɪtys/ (n)
verklaring
  yksinkertainen, ymmärrettävä selvitys jostain tapahtumasta tai tekstistä

selkeys /sˈelkeys/ (n)
helderheid
  se, että on selkeä

selkouni /sˈelkounɪ/ (n)
lucide droom
  uni, jota nähdessään henkilö tiedostaa olevansa unitilassa

selkä /sˈelkæ/ (n)
rug
  ruumiin takaosa pakaroiden ja niskan välissä

selkäevä /sˈelkæˌevæ/ (n)
rugvin
  (anatomia) kalan tai valaan selän suurin evä

selkärangaton /sˈelkærˌaŋŋaton/ (adj)
ongewerveld
  sellainen, jolla ei ole selkärankaa

selkäranka /sˈelkærˌaŋka/ (n)
ruggengraat
  selkärankaisen eliön kehon luusta rakentunut ylävartalon tuki

selkärankainen /sˈelkærˌaŋkainen/ (n)
gewervelde, gewerveld
  selkärankainen eläin

selkäydin /sˈelkæydɪn/ (n)
ruggenmerg
  selkärangan sisällä suojaisassa putkessa sijaitseva hermoston osa

sellainen /sˈellainen/ (adj)
zo'n
  sen kaltainen

sellakka /sˈellakːa/ (n)
schellak
  Kerria lacca -hyönteislajin naarasyksilöiden erittämä hartsi, jota voidaan käyttää monin tavoin varsinkin pintakäsittelyaineena eri materiaaleille ja jopa elintarvikkeille

selleri /sˈellerɪ/ (n)
selderij, selder
  ruokaselleri, , eurooppalainen monimuotoinen viljelyskasvi, josta meillä kasvatetaan juureksena käytettävää mukulaselleriä ja salaatteihin soveltuvaa lehtiselleriä

sellisti /sˈellɪstɪ/ (n)
cellist
  ammattimainen sellon soittaja

sello /sˈello/ (n)
cello
  toiseksi matalaäänisin perinteiseen sinfoniaorkesteriin kuuluva jousisoitin

selluloosa /sˈellulˌoːsa/ (n)
cellulose
  pitkäketjuinen glukoosimolekyyleistä koostuva hiilihydraatti, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä

selootti /sˈeloːtːɪ/ (n)
zeloot
  Raamatussa mainitun, roomalaisia vastustaneen juutalaisen ryhmittymän jäsen

selventää /sˈelventæː/ (v)
verduidelijken
  tehdä selvemmäksi, ymmärrettävämmäksi

selviytyjä /sˈelviytˌyjæ/ (n)
overlever
  henkilö, joka on selviytynyt jostakin

selvä /sˈelvæ/ (adj)
duidelijk
  helposti erottuva, helposti havaittava, helposti tunnistettava
  ilmeinen, kiistaton
nuchter
  sellainen, joka ei ole alkoholin vaikutuksen alaisena, joka on selvin päin

selvästi /sˈelvæstɪ/ (adv)
duidelijk
  hyvin erottuvasti, tarkasti
  merkittävässä määrin, huomattavasti
  ilmeisesti, epäilemättä

semafori /sˈemafˌorɪ/ (n)
semafoor
  rautateiden siipiopaste, jota käytetään liikenteen ohjaukseen

sementti /sˈementːɪ/ (n)
cement
  kalkkikivestä valmistettu rakennusmassa joka veteen sekoitettuna kovettuu ilmassa, käytetään laastina ja betonin valmistukseen

seminaari /sˈemɪnˌaːrɪ/ (n)
seminar
  esitelmistä ja keskustelusta koostuva tilaisuus; esitelmien sarja
seminarie
  pappien koulutuslaitos

semioottinen /sˈemɪˌoːtːɪnen/ (adj)
semiotisch
  semiotiikkaan liittyvä

semiotiikka /sˈemɪotˌiːkːa/ (n)
semiotiek
  merkkioppi; filosofinen suuntaus, joka tutkii kaikenlaisten merkkien merkitystä, syntaksia eli yhdistelysääntöjä ja pragmatiikkaa eli tilannekohtaista merkitystä ja käyttöä

senaatti /sˈenaːtːɪ/ (n)
senaat
  valtion hallintoelin; parlamentin ylähuone

sensuuri /sˈensuːrɪ/ (n)
censuur
  valtion ennakkotarkastus painotuotteille ja muulle medialle

sentrifugi /sˈentrɪfˌuɡɪ/ (n)
centrifuge
  laite joka erottaa liuoksesta eritiheyksiset aineosat keskipakoisvoiman avulla pyörimisliikkeellä

sentti /sˈentːɪ/ (n)
cent
  joidenkin rahayksikköjen sadasosa
  puolisävelaskelen sadasosa

senttimetri /sˈentːɪmˌetrɪ/ (n)
centimeter
  metrin sadasosa, tunnus cm

seostaa /sˈeostaː/ (v)
legeren
  yhdistää metalleja lejeeringiksi

sepalus /sˈepalus/ (n)
gulp
  housujen suljettava etuhalkio

sepelara /sˈepelˌara/ (n)
geelnekara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sepelhanhi /sˈepelhˌanhɪ/ (n)
rotgans
  höyhenpeitteeltään mustanruskean ja valkean kirjava pieni ja lyhytnokkainen hanhi, jonka kaulassa on valkea seppele

sepelkaijanen /sˈepelkˌaijanen/ (n)
zwartkraagagapornis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sepelvaltimo /sˈepelvˌaltɪmo/ (n)
kransslagader
  sydämen verisuoni (arteria coronaria), joka kuljettaa verta ja sen sisältämää happea ja ravintoaineita sydänlihaksen soluille

seppele /sˈepːele/ (n)
krans
  oksista, kukista tai vastaavista punottu koristeellinen vanne, joka voi olla esimerkiksi päässä pidettävä tai oveen ripustettava

seppä /sˈepːæ/ (n)
smid
  metallista esineitä takoen tai valaen valmistava käsityöläinen

serafi /sˈerafɪ/ (n)
seraf, serafijn
  Vanhassa testamentissa mainittuja kuusisiipisiä enkeleitä

seraminluri /sˈeramˌinlurɪ/ (n)
blauwoorlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

serbia /sˈerbɪa/ (n)
Servisch
  serbian kieli (kielitunnus: sr), indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli

serbiankielinen /sˈerbɪˌaŋkielɪnen/ (adj)
Servisch
  (kielitiede) serbian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  serbiaksi esitetty tai tapahtuva, serbian kielellä oleva.

serbokroaatti /sˈerbokroˌaːtːɪ/ (n)
Servo-Kroatisch
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli, jota puhutaan Serbiassa, Kroatiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Montenegrossa. (Kielitunnus= sh)

seremoniallinen /sˈeremˌonɪˌallɪnen/ (adj)
ceremonieel
  seremonian mukainen, juhlallinen ja muodollinen

serenadi /sˈerenˌadɪ/ (n)
serenade
  laulaen tai soittaen esitetty lemmentervehdys (usein illalla rakastetun ikkunan alla)

serendipisyys /sˈerendˌipɪsyːs/ (n)
serendipiteit
  sattumalta tapahtunut oivallus; onnenpotku, sattumalta uuteen keksintöön tai löydökseen johtava havainto

serkku /sˈerkːu/ (n)
neef, kozijn
  isän tai äidin sisaren tai veljen lapsi

serotoniini /sˈerotonˌiːnɪ/ (n)
serotonine
  eräs keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. mielialaan

servaali /sˈervaːlɪ/ (n)
serval
  eräs pitkäkoipinen afrikkalainen kissaeläin ()

seteli /sˈetelɪ/ (n)
bankbiljet
  yksittäinen paperinen tai joskus muovinen maksuväline tiettyä valuuttaa, seteliraha; myös alennus- tai muusta lipukkeesta

setelirahoitus /sˈetelˌirahˌoitus/ (n)
kwantitatieve versoepeling
  rahapoliittinen toimenpide, jossa keskuspankki rahoittaa valtiota uutta rahaa luomalla ja keskuspankin taseeseen päätyy valtion velkakirjoja; toimenpiteen tarkoituksena on saada rahavaranto kasvamaan ja alentaa korkotasoa nollaa matalammaksi, esimerkiksi -3 prosenttiin

setri /sˈetrɪ/ (n)
ceder
  mäntykasveihin kuuluvia havupuita ()

setä /sˈetæ/ (n)
oom
  isän veli (eräissä murteissa myös äidin)
  joku vieras mies (useimmiten vanhahko)

seuraaja /sˈeuraːja/ (n)
gevolgsman
  se, joka seuraa (esim. kulkee perässä)
  aatteen tai henkilön kannattaja tai jäljittelijä
  tanssiparin osapuoli, jonka tehtävänä on seurata viejää
opvolger
  se, joka seuraa (tehtävässä, asioiden sarjassa tms.)

seuraava /sˈeuraːva/ (adj)
volgend, aanstaand
  järjestyksessä välittömästi jälkeen tuleva

seurakunta /sˈeurakˌunta/ (n)
parochie
  paikallinen uskonnollinen yhteisö, jolla on yleensä yksi kokoontumispaikka

seurata /sˈeurata/ (v)
volgen
  kulkea jäljessä tai mukana

seuraus /sˈeuraus/ (n)
gevolg, resultaat
  jostain aiheutuva tilanne tai tapahtuma, tulos

shakki /ʃˈakːɪ/ (n)
schaak
  lautapeli, jossa kaksi pelaajaa siirtävät vuorotellen omia nappuloitaan 8×8 ruudun kokoisella tavallisesti mustavalkoisella shakkilaudalla; shakkipeli
schaakmat
  shakkipelin tilanne, jossa jokin nappula uhkaa lyödä vastustajan kuninkaan

shakkikello /ʃˈakːɪkˌello/ (n)
schaakklok
  kello koostuu kahdesta rinnakkaisesta kellosta, joilla mitataan kummankin pelaajan omiin siirtoihinsa käyttämää kokonaisaikaa.

shakkilauta /ʃˈakːɪlˌauta/ (n)
schaakbord
  shakkipelin pelialustana käytettävä neliömäinen 64:stä vuorotellen valkeasta ja mustasta ruudusta muodostuva pelilauta, jonka ruudut merkitään pystysuoria linjoja osoittavilla kirjaimilla ja vaakasuoria linjoja osoittavilla numeroilla

shakkinappula /ʃˈakːɪnˌapːula/ (n)
schaakstuk
  shakki-pelin nappula, joko sotilas, torni, ratsu eli hevonen, lähetti, kuningas tai kuningatar

shanghaijata /ʃˈaŋhaijˌata/ (v)
sjanghaaien
  kaapata satamasta laivan kyytiin ja pakottaa työskentelemään laivalla laivamatkan ajan

shona /ʃˈona/ (n)
Shona
  nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhutaan Zimbabwessa ja läntisessä Mosambikissa (kielitunnus sn)
  shonaa puhuvien Zimbabwessa ja läntisessä Mosambikissa elävien etnisten ryhmien yhteisnimitys

sianliha /sˈianlˌiha/ (n)
varkensvlees
  sian liha

siansaksa /sˈiansˌaksa/ (n)
koeterwaals
  tuntematon tai oudolta kuulostava vieras kieli, mongerrus, josta on vaikea saada selvää

sibylla /sˈibylla/ (n)
sibille
  muinaisessa Kreikassa ja Roomassa jumalallisen hurmoksen vallassa toimivia naisennustajia, jotka toimivat oraakkeleina

sidosryhmä /sˈidosrˌyhmæ/ (n)
belanghebbende
  henkilöiden ja organisaatioiden muodostama ryhmä, jolla on sidos johonkin

siellä /sˈiellæ/ (adv)
daar
  etäällä olevassa, suhteellisen laajassa tai epätarkasti määritellyssä paikassa, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt. siinä

sielu /sˈielu/ (n)
ziel
  tekijä, jota pidetään ihmisen, joskus myös muiden elollisten olentojen, tajunnan, psyyken ja elämän ylläpitäjänä, ja jonka usein uskotaan jatkavan olemassaoloaan kuoleman jälkeen

siemen /sˈiemen/ (n)
zaad
  suvullisesti lisääntyvän kasvin alkio

siemenjohdin /sˈiemenjˌohdɪn/ (n)
zaadleider
  lisäkiveksestä virtsaputkeen johtava putki

siemenneste /sˈiemennˌeste/ (n)
sperma
  siittiösoluja sisältävä erite, jota erittyy nisäkkäiden koirailla siemensyöksyssä

siemensyöksy /sˈiemensˌyøksy/ (n)
ejaculatie
  seksuaalisen kiihottumisen huipentuma, jossa miehen tai sukukypsyyden saavuttaneen pojan siittimen päästä purkautuu siemennestettä

sieni /sˈienɪ/ (n)
zwam
  (sienitiede) jokin pääluokan Fungi itiöitä tuottava lehtivihreätön aitotumallinen eliö

sienipilvi /sˈienɪpˌilvɪ/ (n)
paddenstoelwolk
  voimakkaan räjähdyksen, erityisesti ydinräjähdyksen, aiheuttama sienenmuotoinen pilvi

sienitiede /sˈienɪtˌiede/ (n)
mycologie
  biologian haara, joka tutkii sieniä

sierain /sˈierain/ (n)
neusgat
  nenän alta ulkopuolelta nenäonteloon johtava kanava

sietää /sˈietæː/ (v)
tolereren
  pystyä tulemaan toimeen jnk yl. kielteisen kanssa

sievistelijä /sˈievɪstˌelɪjæ/ (n)
preut
  henkilö, joka sievistelee

sihteeri /sˈihteːrɪ/ (n)
secretaresse
  toimistotyön ammattilainen, jonka työhön kuuluu erilaisten asioiden hoitaminen

sihteerilintu /sˈihteːrɪlˌintu/ (n)
secretarisvogel
  , Afrikan savanneilla elävä kotkan kokoinen pitkäkoipinen käärmeitä syövä petolintu

siideri /sˈiːderɪ/ (n)
cider, appelwijn
  alkoholijuoma, joka valmistetaan käymismenetelmällä omenamehusta

siili /sˈiːlɪ/ (n)
egel
  piikikäs talviunta nukkuva hyönteissyöjä (). Suomessa esiintyy ainoastaan eurooppalainen siili ()

siima /sˈiːma/ (n)
lijn
  ongessa tai virvelissä käytettävä ohut, usein läpinäkyvä lanka tai punos, johon ongenkoukku, koho ja viehe kiinnitetään

siipi /sˈiːpɪ/ (n)
vleugel
  lintujen ja hyönteisten lentämiseen käyttämä elin
  lentokoneen nostovoimaa tuova osa
  rakennuksen laajennusosa, lamelli

siipikarja /sˈiːpɪkˌarja/ (n)
gevogelte
  lihan, munan tai muun hyödykkeen tuotantoon käytettävät linnut

siipiprofiili /sˈiːpɪprofˌiːlɪ/ (n)
vleugelprofiel
  kaasumaisessa tai nestemäisessä väliaineessa liikuvan rakenteen, esimerkiksi siiven tai potkurin, poikkileikkauksen muoto

siirappi /sˈiːrapːɪ/ (n)
stroop, siroop
  paksu, ruskea, nestemäinen sokeriliuos

siirtolapuutarha /sˈiːrtolapˌuːtarha/ (n)
volkstuin
  yksityishenkilöille vuokrattavista puutarhatonteista koostuva kylämäinen alue

siirtomaa /sˈiːrtomaː/ (n)
kolonie
  varsinaisen valtion ulkopuolinen maa-alue, joka on isäntämaan hallinnassa

siirtopakko /sˈiːrtopˌakːo/ (n)
zetdwang
  tilanne, jossa pelaajan on pakko tehdä siirto, vaikka se huonontaa hänen asemaansa (ja siirtämättä jättäminen, jos niin voisi tehdä, ei huonontaisi)

siirtää /sˈiːrtæː/ (v)
verplaatsen
  vaihtaa jnk paikkaa

siis /sˈiːs/ (adv)
dus
  näin ollen, tämän johdosta

siiseli /sˈiːselɪ/ (n)
siesel
  erityisesti lännensiiseli ()

siisti /sˈiːstɪ/ (adj)
prachtig
  jossa ei ole likaa, puhdas

siitepöly /sˈiːtepˌøly/ (n)
stuifmeel
  kukkakasvien heteissä muodostuva kasvien sukusoluista koostuva erittäin hienojakoinen jauhe

siitin /sˈiːtɪn/ (n)
penis
  (elimistö) urospuolen sukupuolielin; penis

siittiö /sˈiːtːɪø/ (n)
spermacel
  varsinkin eläinkunnan, jossain määrin kasvikunnan, suvullisessa lisääntymisessä aktiivinen liikkuva sukusolu

siivilä /sˈiːvɪlæ/ (n)
zeef
  varrellinen astia, jossa on pienen pieniä reikiä, joiden läpi osa astiaan laitettavasta aineesta siivilöityy muun osan jäädessä astiaan

siivota /sˈiːvota/ (v)
opruimen
  tehdä siistiksi, poistaa lika tai roskat

sijaita /sˈijaita/ (v)
liggen
  olla sijoittuneensa, olla jossakin paikassa (yleensä enemmän tai vähemmän pysyvästi)

sijamuoto /sˈijamˌuoto/ (n)
naamval, casus
  sija, yksi nominien taivutuskategorioista (muita ovat luku ja suku); käytetään myös muiden sanaluokkien, kuten adverbien ja verbien, nominaalimuodoille

sijoittaja /sˈijoitːˌaja/ (n)
investeerder
  henkilö, joka sijoittaa pääomaa, tekee sijoituksia

sijoitus /sˈijoitus/ (n)
investering
  sijoittamisen tapahtuma tai sen tulos
  se mitä sijoitetaan; sijoitettu pääoma
  se mihin on sijoitettu; sijoituskohde
klassement
  (urheilu) paikka lopputuloksissa

sika /sˈika/ (n)
varken, zwijn
  kotieläimenä kasvatettava sorkkaeläin, jota käytetään lihan tuotantoon ja jota pidetään yleensä sikalan karsinassa eli läävässä

sikainfluenssa /sˈikainfluˌenssa/ (n)
varkensgriep
  influenssaviruksen aiheuttama hengitystiesairaus, jonka aiheuttaja on eräs lintuinfluenssaviruksen muunnos, A-tyypin influenssavirus, joka kuuluu ortomyksoviruksiin

sikari /sˈikarɪ/ (n)
sigaar
  kokonaisilla tupakanlehdillä kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

sikhiläisyys /sˈikhɪlˌæisyːs/ (n)
sikhisme
  intialainen uskonto, jossa on piirteitä islamista ja hindulaisuudesta

sikiö /sˈikɪø/ (n)
foetus
  monisoluisten eläinten kehitysaste ennen syntymistä

sikolätti /sˈikolˌætːɪ/ (n)
varkensstal
  pieni, korkeintaan parin eläimen sikala
  likainen ja sekainen tila

sikotauti /sˈikotˌautɪ/ (n)
bof
  virustauti jolle on tyypillistä sylkirauhasten turpoaminen

siksi /sˈiksɪ/ (adv)
daardoor
  sen vuoksi, sen takia

silakka /sˈilakːa/ (n)
oostzeeharing, stromeling, Baltische haring
  Itämeressä elävä sillin alalaji , tärkeä talouskala

silava /sˈilava/ (n)
spek
  sian nahanalainen rasvakudos, johon lihaa leikattaessa jää myös lihaa

sileä /sˈileæ/ (adj)
glad
  täysin tasainen

silinteri /sˈilɪntˌerɪ/ (n)
cilinderhoed
  korkea, lieriönmuotoinen ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri

silittää /sˈilɪtːæː/ (v)
aaien
  liikuttaa raajaansa (yleensä kättä) jonkin päällä kevyesti sitä painamatta, yleensä hellyyden osoituksena
strijken
  tasoittaa vaatteesta tai muuta tekstiilistä rypyt silitysraudalla

silityslauta /sˈilɪtˌyslauta/ (n)
strijkplank
  vaatteiden silittämiseen tarkoitettu tyypillisesti siirrettävä yl. pehmustettu työtaso

silitysrauta /sˈilɪtˌysrauta/ (n)
strijkijzer
  sähköllä tai aiemmin hellalla tai hiilten avulla kuumennettava väline, jonka metallinen pohja kuumennetaan ja jolla sitten tasoitetaan vaatteiden ryppyjä

silkki /sˈilkːɪ/ (n)
zijde
  silkkiäistoukan erittämä kuitu, silkkikuitu
  silkkikuidusta valmistettu kangas, silkkikangas

silkkiperhonen /sˈilkːɪpˌerhonen/ (n)
zijdevlinder
  (eläintiede) silkkikehrääjien suvun perhoslaji (Bombyx mori), jota pidetään kotieläimenä toukkavaiheen tuottaman silkin vuoksi. Mulperipuu on tämän lajin välttämätön ravintokasvi. On olemassa muitakin silkkiperhosia.

silli /sˈillɪ/ (n)
haring
  pohjoisissa merissä elävä parvikala , joka on samaa kalalajia kuin Itämeressä elävä silakka; käytetään paljon maustekalana.

sillikuningas /sˈillɪkunˌiŋŋas/ (n)
kortneusdraakvisse
  mikä tahansa sillikuninkaiden heimoon () kuuluva sillikuningaskalojen laji tai sellaisen yksilö

sillikuninkaat /sˈillɪkunˌiŋkaːt/ (n)
kortneusdraakvissen
  yksi sillikuningaskalojen lahkon () heimoista ()

silloin /sˈilloin/ (adv)
toen
  (ajan adverbi) varhemmin tapahtuneeseen liittyvänä tai aikaisemmin puheena olleena ajankohtana; sillä kertaa, sen ajan, sinä aikana

silloinen /sˈilloinen/ (adj)
toenmalig
  silloin olemassa ollut tai oleva

sillä /sˈillæ/ (adv)
omdat
  sen vuoksi, siitä syystä, sen tähden, siksi

silminnäkijä /sˈilmɪnnˌækɪjæ/ (n)
ooggetuige
  tapahtuman omakohtaisesti nähnyt henkilö

silmukka /sˈilmukːa/ (n)
herhaling
  langasta tai köydestä tehty lenkki

silmä /sˈilmæ/ (n)
oog, kijker
  ihmisen tai eläimen kuvan aistimiseen pystyvä elin, joka mahdollistaa näköaistin

silmälasikäärme /sˈilmælˌasɪkˌæːrme/ (n)
brilslang
  Etelä-Aasian savanneilla elävä myrkyllinen käärme

silmälasiluri /sˈilmælˌasɪlˌurɪ/ (n)
veelkleurige lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

silmälasit /sˈilmælasɪt/ (n)
bril
  silmien liki- tai kaukonäköisyyden tai hajataiton korjaamiseksi silmien edessä pidettävät lasiset tai muoviset optiset linssit yhtenäisessä kehyksessä

silmäluomi /sˈilmælˌuomɪ/ (n)
ooglid
  silmän päällä liikkuva suojaava ihopoimu

silmälääkäri /sˈilmælˌæːkærɪ/ (n)
oogarts
  lääkäri, joka tutkii silmiä ja niiden sairauksia

silmämuna /sˈilmæmˌuna/ (n)
oogappel
  ihmisen silmän kolmesta kalvosta muodostuva pallomainen silmäkuopassa liikkuva rakennekokonaisuus

silmänisku /sˈilmænˌisku/ (n)
knipoog
  silmää räpäyttämällä lähetetty viesti, joka voi merkitä esimerkiksi edellä sanotun huumorina ymmärtämistä tai flirttiä

silmänkääntötemppu /sˈilmæŋkˌæːntøtˌempːu/ (n)
goocheltoer
  ajatuksia johdattelemalla, sorminäppäryyttä ja monesti optisia yms. tehosteita ja apuvälineitä käyttäen tuotetun usein todellisena koettavan harhavaikutelman toteutus

silmänräpäys /sˈilmænræpæys/ (n)
ogenblik
  silmäluomien nopea sulkeminen ja avaaminen

silmänvalkuainen /sˈilmænvˌalkuˌainen/ (n)
oogwit
  silmän valkoinen osa

silmäripsi /sˈilmærˌipsɪ/ (n)
ooghaar
  silmäluomen reunassa kasvava jäykkä ihokarva

siloviholainen /sˈilovˌiholˌainen/ (n)
gewone steekmier, rode steekmier
  eräs viholaisten sukuun kuuluva muurahaisten laji () tai sen yksilö

silta /sˈilta/ (n)
brug
  rakennelma, joka mahdollistaa kulun jonkin esteen, tavallisesti veden yli

siltarumpu /sˈiltarˌumpu/ (n)
duiker
  tien, kevyen liikenteen väylän, liittymän tai rautatien alitse penkereen läpi rakennettu holvi, jonka kautta vesi pääsee virtaamaan penkereen toiselle puolelle

silti /sˈiltɪ/ (adv)
niettemin
  siitä huolimatta

siluetti /sˈiluˌetːɪ/ (n)
silhouet
  ääriviivakuva, varjokuva

sima /sˈima/ (n)
mede
  sitrushedelmästä, tavallisesti keitettyyn veteen laitetuista sitruunaviipaleista, ja sokerista hiivakäymisellä valmistettu juoma

simonia /sˈimonˌia/ (n)
handel in geestelijke ambten
  kirkollisten virkojen myyminen

simpanssi /sˈimpanssɪ/ (n)
chimpansee
  Keski-Afrikassa esiintyvä ihmisapinoihin kuuluva laji, ihmisen lähisukulainen ()

simppu /sˈimpːu/ (n)
donderpadden
  Cottidae-heimon pohjakaloja

simpukka /sˈimpukːa/ (n)
mossel
  joukko makeassa tai suolaisessa vedessä eläviä nilviäisiä, joilla on kaksiosainen saranoitu kova kuori ja liikkumiseen tarvittava jalka ()

sinappi /sˈinapːɪ/ (n)
mosterd
  (kasvitiede) sinappikasvi

sinappikaasu /sˈinapːɪkˌaːsu/ (n)
mosterdgas
  rikkisinappikaasu, kemiallisen sodankäynnin taistelukaasu 1. maailmansodan ajalta

sinertävä /sˈinertˌævæ/ (adj)
blauwig
  siniseen väriin vivahtava

sinfonia /sˈinfonˌia/ (n)
symfonie
  laaja, useimmiten kolmesta tai neljästä osasta koostuva orkesteriteos

sinfoniaorkesteri /sˈinfonˌiaˌorkestˌerɪ/ (n)
symfonieorkest
  orkesteri, jossa on enemmän soittajia kuin kamariorkesterissa; täysi orkesteri

singulariteetti /sˈiŋŋulˌarɪtˌeːtːɪ/ (n)
singulariteit
  aika-avaruuden vääristymä
  yli-inhimillinen tekoäly kiihdyttää ihmiskunnan teknologisen kehityksen ja sosiaalisen muutoksen niin nopeaksi, että ihmiset eivät pysty ymmärtämään tai mielekkäästi ennustamaan tulevaisuutta

sini /sˈinɪ/ (n)
sinus
  sini-funktio, eräs trigonometrisista funktioista

siniara /sˈinɪˌara/ (n)
Spix' ara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniaratti /sˈinɪarˌatːɪ/ (n)
zwartoormargrietje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikelta-ara /sˈinɪkˌeltaˈara/ (n)
blauwgele ara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikorvaluri /sˈinɪkˌorvalˌurɪ/ (n)
irislori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikurkkuara /sˈinɪkˌurkːuˌara/ (n)
blauwkeelara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikurkkumaluri /sˈinɪkˌurkːumˌalurɪ/ (n)
ornaatelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkiaranen /sˈinɪlˌakːɪˌaranen/ (n)
amazoneparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkikaijanen /sˈinɪlˌakːɪkˌaijanen/ (n)
Biakspechtpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkimaluri /sˈinɪlˌakːɪmˌalurɪ/ (n)
Wallace' elfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniliuskemaluri /sˈinɪlˌiuskemˌalurɪ/ (n)
blauwborstelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilurikki /sˈinɪlurˌikːɪ/ (n)
hemelsblauwe lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininaamamesikko /sˈinɪnˌaːmamesˌikːo/ (n)
blauwwanghoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininen /sˈinɪnen/ (adj)
blauw
  väriltään sininen

sininen /sˈinɪnen/ (n)
blauw
  eräs väri

sininiskaluri /sˈinɪnˌiskalˌurɪ/ (n)
vrouwenlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniotsa-amatsoni /sˈinɪˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
blauwvoorhoofdamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniotsa-aranen /sˈinɪˌotsaˈaranen/ (n)
roodvleugelpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipeippo /sˈinɪpˌeipːo/ (n)
Angolees blauwfazantje
  (yleisesti) mikä tahansa sinipeippojen sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

siniposkiamatsoni /sˈinɪpˌoskɪamˌatsonɪ/ (n)
blauwwangamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniposkiaratti /sˈinɪpˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
groenwangparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääara /sˈinɪpˌæːara/ (n)
blauwkopara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääaratti /sˈinɪpˌæːarˌatːɪ/ (n)
blauwkoparatinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääpeippo /sˈinɪpˌæːpeipːo/ (n)
blauwkopastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinirinta-aratti /sˈinɪrˌintaˈaratːɪ/ (n)
blauwkeelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniruohokaija /sˈinɪrˌuohokˌaija/ (n)
blauwvleugelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisepelkaija /sˈinɪsepˌelkaija/ (n)
blauwhalspapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisiirtymä /sˈinɪsˌiːrtymæ/ (n)
blauwverschuiving
  lähestyvän valonlähteen valon siirtyminen kohti spektrin violettia päätä

sinisilmäinen /sˈinɪsˌilmæinen/ (adj)
blauwogig
  jolla on siniset silmät

sinisilmäkakadu /sˈinɪsˌilmækˌakadu/ (n)
blauwoogkaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisorsa /sˈinɪsˌorsa/ (n)
wilde eend
  eli heinäsorsa, sorsalintu ()

sinisuohaukka /sˈinɪsˌuohaukːa/ (n)
blauwe kiekendief
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinitiainen /sˈinɪtɪˌainen/ (n)
pimpelmees
  , eräs tiaisiin () kuuluva lintu

sinitoukohärkä /sˈinɪtˌoukohˌærkæ/ (n)
blauwe oliekever
  teräksensininen kovakuoriainen (Meloe violaceus), jonka ruumis on pehmeä ja kiiltävä

sinivalas /sˈinɪvalas/ (n)
blauwe vinvis
  hetulavalaiden alalahkoon kuuluva valaslaji (Balaenoptera musculus), suurin eläinlaji, jonka tiedetään koskaan olleen olemassa

sinivuokko /sˈinɪvˌuokːo/ (n)
leverbloempje
  lehtosinivuokko (), yksi sinivuokkojen sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

sinkki /sˈiŋkːɪ/ (n)
zink
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zn

sinotiibetiläinen /sˈinotˌiːbetɪlˌæinen/ (adj)
Sino-Tibetaans
  (kielestä) sinotiibetiläisiin kieliin kuuluva. Sinotiibetiläiset kielet ovat maailman toiseksi suurin kielikunta, ja jaetaan edelleen kahteen haaraan: kiinalaisiin ja tiibetiläis-burmalaisiin kieliin

sinutella /sˈinutella/ (v)
tutoyeren
  puhutella henkilöä yksikön toista persoonaa käyttäen (epävirallisissa yhteyksissä, arkikielessä)

sionismi /sˈionˌismɪ/ (n)
zionisme
  juutalaisnationalismi, poliittinen ideologia, jonka mukaan juutalaisilla on oltava oma kansallisvaltio

sionisti /sˈionˌistɪ/ (n)
zionist
  sionismin kannattaja

sipuli /sˈipulɪ/ (n)
ui, ajuin
  -suvun syötäviä kasveja, joiden osia käytetään maustamiseen ja vihanneksina, erityisesti keltasipuli ()

sireeni /sˈireːnɪ/ (n)
sirene
  kovaääninen merkinantolaite

sirkka /sˈirkːa/ (n)
krekel
  mikä tahansa sirkkojen heimoon () kuuluva suorasiipisten hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

sirkkalehti /sˈirkːalˌehtɪ/ (n)
cotyl, kiemlob, zaadlob
  siemenkasvin taimen, sirkkataimen ensimmäiseksi ilmestyvä lehti

sirkkeli /sˈirkːelɪ/ (n)
cirkelzaag
  työkone, jossa on tasoon kiinnitettynä pyöreä moottorin pyörittämä sahanterä, joskus myös kädessä pidettävä malli

sirkumfleksi /sˈirkumflˌeksɪ/ (n)
circonflexe
  kirjaimen ylle kirjoitettava tarke, joka näyttää alaspäin aukeavalta kulmalta: ˆ

sirkus /sˈirkus/ (n)
circus
  paikasta toiseen liikkuva esitys, johon yleensä kuuluu akrobaatteeja, jonglööreitä, eläimiä, klovneja ja muita taiteilijoita

sirppi /sˈirpːɪ/ (n)
sikkel, zichel
  käyräteräinen lyhytvartinen leikkuutyökalu, jolla leikataan viljaa

sirppisoluanemia /sˈirpːɪsˌoluˌanemˌia/ (n)
sikkelcelanemie
  eräs perintötekijöiden aiheuttama verisairaus, jossa punasolut ovat muodoltaan epänormaalin sirppimäisiä

sisar /sˈisar/ (n)
zuster
  naispuolinen sisarus

sisarenpoika /sˈisarˌempoika/ (n)
neef
  sisaren poika

sisarentytär /sˈisarˌentytær/ (n)
nicht
  sisaren tytär

sisarus /sˈisarus/ (n)
brus
  toisen saman perheen lapsen sisko tai veli. Nykykielessä sisarussuhteista puhuttaessa käytetään yleensä sanan monikkomuotoa sisarukset. Yksikkömuotoa käytetään vain yhdyssanojen osana tai joissakin kielellisissä rakenteissa.

sisentää /sˈisentæː/ (v)
inspringen
  (tekstinkäsittely) kirjoittaa tai siirtää tekstiä (tyypillisesti kappaleen ensimmäistä riviä) sisemmäs sivulla

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (n)
Siciliaan, Siciliaanse
  pysyvästi Sisiliassa asuva henkilö

sisäinen /sˈisæinen/ (adj)
intern, inwendig
  jota ympäröi jokin toinen joka puolelta, jonkin sisällä tai sisässä oleva

sisäkatto /sˈisækˌatːo/ (n)
plafond
  huonetilan yläpinta ja tyypillisesti yläpohjarakenteen alapinta

sisällissota /sˈisællˌissota/ (n)
burgeroorlog
  saman valtion kansalaisten keskenään valtion sisällä käymä sota

sisällysluettelo /sˈisællˌysluˌetːelo/ (n)
inhoudsopgave
  luettelo tekstin otsikoista esiintymisjärjestyksessä, mikä antaa lukijalle käsityksen tekstistä

sisällä /sˈisællæ/ (adv)
binnen
  jossakin asiassa, esineessä tai tilassa niin, että se ympäröi väljästi

sisältö /sˈisæltø/ (n)
inhoud
  mitä jokin sisältää, sisällys

sisäydin /sˈisæydɪn/ (n)
binnenkern
  Maan ytimen sisempi osa keskipisteen ympärillä, säde noin 1220 km, koostumukseltaan kiinteä ja korkeimmalta lämpötilaltaan suunnilleen 6000 celsiusastetta korkean paineen ja radioaktiivisen hajoamisen vuoksi

sisään /sˈisæːn/ (adv)
binnen
  johonkin asiaan niin, että asia on joka puolella tiiviisti ympärillä

sisäänhengitys /sˈisæːnhˌeŋŋɪtys/ (n)
inademen
  se, että hengitetään sisään

sitaatti /sˈitaːtːɪ/ (n)
citaat
  sananmukainen lainaus; toisinne

siteerata /sˈiteːrˌata/ (v)
citeren
  lainata jonkun ilmaisemaa ajatusta sanatarkasti; laittaa sitaatteihin

siten /sˈiten/ (adv)
aldus
  (proadverbi) sillä tavalla, niin

sitkeä /sˈitkeæ/ (adj)
taai
  joka ei katkea/repeydy helposti

sitoa /sˈitoa/ (v)
knopen
  laittaa kiinni narulla tai köydellä

sitoumus /sˈitoumus/ (n)
verbintenis
  yksipuolinen oikeustoimi, velvoittava lupaus, jolla henkilö tai oikeushenkilö lupautuu varmasti tekemään tai tekemättä jättämään jotakin

sitra /sˈitra/ (n)
citer
  kielisoitin, jota soitetaan näppäilemällä plektralla t. sormin kaikukopan ylitse pingotettuja kieliä

sitrushedelmä /sˈitrushedˌelmæ/ (n)
citrusvrucht
  lähinnä ruutakasveihin kuuluvien sitruspuiden lohkoinen marja

sitruuna /sˈitruːna/ (n)
citroen
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu, sitruunapuu
  sen tuottama sitrushedelmä

sitruunahappo /sˈitruːnahˌapːo/ (n)
citroenzuur
  orgaaninen happo, jota esiintyy sitrushedelmissä ja jota käytetään happamuuden säätöaineena elintarvikkeissa

sitruunahappokierto /sˈitruːnahˌapːokˌierto/ (n)
citroenzuurcyclus
  solujen mitokondrioissa tapahtuva monivaiheinen kemiallinen prosessi, jossa ravintoaineista peräisin olevat hiiliatomit hapettuvat hiilidioksidiksi ja samojen molekyylien sisältämät vedyt siirtyvät elektroninsiirtäjäkoentsyymeille: prosessissa vapautuu energiaa, ja se on solujen pääasiallinen energianlähde

sitruunaluri /sˈitruːnˌalurɪ/ (n)
geelgroene lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sitruunamehu /sˈitruːnˌamehu/ (n)
citroensap
  sitruunasta puristettu mehu

sitruunamelissa /sˈitruːnˌamelˌissa/ (n)
bijenkruid
  sitruunalta tuoksuva yrtti (Melissa officinalis), jota käytetään etenkin jälkiruokien mausteena ja koristeena

sitruunaperhonen /sˈitruːnapˌerhonen/ (n)
citroenvlinder
  kaaliperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen

sitten /sˈitːen/ (adv)
dan, toen
  mennyttä aikaa ilmaiseva

sivellin /sˈivellɪn/ (n)
penseel, kwast
  maalin tai lakan levittämiseen tarkoitettu työkalu, jossa on karvoista tehdyt harjakset

sivellä /sˈivellæ/ (v)
aaien
  pyyhkiä käsin hellävaroen kevyesti koskettaen, silitellä

sivettikissa /sˈivetːɪkˌissa/ (n)
civetkat
  (eläintiede) afrikan sivettikissa, savanneilla ja sademetisissä viihtyvä harmahtava ja mustatäpläinen suunnilleen ketun kokoinen petoeläin

siveys /sˈiveys/ (n)
kuisheid
  sukupuolimoraalin noudattaminen ajatuksissa ja teoissa

siveysvyö /sˈiveysvyø/ (n)
kuisheidsgordel
  raudasta tai nahasta valmistettu laite, jota on tarinan mukaan käytetty vaimon uskollisuuden tai nuoren naisen neitsyyden varmistamiseksi

siviili /sˈivɪːlɪ/ (n)
burger
  henkilö, joka ei kuulu sotavoimiin

siviilisääty /sˈivɪːlɪsˌæːty/ (n)
burgerlijke staat
  henkilön perheoikeudellinen asema, joka määrää hänen oikeutensa ja velvollisuutensa läheisiään ja jälkeläisiään kohtaan

sivilisaatio /sˈivɪlɪsˌaːtɪo/ (n)
beschaving
  pysyvän asutuksen järjestäytynyt yhteiskunta, joka perustuu maanviljelykselle ja jolla on ominainen kulttuuri ja jolle ovat tyypillisiä kaupunkien muodostaminen, yhteiset säännöt, valtahierarkiat ja sen olemassaolon edellytyksenä toimivien alueiden sotilaallinen puolustaminen

sivistys /sˈivɪstys/ (n)
beschaving
  henkinen kehittyneisyys, kulttuuri, valistus, sivilisaatio

sivistää /sˈivɪstæː/ (v)
civiliseren
  opettaa, kasvattaa kouluttaa, tehdä laajasti tietoiseksi eri asioista

sivu /sˈivu/ (n)
pagina, bladzijde
  kirjan tai lehden aukeaman numeroitu toinen puoli, paperin yksi puoli; myös verkkosivu

sivujoki /sˈivujˌokɪ/ (n)
zijrivier
  suurempaan jokeen yhtyvä joki

sivulause /sˈivulˌause/ (n)
bijzin
  lause, joka on toisen (hallitsevan) lauseen osa

sivutuote /sˈivutˌuote/ (n)
bijproduct
  teollisuudessa päätuotteen ohella syntyvä jäte, jolle on löydetty käyttökohde ja kyetään myymään

sivuvaikutus /sˈivuvˌaikutus/ (n)
neveneffect
  odottamaton tai negatiivinen vaikutus, joka on muu kuin toivottu

skandaali /skˈandaːlɪ/ (n)
schandaal
  asianosaisten maineelle haitallinen tapahtuma

skandium /skˈandium/ (n)
scandium
  eräs alkuaine

skannata /skˈannata/ (v)
scannen
  käyttää skanneria

skanneri /skˈannerɪ/ (n)
scanner
  laite, joka digitalisoi kuvia ja tekstiä

skenaario /skˈenaːrˌio/ (n)
scenario
  hahmotelma tulevan kehityskulun ennakoimiseksi

skeptinen /skˈeptɪnen/ (adj)
sceptisch
  epäilevä, epäilyyn taipuva

sketsi /skˈetsɪ/ (n)
sketch
  lyhyt komediallinen esitys

skisma /skˈisma/ (n)
schisma
  jonkin organisaation – varsinkin kirkkokunnan – (tyypillisesti opillisesta tai hallinnollisesta erimielisyydestä syntyvä) hajaannus tai jakaantuminen

skitsofrenia /skˈitsofrˌenɪa/ (n)
schizofrenie
  maailman terveysjärjestön ICD-10-luokituksessa F20; henkilön todellisuudentajuun ja toimintakykyyn merkittävästi vaikuttava mielisairaus, jolle ovat ominaisia muiden muassa harhaluulot, harha-aistimukset, tunneilmaisujen latistuminen, vetäytyminen ihmissuhteista ja taantuminen aikaisemmalta toimintakyvyn tasolta

skolastinen /skˈolastɪnen/ (adj)
scholatisch
  skolastiikan mukainen

skootteri /skˈoːtːerɪ/ (n)
scooter
  pienipyöräinen ja -tehoinen moottoripyörä, jossa on itsekantava tai putkesta tehty runko ja tuolimainen istuin

skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (n)
schorpioen
  hämähäkkieläinten lahkon Scorpionida eläimiä, joilla on tavallisesti suuret sakset ja myrkkypiikki. Jotkut lajeista ovat hyvin myrkyllisiä.

skotlantilainen /skˈotlantɪlˌainen/ (adj)
Schots
  Skotlannista peräisin oleva tai Skotlantiin liittyvä

slangi /slˈaŋŋɪ/ (n)
dialect
  sanastoltaan ja puheenparreltaan yleiskielestä poikkeava, eri ikä-, ammatti-, harrastus- yms. ryhmien käyttämä kielimuoto

slivovits /slˈivovɪts/ (n)
slivovitsj
  rakia, joka on tislattu luumuista

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (adj)
Slowaaks
  Slovakiasta peräisin oleva tai Slovakiaan liittyvä

slovakki /slˈovakːɪ/ (n)
Slowaaks
  (vain yksikössä) slovakin kieli (kielitunnus: sk), Slovakiassa puhuttava slaavilainen kieli. Sanalista

sloveeni /slˈoveːnɪ/ (n)
Sloveens
  sloveenin kieli (kielitunnus: sl), sloveenien puhuma länsi-slaavilainen kieli

slovenialainen /slˈovenˌialˌainen/ (adj)
Sloveens
  Sloveniasta peräisin oleva tai Sloveniaan liittyvä

slovenialainen /slˈovenˌialˌainen/ (n)
Sloveens
  pysyvästi Sloveniassa asuva henkilö

slovio /slˈovɪo/ (n)
Slovio
  slovion kieli; keinotekoinen kieli, jonka sanasto perustuu slaavilaisiin kieliin ja jota voidaan kirjoittaa sekä latinalaisilla että kyrillisillä kirjaimilla

slummi /slˈummɪ/ (n)
sloppenwijk
  kaupungin laitamilla sijaitseva erittäin köyhien ihmisten huonokuntoinen asuinalue

sluuppi /slˈuːpːɪ/ (n)
sloep
  yksimastoinen, kahdella purjeella varustettu purjealus, jossa sota-aluksena voi olla korkeintaan yksi tykkikansi ja 18 tykkiä

smaragdi /smˈaraɡdɪ/ (n)
smaragd
  vihreä platinaa arvokkaampi jalokivi

smaragdiara /smˈaraɡdˌiara/ (n)
soldatenara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

smaragdilurikki /smˈaraɡdˌilurˌikːɪ/ (n)
smaragdlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

smurffi /smˈurffɪ/ (n)
smurf
  mikä tahansa belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämistä kuvitteellisista sinisistä olennoista smurffeista

smurffit /smˈurffɪt/ (n)
smurfen
  belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämä kuvitteellisten sinisten olentojen laji

snobi /snˈobɪ/ (n)
snob
  hienostelija, keikari

sodanjulistus /sˈodanjulˌistus/ (n)
oorlogsverklaring
  valtiollinen ilmoitus toiselle valtiolle sotatilan eli vihollisuuksien alkamisesta

sodanlietsoja /sˈodanlˌietsoja/ (n)
oorlogsstoker
  henkilö, joka lietsoo sotaa

softball /sˈoftball/ (n)
softbal
  baseballia muistuttava joukkuepeli, jossa käytetään baseballia suurempaa palloa ja syöttäminen tehdään alakautta

sohva /sˈohva/ (n)
bank
  pehmustettu monen istujan istuin

soida /sˈoida/ (v)
bellen, klinken
  tuottaa ääntä värähtelemällä, kilistä

soihtu /sˈoihtu/ (n)
fakkel, toorts
  kädessä kannettava varrellinen palavaa ainetta sisältävä valaisuväline

soijamaito /sˈoijamˌaito/ (n)
sojamelk
  soijapavuista saatava neste, jota voidaan käyttää maidon korvikkeena

sointiväri /sˈointɪvˌærɪ/ (n)
klankkleur
  ominaisuus, jonka perusteella kaksi korkeudeltaan, voimakkuudeltaan sekä kestoltaan samankaltaista ääntä kuulostavat erilaisilta; johtuu yksilöllisestä yläsävelsarjasta

sointu /sˈointu/ (n)
akkoord
  sävelten samanaikaisen soinnin yhteisvaikutuksena syntyvä äänivaikutelma, yhteissointi

soitin /sˈoitɪn/ (n)
speler
  laite, ohjelma tai sovellus, joka toistaa tallennettua ääntä tai kuvaa

soittaa /sˈoitːaː/ (v)
spelen
  tuottaa musiikkia soittimella
bellen, telefoneren
  tuottaa ääntä laitteella
opbellen, telefoneren
  ottaa yhteyttä puhelimella

soittaja /sˈoitːaja/ (n)
bespeler
  henkilö, joka soittaa jotakin soitinta, muusikko, instrumentalisti
beller
  henkilö, joka soittaa puhelun; vuorovaikutteisiin viihde- ym. ohjelmiin puhelimitse osallistuja

soittolista /sˈoitːolˌista/ (n)
afspeellijst
  radiossa kulloinkin soittovuorossa olevat musiikkikappaleet

soittorasia /sˈoitːorˌasɪa/ (n)
speeldoos
  lelu tai koriste-esine, joka rasian kannen avattaessa soittaa pienen sävelmän

soittoääni /sˈoitːoˌæːnɪ/ (n)
beltoon
  puhelimen ääni, joka ilmoittaa saapuvasta puhelusta

sokea /sˈokea/ (adj)
blind
  sellainen, joka ei kykene näkemään tai jonka näkökyky on merkittävästi heikentynyt

sokea /sˈokea/ (n)
blind
  henkilö, joka on syvästi heikkonäköinen: lähes tai täysin näkökyvytön

sokeri /sˈokerɪ/ (n)
suiker
  sakkaridirenkaista ja niihin liittyneistä ryhmistä muodostunut makea kasvisperäinen hiilihydraatti
  elintarvikkeena ruokosokeri eli sakkaroosi; rypälesokerin (glukoosi) ja hedelmäsokerin (fruktoosi) yhdiste, jota valmistetaan sokeriruo’osta ja sokerijuurikkaasta

sokeriaratti /sˈokerˌiarˌatːɪ/ (n)
tuíparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sokerijuurikas /sˈokerɪjˌuːrɪkas/ (n)
suikerbiet
  juurikkaan muunnos, jota viljellään sokerin tuottamiseksi lauhkealla vyöhykkeellä

sokeriruoko /sˈokerɪrˌuoko/ (n)
suikerriet
  jalosokeriruoko, heinäkasveihin kuuluva viljelykasvi (), jota kasvatetaan pääasiassa sokerin tuottamiseksi tropiikissa ja lähialueilla

sokeriton /sˈokerɪton/ (adj)
suikervrij
  sellainen, jossa ei ole sokeria (elintarvikkeesta)

sokeritoppa /sˈokerɪtˌopːa/ (n)
suikerbrood
  kiinteä topan muotoinen kimpale sokeria, joka on valmistettu puhtaasta ruokosokerista kaatamalla nestemäisenä tötterömäiseen muottiin

sokeus /sˈokeus/ (n)
blindheid
  näköaistin toimintakyvyttömyys

solenoidi /sˈolenˌoidɪ/ (n)
solenoïde
  kierukan muotoinen johdin, joka toimii magneettina, kun sähkövirta kulkee sen läpi
  edelliseen perustuva mekaaninen kytkin, jossa sähkövirta ohjaa kääminä toimivan kierukan sisällä liikkuvaa metallista ydintä eli ankkuria

solidaarisuus /sˈolɪdˌaːrɪsuːs/ (n)
solidariteit
  se, että on solidaarinen

solipsismi /sˈolɪpsˌismɪ/ (n)
solipsisme
  käsitys, että on olemassa vain minä ja kaikki muu tapahtuu vain sen mielessä

solisluu /sˈolɪsluː/ (n)
sleutelbeen
  rintalastan ja lapaluun välissä sijaitseva poikittainen luu (lat. clavicula)

solki /sˈolkɪ/ (n)
gesp
  vyötä tai muuta nauhaa kiinni itsessään tai toisessa nauhassa pitävä kappale

solmia /sˈolmɪa/ (v)
aanknopen
  tehdä solmu tai solmuja

solmio /sˈolmɪo/ (n)
das
  kaulan ympärille kauluspaidan alas taitetun kauluksen alle solmittava nauhamainen asuste

solmu /sˈolmu/ (n)
knoop
  narun tai köyden kiinnitys solmimalla se
  nopeusyksikkö merenkulussa, meripeninkulma tunnissa, ja ilmailussa, 1,852 km/h
  selvittämätön sekasotku

solu /sˈolu/ (n)
cel
  eliön rakenteellinen ja toiminnallinen perusyksikkö, joka sisältää kokonaisuudessaan sen perimän; eliöiden pienin elollinen rakenneyksikkö

solubiologia /sˈolubˌiolˌoɡɪa/ (n)
celbiologie
  soluja, erityisesti solujen fysiologisia ominaisuuksia, tutkiva tiede

soluelin /sˈoluelɪn/ (n)
organel
  solun sisäinen rakenne, jolla on erikoistunut tehtävä

solukalvo /sˈolukˌalvo/ (n)
celmembraan
  solua ympäröivä kahdesta lipidikerroksesta koostuva, puoliläpäisevä kalvo

solulima /sˈolulˌima/ (n)
cytoplasma
  solun sisäinen nesteseos, jossa on veteen liuenneita ja suspensoituneita aineita

soluseinä /sˈolusˌeinæ/ (n)
celwand
  kasvisolujen ja lähes kaikkien bakteerien solukalvon ulkopuolinen solun rakennetta suojaava ja tukeva, solulle muodon antava kerros

somali /sˈomalɪ/ (n)
Somalisch
  pääosin Somaliassa puhuttava afroaasialaisten kielten kuušilaiseen alaryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: so)

somaliankaija /sˈomalɪˌaŋkaija/ (n)
roodbuikpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

somalianlauluhaukka /sˈomalɪˌanlauluhˌaukːa/ (n)
bleke zanghavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sonni /sˈonnɪ/ (n)
bul
  koiraspuolinen nauta

soolo /sˈoːlo/ (n)
solo
  solistin esittämä osa, joka usein tarkoittaa yksinlaulua joko säestyksen kanssa tai ilman

soopeli /sˈoːpelɪ/ (n)
sabelmarter
  näätäeläin (), jota esiintyy Pohjois-Aasiassa Ural-vuoristosta läpi Siperian Mongoliaan, Kiinaan, Pohjois-Koreaan ja Hokkaidōn saarelle Japaniin

sopia /sˈopɪa/ (v)
passen
  mahtua, olla fyysisesti mahtuva
passen bij
  olla pukeva, sellainen jonka väri tai tyyli pukevat kantajaansa
  olla mahdollista tai hyväksyttyä, olla sopivaa, käydä, käydä päinsä

sopimus /sˈopɪmus/ (n)
akkoord, verdrag, overeenkomst
  suullinen tai kirjallinen osapuolten välinen yhteisymmärrys, jossa molemmat osapuolet sitoutuvat noudattamaan sopimuksessa määriteltyjä ehtoja

sopiva /sˈopɪva/ (adj)
behoorlijk
  johonkin tarkoitukseen hyvä, käypä

sopraanosaksofoni /sˈopraːnosˌaksofˌonɪ/ (n)
sopraansaxofoon
  Saksofoniperheen korkeaäänisin soitin.

sopuli /sˈopulɪ/ (n)
lemming
  pienikokoinen jyrsijä, erityisesti tunturisopuli (Lemmus lemmus)

sora /sˈora/ (n)
grind
  kivinen maalaji, jonka raekoko on luokkaa 2...20 mm

soratie /sˈoratie/ (n)
grindweg
  päällystämätön tie, jonka pinta on soraa eli karkeaa irtonaista materiaalia

sorbi /sˈorbɪ/ (n)
Sorbisch
  itäisessä Saksassa Lausitzissa puhuttava länsislaavilaisiin kieliin kuuluva kieli (kielitunnus: wen)

sorkkarauta /sˈorkːarˌauta/ (n)
breekijzer, koevoet
  teräksinen tai rautainen tanko, jota käytetään vipuna ja jonka mutkalle taivutetussa päässä on hahlo naulojen irrotukseen

sormenjälki /sˈormenjˌælkɪ/ (n)
vingerafdruk
  ihmisen sormenpään yksilöllinen ja koko iän samanlaisena pysyvä ihon urien kuvio; sormen ihon kuviosta jäänyt jälki jollakin pinnalla

sormenpää /sˈormempæː/ (n)
vingertop
  sormen kärkiosa

sormettaa /sˈormetːaː/ (v)
vingeren
  tyydyttää itseään sormin, käytetään ilmaisemaan naisten itsetyydytystä

sormi /sˈormɪ/ (n)
vinger
  käden nivelikäs uloke; ihmisen kädessä näitä ovat peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi

sormieläin /sˈormielæin/ (n)
vingerdier
  sormieläinten () heimon Madagaskarilla elävä pitkäsorminen puoliapina ()

sormus /sˈormus/ (n)
ring
  sormen ympäri tuleva rengas, sormessa pidettävä koru

sormustin /sˈormustɪn/ (n)
vingerhoed
  sormen päällä ommeltaessa käytettävä suojus

sorsa /sˈorsa/ (n)
woerd, woord
  sorsien heimon () lintu, joko varsinainen sorsa, eli puolisukeltajasorsa tai sukeltajasorsa

sorva /sˈorva/ (n)
ruisvoorn
  särkeä muistuttava kala (Scardinius erythrophthalmus), jolla on kuitenkin punaiset evät ja keltaiset silmät

sorvata /sˈorvata/ (n)
draaien
  käsitellä esimerkiksi puu- tai metallikappaletta sorvilla

sorvi /sˈorvɪ/ (n)
draaibank
  pyörivän kappaleen työstöön käytettävä lastuavan työstön työkone, jossa paikallaan oleva terä irrottaa työstökohteesta materiaalia

sosiaalidemokraatti /sˈosɪˌaːlɪdemˌokraːtːɪ/ (n)
sociaaldemocraat
  sosiaalidemokratian kannattaja; sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen

sosiaalidemokraattinen /sˈosɪˌaːlɪdemˌokraːtːɪnen/ (adj)
sociaaldemocratisch
  sosiaalidemokratian arvojen tai politiikan mukainen

sosiaalidemokratia /sˈosɪˌaːlɪdemˌokratˌia/ (n)
sociaaldemocratie
  sosiaaliliberalismista poikkeava, solidaarisuutta korostava poliittinen aate, joka kehittyi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa vallinneista sosialismin suuntauksista; alkuperäisenä tarkoituksena on ollut saavuttaa sosialistinen yhteiskunta rauhanomaisin keinoin ja vähitellen; aatteen keskeisiin tavoitteisiin kuuluu niin kutsuttu hyvinvointivaltio (sosiaalivaltio), jossa valtiolla on merkittävä rooli kansalaisten hyvinvoinnin ja toimeentulon varmistamisessa tulonsiirtojen ja julkisen sektorin kautta; sidoksissa ammattiyhdistysliikkeeseen

sosiaalinen media /sˈosɪˌaːlɪnen mˈedɪa/ (n)
social media
  verkkoviestintäympäristöt, joissa käyttäjällä on mahdollisuus olla aktiivinen viestijä ja sisällöntuottaja

sosiaalipsykologia /sˈosɪˌaːlɪpsˌykolˌoɡɪa/ (n)
sociale psychologie
  yksilön ja hänen sosiaalisen ympäristönsä vuorovaikutuksia tutkiva tiede

sosialismi /sˈosɪalˌismɪ/ (n)
socialisme
  vastauksena teollistumisen aiheuttamiin yhteiskunnallisiin ongelmiin kehittynyt ryhmä erilaisia ideologioita, joissa omaisuus ja tulonjako halutaan pitää yhteiskunnallisen sääntelyn alaisena yksilöiden tai markkinavoimien sijaan

sosialisti /sˈosɪalˌistɪ/ (n)
socialist
  sosialismia kannattava henkilö; usein henkilö joka kiinnittää huomiota tulonjakokysymyksiin

sosiologi /sˈosɪˌoloɡɪ/ (n)
socioloog
  sosiologian tutkija

sosiologia /sˈosɪˌoloɡˌia/ (n)
sociologie
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva sosiaalisia järjestelmiä sekä yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntien välisiä sosiaalisia suhteita tutkiva käyttäytymistiede

sota /sˈota/ (n)
oorlog, krijg
  väkivaltainen yhteenotto kahden tai useamman järjestäytyneen osapuolen, useimmiten valtioiden, aseistettujen joukkojen välillä sotatilan vallitessa

sotaharjoitus /sˈotahˌarjoitus/ (n)
militaire oefening
  sodan simuloitu harjoitteleminen miehistön ja kaluston suorituskyvyn testaamiseksi ja ylläpitämiseksi

sotaisa /sˈotaisa/ (adj)
oorlogszuchtig
  sellainen, joka on mieleltään tai olemukseltaan sotimiseen taipuvainen, sotaa ihannoiva, vahvasti riidanhaluinen; sotaan valmis

sotarikollinen /sˈotarɪkˌollɪnen/ (n)
oorlogsmisdadiger
  henkilö, joka on tehnyt sotarikoksen

sotarikos /sˈotarɪkos/ (n)
oorlogsmisdaad
  rikokseksi määritelty teko, joka tehdään sodassa tai siihen verrattavassa konfliktissa

sotavanki /sˈotavˌaŋkɪ/ (n)
krijgsgevangene
  sodassa vihollisen vangiksi joutunut sotilas tai siviili

sotilaallinen /sˈotɪlˌaːllɪnen/ (adj)
militair
  sotaa, sodankäyntiä, sotilastointa koskeva, niiden alaan t. piiriin kuuluva, niissä esiintyvä, niille ominainen, niiden tarkoitusperää palveleva

sotilas /sˈotɪlas/ (n)
soldaat, militair
  sotajoukkoihin kuuluva henkilö; armeijan tai muun järjestäytyneen joukon aseistettu ja univormua kantava jäsen
pion
  (šakki) šakki-pelin nappula: ♙ tai ♟

sotilasjuntta /sˈotɪlˌasjuntːa/ (n)
junta
  sotilasdiktatuurissa hallitusvaltaa käyttävä ryhmä

sotilaskarkuri /sˈotɪlˌaskarkˌurɪ/ (n)
deserteur
  yksiköstään luvatta pitemmäksi ajaksi poistunut sotilas

sotilasmesikko /sˈotɪlˌasmesˌikːo/ (n)
tuinhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sotilaspoliisi /sˈotɪlˌaspolˌiːsɪ/ (n)
marechaussee
  poliisiorganisaatio jolla on läheiset sidokset maan puolustusvoimiin

soutaa /sˈoutaː/ (v)
roeien
  liikuttaa alusta haluttuun kulkusuuntaan käyttäen yhtä tai useampaa airoparia hankaimissaan, joskus vain yksittäistä airoa hankaimeen sijoitettuna

soutuvene /sˈoutuvˌene/ (n)
roeiboot
  pieni airoilla liikuteltava eli soudettava vene

sovellettu matematiikka /sˈovellˌetːu mˈatematˌiːkːa/ (n)
toegepaste wiskunde
  matematiikan osa-alue, jossa matematiikan tietoa soveltamalla pyritään ratkaisemaan tosielämän ongelmia

sovellus /sˈovellus/ (n)
toepassing
  jonkin teorian tai mallin käyttäminen käytännössä

sovinisti /sˈovɪnˌistɪ/ (n)
chauvinist
  kansalliskiihkoilija, kiihkoisänmaallinen

sovittaa /sˈovɪtːaː/ (v)
boeten
  hyvittää tekemänsä vääryys

sovituskoppi /sˈovɪtˌuskopːɪ/ (n)
kleedhokje
  koppi vaatteen sovittamiseksi kaupassa

spaatteli /spˈaːtːelɪ/ (n)
spatel
  laboratoriossa käytettävä lusikka

spagetti /spˈaɡetːɪ/ (n)
spaghetti
  pitkulainen, ohut pasta

spanieli /spˈanielɪ/ (n)
spaniël
  lintukoirien alatyyppi

spartalainen /spˈartalˌainen/ (adj)
Spartaan
  (historia) Spartasta peräisin oleva, siihen liittyvä
spartaans
  (kuvaannollinen) askeettinen

spartalainen /spˈartalˌainen/ (n)
Spartaan
  (historia) Spartasta oleva henkilö

spektri /spˈektrɪ/ (n)
spectrum
  säteilyn taajuusjakauma

spektroskopia /spˈektroskˌopɪa/ (n)
spectroscopie
  sähkömagneettisen säteilyn ja aineen vuorovaikutuksen tutkimus

sperma /spˈerma/ (n)
sperma
  siemenneste

spermapankki /spˈermapˌaŋkːɪ/ (n)
spermabank
  laboratorio tai laitos, jossa säilytetään siemennestettä myöhempää keinohedelmöitystä varten

spinelli /spˈinellɪ/ (n)
spinel
  eräitä punaisia, vihreitä ja sinisiä jalokiviä, jotka muodostuvat alumiinin ja magnesiumin oksideista

spiraali /spˈiraːlɪ/ (n)
spiraal
  pyöreä kuvio joka kiertyy keskustastaan laajenevasti ulospäin

sponsoroida /spˈonsorˌoida/ (v)
sponsoren
  tukea rahallisesti; olla jonkun sponsori

spontaani /spˈontaːnɪ/ (adj)
spontaan
  oma-aloitteinen, ohjailematon

sporadinen /spˈoradɪnen/ (adj)
sporadisch
  sellainen, joka esiintyy erillisenä ja ilmenee satunnaisena, hajanainen

squash /skˈuash/ (n)
squash
  suljetulla kentällä seinää vasten palloa lyömällä pelattava vauhdikas pallopeli

srilankankaija /srˈilaŋkˌaŋkaija/ (n)
smaragdparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

srilankanpöllökehrääjä /srˈilaŋkˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
Ceylonkikkerbek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

srilankanriippukaija /srˈilaŋkˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
ceylonese vleermuisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

stadion /stˈadɪon/ (n)
stadion
  urheilukenttä, jota ympäröi kokonaan tai osittain katsomorakennelma, myös stadioni

stagflaatio /stˈaɡflaːtˌio/ (n)
stagflatie
  taantuman (ei ehkä aivan määritelmällisen) ja korkean inflaation yhdistelmä

stalinismi /stˈalɪnˌismɪ/ (n)
stalinisme
  Josif Stalinin oppien mukainen jyrkkä kommunismin suuntaus ja poliittinen järjestelmä; sisälsi nopean teollistamisen, teorian sosialismista yhdessä maassa, keskitetyn hallinnon, maatalouden kollektivisoinnin, henkilökultin johtajuudessa ja muiden maiden kommunistipuolueiden alistamisen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen alaisuuteen

standaari /stˈandaːrɪ/ (n)
standaard
  pienikokoinen, välittömästi tankoon kiinnitettävä lippu

standardi /stˈandardɪ/ (n)
standaard
  malli, tyyppi, normi

statiivi /stˈatɪːvɪ/ (n)
statief
  (varsinkin laboratoriossa) jonkin kannattelemiseen käytettävä tukiteline

steradiaani /stˈeradɪˌaːnɪ/ (n)
steradiaal
  avaruuskulman SI-järjestelmän mukainen yksikkö

steriili /stˈerɪːlɪ/ (adj)
onvruchtbaar, steriel
  lisääntymiskyvytön, hedelmätön

steriloida /stˈerɪlˌoida/ (v)
steriliseren
  tehdä steriiliksi

stipendi /stˈipendɪ/ (n)
beurs
  esimerkiksi koulun hyvästä työstä antama kannustuspalkinto; myös apuraha

strategi /strˈateɡɪ/ (n)
strateeg
  henkilö, joka suunnittelee strategioita

strategia /strˈateɡˌia/ (n)
strategie
  organisaation pitkän aikavälin kehityssuunta ja -ulottuvuus, jonka avulla muuttuvassa ympäristössä voimavaroja ja kykyjä järjestelemällä saavutetaan etuja kilpailussa

stratosfääri /strˈatosfˌæːrɪ/ (n)
stratosfeer
  yläilmakehä; ilmakehän kerros troposfäärin ja mesosfäärin välissä, ulottuu 50-60 kilometrin korkeuteen, jossa koetaan stratopaussi

stressi /strˈessɪ/ (n)
stress
  (fysiologia) yksilössä muodostuva henkinen vaste ulkoisiin vaikutuksiin ja niiden muodostamaan uhkaan, stressivaikutus

stripata /strˈipata/ (v)
strippen
  riisua vaatteita esityksenkaltaisesti

strontium /strˈontium/ (n)
strontium
  eräs alkuainemetalli

strutsi /strˈutsɪ/ (n)
struisvogel
  suurikokoinen afrikkalainen lentokyvytön lintu ()

struuma /strˈuːma/ (n)
bof
  kilpirauhasen suurentuma

subakuutti sklerosoiva panenkefaliitti /sˈubakˌuːtːɪ sklˈerosˌoiva pˈaneŋkˌefalˌiːtːɪ/ (n)
subacute scleroserende panencefalitis
  tuhkarokon jälkitautina tunnettu aivojen yleistulehdus, jonka kuolleisuus on hoitamattomana 95 % ja hoidettunakin 50 %

subjekti /sˈubjektɪ/ (n)
onderwerp
  alus, lauseenjäsen, joka kertoo predikaatin ilmaiseman tekemisen tekijän tai kokijan. Suomen kielessä subjektin sijamuoto on nominatiivi, partitiivi tai genetiivi.

subjektiivinen /sˈubjektˌiːvɪnen/ (adj)
subjectief
  sellainen, joka koskee subjektia, subjektille kuuluva tai subjektille ominainen

subjektiivisuus /sˈubjektˌiːvɪsuːs/ (n)
subjectiviteit
  subjektivismiin tukeutuva asenne; henkilön luontainen ominaispiirre

subjunktiivi /sˈubjuŋktˌiːvɪ/ (n)
aanvoegende wijs
  latinan konjunktiivista kehittynyt, romaanisissä kielissä esiintyvä verbin tapaluokka, joka ilmaisee esim. toivottua tai epätodellista tapahtumaa; kielihistoriallisesti sama kuin joidenkin indo-eurooppalaisten kielten konjunktiivi

sublimoituminen /sˈublɪmˌoitumɪnen/ (n)
sublimatie
  aineen olomuodonmuutos suoraan kiinteästä kaasuksi ilman nestemäistä välitilaa

substantiivi /sˈubstantˌiːvɪ/ (n)
zelfstandig naamwoord, substantief
  . nomineihin kuuluva sana, joka merkitsee asioiden, esineiden, aikajaksojen, henkilöiden, paikkojen jne. nimityksiä; jakaantuvat kahteen pääryhmään: yleisnimiin eli appellatiiveihin ja erisnimiin eli propreihin

subventoida /sˈubventˌoida/ (v)
subsidiëren
  (yl. valtiosta) maksaa taloudellista tukea; laskea hyödykkeen hintaa

sudanilainen /sˈudanɪlˌainen/ (adj)
Soedanees
  Sudanista peräisin oleva tai Sudaniin liittyvä

sudanilainen /sˈudanɪlˌainen/ (n)
Soedanees
  pysyvästi Sudanissa asuva henkilö

suhde /sˈuhde/ (n)
relatie
  asioiden välinen keskinäinen riippuvuus ja vuorovaikutus

suhteellinen /sˈuhteːllɪnen/ (adj)
betrekkelijk
  (numeerisessa) suhteessa johonkin oleva

suihku /swˈihku/ (n)
douche, stortbad
  tavallisesti kylpyhuoneessa sijaitseva paikka, jossa ihminen käy peseytymässä

suihkugeeli /swˈihkuɡˌeːlɪ/ (n)
douchegel
  geelimäinen saippua, jota käytetään suihkussa peseytymisessä

suihkulähde /swˈihkulˌæhde/ (n)
fontein
  keinotekoisesti vettä vesiputouksen tai vesisuihkun omaisesti lennättävä monumentti

suihkumoottori /swˈihkumˌoːtːorɪ/ (n)
straalmotor
  lentokoneissa usein käytettävä moottori, jossa kiihdytetty ilman ulosvirtaus sen perästä synnyttää työntövoimaa; useita erilaisia

suihkuverho /swˈihkuvˌerho/ (n)
douchegordijn
  suihkupisteen ympärille vedettävä verho, jonka avulla veden leviämistä voidaan hallita ja poistaa suora näköyhteys

suihkuvirtaus /swˈihkuvˌirtaus/ (n)
straalstroom
  ylhäällä troposfäärissä kulkeva putkimainen nopean tuulen vyöhyke

suitsuke /swˈitsuke/ (n)
wierook
  suitsute, aromaattinen aine, joka palaessaan levittää ympäristöönsä tuoksua

sujuvasti /sˈujuvˌastɪ/ (adv)
vloeiend
  sujuvalla tavalla

sukellus /sˈukellus/ (n)
duik
  meneminen veden alle

sukellusvene /sˈukellˌusvene/ (n)
onderzeeboot, duikboot, onderzeeër
  pinnalla liikkumisen lisäksi veden alla sukelluksissa omatoimiseen liikkumiseen pystyvä alus

sukeltaa /sˈukeltaː/ (v)
duiken
  hypätä veteen

sukeltaja /sˈukeltˌaja/ (n)
duiker
  se, joka sukeltaa, veden alla liikkuja

sukka /sˈukːa/ (n)
sok
  jalkaterän ja nilkan sekä mahdollisesti muutakin jalkaa peittävä vaatekappale

sukkahousut /sˈukːahˌousut/ (n)
collant
  jalkaterän sukkaosan sisältävä naisten ohut vaatekappale, jotka vedetään jalkaan ja ulottuvat vyötärölle asti

sukkula /sˈukːula/ (n)
schietspoel
  kangaspuiden edestakaisin liikutettava osa, joka pujottaa kuteen loimien välitse

suklaa /sˈuklaː/ (n)
chocolade
  kaakaomassasta ja -voista sekä sokerista valmistettava makeinen

suksi /sˈuksɪ/ (n)
ski
  lumella liukuen liikkumiseen tarkoitettu, jalkineeseen kiinnitettävä väline

suku /sˈuku/ (n)
geslacht
  joissakin kielissä lähinnä nominien suvullista jakoa tarkoittava termi, joka voi käydä ilmi esimerkiksi sanan artikkelista

sukulainen /sˈukulˌainen/ (n)
familielid
  samaan sukuun kuuluva henkilö

sukulaissana /sˈukulˌaissana/ (n)
cognaat
  sana jolla on sama alkuperä

sukunimi /sˈukunˌimɪ/ (n)
achternaam, geslachtsnaam
  yleensä vanhemmilta, lapsille periytyvä erisnimi, joka ilmaisee lapsen kuuluvan tiettyyn sukuun ja erottaa lapsen toisista etunimeltään samannimisistä henkilöistä

sukupolvi /sˈukupˌolvɪ/ (n)
generatie
  ihmiset, jotka ovat vanhempiensa jälkeläisiä ja keskenään samassa polvessa, kuten lapsia tai lapsenlapsia

sukupuoli /sˈukupˌuolɪ/ (n)
sekse
  suvullisesti lisääntyvillä lajeilla ilmenevä ominaisuus, jonka perusteella yksilöt ovat jaettavissa munasoluja tuottaviin yksilöihin eli naaraisiin ja siittiösoluja tuottaviin yksilöihin eli koiraisiin

sukupuoli-identiteetti /sˈukupˌuolɪˈidentɪtˌeːtːɪ/ (n)
geslachtsidentiteit
  se miksi henkilö sukupuolensa mieltää; kokemus omasta sukupuolesta riippumatta biologisesta sukupuolesta (sukupuolielimet, sukupuolikromosomit)

sukupuolielin /sˈukupˌuolielɪn/ (n)
geschlachtsdeel
  lisääntymiseen käytettävä elin, joka erottaa sukupuolet toisistaan; miehen penis tai naisen emätin

sukupuolirauhanen /sˈukupˌuolɪrˌauhanen/ (n)
gonade
  tavallisesti monikollisena esiintyvä sana, joka on eläinten munarauhasten ja siittiörauhasten yhteisnimitys

sukupuolitauti /sˈukupˌuolɪtˌautɪ/ (n)
geslachtsziekte
  sairaus, joka leviää lähinnä sukupuoliyhteydessä

sukupuutto /sˈukupˌuːtːo/ (n)
uitsterven
  eliölajin kuoleminen, häviäminen viimeistä yksilöä myöten

sukusolu /sˈukusˌolu/ (n)
geslachtscel
  suvullisesti lisääntyvien eliöiden suvunjatkamiseen erikoistunut solu, joita on molemmilla sukupuolilla

sukututkimus /sˈukutˌutkɪmus/ (n)
genealogie
  historian aputiede, jonka tutkimuskohteena ovat ihmisten väliset sukulaisuussuhteet ja sukujen historia

sulaa /sˈulaː/ (v)
smelten
  muuntua kiinteästä aineesta nesteeksi

sulanviirikaija /sˈulanvˌiːrɪkˌaija/ (n)
Suluvlagstaartpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sulattaa /sˈulatːaː/ (v)
smelten
  saattaa nestemäiseen olotilaan lämpötilaa nostamalla

sulfidi /sˈulfɪdɪ/ (n)
sulfide
  sulfidi-ioni, rikistä muodostunut anioni

sulfiitti /sˈulfɪːtːɪ/ (n)
sulfiet
  sulfiitti-ioni, rikin ja hapen muodostama anioni, SO₃2−

sulhanen /sˈulhanen/ (n)
bruidegom
  naimisiin menevän henkilön tuleva aviomies

suljin /sˈuljɪn/ (n)
sluiter
  laite tai osa, jolla suljetaan

sulkapallo /sˈulkapˌallo/ (n)
badminton
  mailapeli, jota pelaa vastakkain kaksi pelaajaa (kaksinpeli) tai kaksi paria (nelinpeli)

sulkea /sˈulkea/ (v)
sluiten
  tukkia reikä, reitti, tietovuoto; laittaa ovi, luukku tai vastaava kulkuaukon tukkeeksi; kiinnittää korkki tai tulppa

sulkijalihas /sˈulkɪjˌalɪhas/ (n)
sfincter
  ympyränmuotoinen lihas, joka sijaitsee jonkin elimen tai ontelon ympärillä kontrolloiden sen aukon suuruutta

sulttaani /sˈultːaːnɪ/ (n)
sultan
  islamilaisessa maailmassa käytetty hallitsijan arvonimi

summa /sˈumma/ (n)
som, totaal
  yhden tai useamman luvun yhteenlaskun tulos, aritmeettinen summa

summeri /sˈummerɪ/ (n)
zoemer
  merkkiäänen antava laite, monesti läpitunkeva- ja kovaääninen

sumu /sˈumu/ (n)
nevel, mist
  lähellä maata olevassa ilmakerroksessa esiintyvä, maahan kosketuksissa oleva, näkyvyyttä huonontava leijailevien hienojakoisten vesipisaroiden muodostuma

sunda /sˈunda/ (n)
Soendanees
  (kielitiede) sundan kieli, austronesialainen kieli. Sundaa puhutaan lähinnä Jaavan saarella Indonesiassa. Sanalista.

sunnuntai /sˈunnuntai/ (n)
zondag
  viikon viimeinen päivä Euroopassa ja muissa maissa, jotka käyttävät ISO 8601 -standardia, päivä lauantain ja maanantain välissä

suntio /sˈuntɪo/ (n)
koster
  kirkon työntekijä, jonka tehtäviä ovat mm. talonmiehen työt seurakunnan kiinteistöissä ja avustaminen jumalanpalveluksissa

suo /sˈuo/ (n)
moeras
  soistumisen synnyttämä ainakin osan vuodesta kosteana oleva monimuotoinen kasviyhdyskunta, jossa muodostuu turvetta

suodatin /sˈuodatɪn/ (n)
filter
  suodattamiseen tarkoitettu laite; laite, joka erottaa aineet lioksesta, suspensiosta tai seoksesta

suodattaa /sˈuodatːaː/ (v)
filteren
  erottaminen kiinteitä aineita nesteestä tai kaasusta suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suojatie /sˈuojatie/ (n)
zebrapad
  jalankulkijoiden turvalliseen kadun tai tien ylittämiseen tarkoitettu erityisesti merkitty kohta

suojelija /sˈuojelˌija/ (n)
behoeder
  henkilö, joka suojelee

suojelusenkeli /sˈuojelusˌeŋkelɪ/ (n)
beschermengel
  enkeli, joka joidenkin uskomusten mukaan suojaa ja ohjaa ihmistä

suokukka /sˈuokukːa/ (n)
lavendelhei
  (erityisesti) suokukkien sukuun kuuluva

suokukko /sˈuokukːo/ (n)
kemphaan
  keskikokoinen kurppien heimon kahlaaja ()

suola /sˈuola/ (n)
zout
  ioniyhdiste, ionisidosten muodostama yhdiste. Ionisidoksinen kiinteä ja kiteinen aine, jossa kationina on usein jokin metalli-ioni, anionina taas epämetalli-ioni tai jokin moniatominen ioni

suolainen /sˈuolainen/ (adj)
zout
  suolan makuinen, suolaa sisältävä; liiaksi suolaa sisältävä

suolata /sˈuolata/ (v)
zouten
  säilöä suolalla, käsitellä ruoka suolalla ennen kypsentämistä

suoli /sˈuolɪ/ (n)
darm, ingewanden
  (elimistö) ruoansulatuskanavan osa

suolistaa /sˈuolɪstaː/ (v)
ontdarmen
  poistaa suolet ja muut sisälmykset

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (adj)
Fins
  Suomesta peräisin oleva tai Suomeen liittyvä

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (n)
Fin, Finse
  pysyvästi Suomessa asuva henkilö
  Suomen kansalainen
  syntyperältään suomalainen

suomalais-ugrilainen /sˈuomalaisˈuɡrɪlˌainen/ (adj)
Finoegrisch
  (kansatiede) kansatieteellisesti suomensukuinen tai suomensukuisuuteen liittyvä

suomenajokoira /sˈuomenˌajokˌoira/ (n)
finse brak
  pienriistaa ajava suomalainen koirarotu

suomenkielinen /sˈuomeŋkˌielɪnen/ (adj)
Fins
  suomen kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
  suomeksi esitetty tai tapahtuva, suomen kielellä oleva

suomenruotsi /sˈuomenrˌuotsɪ/ (n)
Finland-Zweeds
  Suomessa puhuttava ruotsin kielen variantti

suomettuminen /sˈuometːˌumɪnen/ (n)
finlandisering
  nimitys, jolla jonkin tahon harjoittama politiikka rinnastettiin Suomen myötämieliseen suhtautumiseen Neuvostoliittoon kylmän sodan aikana

suomi /sˈuomɪ/ (n)
Fins, Finse taal
  suomen kieli; suomalais-ugrilainen kieli, jota puhutaan pääosin Suomessa , kielitunnukset: (ISO 639-1)fi ja (ISO 639-2, ISO 639-3) fin

suomu /sˈuomu/ (n)
schub
  useimpien kalojen ja eräiden muiden eläinten ihoa peittävät sarveisaineesta muodostuneet levyt

suomuluri /sˈuomulˌurɪ/ (n)
schubbenlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomupääkaijanen /sˈuomupˌæːkaijanen/ (n)
Meeks spechtpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomurosella /sˈuomurosella/ (n)
zwartkoprosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suoneniskentä /sˈuonenˌiskentæ/ (n)
aderlating
  (lääketiede) venesektio, hoitomenelmä, jossa verta lasketaan suonesta neulan avulla. Käytetään esimerkiksi hemokromatoosin hoidossa.

suoni /sˈuonɪ/ (n)
ader
  elimistössä veren ja imunesteen kulkuteinä toimivia putkia ihmisen elimistössä

suonikohju /sˈuonɪkˌohju/ (n)
spatader
  sairaalloinen laskimon laajentuma tavallisesti sääressä

suopayrtti /sˈuopaˌyrtːɪ/ (n)
zeepkruid
  mikä tahansa suopayrttien suvun () kasvi, erityisesti rohtosuopayrtti

suopursu /sˈuopursu/ (n)
rhododendron tomentosum
  kanervakasveihin kuuluva valkokukkainen varpukasvi , aiemmin Ledum palustre

suopöllö /sˈuopøllø/ (n)
velduil
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suora /sˈuora/ (adj)
recht
  mutkaton, kaartumaton, suuntaansa muuttamaton

suora kulma /sˈuora kˈulma/ (n)
rechte hoek
  kulma, jonka asteluku on 90°

suorakulma /sˈuorakˌulma/ (n)
winkelhaak
  työkalu, jolla voi merkitä ja mitata suoran eli 90 asteen kulman

suorakulmio /sˈuorakˌulmɪo/ (n)
rechthoek
  nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suoraveloitus /sˈuoravelˌoitus/ (n)
automatische incasso
  pankin palvelu jossa se veloittaa säännöllisesti saapuvat laskut suoraan asiakkaan pankkitililtä

suoritus /sˈuorɪtus/ (n)
uitvoering
  jnk tekemisen tai toimittamisen tulos

suosikki /sˈuosɪkːɪ/ (n)
favoriet
  asia, jota joku pitää ehdottomasti parhaana lajissaan

suositella /sˈuosɪtella/ (v)
aanbevelen
  ehdottaa tutustumaan asiaan, henkilöön, kirjallisuuteen, ilmiöön

suosittu /sˈuosɪtːu/ (adj)
populair
  suosiossa oleva

suositus /sˈuosɪtus/ (n)
aanbeveling
  ohje, jota suositetaan noudatettavaksi

suostumus /sˈuostumus/ (n)
instemming
  myöntävä vastaus pyyntöön

superkuu /sˈuperkuː/ (n)
supermaan
  tilanne, jossa Kuu näkyy Maahan täysikuuna ollessaan samanaikaisesti kiertoradallaan perigeumissa

superlatiivi /sˈuperlatˌiːvɪ/ (n)
overtreffende trap
  yliaste, vertailuaste, joka ilmaisee komparaation korkeimman asteen.

supernova /sˈupernˌova/ (n)
supernova
  tähden räjähdys, joka voi syntyä kahdella eri tavalla

superpallo /sˈuperpˌallo/ (n)
stuiterbal
  lähinnä leikkikaluna käytettävä kimmoisasta materiaalista valmistettu pallo, joka kovasta pinnasta lentosuuntaansa muuttaen ponnahtaessaan säilyttää hyvin suuren osan liike-energiastaan

supersankari /sˈupersˌaŋkarɪ/ (n)
superheld
  nimitys alun perin sarjakuvissa esiintyneille yliluonnollisilla kyvyillä varustetuille sankareille

supikoira /sˈupɪkˌoira/ (n)
marterhond
  Itä-Aasiasta lähtöisin oleva koiraeläin (), joka on levinnyt istutettuna myös Ural-vuoriston länsipuolelle ja kulkeutunut meille jäädäkseen

suplementtikulma /sˈuplemˌentːɪkˌulma/ (n)
supplement
  sellainen kulma, joka vieruskulmansa kanssa muodostaa oikokulman

suppilo /sˈupːɪlo/ (n)
trechter
  torvimainen, toisesta päästään avarasuinen, toisesta päästä putkimaiseksi kapeneva pohjaton astia, jota käytetään esimerkiksi valutettaessa nestettä suppeasuiseen tilaan

suppilovahvero /sˈupːɪlovˌahvero/ (n)
trechtercantharel
  vahveroihin kuuluva erinomainen, muodoltaan torvimainen ruokasieni (Cantharellus tubaeformis), joka ei tarvitse ruoaksi laitettaessa esikäsittelyä

surjektiivinen /sˈurjektˌiːvɪnen/ (adj)
surjectief
  sellainen, jossa jokainen maalijoukon alkio on ainakin yhden lähtöjoukon alkion kuva

surra /sˈurra/ (v)
rouwen
  olla alakuloinen jonkin takia (erit. jonkun kuoleman takia), tuntea surua

suru /sˈuru/ (n)
treurigheid
  murhe, alakuloisuuden tunne, jonkin traagisen tapahtuman, kuten läheisen ihmisen menetyksen, aikaansaama pitkäaikainen mielialan muutos

surullinen /sˈurullɪnen/ (adj)
treurig
  huonolla mielialalla oleva, alakuloinen

surullisuus /sˈurullɪsuːs/ (n)
droefenis
  se, että on surullinen

surunvalittelu /sˈurunvalˌitːelu/ (n)
deelneming
  osanoton ilmaus kuolemantapauksen johdosta

susi /sˈusɪ/ (n)
wolf
  Suomenkin luonnossa elävä petoeläin ()

suspensio /sˈuspensˌio/ (n)
suspensie
  aine, jossa nesteeseen on sekoittunut hienojakoista liukenematonta kiinteää ainetta, joka ei erotu nesteestä

suu /sˈuː/ (n)
mond, bek
  suuaukosta alkava suuontelo, joka päättyy kitasolaan, josta alkaa ruoansulatuskanava; tällä alueella olevat toiminnalliset elimet kuuluvat suuhun

suudella /sˈuːdella/ (v)
kussen, zoenen
  antaa suudelma

suufilaisuus /sˈuːfɪlˌaisuːs/ (n)
soefisme
  islamilainen askeettinen ja mystillinen suuntaus

suukapula /sˈuːkapˌula/ (n)
muilkorf
  puhumisen estämiseksi suun eteen sidottu kangas tms.

suula /sˈuːla/ (n)
jan-van-gent
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suulaki /sˈuːlakɪ/ (n)
gehemelte
  suuontelon katto, joka jakautuu kovaan ja pehmeään suulakeen

suullinen /sˈuːllɪnen/ (adj)
oraal
  sellainen, joka on ilmaistu tai toteutettu suullisesti, suusanallinen

suunnaton /sˈuːnnaton/ (adj)
immens
  erittäin suuri, valtava

suunnikas /sˈuːnnɪkas/ (n)
parallellogram
  nelikulmio, jonka vastakkaiset sivut ovat yhdensuuntaiset

suunnistus /sˈuːnnɪstus/ (n)
oriënteringsvermogen
  suunnistaminen

suunnitella /sˈuːnnɪtella/ (v)
plannen
  ajatella mielessään jotakin, jonka tulee tulevaisuudessa tekemään, aikoa

suunnitelma /sˈuːnnɪtˌelma/ (n)
plan, ontwerp
  etukäteen pohdittu asia, joka aiotaan toteuttaa tulevaisuudessa

suunnitelmatalous /sˈuːnnɪtˌelmatalous/ (n)
planeconomie
  talousjärjestelmä, jossa tuotantopäätökset tehdään suunnitellusti ja hinnat ovat ennaltamäärättyjä

suunta /sˈuːnta/ (n)
richting
  tavoitteena tai kohteena oleva konkreettinen tai kuvaannollinen sijainti, asema tai tila suhteessa vallitsevaan

suuntaissärmiö /sˈuːntaissˌærmɪø/ (n)
parallellepipedum
  särmiö, jonka kaksi vastakkaista sivua ovat suunnikkaita

suuntavilkku /sˈuːntavˌilkːu/ (n)
clignoteur
  moottoriajoneuvon tavallisesti kyljessä ja etu- ja takavalojen yhteydessä sijaitseva vilkkuva lamppu, joka ilmaisee sen mihin suuntaan ajoneuvo on kääntymässä sen avulla kummalla puolella ajoneuvoa lamppu vilkkuu

suura /sˈuːra/ (n)
soera
  Koraanin luku

suurennuslasi /sˈuːrennˌuslasɪ/ (n)
vergrootglas, loep
  kupera linssi, jonka läpi katsottaessa esineet näyttävät suurennetuilta

suurentaa /sˈuːrentaː/ (v)
oprekken
  tehdä suureksi tai suuremmaksi
vergroten
  enentää, lisätä, kasvattaa

suuri /sˈuːrɪ/ (adj)
groot
  kookas, mittava, laaja tilavuudeltaan tai ulkomitoiltaan suuri

suurin yhteinen tekijä /sˈuːrɪn ˈyhteinen tˈekɪjæ/ (n)
grootste gemene deler
  kahden kokonaisluvun a ja b suurin yhteinen tekijä, merkitään syt(a, b) tai pelkästään (a, b), tarkoittaa suurinta sellaista lukua, joka jakaa molemmat luvut a ja b niin, että lopputulos on kokonaisluku

suurkaupunki /sˈuːrkaupˌuŋkɪ/ (n)
grootstad
  kaupunki, jossa on paljon asukkaita

suurlähettiläs /sˈuːrlæhˌetːɪlæs/ (n)
ambassadeur
  korkein diplomaattinen edustaja toisessa maassa

suurlähetystö /sˈuːrlæhetˌystø/ (n)
ambassade
  suurlähettilään johtama valtion diplomaattinen edustusto toisessa valtiossa

suurmestari /sˈuːrmestˌarɪ/ (n)
grootmeester
  ritarikuntien johtajien arvonimi

suuruudenhulluus /sˈuːruːdˌenhulluːs/ (n)
grootheidswaanzin
  liiallisen suurten asioiden suunnittelu ja toteuttaminen; megalomania

suuruus /sˈuːruːs/ (n)
maat
  se, että jokin tai joku on suuri

suuseksi /sˈuːseksɪ/ (n)
orale seks
  seksin muoto, jossa toinen partnereista käyttää suutaan toisen sukupuolielinten imemiseen ja nuolemiseen

suusyöpä /sˈuːsyøpæ/ (n)
mondkanker
  useimmiten tupakoinnista aiheutuva syöpä, jonka yleisimmät muodot ovat huulisyöpä, kielisyöpä, sylkirauhassyöpä ja suuontelon syöpä

suutari /sˈuːtarɪ/ (n)
schoenmaker
  jalkineiden valmistaja tai korjaaja

suuvesi /sˈuːvesɪ/ (n)
mondwater
  hengitystä raikastava liuos, jota purskutellaan suussa

suvaitsevaisuus /sˈuvaitsevˌaisuːs/ (n)
tolerantie
  se, että on suvaitsevainen

suvereniteetti /sˈuverˌenɪtˌeːtːɪ/ (n)
soevereiniteit
  ylin valta, itsenäisyys, täydellinen riippumattomuus

sveitsiläinen /svˈeitsɪlˌæinen/ (adj)
Zwitsers
  Sveitsistä peräisin oleva tai Sveitsiin liittyvä

swahili /svˈahɪlɪ/ (n)
Swahili
  bantukieli, jota puhutaan laajalla alueella Itä-Afrikassa (kielitunnus: sw), suahili

syanidi /sˈyanˌidɪ/ (n)
cyanide
  syaanihapon suola

sydämellisesti /sˈydæmmˌellɪsˌestɪ/ (adv)
hartelijk
  sydämellisellä tavalla

sydän /sˈydæn/ (n)
hart
  monilla eläimillä oleva verta pumppaava elin

sykkyräsuoli /sˈykːyræsˌuolɪ/ (n)
ileum
  ohutsuolen loppuosa (ileum)

syksy /sˈyksy/ (n)
herfst, najaar
  kesän ja talven välinen vuodenaika

syli /sˈylɪ/ (n)
vadem
  vanha pituusmitta ja syvyysmitta, joka vastaa suunnilleen levitettyjen käsien välistä etäisyyttä, myöhemmin kolme kyynärää eli noin 1,8 metriä

sylinteri /sˈylɪntˌerɪ/ (n)
cilinder
  moottorin sylinterimäinen osa, jossa mäntä liikkuu

sylinterilohko /sˈylɪntˌerɪlˌohko/ (n)
motorblok
  polttomoottorin ulkorakenteen osa, jossa sijaitsevat moottorin kampikammio ja sylinteriputket.

sylinterinkansi /sˈylɪnterˌiŋkansɪ/ (n)
cilinderkop
  polttomoottorin sylinterilohkon päälle kiinnitettävä osa joka sulkee sylinterien yläpään

sylkeä /sˈylkeæ/ (v)
spuwen, spugen
  lennättää sylkeä suusta

sylki /sˈylkɪ/ (n)
speeksel
  sylkirauhasten erite, joka tekee mm. ruoan liukkaaksi nielemistä varten

sylkirauhanen /sˈylkɪrˌauhanen/ (n)
speekselklier
  sylkeä erittävä rauhanen

sylkykuppi /sˈylkykˌupːɪ/ (n)
kwispedoor
  sylkemiseen tarkoitettu astia

symbioosi /sˈymbɪˌoːsɪ/ (n)
symbiose
  kahden eri eliölajin kiinteä, molempia hyödyttävä yhteiselämä

symboli /sˈymboːlɪ/ (n)
symbool
  erilaisiin asioihin ja käsitteisiin yhdistyvä tunnuskuva tai tunnusmerkki

symbolinen /sˈymboːlɪnen/ (adj)
symbolisch
  symbolein esitetty

symbolisesti /sˈymboːlɪsˌestɪ/ (adv)
symbolisch
  vertauskuvallisesti

symmetria /sˈymmetrˌia/ (n)
symmetrie
  se, että jokin on symmetrinen, tasasuhtaisuus

symmetrinen /sˈymmetrɪnen/ (adj)
symmetrisch
  symmetrian mukainen

sympatia /sˈympatˌia/ (n)
sympathie
  myötätunto, toisen hyväksyminen

sympatrinen /sˈympatrɪnen/ (adj)
sympatrische
  ei maantieteellisestä eristyksestä johtuva

synagoga /sˈynaɡˌoɡa/ (n)
synagoge, synagoog
  juutalaisten temppeli

synergia /sˈynerɡˌia/ (n)
synergie
  se, että kokonaisuus on suurempi kuin osiensa summa

synninpäästö /sˈynnɪmpˌæːstø/ (n)
absolutie
  absoluutio, syntien anteeksiannon julistaminen synnintunnustuksen jälkeen jumalanpalveluksessa tai yksityisessä sielunhoidossa

synnitön /sˈynnɪtøn/ (adj)
zondeloos
  sellainen, joka ei ole tehnyt syntiä

synnyttää /sˈynnytːæː/ (v)
baren, bevallen
  (naaraseläimestä) saada syntymään, tuoda jälkeläinen ulos kohdustaan tai munastaan kannettuaan sitä siellä raskauden ajan

synonyymi /sˈynonˌyːmɪ/ (n)
synoniem
  samaa merkitsevä eli samanmerkityksinen sana

synonyyminen /sˈynonˌyːmɪnen/ (adj)
synoniem
  samaa merkitsevä, samamerkityksinen, samanmerkityksinen

syntaksi /sˈyntaksɪ/ (n)
syntaxis
  luonnollisen tai formaalin kielen merkkien yhdistelyn säännöt ja niiden tutkimus

syntetisaattori /sˈyntetɪsˌaːtːorɪ/ (n)
synthesizer
  1950-luvulla kehitetty elektroninen kosketinsoitin, elektronisesti ääniä ja efektejä tuottava laite

synti /sˈyntɪ/ (n)
zonde
  uskonnon sääntöjen vastainen paha tai väärä teko

syntipukki /sˈyntɪpˌukːɪ/ (n)
zondebok
  (aiheettomasti) syyllisenä pidetty, syypää

syntymä /sˈyntymæ/ (n)
geboorte
  syntymistapahtuma, yksilön elämän alkaminen äidistä itsenäisenä

syntymäaika /sˈyntymæˌaika/ (n)
geboortedatum
  henkilön syntymän rekisteröity ajankohta

syntymämerkki /sˈyntymæmˌerkːɪ/ (n)
moedervlek
  syntymän aikaan esiintyvä, pysyvä ihon hyvänlaatuinen epäsäännöllisyys: valtaosa syntymämerkeistä muodostuu ihon ylipigmentaatiosta ja nämä syntymämerkit luokitellaan luomiksi, mutta osa muodostuu ihon poikkeuksellisesta verisuonettumisesta

syntymäpäivä /sˈyntymæpˌæivæ/ (n)
verjaardag
  päivä jona henkilö täyttää vuosia ja siihen liittyvä juhla
  syntymän vuosipäivä

syntymätön /sˈyntymætøn/ (adj)
ongeboren
  joka ei ole syntynyt

syntyperä /sˈyntypˌeræ/ (n)
geboorte
  se, millaisille vanhemmille on syntynyt, esimerkiksi mihin yhteiskuntaluokkaan tai kansaan kuuluville

syntyperäinen /sˈyntyperˌæinen/ (adj)
aangeboren, geboorte-, moeder
  syntymästään asti jonkin paikkakunnan asukkaana oleva tai siellä syntynyt

syntyä /sˈyntyæ/ (v)
ontstaan
  saada alkunsa

syreeni /sˈyreːnɪ/ (n)
sering
  mikä tahansa syreenien sukuun () kuuluva öljypuukasvien heimon laji tai sellaisen yksilö

syrjäseutu /sˈyrjæsˌeutu/ (n)
buitenkant
  syrjäinen seutu; syrjäinen alue, joka on kaukana kaupungeista ja kunnollisesta infrastruktuurista

sytytin /sˈytytɪn/ (n)
lont
  räjäytin, jolla räjäytetään räjähdyspanos

sytyttää /sˈytytːæː/ (v)
aansteken
  käynnistää palamisreaktio, laittaa tuli palamaan

sytytyslanka /sˈytytˌyslaŋka/ (n)
lont
  tulilanka, osa räjähteiden, ammusten tai pyroteknisten laitteiden sytytysmekanismia

sytytystulppa /sˈytytˌystulpːa/ (n)
bougie
  ottomoottorin osa, jonka elektrodien välille syntyvä kipinä sytyttää pottoaine-kaasuseoksen

syvyys /sˈyvyːs/ (n)
diepte
  pystysuuntainen etäisyys vertailutasona toimivasta vaakapinnasta, us. merenpinnasta tai maanpinnasta, alaspäin

syvä /sˈyvæ/ (adj)
diep
  pitkälle maan-, meren- tai muun pinnan alapuolelle ulottuva

syvällinen /sˈyvællɪnen/ (adj)
diepgaand
  syvästi vaikuttava, syvälle käypä

syväys /sˈyvæys/ (n)
diepgang
  laivan tai veneen rungon alimpien kiinteiden rakenteiden (yleensä kölin tai peräsimen) etäisyys tyynestä vesirajasta

syy /sˈyː/ (n)
oorzaak, aanleiding
  jonkin aiheuttava seikka
grond
  tarkoitus, asia, jonka vuoksi jotakin tehdään, vaikutin, motiivi
schuld
  kielteinen asia, jonka voidaan katsoa johtuneen jostakusta, vika

syyllinen /sˈyːllɪnen/ (adj)
schuldig
  sellainen, joka on syyllistynyt johonkin (todistetusti); ominainen sille, jonka syytä jokin on

syylä /sˈyːlæ/ (n)
wrat
  viruksen aiheuttama pienehkö, hyvänlaatuinen kasvain iholla

syyskuu /sˈyːskuː/ (n)
september
  vuoden yhdeksäs kuukausi, kuukausi elokuun ja lokakuun välissä

syytetty /sˈyːtetːy/ (n)
verdachte
  (oikeustiede) rikosasiassa omissa nimissään oikeuteen vastaamaan haastettu syytteeseen asetettu henkilö, vastaaja

syyttäjä /sˈyːtːæjæ/ (n)
aanklager
  viranomainen, joka vie rikosasiaa eteenpäin oikeudessa

syyttää /sˈyːtːæː/ (v)
verwijten
  väittää syylliseksi johonkin

syytön /sˈyːtøn/ (adj)
onschuldig
  joku tai jokin joka ei ole tehnyt jotakin jota ei olisi saanut tehdä

syödä /sˈyødæ/ (v)
eten
  aterioida, laittaa ruokaa suuhunsa ja niellä sen jälkeen

syöjä /sˈyøjæ/ (n)
eter
  se, joka syö

syöksyhammas /sˈyøksyhˌammas/ (n)
slagtand
  joidenkin nisäkkäiden suusta kasvava huomattavan pitkä hammas

syöksylasku /sˈyøksylˌasku/ (n)
afdaling
  alppihiihtoon sisältyvä urheilulaji, jossa lasketaan vähintään kahdeksan metrin etäisyydellä toisistaan sijaitsevien porttien läpi

syömishäiriö /sˈyømɪshˌæirɪø/ (n)
eetstoornis
  syömiseen liittyvä mielenterveyden häiriö

syöpä /sˈyøpæ/ (n)
kanker
  sairaus, jossa jostain syystä muuttuneet elimistön solut alkavat jakautua liian nopeasti, eivätkä kehon säätelymekanismit kykene hillitsemään solujen lisääntymistä ja muodostuu pahanlaatuisia kasvaimia

syöte /sˈyøte/ (n)
invoer
  tietokoneohjelmalle annettava ulkopuolinen data; tarkoittaa paitsi tekstiä myös yksittäisiä näppäinpainalluksia, hiiren klikkauksia yms.

syötti /sˈyøtːɪ/ (n)
lokaas
  jokin pyydettävän eläimen houkuttelemiseksi käytettävä sen ravinnoksi kelpaava eläin tai jokin kasvin tuottama ruoka-aine; voidaan käyttää ansoissa ja muissa pyydyksissä

syöttäjä /sˈyøtːæjæ/ (n)
werper
  henkilö, joka syöttää

syöttää /sˈyøtːæː/ (v)
invoeren
  antaa ruokaa, ruokkia
  näppäillä tietokoneelle, antaa syöte
gooien
  saattaa pallo peliin aloituslyönnillä tai -heitolla

säde /sˈæde/ (n)
straal
  aalto- tai hiukkassäteilyn etenemistä kuvaava viiva; voimakkaasti yhdensuuntaistuneen säteilyn ilmentymä
  ympyrän kehän ja ympyrän keskipisteen välinen jana

säestys /sˈæestys/ (n)
begeleiding
  säestäminen; sen toteutus

säestää /sˈæestæː/ (v)
begeleiden
  esittää melodiaa tai pää-ääntä tavallisesti harmonisena taustana värittävää tai tukevaa osaa

sähke /sˈæhke/ (n)
telegram
  sähkösanoma, telegrammi; telelaitoksen ja postin sähköisesti välittämä viesti, joka toimitetaan vastaanottajalle kirjoitettuna tai puhelimitse saneltuna

sähkö /sˈæhkø/ (n)
elektriciteit
  sähkövirta tai sähkövaraus

sähköasentaja /sˈæhkøasˌentaja/ (n)
elektricien
  ammattilainen, joka asentaa, korjaa ja huoltaa sähkölaitteita ja johdotuksia

sähköhammasharja /sˈæhkøhˌammashˌarja/ (n)
elektrische tandenborstel
  hammasharja, jonka harjakset värähtelevät sähkömoottorin voimalla

sähköinen /sˈæhkøinen/ (adj)
elektrisch
  sähkön kautta ilmenevä
  staattisella sähköllä varautunut
  jännittynyt
virtueel
  digitaalitekniikkaa tai elektroniikkaa käyttävä, Internetin kautta tapahtuva

sähkökirja /sˈæhkøkˌirja/ (n)
e-book
  digitaaliseen muotoon tallennettu ja siinä jaeltava kirjallinen teos

sähkökitara /sˈæhkøkˌitara/ (n)
elektrische gitaar
  kitara jonka ääni vahvistetaan sähköisesti

sähkömagneetti /sˈæhkømˌaɡneːtːɪ/ (n)
elektromagneet
  magneetti, joka on magneettinen vain kun siihen on kytketty virta

sähkömagneettinen /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen/ (adj)
elektromagnetisch
  sähkömagnetismin mukainen

sähkömagneettinen spektri /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen spˈektrɪ/ (n)
elektromagnetisch spectrum
  spektri, joka kattaa kaikki sähkömagneettisen säteilyn aallonpituusalueet

sähkömagneettinen vuorovaikutus /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen vˈuorovˌaikutus/ (n)
elektromagnetische interactie
  yksi hiukkasfysiikan standardimallin kuvailemista kolmesta perusvuorovaikutuksesta: mekanismi, jonka mukaisesti sähkömagneettinen voima eli sähkövoima toimii

sähkömagnetismi /sˈæhkømˌaɡnetˌismɪ/ (n)
elektromagnetisme
  kaikkien sähköisten ja magneettisten ilmiöiden yhteisnimitys; yksi maailmankaikkeuden perusvuorovaikutuksista; suppeassa mielessä erityisesti johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttama magnetismi

sähkömoottori /sˈæhkømˌoːtːorɪ/ (n)
elektromotor
  sähkökäyttöinen kone, joka muuntaa kuluttamansa sähköenergian mekaaniseksi liike-energiaksi; osa energiasta muuntuu lämpöenergiaksi eli hukkalämmöksi

sähköposti /sˈæhkøpˌostɪ/ (n)
e-mail
  järjestelmä sähköisten viestien välittämiseen tietoverkon kautta

sähköpostiosoite /sˈæhkøpˌostɪosˌoite/ (n)
e-mailadres
  sähköpostin vastaanottajan yksilöivä osoite

sähkötekniikka /sˈæhkøtˌeknɪːkːa/ (n)
elektrotechniek
  sähköä ja sähkömagnetismia ja näihin liittyviä ilmiöitä tutkiva ja soveltava tekniikanhaara

sähkötuoli /sˈæhkøtˌuolɪ/ (n)
elektrische stoel
  teloitusväline, johon tuomittu sidotaan istumaan ja teloitetaan voimakkailla sähköiskuilla

sähkövirta /sˈæhkøvˌirta/ (n)
elektrische stroom
  sähkökentän aiheuttama sähkövarausten järjestynyt liike; mittasuureena sähkövirran tunnus on I ja SI-järjestelmän mukaisesti sen yksikkö on ampeeri, tunnus A .

säie /sˈæie/ (n)
thread
  kuiduista yhteen kierretyn, kehrätyn tai punotun, yleensä rihmaisen rakenteen tai muun kokonaisuuden osa, tai tällainen kokonaisuus
  yhden prosessin sisällä ajettava rinnakkainen suoritussäie, joka jakaa prosessin muistiavaruuden

säihkyluri /sˈæihkylˌurɪ/ (n)
strepenlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

säikky /sˈæikːy/ (adj)
schichtig
  helposti säikkyvä

säilä /sˈæilæ/ (n)
sabel
  kaareva lyömämiekka, jota käytetään urheilumiekkailussa

säilöntäaine /sˈæiløntæˌaine/ (n)
conserveermiddel
  joidenkin elintarvikkeiden lisäaine, joka pidentää elintarvikkeen säilyvyyttä

säkeistö /sˈækeistø/ (n)
strofe
  (runo, laulu) kahden tai useamman säkeen muodostama kokonaisuus

säkki /sˈækːɪ/ (n)
zak
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä suuri ja tukeva pussi

säkkipilli /sˈækːɪpˌillɪ/ (n)
doedelzak
  nykyisin erityisesti skottien suosima puhallinsoitin

säkä /sˈækæ/ (n)
schoft
  nelijalkaisen nisäkkään, erityisesti hevosen tai koiran, kaulan ja selän yhtymäkohta; selän korkein kohta, jota käytetään eläimen korkeuden mittauskohtana

säle /sˈæle/ (n)
lamel
  pitkänomainen, ohut, yl. tasavahva ja jäykkä, puusta tai muusta materiaalista valmistettu kaistale tai suikaile

sämpylä /sˈæmpylæ/ (n)
broodje
  pieni pyöreä tai pitkulainen, useimmiten vehnästä tai grahamjauhoista leivottu, hiivalla kohotettu leipänen

sänki /sˈæŋkɪ/ (n)
stoppel
  leikatun viljan tai heinän maahan jäävä, yleensä pysty, juuressa kiinni oleva korren tyviosa

sänky /sˈæŋky/ (n)
bed
  pääasiassa nukkumista varten tehty huonekalu

särki /sˈærkɪ/ (n)
blankvoorn
  Särkikaloihin kuuluva punasilmäinen, parvissa elävä makean ja murtoveden kala (Rutilus rutilus)

särkkä /sˈærkːæ/ (n)
zandbank
  vedenalainen tai vedestä kohoava hiekkakasaantuma

särky /sˈærky/ (n)
pijn
  pitkäkestoinen kipu

särmä /sˈærmæ/ (n)
ribbe
  monitahokkaan erisuuntaisten tasopintojen yhtymäkohta

säteily /sˈæteily/ (n)
radiatie
  hiukkasten tai sähkömagneettisen aaltoliikkeen eteneminen ympäristöön

säteilysairaus /sˈæteilysˌairaus/ (n)
stralingsziekte
  ionisoivan säteilyn aiheuttama sairaus

sävel /sˈævel/ (n)
toon
  puhdas ääni, jonka korkeus on tunnistettavissa

sävellaji /sˈævellˌajɪ/ (n)
toonaard
  tonaalisessa musiikissa sävelten ennaltamäärätty sarja, johon kuuluvat perussävel ja siitä johdettavat kyseiseen perussäveleen suhteessa olevat rajatut sävelet, joista voidaan koostaa melodioita, sointuja ja sointukulkuja

sävellys /sˈævellys/ (n)
compositie
  taiteellisen työn, säveltämisen, tuloksena syntynyt musiikkiteos, kappale

säveltäjä /sˈæveltˌæjæ/ (n)
componist, componiste
  henkilö, joka säveltää musiikkia

sää /sˈæː/ (n)
weer
  ilmakehän aistittavissa olevat olosuhteet; säämuuttujien (lämpötila, sademäärä, tuulen nopeus- ja suunta, ilman kosteus jne.) tila, säätila, määrätyssä paikassa tiettynä hetkenä

sääksi /sˈæːksɪ/ (n)
visarend
  kalasääski (Pandion haliaetus), järvialueilla ja rannikoilla elävä lähes yksinomaan kalaa syövä suurikokoinen päiväpetolintu

sääli /sˈæːlɪ/ (n)
medelijden
  toisen olennon kärsimyksen tai mielipahan herättämä myötätunto

sääliä /sˈæːlɪæ/ (v)
beklagen
  tuntea sääliä jkta/jtak kohtaan

säännöllinen /sˈæːnnøllɪnen/ (adj)
vast
  useita kertoja ja määrätyin väliajoin tapahtuva

sääntö /sˈæːntø/ (n)
regel
  kirjallisesti tai suullisesti sovittu tai määrätty tai yleiseksi käytännöksi omaksuttu toimintatapa, vakiintunut käytäntö

sääri /sˈæːrɪ/ (n)
been
  polven ja jalkaterän välinen alaraajan osa

sääriluu /sˈæːrɪluː/ (n)
scheenbeen
  toinen polvinivelen ja nilkkanivelen välissä sijaitseva luu (lat. os tibia)

sääski /sˈæːskɪ/ (n)
mug
  kaksisiipisten hyönteisten alalahko, johon kuuluvat mm. hyttynen, mäkärä ja vaaksiainen

säästäväisyys /sˈæːstævˌæisyːs/ (n)
frugaliteit
  se, että on säästäväinen

säästää /sˈæːstæː/ (v)
sparen
  säilyttää tai säilöä jotain tulevaisuuden käyttöä varten

säästöpossu /sˈæːstøpˌossu/ (n)
spaarpot
  porsaan muotoinen säästölipas; säästöporsas

säästötili /sˈæːstøtˌilɪ/ (n)
spaarrekening
  pankkitili, jota ei ole tarkoitettu päivittäisten raha-asioiden hoitoon, vaan rahan säästämiseen eli tilille pääasiassa talletetaan rahaa ja talletukselle maksetaan korkeampaa korkoa kuin käyttötilillä; tallettajan oikeutta nostaa rahaa tililtä on rajoitettu; rahat eivät sitoudu määräajaksi

säätalo /sˈæːtalo/ (n)
weerhuisje
  ilmankosteuden mittari, jossa pyörivään akseliin kiinnitetty mies- tai naishahmo tulee esiin ovestaan kosteuden mukaan

säätiedotus /sˈæːtiedotus/ (n)
weerbericht
  sääennusteesta annettu tiedotus

säätiö /sˈæːtɪø/ (n)
stichting
  sääntöjensä määräämään tarkoitukseen luovutettu ja hallituksensa hoitama varallisuusmassa ilman omistajia, osakkaita tai jäseniä

t-paita /tˈeːpˈaita/ (n)
T-shirt
  lyhythihainen napitukseton ja kaulukseton paita

taajuus /tˈaːjuːs/ (n)
frequentie
  esiintymisen tiheys

taajuusmodulaatio /tˈaːjuːsmˌodulˌaːtɪo/ (n)
frequentiemodulatie
  modulaatio, jossa muutellaan eli poikkeutetaan signaalin, kantoaallon, taajuutta moduloivan signaalin ohjaamana

taakse /tˈaːkse/ (adv)
achteraan
  taaksepäin

taantuma /tˈaːntuma/ (n)
recessie
  kansantalouden tilanne, jossa bruttokansantuotteen kasvuvauhti supistuu huomattavasti ollen kuitenkin plusmerkkistä; hitaan talouskasvun kausi

taara /tˈaːra/ (n)
ondeugd
  tavaran alustan, pakkauksen tai päällyksen paino, joka vähentämällä saadaan tavaran varsinainen massa

taas /tˈaːs/ (adv)
ook al weer
  toistamiseen, uudelleen

tabletti /tˈabletːɪ/ (n)
onderlegger
  lautasen tai kahvikupin alla oleva liina

tabu /tˈabu/ (n)
taboe
  asia, josta on sopimatonta puhua; sellainen mitä ei ehdottomasti saa tehdä

tadžikki /tˈadʒɪkːɪ/ (n)
Tadzjieks
  Tadžikistanissa puhuttava, indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: tg; sanalista)

tagalog /tˈaɡaloɡ/ (n)
Tagalog
  Filippiineillä puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: tl)

tahiti /tˈahɪtɪ/ (n)
Tahitiaans
  Tahitilla ja muualla Ranskan Polynesiassa puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: ty)

tahitinlurikki /tˈahɪtˌinlurˌikːɪ/ (n)
saffierlori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tahko /tˈahko/ (n)
slijpsteen
  (hiomaväline) pyöritettävä hiomiseen tarkoitettu kiekko

tahna /tˈahna/ (n)
pastei
  paksu ja tahmainen aine, jota voidaan levittää johonkin, tyypillisesti pakkauksesta pusertamalla

tahtiviiva /tˈahtɪvˌiːva/ (n)
maatstreep
  nuottiviivaston tahteihin jakava pystysuora viiva

tahto /tˈahto/ (n)
wil
  halu, tahtominen tai se mitä tahdotaan

tahtoa /tˈahtoa/ (v)
willen
  haluta

tai /tˈai/ (n)
of
  (logiikka) looginen tai; ajatellaan yleensä taipumattomana ja taivutetaan vain jälkiosaa yhdyssanamuodosteessa, jos tarpeen

taide /tˈaide/ (n)
kunst
  luova inhimillinen toiminta, joka ilmaisee eri keinoin keskeisiä tai merkittäviä inhimillisen kokemuksen puolia suhteessa vallitsevaan olevaiseen tai koettuihin fantasioihin; tällaisen toiminnan tuotokset

taidekahvila /tˈaidekˌahvɪla/ (n)
kunstcafé
  kahvila, jonka toiminnassa on keskeisessä osassa taiteen esillä pitäminen ja monesti myös taiteeseen liittyvien tapahtumien järjestäminen

taidemaalari /tˈaidemˌaːlarɪ/ (n)
schilder
  maalaustaiteen harjoittaja; maalauksia tekevä taiteilija

taideteos /tˈaideteos/ (n)
kunstwerk
  taiteellisen luomistyön tulos, taideluomus; taiteen tuote

taifuuni /tˈaifuːnɪ/ (n)
tyfoon, taifoen
  Kiinanmerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky

taikasieni /tˈaikasˌienɪ/ (n)
paddo
  huumeeksi soveltuva sieni, etenkin psilosybiinisieni

taikausko /tˈaikausko/ (n)
bijgeloof
  usko yliluonnollisiin, valitsevan maailmankäsityksen ulkopuolisiin voimiin tai ilmiöihin

taikavarpu /tˈaikavˌarpu/ (n)
wichelroede
  (mytologia) ikivanha maaginen väline maahan kätkettyjä aarteita, varastettuja tai hukattuja esineitä, taikakaluiksi sopivia luonnonesineitä yms. etsittäessä, myös apuneuvo kaivonpaikan etsimisessä ja maasäteilyn havaitsemisessa

taikina /tˈaikɪna/ (n)
deeg
  Elintarvikkeiden valmistuksessa käytettävä raaka-aineista, tavallisesti jauhoista ja tarvittavasta nesteestä, vedestä, maidosta tai piimästä, tehty seos, joka saatetaan käyttötarkoituksen mukaiseen muotoon hämmentämällä, sekoittamalla, vaivaamalla, kaulitsemalla tai vatkaamalla; tarvittaessa käytetään kohotusainetta

taikuri /tˈaikurɪ/ (n)
tovenaar
  silmänkääntäjä, taikatemppujen tekijä, taikatemppuja tekevä viihdetaitelija

taimen /tˈaimen/ (n)
forel
  lohikalojen heimon lohien suvun kala (), josta meillä erotetaan kolme lajia: meritaimen, järvitaimen ja purotaimen. Taimenet eroavat ulkonäöltään ja kooltaan lohista, vaikka aina lajeja ei ole helppo tunnistaa käytettävissä olevista tuntomerkeistä huolimatta.

taimi /tˈaimɪ/ (n)
zaailing
  siemenestä kasvanut nuori istutusta varten koulittu tai istutettu kasvi

taipumaton /tˈaipumaton/ (adj)
onverbuigbaar
  sana joka ei taivu suvussa, luvussa eikä sija- tai aikamuodoissa

taipumus /tˈaipumus/ (n)
aanleg
  synnynnäinen kyky; ominainen piirre; alttius johonkin

taira /tˈaira/ (n)
tayra
  eräs Keski- ja Etelä-Amerikassa elävä näätäeläinten laji () tai sen yksilö

taistella /tˈaistella/ (v)
concurreren
  kamppailla, otella, ottaa yhteen

taistelu /tˈaistelu/ (n)
strijd, slag
  sodankäyntiin liittyvä yhteenotto tai kamppailu kahden tai useamman osapuolen välillä
gevecht, strijd
  kamppailu, pyrkimys johonkin vaikeuksien kautta

taistelukenttä /tˈaistelukˌentːæ/ (n)
slagveld
  aseelliseen taisteluun käytetty alue

taistelukärki /tˈaistelukˌærkɪ/ (n)
springkop
  ohjuksen, raketin tai torpedon räjähteen tai muun hyötykuorman sisältävä osa

taistelulaiva /tˈaistelulˌaiva/ (n)
slagschip
  suurimpia ja voimakkaimpia tykein aseistettuja sotalaivoja, jotka yleensä käsitetään 35000–65000 tonnin massaisiksi

taitaja /tˈaitaja/ (n)
meester
  henkilö, joka taitaa tai osaa jotakin erityisen hyvin

taiteilija /tˈaiteilˌija/ (n)
kunstenaar, artiest
  ammatikseen taidetta harjoittava henkilö

taitekerroin /tˈaitekˌerroin/ (n)
brekingsindex
  aineen optista tiheyttä kuvaava kerroin

taitoluistelu /tˈaitolwˌistelu/ (n)
kunstrijden
  urheilulaji, jossa luistellaan jääkentällä taitoluistimilla ja esitetään erilaisia ohjelmia musiikin tahdissa

taittaa /tˈaitːaː/ (v)
vouwen
  taivuttaa pitkänomainen tai levymäinen kappale jostakin kohdasta niin, että taivutuskohtaan muodostuu terävä tai ainakin terävähkö kulma

taitto /tˈaitːo/ (n)
lay-out
  taittamisen toteutus

taivaallinen /tˈaivaːllɪnen/ (adj)
hemels
  taivaaseen kuuluva tai liittyvä

taivaankansi /tˈaivaːŋkˌansɪ/ (n)
hemelgewelf
  valtaisa kuvitteellinen pyörivä pallonkehä jonka keskipiste ja akseli ovat samat kuin maapallon

taivaankappale /tˈaivaːŋkˌapːale/ (n)
hemellichaam
  havaintopiiriimme kuuluva taivaan kohde

taivaanpallo /tˈaivaːmpˌallo/ (n)
hemelbol
  koko taivas katsottuna niin, että kaikki taivaankappaleet on sijoitettu havaitsijaa ympäröivän kuvitellun pallon sisäpinnalle

taivaansininen /tˈaivaːnsˌinɪnen/ (adj)
azuurblauw
  väriltään taivaansininen

taivaanvuohi /tˈaivaːnvˌuohɪ/ (n)
watersnip
  pitkänokkainen kurppalintu ()

taivas /tˈaivas/ (n)
hemel, lucht
  maan pinnalta tarkasteltuna horisontin yläpuolella näkyvä osa maapallon ilmakehää, joka on läpinäkyvä; se, mikä taivaankappaleen pinnalta näkyy ylhäällä
hemel
  Jumalan olinpaikka; paratiisi (kristinuskossa)

taivuttaa /tˈaivutːaː/ (v)
buigen, plooien
  saattaa taipuneeksi

taivutus /tˈaivutus/ (n)
verbuiging
  valmistusmenetelmä, jossa kappaleeseen tehdään taivuttamalla pysyviä muodonmuutoksia
  sanojen muokkaaminen käyttökohteen, aseman lauseessa, tai semantiikan edellyttämään muotoon
  ojentamiselle vastakkainen voimisteluliike

tajuttomuus /tˈajutːomuːs/ (n)
bewusteloosheid, bewustzijn
  tila, jossa ihminen on tiedottomana

taka-ajatus /tˈakaˈajatus/ (n)
verborgen beweegredenen
  esille tuodun taustalla piilevä motiivi

takaapäin /tˈakaːpæin/ (adv)
doggy
  (seksistä) partnerin ollessa polvillaan ja toisen penetroidessa polvillaan tai seisten

takaisin /tˈakaisɪn/ (adv)
terug
  ilmaisee suuntaa, johon joku tai jokin palaa sinne, mistä se on aikaisemmin lähtenyt

takaisinmallinnus /tˈakaisˌinmallˌinnus/ (n)
reverse engineeren
  olemassa olevan laitteen, tietojärjestelmän tai tietokoneohjelman toiminnallisuuden selvittäminen
  konekielisen ohjelman muuntaminen lähdekoodiksi

takalisto /tˈakalˌisto/ (n)
zitvlak
  (arkinen) takamus, takapuoli, pakarat

takamus /tˈakamus/ (n)
zitvlak
  takapuoli, pakarat

takana /tˈakana/ (adv)
achter
  taakse sijoittuneena, taka-alalla, taustalla.

takapuoli /tˈakapˌuolɪ/ (n)
zitvlak
  ihmisen ruumiinosa lantion takaosassa, pakarat

takatalvi /tˈakatˌalvɪ/ (n)
nawinter
  kun myöhään keväällä, säiden jo lauhduttua selkeästi, tuleekin uudelleen runsas lumisade ja pakkanen

takaus /tˈakaus/ (n)
borgtocht
  sitoumus, jolla takaaja lupautuu velkojalle vastuuseen kolmannen henkilön velasta

takavarikoida /tˈakavˌarɪkˌoida/ (v)
confisqueren
  todisteen otto haltuun tai menetetyksi tuomitun esineen otto haltuun, tai rikoksella viedyn esineen palautus lailliselle omistajalle

takiainen /tˈakɪˌainen/ (n)
klit
  mikä tahansa -suvun kasvi

takinkääntö /tˈakɪŋkˌæːntø/ (n)
draai
  äkillinen todellinen tai oletettu muutos henkilön poliittisessa mielipiteessä; tapahtuu joskus ennen vaaleja, kun ehdokas yrittää vahvistaa asemaansa äänestäjien silmissä, tai tyypillisemmin vaalien jälkeen, kun ehdokas pyrkii irtautumaan antamistaan lupauksista saavutettuaan tai saavuttaakseen päätösvaltaa

takki /tˈakːɪ/ (n)
jas, mantel
  yläruumista suojaamaan käytettävä vaatekappale; myös miesten puvun yläosa

takkirauta /tˈakːɪrˌauta/ (n)
ruwijzer
  masuunin tuottama 4–5 % hiiltä sisältävä raakarauta

takoa /tˈakoa/ (v)
smeden
  muokata metallia iskemällä sitä vasaralla

taksi /tˈaksɪ/ (n)
taxi
  henkilöliikennettä tilausliikenteenä hoitava organisaatio

taksinkuljettaja /tˈaksɪŋkˌuljetːˌaja/ (n)
taxichauffeur
  henkilö, joka kuljettaa taksia

taksonomia /tˈaksonˌomɪa/ (n)
taxonomie
  biologisen systematiikan ryhmittely, jossa lajit on järjestetty kehitysopillisen perusjaottelun mukaisesti hierarkiatasoja käyttäen

taktiikka /tˈaktɪːkːa/ (n)
tactiek
  taistelutaito, taito voittaa taistelu

taktinen /tˈaktɪnen/ (adj)
tactisch
  taktiikkaan kuuluva, taktiikkaa koskeva; sellainen, joka on taktiikaltaan taitava, taktiikan hallitseva

takuu /tˈakuː/ (n)
garantie
  vapaaehtoinen sitoumus, jolla myyjä, valmistaja tai maahantuoja ottaa vastuun tavaran kunnosta ja toimivuudesta

tali /tˈalɪ/ (n)
talg
  puhdistettu naudan tai lampaan, rasva, myös poron kuu, jota saadaan ko. eläimen murskatuista rasvakudoksista sulattamalla ne 60–70 °C:ssa ja poistamalla vesi (iGS)
  ihon rauhasten erittämä rasva

talirauhanen /tˈalɪrˌauhanen/ (n)
talgklier
  ihon pinnalle rasvamaista talia erittävä avoeritysrauhanen (glandula sebacea)

talitiainen /tˈalɪtɪˌainen/ (n)
koolmees
  varpuslintujen tiaisten sukuun kuuluva lintulaji () tai tämän yksilö

talkki /tˈalkːɪ/ (n)
talk
  erittäin pehmeä ja rasvaiselta tuntuva, väriltään valkoinen tai vihertävä, asultaan suomuinen, kiteinen mineraali

talla /tˈalla/ (n)
kam
  kielisoittimen poikittainen koroke, jonka päällä viritetyt kielet lepäävät

tallata /tˈallata/ (n)
aanstampen
  kävellä jonkin päällä astuen melko voimakkaasti

tallentaa /tˈallentaː/ (v)
bewaren
  laittaa talteen, säästöön
  kopioida käsiteltävä tieto ohjelmasta tietokoneen massamuistille, jossa tiedot pysyvät myös virrat sammutettaessa

tallettaa /tˈalletːaː/ (v)
opslaan
  tehdä talletus, antaa jtn esim. pankin tai arkiston säilytykseen

talletus /tˈalletus/ (n)
deposito
  rahan tallettaminen pankkitilille

tallium /tˈallium/ (n)
thallium
  eräs alkuaine

talloa /tˈalloa/ (n)
stampen
  tallata toistuvasti

talo /tˈalo/ (n)
huis, onderkomen
  yleensä ihmisten asumista varten tehty ja varustettu asuinrakennus, asuintalo

talonomistaja /tˈalonomˌistaja/ (n)
huiseigenaar
  henkilö, joka omistaa talon

taloudellinen /tˈaloudˌellɪnen/ (adj)
zuinig
  talouteen liittyvä

talous /tˈalous/ (n)
economie
  julkinen tai yksityinen taloudellinen toiminta, varojen hankinta ja käyttö

talouspaperi /tˈalouspˌaperɪ/ (n)
keukenrol
  imykykyistä paperia, jota käytetään muun muassa erilaisien tasojen pyyhkimiseen sekä nesteiden kuivaamiseen

taloustiede /tˈaloustˌiede/ (n)
economie
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva erilaisia taloudellisia ilmiöitä ja niiden riippuvuuksia tutkiva tiede, jossa pääsija on taloudellisten toimijoiden kannusteiden tutkimisella; kansantaloustiede

taltta /tˈaltːa/ (n)
beitel
  pitkänomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

talvi /tˈalvɪ/ (n)
winter
  syksyn jälkeen tuleva ja ennen kevättä oleva vuodenaika

talvirengas /tˈalvɪrˌeŋŋas/ (n)
winterband
  nasta- tai kitkarengas, jota käytetään talvisin autoissa maapallon pohjoisosissa

talvitakki /tˈalvɪtˌakːɪ/ (n)
winterjas
  lämmin ulkotakki, joka tarkoitettu talvella käytettäväksi kylmässä ilmanalassa

tamandua /tˈamandˌua/ (n)
tamandoea
  kumpi tahansa tamanduojen sukuun kuuluvien muurahaiskarhujen lajeista tai sellaisen yksilö
zuidelijke tamandoea
  erityisesti toinen tamanduojen sukuun kuuluvista muurahaiskarhujen lajeista, eteläntamandua () tai sen yksilö

tamarindi /tˈamarˌindɪ/ (n)
tamarinde
  hernekasveihin kuuluvan tamarindipuiden suvun () ainoa laji () tai sen yksilö

tamarindipuu /tˈamarˌindɪpuː/ (n)
tamarinde
  ainoa tamarindipuiden sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

tamili /tˈamɪlɪ/ (n)
Tamil
  tamilien puhuma dravidakieli, jonka kielitunnus on ta

tamma /tˈamma/ (n)
merrie
  naaraspuolinen hevonen, naarashevonen

tammenterho /tˈammentˌerho/ (n)
eikel
  tammen pähkinä

tammi /tˈammɪ/ (n)
eik, eikenboom
  metsätammi, pyökkikasvien heimon jalo lehtipuu (Quercus robur), jota kasvaa myös Suomessa luonnonvaraisena

tammikuu /tˈammɪkuː/ (n)
januari
  vuoden ensimmäinen kuukausi, kuukausi joulukuun ja helmikuun välissä

tammipeli /tˈammɪpˌelɪ/ (n)
damspel
  kahden pelaajan lautapeli, jota pelataan šakkilaudalla tai sen kaltaisella, mutta numeroimattomalla (8 x 8 ruutua) laudalla. Molemmilla pelaajilla on 12 yleensä pyöreätä nappulaa, valkeat ja mustat.

tammitikka /tˈammɪtˌikːa/ (n)
middelste bonte specht
  (eläintiede) Keski- ja Etelä-Euroopassa elävä tikkalintu

tangentti /tˈaŋŋentːɪ/ (n)
tangens
  käyrää yhdessä pisteessä sivuava suora

tangrammi /tˈaŋrammɪ/ (n)
tangram
  kiinalainen palapeli, jossa on seitsemän kolmi- ja nelikulmaista palaa, jotka asetellaan erilaisiksi muodoiksi

tanimbarinkakadu /tˈanɪmbarˌiŋkakˌadu/ (n)
Goffins kaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tanimbarinluri /tˈanɪmbarˌinlurɪ/ (n)
blauwgestreepte lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tanko /tˈaŋko/ (n)
staaf
  pitkä, kapea ja jäykkä umpinainen, toisinaan ontto tai putkimainen esine

tanska /tˈanska/ (n)
Deens
  germaanisten kielten pohjoismaisen ryhmän itäisen haaran kieli ruotsin ohella, Tanskan valtion virallinen kieli (sanalista)

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (adj)
Deens
  Tanskasta peräisin oleva tai Tanskaan liittyvä

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (n)
Deen
  pysyvästi Tanskassa asuva henkilö

tanssi /tˈanssɪ/ (n)
dans
  ihmisen jäsenten liikuttaminen musiikin tahtiin

tanssia /tˈanssɪa/ (v)
dansen
  liikkua rytmisesti, erityisesti musiikin tahtiin

tanssiaiset /tˈanssɪˌaiset/ (n)
bal
  juhlava ja suuri tanssitilaisuus

tanssija /tˈanssɪja/ (n)
danser
  henkilö, joka tanssii

tanssijatar /tˈanssɪjatar/ (n)
danseres
  naispuolinen tanssija

tanssilattia /tˈanssɪlˌatːɪa/ (n)
dansvloer
  tanssipaikan, ravintolan tms. tanssimiseen varattu avoin tila

tantaali /tˈantaːlɪ/ (n)
tantaal, tantalium
  siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ta ja järjestysluku 73

taolaisuus /tˈaolˌaisuːs/ (n)
taoïsme
  kinalainen filosofia ja yksi Kiinan kolmesta suuresta uskonnosta

taonta /tˈaonta/ (n)
smeden
  takominen; metallin muokkaaminen vasaralla

taottavuus /tˈaotːavuːs/ (n)
buigzaamheid
  kyky tulla taotuksi

tapa /tˈapa/ (n)
gewoonte
  asia, jota tehdään totuttuun tapaan säännöllisesti
manier
  keino tehdä jotain

tapaaminen /tˈapaːmɪnen/ (n)
ontmoeting
  kohtaaminen kasvokkain, yleensä ennalta sovitusti

tapahtua /tˈapahtˌua/ (v)
gebeuren
  käydä, sattua jotakin

tapahtuma /tˈapahtˌuma/ (n)
gebeurtenis
  asia, joka tapahtuu odotetusti tai sattumalta

tapahtumahorisontti /tˈapahtˌumahˌorɪsˌontːɪ/ (n)
waarnemingshorizon
  mustaa aukkoa ympäröivä rajapinta, jossa pakonopeus ylittää valonnopeuden, ja jonka takaa ulkopuolisen tarkkailijan ei ole mahdollista saada informaatiota

tapaus /tˈapaus/ (n)
geval
  muisteltava tapahtuma

tapella /tˈapella/ (v)
vechten
  käyttää väkivaltaa toisiaan vastaan (tyypillisesti ilman aseita)

tapetoida /tˈapetˌoida/ (v)
behangen
  kiinnittää tapettia seinään

tapetti /tˈapetːɪ/ (n)
behang
  tyypillisesti katonrajasta lattianrajaan ylettyvä paperikaistale, joita kiinnitetään sisäseiniin liisterillä

tapiiri /tˈapɪːrɪ/ (n)
boskoe
  kärsäkkäitä kavioeläimiä, jotka elävät nykyään Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Kaakkois-Aasiassa

tappaa /tˈapːaː/ (v)
doden, ombrengen
  riistää henki jltk eliöltä

tappaja /tˈapːaja/ (n)
doder
  henkilö, joka tappaa

tappio /tˈapːɪo/ (n)
verlies
  rahan menetys liiketoimissa, liiketappio

taputtaa /tˈaputːaː/ (v)
applaudisseren
  osoittaa suosiota lyömällä käsiä yhteen toistuvasti, antaa aplodit

tarhamehiläinen /tˈarhamˌehɪlˌæinen/ (n)
honingbij
  ihmisen kotieläimekseen ottama mesipistiäisiin lukeutuva parvissa elävä hyönteislaji (Apis mellifera)

tarhapapu /tˈarhapˌapu/ (n)
boon
  puna- tai valkoteriöinen hernekasvi (), joka tuottaa sileitä, jopa 16 cm mittaisia palkoja. Tarhapavun siemenet ovat melko valkoisia.

tariffi /tˈarɪffɪ/ (n)
tarief
  tullimaksu
  vahvistetun hinnaston osoittama hinta

tarina /tˈarɪna/ (n)
verhaal
  keksitty tai jotakin todellista tapahtumaa kuvaava kertomus, jolla on mahdollisesti jokin opetus

tarjoilija /tˈarjoilˌija/ (n)
kelner
  tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö, joko mies tai nainen, vrt. tarjoilijatar

tarjoilla /tˈarjoilla/ (v)
serveren
  ottaa ruoka- ja juomatilauksia vastaan ja kuljettaa ruokia ja juomia pöytiin

tarjota /tˈarjota/ (v)
aanbieden
  antaa mahdollisuus saada jotakin; antaa tilaisuus, mahdollisuus johonkin
bieden
  esittää tarjous, tehdä tarjous, sitoutua maksamaan jostain jotain

tarjotin /tˈarjotɪn/ (n)
dienblad
  tarjottavien kantamisessa käytettävä alunen

tarjous /tˈarjous/ (n)
aanbieding, voorstel
  neuvotteluehdotus

tarkastaa /tˈarkastaː/ (v)
inspecteren
  ottaa selvää jostakin, tutkia, tutkistella, katsoa

tarkistaa /tˈarkɪstaː/ (v)
checken
  tarkastamalla ja virheellisyydet korjaamalla varmistautua siitä, että jokin on asianmukainen, kunnossa, oikea tai paikkansapitävä; kontrolloida

tarkka /tˈarkːa/ (adj)
precies
  täsmällinen, yksityiskohtainen

tarkka-ampuja /tˈarkːaˈampuja/ (n)
scherpschutter
  tarkkuuskiväärillä varustettu ja sen käyttöön koulutettu sotilas tai poliisi

tarkkaavainen /tˈarkːaːvˌainen/ (adj)
aandachtig
  sellainen, joka seuraa tarkasti jotakin, antaa sille täyden huomion

tarkkailija /tˈarkːailˌija/ (n)
waarnemer
  henkilö joka tarkkailee

tarkoin /tˈarkoin/ (adv)
precies
  hyvin tarkasti, yksityiskohtaisesti

tarkoittaa /tˈarkoitːaː/ (v)
betekenen
  olla jotain merkitykseltään
bedoelen
  viitata puheessaan johonkin

tarkoitus /tˈarkoitus/ (n)
bedoeling
  se mitä halutaan saada ilmaistuksi, ajatus

tarpeeksi /tˈarpeːksɪ/ (adv)
genoeg
  riittävän paljon, riittämiin

tarpeellinen /tˈarpeːllɪnen/ (adj)
noodzakelijk
  sellainen, jota tarvitaan johonkin; sellainen, jolle on tarvetta

tarpeeton /tˈarpeːton/ (adj)
nodeloos
  sellainen, mille ei ole mitään tarvetta tai käyttöä; jota ilman voi ihan hyvin olla; josta ei ole mitään hyötyä

tarra /tˈarra/ (n)
sticker, klever
  etiketti tai muu lappu, jonka toinen puoli on liimapintainen ja toisella puolella on kuva, tekstiä tai tilaa kirjoitukselle

tarranauha /tˈarranˌauha/ (n)
klittenband
  kahdesta osasta koostuva kiinnitysväline, jonka toisessa osassa on pieniä koukkuja ja toisessa lenkkejä, jotka tarttuvat toisinsa kun osat tuodaan yhteen

tarttua /tˈartːua/ (v)
aanbakken
  jäädä kiinni, kiinnittyä

tartuttaa /tˈartutːaː/ (v)
besmetten, infecteren
  (taudista) saada tarttumaan; aiheuttaa tartunta

tarve /tˈarve/ (n)
nood, behoefte
  jonkin tai jonkun tarpeellisuuden puutteena koettu tila

tarvita /tˈarvɪta/ (v)
behoeven
  tuntea pakkoa tai halua saada jotakin

tasa-arvo /tˈasaˈarvo/ (n)
gelijkheid
  se, että kohdellaan saman arvoisina, ei aseteta eri asemaan sosiaalisten tai kulttuuristen erojen vuoksi

tasakylkinen kolmio /tˈasakˌylkɪneŋ kˈolmɪo/ (n)
gelijkbenige driehoek
  (matematiikka) kolmio, jonka kaksi sivua ja kaksi kulmaa ovat keskenään yhtä suuret.

tasanko /tˈasaŋko/ (n)
vlakte
  pinnanmuodoiltaan suhteellisen tasainen maa-alue

tasapaino /tˈasapˌaino/ (n)
balans
  se, että jokin pysyy pystyssä tai paikoillaan; vaikuttavat erisuuntaiset voimat ovat yhtä suuret; menot ja tulot yhtä suuret
evenwicht
  tilanne, jossa kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret

tasapeli /tˈasapˌelɪ/ (n)
gelijkspel
  pelin tilanne, jossa molemmilla on pelin loppuessa saman verran pisteitä

tasasivuinen /tˈasasˌivwɪnen/ (adj)
gelijkzijdig
  (geometria) matemaattisesta kuviosta, joka täyttää tasasivuisuuden ehdot:

tasasivuinen kolmio /tˈasasˌivwɪneŋ kˈolmɪo/ (n)
gelijkzijdige driehoek
  (geometria) kolmio, jonka kaikki sivut ja kulmat ovat keskenään yhtäsuuria

tasavalta /tˈasavˌalta/ (n)
republiek
  valtiomuoto, jossa ei ole lainkaan päämiestä tai päämies (tavallisesti presidentti) valitaan vaaleilla määräajaksi

tasavaltalainen /tˈasavˌaltalˌainen/ (adj)
republikein
  tasvaltalaisuuteen liittyvä

tasavaltalainen /tˈasavˌaltalˌainen/ (n)
republikein
  tasavallan, tasavaltalaisuuden kannattaja

tasavero /tˈasavˌero/ (n)
vlaktaks
  suhteellinen vero; vero, jossa veroprosentti on sama riippumatta verotettavasta summasta

tasavirta /tˈasavˌirta/ (n)
gelijkstroom
  sähkövirta, jonka suunta ei muutu; tällöin virta kulkee suljetussa virtapiirissä koko ajan samansuuntaisesti

tase /tˈase/ (n)
balans
  yleisesti kaksipuolinen laskelma

tasku /tˈasku/ (n)
zak
  vaatteeseen kiinni neulottu pussi pienten esineiden kantamista varten

taskukello /tˈaskukˌello/ (n)
zakhorloge
  pieni, yleensä pyöreä kello, jota ei ole tarkoitus pitää kädessä, vaan sen voi kiinnittää vitjoilla vaatteisiin

taskulamppu /tˈaskulˌampːu/ (n)
zaklamp
  pieni kädessä pidettävä paristoilla tai akuilla toimiva valaisin

taskulaskin /tˈaskulˌaskɪn/ (n)
rekenmachine
  nykyaikainen laskin, joka mahtuu taskuun

taskuraha /tˈaskurˌaha/ (n)
zakgeld
  pienehkö rahasumma

taskurapu /tˈaskurˌapu/ (n)
krab
  jokin kymmenjalkaisten osalahkoon Brachyura kuuluva äyriäinen

tasmaniankaija /tˈasmanɪˌaŋkaija/ (n)
zwaluwpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tasmanianrosella /tˈasmanɪˌanrosella/ (n)
geelbuikrosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tasmanianruohokaija /tˈasmanɪˌanruohokˌaija/ (n)
oranjebuikparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

taso /tˈaso/ (n)
niveau
  osaamistaso, se, kuinka hyvin jonkin taidon hallitsee
vlak
  se, kuinka hyvä jokin on laadultaan

tasoristeys /tˈasorˌisteys/ (n)
overweg
  rautatien ja maantien risteämispaikka samassa tasossa

tataari /tˈataːrɪ/ (n)
tartaar
  tataarin kieli (kielitunnus: tt), turkkilaisiin kieliin kuuluva tataarien käyttämä kieli, jota puhutaan virallisena kielenä Tatarstanissa

tattari /tˈatːarɪ/ (n)
boekweit
  eräs vilja (Fagopyrum esculentum)

tatuoida /tˈatuoˌida/ (n)
tatoeëren
  pistää mustetta ihon alle ja tehdä tällä tavalla kuvio

tatuointi /tˈatuoˌintɪ/ (n)
tatoeage
  ihon alle pistetyllä musteella tehty kuvio; sen teko

tau /tˈau/ (n)
tau
  kreikkalaisten aakkosten 19. kirjain. Vastaava symboli Τ tai τ.

tauko /tˈauko/ (n)
pauze, rust
  sävellyksen yhden tai useamman äänen määrämittainen vaikeneminen. Tauoilla käytetään vastaavia kestoja kuin nuoteilla.

taulu /tˈaulu/ (n)
boord
  liitutaulu; valkotaulu, tussitaulu

taulukko /tˈaulukːo/ (n)
tabel
  tietojen esitys yleensä tasavälisiin riveihin ja sarakkeisiin järjestettynä

tausta /tˈausta/ (n)
achtergrond
  kuvan esineen tai näkymän takana näkyvät asiat

tautologia /tˈautolˌoɡɪa/ (n)
tautologie
  saman asian tarpeeton toisto

tavallinen /tˈavallɪnen/ (adj)
gewoon
  ei erikoinen; tavallisuudesta poikkeamaton, arkipäiväinen

tavara /tˈavara/ (n)
waar
  aineellinen esine, etenkin kaupan ja omistuksen kohteena

tavaramerkki /tˈavaramˌerkːɪ/ (n)
handelsmerk
  tavaran tai palvelun tunnusmerkki, jota käytetään yksilöimään ja osaltaan erilaistamaan tavara tai palvelu kilpailijoiden samankaltaisista

tavaratalo /tˈavarˌatalo/ (n)
warenhuis
  useisiin osastoihin jaettu suuri kauppaliike, jossa on monipuolinen valikoima ja jossa ruokaosaston osuus on pieni

tavata /tˈavata/ (v)
ontmoeten, treffen
  kohdata, nähdä joku

tavoite /tˈavoite/ (n)
doel
  päämäärä, jonka henkilö yrittää saavuttaa

tavu /tˈavu/ (n)
lettergreep
  sanan osa, yhden tai useamman äänteen muodostama kielen rytmiyksikkö

tavutus /tˈavutus/ (n)
splitsing in lettergrepen
  kirjoitukseen merkitty tai äännettäessä painottamalla esiin tuotu sanojen tavujako

teatraalinen /tˈeatrˌaːlɪnen/ (adj)
dramatisch
  suurieleinen, dramaattinen, teatteria muistuttava

teatteri /tˈeatːˌerɪ/ (n)
theater, schouwburg
  taidemuoto, jossa näyttelijät esiintyvät puhetta, musiikkia, tanssia, liikkeitä ja eleitä hyödyntäen
theater
  teatteriesityksiin käytettävä rakennus, teatteritalo
  yhteisö tai laitos, joka järjestää teatteriesityksiä

tee /tˈeː/ (n)
thee
  kuivatut ja leikatut teenlehdet tuotteena

teehuone /tˈeːhuone/ (n)
tearoom
  kahvilan tapainen paikka, joka on erikoistunut eri teelajien myyntiin ja tarjoiluun

teekuppi /tˈeːkupːɪ/ (n)
theekop
  teen juomiseen tarkoitettu kuppi; suurempi kuin kahvikuppi

teelusikka /tˈeːlusˌikːa/ (n)
theelepel
  kahvi- tai teepöydän kattaukseen kuuluva ruokailuväline, pikkulusikka, jolla hämmennetään kupissa olevaa kahvia tai teetä

teepussi /tˈeːpussɪ/ (n)
theezakje, theebuiltje
  pieni teetä sisältävä pussi, joka voidaan hauduttaa kuumassa vedessä

teeri /tˈeːrɪ/ (n)
korhoen
  Suomen metsissä usein tavattu kanalintu (, aiemmin )

tehdas /tˈehdas/ (n)
fabriek
  tuotantolaitos, jossa valmistetaan yleensä sarjatuotantona tiettyjä tuotteita

tehdä /tˈehdæ/ (v)
maken
  valmistaa; saattaa valmiiksi
  tehdä joksikin, muuttaa joksikin

teho /tˈeho/ (n)
effect
  vaikutus
vermogen
  käytetyn energian määrä aikayksikössä. Tehon SI-yksikkö on watti, W

tehtävä /tˈehtævæ/ (n)
opgave, taak
  asia, joka pitää tai on tarkoitus tehdä

teini /tˈeinɪ/ (n)
tiener
  nuori, 13–19 vuoden ikäinen henkilö

teippi /tˈeipːɪ/ (n)
plakband
  liimalla päällystetty nauha, jota käytetään esineiden yhteenliittämiseen tai tukemiseen paikalleen; kuvioituna kuvioiden kiinnittämiseen pinnoille

teismi /tˈeismɪ/ (n)
theïsme
  käsitys yksilöllisen, maailmankaikkeutta ylläpitävän jumaluuden olemassaolosta

tekeminen /tˈekemɪnen/ (n)
toedoen
  jonkin suoritteen tuottaminen

tekijä /tˈekɪjæ/ (n)
auteur
  erityisesti teoksen luoja
factor
  kertolaskun jäsen; kerroin; kokonaisluku, jolla toinen luku on jaollinen

tekijänoikeus /tˈekɪjænˌoikeus/ (n)
auteursrecht
  luovan työn tekijälle syntyvä yksinoikeus määrätä teoksensa käytöstä

teknetium /tˈeknetium/ (n)
technetium
  ulkonäöltään platinaa muistuttava radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki Tc

tekniikka /tˈeknɪːkːa/ (n)
techniek
  menetelmät, joilla ihminen vaikuttaa ympäristöönsä ja käyttää sitä hyväkseen
  menettelytapa, keino

tekninen /tˈeknɪnen/ (adj)
technisch
  tekniikkaan ja sen hyödyntämiseen, opetukseen tai dokumentointiin liittyvä

teknologia /tˈeknolˌoɡɪa/ (n)
techniek
  yhteisnimitys joukolle tietyn alan tekniikoita

teknologinen /tˈeknolˌoɡɪnen/ (adj)
technologisch
  teknologiaan liittyvä

teko /tˈeko/ (n)
daad
  tehdä-verbin keskeneräinen tai valmis tuotos

tekokieli /tˈekokˌielɪ/ (n)
kunsttaal
  (kielitiede) keinotekoinen kieli

tekosyy /tˈekosyː/ (n)
voorwendsel
  syy, joka ei ole todellinen, vaan keksitty, usein hätävalheeksi

teksti /tˈekstɪ/ (n)
tekst
  kirjallinen tai suullinen esitys

tekstinkäsittelyohjelma /tˈekstɪŋkæsˌitːelyˌohjelma/ (n)
tekstverwerker
  tekstin kirjoittamiseen ja muokkaukseen tarkoitettu tietokoneohjelma, jolla voi tyypillisesti muotoilla tekstiä

tekstitys /tˈekstɪtys/ (n)
ondertiteling
  videomateriaalin alalaitaan lisätyt tekstit, joissa kerrotaan mitä kuvassa tapahtuu tai puhutaan, usein eri kielellä

tekstiviesti /tˈekstɪvˌiestɪ/ (n)
sms
  GSM-matkapuhelinverkon välityksellä kulkeva lyhyt, tekstistä koostuva viesti

tekstuuri /tˈekstuːrɪ/ (n)
textuur
  pinnan (yleis)rakenne, (-)muoto, pinnan tuntu
  ruoan suutuntuma
  kaksiulotteinen kuva, jota käytetään kolmiulotteisen polygonin tahojen kuvioimiseen

telaketju /tˈelakˌetju/ (n)
rupsband
  erillisistä telakengistä muodostuva telaketjuajoneuvon pyöriä yhdistävä maata vasten liikkuva nauhamainen ketju, jota käytetään panssarivaunujen, maansiirtoajoneuvojen sekä joidenkin maastoajoneuvojen voimansiirrossa

telakka /tˈelakːa/ (n)
scheepswerf
  laivojen rakennukseen ja korjaukseen tarkoitettu laitos tai yritys

telaluu /tˈelaluː/ (n)
sprongbeen
  ihmisellä veneluuhun niveltyvä nilkan luu ()

telepatia /tˈelepˌatɪa/ (n)
telepathie
  ajatustenluku, kyky tietää yliluonnollisesti, mitä toinen henkilö ajattelee

televisio /tˈelevˌisɪo/ (n)
televisie
  televisio-ohjelmien tuottamiseen ja jakeluun käytettävä tuotanto-, välitys- ja vastaanottolaitteistojen muodostama kokonaisuus; organisaatio, joka lähettää televisio-ohjelmaa
  televisiovastaanotin, televisiokanavilla välitettävien televisio-ohjelmien vastaanottamiseen tarkoitettu laite

televisio-ohjelma /tˈelevˌisɪoˈohjelma/ (n)
televisieprogramma
  televisioon tehty ja televisiossa esitettävä ohjelma; televisiolähetyksen keskeinen sisältö

televisiotoiminta /tˈelevˌisɪotˌoimɪnta/ (n)
televisie
  (joukkotiedotus) yleisradion tai muun organisaation televisio-ohjelmien tuottaminen, hankinta ja levittäminen sekä siihen varatut resurssit ja niiden käyttö

televisiovastaanotin /tˈelevˌisɪovˌastaːnotɪn/ (n)
televisietoestel
  nykyisin yleensä televisio; (ammattikieli) televisiojärjestelmään liittyvä televisiokuvan ja yhdistetyn äänen vastaanottoon tarkoitettu laite, jossa on viritin

teli /tˈelɪ/ (n)
draaistel
  kaksi tai useampia akseleita yhtenä kokonaisuutena kulkuneuvoon liitettynä

telkkä /tˈelkːæ/ (n)
brilduiker
  sotka, sukeltajasorsa, joka pesii Suomessa kaikkialla pohjoisinta Lappia ja ulkosaaristoa lukuun ottamatta

telluuri /tˈelluːrɪ/ (n)
telluur
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 52 ja tunnus Te

teloitus /tˈeloitus/ (n)
terechtstelling, executie
  kuolemantuomion täytäntöönpano: lakiin perustuva ihmisen surmaaminen rangaistukseksi hänen tekemästään rikoksesta; se, että teloitetaan

teltta /tˈeltːa/ (n)
tent
  metalli- tai puurungolle pingotetusta kankaasta, joskus vuodista tms. tehty, maahan lyötyihin paaluihin kiinnitetyillä naruilla tuettu maja tai katos, joka usein on tarkoitettu purettavaksi ja siirrettäväksi tilapäisrakennelmaksi

telugu /tˈeluɡu/ (n)
Telugu
  suurin Intian dravidakielistä (kielitunnus: te )

temaattinen /tˈemaːtːɪnen/ (adj)
thematisch
  teemaan perustuva tai sille ominainen

temppeli /tˈempːelɪ/ (n)
tempel
  uskonnolliseen käyttöön pyhitetty paikka, jossa harjoitetaan kyseisen uskonnon toimituksia, esimerkiksi riittejä ja rituaalimenoja.

tennis /tˈennɪs/ (n)
tennis
  pallopeli, jossa tarkoituksena on lyödä pallo mailalla verkon yli vastustajan puolelle pelikenttään rajojen sisäpuolelle

tenniskenttä /tˈennɪskˌentːæ/ (n)
tennisbaan, tennisveld
  tenniksen pelaamiseen käytetty kenttä

tenniskyynärpää /tˈennɪskˌyːnærpæː/ (n)
tenniselleboog
  oireiltaan ja sairaudenkuvaltaan hiirikyynärpään kaltainen tulehduksellinen vamma, jossa kuitenkin syntymekanismina on tenniksen pelaaminen virheellisesti opitulla tekniikalla

tennispallo /tˈennɪspˌallo/ (n)
tennisbal
  tenniksen pelaamiseen tarkoitettu pallo

tentti /tˈentːɪ/ (n)
examen
  koe tai kuulustelu esimerkiksi kurssin päättyessä

teodoliitti /tˈeodolˌiːtːɪ/ (n)
theodoliet
  kääntyvällä kaukoputkella varustettu kulmanmittauslaite, jolla voidaan tähdätä etäällä olevia kohteita ja mitata niiden välisiä vaaka- ja pystykulmia; käytetään maanmittauksessa ja rakennustöissä

teokratia /tˈeokrˌatɪa/ (n)
theocratie
  käsitys, jonka mukaan ylin valtiovalta kuuluu Jumalalle, jonka edustajia hallitsijat ovat

teollinen muotoilu /tˈeollɪnen mˈuotoilu/ (n)
industriële vormgeving
  toiminnallisuuteen, usein myös tekniikkaan, keskittyvä muotoilun haara, jossa toisinaan tuodaan esiin myös taiteellinen näkökulma

teollisuus /tˈeollɪsuːs/ (n)
industrie
  sekundaarituotannoksi eli jalostukseksi lukeutuva tuotantotoiminnan laji, joka muuttaa kiinteässä toimipaikassa alkutuotannon luovuttamia orgaanisia tai epäorgaanisia raaka-aineita tai teollisesti valmistettuja puolivalmisteita mekaanisesti tai kemiallisesti uusiksi aineellisiksi hyödykkeiksi

teologi /tˈeolˌoɡɪ/ (n)
theoloog, theologe
  teologian tutkija

teologia /tˈeolˌoɡɪa/ (n)
theologie
  kristinuskoa tutkiva tiede

teologinen /tˈeolˌoɡɪnen/ (adj)
theologisch
  sellainen, joka liittyy teologiaan, teologiaa koskeva, jumaluusopillinen

teorbi /tˈeorbɪ/ (n)
theorbe
  bassoluuttu

teoreettinen /tˈeorˌeːtːɪnen/ (adj)
theoretisch
  teoriaan perustuva, teoriaa hyödyntävä

teoreettisesti /tˈeorˌeːtːɪsˌestɪ/ (adv)
theoretisch
  teoreettisella tavalla

teoria /tˈeorˌia/ (n)
theorie
  havaintojen tai muiden tietojen pohjalta ilmiötä selittävä malli; asian tai ilmiön (tieteellisesti) perusteltu selitys; olettamus, jonka tueksi on saatu vahvaa näyttöä lukuisissa toisistaan riippumattomissa tutkimuksissa: hypoteesi tai joukko hypoteeseja voi siis muuttua teoriaksi vasta, kun sen puolesta on saatu vankkaa todistusaineistoa

teos /tˈeos/ (n)
werkstuk
  luovan taiteellisen tai tieteellisen tekemisen, kuten kirjoittamisen tai maalaamisen, säveltämisen tms. tulos

teosofia /tˈeosˌofɪa/ (n)
theosofie
  oppi, jonka mukaan ihminen mietiskelemällä ja muuttumisella saavutettavan siveellisen puhdistuksen avulla kykenee tulemaan tietoiseksi omasta olemuksestaan ja siten saavuttaa yhteyden kosmoksen ja jumaluuden kanssa

tepuinaranen /tˈepwɪnˌaranen/ (n)
tepuiparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tepuinaratti /tˈepwɪnarˌatːɪ/ (n)
roodschouderparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

terapeutti /tˈerapˌeutːɪ/ (n)
therapeut
  henkilö joka antaa terapiaa

terapeuttinen /tˈerapˌeutːɪnen/ (adj)
therapeutisch
  terapiaa antava, hoitava

terapia /tˈerapˌia/ (n)
therapie
  lääketieteellinen hoito

teratologia /tˈeratˌoloɡˌia/ (n)
teratologie
  oppi eliöiden epämuodostumista

terbium /tˈerbium/ (n)
terbium
  metallinen alkuaine, väriltään hopeanharmaa harvinainen maametalli, jonka järjestysluku on 65 ja kemiallinen merkki Tb

teriö /tˈerɪø/ (n)
bloemkroon
  kukan terälehtien kokonaisuus

termi /tˈermɪ/ (n)
term
  ammattisana; jollakin erikoisalalla käytettävä käsitteen kielellinen (kirjoitettu tai ääneen lausuttu) nimitys, joka voi olla sana, sanaliitto tai lyhenne
  lausekkeen jäsen

termiitti /tˈermɪːtːɪ/ (n)
termiet
  Isoptera-lahkon hyönteisiä
thermiet
  alumiinin ja rautaoksidin erittäin kuumasti palava seos

termiittiaratti /tˈermɪːtːˌiarˌatːɪ/ (n)
ivooraratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

termistori /tˈermɪstˌorɪ/ (n)
thermistor
  vastus jonka resistanssi riippuu lämpötilasta

termistö /tˈermɪstø/ (n)
terminologie
  termit, ammattisanasto

termodynamiikka /tˈermodˌynamˌiːkːa/ (n)
thermodynamica
  erityisesti ilmiöistä, jotka liittyvät energian siirtymiseen lämpönä; tarkasteleva fysiikan ja fysikaalisen kemian osa

termosfääri /tˈermosfˌæːrɪ/ (n)
thermosfeer
  ilmakehän kerros mesosfäärin yläpuolella ja eksosfäärin alapuolella

ternimaito /tˈernɪmˌaito/ (n)
biest
  nisäkkäiden heti synnytyksen jälkeen erittämä maito, ensimaito

teroittaa /tˈeroitːaː/ (v)
scherpen
  tehdä teräväksi

terrieri /tˈerrierɪ/ (n)
terriër
  ryhmä pienehköjä koirarotuja

terrorismi /tˈerrorˌismɪ/ (n)
terrorisme
  yksilön tai ryhmän harjoittamaa väkivaltaa, jonka tarkoitus on viranomaisten uhkaamisen ja yleisöön kohdistuvan pelon avulla vaikuttaa päätöksentekoon

terroristi /tˈerrorˌistɪ/ (n)
terreurpleegster
  terrorismin harjoittaja, väkivallalla ja uhalla tavoitteisiinsa pyrkivä

terska /tˈerska/ (n)
eikel
  siittimen pää

terssi /tˈerssɪ/ (n)
terts
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kolmen sävelaskelen väli, intervalli. Pieni terssi on kolme ja suuri terssi neljä puolisävelaskelta

terva /tˈerva/ (n)
teer
  orgaanisen aineksen kuivatislauksessa muodostunutta tummaa, paksua ja tahmeaa öljyä

tervaleppä /tˈervalˌepːæ/ (n)
zwarte els
  Suomessa maan eteläiseen osaan ja muuten lähinnä rannikkoalueelle levinnyt leppä (), joka kasvaa harmaaleppää kookkaammaksi ja sille tyypillistä on kaarnainen puunrunko ja pyöreämmät lehdet harmaaleppään verrattuna

tervapääsky /tˈervapˌæːsky/ (n)
gierzwaluw
  pääskyä muistuttava kiitäjiin kuuluva lintu ()

terve /tˈerve/ (adj)
gezond
  sellainen, joka voi hyvin (fyysisesti, psyykkisesti, sosiaalisesti), on hyvässä kunnossa; jossa ei ole sairautta

terveellinen /tˈerveːllɪnen/ (adj)
gezond
  terveydelle edullinen

tervehdys /tˈervehdys/ (n)
begroeting
  tavattaessa tai erottaessa käytetty ilmaus tai eleet

tervehtiä /tˈervehtˌiæ/ (v)
groeten, begroeten
  tehdä tervehdysele tai esittää lyhyt sanallinen tervehdys kohdattaessa

terveys /tˈerveys/ (n)
gezondheid
  se, että on terve; se, miten terve on

terveysside /tˈerveyssˌide/ (n)
maandverband
  kuukautissuojana käytettävä side, joka asetetaan alushousuihin

terä /tˈeræ/ (n)
blad, kling
  teräaseen tai työkalun terävä, leikkaava osa

terälehti /tˈerælˌehtɪ/ (n)
bloemblaadje
  siemenkasvin teriön osana oleva kehälehti

teräs /tˈeræs/ (n)
staal
  pääasiassa rautaa sisältävä metalli, joka sisältää seosaineena hiiltä ja usein muita seosmetalleja

teräsbetoni /tˈeræsbˌetonɪ/ (n)
gewapend beton
  teräksillä vahvistettu betonimateraali ja siitä tehty rakenne

terävä /tˈerævæ/ (adj)
scherp‎, scherp
  joka leikkaa helposti materiaalia
scherp
  alle yhdeksänkymmenasteinen

testamentti /tˈestamˌentːɪ/ (n)
testament
  jälkisäädös, määrämuotoinen oikeustoimi, jolla testaattori viimeisenä tahtonaan määrää jälkeensä jäävästä omaisuudestaan
testament, Testament
  toinen Raamatun kahdesta pääosasta: Uusi testamentti tai Vanha testamentti

testosteroni /tˈestostˌeronɪ/ (n)
testosteron
  uroksilla suurina pitoisuuksina esiintyvä sukupuolihormoni

teurastaa /tˈeurastaː/ (v)
afslachten
  tappaa teuraseläin ja käsitellä sen ruho: tainnuttaa, pistää, laskea veri, suolistaa, nylkeä ja paloitella
  tappaa säälimättömästi

teurastaja /tˈeurastˌaja/ (n)
slager
  henkilö, joka teurastaa eläimiä ammatikseen

teurastamo /tˈeurastˌamo/ (n)
abattoir, slachthuis
  laitos, jossa teurastetaan tuotantoeläimiä: jalostetaan lihaa elintarvikekäyttöön

teurastus /tˈeurastus/ (n)
slacht
  teurastamisen toteutus, teuraseläimen saattaminen ruhoksi ja muiden teurastuotteiden erottaminen siitä

thai /thˈai/ (n)
Thai
  thain kieli, Thaimaan virallinen kieli (kielitunnus: th)

thaimaalainen /thˈaimaːlˌainen/ (n)
Thailander
  pysyvästi Thaimaassa asuva henkilö

thainyrkkeily /thˈainyrkːˌeily/ (n)
Muay Thai
  potkunyrkkeilyä muistuttava thaimaalainen kamppailulaji

theeta /thˈeːta/ (n)
thèta
  kreikkalaisten aakkosten kahdeksas kirjain, vastaava symboli Θ tai θ

theremin /thˈeremɪn/ (n)
theremin
  elektroninen soitin

tiainen /tˈiainen/ (n)
mees
  yleensä pienikokoinen, varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajisen lintuheimon () metsisissä asuva edustaja; kuuluu kolme sukua: tiaisten, kerttutiaisten ja sulttaanitiaisten suvut

tie /tˈie/ (n)
weg, straat
  rakennettu, merkitty tai muuten määritetty kulkureitti maalla, vedessä tai ilmassa

tiede /tˈiede/ (n)
wetenschap
  yhtenäinen ja järjestelmällinen varmojen ja yleispätevien tietojen kokonaisuus sekä tällaisten tietojen järjestelmällinen tavoittelu

tiedekunta /tˈiedekˌunta/ (n)
faculteit
  yliopiston hallinnollinen yksikkö, joka kokoaa yhteen lähekkäisten tieteenalojen laitokset

tiedosto /tˈiedosto/ (n)
bestand
  tietokoneessa yhdeksi kokonaisuudeksi ymmärrettävä tietojen tai tietueiden kokoelma, joka voi sisältää esimerkiksi tekstiä, musiikkia, videokuvaa tai käyttäjän hyödynnettävissä olevan ohjelman

tiedostojärjestelmä /tˈiedostojˌærjestˌelmæ/ (n)
bestandssysteem
  käyttöjärjestelmän tarjoama palvelu, jonka avulla muut ohjelmistot voivat varastoida dataa tietokoneen massamuistiin; tärkein tehtävä on peittää massamuistilaitteen tekninen rakenne ja saada sen sisältö näkymään helpommin käsiteltävinä tiedostoina ja hakemistoina

tiedottaa /tˈiedotːaː/ (v)
informeren
  antaa jollekulle tietoa jostakin, informoida

tiedustelu /tˈiedustˌelu/ (n)
verkenning
  tietojen hankkiminen esim. maastosta, vihollisen toiminnasta

tiekartta /tˈiekartːa/ (n)
wegenkaart
  tiestön kartta

tienvarsipommi /tˈienvarsɪpˌommɪ/ (n)
bermbom
  tien varteen asetettu, kauko-ohjatusti laukaistava räjähde

tieteellinen /tˈieteːllɪnen/ (adj)
wetenschappelijk
  sellainen, joka kuuluu tieteen alaan ja on sen vaatimusten mukainen, tieteelle ominainen

tieteenfilosofia /tˈieteːnfˌilosˌofɪa/ (n)
wetenschapsfilosofie
  tieteeseen liittyviin kysymyksiin keskittynyt filosofian osa-alue

tieteilijä /tˈieteilˌijæ/ (n)
wetenschapper
  tieteen harjoittaja, tutkija

tieto /tˈieto/ (n)
kennis, weten
  (filosofia) tutkittuihin tosiasioihin ja yleiseen tietämykseen perustuva tai muuten todennettavissa oleva käsitys tai näkemys

tietoinen /tˈietoinen/ (adj)
op de hoogte zijn
  sellainen, joka tietää jostakin
bewust
  tajuissaan oleva

tietoisuus /tˈietoisuːs/ (n)
besef
  asioiden tiedossa oleminen

tietojenkäsittely /tˈietojˌeŋkæsˌitːely/ (n)
gegevensverwerking
  tiedon keräämistä, muokkaamista, lajittelua, varastoimista ja jakamista

tietojenkäsittelytiede /tˈietojˌeŋkæsˌitːelytˌiede/ (n)
informatica
  tieteenala, jonka tutkimuskohteena ovat informaation ja laskettavuuden mahdollisuudet ja niiden soveltaminen tietotekniikan avulla

tietokanta /tˈietokˌanta/ (n)
database
  (tietojenkäsittely) kokoelma toisiinsa liittyviä tietoja, usein sähköisessä digitaalisessa muodossa

tietokone /tˈietokˌone/ (n)
computer, rekenaar
  tietotekninen laite, joka käsittelee automaattisesti numeeris-loogista tietoa ohjelmointinsa mukaisesti

tietokoneohjelma /tˈietokˌoneˌohjelma/ (n)
computerprogramma, applicatie
  tietokonelaitteiston käyttöön soveltuvassa muodossa oleva suoritettava ohjelma, sarja ohjeita suorittimelle

tietokonepeli /tˈietokˌonepˌelɪ/ (n)
computerspel
  tietokoneella pelattava peli

tietorakenne /tˈietorakˌenne/ (n)
datastructuur
  tapa tallentaa tietokoneen käsittelemää dataa siten, että datan käyttö olisi mahdollisimman tehokasta

tietosanakirja /tˈietosˌanakˌirja/ (n)
encyclopedie
  kirja, josta voi hakea tietoa eri asioista; sisältää artikkeleita eri aiheista, esim. historiasta, esineiden käyttötarkoituksista ja asioiden levinneisyydestä

tietosuoja /tˈietosˌuoja/ (n)
gegevensbescherming
  osa perustuslain takaamaa yksityisyyden suojaa

tietoteoria /tˈietotˌeorˌia/ (n)
kennistheorie
  tietoa koskevia yleisiä kysymyksiä käsitteellisin, filosofisin menetelmin tutkiva filosofian osa-alue

tietysti /tˈietystɪ/ (adv)
uiteraard
  tavan adverbi, jolla ilmaistaan, että kyseessä olevan asian odotetaan toteutuvan ilmeisesti ja odotetusti; tietenkin

tietämätön /tˈietæmætøn/ (adj)
ignorant
  sellainen, joka ei tiedä, jolla ei ole tietoa jostakin

tietää /tˈietæː/ (v)
weten
  olla tietoinen jostakin, olla selvillä jostain asiasta

tiheikkö /tˈiheikːø/ (n)
kreupelhout
  tiheäkasvuinen alue (esimerkiksi metsässä)

tihkusade /tˈihkusˌade/ (n)
motregen, drop
  erittäin vähäinen vesisade, jossa pisaroita tippuu harvoin sinne tänne

tiibet /tˈiːbet/ (n)
Tibetaans
  tiibetiläisten puhuma tiibetiläis-burmalainen kieli (kielitunnus: bo, bod)

tiibetiläinen /tˈiːbetɪlˌæinen/ (adj)
Tibetaans
  Tiibetistä peräisin olevat tai siihen liittyvä
  tiibetiläis-burmalaisiin kieliin kuuluviin tiibetiläisiin kieliin liittyvä

tiibetiläinen /tˈiːbetɪlˌæinen/ (n)
Tibetaans
  Tiibetin asukas

tiibetinkaija /tˈiːbetˌiŋkaija/ (n)
Lord Derby's parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tiikeri /tˈiːkerɪ/ (n)
tijger
  isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji tai sen yksilö

tiikki /tˈiːkːɪ/ (n)
teakboom
  Etelä- ja Kaakkois-Aasian sademetsissä luontaisena kasvava lehtipuulaji (Tectona grandis)

tiili /tˈiːlɪ/ (n)
baksteen
  punatiili, savesta tai seostetusta savesta muovattu, kuivaamalla ja polttamalla valmistettu rakennuskivi

tiimalasi /tˈiːmalˌasɪ/ (n)
zandloper
  vanha ajan mittaamiseen käytetty väline, joka on keskeltä ohueksi kuristettu lasiastia, jonka sisällä on hienoa hiekkaa

tiimalasivartalo /tˈiːmalˌasɪvˌartalo/ (n)
wespentaille
  naisen vartalon muoto, joka muistuttaa tiimalasia kapean vyötärön vuoksi

tiistai /tˈiːstai/ (n)
dinsdag
  viikon toinen päivä, päivä maanantain ja keskiviikon välissä

tiivistelmä /tˈiːvɪstˌelmæ/ (n)
korte inhoud
  abstrakti, tiivistetyssä muodossa esitetty tekstin yhteenveto

tiivistää /tˈiːvɪstæː/ (v)
comprimeren
  puristaa pienempään tilaan

tikapuut /tˈikapuːt/ (n)
ladder
  alkuaan puinen, kahden tai useamman, tukipuiden väliin kiinnitetyn askelman muodostama rakennelma, joka pystytetään tukea vasten nojalleen kiipeämistä varten, mutta voidaan myös pystyttää samassa tarkoituksessa toisinaan rakenteeseen lisättyä omaa tukea vasten tai erityistapauksessa ripustaa

tikari /tˈikarɪ/ (n)
dolk
  terän molemmilta laidoilta teroitettu, teräväkärkinen ja miekkaa lyhyempi pistoase

tikka /tˈikːa/ (n)
specht
  tikkojen heimon () lintu, joka pitkällä ja terävällä nokallaan tekee puuhun koloja ja on lisäksi hyvä kiipeämään puissa

tikku-ukko /tˈikːuˈukːo/ (n)
stokmannetje
  yksinkertaisin vedoin piirretty ihmishahmo

tikkukaramelli /tˈikːukˌaramˌellɪ/ (n)
lolly
  tikun päässä oleva karamelli, joka yleensä syödään hitaasti nuolemalla ja imemällä

tikli /tˈiklɪ/ (n)
putter
  eräs Suomessakin pesivä värikäs varpuslintu,

tila /tˈila/ (n)
ruimte
  avaruus, väljyys, tyhjä kohta
toestand
  henkilön vointi, terveydentila

tilaisuus /tˈilaisuːs/ (n)
gelegenheid
  mahdollisuus

tilanne /tˈilanne/ (n)
situatie
  aika, paikka ja muut vallitsevat olosuhteet jonkin asian yhteydessä

tilannekomedia /tˈilannˌekomˌedɪa/ (n)
situatie komedie
  koomisen tilanteen ympärille rakentuva komediatelevisiosarja

tilastotiede /tˈilastotˌiede/ (n)
statistiek
  eri tutkimusaloilla hyödynnettävä todennäköisyyslaskentaan perustuva tieteenala, joka tutkii tilastollisten aineistojen keräämistä, käsittelyä ja tältä pohjalta tehtävää päättelyä

tilata /tˈilata/ (v)
bestellen
  pyytää itselleen tuotavaksi jtak

tilaus /tˈilaus/ (n)
bestelling
  tavaran tai palvelun toimittamiseksi tehtävä pyyntö

tilava /tˈilava/ (adj)
ruimtelijk
  jossa on paljon tilaa

tilavuus /tˈilavuːs/ (n)
inhoud
  kolmiulotteisen kappaleen koon mitta; kertoo paljonko kappaleessa on tilaa; SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö on kuutiometri (lyhenne m³) ja lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l); tunnus V

tilhi /tˈilhɪ/ (n)
pestvogel
  parvissa liikkuva varpuslintu ()

tili /tˈilɪ/ (n)
rekening
  henkilökohtainen osakkuus tai toiminto jossakin järjestelmässä
  kirjanpidossa kirjausyksikkö, johon merkitään varallisuus- tai velkatyypin, tulon tai menon, oman pääoman tai muun sellaisen muutos

tilinpäätös /tˈilɪmpˌæːtøs/ (n)
jaarverslag
  yrityksen tilikautta koskeva kirjanpidon osa, joka koostuu taseesta, tuloslaskelmasta ja liitetiedoista; voi sisältää myös kassavirtalaskelman

tilli /tˈillɪ/ (n)
dille
  maustetilli, ruohokasvi jota käytetään mausteena ja yrttinä ()

timantti /tˈimantːɪ/ (n)
diamant
  yksi hiilen viidestä allotrooppisesta muodosta

timorinepolettikaija /tˈimorˌinepolˌetːɪkˌaija/ (n)
timorese roodvleugelparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tina /tˈina/ (n)
tin
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Sn.

tinata /tˈinata/ (v)
vertinnen
  peittää tinakerroksella

tinkiä /tˈiŋkɪæ/ (v)
afdingen
  yrittää alentaa ostoksensa hintaa

tippuri /tˈipːurɪ/ (n)
gonorroe
  gonorrea, bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

tiski /tˈiskɪ/ (n)
balie
  myyntitaso

tislaus /tˈislaus/ (n)
destillatie
  (kemia) eri aineiden erilaisiin haihtuvuuksiin perustuva liuenneiden aineiden erottamiseen käytetty menetelmä, jossa ei tapahdu kemiallista reaktiota

tissi /tˈissɪ/ (n)
tiet
  naisen rinta

titaani /tˈitaːnɪ/ (n)
titaan, titanium
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ti

tiukka /tˈiukːa/ (adj)
strak
  ankara, tinkimätön

tmeesi /tmˈeːsɪ/ (n)
tmesis
  sanojen lisääminen yhdyssanan osien väliin

todella /tˈodella/ (adv)
echt, werkelijk
  (korostava) suurissa määrin, erittäin

todellinen /tˈodellɪnen/ (adj)
echt
  sellainen, joka on oikeasti olemassa tai oikeasti tapahtunut; perusteellinen, täydellinen, erittäinkin adjektiivia vahvistavana sanana.

todellisuus /tˈodellɪsuːs/ (n)
werkelijkheid, realiteit
  (ontologia) maailma sellaisena kuin se on; yleensä sellaiset tosiasiat, jotka ovat luonnontieteellisin menetelmin todennettavissa

todennäköisyys /tˈodennækˌøisyːs/ (n)
waarschijnlijkheid
  ilmiöön tai tapahtumaan liittyvän satunnaisuuden ja epävarmuuden määrää kuvaava mitta

todistaa /tˈodɪstaː/ (v)
bewijzen
  osoittaa jonkin olevan totta
getuigen
  antaa todistajan lausunto, kertoa todistajana rikokseen tai rikkeeseen liittyvistä tapahtumista oikeudessa

todistaja /tˈodɪstˌaja/ (n)
getuige
  henkilö, joka todistaa

todistus /tˈodɪstus/ (n)
certificaat
  kirjallinen varmistus jonkin suorituksesta, koulutodistus

todistustaakka /tˈodɪstˌustaːkːa/ (n)
bewijslast
  väitteen esittäjän velvollisuus perustella väitteensä

tohtori /tˈohtorɪ/ (n)
doctor
  korkein akateeminen oppiarvo, joka myönnetään henkilölle, joka on suorittanut itsenäistä tieteellistä tutkimusta ja puolustanut väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa. Ansioituneelle henkilölle voidaan ilman akateemisia meriittejä myöntää myös kunniatohtorin arvo.

tohvelikukka /tˈohvelɪkˌukːa/ (n)
pantoffelplant
  (yleisesti) mikä tahansa tohvelikukkien sukuun () kuuluva kaksisirkkaisten kasvien laji tai sellaisen yksilö

toimenpide /tˈoimempˌide/ (n)
maatregel
  jonkun suorittama teko esimerkiksi jonkin estämiseksi, muuttamiseksi tai asian edistämiseksi

toimia /tˈoimɪa/ (v)
werken
  olla toiminnassa, olla kunnossa, tehdä tehtävänsä

toimielin /tˈoimielɪn/ (n)
orgaan
  toiminnalle välttämätöntä tehtävää hoitava organisaation toiminnallinen ja rakenteellinen osa

toiminta /tˈoimɪnta/ (n)
activiteit
  ihmisen tekeminen, aktiviteetti

toimisto /tˈoimɪsto/ (n)
bureau
  yhdestä tai useammasta huoneesta muodostuva tila, missä tehdään toimialan mukaisesti vaihtelevia, usein asiakirjojen käsittelyyn liittyviä töitä

toimittaa /tˈoimɪtːaː/ (v)
afleveren
  toimittaa tavaraa
opmaken
  toimittaa kirjaa tai lehteä

toimittaja /tˈoimɪtːˌaja/ (n)
journalist
  henkilö, joka tekee työkseen juttuja, uutisia tai raportteja lehteen, radioon, televisioon tai muuhun joukkoviestimeen; journalisti

toimitus /tˈoimɪtus/ (n)
levering
  tilatun tuotteen tai paketin kuljetus vastaanottajalle; se, että toimitetaan jotakin

toimitusjohtaja /tˈoimɪtˌusjohtˌaja/ (n)
bestuursvoorzitter
  henkilö, jolla on vastuu päivittäisestä yrityksen hallinnosta

toinen maailmansota /tˈoinen mˈaːɪlmˌansota/ (pn)
Tweede Wereldoorlog
  suursota, joka käytiin pääasiassa Euroopassa ja Aasiassa vuosina 1939–1945

toisaalta /tˈoisaːlta/ (adv)
anderzijds
  eri kannalta katsottuna

toisinaan /tˈoisɪnaːn/ (adv)
soms
  ajoittain, joskus, silloin tällöin

toisinajattelija /tˈoisɪnajˌatːelˌija/ (n)
dissident
  henkilö, jonka mielipide tai näkemys poikkeaa virallisesta tai yhteisössä yleisesti hyväksytystä

toisinpäin /tˈoisɪmpæin/ (adv)
andersom
  vastakkaisessa asennossa; takaperin, kääntäen

toispuolinen /tˈoispuolɪnen/ (adj)
scheef
  sellainen, joka on painottunut jonkin kahdesta puolesta tai osapuolesta jommallekummalle selkeästi enemmän kuin toiselle

toistaa /tˈoistaː/ (v)
herhalen
  tehdä uudelleen
  sanoa uudelleen

toistaiseksi /tˈoistaisˌeksɪ/ (adv)
vooreerst
  tällä hetkellä niin kauan kun asian tila pysyy samana; ainakaan vielä
voor onbepaalde tijd
  pysyvästi eteenpäin, määrittelemättä päättymisajankohtaa (usein sopimuksissa)

toive /tˈoive/ (n)
wens
  asia, jota halutaan tai toivotaan

toiveajattelu /tˈoiveajˌatːelu/ (n)
wensdenken
  mahdolliseksi tai varmaksi ajattelu, vaikka toteutuminen on hyvin epätodennäköistä; ajattelua, jossa ylikorostetaan onnistumisen mahdollisuutta tai suhtaudutaan tulevaisuuteen yltiöpositiivisesti, ehkä lupaillaan kaikenlaista hyvää tapahtuvan tulevaisuudessa

toivo /tˈoivo/ (n)
hoop
  usko, odotus tai mahdollisuus johonkin hyvään

toivoa /tˈoivoa/ (v)
hopen
  odottaa positiivisesti jonkin asian toteutumista; haluta jonkin toteutuvan

toivoton /tˈoivoton/ (adj)
hopeloos
  sellainen, jolla ei ole toivoa
  sellainen, jossa ei ole toivoa

toivottaa /tˈoivotːaː/ (v)
wensen
  ilmaista toivovansa jklle jtk tulevaa, yl. fraasin kaltaisella toivotuksella

toivottaa tervetulleeksi /tˈoivotːaː tˈervetˌulleːksɪ/ (v)
graag ontvangen
  antaa ymmärtää olevan tervetullut jonnekin

toivottavasti /tˈoivotːavˌastɪ/ (adv)
hopelijk
  siten, että niin toivotaan tapahtuvan

tok-pisin /tˈokpˈisɪn/ (n)
Tok Pisin
  Papua-Uudessa-Guineassa puhuttava englantiin perustuva kreolikieli (kielitunnus: tpi)

tollo /tˈollo/ (n)
sukkel
  palloksi rypistelty paperi tms.

tomaatti /tˈomaːtːɪ/ (n)
tomaat
  Etelä-Amerikasta lähtöisin oleva yksivuotinen vihanneshedelmäkasvi Solanum lycopersicum

tomaattimehu /tˈomaːtːˌimehu/ (n)
tomatensap
  tomaatista valmistettu mehu

tomaattipyree /tˈomaːtːˌipyreː/ (n)
tomatenpuree
  tiivistetty tomaattisose ruoan valmistukseen

tomusokeri /tˈomusˌokerɪ/ (n)
poedersuiker
  erittäin hienojakoinen sokeri, jota käytetään erityisesti joissain konditoriatuotteissa

tonkia /tˈoŋkɪa/ (v)
graven
  kaivaa maata, erityisesti kärsällään ruokaa

tonni /tˈonnɪ/ (n)
ton
  massan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö, tuhat kilogrammaa. Tunnus t, käytetään yleiskielessä myös lyhennettä "tn".

tonnikala /tˈonnɪkˌala/ (n)
tonijn
  makrillien heimoon kuuluva, yleisesti säilykkeenä tai pakasteena myytävä suurikokoinen kala (Thunnus thynnus)

tonttu /tˈontːu/ (n)
elf
  kansanperinteessä jonkin paikan, kuten rakennuksen, suojelija ja asukas, ihmisen kaltainen, mutta sitä pienempi olio

tooni /tˈoːnɪ/ (n)
toon
  tonaalisessa kielessä esiintyvä sävelkorkeus

topografinen /tˈopoɡrˌafɪnen/ (adj)
topografisch
  topografiaan liittyvä

topologia /tˈopolˌoɡɪa/ (n)
topologie
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee jatkuvuutta, raja-arvoja, geometrisia kuvauksia ja kappaleiden niitä ominaisuuksia, jotka eivät muutu kun kappaletta venytetään ja väännellään

torajyvä /tˈorajˌyvæ/ (n)
moederkoorn
  viljojen kasvitaudin, kotelosieni n rihmastopahka, joka kasvaa viljan siemenen tilalle ja saastuttaa viljasatoa. Näiden nauttiminen aiheuttaa pahoinvointia, palelemista, hallusinaatioita, kouristuksia, pakkoliikkeitä ja jopa kuoliota.

torakka /tˈorakːa/ (n)
kakkerlak
  muodoltaan litteähköjä ja sitkeitä tuhohyönteisiä,

tori /tˈorɪ/ (n)
marktplein
  alun perin kaupankäyntiä varten varattu aukea kaupungeissa, jossa kauppa on säänneltyä ja valvottua

torium /tˈorium/ (n)
thorium
  eräs radioaktiiivinen alkuaine

torni /tˈornɪ/ (n)
toren
  korkea ja kapea rakennus
  vaaka- ja pystyriveillä suoraan liikkuva shakkinappula: ♖ tai ♜

tornipöllö /tˈornɪpˌøllø/ (n)
kerkuil
  keskikokoinen pöllölaji ()

torso /tˈorso/ (n)
romp
  ihmisen vartalo ilman raajoja ja päätä; sellainen veistos

torstai /tˈorstai/ (n)
donderdag
  viikon neljäs päivä, päivä keskiviikon ja perjantain välissä

torttu /tˈortːu/ (n)
gebakje
  makea leivonnainen, jonka sisällä on täytettä

torvi /tˈorvɪ/ (n)
hoorn
  sarvesta, tuohesta tai puusta valmistettu puhallettava merkinantoväline tai soitin
  mikä tahansa vaskipuhallinsoitin; vaskipuhaltimien kansanomainen yleisnimitys
  auton äänimerkinantolaite

tosi /tˈosɪ/ (adj)
echt, waar
  sellainen, joka on faktuaalinen ja reaalinen, mielipiteestä riippumaton; objektiivisesti totta

tosiasia /tˈosɪˌasɪa/ (n)
feit
  asia, jonka sisältö ei riipu mielipiteistä ja joka on todennettavissa

totalitaarinen /tˈotalɪtˌaːrɪnen/ (adj)
totalitair
  sellainen, jossa ei tunneta rajaa vallankäytölle; sellainen, jossa on täydellinen poliittinen, sosiaalinen ja kulttuurinen kontrolli; sellainen, joka koskettaa kaikkea inhimillistä toimintaa ja sääntelee jokaista elämän ja toiminnan aluetta, jättäen ihmisille hyvin vähän yksilönvapautta; sellainen vallankäyttö joka puuttuu joka asiaan mihin se vain kykenee; sellainen, jossa vain ylemmältä taholta annettu malli on oikeanlainen (valtiosta, hallinnosta)

toteemi /tˈoteːmɪ/ (n)
totem
  mikä tahansa luonnollinen tai yliluonnollinen kohde, johon intiaani on maagisessa yhteydessä

toteemipaalu /tˈoteːmɪpˌaːlu/ (n)
totempaal
  intiaanien perinteinen paalu, johon on kaiverrettu toteemeja

totella /tˈotella/ (v)
gehoorzaamen
  toimia niin kuin joku käskee tai niin kuin säännöt edellyttävät

toteuttaa /tˈoteutːaː/ (v)
bewerkstelligen
  tehdä todeksi

toteuttaminen /tˈoteutːˌamɪnen/ (n)
vervulling
  tekeminen todeksi, aikaan saattaminen

toteutus /tˈoteutus/ (n)
uitvoering
  toteuttamisen toimeenpano, suunnitelman aikaansaanti

tottelematon /tˈotːelˌematon/ (adj)
ongehoorzaam
  sellainen, joka ei tottele

totuus /tˈotuːs/ (n)
waarheid
  niiden väitteiden yhteinen ominaisuus, jotka kuvaavat eli esittävät asian oikein ja todellisuuden mukaisesti; myös tällaisen väitteen sisältämän lauseen sisällys

totuusarvo /tˈotuːsˌarvo/ (n)
waarheidswaarde
  proposition todenmukaisuus tai paikkansapitävyys; voi olla joko tosi tai epätosi

toukka /tˈoukːa/ (n)
larve
  hyönteisen kehitysvaihe ennen koteloitumista

toukokuu /tˈoukokuː/ (n)
mei, bloeimaand
  vuoden viides kuukausi, kuukausi huhtikuun ja kesäkuun välissä

toutain /tˈoutain/ (n)
roofblei
  Särkikaloihin lukeutuva karppikala Aspius aspius

touvi /tˈouvɪ/ (n)
kabel
  (merenkulku) paksu, kolmesta tai neljästä köydestä myötäpäivään kierretty (hamppu)kuitu- tai metalliköysi hinausta ja kiinnitystä varten

toveri /tˈoverɪ/ (n)
kameraad
  vasemmistolaisten aatetovereista käyttämä termi

traaginen /trˈaːɡɪnen/ (adj)
tragisch
  tragiikkaa sisältävä t. siihen perustuva

traakki /trˈaːkːɪ/ (n)
wyvern
  tarueläin, lohikäärmeen pienempikokoinen sukulainen, jolla on vain kaksi raajaa ja siivet. Usein traakit eivät voi syöstä tulta, kun taas lohikäärmeet voivat

tragedia /trˈaɡedˌia/ (n)
tragedie
  murheellinen tai traaginen tapahtuma

traktori /trˈaktorɪ/ (n)
tractor, trekker
  pääasiassa viljelysmaan kyntämiseen tarkoitettu monikäyttöinen moottoriajoneuvo, jolla voidaan myös muiden muassa äestää

trampoliini /trˈampolˌiːnɪ/ (n)
trampoline
  voimistelussa ja huvikäytössä käytetty laite, jossa on kehikon väliin, jousien varaan pingotettu kangas, joka tehostaa siinä tehtyjä hyppyjä

transistori /trˈansɪstˌorɪ/ (n)
transistor
  vahvistimena ja kytkimenä käytettävä puolijohdetekniikalla toteutettu elektroniikan komponentti

transitiivinen /trˈansɪtˌiːvɪnen/ (adj)
overgankelijk
  (kielitiede) verbistä, joka saa objektin

translitteroida /trˈanslɪtːerˌoida/ (v)
omschrijven
  kirjoittaa käyttäen toisen kirjoitusjärjestelmän merkistöä

transmies /trˈansmies/ (n)
transman
  transihminen, joka on nykyään ulkoasultaan mies ja oli aikaisemmin ulkoasultaan nainen

transnainen /trˈansnainen/ (n)
transvrouw
  transihminen, joka on nykyään ulkoasultaan nainen ja oli aikaisemmin ulkoasultaan mies

transsukupuolinen /trˈanssukupˌuolɪnen/ (n)
transseksueel
  henkilö, jonka aivot, ajattelutapa ja käytös eivät vastaa syntymässä sukupuolielinten ja kromosomien perusteella määriteltyä sukupuolta, ja joka pyrkii muuttamaan ulkonäköään kokemaansa sukupuolta vastaavaksi ja tulemaan hyväksytyksi kokemansa sukupuolen edustajana

transvestiitti /trˈansvestˌiːtːɪ/ (n)
travestiet
  henkilö (yleensä mies), jolla on tarve pukeutua tai joka kiihottuu seksuaalisesti pukeutuessaan vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin; ristiinpukeutuja

traumaattinen /trˈaumaːtːɪnen/ (adj)
traumatisch
  sellainen, joka on aiheuttanut trauman

trebuchet /trˈebukhet/ (n)
slingerarm, slingerblijde
  vastapainokatapultti, heittokone

treema /trˈeːma/ (n)
trema
  (tarke) kirjaimen yläpuolinen tarke, joka näyttää kahdelta pisteeltä: ¨; Unicode-merkki U+00A8, kirjaimeen yhdistyvä tarke U+0308

trenssi /trˈenssɪ/ (n)
lange jas
  eräs miesten pitkä päällystakki, jonka juuret ovat sotilaspukeutumisessa

trialogi /trˈialˌoɡɪ/ (n)
trialoog
  kolmen henkilön välinen keskustelu

triangeli /trˈiaŋŋˌelɪ/ (n)
triangel
  lyömäsoitin, säännölliseen kolmiomuotoon väännetty teräspuikko, joka ripustetaan yhdestä kulmasta ja sitä lyödään toisella puikolla

tribunaali /trˈibunˌaːlɪ/ (n)
tribunaal
  antiikin Roomassa koroke, josta virkamies johti julkista toimitusta
  joissakin maissa ylempi tuomioistuin

triftongi /trˈiftoŋŋɪ/ (n)
drieklank
  kolmoisääntiö, kolmen tietynlaisen eri vokaaliäänteen jono. Erityisesti suomen kielessä sellainen kolmen eri vokaalin jono, joiden väliin ei tule tavunrajaa. Esiintyy suomessa vain erityistapauksissa, kuten sanassa miau, tai diftongiin päättyvien sanojen taivutusmuodoissa, kuten sanan tau monikon genetiivissä (tauiden/tauitten).

trilli /trˈillɪ/ (n)
triller
  jonkin sävelen ja sen yläpuolisen sivusävelen nopea edestakainen vaihtelu

trilogia /trˈiloɡˌia/ (n)
trilogie
  kolmen toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja

trimaraani /trˈimarˌaːnɪ/ (n)
trimaran
  laiva tai muu alus, jossa on kolme runkoa tavallisesti siten, että keskellä on varsinainen tukirunko ja tämän kummallakin sivulla kevytrakenteisempi apurunko

trioli /trˈiolɪ/ (n)
triool
  tahdin, tahdin osan tai nuottiarvon jakautuminen poikkeuksellisesti kolmeen osaan, esim. kolme aika-arvoltaan yhtäkestoista nuottia kahden neljäsosanuotin aikana

triptyykki /trˈiptyːkːɪ/ (n)
drieluik
  kolmiosainen maalaus

tritium /trˈitium/ (n)
tritium
  vety, jonka ytimen muodostaa tritoni eli protoni ja kaksi neutronia, ³H, radiovety

troijalainen /trˈoijalˌainen/ (n)
Trojaan
  Troijan kaupungin asukas
  asteroidi, joka kiertää Aurinkoa Jupiterin radalla 60 astetta Jupiteria edellä tai jäljessä Lagrangen pisteiden L4 ja L5 ympäristössä

trollata /trˈollata/ (v)
trollen
  kirjoittaa ärsyttäviä viestejä, joihin muut innostuvat herkästi vastaamaan

trolli /trˈollɪ/ (n)
trol
  peikko
  käyttäjä, joka ärsyttää tai provosoi tahallaan muita käyttäjiä viesteillä; nettitrolli, verkkohäirikkö
  viesti, jonka on tarkoitus ärsyttää muita käyttäjiä
  nettikeskustelija, jonka väitettään olevan palkattu puolustamaan tiettyjä kantoja sosiaalisessa mediassa; suomalaisessa mediassa termiä käytetään etupäässä Venäjän kantoja puolustavista henkilöistä joiden oletetaan toimivan palkatusti; nettikeskusteluissa kuka tahansa eriävän mielipiteen omaava, joka esittää kantansa värikkäästi ja uhmakkaasti

troolari /trˈoːlarɪ/ (n)
trawler
  troolin vetämiseen käytettävä moottoroitu nopeahko kalastusalus

trooppi /trˈoːpːɪ/ (n)
figuurlijke uitdrukking
  kielikuva

troposfääri /trˈoposfˌæːrɪ/ (n)
troposfeer
  alailmakehä; ilmakehän alin kerros ja se kerros, jossa sääilmiöt tapahtuvat ja pilvet sijaitsevat, ulottuu 8-15 kilometrin korkeuteen, jossa koetaan tropopaussi

trumpetti /trˈumpetːɪ/ (n)
trompet
  pääasiassa klassisessa musiikissa ja jazzissa käytettävä vaskipuhallin

trumpettikurki /trˈumpetːɪkˌurkɪ/ (n)
kraanvogel
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tryffeli /trˈyffelɪ/ (n)
truffel
  multasieni

tsaari /tsˈaːrɪ/ (n)
tsaar
  muutamissa slaavilaisissa maissa käytetty hallitsijan arvonimi; erityisesti Venäjän keisarikunnan hallitsijan arvonimi

tsunami /tsˈunamɪ/ (n)
tsunami
  hyökyaalto, joka syntyy merellä sattuvasta maanjäristyksestä, rajusta tulivuoren purkauksesta, maanvyörymästä tai asteroidin törmäyksestä

tsygootti /tsˈyɡoːtːɪ/ (n)
zygote
  hedelmöittynyt munasolu

tuberkuloosi /tˈuberkulˌoːsɪ/ (n)
tuberculose
  tuberkkelibakteerien aiheuttama tartuntatauti; yleensä keuhkoissa esiintyvä pitkäaikainen sairaus

tubuainlurikki /tˈubuˌainlurˌikːɪ/ (n)
Kuhls lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tuffi /tˈuffɪ/ (n)
tufsteen
  tulivuoren tuhkasta tiivistynyttä ainesta

tuhka /tˈuhka/ (n)
as, asse
  eloperäisen aineen palamisen seurauksena muodostuva kiinteä jäännös

tuhkakuppi /tˈuhkakˌupːɪ/ (n)
asbak
  astia, jota yleensä tupakoitsijat käyttävät tuhkan karistamiseen ja savukkeen tumppaamiseen

tuhkarokko /tˈuhkarˌokːo/ (n)
mazelen
  tuhkarokkoviruksen aiheuttama lastentauti

tuhkavahanokka /tˈuhkavˌahanˌokːa/ (n)
Cinderella-astrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tuhma /tˈuhma/ (adj)
brutaal
  ilkeä, sopimaton

tuho /tˈuho/ (n)
ondergang
  loppu, romahdus, häviö, perikato

tuhoeläin /tˈuhoelæin/ (n)
pest
  kasveille, rakennuksille tai tavaroille vahinkoa aiheuttava tuholainen

tuhopolttaja /tˈuhopˌoltːaja/ (n)
brandstichter
  henkilö joka sytyttää tahallaan rakennuksen tuleen, murhapolttaja

tuhopoltto /tˈuhopˌoltːo/ (n)
brandstichting
  tuhotyö, jossa sytytetyn tulipalon on tarkoitus tuhota sytytyksen kohde

tuhota /tˈuhota/ (n)
kapot maken
  hajottaa, hävittää

tuijottaa /twˈijotːaː/ (v)
staren
  katsoa yhtäjaksoisesti, hellittämättä, katsettaan siitämättä.

tukea /tˈukea/ (v)
ondersteunen
  pitää pystyssä

tukholmalainen /tˈukholmalˌainen/ (n)
Stockholmer
  pysyvästi Tukholmassa asuva henkilö

tuki /tˈukɪ/ (n)
steun
  jokin, josta otetaan tukea
  kannatus

tukikohta /tˈukɪkˌohta/ (n)
basis
  alue johon on sijoitettu asevoimien joukkoja ja kalustoa

tukipilari /tˈukɪpˌilarɪ/ (n)
beer
  kontrefori; muuria tai kiviseinää vahvistava, siitä ulkoneva pilari tai pilarimainen rakenne, johon kattoholvin sivupaine kohdistuu

tukka /tˈukːa/ (n)
haar
  hiusten muodostama karvapeite päälaella, hiukset yhdessä ovat tukka

tukki /tˈukːɪ/ (n)
kolf
  kiväärin tai haulikon perä

tukkimiehentäi /tˈukːɪmˌiehentæi/ (n)
dennensnuitkever
  kärsäkkäisiin kuuluva kovakuoriainen (Hylobius abietis).

tukkukauppa /tˈukːukˌaupːa/ (n)
groothandel
  suuria eriä käsittävä kaupankäynti; myynti vähittäiskaupoille

tulehdus /tˈulehdus/ (n)
ontsteking
  elimistön luontaisen suojavasteen synnyttämä monimuotoinen biologinen reaktio uhkaavaa tai tapahtunutta kudoksen vaurioitumista vastaan

tuleminen /tˈulemɪnen/ (n)
komst
  jostakin siirtyminen olevaan paikkaan

tuleva /tˈuleva/ (adj)
toekomstig
  joka tapahtuu tulevaisuudessa, joka sijoittuu tulevaisuuteen
  josta on juuri tulossa jotain

tuleva aika /tˈuleva ˈaika/ (n)
toekomende tijd
  yhteisnimitys aikamuodoille, jotka kuvaavat tulevaisuudessa tapahtuvaa toimintaa; monissa kielissä sitä edustaa futuuri, suomessa preesens tai myös partisiippirakenne, esimerkiksi: Olet sen näkevä.

tulevaisuus /tˈulevˌaisuːs/ (n)
toekomst
  nykyisen ajanhetken jälkeinen aika, tuleva aika

tuli /tˈulɪ/ (n)
vuur
  avoimeen palamiseen kuuluva ilmiö, johon yl. liittyy näkyvä kuuma liekki

tuliase /tˈulɪˌase/ (n)
vuurwapen
  ase, jonka ammusten liikkeelle panevana voimana toimii ruudin palamisesta syntyvä kaasunpaine

tulikukka /tˈulɪkˌukːa/ (n)
koningskaars
  mikä tahansa tulikukkien sukuun () kuuluva naamakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

tuliotsa-amatsoni /tˈulɪˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
roodkruinamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulipalo /tˈulɪpˌalo/ (n)
brand
  hallitsemattomaksi päässyt, tuhoa aiheuttava tuli

tulipäähippiäinen /tˈulɪpˌæːhɪpːɪˌæinen/ (n)
vuurgoudhaantje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulisija /tˈulɪsˌija/ (n)
(open) haard
  rakennukseen kiinteästi kuuluva puun polttoon tehty, savuhormiin liitetty rakennelma

tulitikku /tˈulɪtˌikːu/ (n)
lucifer
  tulentekoväline, jonka päässä oleva syttymisherkkä seos syttyy kitkan aiheuttamalla lämmöllä raapaistaessa sitä karkeaa pintaa vasten

tulitikkurasia /tˈulɪtˌikːurˌasɪa/ (n)
luciferdoosje
  pieni kartonkinen raapaisupinnalla varustettu rasia (myynti- ja säilytyspakkaus) tulitikkuja varten

tulium /tˈulium/ (n)
thulium
  eräs alkuaine

tulivuori /tˈulɪvˌuorɪ/ (n)
vulkaan
  vulkaaninen pinnanmuodostuma, jonka kohdalla maankuoressa on repeämiä ja maan sisältä pääsee virtaamaan magmaa ajoittain pinnalle asti; näin vuori on aikoinaan muodostunut

tulkata /tˈulkata/ (v)
tolken
  toimia tulkkina

tulkita /tˈulkɪta/ (v)
interpreteren
  arvata mitä jokin tarkoittaa; selittää tai kertoa jonkin merkitys

tulkki /tˈulkːɪ/ (n)
tolk
  henkilö, joka kääntää eli tulkkaa puhuttua kieltä, vrt. kääntäjä

tulla /tˈulla/ (v)
komen
  liikkua puhujaa kohti; seurata ajallisesti
worden
  muuttua jksk, alkaa olla jtk (kts. huomautukset); puhekielisesti ilmaisee passiivia (passiivin partisiipin perfektin kanssa)

tulla toimeen /tˈulla tːˈoimeːn/ (v)
met
  olla jonkun kanssa ihmissuhteessa, jossa osapuolet sietävät toisiaan tai ovat vähintään neutraaleissa väleissä

tulla ulos kaapista /tˈulla ˈulos kˈaːpɪsta/ (v)
uit de kast komen
  tunnustaa julkisesti seksuaalinen suuntautumisensa

tulli /tˈullɪ/ (n)
tol
  maahan tuotavasta tavarasta maksettava vero, tullimaksu
  tulliasema, tullilaitoksen toimipiste, tulli, rajatarkastusasema

tulo /tˈulo/ (n)
product
  jonkin saapuminen tai alkaminen

tulos /tˈulos/ (n)
resultaat
  se, mihin tekeminen päättyy, lopputulos

tuloste /tˈuloste/ (n)
output
  tietokoneohjelman suorituksen aikana kirjoittama data

tulostin /tˈulostɪn/ (n)
printer
  tietokoneen oheislaite, jolla tulostetaan paperille

tulovero /tˈulovˌero/ (n)
inkomstenbelasting
  tuloista perittävä vero, joka yleensä tarkoittaa joko ansiotuloveroa tai pääomatuloveroa

tulppa /tˈulpːa/ (n)
prop
  yksinkertainen apuväline, jota käytetään pitämään reikä suljettuna nesteen valumiselta, esimerkiksi allastulppa

tulppaani /tˈulpːaːnɪ/ (n)
tulp
  kauniiden kukkien takia viljelty liljakasveihin kuuluva -suvun sipulikasvi

tulva /tˈulva/ (n)
vloed, overstroming
  vallitseva tila, jossa nestepinta on kohonnut ja ylittänyt sille asetetun normaalitason arvon

tuma /tˈuma/ (n)
celkern
  aitotumallisen eliön solun osa, jossa sijaitsee solun genomi DNA:n muodossa kromosomeihin tallentuneena

tumma /tˈumma/ (adj)
donker
  valaistukseltaan pimeä

tundra /tˈundra/ (n)
toendra
  karuin kasvillisuusvyöhyke, jonka hallitsevaa kasvillisuutta ovat heinät, sammalet ja jäkälät

tundrahanhi /tˈundrahˌanhɪ/ (n)
kolgans
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (adj)
Tunesisch
  Tunisiasta peräisin oleva tai Tunisiaan liittyvä

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (n)
Tunesisch
  pysyvästi Tunisiassa asuva henkilö

tunne /tˈunne/ (n)
gevoel
  sisäinen mielentila, henkinen tuntemus

tunneli /tˈunnelɪ/ (n)
tunnel
  maanalainen yl. vaakasuora käytävä

tunnettu /tˈunnetːu/ (adj)
beroemd
  jonka monet tuntevat, joka tiedetään; maineikas, nimekäs

tunnistaminen /tˈunnɪstˌamɪnen/ (n)
identificatie
  henkilöllisyyden toteaminen, tunnistuksen varmentaminen

tunnuslause /tˈunnuslˌause/ (n)
leus
  lause tai sanonta, joka kuvaa lyhyesti esimerkiksi julkaisun, yhteisön tai henkilön arvoja tai tavoitteita

tunnustaa /tˈunnustaː/ (v)
erkennen
  ilmaista pitävänsä jtkn laillisena, hyväksyttävänä tai merkityksellisenä jossakin suhteessa

tunnustus /tˈunnustus/ (n)
bekentenis
  yl. ilman kuulijan pyyntöä tehty, jnk tehdyn hyvän tai pahan asian paljastus

tuntea /tˈuntea/ (v)
kennen
  tietää jonkin tai jonkun olemassaolosta; persoonallisuudesta ja ominaisuuksista; tunnistaa ihminen ulkonäöltä tai nimeltä
voelen
  (fysiol.) aistia
  kokea jotakin tunnetta

tunteellinen /tˈunteːllɪnen/ (adj)
emotioneel
  tunteisiin vetoava

tuntematon /tˈuntematon/ (adj)
onbekend
  sellainen, jota ei tunneta, outo, vieras

tunti /tˈuntɪ/ (n)
uur, stonde
  ajan yksikkö, tunnus suomen yleiskielessä t, fysiikassa h; 1 t on 60 minuuttia ( = 3 600 sekuntia = 1/24-osa vuorokautta)

tuntosarvi /tˈuntosˌarvɪ/ (n)
voeldraad
  (anatomia) niveljalkaisilla etummaisimmassa jaokkeessa esiintyvä parillinen uloke, joka toimii aistinelimenä

tunturihaukka /tˈunturɪhˌaukːa/ (n)
giervalk
  Suomessa harvinainen jalohaukkoihin kuuluva petolintu ()

tuoda /tˈuoda/ (v)
brengen
  kuljettaa jollekulle tai johonkin paikkaan jotakin jostakin toisesta paikasta

tuoksu /tˈuoksu/ (n)
geur
  hyvä, miellyttävä haju

tuoksua /tˈuoksua/ (v)
geuren
  haista hyvältä, haista miellyttävästi

tuoli /tˈuolɪ/ (n)
stoel, zetel
  huonekalu yhden ihmisen istumista varten

tuolileikki /tˈuolɪlˌeikːɪ/ (n)
stoelendans
  lasten leikki, jossa musiikiin loputtua yritetään päästä istumaan jollekin tuoleista, joita on vähemmän kuin leikkijöitä

tuolla /tˈuolla/ (adv)
daar
  ilmaisee paikkaa, joka on etäällä, mutta kuitenkin näköetäisyydellä tai kuvasta tai kartalta osoitettavissa. Tuolla on indefiniittinen adverbi.

tuomari /tˈuomarɪ/ (n)
rechter
  henkilö, jolla on oikeus käyttää tuomiovaltaa; tuomioistuimen jäsen

tuomio /tˈuomɪo/ (n)
vonnis
  tuomioistuimen antama ratkaisu rikos- tai riita-asiassa

tuomioistuin /tˈuomɪˌoistwɪn/ (n)
rechtbank
  oikeuslaitoksen organisaatio, joka käyttää tuomiovaltaa riita- ja rikosasioissa

tuomiokirkko /tˈuomɪokˌirkːo/ (n)
kathedraal
  hiippakunnan pääkirkko, katedraali

tuomiopäivä /tˈuomɪopˌæivæ/ (n)
dag des oordeels
  päivä jona luetaan viimeinen tuomio

tuomita /tˈuomɪta/ (v)
beoordelen, oordelen
  antaa tuomio

tuonti /tˈuontɪ/ (n)
import
  ulkomailta ostaminen, ulkomailta maahan tuominen

tuoppi /tˈuopːɪ/ (n)
bierpul
  isokokoinen lasi tai muki, josta juodaan yleensä olutta

tuore /tˈuore/ (adj)
fris
  uusi, vastikään tapahtunut tai tehty, vanhentumaton
vers
  vasta valmistettu

tuotannontekijä /tˈuotannˌontekˌijæ/ (n)
productiefactor
  hyödykkeen valmistuksessa käytetty voimavara, joita erotetaan yleensä luonnonvarat, pääoma ja työ

tuotanto /tˈuotanto/ (n)
productie
  tuottamisen tulos; teollisen toiminnan tulos, josta syntyy hyödykkeitä, näiden tuotteiden kokonaismäärä

tuote /tˈuote/ (n)
product
  tuotannon tulos (tavara tai palvelu)

tuotesijoittelu /tˈuotesɪjˌoitːelu/ (n)
sluikreclame
  yrityksen valmistaman tuotteen saaminen näkyvälle paikalle elokuvassa, televisiosarjassa, musiikkivideossa tai vastaavassa

tuottaa /tˈuotːaː/ (v)
maken
  valmistaa, saada aikaan, luoda, synnyttää
  olla taloudellisesti voitokasta
  toimia tuottajana, aikaan saattaa, toimittaa, ohjata, pitää yllä päävastuullisena elokuvaan, musiikiin, radio-ohjelmaan tms. liittyvää tuotantoa

tuottaja /tˈuotːaja/ (n)
producent
  henkilö tai yhteisö, joka saattaa omia tai välitettyjä tuotteita toisten saataville

tupaantuliaiset /tˈupaːntˌulɪˌaiset/ (n)
inwijdingsfeest
  juhlat, joilla juhlistetaan uuteen asuntoon muuttamista

tupakantumppi /tˈupakˌantumpːɪ/ (n)
peuk
  savukkeesta polttamatta jäänyt pätkä

tupakka /tˈupakːa/ (n)
tabak
  jokin tupakoiden kasvisuvun (Nicotiana) jäsen, yleisesti nautintoaineena tai koristekasvina käytettyjä

tupakkahuone /tˈupakːahˌuone/ (n)
rookkamer, rookruimte
  tupakointia varten varattu huone

tupakoida /tˈupakˌoida/ (v)
roken
  polttaa tupakkaa eli hengittää tupakan kytemisestä syntyvää savua

tupakointi /tˈupakˌointɪ/ (n)
roken
  tupakan poltto tapana tai tottumuksena

tupsuhäntäkontiainen /tˈupsuhˌæntækˌontɪˌainen/ (n)
borstelmol
  kontiaisten heimoon kuuluvan tupsuhäntäkontiaisten suvun ainoa laji () tai sen yksilö

turbaani /tˈurbaːnɪ/ (n)
tulband
  niin naisten kuin miestenkin käyttämä liinasta kiedottu alkuperältään intialainen päähine

turbiini /tˈurbɪːnɪ/ (n)
turbine
  energiaa tuottava laite, jonka toiminta perustuu työtä suorittavan väliaineen (kaasun tai nesteen) läpivirtauksen aiheuttamaan pyörimisliikkeeseen

turha /tˈurha/ (adj)
nutteloos
  sellainen, jota ei tarvita mihinkään tai johonkin tarkoitukseen; sellainen, mikä on hyödytöntä

turhaan /tˈurhaːn/ (adv)
tevergeefs
  hyödyttömästi, tarpeettomasti

turisti /tˈurɪstɪ/ (n)
toerist
  matkailija

turistirysä /tˈurɪstˌirysæ/ (n)
toeristenval
  matkailijoiden suosima paikka, joka on usein suuntautunut lähinnä turisteja palvelemaan

turkinkyyhky /tˈurkɪŋkˌyːhky/ (n)
turkse tortel
  kyyhkylaji () tai sen yksilö

turkki /tˈurkːɪ/ (n)
Turks
  turkin kieli, pääasiassa Turkissa puhuttava turkkilainen kieli. Turkin valtion virallinen kieli (kielitunnus: tr)

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (adj)
Turks
  Turkista peräisin oleva tai Turkkiin liittyvä

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (n)
Turk
  pysyvästi Turkissa asuva henkilö

turkmeeni /tˈurkmeːnɪ/ (n)
Turkmeens
  turkmeenin kieli (kielitunnus: tk), Turkmenistanissa puhuttava turkkilainen kieli

turkoosi /tˈurkoːsɪ/ (n)
turkoois
  sinivihreä väri

turmaliini /tˈurmalˌiːnɪ/ (n)
toermalijn
  eräitä korukiviä

turnyyri /tˈurnyːrɪ/ (n)
cul de Paris
  erityisesti 1800-luvun loppupuoliskolla käytetty naisten puvun takapuolen kohdalla oleva tukirakenne tai täyte

turpa /tˈurpa/ (n)
kopvoorn
  eurooppalainen sisävesien särkikala ()

turri /tˈurrɪ/ (n)
furry
  furry-alakulttuurin harrastaja

tursas /tˈursas/ (n)
octopus
  meritursas, kahdeksanlonkeroisia, kuorettomia ja luurangottomia mustekaloja, joilla on kolme sydäntä ja sinertävä veri ()

turska /tˈurska/ (n)
kabeljauw
  Pohjois-Atlantin ja Jäämeren kala (), joita ajoittain esiintyy myös Suomenlahdella

turturikyyhky /tˈurturɪkˌyːhky/ (n)
tortelduif
  eräs turturikyyhkyihin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

turvallinen /tˈurvallɪnen/ (adj)
ongevaarlijk
  sellainen, joka ei altista vaaralle

turvallisuus /tˈurvallɪsuːs/ (n)
veiligheid
  vallitsevan olotilan kokeminen uhkattomaksi ja vaarattomaksi

turvapaikanhakija /tˈurvapˌaikanhˌakɪja/ (n)
asielzoeker
  henkilö, joka hakee suojelua ja oleskeluoikeutta vieraasta valtiosta

turvapaikka /tˈurvapˌaikːa/ (n)
asiel
  erit. poliittisten vainojen uhreille turvapaikkaoikeuden perusteella myönnettävä pakolaisasema

turvaton /tˈurvaton/ (adj)
onbeschermd
  vaarallinen, ei turvallinen; sellainen, jossa ei ole turvaa

turvatyyny /tˈurvatˌyːny/ (n)
airbag
  auton turvaväline, joka kolarin sattuessa täyttyy kaasulla törmäystä vaimentavaksi pussiksi; ilmatyyny

turvavyö /tˈurvavyø/ (n)
autogordel
  autossa ajon aikana pakollinen, onnettomuuden varalta käytettävä passiivinen suojaväline

turve /tˈurve/ (n)
turf
  suohon kasautunut puolihajonneista kasvijätteistä hapettomissa olosuhteissa muodostunut eloperäinen maalaji

tusina /tˈusɪna/ (n)
dozijn
  kappalemäärän yksikkö: kaksitoista

tuska /tˈuska/ (n)
ondraaglijke pijn
  fyysinen tai psyykkinen kärsimys

tuskin /tˈuskɪn/ (adv)
nauwelijks
  varmaankaan; sanotaan silloin, kun epäillään tai ei uskota jotain

tussu /tˈussu/ (n)
kut
  häpy (yleisimmin karvainen)

tutka /tˈutka/ (n)
flitspaal
  radioaaltojen kohteesta heijastumiseen perustuva järjestelmä. Tutkan kaikujen avulla voidaan havaita, seurata ja mitata kohteiden suuntaa, etäisyyttä ja nopeutta

tutkia /tˈutkɪa/ (v)
onderzoeken, uitzoeken
  perehtyä johonkin asiaan, ottaa jostakin selvää

tutkija /tˈutkɪja/ (n)
onderzoeker
  ammatti, jonka harjoittajia on esimerkiksi yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa

tutkimus /tˈutkɪmus/ (n)
onderzoek
  perinpohjainen jonkin asian selvittäminen

tutkimusmenetelmä /tˈutkɪmˌusmenetˌelmæ/ (n)
onderzoeksmethode
  menetelmä tutkimuksen suorittamiseen; tutkimusmetodi

tuttava /tˈutːava/ (n)
kennis
  usein tavattu henkilö, joka kanssa tunteminen on molemminpuolista ja yleensä kestänyt ainakin jonkin aikaa

tutti /tˈutːɪ/ (n)
fopspeen, speen
  kumista, muovista tai silikonista valmistettu tuppimainen esine, jota vauvaikäiset lapset voivat imeä, hupitutti

tuttu /tˈutːu/ (adj)
bekend
  sellainen, jonka joku hyvin tuntee

tuuba /tˈuːba/ (n)
tuba
  matalaäänisin sinfoniaorkesterissa käytettävä vaskipuhallin

tuuletinkuolema /tˈuːletˌiŋkuolˌema/ (n)
ventilatordood
  Etelä-Koreassa laajalti levinnyt urbaanilegenda, jonka mukaan yöpyminen suljetussa huoneessa tai muussa tilassa, jossa on käynnissä oleva tuuletin, voi aiheuttaa kuoleman

tuuli /tˈuːlɪ/ (n)
wind
  ilmamassojen paine-eroista johtuva ulkoilman voimakas liike

tuulihaukka /tˈuːlɪhˌaukːa/ (n)
torenvalk
  jalohaukkoihin kuuluva pienikokoinen, pitkäsiipinen ja pitkäpyrstöinen lintulaji ()

tuulilasi /tˈuːlɪlˌasɪ/ (n)
voorruit
  ajoneuvon etulasi

tuulilasinpyyhin /tˈuːlɪlasˌimpyːhɪn/ (n)
ruitenwisser
  koje, joka pyyhkii kumisella sulalla edestakaisella liikkeellä sadeveden tai lumen esim. auton tuulilasin ulkopinnalta pois

tuulimylly /tˈuːlɪmˌylly/ (n)
windmolen
  mylly, jonka käyttö perustuu tuulivoimaan muuttamalla tuulen energiaa pyörimisliikkeeksi erityisten pyörivien siipien tai siivekkeiden avulla

tuulipuisto /tˈuːlɪpwˌisto/ (n)
windmolenpark
  tuulivoimaloiden kokonaisuus

tuulipussi /tˈuːlɪpˌussɪ/ (n)
windzak
  pitkän avonaisen katkaistun kartion muotoinen, vapaasti korkealle ripustettu kangasputki, josta näkee tuulen suunnan ja voimakkuuden

tuuliviiri /tˈuːlɪvˌiːrɪ/ (n)
windwijzer, weerhaan, windhaan
  tuulen suunnan ilmaiseva mekaaninen osoitinlaite: akselinsa ympäri kääntyilevä, yleensä jäykkä viiri

tuuliväänne /tˈuːlɪvˌæːnne/ (n)
windschering
  sääilmiö, jossa tuulen suunta tai nopeus paikallisesti vaihtelee äkillisesti

tuulla /tˈuːlla/ (v)
waaien
  (ilmasta) liikkua, puhaltaa, aiheuttaa tuulta

tuuma /tˈuːma/ (n)
duim
  mittayksikkö, nykyisin käytetty brittiläinen tuuma on kahdestoistaosa jalasta eli 2,54 senttimetriä

tyhjentää /tˈyhjentæː/ (v)
legen
  jotakin poistetaan

tyhjiö /tˈyhjɪø/ (n)
vacuüm
  tila, jossa ei ole lainkaan ainetta

tyhjyys /tˈyhjyːs/ (n)
leegte
  tyhjä olotila tai tunne

tyhjä /tˈyhjæ/ (adj)
leeg
  sellainen, mikä ei sisällä mitään tai ketään

tyhjä joukko /tˈyhjæ jˈoukːo/ (n)
lege verzameling
  joukko-opillinen kokonaisuus, joka ei sisällä yhtään alkiota

tyhjäsuoli /tˈyhjæsˌuolɪ/ (n)
nuchtere darm
  ohutsuolen keskiosa (jejunum)

tyhmä /tˈyhmæ/ (adj)
leeghoofdig, dom
  tietämätön, ymmärtämätön tai harjaantumaton, myös haukkumasana

tykinkuula /tˈykɪŋkˌuːla/ (n)
kanonskogel
  tykillä ammuttavaksi tarkoitettu pallon muotoinen ammus

tykinruoka /tˈykɪnrˌuoka/ (n)
kanonnenvlees, kanonnenvoer
  jalkaväensotilaat, jotka päätyvät tai marssitetaan tykkitulen uhreiksi, sotaan haluamattaan lähetetty miehistö

tykki /tˈykːɪ/ (n)
kanon
  yli 20 mm kaliiperin tuliase

tykkimies /tˈykːɪmies/ (n)
artillerist
  sotamiehen nimitys tykistössä

tykkivene /tˈykːɪvˌene/ (n)
kanonneerboot
  pienehkö sota-alus, jossa pääaseistuksena ovat tykit

tykkäys /tˈykːæys/ (n)
like
  eräillä verkkosivuilla, erityisesti Facebookissa, toisen käyttäjän lähettämästä viestistä pitämisen ilmaiseminen tälle sivustolle rakennettua mekanismia käyttäen

tykätä /tˈykætæ/ (v)
liken
  pitää jostakin, olla ihastunut johonkin

tylppä /tˈylpːæ/ (adj)
bot
  esine joka ei ole terävä
  kulmasta yli 90-asteinen

tylsä /tˈylsæ/ (adj)
saai
  ei kiinnostusta herättävä
bot
  ei terävä, esim. veitsi tai kynä voi olla tylsä

tynkä /tˈyŋkæ/ (n)
stomp#Hollanti
  jostakin katkaistaessa jäljelle jäänyt osa, jäännös

tynnyri /tˈynnyrɪ/ (n)
ton, vat
  sylinterinmuotoinen laudoista, muovista tai metallista valmistettu suuri umpinainen astia

typografia /tˈypoɡrˌafɪa/ (n)
typografie
  tekstin ja kirjainten asettelu ennen painamista visuaalisen ilmeen saavuttamiseksi

typografinen /tˈypoɡrˌafɪnen/ (adj)
typografisch
  typografiaan kuuluva tai liittyvä

typpi /tˈypːɪ/ (n)
stikstof
  epämetalleihin kuuluva alkuaine. Typen kemiallinen merkki on N.

typpihappo /tˈypːɪhˌapːo/ (n)
salpeterzuur
  HNO₃; väritön, voimakkaasti syövyttävä happo

typpylude /tˈypːylˌude/ (n)
schildwants
  typpyluteiden yläheimon () lude

tyranni /tˈyrannɪ/ (n)
tiran
  antiikin Kreikassa hallitsija, joka otti vallan yleensä kansalaisten tuella tai joskus armeijan tai ulkopuolisten tuella kuninkaiden tai aristokraattien sijaan

tyrannia /tˈyrannˌia/ (n)
tyrannie
  historiassa tyrannin hallituskausi

tyrannimainen /tˈyrannɪmˌainen/ (adj)
tiranniek
  tyrannia muistuttava; tyrannille ominainen

tyrannisoida /tˈyrannɪsˌoida/ (v)
intimideren
  hallita tyrannimaisesti

tyrkyttää /tˈyrkytːæː/ (v)
forceren
  tuputtaa, yrittää tarjota toiselle vastoin tämän tahtoa

tyrmistys /tˈyrmɪstys/ (n)
consternatie
  se, että ollaan tyrmistyneitä, tyrmistyminen

tyrmäys /tˈyrmæys/ (n)
knock-out
  vastustajan tyrmääminen kamppailulajissa

tyrni /tˈyrnɪ/ (n)
duindoorn
  hopeapensaskasveihin kuuluva, piikikäs, tyrnimarjoja tuottava pensas (Hippophaë rhamnoides)

tyrä /tˈyræ/ (n)
hernia, breuk
  hernia, kudoksen läpityöntyminen elimistön kahta eri tilaa erottavan seinämän läpi

tyttö /tˈytːø/ (n)
meisje, meid
  naispuolinen lapsi tai nuori

tyttömäinen /tˈytːømˌæinen/ (adj)
meisjesachtig
  tytön tapainen tai tytöltä vaikuttava

tyttönimi /tˈytːønˌimɪ/ (n)
meisjesnaam
  naisen kasteessa saama sukunimi, joka tavallisesti muuttuu avioituessa

tyttöystävä /tˈytːøystˌævæ/ (n)
vriendin
  nuoren henkilön naispuolinen, usein läheinen ystävä, tyttökaveri
liefje
  naispuolinen seurustelukumppani

tytär /tˈytær/ (n)
dochter
  naispuolinen jälkeläinen, jonkun naispuolinen, oma lapsi

tytäryhtiö /tˈytærˌyhtɪø/ (n)
filiaal
  yhtiö, jonka äänivallasta emoyhtiöllä on yli 50 prosentin osuus joko suoraan tai välillisesti; yhtiö, joka on toisen yhtiön (emoyhtiön) määräysvallassa

tyydyttävä /tˈyːdytːˌævæ/ (adj)
bevredigend
  kelvollinen

tyydyttää /tˈyːdytːæː/ (v)
tevredenstellen, vergenoegen
  täyttää jkn/jnk tarpeet

tyyli /tˈyːlɪ/ (n)
stijl
  ihmisen olomuoto, ulkoisen olemuksen muodostama vaikutelma

tyylikäs /tˈyːlɪkæs/ (adj)
stijlvol
  sellainen jossa on erityistä tyyliä; jonkin tyylin mukainen

tyyni /tˈyːnɪ/ (adj)
kalm
  tyven, tuuleton, tyyntynyt, aalloton

tyyny /tˈyːny/ (n)
kussen, hoofdkussen
  vuoteessa käytettävä päänalunen

tyypillinen /tˈyːpɪllɪnen/ (adj)
typisch
  jossakin yhteydessä erittäin usein ilmenevä, jollekin ominainen tai hyvin tavallinen

tyyppi /tˈyːpːɪ/ (n)
type
  laji, luokka; sellainen kokonaisuus, johon kuuluvilla on tiettyjä tai määrättyjä yhteisiä ominaisuuksia

tyyrpuuri /tˈyːrpuːrɪ/ (n)
stuurboord
  aluksen perästä eteenpäin katsoen oikea puoli; ohjauspuoli eli se puoli mistä alusta ohjataan

tyytyväinen /tˈyːtyvˌæinen/ (adj)
tevreden, voldaan
  (+ illatiivi) joka ei valita jostakin vaan pitää jotakin riittävänä tai siedettävänä

tyytyä /tˈyːtyæ/ (v)
genoegen
  olla tyytyväinen jhk, pitää riittävänä jtk

työ /tˈyø/ (n)
werk, arbeid
  fysikaalinen suure, tunnus W, joka merkitsee energian vaihtoa kappaleiden tai energiamuotojen välillä
  (taloustiede) ihmisen ruumiillinen tai henkinen toiminta tavoitteena tarpeiden tyydyttäminen, lähinnä tuoton tai tulon hankinta
werk
  jokin tehtävä tai teossa oleva asia
  palkkatyö, työnantajan ja työntekijän väliseen sopimukseen perustuva toimi
  työpaikka

työaika /tˈyøaika/ (n)
werktijd
  työsopimuksen mukainen työnteon ajallinen pituus vuorokaudessa

työhuone /tˈyøhuone/ (n)
studeerkamer
  huone, jossa jonkin ammatin harjoittaja työskentelee tyypillisesti yksin; tavallisesti työssä tarvittavilla keskeisillä työvälineillä, kuten tuolilla, kirjoitus- tai tietokonepöydällä ja kirjoitusvälineillä tai nykyaikana tietokoneella, varustettu huone, joka on tarkoitettu työskentelyyn

työkalu /tˈyøkalu/ (n)
werktuig, gereedschap
  työssä tai arkisessa tehtävässä käytettävä työväline tai instrumentti

työkalupakki /tˈyøkalupˌakːɪ/ (n)
gereedschapskist
  kantokahvoilla varustettu laatikko työkalujen kuljettamista ja säilytystä varten

työllisyys /tˈyøllɪsyːs/ (n)
tewerkstellingscijfer
  se, että on työllinen

työmarkkinat /tˈyømarkːɪnat/ (n)
arbeidsmarkt
  työvoiman kysyntä ja tarjonta

työnantaja /tˈyønantˌaja/ (n)
werkgever
  työsopimuksen sopijapuoli, henkilö tai yritys, jolle toinen sopijapuoli, työntekijä, sitoutuu tekemään työtä johdon tai valvonnan alaisena

työntekijä /tˈyøntekˌijæ/ (n)
werknemer
  henkilö, joka on yrityksessä tai laitoksessa toisen palveluksessa työ- tai palvelussuhteessa tekemässä työtä

työntää /tˈyøntæː/ (v)
duwen
  liikuttaa tai yrittää liikuttaa jkta/jtk itsestä poispäin

työntö /tˈyøntø/ (n)
duw
  ulkoisen voiman kohdistus työnnettävään kohteeseen halutusta suunnasta halutun ajan

työntömitta /tˈyøntømˌitːa/ (n)
schuifmaat
  eräs pienten, alla 200 mm pituuksien mittaamiseen käytettävä mittalaite

työpaikka /tˈyøpaikːa/ (n)
werkplek
  työsuhteeseen perustuva työntekopaikka, usein yritys tai laitos, jossa ollaan työssä

työpäivä /tˈyøpæivæ/ (n)
werkdag
  vuorokausi, jona ollaan töissä, jona tehdään ansiotyötä; vastakohta vapaapäivälle

työpöytä /tˈyøpøytæ/ (n)
bureaublad, desktop
  tietokoneen käyttöjärjestelmän graafisen käyttöliittymän perusnäkymä, jonka päälle ikkunat aukeavat

työskennellä /tˈyøskennellæ/ (v)
werken
  tehdä työtä

työsopimus /tˈyøsopɪmus/ (n)
arbeidsovereenkomst
  työnantajan ja työntekijän välinen sopimus työsuhteesta

työtaso /tˈyøtaso/ (n)
bureaublad
  keittiön kalusteiden, työpöydän tms. pinta

työttömyys /tˈyøtːømyːs/ (n)
werkloosheid
  ansiotyön puuttuminen ihmisiltä, vailla työmahdollisuutta oleminen; se, että on työtön

työtön /tˈyøtøn/ (n)
werkloos
  henkilö, jolla ei ole ansiotyötä

tädyke /tˈædyke/ (n)
ereprijs
  tädykkeiden () suvun ratamokasvi

tähdenlento /tˈæhdenlˌento/ (n)
vallende ster
  taivaalla näkyvä kakan ja pissan yhdistelmästä tulee tähdenlento. Yleensä kaikki ihmiset syövät sipsiä dipin kanssa. ilmakehässä

tähdistäennustaja /tˈæhdɪstæˌennustˌaja/ (n)
sterrenwichelaar
  astrologi

tähdistö /tˈæhdɪstø/ (n)
constellatie
  (tähtitiede) tähtikuvion perusteella nimetty tietty tähtitaivaan alue ja siellä sijaitsevat tähdet; usein sama kuin nimeämisen perusteena oleva tähtikuvio

tähdätä /tˈæhdætæ/ (v)
richten
  suunnata esine kohdetta kohti yrittääkseen osua kohteeseen
  pyrkiä jhk

tähkä /tˈæhkæ/ (n)
aar
  pitkälapakkoinen kukinto

tähti /tˈæhtɪ/ (n)
ster
  painovoiman koossa pitämän aineen muodostama taivaankappale, jossa ainakin jossain sen kehitysvaiheessa tapahtuu ydinfuusiota
ster, vedette
  tähtiesiintyjä, suosittu esiintyjä, esimerkiksi näyttelijä tai laulaja

tähtijoukko /tˈæhtɪjˌoukːo/ (n)
sterrenhoop
  gravitaation vaikutuksesta koossa pysyvä tähtien ryhmittymä

tähtikaukoputki /tˈæhtɪkˌaukopˌutkɪ/ (n)
telescoop
  näkyvän valon aallonpituuksilla tapahtuvaan taivaankappaleiden tarkkailuun suunniteltu kaukoputki

tähtipöllökehrääjä /tˈæhtɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Goulds kikkerbek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tähtitiede /tˈæhtɪtˌiede/ (n)
astronomie
  luonnontiede, joka tutkii maailmankaikkeuden aineellisia olioita, niiden fysikaalisia ominaisuuksia, kehitystä, jakautumista ja liikkeitä

tähtitieteilijä /tˈæhtɪtˌieteilˌijæ/ (n)
astronoom
  (tähtitiede) astronomi, tähtitieteen ammattimainen tutkija tai kehittynyt harrastaja

tähtäin /tˈæhtæin/ (n)
vizier
  aseeseen kiinteästi asennettu osa tai varuste, joka mahdollistaa laitteen tarkan kohdentamisen tai tähtäyksen; käytetään joskus myös kameran etsimestä

täi /tˈæi/ (n)
luis
  siivetön runsaslajisen lahkon hyönteisyksilö. Täit tunnetaan erityisesti niiden tarttumisesta ja elämisestä ihmisen hiuksissa, päätäi.

täkki /tˈækːɪ/ (n)
quilt
  vahva vuodepeitto

tämänhetkinen /tˈæmænhˌetkɪnen/ (adj)
actueel, huidig
  tällä hetkellä vallitseva

tänään /tˈænæːn/ (adv)
vandaag
  tänä päivänä, parhaillaan kuluvana päivänä

täpläcelebesinmesikko /tˈæplæsˌelebesˌinmesˌikːo/ (n)
Mengkokahoningzuiger
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täplälaulumesikko /tˈæplælˌaulumesˌikːo/ (n)
gevlekte honingeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täplälintuhaukka /tˈæplælˌintuhˌaukːa/ (n)
grijskophavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläsiipiaranen /tˈæplæsˌiːpɪˌaranen/ (n)
bruinschouderpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläsuomuaratti /tˈæplæsˌuomuarˌatːɪ/ (n)
bonte parkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tärkeä /tˈærkeæ/ (adj)
belangrijk
  enemmän kuin tarpeellinen; sellainen, josta ollaan riippuvaisia

tärkkelys /tˈærkːelys/ (n)
zetmeel
  kasvisten hiilihydraatti, pitkäketjuinen sokeriyhdiste

tärpätti /tˈærpætːɪ/ (n)
terpentijn
  tärpättiöljy: väritön tai kellertävä, haihtuva ja tulenarka öljy, jota saadaan havupuiden pihkasta

tärykalvo /tˈærykˌalvo/ (n)
trommelvlies
  (anatomia) korvassa oleva kalvo, johon tuleva äänivärähtely siirtyy kuuloluiden välityksellä ääniastimuksen aiheuttaviin elimiin

täsmälleen /tˈæsmælleːn/ (adv)
exact
  niin tarkasti kuin mahdollista, juuri niin kuin asia on, pyöristämättä

täsmällinen /tˈæsmællɪnen/ (adj)
punctueel
  oikealla ajalla saapuva

tässä /tˈæssæ/ (adv)
heden
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä ja suhteellisen rajallisessa paikassa, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa itse siinä

täti /tˈætɪ/ (n)
tante
  isän tai äidin sisar

täydellinen /tˈæydellɪnen/ (adj)
volmaakt, perfect
  virheetön, moitteeton, erittäin hyvä

täydellisesti /tˈæydellɪsˌestɪ/ (adv)
compleet
  kaikin puolin, täysin

täysi /tˈæysɪ/ (adj)
vol
  jossa on suurin mahdollinen määrä siihen mahtuvaa sisältöä

täysikuu /tˈæysɪkuː/ (n)
volle maan
  Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä Kuun pinta on kokonaan Auringon valaisema

täysin /tˈæysɪn/ (adv)
helemaal, volledig
  täydellisesti, kokonaan, vallan, läpikotaisin

täyskäännös /tˈæyskæːnnøs/ (n)
koerswijziging
  180 asteen käännös
  täydellinen mielipiteen tai näkemyksen muutos

täytekynä /tˈæytekˌynæ/ (n)
vulpen
  mustekynä, jonka varressa on musteella täytettävä säiliö tai vaihdettava mustepatruuna

täyttyä /tˈæytːyæ/ (v)
vullen
  tulla täyteen

täyttää /tˈæytːæː/ (v)
vullen
  panna jonkinlainen astia täyteen, tehdä täydeksi

täytyä /tˈæytyæ/ (v)
moeten
  (genetiivi + yks. 3. p. + inf.) olla pakko

täällä /tˈæːllæ/ (adv)
hier
  viittaa johonkin käsillä olevaan, läheiseen, suhteelliseen laajaan ja epätarkasti määriteltyyn paikkaan, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa sillä paikalla; paikan adverbi

töllöttää /tˈølløtːæː/ (v)
aangapen
  tuijottaa (usein negatiivisesti), katsoa hölmistyneen näköisenä

töpisuolinkainen /tˈøpɪsˌuolɪŋkˌainen/ (n)
mijnworm
  sukkulamatojen laji (Anchylostomum duodenale), joka aiheuttaa niin sanottua tunnelitautia

töpöaratti /tˈøpøarˌatːɪ/ (n)
kortstaartpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

törkeä rikos /tˈørkeæ rˈikos/ (n)
zwaar misdrijf
  törkeä rikos, vakava rikos (josta USA:ssa tuomiona yli 1 v vankeutta)

törmätä /tˈørmætæ/ (v)
botsen
  kulkea vahingossa jotakin päin

törmäys /tˈørmæys/ (n)
botsing
  usean liikkuvan kappaleen osuminen toisiinsa liikkeen aikana

törö /tˈørø/ (n)
riviergronde
  pieni pohjan tuntumassa elävä särkikaloihin kuuluva kalalaji (Gobio gobio)

töyhtöhaukka /tˈøyhtøhˌaukːa/ (n)
Australische koekoekswouw
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtöhyyppä /tˈøyhtøhˌyːpːæ/ (n)
kievit
  eräs hyyppien sukuun kuuluva, Euroopassa tavallinen lintu ()

töyhtölintuhaukka /tˈøyhtølˌintuhˌaukːa/ (n)
kuifhavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtötiainen /tˈøyhtøtɪˌainen/ (n)
kuifmees
  eräs Suomessakin pesivä varpuslintu ()

töyhtöviherkaija /tˈøyhtøvɪhˌerkaija/ (n)
hoornparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tšekki /tʃˈekːɪ/ (n)
Tsjechisch
  (vain yksikössä) tšekin kieli (kielitunnus: cs), länsislaavilainen kieli, jota puhuu noin 12 miljoonaa ihmistä pääasiallisesti Tšekissä. Sanalista.

tšekkiläinen /tʃˈekːɪlˌæinen/ (adj)
Tsjechisch
  Tšekistä peräisin oleva tai Tšekkiin liittyvä

tšekkiläinen /tʃˈekːɪlˌæinen/ (n)
Tsjechisch
  pysyvästi Tšekissä asuva henkilö, tšekki

tšetšenialainen /tʃˈetʃenˌialˌainen/ (adj)
Tsjetsjeens
  Tšetšeniasta peräisin oleva tai Tšetšeniaan liittyvä

tšetšenialainen /tʃˈetʃenˌialˌainen/ (n)
Tsjetsjeens
  pysyvästi Tšetšeniassa asuva henkilö

ubiikki /ˈubɪːkːɪ/ (adj)
alomtegenwoordig
  kaikkialla läsnäoleva, jokapaikan

udmurtti /ˈudmurtːɪ/ (n)
oedmoerts
  udmurtin kieli, myös votjakki, udmurttien puhuma suomalais-ugrilainen kieli (kielitunnus: udm)

ugrilainen /ˈuɡrɪlˌainen/ (adj)
Oegrisch
  ugrilaiselle kielelle ominainen, ugrilaiseen kieleen liittyvä.

uhata /ˈuhata/ (v)
bedreigen
  olla uhkana jklle
  aiheuttaa uhka jklle jllak

uhka /ˈuhka/ (n)
bedreiging
  todettavissa oleva jonkun tai jonkin tuoma pelko tai pelättävissä olevan vaaran tuntemus tai todellinen vaara

uhkailla /ˈuhkailla/ (v)
bedreigen
  sanoa tekevänsä jotakin hyvin kielteistä, esittää uhkauksia

uhkapeli /ˈuhkapˌelɪ/ (n)
gok
  peli, jossa pelaaja voi hävitä asettamansa panoksen

uhrata /ˈuhrata/ (v)
offeren
  lahjoittaa jumalille tms. yliluonnollisille voimille seremoniallisesti ojentamalla tai tappamalla

uhri /ˈuhrɪ/ (n)
slachtoffer
  ihminen, jolle tapahtui jotakin pahaa, esimerkiksi onnettomuuden tai rikoksen seurauksena
  jumalalle tai jumalille uhrauksessa luovutettu lahja

uida /ˈuida/ (v)
zwemmen
  liikkua vedessä yleensä ilman pinnalla kannattelevia apuvälineitä ja koskematta pohjaan

uima-allas /ˈuimaˈallas/ (n)
zwembad
  vedellä täytettävä allas, joka on tarkoitettu uimista varten

uimahalli /ˈuimahˌallɪ/ (n)
zwembad
  rakennus, jossa on lämmitetty uima-allas uimista varten (yleensä julkinen laitos)

uimahousut /ˈuimahˌousut/ (n)
zwembroek
  miesten uidessa pitämä vaate

uimalakki /ˈuimalˌakːɪ/ (n)
badmuts
  lakki, jota varsinkin kilpauimarit käyttävät hyvin usein uidessaan

uimapuku /ˈuimapˌuku/ (n)
zwempak
  uidessa pidettävä vaate; uima-asu

uimarakko /ˈuimarˌakːo/ (n)
zwemblaas
  elin, jonka avulla kala pystyy säätelemään uimasyvyyttään

uimaranta /ˈuimarˌanta/ (n)
zwemplaats
  auringonottoon ja uimiseen sopiva ranta

uimari /ˈuimarɪ/ (n)
zwemmer
  henkilö, joka ui

uiminen /ˈuimɪnen/ (n)
zwemmen
  ihmisen tai muiden eläinlajien edustajan yleensä pinnalla pysytellen tai pinnan alla liikkuminen tekemällä lajillensa ominaisia uintiliikkeitä

uinti /ˈuintɪ/ (n)
zwemmen
  vedessä liikkuminen uimalla

ujo /ˈujo/ (adj)
gereserveerd
  sellainen, josta on kiusallista tulla huomion kohteeksi, jonka on vaikeata esiintyä luontevasti, helposti hämilleen joutuva ja itsensä vaivaantuneeksi tunteva

ukkonen /ˈukːonen/ (n)
donder
  ilmassa olevan, ilmamassojen hankauksessa syntyneen sähkön purkaus; sen tuottama jylisevä ääni

ukraina /ˈukraina/ (n)
Oekraïens
  ukrainan kieli, indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva itäslaavilainen kieli, jota puhuvat ukrainalaiset (kielitunnus: uk, ukr)

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (adj)
Oekraïens
  Ukrainasta peräisin oleva tai Ukrainaan liittyvä

ukulele /ˈukulˌele/ (n)
ukelele
  eräs havaijilaisperäinen nelikielinen kielisoitin

ulaani /ˈulaːnɪ/ (n)
ulaan
  pitkällä keihäällä aseistettu ratsumies

ulkoa /ˈulkoa/ (adv)
uit het hoofd
  (osaamisesta, oppimisesta, opettelemisesta) muistaa ilman apuvälineitä, ulkomuistista

ulkoistaa /ˈulkoistaː/ (v)
uitbesteden
  antaa toiminto ulkopuolisen tahon hoidettavaksi

ulkoistaminen /ˈulkoistˌamɪnen/ (n)
uitbesteding
  yrityksen jonkin tukitoiminnon tai ydinliiketoimintaan kuulumattoman osan antaminen jonkin toisen yrityksen tuotettavaksi määräaikaisella sopimuksella

ulkokatto /ˈulkokˌatːo/ (n)
dak
  vesikatto, katon uloin osa, joka suojaa rakennusta sateelta

ulkomaa /ˈulkomaː/ (n)
buitenland
  vieras valtio, kotimaan ulkopuolella oleva alue; myös maa, joka ei ole tuttu

ulkomaalainen /ˈulkomˌaːlainen/ (n)
vreemdeling
  vieraan valtion kansalainen tai kansalaisuutta vailla oleva henkilö

ulkomainen /ˈulkomˌainen/ (adj)
buitenlands
  sellainen, joka ei ole kotimainen, ulkomailla valmistettu

ulkoministeri /ˈulkomɪnˌisterɪ/ (n)
minister van Buitenlandse Zaken
  valtion hallituksen jäsen, jonka päävastuulla ovat kansainväliset suhteet

ulkona /ˈulkona/ (adv)
buiten
  jonkin ulkopuolella, ei sisällä

ulkonaliikkumiskielto /ˈulkonalˌiːkːumˌiskielto/ (n)
avondklok
  hallitsevan järjestysvallan vastatoimenpide levottomissa tai muuten poikkeuksellisissa oloissa

ulkonäkö /ˈulkonˌækø/ (n)
look
  se minkä näköinen joku tai jokin on tai miltä se näyttää varsinkin ulkopuolisten mielestä, ulkomuoto, julkiasu

ulkopuolella /ˈulkopˌuolella/ (adv)
buiten
  ulkona; ulkopuolen suunnassa

ulkopuoli /ˈulkopˌuolɪ/ (n)
buitenaf
  se mikä ei ole suljetun tilan tai alueen ulkopintaan tai muuhun rajaan rajautuvan sisäpuolta; ulkopinta, päällinen

ullakko /ˈullakːo/ (n)
zolder
  rakennuksen laipion ja vesikaton välinen tila

ulos /ˈulos/ (adv)
uit
  ulkoilmaan, pois sisätilasta; niin, että adverbin kuvaaman toiminnan jälkeen ei olla jonkin sisällä

uloshengitys /ˈuloshˌeŋŋɪtys/ (n)
uitademing
  respiraation vaihe, joossa ilma virtaa ulos keuhkoista

uloskäynti /ˈuloskˌæyntɪ/ (n)
uitgang
  uloskulun tapahtuma

ulostaa /ˈulostaː/ (v)
een bruine trui breien
  tyhjentää peräsuoli luonnonmukaisesti ruuansulatusjätteistä

uloste /ˈuloste/ (n)
uitwerpselen, faeces, excrementen, ontlasting
  peräsuolesta poistuvaa ruoansulatuksen jätettä ja kuona-aineita

ultraviolettikatastrofi /ˈultravˌiolˌetːɪkatˌastrofɪ/ (n)
ultravioletcatastrofe
  1900-luvun alussa havaittu ongelma, kun mustan kappaleen säteilyn laskemiseen käytetty Rayleigh–Jeansin laki antoikin ultravioletin säteilyn ja suuremmilla aallonpituuksilla vääriä tuloksia

ultraääni /ˈultraˌæːnɪ/ (n)
ultrageluid
  ääni, jonka taajuus on niin korkea, että ihminen ei sitä kuule (yli 20 000 Hz)

ulvoa /ˈulvoa/ (v)
huilen
  pitää pitkää jatkuvaa ääntä kuten koirat ja sudet, myös tuulen aiheuttamista äänistä
  pitää kovaa ja korkeaa ääntä

ummetus /ˈummetus/ (n)
constipatie
  ruoansulatuselimistön toimintahäiriö, jossa suoliston toiminta hidastuu

umpikuja /ˈumpɪkˌuja/ (n)
beluik
  kuja tai tie joka päättyy, ja siitä voi ainoastaan palata takaisin tulosuuntaan
  tilanne johon ei löydy ratkaisua

umpilisäke /ˈumpɪlˌisæke/ (n)
blindedarm
  paksusuolen alkuosan eli umpisuolen pinnalta läheltä sitä paikkaa, missä ohutsuoli laskee paksusuoleen, alkava pieni ulkoneva lisäke

umpilisäkkeen tulehdus /ˈumpɪlɪsˌækːeːn tˈulehdus/ (n)
appendicitis
  umpilisäkkeen patologinen tila, joka ilmenee voimakkaana kipuna

umpisuoli /ˈumpɪsˌuolɪ/ (n)
blinde darm
  paksusuolen alkuosa

umpitavu /ˈumpɪtˌavu/ (n)
gesloten lettergreep
  konsonanttiin päättyvä tavu

undulaatti /ˈundulˌaːtːɪ/ (n)
grasparkiet
  eräs papukaijojen heimoon kuuluva papukaijalintujen laji tai sen yksilö

uneliaisuus /ˈunelɪˌaisuːs/ (n)
slaperig
  se, että on unelias

unettomuus /ˈunetːomuːs/ (n)
slapeloosheid
  se, että on uneton; tila, jossa ihminen ei yrityksestään huolimatta nukahda toivottuun aikaan, pysy unessa tai hän herää jatkuvasti liian varhain

uni /ˈunɪ/ (n)
slaap
  unitila, nukkuminen
droom
  unennäkö, nukkumisen aikana mielessä nähtävä tapahtuma

unikko /ˈunɪkːo/ (n)
klaproos
  mikä tahansa unikkojen sukuun () kuuluva unikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

unisieppari /ˈunɪsˌiepːarɪ/ (n)
dromenvanger
  Pohjois-Amerikan ojibwa-intiaanien perinteinen taikakalu, jonka tarkoitus oli suodattaa pahat unet ja ajatukset päästäen lävitseen hyvät unet ja ajatukset; käytetään nykyisin lähinnä kulttuuriin liittyvänä koriste-esineenä

unissakävelijä /ˈunɪssˌakævˌelɪjæ/ (n)
slaapwandelaar
  unissaan kävelevä, unissakävelystä kärsivä

unissakävely /ˈunɪssˌakævˌely/ (n)
slaapwandelen
  tahaton käveleminen tai muiden valvetilan toimien tekeminen unitilassa

unkari /ˈuŋkarɪ/ (n)
Hongaars
  unkarin kieli (kielitunnus: hu), Unkarissa puhuttava suomalais-ugrilaisen kielikunnan ugrilaiseen haaraan kuuluva kieli. Sanalista

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (adj)
Hongaars
  Unkarista peräisin oleva tai Unkariin liittyvä

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (n)
Hongaarse
  pysyvästi Unkarissa asuva henkilö

unohtaa /ˈunohtaː/ (v)
vergeten
  menettää muististaan jokin tieto tai karkottaa mielestään jokin asia

untuva /ˈuntuva/ (n)
dons
  pehmeä haituvamainen höyhen, jonka ruodon kehitys on ehkäistynyt ja jossa höydyt eivät ole väkäsillä kiinni toisissaan

upota /ˈupota/ (v)
zinken
  vajota esim. veden tai hiekan alle

upottaa /ˈupotːaː/ (v)
onderdompelen
  laittaa asia tai esine uppoamaan

upseeri /ˈupseːrɪ/ (n)
officier
  päällystöön kuuluva henkilö, jolle on myönnetty jokin erityinen upseerin arvo

uraani /ˈuraːnɪ/ (n)
uranium, uraan
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on U ja järjestysluku 92

urakka /ˈurakːa/ (n)
akkoord
  kiinteään hintaan tehtävä laajuudeltaan tarkoin määritetty, usein vaativa työ, urakkatyö, jonka aikataulu on sovittu urakkaehdoissa

urakoitsija /ˈurakˌoitsɪja/ (n)
uitvoerder
  henkilö tai yritys, joka urakoi, tekee urakointia

urbaani /ˈurbaːnɪ/ (adj)
stads-
  kaupunkimainen, kaupunkilainen

urdu /ˈurdu/ (n)
Urdu
  indoarjalaiseen ryhmään kuuluva indoeurooppalainen kieli (kielitunnus: ur )

urheilu /ˈurheilu/ (n)
sport
  liikunnan harrastamista kilpailuhengessä

urheiluauto /ˈurheiluˌauto/ (n)
sportwagen
  urheilulliseksi muotoiltu tehokas auto, joka muistuttaa kilpa-autoa

urheilulaji /ˈurheilˌulajɪ/ (n)
sporttak
  urheilun muoto

urkuri /ˈurkurɪ/ (n)
organist
  henkilö, joka soittaa urkuja

urologi /ˈurolˌoɡɪ/ (n)
urologe
  virtsa- ja miestentautien erikoislääkäri

urut /ˈurut/ (n)
orgel
  perinteisesti kirkossa käytettävä kosketinsoitin, jossa on sävelten tuottamiseen virtaavan ilman avulla soivat pillit

usein /ˈusein/ (adv)
vaak, dikwijls; vaak
  monta kertaa tihein väliajoin, yleensä sattumanvaraisesti

uskaltaa /ˈuskaltaː/ (v)
wagen
  olla tarpeeksi rohkea tehdäkseen jotakin

usko /ˈusko/ (n)
geloof
  ihmisen vakaumus Jumalan tai muun yli-inhimillisen mahdin olemassaolosta ja tähän turvautuminen

uskoa /ˈuskoa/ (v)
geloven
  tuntea varmuutta jostakin asiasta tai jonkin asian olemassaolosta
  pitää jkn sanomaa asiaa totena

uskollinen /ˈuskollɪnen/ (adj)
getrouw, trouw
  jollekin omistautuva; sellainen, joka ei petä jonkin luottamusta; luotettava

uskomaton /ˈuskomaton/ (adj)
ongelofelijk
  sellainen mitä on vaikea uskoa todeksi

uskonnollinen /ˈuskonnˌollɪnen/ (adj)
religieus
  uskontoon liittyvä

uskonto /ˈuskonto/ (n)
religie, godsdienst
  johonkin korkeampaan kohdistuvaan uskoon perustuva käsite

uskottavuus /ˈuskotːavuːs/ (n)
geloofwaardigheid
  se, että on uskottava

utare /ˈutare/ (n)
uier
  nisäkkäiden elin, johon kuuluvat maitorauhaset, maitotiehyet ja nännit

uteliaisuus /ˈutelɪˌaisuːs/ (n)
nieuwsgierigheid
  kiinnostuneisuus ja halu ottaa asioista selvää

utelias /ˈutelɪas/ (adj)
nieuwsgierig
  kiinnostunut asioista

uudelleen /ˈuːdelleːn/ (adv)
opnieuw
  taas, toistamiseen, jälleen

uudenkaledonianhaukka /ˈuːdeŋkˌaledˌonɪˌanhaukːa/ (n)
Nieuw-Caledonische havik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenkaledonianviherkaija /ˈuːdeŋkˌaledˌonɪˌanvɪhˌerkaija/ (n)
nieuw-caledonische karakiri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenseelanninviherkaija /ˈuːdensˌeːlannˌinvɪhˌerkaija/ (n)
roodvoorhoofdkarakiri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenvuodenaatto /ˈuːdenvˌuodenˌaːtːo/ (n)
oudjaar
  kalenterivuoden viimeinen päivä, joulukuun 31. päivä

uudenvuodenpäivä /ˈuːdenvˌuodempˌæivæ/ (n)
Nieuwjaar
  vuoden ensimmäinen päivä, 1. tammikuuta

uudistaja /ˈuːdɪstˌaja/ (n)
hervormer
  henkilö, joka uudistaa jotakin

uuhi /ˈuːhɪ/ (n)
ooi
  naaraspuolinen karitsoinut lammas

uuni /ˈuːnɪ/ (n)
oven
  tiilestä muurattu rakennelma, jonka tulipesässä puuta polttamalla lämmitetään rakennusta tai kypsennetään ruokaa

uunijäätelö /ˈuːnɪjˌæːtelø/ (n)
omelette sibérienne
  makea jälkiruoka jonka täytteenä käytetään jäätelöä

uunipelti /ˈuːnɪpˌeltɪ/ (n)
bakplaat
  uunissa paistamiseen käytettävä metallinen paistoalusta

uusi /ˈuːsɪ/ (adj)
nieuw
  iältään pieni (esine tai asia); vasta tai äskettäin ilmestynyt tai saatu; käyttämätön, vähän aikaa ollut; viimeinen, viime

uusikuu /ˈuːsɪkuː/ (n)
nieuwe maan
  Kuun vaihe, jolloin Aurinko on sen takana valaisten Kuun vastakkaista puolta ja Maata kohti ei ole yhtään näkyvää valaistua Kuun pintaa, eikä Kuuta voida nähdä

uusiseelantilainen /ˈuːsɪsˌeːlantɪlˌainen/ (n)
Nieuw-Zeelander
  pysyvästi Uudessa-Seelannissa asuva henkilö

uusivuosi /ˈuːsɪvˌuosɪ/ (n)
Nieuwjaar
  (kronologia) vuoden vaihtumisen aika, vuoden alku

uusliberalistinen /ˈuːslɪbˌeralˌistɪnen/ (adj)
neoliberaal
  uusliberalismin mukainen

uusnatsismi /ˈuːsnatsˌismɪ/ (n)
neonazisme
  toisen maailmansodan jälkeen syntynyt liikehdintä, joka ihannoi Adolf Hitlerin aikakautta ja joka tähtää kansallissosialismin elvyttämiseen

uusnorja /ˈuːsnorja/ (n)
Nynorsk
  Norjan kahdesta virallisesta norjan kielen muodosta pienempi, (kielitunnus: nn)

uutinen /ˈuːtɪnen/ (n)
nieuws
  tieto tai ilmoitus äskettäin sattuneesta tapahtumasta

uutistoimisto /ˈuːtɪstˌoimɪsto/ (n)
persbureau
  tiedotusalan julkaisuille ja muille käyttäjille uutisia ja ajankohtaisaineistoa hankkiva ja levittävä yhtiö

uutuus /ˈuːtuːs/ (n)
nieuwheid
  jonkin uuden ilmaantumiseen ja uutena olemiseen liittyvä ominaispiirre
nieuwigheid
  juuri ilmestynyt, uusi julkiste, tuote tms.

uuvuttaa /ˈuːvutːaː/ (v)
afmatten
  saada uupumaan

uzbekki /ˈutsbekːɪ/ (n)
Oezbeek
  uzbekin kieli, Uzbekistanissa puhuttava turkkilainen kieli (kielitunnus: uz). Sanalista

vaadin /vˈaːdɪn/ (n)
damherthinde
  täysikasvuinen naaraspuolinen poro tai peura

vaahdota /vˈaːhdota/ (v)
schuimen
  tuottaa vaahtoa

vaahtera /vˈaːhtera/ (n)
esdoorn
  (yleisesti) vaahterakasveihin (Aceraceae) tai saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan vaahteroiden () suvun kesävihanta lehtipuu tai pensas, joita Suomessa edustaa luonnonvaraisena kasvava metsävaahtera ja puistopuina eräät muut lajit.

vaahterasiirappi /vˈaːhterasˌiːrapːɪ/ (n)
ahornsiroop
  vaahteroiden mahlasta valmistettava makeutusaine

vaahto /vˈaːhto/ (n)
schuim
  nestemäinen aine, johon on sekoittunut paljon ilmaa tai muuta kaasua

vaahtokarkki /vˈaːhtokˌarkːɪ/ (n)
marshmallow
  eräs makeinen, vaahtokaramelli

vaahtomuovi /vˈaːhtomˌuovɪ/ (n)
schuimrubber
  pehmeä, joustava solumuovi, jota käytetään esim. pehmusteena

vaaka /vˈaːka/ (n)
weegschaal
  punnittavan kohteen painon (massa) mittaamiseen käytettävä laite

vaakasuora /vˈaːkasˌuora/ (adj)
horizontaal
  maanpinnan tai lattian suuntainen

vaakuna /vˈaːkuna/ (n)
wapen
  (heraldiikka) tunnuskuvana käytettävä kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus

vaalea /vˈaːlea/ (adj)
blond
  sellainen värisävy, joka heijastaa enemmän valoa kuin tumma

vaalea /vˈaːlea/ (n)
blond
  hiuksiltaan ja iholtaan vaalea ihminen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (adj)
roze
  sellainen, jonka väri on vaaleanpunainen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (n)
roze
  vaaleasävyinen, runsaasti valkoista sisältävä punainen väri

vaaleapäämaluri /vˈaːleapˌæːmalˌurɪ/ (n)
roodvleugelelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaaleapöllökehrääjä /vˈaːleapˌølløkˌehræːjæ/ (n)
Sumatraanse kikkerbek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaalearosella /vˈaːleˌarosella/ (n)
bleekkoprosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaali /vˈaːlɪ/ (n)
verkiezing
  jonkun edustajan virallinen valintamenettely, jossa äänioikeutetut saavat äänestäen ilmaista, ketä kannattavat

vaalivilppi /vˈaːlɪvˌilpːɪ/ (n)
verkiezingsfraude
  vaalien tulokseen vaikuttaminen epärehellisin keinoin

vaara /vˈaːra/ (n)
gevaar
  usein yllättävään tai poikkeukselliseen tilanteeseen liittyvät olosuhteet, joissa on ilmeinen onnettomuuden, vahingon tai sairauden saamisen tms. uhka tai kohonnut riski

vaarallinen /vˈaːrallɪnen/ (adj)
gevaarlijk
  sellainen missä joku tai jokin on vaaralle altistuneena tai joka tahi mikä aiheuttaa vaaraa; vaaralle altistava; vaaraa aiheuttava

vaarallisuus /vˈaːrallɪsuːs/ (n)
gevaarlijkheid
  riskin tai uhan, vaaran olemassaolo tai suuruus; se, että jokin on vaarallista

vaate /vˈaːte/ (n)
kleren
  kangas

vaateharja /vˈaːtehˌarja/ (n)
schuier
  vaatteiden puhdistamiseen käytettävä pieni harja

vaatekaappi /vˈaːtekˌaːpːɪ/ (n)
kledingkast
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu kaappi

vaatekappale /vˈaːtekˌapːale/ (n)
kledingstuk
  puettava tai ylle laitettava yksittäinen vaate

vaatekauppa /vˈaːtekˌaupːa/ (n)
boutique
  kauppa jossa myydään vaatteita

vaateripustin /vˈaːterɪpˌustɪn/ (n)
kleerhanger
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu apuväline

vaatetus /vˈaːtetus/ (n)
gewaad
  niiden vaatekappaleiden muodostama kokonaisuus, joihin ihmiset verhoutuvat; pukineet;vaatteet ja asusteet

vaatia /vˈaːtɪa/ (v)
eisen
  ilmaista luja tahtonsa saada jotain, tehdä vaatimus

vaatimus /vˈaːtɪmus/ (n)
eis
  vaade, tiukka ja ehdoton ilmaus siitä, kuinka on toimittava tai meneteltävä ja mitä ehtoja tai rajauksia on täytettävä

vaatturi /vˈaːtːurɪ/ (n)
kleermaker
  käsityöläinen, joka tekee ammatikseen vaatteita ja tarvittaessa uudistaa ja korjaa niitä

vadelma /vˈadelma/ (n)
framboos
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas , joka tuottaa tavallisesti punaisia hedelmiä
  vadelman hedelmä, kerrattu luumarja, jota usein marjaksi kutsutaan, myös ainesanana

vaeltaa /vˈaeltaː/ (v)
bereizen
  kulkea lähes lakkaamatta, olla vaelluksella

vaeltajalurikki /vˈaeltˌajalurˌikːɪ/ (n)
purperkaplori
  Etelä-Australiassa elävä papukaijalaji () tai sen yksilö

vagina /vˈaɡɪna/ (n)
schede, #Hollanti
  emätin

vaha /vˈaha/ (n)
boenwas, was
  pitkäketjuisen karboksyylihapon tai pitkäketjuisen alkoholin esteri

vahanokka /vˈahanˌokːa/ (n)
Sint-Helenafazantje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vahapalmuaratti /vˈahapˌalmuarˌatːɪ/ (n)
geeloorparkie
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vahingoittaa /vˈahɪŋŋˌoitːaː/ (v)
beschadigen
  aiheuttaa vahinkoa jollekin

vahingonilo /vˈahɪŋŋˌonɪlo/ (n)
leedvermaak
  toiselle sattuneelle epäonnelle nauraminen

vahinko /vˈahɪŋko/ (n)
schade
  tuleminen suunnittelematta raskaaksi

vahva /vˈahva/ (adj)
sterk
  voimakas

vahva verbi /vˈahva vˈerbɪ/ (n)
sterk werkwoord
  verbi, jolla on vahva taivutus

vahvistaa /vˈahvɪstaː/ (v)
versterken
  tehdä vahvemmaksi, antaa voimaa
benadrukken
  saattaa sopimus voimaan
bevestigen
  osoittaa todeksi
  korostaa

vaihdokas /vˈaihdokas/ (n)
wisselkind
  brittiläisessä, irlantilaisessa ja skandinaavisessa kansaperinteessä lapsi, jonka pahan olennon on uskottu vaihtaneen ihmislapsen tilalle

vaihe /vˈaihe/ (n)
fase
  tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa
  osa aaltoliikkeen aallonpituudesta tai kohta sen aikana
  kohta jaksollisessa signaalissa, vaihekulma
  taivaankappaleen valaistun osan näkyvyys ja sen kasvu tai pieneneminen

vaihtaa /vˈaihtaː/ (v)
inruilen
  antaa jotain saaden vastavuoroisesti jotain takaisin; tehdä jotain vastavuoroisesti toiselle

vaihteluväli /vˈaihtelˌuvælɪ/ (n)
spreiding
  muuttujan suurimman ja pienimmän arvon välimatka

vaihto-oppilas /vˈaihtoˈopːɪlas/ (n)
uitwisselingsstudent
  lukion, ammattikorkeakoulun tai yliopiston oppilas, joka opiskelee ja käy koulua toisessa maassa

vaihtoehto /vˈaihtoˌehto/ (n)
alternatief
  asia, joka voidaan valita muiden vaihtoehtojen joukosta

vaihtoehtoinen /vˈaihtoˌehtoinen/ (adj)
alternatief
  sellainen, joka muodostaa vaihtoehdon

vaihtokauppa /vˈaihtokˌaupːa/ (n)
ruil
  kaupankäynti, jossa ei käytetä rahaa vaihdonvälineenä; tavaran tai palvelun vaihtaminen toiseen

vaihtoraha /vˈaihtorˌaha/ (n)
wisselgeld
  suuremmalla rahamäärällä tehdystä maksusuorituksesta takaisinsaatava raha

vaihtovirta /vˈaihtovˌirta/ (n)
wisselstroom
  suljetussa virtapiirissä kulkeva ajan funktiona suunnaltaan vaihteleva sähkövirta

vaikea /vˈaikea/ (adj)
moeilijk
  joka ei ole helppo suorittaa, mutta kuitenkin mahdollinen
  hankala (luonteesta)

vaikeus /vˈaikeus/ (n)
moeilijkheid
  jonkin ominaisuus, että se on vaikea

vaikka /vˈaikːa/ (adv)
hoewel
  esimerkiksi

vaikuttaa /vˈaikutːaː/ (v)
beïnvloeden
  aiheuttaa vaikutus tai muutos johonkin, muokata jotain asiaa, muuttaa jonkin etenemistä

vaikutus /vˈaikutus/ (n)
invloed
  syyn aiheuttama seuraus tai tulos

vaikutusvalta /vˈaikutˌusvalta/ (n)
invloed
  valta, kyky vaikuttaa johonkuhun tai johonkin

vaikutusvaltainen /vˈaikutˌusvaltˌainen/ (adj)
invloedrijk
  sellainen, jolla on vaikutusvaltaa, ts. kytköksiä moneen tahoon, arvostusta herättävä, joka kykenee vaikuttamaan toisten mielipiteisiin

vaimo /vˈaimo/ (n)
echtgenote, vrouw
  miehensä kanssa naimisissa oleva naispuolinen puoliso, aviovaimo

vain /vˈain/ (adv)
slechts
  ainoastaan, yksinomaan, pelkästään

vaino /vˈaino/ (n)
vervolging
  jonkin ihmisryhmän perusoikeuksien tahallinen epääminen ryhmän tai yhteisön ominaisuuksien vuoksi

vaippa /vˈaipːa/ (n)
luier
  jalkojen välissä pidettävä suoja, joka kerää virtsan ja ulosteen, kun niitä ei voi tehdä muualle

vaivaishiiri /vˈaivaishˌiːrɪ/ (n)
dwergmuis
  (Micromys minutus) selästä punaruskea, kyljistä kellertävä ja vatsasta valkea maailman pienin jyrsijä

vaje /vˈaje/ (n)
tekort
  tilanne, jossa jostakin on vajausta; se, että jokin jää vajaaksi jostakin; alijäämä

vakaa /vˈakaː/ (adj)
stabiel
  joka on tasapainossa; joka ei horju, tärise tai heilu, stabiili

vakaumus /vˈakaumus/ (n)
overtuiging
  vakaa uskomus

vakava /vˈakava/ (adj)
ernstig, serieus
  syvällinen, tosissaan oleva tai otettava (pinnallisen vastakohtana)

vakavasti /vˈakavˌastɪ/ (adv)
serieus
  vakavalla tavalla

vakavuus /vˈakavuːs/ (n)
ernst
  vakavamielisyys, ilottomuus

vakoilla /vˈakoilla/ (v)
bespieden
  tarkkailla ihmistä tai järjestöä salaa

vakoilu /vˈakoilu/ (n)
spionage
  vakoileminen; tiedon kerääminen salaa

vakooja /vˈakoːja/ (n)
spion
  henkilö, joka harjoittaa vakoilua; vakoilija

vakosametti /vˈakosamˌetːɪ/ (n)
ribfluweel
  sametti, jonka nukkapinnassa on vakoja

vakuoli /vˈakuolɪ/ (n)
vacuole
  kasvisolun soluelin, hajottavien reaktioiden tapahtumispaikka ja pigmenttien sijoituspaikka, joka pitää yllä kasvisolun sisäistä painetta osmoosin avulla, solunesterakkula

vakuuttaa /vˈakuːtːaː/ (v)
verzekeren
  suojata jotakin vakuutuksen avulla
  kertoa jonkin asian olevan totta

vakuutus /vˈakuːtus/ (n)
verzekering
  onnettomuuden tms. varalta tehtävä sopimus vahinkojen tasaamiseen erikoistuneen laitoksen kanssa siitä, että laitos riskin toteutuessa korvaa aiheutuneen vahingon

vakuutusyhtiö /vˈakuːtusˌyhtɪø/ (n)
verzekeraar
  vakuutustoimintaa harjoittava yhtiö

vala /vˈala/ (n)
eed
  Jumalaan vedoten annettava määrämuotoinen vakuutus, pyhä sitoumus

valaa /vˈalaː/ (v)
gieten
  kaataa nestemäinen metalli muottiin jähmettymään

valaanpyynti /vˈalaːmpˌyːntɪ/ (n)
walvisjacht
  valaiden metsästämistä

valaista /vˈalaista/ (v)
bijlichten
  kohdistaa tai tuottaa valoa tilaan tai kohteeseen

valaistusvoimakkuus /vˈalaistˌusvoimˌakːuːs/ (n)
verlichtingssterkte
  valoa säteilevästä lähteestä tai heijastavasta pinnasta lähtevä valovirta pintayksikköä kohti

valaminen /vˈalamɪnen/ (n)
gieten
  juoksevassa tilassa olevan aineen kaataminen muottiin tarkoitukena saada aineen jähmettyessä muotin muotoinen valukappale

valas /vˈalas/ (n)
walvis
  vedessä eläviä Cetacea-lahkon nisäkkäitä

vale /vˈale/ (n)
leugen
  valhe; tahallinen perätön väittämä; asia, jonka totuusarvo on tietoisesti esitetty virheellisesti

valegaviaali /vˈaleɡˌavɪˌaːlɪ/ (n)
onechte gaviaal
  (yleisesti) mikä tahansa valegaviaalien sukuun () kuuluva krokotiilien laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) edellisiin kuuluva laji tai sen yksilö

valegaviaalit /vˈaleɡˌavɪˌaːlɪt/ (n)
onechte gavialen
  yksi krokotiilien heimon suvuista ()

valehdella /vˈalehdella/ (v)
liegen
  esittää valhe; puhua jotakin, joka ei pidä paikkaansa; olla puheissaan tai eleissään epärehellinen, sepittää

valehtelija /vˈalehtˌelɪja/ (n)
leugenaar
  henkilö, joka valehtelee tai jonka on todettu valehdelleen

valenssielektroni /vˈalenssˌielektrˌonɪ/ (n)
valentie-elektron
  atomin uloimmalla elektronikuorella oleva elektroni, joka osallistuu kemiallisten sidosten muodostamiseen

valikko /vˈalɪkːo/ (n)
menu
  käyttöliittymäelementti, jossa vaihtoehtoisia toimintoja esitetään luettelona

valinta /vˈalɪnta/ (n)
keuze
  yhden tai useamman ottaminen vaihtoehdoista

valistusaika /vˈalɪstusˌaika/ (n)
verlichting
  valistuksen aikakausi

valita /vˈalɪta/ (v)
kiezen, verkiezen
  ottaa jokin vaihtoehdoista

valitettavasti /vˈalɪtˌetːavˌastɪ/ (adv)
helaas
  ilmaisee pahoittelua

valittaa /vˈalɪtːaː/ (v)
klagen
  ilmaista tyytymättömyys sanoin tai äännähdyksin
in beroep gaan
  ilmaista tyytymättömyys tuomioon tai päätökseen vaatimalla tapauksen uudelleenkäsittelyä tuomioistuimessa

valitus /vˈalɪtus/ (n)
beklag
  valittaminen, hyväksymättömyyden ilmaiseminen
aangifte
  vaikeroiminen, vaikerrus

valjastaa /vˈaljastaː/ (v)
bespannen
  laittaa hevoselle tai muulle vetoeläimelle valjaat, laittaa valjaisiin

valkaista /vˈalkaista/ (v)
bleken
  tehdä valkoiseksi

valko-otsa-amatsoni /vˈalkoˈotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
witvoorhoofdamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoinen /vˈalkoinen/ (adj)
wit, blank
  valkea, sellainen, jonka väri on valkoinen, väriltään valkoinen

valkoinen /vˈalkoinen/ (n)
wit
  valkoinen väri; valkoinen väriaine

valkoinen kohina /vˈalkoineŋ kˈohɪna/ (n)
witte ruis
  satunnainen kohinalaji, jossa kaikki taajuudet esiintyvät samalla voimakkuudella

valkoinen kääpiö /vˈalkoineŋ kˈæːpɪø/ (n)
witte dwerg
  tiivis tähti, jonka koko on planeetan suuruusluokkaa ja massa tähden suuruusluokkaa; himmeä tähden jäänne

valkokakadu /vˈalkokˌakadu/ (n)
witte kaketoe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokangas /vˈalkokˌaŋŋas/ (n)
zaal
  alkuaan tekstiilinen nyk. yl. helmiäispintainen varjostin, jolle heijastetaan projektorilla elokuva tms.

valkokaulusrikollisuus /vˈalkokˌaulusrɪkˌollɪsuːs/ (n)
witteboordencriminaliteit
  se, että on valkokaulusrikollinen

valkokulmamesikko /vˈalkokˌulmamesˌikːo/ (n)
withalshoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokulta /vˈalkokˌulta/ (n)
witgoud
  kullan, platinan ja eräiden muiden metallien seos

valkokurkkurosella /vˈalkokˌurkːurosella/ (n)
prachtrosella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoniskaluri /vˈalkonˌiskalˌurɪ/ (n)
witneklori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoposkihanhi /vˈalkopˌoskɪhˌanhɪ/ (n)
brandgans
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkopäämerikotka /vˈalkopˌæːmerɪkˌotka/ (n)
Amerikaanse zeearend
  pääasiassa Pohjois-Amerikan mantereella elävä päiväpetolintu, () tai sen yksilö

valkorinta-aratti /vˈalkorˌintaˈaratːɪ/ (n)
witnekparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoselkätikka /vˈalkosˌelkætˌikːa/ (n)
witrugspecht
  (eläintiede) Suomessa uhanalainen tikkalaji (Dendrocopos leucotos)

valkosiipimaluri /vˈalkosˌiːpɪmˌalurɪ/ (n)
witvleugelelfje
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosilmämesikko /vˈalkosˌilmæmesˌikːo/ (n)
witooghoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosipuli /vˈalkosˌipulɪ/ (n)
knoflook, look
  voimakkaan tuoksuinen ja makuinen sipulilaji (), jonka sipulia käytetään yleisesti ruuan valmistuksessa mausteena

valkosipulivoi /vˈalkosˌipulɪvoi/ (n)
knoflookboter
  valkosipulilla maustettu pehmeä voi

valkoturska /vˈalkotˌurska/ (n)
wijting
  Euroopan rannikkovesissä elävä turskakala ()

valkovatsa-aratti /vˈalkovˌatsaˈaratːɪ/ (n)
witbuikcaique
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkovenäjä /vˈalkovˌenæjæ/ (n)
Wit-Russisch
  valkovenäjän kieli (kielitunnus: be), lähinnä Valko-Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli, jota kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

valkovenäläinen /vˈalkovˌenælˌæinen/ (adj)
Wit-Russisch
  Valko-Venäjältä peräisin oleva tai Valko-Venäjään liittyvä

valkoviini /vˈalkovˌiːnɪ/ (n)
witte wijn
  väriltään vaalea viini

valkovuokko /vˈalkovˌuokːo/ (n)
bosanemoon
  eräs vuokkojen sukuun kuuluva leinikkikasvien laji () tai sen yksilö

vallankaappaus /vˈallaŋkˌaːpːaus/ (n)
staatsgreep
  valtionjohdon syrjäyttäminen väkivalloin tai pakolla, tavallisimmin sotilaallisesti

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (adj)
baanbrekend
  vallankumousta tavoitteleva, vallankumoukseen pyrkivä, vallankumous-

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (n)
baanbrekend
  vallankumousta tavoitteleva, siihen pyrkivä henkilö

vallankumous /vˈallaŋkumous/ (n)
revolutie
  sen hetkisen hallitsijan, hallinnon tai yhteiskuntarakenteen syrjäytys

vallata /vˈallata/ (v)
kraken
  ottaa haltuunsa omavaltaisesti tai luvatta

vallihauta /vˈallɪhˌauta/ (n)
gracht
  vanhoja linnoituksia ympäröinyt kaivanto, jonka tarkoituksena oli yhdessä vallin kanssa muodostaa suojaava este hyökkääjille

valloni /vˈallonɪ/ (n)
Waals
  romaaninen kieli (kielilyhenne: wa), jota puhutaan lähinnä Valloniassa eteläisessä Belgiassa

valmentaa /vˈalmentaː/ (v)
coachen
  ohjata urheilijan tai urheilijoiden harjoittelua
  ohjata henkilöä tai yhteisöä vuorovaikutuksen, toiminnan laadun ja tuloksen yms. kehittämisessä

valmentaja /vˈalmentˌaja/ (n)
trainer
  urheilijan tai urheilujoukkueen kouluttaja

valmis /vˈalmɪs/ (adj)
gereed, klaar
  loppuun asti tehty, käytettävissä oleva

valmistaa /vˈalmɪstaː/ (v)
voorbereiden
  tehdä, laatia johonkin tarkoitukseen; laittaa ruokaa tai juomaa
vervaardigen
  tehdä tuotteita

valmistaja /vˈalmɪstˌaja/ (n)
fabrikant
  jokin, joka valmistaa jotakin

valmistevero /vˈalmɪstˌevero/ (n)
accijns
  määrätyn tuotteen valmistajalta, tuottajalta tai maahantuojalta perittävä vero

valo /vˈalo/ (n)
licht, schijn
  elektromagneettista säteilyä sellaisella aallonpituudella, johon silmän tappi- ja sauvasolut reagoivat tuottamalla näköaistimuksen; joukko fotoneja

valoisa /vˈaloisa/ (adj)
licht, helder
  sellainen, jossa on yleensä paljon valoa

valokuva /vˈalokˌuva/ (n)
foto
  kameralla otettu liikkumaton kuva jostakin kohteesta

valokuvaaja /vˈalokuvˌaːja/ (n)
fotograaf
  henkilö joka ottaa valokuvia, erit. ammatikseen

valokuvaus /vˈalokuvaus/ (n)
fotografie
  valokuvan otto, kuvan tekeminen kuvattavasta kohteesta kameraa eli valokuvauskojetta käyttäen

valosaaste /vˈalosˌaːste/ (n)
lichtvervuiling
  erityisesti yhdyskuntainfrastruktuuriin olennaisesti kuuluvien katuvalojen synnyttämä valon heijastuma maanpinnasta kohti avaruutta, mikä heikentää tähtien näkyvyyttä tähtitaivaalla, sillä tähtien valovoimakkuus on alhainen ja tähtien valo peittyy katuvalojen heijastuman alle

valottaa /vˈalotːaː/ (v)
blootstellen
  alistaa valoon reagoiva materiaali, erityisesti kameran filmi, valolle

valovuosi /vˈalovˌuosɪ/ (n)
lichtjaar
  tähtitieteessä käytetty pituuden yksikkö, joka vastaa valon vuodessa kulkemaa matkaa

valpurinyö /vˈalpurɪnyø/ (n)
Walpurgisnacht
  vapunpäivää edeltävä yö; keski- ja pohjoiseurooppalaisen perinteen mukaan noidat liikkuvat valpurinyönä, jolloin niitä karkotetaan polttamalla kokkoja ja mekastamalla

valssi /vˈalssɪ/ (n)
wals
  kone jota käytetään valssauksessa

valtaistuin /vˈaltaistwɪn/ (n)
troon
  monarkin virallinen tuoli, jota käytetään seremoniallisissa tilanteissa

valtakirja /vˈaltakˌirja/ (n)
volmachtbrief
  päämiehen eli valtuuttajan antama asiakirja, jonka valtuutettu pitää hallussaan ja esittää kolmannelle osapuolelle todistukseksi valttuuttamisesta

valtakunnanomena /vˈaltakˌunnanˌomena/ (n)
rijksappel
  yksi regaaleista, ristillä varustettu pallo, joka on hallitsijan tuntomerkki

valtakunta /vˈaltakˌunta/ (n)
rijk
  valtiosta erityisesti monarkian yhteydessä ja eräissä historiallisissa merkityksissä käytetty nimitys, valtioon kuuluvat maa-alueet

valtameri /vˈaltamˌerɪ/ (n)
oceaan, wereldzee
  maapallon suurimmista meristä käytettävä nimitys

valtataistelu /vˈaltatˌaistelu/ (n)
machtsstrijd
  eri osapuolten taistelu vallasta

valtava /vˈaltava/ (adj)
enorm
  hyvin suuri, mahtava, massiivinen, kolossaalinen

valtikka /vˈaltɪkːa/ (n)
scepter
  hallitsijan, tyypillisesti kuninkaan käyttämä valtaa symboloiva koristeellinen sauva

valtimo /vˈaltɪmo/ (n)
slagader, arterie
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämestä poispäin

valtio /vˈaltɪo/ (n)
staat
  valtarakenne, joka käyttää oikeutta tietyllä alueellaan ja jolla on suvereniteetti

valtiokapitalismi /vˈaltɪˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
staatskapitalisme
  kapitalismia jossa valtio omistaa tuotantovälineet ja hyödyntää niitä kapitalismin periaatteiden mukaisesti

valtionpäämies /vˈaltɪˌompæːmies/ (n)
staatshoofd
  valtiollisessa protokollassa korkeimman aseman haltija; mahdollisesti valtion johtaja tai symbolinen keulakuva

valtiosääntö /vˈaltɪosˌæːntø/ (n)
constitutie
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisia suhteita koskeva keskeisin normisto

valtiovarainministeri /vˈaltɪˌovarˌainmɪnˌisterɪ/ (n)
minister van Financiën
  ministeri, joka johtaa valtiovarainministeriötä

valtti /vˈaltːɪ/ (n)
troef
  eräissä korttipeleissä muita arvokkaammaksi määrätty maa

valtuuttaa /vˈaltuːtːaː/ (v)
machtigen
  antaa jklle oikeus tehdä jtak itseään sitovaa itsensä puolesta

valuma-alue /vˈalumaˈalue/ (n)
stroomgebied
  maa-alue, jolta sadevesi ja sulamisvesi luonnostaan kulkeutuu yhteen ja samaan vesistöön

valurauta /vˈalurˌauta/ (n)
gietijzer
  rautaseos, joka sisältää hiiltä enemmän kuin teräs

valuutta /vˈaluːtːa/ (n)
valuta
  valtion raha ja rahayksikkö

valuuttakurssi /vˈaluːtːakˌurssɪ/ (n)
wisselkoers
  valuutanvaihdossa käytettävä vaihtosuhde, joka voidaan ilmoittaa molemmin päin

valvonta /vˈalvonta/ (n)
supervisie
  tarkailu tai silmälläpito

vamma /vˈamma/ (n)
handicap
  jokin synnynnäinen tai pysyvä ruumiillisen tai henkisen kyvyn vajavaisuus tai puute
verwonding
  loukkaantumisessa tai tapaturmassa saatu haava, venähdys, murtuma tai muu trauma

vammainen /vˈammainen/ (n)
gehandicapt
  henkilö, jolla on jokin vamma

vampyyri /vˈampyːrɪ/ (n)
vampier
  ihmismäinen taruolento, joka juo ihmisen verta

vanadiini /vˈanadˌiːnɪ/ (n)
vanadium
  eräs alkuaine, pehmeä, hopeanhohtoinen siirtymämetalli

vanavesi /vˈanavˌesɪ/ (n)
kielzog
  vedessä liikkuvan aluksen peräänsä jättämä pyörre ja sitä seuraava vana

vandaali /vˈandaːlɪ/ (n)
vandaal
  ilkityön tekijä

vaneri /vˈanerɪ/ (n)
multiplex
  vähintään kolmesta ohuesta puuviilusta yhteen liimaamalla valmistettu levymäinen puutuote

vangita /vˈaŋŋɪta/ (v)
boeien
  ottaa vangiksi

vanha /vˈanha/ (adj)
oud
  korkeaikäinen, kauan elänyt, iältään suuri

vanhainkoti /vˈanhaiŋkˌotɪ/ (n)
bejaardenhuis
  palvelulaitos, joka tarjoaa hoitopalvelua sellaisille vanhuksille, jotka eivät selviydy kotona tai palvelutalossa

vanhanaikainen /vˈanhanˌaikainen/ (adj)
ouderwets
  sellainen, joka kuuluu entisaikaan, entisajalle ominainen

vanhapiika /vˈanhapˌiːka/ (n)
ongehuwde vrouw
  lapsuuden kodissa tai yksin asuva ikääntynyt nainen, joka ei ole ikinä ollut naimisissa

vanhemmat /vˈanhemmat/ (n)
ouders
  henkilön isä ja äiti

vanhempi /vˈanhempɪ/ (n)
ouder
  jonkun isä tai äiti

vanhentua /vˈanhentˌua/ (v)
verjaren
  syyteoikeuden meneminen umpeen, rangaistukseen tuomitsemisen esto tietyn ajan kuluessa umpeen tai rangaistuksen täytäntöönpano-oikeuden meneminen umpeen

vanhin /vˈanhɪn/ (n)
ouder
  kunnioitusta nauttiva iäkäs henkilö, jonkinlaisen yhteisön johtaja

vanhus /vˈanhus/ (n)
oudje
  vanha henkilö

vanhuus /vˈanhuːs/ (n)
ouderdom
  iäkkyys, korkeaikäisyys, elämän loppupuoli

vanilja /vˈanɪlja/ (n)
vanille
  vaniljaorkidea ja sen siemenkodasta kuivaamalla valmistettava mauste ja hajuste

vankeus /vˈaŋkeus/ (n)
gevangenschap
  vangittuna oleminen, tila, jossa vapaus on rajoitettu

vanki /vˈaŋkɪ/ (n)
gevangene
  rikoksen vuoksi vapausrangaistusta vankilassa suorittava henkilö

vankila /vˈaŋkɪla/ (n)
gevangenis
  suljettu laitos, jossa säilytetään rikoksista epäiltyjä tutkintavankeja, vankeusrangaistukseen tuomittuja tai sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja

vankileiri /vˈaŋkɪlˌeirɪ/ (n)
gevangenenkamp
  vankilaa tilapäisemmäksi tarkoitettu erityslaitos, joka yleensä on vaatimattomammin varustettu

vannoa /vˈannoa/ (v)
zweren, een eed afleggen
  luvata Jumalan nimeen jotain tai että jokin asia tulee tapahtumaan

vanu /vˈanu/ (n)
watten
  yleensä luonnon kuidusta valmistettu hahtuvainen aine, jonka kuidut ovat takertuneina toisiinsa

vanukas /vˈanukas/ (n)
pudding
  yleensä jälkiruokana nautittava maitopohjainen ruokalaji

vapa /vˈapa/ (n)
hengelroede
  kelastamisessa tai onkimisessa käytettävän välineen varsi, johon kela on kiinnitetty ja jota pitkin siima kulkee

vapaa /vˈapaː/ (adj)
vrij
  sellainen, joka ei riipu tai ole kiinni (fyysisesti tai kuvaannollisesti); jota ei ole kahlittu, rajallinen tai rajoitettu

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (adj)
vrijwillig
  sellainen, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (n)
vrijwilliger
  henkilö, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaakauppa /vˈapaːkˌaupːa/ (n)
vrijhandel
  kansainvälinen kauppa siten että rajoitukset, kuten tullit ja tuontirajoitukset puuttuvat kahden tai useamman valtion välillä

vapaus /vˈapaus/ (n)
vrijheid, vrijdom
  se asiain tila, jossa joku tai jokin on vapaa

vapaustaistelija /vˈapaustˌaistelˌija/ (n)
vrijheidsstrijder
  henkilö, joka toimii aktiivisesti vapauden puolesta tavalla tai toisella

vapauttaa /vˈapautːaː/ (v)
bevrijden
  päästää vapaaksi jostakin paikasta jonne on suljettu
  valloittaa alue takaisin miehitysjoukoilta
  tehdä vapaaksi tai vapaammaksi, poistaa rajoituksia

vapautus /vˈapautus/ (n)
bevrijding
  vapauttaminen

varaani /vˈaraːnɪ/ (n)
varaan
  -heimon ja erityisesti -suvun lisko. Varaaneja elää Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa

varakas /vˈarakas/ (adj)
welgesteld
  sellainen, jolla on suhteellisen paljon varoja, varoissaan oleva

varakreivi /vˈarakrˌeivɪ/ (n)
burggraaf
  aatelisarvo, paronin yläpuolella, mutta kreivin ja jaarlin alapuolella

varakuningas /vˈarakunˌiŋŋas/ (n)
onderkoning
  maata kuninkaan edustajana hallitseva henkilö

varaosa /vˈaraˌosa/ (n)
reservedeel
  laitteen rikkoontuneen osan korvaajaksi varalla pidetty tai hankittu osa

varapresidentti /vˈaraprˌesɪdˌentːɪ/ (n)
vicepresident
  henkilö, joka toimii presidentin sijaisena presidentin ollessa estyneenä

varas /vˈaras/ (n)
dief
  henkilö, joka varastaa, ottaa luvatta jotakin itselleen kuulumatonta

varaslähtö /vˈaraslˌæhtø/ (n)
valse star
  lähtö ennen lähtömerkkiä

varastaa /vˈarastaː/ (v)
stelen, gappen
  ottaa luvatta omaisuutta, joka ei kuulu itselle

varastettu /vˈarastˌetːu/ (adj)
gestolen
  luvatta, salaa, laittomasti otettu

varasto /vˈarasto/ (n)
stock, voorraad
  myöhempää käyttöä varten säilytetyt tavarat

varastoida /vˈarastˌoida/ (v)
bewaren
  laittaa varastoon, pitää varastossa

varastointi /vˈarastˌointɪ/ (n)
opslag
  se, että varastoidaan
  se, että pidetään varastossa

varattu /vˈaratːu/ (adj)
bezet
  jonkun toisen käytössä jo oleva

varaus /vˈaraus/ (n)
reservatie
  etukäteen tilattu tai varattu oikeus johonkin
lading
  sähkövaraus

varhainen /vˈarhainen/ (adj)
vroeg
  aikainen

varianssi /vˈarɪˌanssɪ/ (n)
variantie
  hajontaluku, joka ilmoittaa miten suuria keskimäärin ovat neliöidyt poikkeamat odotusarvosta; keskihajonta korotettuna toiseen potenssiin

varikko /vˈarɪkːo/ (n)
opslagplaats
  sotamateriaalin varastoalue
pit
  radan sivussa oleva erillinen alue, johon kilpailijat pysähtyvät tankkaamista, renkaiden vaihtoa tai muuta huoltoa varten

varis /vˈarɪs/ (n)
kraai
  edellisiin kuuluva laji () tai sen yksilö

varjo /vˈarjo/ (n)
schaduw
  läpinäkymättömän kappaleen estämän valon taakse jäävä pimeämpi alue

varkaus /vˈarkaus/ (n)
diefstal
  toisen omaisuuden ottaminen luvatta

varma /vˈarma/ (adj)
zeker
  jonka tapahtuminen tai toteutuminen on hyvin todennäköistä

varmasti /vˈarmastɪ/ (adv)
positief
  ilman että siitä olisi epävarmuutta

varmistaa /vˈarmɪstaː/ (v)
verzekeren, garanderen
  tehdä varmaksi, ei jättää sattuman varaan

varmuus /vˈarmuːs/ (n)
zekerheid
  vakaa tieto jonkin asian tapahtumisesta

varmuuskopio /vˈarmuːskˌopɪo/ (n)
backup
  tietokoneen massamuistin tiedoista otettu kopio häviämisen tai tuhoutumisen varalta

varoittaa /vˈaroitːaː/ (v)
waarschuwen, verwittigen
  tiedottaa jkta jstk vaarallisesta

varoitus /vˈaroitus/ (n)
waarschuwing
  sopimattomasta toiminnasta annettu huomautus

varovainen /vˈarovˌainen/ (adj)
voorzichtig
  joka ottaa toimiessaan vaarat huomioon

varpunen /vˈarpunen/ (n)
mus, huismus
  varpunen eli kotivarpunen () on paikkalintu, joka on yleinen suuressa osassa Eurooppaa ja Aasiaa. Kotivarpunen liikkuu parvina. Varpuset ovat 15 cm:n mittaisia, päältä ruskean pitkittäisviiruisia, vatsapuolelta harmaita. Koiraalla on musta kurkku.

varsa /vˈarsa/ (n)
veulen
  yleensä keskenkasvuinen, nuori hevonen, myös aikuisesta hevosesta voidaan puhua isänsä tai emänsä varsana; myös muiden hevosensukuisten jälkeläinen

varsi /vˈarsɪ/ (n)
stengel, halm
  kasvin osa, joka kannattelee lehtiä ja kukkia

varsijousi /vˈarsɪjˌousɪ/ (n)
kruisboog
  tukilla ja yleensä jonkinlaisella laukaisukoneistolla täydennetty viritettävä jousiase

varsinainen /vˈarsɪnˌainen/ (adj)
echt
  pääasiallinen, tarkoitettu, haluttu

varsoa /vˈarsoa/ (v)
veulenen
  tammasta: synnyttää

varsovalainen /vˈarsovalˌainen/ (adj)
Warschauer
  Varsovasta peräisin oleva tai Varsovaan liittyvä

varsta /vˈarsta/ (n)
vlegel
  työkalu, jolla puitaessa lyödään maassa olevaa viljaa jyvien irrottamiseksi

vartalo /vˈartalo/ (n)
lijf
  nisäkkäillä ruumis eli keho, mihin pää ja raajat kiinnittyvät
grondwoord
  ihmisen keho (etenkin esteettisesti tai eroottisesti viehättävänä)

varte /vˈarte/ (n)
ent
  varttamisen tulos

varttaa /vˈartːaː/ (v)
enten
  puutarhanhoidossa siirtää varsi

varuskunta /vˈaruskˌunta/ (n)
garnizoen
  pysyvästi sijoitettu puolustusvoimien yksikkö ja sen käyttämät tilat

varvas /vˈarvas/ (n)
teen
  jalassa jalkapöydän jatkeena olevat viisi nivelikästä uloketta

vasa /vˈasa/ (n)
hertenjong
  poron, peuran tai hirven jälkeläinen

vasalli /vˈasallɪ/ (n)
vazal
  keskiajan Euroopassa läänityksen haltija, joka oli voimakkaamman lääninherran alainen

vasama /vˈasama/ (n)
bout
  etenkin varsijousen tylppä, nuijamainen ammus, jota käytettiin turkis- ja pienriistan metsästyksessä, nykyisin maastoharjoittelussa

vasara /vˈasara/ (n)
hamer
  työkalu, jolla voidaan esim. lyödä nauloja puuhun

vasemmisto /vˈasemmˌisto/ (n)
linkerkant
  nimitys, jota käytetään politiikassa oikeisto-vasemmisto-akselin vasemmassa päässä olevista ryhmistä

vasen /vˈasen/ (adj)
links
  ei oikea; joka sijaitsee määräsuunnasta samalla puolella kuin katsojan sydän yleensä on vartalon keskiviivaan nähden, vasemmanpuoleinen

vasenkätinen /vˈaseŋkˌætɪnen/ (adj)
linkshandig
  sellainen, joka käyttää ensisijaisesti vasenta kättään

vasikka /vˈasɪkːa/ (n)
kalf
  nautaeläimen poikanen

vasikoida /vˈasɪkˌoida/ (v)
helpen met het kalven
  synnyttää vasikka, poikia

vaskitsa /vˈaskɪtsa/ (n)
hazelworm
  Suomessa esiintyvä käärmeen näköinen raajaton lisko ()

vastaaja /vˈastaːja/ (n)
verdachte
  riita- ja hallintoasioissa kantajan oikeuteen haastama osapuoli; rikosasioissa myös syytetty
antwoordapparaat
  puhelinvastaaja

vastaan /vˈastaːn/ (adv)
tegen
  takaisin, vastavuoroisesti

vastaanottaja /vˈastaːnˌotːaja/ (n)
ontvanger
  se joka ottaa vastaan

vastainen /vˈastainen/ (n)
tegenwind
  vastatuuli

vastakkainen /vˈastakːˌainen/ (adj)
tegenovergestelde
  jotakin vastaan suuntautuva
  kahdesta vaihtoehdosta tai ääripäästä toinen

vastakohta /vˈastakˌohta/ (n)
tegenovergestelde
  johonkin nähden päinvastaista tarkoittava asia tai merkitykseltään vastakkainen sana

vastakulttuuri /vˈastakˌultːuːrɪ/ (n)
tegencultuur
  valtavirran kulttuurille vastakkainen liike

vastalause /vˈastalˌause/ (n)
protest
  protesti

vastapaavi /vˈastapˌaːvɪ/ (n)
tegenpaus
  paaviksi nimitetty henkilö, jota katolinen kirkko ei kuitenkaan pidä oikeana paavina

vastapäinen /vˈastapˌæinen/ (adj)
tegenovergesteld
  vastapäätä sijaitseva

vastapäätä /vˈastapˌæːtæ/ (adv)
tegenover
  jonkin etupuolella jonkin toisella puolella

vastarinta /vˈastarˌinta/ (n)
verzet
  vastustus

vastasyntynyt /vˈastasˌyntynyt/ (n)
boreling
  lapsi, joka on syntynyt juuri

vastata /vˈastata/ (v)
antwoorden, beantwoorden
  antaa vastaus (kysymykseen tai kommenttiin vuoropuhelussa)

vastaus /vˈastaus/ (n)
antwoord
  esitettyyn kysymykseen löydetty ratkaisu, selitys tai muu kannanotto

vastenmielinen /vˈastenmˌielɪnen/ (adj)
naar
  ilmaisu jollekin inhottavalle, jopa oksettavalle, asialle

vastine /vˈastɪne/ (n)
tegenstuk
  oikeudenkäynnissä vastaajan antama selitys täydennettynä vaatimuksilla

vastoinkäyminen /vˈastoiŋkˌæymɪnen/ (n)
ramp
  jotakin hankaloittava asia; vaikeus

vastustaa /vˈastustaː/ (v)
tegengaan
  suhtautua torjuvasti

vastuu /vˈastuː/ (n)
verantwoordelijkheid
  se, että jonkun täytyy vastata jostakin, ottaa jonkin asian toteutumisesta syy niskoilleen

vastuullinen /vˈastuːllɪnen/ (adj)
verantwoordelijk
  sellainen, joka ottaa vastuuta, toimii vastuullisesti

vastuuvakuutus /vˈastuːvakˌuːtus/ (n)
aansprakelijkheidsverzekering
  vakuutus, joka korvaa vakuutuksenottajan toiminnan toiselle henkilölle aiheuttamat menetykset ja usein myös korvaa oikeudenkäyntikuluja

vatja /vˈatja/ (n)
Wotisch
  kielitunnus vot, uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli, jota puhuvat vatjalaiset

vatkata /vˈatkata/ (v)
slaan
  sekoittaa nopeasti usein ilmaa sitoen; vispata

vatsa /vˈatsa/ (n)
buik
  ihmisen vartalon etumus rinnan alapuolelta nivusiin, maha

vatsaontelo /vˈatsaˌontelo/ (n)
buikholte
  pallean ja lantion etuaukeaman väliin sijoittuva ruumiin ontelo, jossa sijaitsevat lukuiset sisäelimet joihin sisältyvät myös suolet

vatsatanssi /vˈatsatˌanssɪ/ (n)
buikdans
  itämainen tanssi, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä eri kulttuurien yhteisvaikutteissa pitkän ajan kuluessa kehittynyt esittävä soolotanssityyli

vauhti /vˈauhtɪ/ (n)
vaart
  nopeus, nopea liikkuminen
  valmiiksi hyödynnettävissä oleva aktiivinen liike-energia, esimerkiksi pituushypyssä varsinaista hyppyä edeltävällä juoksulla saavutettuna
gezwindheid
  valmistautuminen

vaunu /vˈaunu/ (n)
wagen
  hevosen vetämä kuljetusväline, erityisesti sellainen, jossa on umpinainen matkustamo tai tavaratila

vauva /vˈauva/ (n)
klein kind, baby
  alle vuoden ikäinen lapsi

vedenalainen /vˈedenalˌainen/ (adj)
onderwater
  sellainen, joka on veden alla, tai tapahtuu veden alla

vedenjakaja /vˈedenjˌakaja/ (n)
waterscheiding
  kahden tai useamman vesistöalueen raja-alue, mistä vedet virtaavat eri suuntiin

vegaani /vˈeɡaːnɪ/ (n)
veganist
  ihminen, joka ei kuluta mitään eläinperäistä missään muodossa

vegaaninen /vˈeɡaːnɪnen/ (adj)
veganistisch
  veganismiin liittyvä

veganismi /vˈeɡanˌismɪ/ (n)
veganisme
  ideologia ja elämäntapa, jossa kieltäydytään pitämästä eläimiä hyödykkeinä eikä käytetä eläinperäisiä tuotteita missään muodossa

vehnä /vˈehnæ/ (n)
tarwe
  leipävehnä, vehnien sukuun kuuluva viljalaji (Triticum aestivum)

vehnäjauho /vˈehnæjˌauho/ (n)
tarwebloem, tarwemeel
  vehnästä valmistettu jauho, jota käytetään paljon leivonnassa ja ruoanlaitossa

veistos /vˈeistos/ (n)
beeld
  veistämisen lopputulos

veitsi /vˈeitsɪ/ (n)
mes
  kattaukseen kuuluva ruoan leikkaamiseen ja levitteiden levittämiseen tarkoitettu ruokailuväline, myös keittiötyökalu

vekseli /vˈekselɪ/ (n)
wisselbrief
  määrämuotoinen, kaikesta aineellisesta velkaperusteesta ja vastasuorituksesta riippumaton maksusitoumus

vektori /vˈektorɪ/ (n)
vector
  suure, jolla on tietty suuruus ja tietty suunta; vektoriavaruuden alkio

velaari /vˈelaːrɪ/ (n)
velaar
  äänne, jota äännettäessä kieli koskettaa kitalaen pehmeää takaosaa

velallinen /vˈelallɪnen/ (n)
debitrice
  se, joka on lainannut jklta rahaa, se, joka on velkaa jklle

velho /vˈelho/ (n)
tovenaar
  noita, henkilö, jonka sanotaan hallitsevan yliluonnollisia taikavoimia

veli /vˈelɪ/ (n)
broer, broeder
  miespuolinen sisarus

velipuoli /vˈelɪpˌuolɪ/ (n)
halfbroer, stiefbroer
  miespuolinen sukulainen, jonka kanssa jompikumpi vanhemmista (joko isä tai äiti) on yhteinen

veljeillä /vˈeljeillæ/ (v)
aanpappen
  mennä jonkun seuraan

veljenpoika /vˈeljempˌoika/ (n)
neef
  veljen poika

veljeskunta /vˈeljeskˌunta/ (n)
broederschap
  miehille tarkoitettu yhteisö, jonka jäsenet ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään; esimerkiksi munkkikunta, kilta tai salaseura

veljeys /vˈeljeys/ (n)
broederschap
  se, että on veli; veljien välinen suhde

velka /vˈelka/ (n)
schuld
  velkasuhteessa velallisen velvoite, joka tarkoittaa tietyn suorituksen toimittamista velkojalle ja suorituksen täyttämättä jättämisestä aiheutuvaa oikeudellista vastuuta

velli /vˈellɪ/ (n)
havergort
  puuroa muistuttava ruoka, rakenteeltaan puuroa löysempää

velodromi /vˈelodrˌomɪ/ (n)
velodroom
  kaltevakäänteiseksi rakennettu kilpapyöräilyrata; pyöräilystadion

velvollisuus /vˈelvollɪsuːs/ (n)
verplichting
  ympäristöltä tuleva pakko jonkin tekemiseen tai tekemättä jättämiseen oikeudellisesti tai moraalisesti

vene /vˈene/ (n)
boot
  vedessä kulkeva kulkuneuvo, yleensä selvästi pienempi kuin laiva

veneillä /vˈeneillæ/ (v)
varen
  liikkua veneellä

venetsia /vˈenetsˌia/ (n)
Venetiaans
  (kielitiede) venetsian kieli, Pohjois-Italiassa puhuttava romaaninen kieli, (kielitunnus: vec)

venetsialainen /vˈenetsˌialˌainen/ (adj)
Venetiaan
  Venetsiasta peräisin oleva

venetsialainen /vˈenetsˌialˌainen/ (n)
Venetiaan
  Venetsian asukas

venezuelalainen /vˈenetsˌuelalˌainen/ (adj)
Venezolaan
  Venezuelasta peräisin oleva tai Venezuelaan liittyvä

venezuelalainen /vˈenetsˌuelalˌainen/ (n)
Venezolaan
  pysyvästi Venezuelassa asuva henkilö

venezuelanaratti /vˈenetsˌuelˌanarˌatːɪ/ (n)
roodoorparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

venttiili /vˈentːɪːlɪ/ (n)
klep
  nesteiden tai kaasujen virtauksen avaamista tai sulkemista ohjaava tekninen laite

venytellä /vˈenytellæ/ (v)
rekken
  venyttää toistuvasti (erit. lihaksia)

venyttää /vˈenytːæː/ (v)
rekken
  tehdä jokin pidemmäksi vetämällä sen vastakkaisista päistä

venyä /vˈenyæ/ (n)
rekken
  pidentyä vetävän voiman vaikutuksesta

venäjä /vˈenæjæ/ (n)
Russisch
  venäjän kieli (kielitunnus: ru), Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (adj)
Russisch, Rus
  Venäjältä peräisin oleva tai Venäjään liittyvä
  etnisiin venäläisiin liittyvä

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (n)
Rus, Russin
  pysyvästi Venäjällä asuva henkilö

verbi /vˈerbɪ/ (n)
werkwoord
  sanaluokka, johon kuuluvat sanat merkitsevät toimintaa tai tilaa

verenpaine /vˈerempˌaine/ (n)
bloeddruk
  verisuonistossa esiintyvä nesteen paine

verenpainemittari /vˈerempˌainemˌitːarɪ/ (n)
sfygmomanometer
  laite, jolla mitataan verenpainetta

verenpurkauma /vˈerempˌurkauma/ (n)
bloeduitstorting
  tylpän vamman aiheuttama sisäinen verenvuoto. Vamma-alueelle syntyy verihyytymä ja ihon läpi nähdään mustelma, joka vaihtaa väriään tummanpunaisesta sinertävään ja kellertävään.

verhiö /vˈerhɪø/ (n)
kelk
  kukan verholehtien kokonaisuus

verho /vˈerho/ (n)
gordijn
  ikkunan eteen laitettava kangas, joka peittää ikkunan; ikkunaverho

verhoilu /vˈerhoilu/ (n)
bekleding
  verhoileminen

verholehti /vˈerholˌehtɪ/ (n)
kelkblad
  jokin verhiön muodostavista kukkalehdistä

veri /vˈerɪ/ (n)
bloed
  nestemäinen kudos, joka kuljettaa happea ja ravinteita kehoon ja kuonaa pois kehosta

veriappelsiini /vˈerɪˌapːelsˌiːnɪ/ (n)
bloedappelsien
  hapahko, punainen appelsiinilajike.

verihiutale /vˈerɪhˌiutale/ (n)
bloedplaatje
  veressä esiintyviä kappaleita, jotka osallistuvat veren hyytymiseen

verikoe /vˈerɪkˌoe/ (n)
bloedonderzoek
  kemiallinen, biokemiallinen, hematologinen tai molekyylibiologinen testi, joka tehdään tutkittavan verestä ja jolla useimmiten yritetään saada tietoa veren koostumuksesta ja siten terveydestä

verikosto /vˈerɪkˌosto/ (n)
bloedwraak
  kahden suvun välistä ikuista vihaa sovittamattomaksi katsotusta asiasta; murhatuksi tuleminen vältetään väistämällä eli muuttamalla pois alueelta

verilöyly /vˈerɪlˌøyly/ (n)
bloedbad, bloedvergieten
  tapahtuma, jossa surmataan joukko ihmisiä poikkeuksellisen julmasti tai raa’asti

verimakkara /vˈerɪmˌakːara/ (n)
bloedworst
  makkara, jonka ainesosana on käytetty verta. Kuoreen pakatussa seokseksessa on yl. runsaasti viljaa, mausteina sipulia, suolaa ja muita valmistajan valitsemia mausteita. Täyte sisältää rasvaa ja joskus myös makkararaaka-aineeksi soveltuvia lihan osia.

verinen /vˈerɪnen/ (adj)
bloederig
  verta sisältävä; sellainen, jossa on näkyvästi verta; veren tahrima

veripalttu /vˈerɪpˌaltːu/ (n)
bloedworst
  jauhoilla suurustetusta verestä valmistettu uunivuoassa paistettu vanukas

veripankki /vˈerɪpˌaŋkːɪ/ (n)
bloedbank
  verenluovutuksissa kerätyn veren varasto

veriplasma /vˈerɪplˌasma/ (n)
bloedplasma
  veren nestemäinen osa ilman verisoluja

veriryhmä /vˈerɪrˌyhmæ/ (n)
bloedgroep
  veren punasolujen ominaisuuksiin ja veriplasman vasta-aineisiin perustuva verityyppien ryhmittely

verisukulainen /vˈerɪsˌukulˌainen/ (n)
bloedverwant
  henkilö, joka on toisen sukulainen suhteellisen läheisten yhteisten esivanhempien kautta (eikä avioliiton tai adoption kautta)

verisuoni /vˈerɪsˌuonɪ/ (n)
bloedvat
  elimistön kanava, jossa veri kulkee; jakautuvat valtimoihin ja laskimoihin

veritulppa /vˈerɪtˌulpːa/ (n)
trombose
  verisuonen tukkiva verihyytymä tai muu virtauksen este

verka /vˈerka/ (n)
baai
  sarkaa ohkaisempi hieno vanutettu villakangas

verkko /vˈerkːo/ (n)
net, netwerk
  langasta, myös rautalangasta, tai köydestä punottu kudos

verkkokalvo /vˈerkːokˌalvo/ (n)
netvlies
  silmän valoa aistiva osa silmän takaosassa

verkkomaha /vˈerkːomˌaha/ (n)
netmaag
  yksi märehtijöiden neljästä mahasta

verkkopallo /vˈerkːopˌallo/ (n)
netbal
  pääasiassa naisten pelaama koripalloa muistuttava pallopeli, joka on suosittu Australiassa ja Uudessa-Seelannissa sekä muissa Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluvissa maissa

verkkosilmä /vˈerkːosˌilmæ/ (n)
facetoog
  niveljalkaisten eliöiden silmä, joka koostuu kymmenistä tai jopa tuhansista osasilmistä, ommatideista

verkkosivusto /vˈerkːosɪvˌusto/ (n)
website
  Internetissä saatavilla oleva yksittäinen kokonaisuus, joka identifioidaan uniikilla URL:lla; verkkosivujen joukko

verkosto /vˈerkosto/ (n)
netwerk
  solmukohdat ja niiden väliset yhdyssiteet; useista verkoista muodostuva kokonaisuus

vermutti /vˈermutːɪ/ (n)
vermout
  yrteillä maustettu väkevä viini

vero /vˈero/ (n)
belasting, taks
  valtion, kunnan tai muun sellaisen yhteisön, jolla on lain suoma oikeus kantaa veroja, perimä osuus tuloista tai omaisuudesta; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulo

veroparatiisi /vˈeropˌaratˌiːsɪ/ (n)
belastingparadijs
  itsehallinnollinen alue, jossa on matala tai olematon veroaste; tällaisella hallintoalueella tietyt verot ovat matalia tai niitä ei ole lainkaan; tällaisia alueita yritykset ja varakkaat yksityishenkilöt pyrkivät hyödyntämään heihin kohdistuvan verorasituksen alentamiseksi

verrannollinen /vˈerrannˌollɪnen/ (adj)
evenredig
  sellainen, että suureen suhde toiseen suureeseen pysyy vakiona eri arvoilla

verrata /vˈerrata/ (v)
vergelijken
  etsiä useasta asiasta niiden välisiä eroavaisuuksia ja yhtäläisyyksiä

verstas /vˈerstas/ (n)
werkplaats
  metallin tai puun työstöön tarkoitettu tila

vertailu /vˈertailu/ (n)
vergelijking
  toimenpide kahden tai useamman asian vertaamiseksi toisiinsa

vertaus /vˈertaus/ (n)
vergelijking
  rinnastamalla tiettyä käsitettä merkitykseltään samantapaiseen ilmaisuun tätä käsitettä havainnollistava kielellinen ilmaus

vesakko /vˈesakːo/ (n)
bosschage
  vesojen muodostama kasvusto

vesi /vˈesɪ/ (n)
water
  kahdesta vety- ja yhdestä happiatomista muodostuva yhdiste (H₂O), vedyn palamistulos, huoneenlämmössä kirkas, hajuton ja mauton neste

vesihana /vˈesɪhˌana/ (n)
kraan
  yleensä vesijohtoon liitetty hana, veden virtausta säätelevä venttiili

vesihöyry /vˈesɪhˌøyry/ (n)
waterdamp
  kaasuksi höyrystynyt vesi

vesijohtovesi /vˈesɪjˌohtovˌesɪ/ (n)
leidingwater
  talousvesi, joka johdetaan rakennukseen vesijohtoverkoston kautta; kraanavesi, hanavesi

vesikalvo /vˈesɪkˌalvo/ (n)
amnion
  sisin sikiökalvo

vesikello /vˈesɪkˌello/ (n)
wateruuwerk
  kello, jossa tippuva vesi mittaa aikaa; kello, jonka koneisto toimii veden tippumisen voimalla

vesikko /vˈesɪkːo/ (n)
nerts
  eräs uhanalainen ja Suomesta tiettävästi kadonnut näätäeläin (Mustela lutreola)

vesikrassi /vˈesɪkrˌassɪ/ (n)
witte waterkers
  kaalin ja sinapin sukuinen salaatti- ja maustekasvi (Nasturtium officinalis)

vesileima /vˈesɪlˌeima/ (n)
watermerk
  paperiin valmistusvaiheessa painettu valoa vasten näkyvä kuvio

vesilisko /vˈesɪlˌisko/ (n)
salamander
  yleinen Salamandridae-heimon pyrstösammakkolaji ()

vesimeloni /vˈesɪmˌelonɪ/ (n)
watermeloen
  arbuusi, mehevähedelmäinen viljelyskasvi (Citrullus lanatus), vihanneshedelmä ja sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja. Vesimelonin siemenet ovat jakautuneet tasaisesti koko hedelmälihaan toisin kuin melonilla

vesimyyrä /vˈesɪmˌyːræ/ (n)
woelrat
  Keski- ja Pohjois-Euroopassa esiintyvä jyrsijälaji (Arvicola amphibius)

vesinokkaeläin /vˈesɪnˌokːaelæin/ (n)
vogelbekdier
  Australian mantereella ja Tasmaniassa esiintyvä räpyläjalkainen, ankannokkainen muniva nisäkäs (Ornithorhynchus anatinus)

vesipuhveli /vˈesɪpˌuhvelɪ/ (n)
karbouw
  suurikokoinen nautaeläin (Bubalus bubalis tai Bubalus arnee)

vesiputous /vˈesɪputous/ (n)
waterval
  kohta jossa joen vesi putoaa vapaasti alaspäin jyrkänteeltä tai syöksyy uomaansa pitkin alas jyrkässä kulmassa

vesipääsky /vˈesɪpˌæːsky/ (n)
grauwe franjepoot
  pieni kurppien heimoon kuuluva kahlaajalintu

vesiskorpioni /vˈesɪskˌorpɪˌonɪ/ (n)
waterschorpioen
  vesiluteisiin kuuluva järvissä ja lammissa elävä vesihyönteinen ()

vesisänky /vˈesɪsˌæŋky/ (n)
waterbed
  vuode jossa patja on täytetty vedellä

vesitie /vˈesɪtie/ (n)
vaarwater
  kulkemiseen ja kuljetukseen käytettävä luonnon järjestämä kulkutie vesialueella

vesitorni /vˈesɪtˌornɪ/ (n)
watertoren
  torni ja siihen sijoitettu ylävesisäiliö, josta saadaan painovoiman avulla paineistettua vettä vesijohtoverkkoon

vesitykki /vˈesɪtˌykːɪ/ (n)
brandspuit
  laite joka suihkuttaa vettä suurella paineella

vesivaaka /vˈesɪvˌaːka/ (n)
waterpas
  pinnan kaltevuuden tutkimiseen, erityisesti pysty- tai vaakasuoruuden määrittämiseen, käytettävä mittalaite

vesivoima /vˈesɪvˌoima/ (n)
waterkracht
  veden liikkeiden muuntaminen sähköenergiaksi tai muuksi ihmiselle hyödyllisempään muotoon

vesivärimaalaus /vˈesɪvˌærɪmˌaːlaus/ (n)
aquarel
  vesiliukoisia värejä käyttäen tehty maalaus

vessa /vˈessa/ (n)
toilet, wc
  ulostamista ja virtsaamista ja tavallisesti samalla henkilökohtaista siistiytymistä varten tehty tila

vesuri /vˈesurɪ/ (n)
hiep
  pitkäteräinen työkalu pienpuuston raivaamiseen ja oksien karsimiseen

veto /vˈeto/ (n)
aandrijving
  teonnimi verbistä vetää, vetämisen teko tai tulos
tocht
  häiritsevä sisäilman virtaus
weddenschap
  sopimus siitä, että kahdesta ihmisestä tai useammasta yksi maksaa muille, jos arvaa jonkin lopputuloksen väärin

vetokaappi /vˈetokˌaːpːɪ/ (n)
trekkast
  laboratorioissa käytettävä ilmastoitu kaappi

vetolaatikko /vˈetolˌaːtɪkːo/ (n)
lade
  huonekaluun, kalusteeseen tai muuhun rakenteeseen sijoitettu yleensä etupaneelissa näkyvästä kädensijasta tai vetimestä vetämällä osittain tai kokonaan esiin tuleva tavallisesti yläpuolelta avoin säilytyslaatikko

vetovoima /vˈetovˌoima/ (n)
aantrekkingskracht
  magnetismin aiheuttama voima; magneetin taipumus vetää ferriittisiä kappaleita puoleensa

veturi /vˈeturɪ/ (n)
locomotief
  rautateillä junaa vetävä moottoroitu laite

veturinkuljettaja /vˈeturˌiŋkuljˌetːaja/ (n)
machinist
  työkseen veturia ajavan henkilön ammattinimike; veturimies

vety /vˈety/ (n)
waterstof
  kevyin epämetallinen alkuaine, kemiallinen merkki H

vetyperoksidi /vˈetyperˌoksɪdɪ/ (n)
waterstofperoxide
  nestemäinen, valkaisuun ja desinfioimiseen käytettävä vedyn ja hapen yhdiste, H₂O₂

vetypommi /vˈetypˌommɪ/ (n)
waterstofbom
  fuusioreaktioon perustuva pommi, missä käytetään räjähdysvoimana keveiden atomiytimien yhtyessä korkeassa lämpötilassa vapautuvaa energiaa

vetää /vˈetæː/ (v)
trekken
  liikuttaa itseään kohti tai mukanaan, kuljettaa perässään; repiä päistä pidemmäksi tai auki

viallinen /vˈiallɪnen/ (adj)
gebrekkig
  esine tai asia, jossa on jokin vika

vibrafoni /vˈibrafˌonɪ/ (n)
vibrafoon
  ksylofonia muistuttava lyömäsoitin, jossa on metalliset kielet ja tyypillisen huojuvan äänen aiheuttava moottori

videokamera /vˈideˌokamˌera/ (n)
camcorder
  kamera, joka tallentaa liikkuvaa kuvaa ja ääntä elektronisesti

videopeli /vˈideˌopelɪ/ (n)
game, videospel
  pelikonsolilla pelattava elektroninen peli

viedä /vˈiedæ/ (v)
leiden
  saattaa johonkin olotilaan
  johdattaa tanssissa
exporteren
  riistää

viemäri /vˈiemærɪ/ (n)
riool
  putki tai muu reitti jäteveden pois johtamista vasten

vienti /vˈientɪ/ (n)
export
  tavaroiden ja palveluiden vientikaupan toteutus, ulkomaille myynti

vieraanvarainen /vˈieraːnvarˌainen/ (adj)
gastvrij
  joka ottaa mielellään vieraita vastaan ja/tai suhtautuu heihin ystävällisesti ja huomaavaisen anteliaasti

vieraanvaraisuus /vˈieraːnvarˌaisuːs/ (n)
gastvrijheid
  se, että on vieraanvarainen

vierailija /vˈierailˌija/ (n)
bezoeker
  henkilö, joka vierailee jossakin

vierailla /vˈierailla/ (v)
bezoeken
  käydä jossakin

vierailu /vˈierailu/ (n)
bezoek
  jonkun käynti jossakin kutsuttuna tai muusta aloitteesta vierailijana

vieras /vˈieras/ (adj)
vreemd, buitenlands
  (kielestä) joka ei ole äidinkieli

vieras /vˈieras/ (n)
gast
  henkilö, joka kyläilee tai vierailee jossakin, vierailija

vierasjoukkue /vˈierasjˌoukːue/ (n)
bezoekers
  vastustajan kotikentällä pelaava joukkue

viereinen /vˈiereinen/ (adj)
aangrenzend
  vieressä oleva, naapuri-

vierre /vˈierre/ (n)
wort
  oluenvalmistuksessa nestemäinen suodos, joka saadaan mäskäyksen jälkeen lopputuotteen siilauksessa

viesti /vˈiestɪ/ (n)
bericht
  sanoma, kirjallinen tai suullinen asian tiedottaminen toiselle

viestintä /vˈiestɪntæ/ (n)
communicatie
  sanomien välittäminen, merkitysten tuottaminen ja yhteisen ymmärryksen rakentaminen

vietnam /vˈietnam/ (n)
Vietnamees
  pääasiassa Vietnamissa puhuttava kieli (kielilyhenne: vi)

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (adj)
Vietnamees
  Vietnamista peräisin oleva tai Vietnamiin liittyvä

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (n)
Vietnamees, Vietnamese
  pysyvästi Vietnamissa asuva henkilö

viettää /vˈietːæː/ (v)
doorbrengen
  kuluttaa [aikaa]
vieren
  juhlia, juhlistaa
aflopen
  olla kalteva

viha /vˈiha/ (n)
haat, wrok
  jkt tai jtak kohtaan tunnettu voimakas vastenmielisyyden tunne tai suuttumus

vihainen /vˈihainen/ (adj)
boos
  vihaa tunteva, kiukkuinen

vihamielinen /vˈihamˌielɪnen/ (adj)
vijandig
  vastustava, syrjivä asenne jotakuta kohtaan

vihamielisyys /vˈihamˌielɪsyːs/ (n)
hostiliteit
  se, että on vihamielinen; vihamielinen suhtautuminen

vihannes /vˈihannes/ (n)
groente
  mehevä kasvi, jonka lehtiä, juuria, vartta tai kukkia käytetään ravinnoksi tuoreena tai kypsennettynä

vihata /vˈihata/ (v)
haten
  tuntea vihaa jkta kohtaan

viheltäjähiirihaukka /vˈiheltˌæjæhˌiːrɪhˌaukːa/ (n)
breedvleugelbuizerd
  lähinnä Pohjois-Amerikassa tavattava päiväaktiivinen hiirihaukkalaji ()

viheltää /vˈiheltæː/ (v)
fluiten
  päästää korkea ääni, esimerkiksi pilliin puhaltamalla
  tuottaa huulilla korkeaa ääntä

viheraranen /vˈiherˌaranen/ (n)
Spix' muspapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viheraratti /vˈiherarˌatːɪ/ (n)
groene aratinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherkaijanen /vˈiherkˌaijanen/ (n)
Finsch' spechtpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherluri /vˈiherlˌurɪ/ (n)
Floresregenbooglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherlurikki /vˈiherlurˌikːɪ/ (n)
Meeks lori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihernokkakaija /vˈihernˌokːakˌaija/ (n)
Müllers papegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherraitakaija /vˈiherrˌaitakˌaija/ (n)
Madarasz' tijgerparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherriippukaija /vˈiherrˌiːpːukˌaija/ (n)
groene vleermuisparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihersiipiara /vˈihersˌiːpɪˌara/ (n)
groenvleugelara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihertävä /vˈihertˌævæ/ (adj)
groenachtig
  sellainen, jossa on vihreää

vihervahanokka /vˈihervˌahanˌokːa/ (n)
groenrugastrild
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihervarpunen /vˈihervˌarpunen/ (n)
sijs
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherviirikaija /vˈihervˌiːrɪkˌaija/ (n)
groene vlagstaartpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihje /vˈihje/ (n)
aanwijzing
  neuvo, jonka on tarkoitus edistää esimerkiksi tehtävän suorittamista tai auttaa vedonlyönnissä

vihkisormus /vˈihkɪsˌormus/ (n)
trouwring
  avioliiton symbolina käytettävä sormus, jota miehet ja naiset kantavat vasemman käden nimettömässä; Suomessa on tapana, että naiset asettavat vihkisormuksen kihlasormuksen rinnalle

vihko /vˈihko/ (n)
schrift
  paperiarkeista tehty pehmeäkantinen nidos

vihne /vˈihne/ (n)
kafnaald
  heinäkasvien siemenessä oleva okanen

vihollinen /vˈihollɪnen/ (n)
vijand
  osapuoli, joka pyrkii tuhoamaan toisen

vihreä /vˈihreæ/ (adj)
groen
  väriltään vihreä
  luonnon arvoja ja ympäristöä varjeleva

vihreä /vˈihreæ/ (n)
groen
  vihreä väri

vihreä tee /vˈihreæ tˈeː/ (n)
groene thee
  teepensaan lehtiä, jotka ovat hapettuneet vain vähäisesti

vihurirokko /vˈihurɪrˌokːo/ (n)
rodehond
  viruksen aiheuttama kuumetauti, joka on herkästi tarttuva ja aiheuttaa punaläiskäistä ihottumaa

vihvilä /vˈihvɪlæ/ (n)
bies
  jokin vihviläkasvien heimoon kuuluvan suvun () yleensä monivuotisista kasveista

viidakko /vˈiːdakːo/ (n)
oerwoud
  trooppinen sademetsä

viidakkolintuhaukka /vˈiːdakːolˌintuhˌaukːa/ (n)
Kameroenhavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viidakkoveitsi /vˈiːdakːovˌeitsɪ/ (n)
kapmes
  vesuria muistuttava työkalu jota käytetään sokeriruo'on katkomiseen ja kasvillisuuden leikkaamiseen

viihde /vˈiːhde/ (n)
amusement
  yleisnimi kevyelle ajanvietteelle, tapahtumille, esityksille tai toiminnoille, joiden tarkoitus on tuottaa huvia tai mielihyvää yksittäiselle ihmiselle tai suuremmalle yleisölle

viihdyttää /vˈiːhdytːæː/ (v)
amuseren
  saada viihtymään

viikate /vˈiːkate/ (n)
zeis
  maataloustyökalu, jolla niitetään esimerkiksi heinää ja viljaa

viikatemies /vˈiːkatemies/ (n)
Magere Hein
  kuoleman eräs henkilöitymä

viikinki /vˈiːkɪŋkɪ/ (n)
viking
  noin 800–1000-luvuilla viikinkeihin kuulunut henkilö

viikko /vˈiːkːo/ (n)
week
  seitsemän päivän jakso

viikoittain /vˈiːkoitːain/ (adv)
eenmaal per week
  joka viikko

viikoittainen /vˈiːkoitːˌainen/ (adj)
wekelijks
  joka viikko tapahtuva

viikonloppu /vˈiːkonlˌopːu/ (n)
weekeinde, weekend
  viikonvaihde, viikon viimeiset päivät eli lauantai ja sunnuntai, joskus myös perjantai (lyh. vkl)

viikonpäivä /vˈiːkompˌæivæ/ (n)
weekdag
  nimetty päivä viikosta, joita on seitsemän kappaletta

viikset /vˈiːkset/ (n)
snor
  ylähuulessa nenän ja suun välissä sijaitseva karvoitus, huuliparta

viiksilaulumesikko /vˈiːksɪlˌaulumesˌikːo/ (n)
geelmaskerhoningeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiksilurikki /vˈiːksɪlurˌikːɪ/ (n)
berglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiksitimali /vˈiːksɪtˌimalɪ/ (n)
baardman
  (eläintiede) harvalukuinen ruoikoiden varpuslintu

viikuna /vˈiːkuna/ (n)
vijg
  sen hedelmä, jota syödään varsinkin kuivattuna

viikunakaija /vˈiːkunakˌaija/ (n)
dubbeloogvijgpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viila /vˈiːla/ (n)
vijl
  erilaisten materiaalien työstöön käytettävä tiheäänhammastettu, tankomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

viilata /vˈiːlata/ (v)
vijlen
  tasoittaa pintaa viilaa apuna käyttäen

viileä /vˈiːleæ/ (adj)
fris
  lämpötilaltaan verrattain alhainen
  kylmähermoinen, rauhallinen

viime /vˈiːme/ (adj)
afgelopen
  edellinen, edeltävä, äskeinen

viimeinen /vˈiːmeinen/ (adj)
laatste, laatst
  sellainen, jonka jälkeen ei tule enää yhtään

viimeinen /vˈiːmeinen/ (n)
laatste, afgelopen
  se tai hän, joka tulee viimeisenä tai jää viimeiseksi

viina /vˈiːna/ (n)
sterke drank
  tislaamalla valmistettu, juotavaksi laimennettu vahva alkoholijuoma
drank
  mikä tahansa alkoholijuoma

viinakauppa /vˈiːnakˌaupːa/ (n)
slijterij
  lähinnä alkoholia myyvä myymälä; Alkon myymälä

viini /vˈiːnɪ/ (n)
wijn
  viinirypäleistä tai toisinaan marjoista tai hedelmistä käyttämällä valmistettava alkoholijuoma

viiniamatsoni /vˈiːnɪamˌatsonɪ/ (n)
wijnborstamazone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viinietikka /vˈiːnietˌikːa/ (n)
wijnazijn
  viinistä valmistettu mieto etikka ruoan maustamiseen

viiniköynnös /vˈiːnɪkˌøynnøs/ (n)
wijnrank
  mikä tahansa viiniköynnöksien sukuun () kuuluva viiniköynnöskasvien heimon () laji tai sellaisen yksilö

viinilasi /vˈiːnɪlˌasɪ/ (n)
wijnglas
  tietynlainen leveä ja jalallinen lasi, joka on tarkoitettu viinin tarjoiluun

viinilista /vˈiːnɪlˌista/ (n)
wijnkaart
  lista ravintolassa tarjolla olevista viineistä

viinimarja /vˈiːnɪmˌarja/ (n)
aalbes
  herukka

viininpunainen /vˈiːnɪmpunˌainen/ (adj)
wijnrood
  väriltään viininpunainen

viinipullo /vˈiːnɪpˌullo/ (n)
wijnfles
  pullollinen viiniä; pullo, jossa on ollut viiniä tai joka on tarkoittu viinin säilytykseen

viinirypäle /vˈiːnɪrˌypæle/ (n)
druif, wijndruif
  rypäleittäin kasvava viiniköynnöksen marjamainen hedelmä, josta valmistetaan mm. viiniä, rusinoita ja rypälemehua

viinitila /vˈiːnɪtˌila/ (n)
wijngaard
  maatila, jolla viljellään ja usein valmistetaan viiniä

viipale /vˈiːpale/ (n)
plak
  ohut tai hieman paksumpi ruoka-aineesta tai muusta aineellisesta leikattu pala

viiri /vˈiːrɪ/ (n)
vaan
  lipunkaltainen kankaasta valmistettu kapea tunnus, jota käytetään noudattaen eri käytäntöjä ja sääntöjä kuin lippujen käytössä.

viirulurikki /vˈiːrulurˌikːɪ/ (n)
honinglori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiruniskamesikko /vˈiːrunˌiskamesˌikːo/ (n)
gestreepte honingeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viirupöllö /vˈiːrupˌøllø/ (n)
oeraluil
  suurikokoinen varsinaisiin pöllöihin ja -sukuun kuuluva petolintu ()

viisaasti /vˈiːsaːstɪ/ (adv)
wijselijk
  viisaalla tavalla, järkevästi, ymmärrystä käyttäen

viisas /vˈiːsas/ (adj)
wijs
  joka tietää, osaa tai ymmärtää paljon asioita

viisaudenhammas /vˈiːsaudˌenhammas/ (n)
verstandskies, wijsheidstand
  takimmainen molaari ylä- tai alaleuassa; niitä on yhteensä neljä kappaletta ja ne puhkeavat noin 20 ikävuoden tienoilla

viisaus /vˈiːsaus/ (n)
wijsheid
  syvällinen tieto ja ymmärrys
  viisas ajatus tai neuvo; aforismi

viisikko /vˈiːsɪkːo/ (n)
vijftal
  viiden ryhmä

viisikulmio /vˈiːsɪkˌulmɪo/ (n)
vijfhoek
  monikulmio, jossa on viisi kulmaa ja sivua

viisumi /vˈiːsumɪ/ (n)
visum
  kohdemaan viranomaisen myöntämä maahantulo- ja oleskelulupa, joka usein kiinnitetään passin sivulle

viitata /vˈiːtata/ (v)
verwijzen
  tarkoittaa puheessaan jtak

viitta /vˈiːtːa/ (n)
mantel
  harteilla pidettävä hihaton vaatekappale

viittoma /vˈiːtːoma/ (n)
gebaar
  viittomakielen ele, sanaa vastaava yksikkö

viittomakieli /vˈiːtːomakˌielɪ/ (n)
gebarentaal
  Useimmiten kuuroille suunnattu kieli, jossa kielellinen viesti ilmaistaan viittomalla käyttäen käsite-, sana- tai merkkiviittomia. Viestiä elävöitetään ja sävytetään eleiden ja ilmeiden avulla. Viittomakieli on itsenäinen kieli, eikä vain tapa välittää puhutun kielen viestejä.

viiva /vˈiːva/ (n)
lijn, regel, rechte, blok
  muodoltaan ja ulkoasultaan usein vaihteleva, tavallisesti ympäristöstä väriltään tai sävyltään erottuva juova, piirto, raita, rantu, viiru tms.

viivakoodi /vˈiːvakˌoːdɪ/ (n)
barcode, streepjescode
  informaation esitysmuoto, jossa tietoalkiot koodataan visuaaliseen, koneellisesti luettavaan muotoon; käytetään muun muassa tuotepakkauksissa tuotteiden tunnistamiseen

vika /vˈika/ (n)
fout
  toimintahäiriö
  virhe, puute

vikellys /vˈikellys/ (n)
voltige
  akrobatiaa liikkuvan hevosen selässä

viktoriankaijanen /vˈiktorɪˌaŋkaijanen/ (n)
Fischers agapornis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vikunja /vˈikunja/ (n)
vicuña
  eräs luonnonvaraisena elävä laamaeläin ()

vilja /vˈilja/ (n)
graan
  ryhmä siemenkasveihin kuuluvia heinäkasveja, joiden siemeniä eli jyviä käytetään ravinnoksi

viljellä /vˈiljellæ/ (v)
telen, verbouwen
  harjoittaa maanviljelyä, myös kasvattaa kasveja kasvihuoneessa tai puutarhassa

vilkas /vˈilkas/ (adj)
druk
  runsaasti liikennettä, ihmisiä, liikettä sisältävä; kiireinen

villa /vˈilla/ (n)
wol
  pitkäkarvaisista eläimistä saatava kuitu, jota käytetään tekstiilien raaka-aineena

villakoira /vˈillakˌoira/ (n)
poedel
  eräs nykyisin lähinnä seurakoirana pidettävä koirarotu tai sen yksilö

villakuore /vˈillakˌuore/ (n)
lodde
  (eläintiede) lota, Pohjois-Atlantissa elävä kuorekala.

villapaita /vˈillapˌaita/ (n)
trui
  villalangasta valmistettu paita

villi /vˈillɪ/ (adj)
wild
  sellainen, joka elää luonnonvaraisena; kesytön, villiintynyt

villi /vˈillɪ/ (n)
barbaars
  luonnonvaraistaloudessa elävä, ei-korkeakulttuurisen kansan jäsen

villisika /vˈillɪsˌika/ (n)
everzwijn, wild zwijn
  metsäkarju, kesyn sian villinä elävä kantamuoto

vilpittömyys /vˈilpɪtːømyːs/ (n)
oprechtheid
  se, kun jokin on vilpitön

vilpitön /vˈilpɪtøn/ (adj)
oprecht
  aito, rehellinen, jolla ei ole taka-ajatuksia

vilppi /vˈilpːɪ/ (n)
bedrog
  epärehellinen teko (muiden harhauttamiseksi), harhautus, lievä petos

vilustua /vˈilustˌua/ (v)
kou vatten
  kylmettymisen vuoksi tulla viluiseksi ja altistua flunssalle

vimpa /vˈimpa/ (n)
blauwneus
  särkikaloihin kuuluva vaelluskala (Vimba vimba)

vinoneliö /vˈinonˌelɪø/ (n)
ruit
  (geometria) tasasivuinen, vinokulmainen suunnikas

vinous /vˈinous/ (n)
scheefheid
  havaintoarvojen jakauman poikkeaminen normaalijakauman symmetrisestä kuviosta

vintilä /vˈintɪlæ/ (n)
handboor
  käsillä veivattava pora

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (adj)
violet
  väriltään violetti, violetin värinen, sinipunainen

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (n)
violet
  violetti väri:

vipu /vˈipu/ (n)
hefboom
  yksinkertainen mekaaninen kone, missä matka muutetaan voimaksi

virallinen /vˈirallɪnen/ (adj)
officieel
  jonkin tunnustetun tai julkisen tahon vahvistama

virallisesti /vˈirallɪsˌestɪ/ (adv)
officieel
  siten, että on virallinen

viranomainen /vˈiranomˌainen/ (n)
autoriteit
  valtiota tai kuntaa edustava ja valtion määräyksiä noudattava instituutio

virhe /vˈirhe/ (n)
fout
  vahingossa väärin mennyt tai tehty asia, erehdys

virheellinen /vˈirheːllɪnen/ (adj)
incorrect
  sellainen, joka on väärä (vastaus tms.)

virittää /vˈirɪtːæː/ (v)
afstemmen, stemmen
  säätää soitin oikeaan vireeseen, säätää soittimen kielet soimaan halutulla äänenkorkeudella

virka /vˈirka/ (n)
ambt
  yksittäinen, pysyväksi tarkoitettu tehtävä ja erillisellä päätöksellä ko. tehtävän hoitamiseksi julkisoikeudelliseen yhteisöön perustettu palvelussuhde

virkamies /vˈirkamies/ (n)
ambtenaar
  valtion, kunnan tai kirkon palveluksessa oleva viranhaltija, mies tai nainen

virke /vˈirke/ (n)
zin
  yhden tai useamman yhteenkuuluvan lauseen muodostama kielellisen ilmaisun kokonaisuus

virkistys /vˈirkɪstys/ (n)
ontspanning
  virkistäminen

virna /vˈirna/ (n)
wikke
  jokin virnojen () sukuun kuuluva hernekasvi(laji)

viro /vˈiro/ (n)
Estisch
  Virossa puhuttava itämerensuomalaisiin kieliin kuuluva suomalais-ugrilainen kieli, eesti; kielitunnus: et

virolainen /vˈirolˌainen/ (adj)
Estisch
  Virosta peräisin oleva tai Viroon liittyvä

virolainen /vˈirolˌainen/ (n)
Estlandse, Est
  pysyvästi Virossa asuva henkilö

virsi /vˈirsɪ/ (n)
psalm
  runomittainen hengellinen laulu

virsikirja /vˈirsɪkˌirja/ (n)
kerkgezangen
  vahvistettu kokoelma virsiä

virta /vˈirta/ (n)
stroom
  iso(hko) joki
stroming
  veden virtaus joessa, salmessa tms.
  muun nesteen tai kaasun virtaus

virtahepo /vˈirtahˌepo/ (n)
nijlpaard
  suurikokoinen laumoissa elävä afrikkalainen nisäkäs (Hippopotamus amphibius), kasvinsyöjä, joka viettää suurimman osan päivästä vedessä

virtapiiri /vˈirtapˌiːrɪ/ (n)
stroomkring
  sähköenergian siirtymisen mahdollistava sähköä tuottavien, johtavien ja kuluttavien komponenttien muodostama kokonaisuus tai tällaisen osa

virtausmekaniikka /vˈirtausmˌekanˌiːkːa/ (n)
stromingsleer
  jatkuvan aineen mekaniikan osa-alue, joka tutkii fluideja ja kaasuja

virtausoppi /vˈirtausˌopːɪ/ (n)
stromingsleer
  nesteen tai kaasun liike, jossa aineen osaset liikkuvat toistensa ja ympäröivien rajoittavien kappaleiden suhteen

virtsa /vˈirtsa/ (n)
urine
  elimistön kuona-aine, joka muodostuu munuaisissa ja kulkeutuu sieltä virtsajohdinta pitkin virtsarakkoon, josta se poistuu virtsaputkia pitkin virtsattaessa

virtsaputki /vˈirtsapˌutkɪ/ (n)
urinebuis
  putkimainen elin, jota myöten virtsa poistuu elimistöstä; miehillä huomattavasti pidempi kuin naisilla

virtsarakko /vˈirtsarˌakːo/ (n)
urineblaas
  häpyluun takana sijaitseva sidekudoksen, limakalvon ja sileän lihaksen muodostama, virtsaamisten väliaikoina virtsaa säilyttävä pussimainen elin

virtsata /vˈirtsata/ (v)
urineren
  tyhjentää virtsarakkonsa

virtuaalinen /vˈirtuˌaːlɪnen/ (adj)
virtueel
  tietokoneella luotuun todentuntuiseen simulaatioon kuuluva

virtuaalitodellisuus /vˈirtuˌaːlɪtodˌellɪsuːs/ (n)
virtual reality
  tietokonesimulaation tuottamien aistimusten avulla luotu keinotekoinen ympäristö

virtuoosi /vˈirtuˌoːsɪ/ (n)
virtuoos
  taituri

virus /vˈirus/ (n)
virus
  proteiinikuoren ympäröimä RNA:n tai DNA:n pätkä, joka kykenee lisääntymään elävän solun sisällä käyttämällä hyväkseen sen tuotantojärjestelmiä

visentti /vˈisentːɪ/ (n)
wisent
  eurooppalainen biisoni,

visiiri /vˈisɪːrɪ/ (n)
vizier
  virkamies osmaniajan Turkissa

visio /vˈisɪo/ (n)
visie
  tulevaisuuden näkemys, myös tulevaisuuden tahdottu yksi tila

visionääri /vˈisɪonˌæːrɪ/ (n)
visionair
  visioiva ihminen, näkijä, tulevaisuuden hahmottaja

viski /vˈiskɪ/ (n)
whiskey
  Britteinsaarilta peräisin oleva viljasta tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

viskositeetti /vˈiskosɪtˌeːtːɪ/ (n)
viscositeit
  sisäinen kitka, fluidien kyky vastustaa vierekkäisten kerrosten välisiä siirtymiä

vismutti /vˈismutːɪ/ (n)
bismut, bismuth
  metallinen alkuaine, tunnus Bi

vispilä /vˈispɪlæ/ (n)
garde
  ruoanvalmistuksessa käytettävä väline, jolla vatkataan ainekset kuohkeaksi seokseksi

visuaalinen /vˈisuˌaːlɪnen/ (adj)
visueel
  näkyvä, nähtävä, näköaistiin liittyvä

vitamiini /vˈitamˌiːnɪ/ (n)
vitamine
  kasveille, eläimille ja ihmiselle välttämättömiä orgaanisia yhdisteitä, joita ne tarvitsevat solujen aineenvaihduntaan joko valmiina yhdisteinä tai esiasteina; kasvit syntetisoivat tarvitsemansa vitamiinit itse, eläimet ja ihminen saavat niitä kasveja syömällä tai muita eläimiä ravintona käyttäessään

vitsi /vˈitsɪ/ (n)
grap
  kirjallinen tai suullinen lyhyt humoristinen kertomus

vittu /vˈitːu/ (n)
kut
  naisen ulkosynnyttimet

viuhka /vˈiuhka/ (n)
waaier
  säleistä ja paperista tai kankaasta tehty, suppuun painuva esine, jolla leyhytellään ilmavirralla kasvoja

viuhkahaukka /vˈiuhkahˌaukːa/ (n)
langstaarthavik
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viulisti /vˈiulɪstɪ/ (n)
violist
  viulun soittaja

viulu /vˈiulu/ (n)
viool
  4-kielinen, korkeaäänisin jousisoitin, jolla on keskeinen asema kamari- ja klassisessa orkesterimusiikissa

viulukonsertto /vˈiulukˌonsertːo/ (n)
vioolconcert
  konsertto viululle ja orkesterille

vivipaarinen /vˈivɪpˌaːrɪnen/ (adj)
levendbarend
  eläviä poikasia synnyttävä

vlogi /vlˈoɡɪ/ (n)
vlog
  blogi, jonka sisältö koostuu pääasiassa videoista, videoblogi

voi /vˈoi/ (n)
boter
  kermasta kirnuttu kiinteä ravintorasva

voida /vˈoida/ (v)
kunnen
  kyetä, pystyä tai saattaa tehdä jotakin

voide /vˈoide/ (n)
crème
  ulkoisesti käytettävä lääke- t. kosmeettinen valmiste

voikukka /vˈoikukːa/ (n)
paardenbloem, leeuwentand
  (erityisesti) eräs voikukkien sukuun kuuluva mykerökukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

voileipä /vˈoileipæ/ (n)
boterham
  leipäviipale, jonka pinnalle on sivelty voita tai korvaavaa levitettä ja sillä voi olla päällysteenä leikkeleitä tms.

voima /vˈoima/ (n)
kracht
  vuorovaikutus, joka aiheuttaa kiihtyvyyden tai paikallaan pysymisen

voimakas /vˈoimakas/ (adj)
krachtvol
  henkilö, eläin, moottori tms. jolla on paljon fyysistä voimaa

voimalaitos /vˈoimalˌaitos/ (n)
krachtcentrale
  sähkön ja/tai lämmön tuotantolaitos, yleisimmin sähkövoimalaitos

voimanosto /vˈoimanˌosto/ (n)
powerlifting
  voimailulaji, joka koostuu kolmesta nostolajista, joiden tulokset lasketaan yhteen, järjestyksessä: jalkakyykky, penkkipunnerrus ja maastaveto

voimaton /vˈoimaton/ (adj)
machteloos
  jolla ei voimaa

voimavara /vˈoimavˌara/ (n)
middel
  jokin abstrakti asia, jota voidaan käyttää hyödylliseen tarkoitukseen

voimistelija /vˈoimɪstˌelɪja/ (n)
turner
  voimistelun harrastaja

voimistelu /vˈoimɪstˌelu/ (n)
gymnastiek
  lihaskuntoa ja notkeutta kehittävä harjoittelu, jumppa

voitatti /vˈoitatːɪ/ (n)
bruine ringboleet
  yleinen Suomessa kasvava ruokasieni ()

voitonpäivä /vˈoitompˌæivæ/ (n)
Dag van de Overwinning
  toisen maailmansodan Euroopan taisteluiden päättymisen (1945) vuosipäivä. Eri maissa 8. tai 9. toukokuuta.

voittaa /vˈoitːaː/ (v)
winnen, overwinnen
  olla jkta parempi jssk kilpailussa
  olla jssk paras

voittaja /vˈoitːaja/ (n)
winnaar
  joka on voittanut jotain

voittamaton /vˈoitːamaton/ (adj)
onoverwinnelijk
  sellainen, jota ei voi voittaa

voitto /vˈoitːo/ (n)
zege, overwinning
  taistelussa tai sodassa saavutettava vihollisen lyöminen

voiveitsi /vˈoiveitsɪ/ (n)
botermes
  voin levittämiseen tarkoitettu tylppä veitsi

vokaali /vˈokaːlɪ/ (n)
klinker
  (yleensä) soinnillinen äänne, jota äännettäessä ilmavirta pääsee etenemään esteettä suun keskilinjalla ja joka voi toimia tavun ytimenä

vokatiivi /vˈokatˌiːvɪ/ (n)
aanspreekvorm
  eräissä kielissä oleva substantiivin sijamuoto, jossa puhuttelun kohteena oleva on; puhuttelusija. Vokatiivia käytetään myös huudahduksissa.

volframi /vˈolframɪ/ (n)
wolfram, wolfraam
  hopeanvalkea metallinen alkuaine, kemiallinen merkki W

voltti /vˈoltːɪ/ (n)
volt
  jännitteen SI-yksikkö

vompatti /vˈompatːɪ/ (n)
wombat
  Vombatidae-heimon Australiassa elävä pussieläin, kolme eri lajia

votka /vˈotka/ (n)
wodka
  vodka, kirkas maustamaton viina

vulgaarilatina /vˈulɡaːrˌilatˌina/ (n)
vulgair Latijn
  latinan kielen puhuttu muoto, kansan käyttämä kieli, josta ovat kehittyneet romaaniset kielet, vastakohtana kirjallisuuden klassiselle latinalle

vulkanismi /vˈulkanˌismɪ/ (n)
vulkanisme
  tuliperäisyys, tuliperäiset ilmiöt, tuliperäinen toiminta

vulva /vˈulva/ (n)
vulva
  häpy, naisen ulkoiset sukupuolielimet

vuode /vˈuode/ (n)
bed
  valmistettu, yleensä pehmustettu makuupaikka, tavallisesti sängyssä

vuodenaika /vˈuodenˌaika/ (n)
seizoen, jaargetijde
  vuoden osa, joka perustuu säätilan säännölliseen vaihteluun

vuodenvaihde /vˈuodenvˌaihde/ (n)
jaarwisseling
  aika jolloin vuosi vaihtuu toiseksi

vuodesohva /vˈuodesˌohva/ (n)
slaapbank
  sohva, joka voidaan muuntaa vuoteeksi

vuohenputki /vˈuohempˌutkɪ/ (n)
zevenblad
  (erityisesti) eräs edellisiin kuuluvista lajeista () tai sen yksilö

vuohi /vˈuohɪ/ (n)
geit
  onttosarvinen sorkkaeläin (Caprinae), jonka uroksilla on tyypillisesti suuret sarvet.

vuokra /vˈuokra/ (n)
huur
  lainattavan asian omistajalle sen käytöstä maksettava korvaus
  asunnon vuokra

vuokrata /vˈuokrata/ (v)
verhuren, huren
  ottaa jokin omaan käyttöön maksamalla omistajalle korvaukseksi vuokraa
huren, afhuren
  antaa jokin toisen käyttöön korvauksena saatavaa vuokraa vastaan

vuokraviljelijä /vˈuokravˌiljelˌijæ/ (n)
landpachter
  maanviljelystä harjoittanut vuokratilallinen, joita olivat lampuoti ja torppari, mutta ei varsinaisesti mäkitupalainen, jolla oli vuokralla vain asuintalonsa tontti, missä oli mahdollista enintään hyvin pienimuotoinen kotitarpeeseen viljely

vuoksi /vˈuoksɪ/ (n)
vloed
  vuoroveden korkein vaihe, nousuvesi

vuono /vˈuono/ (n)
fjord
  pitkä kapea, usein jyrkkäseinämäinen, syvä ja laakeapohjainen merenlahti

vuorenhuippu /vˈuorenhwˌipːu/ (n)
bergtop
  vuoren korkein kohta

vuori /vˈuorɪ/ (n)
berg
  pinnanmuodostuma, hyvin suuri ja korkea, yleensä kallioinen

vuorijalava /vˈuorɪjˌalava/ (n)
ruwe iep
  Suomenkin luonnossa esiintyvä jalavien sukuun kuuluva lehtipuu jota kasvaa myös Suomen luonnossa harvinaisena ()

vuorikaijanen /vˈuorɪkˌaijanen/ (n)
Bruijns spechtpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuorikiipeily /vˈuorɪkˌiːpeily/ (n)
alpinisme, alpensport, bergbeklimming
  Alpeilta alkanut maailmanlaajuinen harrastus- ja urheilumuoto, jossa tavoitteellisesti liikutaan vuorenrinteillä

vuoriparatiisilintu /vˈuorɪpˌaratˌiːsɪlˌintu/ (n)
Macgregors honingeter
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoriraitakaija /vˈuorɪrˌaitakˌaija/ (n)
Brehms tijgerparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoristo /vˈuorɪsto/ (n)
gebergte
  useiden toisiinsa liittyvien selvästi erottuvien vuorien muodostama alue

vuoristorata /vˈuorɪstˌorata/ (n)
achtbaan
  huvipuistoihin yhtä matkustajavaunua tai useamman vaunun yhdistelmää varten rakennettu nopeasti vaihteleva rata, joka nousee ja laskee erityisesti suunniteltujen muotojen mukaan ja vaunut voivat kääntyä jossain radan vaiheessa myös ylösalaisin

vuoriviirikaija /vˈuorɪvˌiːrɪkˌaija/ (n)
bergvlagstaartpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoro /vˈuoro/ (n)
beurt
  jollekin määrätty määräaika, tai sallittu hetki teolle, esimerkiksi pelissä tai keskustelussa

vuorokausi /vˈuorokˌausɪ/ (n)
dag
  valoisan ja pimeän vaihtelun jakso, 24 tunnin aika edellisestä keskiyöstä seuraavaan keskiyöhön, yö ja päivä, Maan pyörähdys akselinsa ympäri

vuoropuhelu /vˈuoropˌuhelu/ (n)
dialoog
  vastavuoroinen keskustelu kahden osapuolen välillä

vuorovaikutus /vˈuorovˌaikutus/ (n)
wisselwerking
  kahden (tai useamman) välinen molemminsuuntainen vaikutus, keskinäinen vaikutus

vuorovesi /vˈuorovˌesɪ/ (n)
tij, getijde
  Maan liikkeistä Aurinkoon nähden ja samanaikaisesti Kuun liikkeistä Maahan nähden aiheutuvien vetovoimien aiheuttama jaksoittainen merenpinnan vaihtelu. Kuun liikkeillä on ilmiöön ratkaiseva vaikutus.

vuorovesiaalto /vˈuorovˌesɪˌaːlto/ (n)
golf
  vuoroveden aiheuttama veden virtaus

vuosi /vˈuosɪ/ (n)
jaar
  aika, jossa Maa kiertää Auringon (lyh. v. tai SI-järjestelmässä a); tätä seuraava ajanlaskun yksikkö

vuosikymmen /vˈuosɪkˌymmen/ (n)
decennium, decade
  kymmenen vuotta kestävä ajanjakso; erityisesti sellaiset vuosiluvut, jotka ovat viimeistä numeroa lukuun ottamatta samat (esimerkiksi 1960–1969)

vuosisata /vˈuosɪsˌata/ (n)
eeuw
  sadan vuoden jakso, erityisesti sellaiset vuosiluvut, joiden alkuosat (numerot kahta viimeistä lukuun ottamatta) ovat samat

vuosittain /vˈuosɪtːain/ (adv)
jaarlijks
  joka vuosi tapahtuva

vuosittainen /vˈuosɪtːˌainen/ (adj)
jaarlijks
  sellainen mikä esiintyy tai tapahtuu joka vuosi

vuosituhat /vˈuosɪtuhat/ (n)
millennium
  ajanjakso, joka kestää tuhat vuotta

vuotaa /vˈuotaː/ (v)
lekken
  välittää salaista tietoa toiselle osapuolelle

vuoteenoma /vˈuoteːnˌoma/ (adj)
bedlegerig
  sellainen, joka sairauden tai heikkouden takia joutuu pysyttelemään vuoteessa

vuoto /vˈuoto/ (n)
lek
  vuotaminen, kaasun tai nesteen yleensä tarkoitukseton tihkuminen tai valuminen huokosista, raoista tai rei’istä

vuvuzela /vˈuvutsˌela/ (n)
vuvuzela
  stadiontorvi, trumpettia muistuttava muovinen lelusoitin

vyyhti /vˈyːhtɪ/ (n)
vendel
  lanka, naru, köysi tai kaapeli kiedottuna kehän muotoon

vyö /vˈyø/ (n)
riem
  vyötäröllä pidettävä vaatekappale, jolla voidaan sitoa esim. housut tai hame pysymään paremmin päällä ja koristeena

vyöhyke /vˈyøhyke/ (n)
zone
  ominaisuuksien, käyttötarkoituksen, hallinnoinnin tms. mukaan määritelty jotenkin rajallinen alue, seutu, sektori tai pinta

vyömesikko /vˈyømesˌikːo/ (n)
roesthalshoningvogel
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vyötiäinen /vˈyøtɪˌæinen/ (n)
armadillo
  eräs nisäkäs

vyötärö /vˈyøtærø/ (n)
middel
  uuma, vartalon kapea kohta lantion yläpuolella vatsan korkeudella

väestö /vˈæestø/ (n)
bevolking
  tietyllä maantieteellisellä alueella elävä ihmispopulaatio

väestönlaskenta /vˈæestˌønlaskˌenta/ (n)
volkstelling
  maan tai alueen asukkaiden laskenta, johon liittyy mahdollisesti kysely sosiaalisesta ja taloudellisesta asemasta, kansallisuudesta tai uskonnosta. Välillinen väestölaskenta tehdään tilastoja tarkastelemalla.

vähemmistö /vˈæhemmˌistø/ (n)
minderheid
  vähemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, vähemmän kuin puolet

vähemmistöhallitus /vˈæhemmˌistøhˌallɪtus/ (n)
minderheidskabinet
  hallitus, jolla on alle puolet (alle 50 prosenttia) edustajista parlamentissa

vähemmistökieli /vˈæhemmˌistøkˌielɪ/ (n)
minderheidstaal
  kieli jota puhuu jonkin alueen kielellinen vähemmistö

vähemmän /vˈæhemmæn/ (adv)
minder
  komparatiivi adverbistä vähän

vähennettävä /vˈæhennˌetːævæ/ (n)
aftrekgetal
  vähennyslaskussa se luku, josta toinen luku vähennetään

vähennyslasku /vˈæhennˌyslasku/ (n)
aftrekking
  laskutoimitus, jossa oikeanpuoleisen luvun arvosta vähennetään vasemmanpuoleisen luvun arvo

vähentää /vˈæhentæː/ (v)
aftrekken
  tehdä vähennyslaskun merkitty laskutoimitus

vähintään /vˈæhɪntæːn/ (adv)
althans
  ei vähempää kuin, ainakin (yhtä paljon)

vähän /vˈæhæn/ (adv)
weinig
  (ainoastaan) pienessä määrin tai muutama kappale jotakin
een beetje
  jonkin verran, hiukan, niukasti

vähärasvainen /vˈæhærˌasvainen/ (adj)
vetarm
  sellainen, jossa rasvaa on pieni määrä

vähätellä /vˈæhætellæ/ (v)
afkraken
  puhua jostakin väheksyvästi

väite /vˈæite/ (n)
bewering
  kielellinen ilmaus, jonka suhteen kysymys totuudesta ja epätotuudesta on tietyin edellytyksin mielekäs

väittely /vˈæitːely/ (n)
bespreking
  keskustelu, jossa esitetään vastakkaisia mielipiteitä

väittää /vˈæitːæː/ (v)
beweren
  kertoa asia totena; inttää, vakuuttaa

väkevä /vˈækevæ/ (adj)
geconcentreerd
  pitoisuudeltaan suuri (liuos)

väki /vˈækɪ/ (n)
mensen
  ihmiset tiettynä kollektiivisena kategoriana; ihmisjoukko jonakin yhteisönä, henkilöstönä tms.

väkipyörä /vˈækɪpˌyøræ/ (n)
katrol
  vetämisen ja nostamisen apuneuvona käytettävä urallisen kiekon ja köyden yhdistelmästä muodostuva laite, jota käyttäen voidaan muuttaa vedon suuntaa

väkivalta /vˈækɪvˌalta/ (n)
geweld
  ihmiseen tai ihmisryhmään kohdistuva ruumiillinen tai henkinen vahingoittaminen

väkivaltainen /vˈækɪvˌaltainen/ (n)
gewelddadig
  sellainen, joka käyttää väkivaltaa
  sellainen, jossa käytetään tai johon liittyy väkivaltaa

väli /vˈælɪ/ (n)
spatie
  tila, matka tai aika, mikä erottaa kaksi asiaa toisistaan

väliaivot /vˈælɪˌaivot/ (n)
tussenhersen
  yksi aivojen ja aivorungon osa

välikaasu /vˈælɪkˌaːsu/ (n)
tussengas
  lähinnä synkronoimattomalla tai puutteellisesti synkronoidulla vaihteistolla varustetulla ajoneuvolla ajettaessa vaihteensiirrossa käytettävä menetelmä, jonka avulla vaihde saadaan vaihdetuksi suuremmasta pienemmäksi painamalla ennen pienemmän vaihteen kytkemistä kytkin kahdesti pohjaan sekä painallusten välissä kytkemällä vapaavaihde päälle ja painamalla kerran kaasupoljinta

väliliha /vˈælɪlˌiha/ (n)
bilnaad
  peräaukon ja sukupuolielimen välinen kehonosa

välimatka /vˈælɪmˌatka/ (n)
afstand
  kahden paikan tai asian välinen etäisyys

välimerkki /vˈælɪmˌerkːɪ/ (n)
leesteken
  kirjoitusmerkki, jolla teksti jaetaan sanaryhmiin ymmärtämisen helpottamiseksi. V

väline /vˈælɪne/ (n)
instrument
  esine tai instrumentti, jolla tehdään jotain
middel
  keino

välinpitämätön /vˈælɪmpˌitæmætøn/ (n)
onverschillig
  sellainen, joka ei osoita kiinnostusta; piittaamaton

välipala /vˈælɪpˌala/ (n)
tussendoortje
  pieni ateria, joka syödään vuorokauden pääasiallisten aterioiden välissä

välittää /vˈælɪtːæː/ (v)
doorgeven
  toimittaa jonkin välityksellä

välittömästi /vˈælɪtːømˌæstɪ/ (adv)
onmiddellijk
  ilman ajallista viivettä, heti

välitunti /vˈælɪtˌuntɪ/ (n)
pauze
  koulussa oppituntien välissä oleva tauko

välityspalvelin /vˈælɪtˌyspalvelɪn/ (n)
proxyserver
  palvelin, johon opetaan yhteys varsinaisen resurssin lisältävän palvelimen sijaan, ja joka välittää liikenteen oikealle palvelimelle

vänrikki /vˈænrɪkːɪ/ (n)
onderluitenant
  alin upseeriarvo maa- ja ilmavoimissa

väri /vˈærɪ/ (n)
kleur
  silmään tulevan näkyvän valon spektrin muotoa jäljittelevä subjektiivinen näköaistimus

värikalvo /vˈærɪkˌalvo/ (n)
iris
  silmässä värillisenä, yleensä sinisenä, ruskeana tai harmaana, näkyvä rengas mustuaisen ympärillä

värisokeus /vˈærɪsokeus/ (n)
daltonisme
  joillekin ihmisille ominainen tila, jossa väriaisti on häiriintynyt

värittää /vˈærɪtːæː/ (v)
kleuren
  laittaa väriä johonkin

väritön /vˈærɪtøn/ (adj)
kleurloos
  sellainen, jossa ei ole väriä

värttinä /vˈærtːɪnæ/ (n)
spoel
  langan kehräämisessä käytetty työkalu

värttinäluu /vˈærtːɪnæluː/ (n)
radius
  peukalon puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

värähdellä /vˈæræhdellæ/ (v)
trillen
  heilahdella tai tärähdellä jatkuvasti nopeasti. oskilloida

västäräkki /vˈæstærˌækːɪ/ (n)
kwikstaart
  siro pitkäpyrstöinen musta, harmaan ja valkoisen kirjava hyönteisiä syövä västäräkkien heimon pikkulintu ()

väsynyt /vˈæsynyt/ (adj)
vermoeid, moe
  levon tai unen tarpeessa oleva; uupunut

väsyttää /vˈæsytːæː/ (v)
vermoeien
  saada jonkun henkiset tai ruumiilliset voimat loppumaan, saada väsymään

vävy /vˈævy/ (n)
schoonzoon
  oman lapsen aviomies

vääntää /vˈæːntæː/ (v)
uitwringen
  taivuttaa mutkalle

väärentäjä /vˈæːrentˌæjæ/ (n)
valsmunter
  henkilö joka väärentää; väärennöksen tekijä

väärentää /vˈæːrentæː/ (v)
namaken
  tehdä väärennös

väärin /vˈæːrɪn/ (adv)
fout
  tarkoituksen vastaisesti, epäasianmukaisesti, väärällä tavalla

väärinkäyttö /vˈæːrɪŋkˌæytːø/ (n)
misbruik
  päihdyttävän lääkeaineen, pesuaineen, kaasusäiliön tms. käyttö päihdeaineena

väärä /vˈæːræ/ (adj)
fout
  ei tarkoitettu, haluttu, toivottu, valittu
  eettisesti tuomittava
krom
  paikkansapitämätön, epätosi

walesilainen /vˈalesɪlˌainen/ (adj)
Welshmen
  Walesista peräisin oleva tai Walesiin liittyvä

walesilainen /vˈalesɪlˌainen/ (n)
Wels
  Walesissa asuva henkilö

waropen /vˈaropen/ (n)
Waropen
  Indonesiassa puhuttava austronesialainen kieli (sanalista)

watti /vˈatːɪ/ (n)
watt
  tehon, erityisesti sähkötehon, SI-järjestelmän mukainen yksikkö (1 W = 1 J/s), tunnus W.

wiki /vˈikɪ/ (n)
wiki
  sisällöltään yleisön muokattavissa oleva Internet-sivusto

witbier /vˈitbier/ (n)
witbier
  Belgiasta peräisin oleva, tyypillisesti korianterilla, appelsiinilla ja pomeranssilla maustettu, hapahko vehnäolut

xhosa /kshˈosa/ (n)
Xhosa
  erään eteläisessä Afrikassa elävän kansan jäsen
  heidän puhumansa nigeriläiskongolainen kieli (Kielitunnus: xh)

ydin /ˈydɪn/ (n)
kern
  esineen sisin tai keskeisin osa; asian keskeisin sisältö
  atomiydin

ydinase /ˈydɪnˌase/ (n)
atoomwapen, kernwapen
  pommi, jonka sytytyksen jälkeisessä fissioreaktiossa raskaat ytimet hajoavat, tai fuusioreaktiossa kevyet ytimet yhtyvät, vapauttaen valtavan määrän energiaa hetkessä räjähtäen voimakkaasti

ydinfuusio /ˈydɪnfˌuːsɪo/ (n)
kernfusie
  fuusioreaktio, fuusio

ydinfysiikka /ˈydɪnfysˌiːkːa/ (n)
kernfysica
  ydintutkimukseen keskittynyt fysiikan haara, jossa tutkitaan mm. atomien ytimiä, niiden rakennetta, reaktioita ja rakenteisiin vaikuttavia voimia

ydinperhe /ˈydɪmpˌerhe/ (n)
kerngezin
  perhe, jossa asuvat yhdessä vain vanhemmat ja heidän yhteiset lapsensa (jotka ovat yleensä korkeintaan varhaisessa aikuisiässä)

ydinpommi /ˈydɪmpˌommɪ/ (n)
atoombom
  pommi, jossa käytetään ydinreaktiota räjähdyksen aiheuttavana voimana

ydinreaktio /ˈydɪnreˌaktɪo/ (n)
kernreactie
  prosessi, jossa atomiydin muuttuu toiseksi törmätessään yhteen toisen ytimen tai hiukkasen kanssa (vrt. kemiallinen reaktio); mikäli törmäyksessä ei tapahdu muutoksia ytimessä, ei kyseessä ole ydinreaktio vaan elastinen sironta; jos ydin hajoaa spontaanisti ilman törmäystä, on kyseessä radioaktiivinen hajoaminen; tunnetuimpia ydinreaktioita ovat fissio ja fuusio

ydinreaktori /ˈydɪnreˌaktorɪ/ (n)
kernreactor
  laite jossa ylläpidetään hallittua ydinreaktiota

ydintalvi /ˈydɪntˌalvɪ/ (n)
nucleaire winter
  laajamittaisen ydinsodan, meteorin iskun tai voimakkaan tulivuorenpurkauksen aikaansaaman tuhkan ilmakehässä aiheuttama ilmaston viileneminen, josta seuraa jääkausi

yhdeksänvyövyötiäinen /ˈyhdeksˌænvyøvˌyøtɪˌæinen/ (n)
negenbandgordeldier
  yksi pitkäkuonovyötiäisten sukuun kuuluvista vyötiäisten heimon () lajeista () tai sen yksilö

yhdenmukainen /ˈyhdenmukˌainen/ (adj)
gelijk
  samanlainen kuin jokin toinen tai jotkut toiset

yhdessä /ˈyhdessæ/ (adv)
samen
  samassa paikassa, seurassa tai ponnistuksessa

yhdiste /ˈyhdɪste/ (n)
unie
  unioni, joukko-oppiin liittyvä käsite. Joukkojen A ja B yhdisteeseen kuuluvat ne alkiot, jotka sisältyvät jompaankumpaan tai molempiin joukoista A ja B.

yhdistelmä /ˈyhdɪstˌelmæ/ (n)
combinatie
  kahden tai useamman asian yhteen pantu kokonaisuus

yhdistys /ˈyhdɪstys/ (n)
vereniging
  useiden luonnollisten henkilöiden yhteenliittymä, hallinnollinen organisaatio, joka perustuu näiden henkilöiden keskinäiseen sopimukseen ja sopimuksen perusteella laadittuihin sääntöihin

yhdistää /ˈyhdɪstæː/ (v)
aansluiten
  liittää yhteen, tehdä yhdeksi kokonaisuudeksi
  laittaa yhteyteen, antaa yhteys
verenigen
  olla yhteistä joillekin

yhdyssana /ˈyhdyssˌana/ (n)
samenstelling
  kahden tai useamman sanan (yhdysosan) muodostama sanakokonaisuus, joka muodostetaan liittämällä osat toisiinsa käyttäen tarvittaessa yhdysviivaa; rakenteena kiinteämpi kuin sanaliitto

yhdysvaltalainen /ˈyhdysvˌaltalˌainen/ (n)
Amerikaan
  Yhdysvalloissa asuva, Yhdysvaltain kansalainen

yhteenlasku /ˈyhteːnlˌasku/ (n)
optellen
  aritmeettinen laskutoimitus, jossa kaksi lukua yhdistetään kolmanneksi luvuksi niin, että ensimmäisen luvun arvo kasvaa toisen luvun verran

yhteensopiva /ˈyhteːnsˌopɪva/ (adj)
verenigbaar
  jonkin toisen kanssa toimiva/toimeentuleva

yhteensopivuus /ˈyhteːnsˌopɪvuːs/ (n)
compatibiliteit
  se, että jotkin sopivat yhteen eli ovat yhteensopivia

yhteinen /ˈyhteinen/ (adj)
gemeen
  sellainen, joka on useamman kuin yhden oma tai usealle kuuluva; yhteisomistuksinen; useamman kuin yhden käytössä tai hallussa oleva

yhteiskunnallinen /ˈyhteiskˌunnallɪnen/ (adj)
maatschappelijk
  yhteiskuntaan kuuluva tai liittyvä

yhteiskunta /ˈyhteiskˌunta/ (n)
maatschappij, gemeenschap, gezelschap
  tietyllä maantieteellisellä alueella asuvien ja vuorovaikutuksessa olevien ihmisten muodostaman yhteisö; myös erilaiset instituutiot, poliittiset käytännöt tai valtarakenteet, infrastruktuuri ja kulttuuri ovat osa yhteiskuntaa

yhteiskuntatiede /ˈyhteiskˌuntatˌiede/ (n)
sociale wetenschap
  yhteisnimitys yhteiskuntaa tutkiville tieteenaloille

yhteislaukaus /ˈyhteislˌaukaus/ (n)
salvo
  useilla aseilla samanaikaisesti komennosta ammuttu laukaus

yhteismaa /ˈyhteismaː/ (n)
meent
  yhteisesti hallittu alue

yhteistyö /ˈyhteistyø/ (n)
samenwerking
  työn tekeminen jonkun muun kanssa

yhteisö /ˈyhteisø/ (n)
gemeenschap
  yhteisten etujen tai päämäärien perusteella yhteen luettu ihmisryhmä tai muu joukko

yhtenäinen /ˈyhtenˌæinen/ (adj)
uniform, consistent, homogeen
  ehyt, koossa pysyvä

yhteys /ˈyhteys/ (n)
verbinding
  eri tahojen liittyminen toisiinsa tai niitä yhdistävien tekijöiden olemassaolo

yhtiö /ˈyhtɪø/ (n)
gezelschap
  yhden tai useamman henkilön taloudellisen edun hankkimiseksi muodostama toiminimellä varustettu yhteenliittymä

yhtä /ˈyhtæ/ (adv)
zo
  keskenään vastaavasti, saman määrän verran

yhtäkkiä /ˈyhtækːˌiæ/ (adv)
plotseling
  aivan äkisti, aivan odottamatta, silmänräpäyksessä, vailla varoitusta, äkillisesti

yhtälö /ˈyhtælø/ (n)
vergelijking
  kahden matemaattisen lausekkeen väitetty yhtäsuuruus, joka voi olla joko tosi tai epätosi. Merkitään yleensä kirjoittamalla lausekkeet yhtäsuuruusmerkin molemmin puolin. Usein yhtälö sisältää tuntemattomia muuttujia, jotka halutaan ratkaista.

ykkönen /ˈykːønen/ (n)
één
  yhden numero, numero 1; numerolla yksi merkitty tai järjestetty

yksijumalainen /ˈyksɪjˌumalˌainen/ (adj)
monotheïstisch
  yhtä jumalaa palvova

yksikielinen /ˈyksɪkˌielɪnen/ (n)
eentalig
  sellainen, joka osaa vain yhtä kieltä

yksikkö /ˈyksɪkːø/ (n)
eenheid, maat
  sovittu vertailuun käytettävä mitta, jota tarvitaan mittaamiseen, mittayksikkö
enkelvoud
  singulaari, kieliopillinen luku, jota käytetään yhteen olioon viitatessa

yksikätinen /ˈyksɪkˌætɪnen/ (adj)
eenarmig
  ihminen tai muu kädellinen, jolla on vain yksi käsi

yksilö /ˈyksɪlø/ (n)
individu, enkeling
  populaatioon tai lajiin kuuluva sen yksittäinen us. muista suhteellisesti riippumaton edustaja, yksittäinen organismi
  yksittäinen henkilö

yksilöllinen /ˈyksɪlˌøllɪnen/ (adj)
individueel
  yksilöä koskeva; yksilölle ominainen, yksilökohtainen

yksimielinen /ˈyksɪmˌielɪnen/ (adj)
eensgezind
  ilman vastakkaisia mielipiteitä

yksin /ˈyksɪn/ (adv)
alleen
  ilman kenenkään muun seuraa

yksinkertainen /ˈyksɪŋkˌertainen/ (adj)
simpel
  sellainen, joka ei ole moninkertainen

yksinkertaistaa /ˈyksɪŋkˌertaistaː/ (v)
vereenvoudigen
  tehdä yksinkertaiseksi tai yksinkertaisemmaksi

yksinoikeus /ˈyksɪnˌoikeus/ (n)
exclusief recht
  se, että vain yhdellä on oikeus käyttää jotakin, eikä muilla ole tapauksessa vastaavaa oikeutta

yksinäinen /ˈyksɪnˌæinen/ (adj)
eenzaam
  yksin oleva, vailla seuraa

yksinäisyys /ˈyksɪnˌæisyːs/ (n)
eenzaamheid
  yksin olemisen kokemus

yksipuolinen /ˈyksɪpˌuolɪnen/ (adj)
eenzijdig
  itsevaltaisesti ilman muiden osapuolien kuuntelemista tehty

yksipyöräinen /ˈyksɪpˌyøræinen/ (n)
eenwieler
  polkupyörää muistuttava kevyt kulkuväline, jossa on vain yksi pyörä

yksisarvinen /ˈyksɪsˌarvɪnen/ (n)
eenhoorn
  kuvitteellinen hevonen, jolla on yksi sarvi päälaellaan

yksiselitteinen /ˈyksɪselˌitːeinen/ (adj)
eenduidig
  sellainen jolla on vain yksi selitys

yksisilmäinen /ˈyksɪsˌilmæinen/ (adj)
eenogig
  sellainen eläin tai ihminen, jolla on vain yksi (toimiva) silmä

yksitavuinen /ˈyksɪtˌavwɪnen/ (adj)
eenlettergrepig
  (sanasta) sellainen, joka koostuu vain yhdestä tavusta

yksityinen /ˈyksɪtˌyinen/ (adj)
privé
  yhden- tai kahdenkeskinen; läheisten keskinen, ei julkiseksi tarkoitettu

yksityiskohta /ˈyksɪtˌyiskohta/ (n)
detail
  yksittäinen seikka tai osa, tarkasti tarkasteltuna havaittava asia, tyypillisesti pieni

yksityisoikeus /ˈyksɪtˌyisoikeus/ (n)
privaatrecht
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii yksityisoikeudellisten toimijoiden (luonnollisten henkilöiden ja yksityista valtaa käyttävien oikeushenkilöiden) välisiä oikeussuhteita

yksityistäminen /ˈyksɪtˌyistæmɪnen/ (n)
privatisering
  se, että yksityistetään

yksityistää /ˈyksɪtˌyistæː/ (v)
privatiseren
  muuttaa yksityiseksi (omaisuutta tms.)

yksityisyys /ˈyksɪtˌyisyːs/ (n)
afzondering
  se, että jokin on yksityistä eikä muiden asia; yksityiselämä

yksiö /ˈyksɪø/ (n)
studio
  asunto, jossa on yksi huone keittiön tai keittokomeron lisäksi, esim. 1h+k
eenelementig
  joukko, jossa on täsmälleen yksi alkio

yleensä /ˈyleːnsæ/ (adv)
gewoonlijk
  tavallisesti, useimmiten; yleisesti

yleinen /ˈyleinen/ (adj)
algemeen
  tavallinen; usein käytettävä, usein ilmenevä, toistuva

yleisesti /ˈyleisˌestɪ/ (adv)
algemeen
  siten, että voidaan yleistää; yleisellä tavalla

yleislakko /ˈyleislˌakːo/ (n)
algemene staking
  useita ammattialoja koskeva lakko, johon osallistuu valtaosa työntekijöistä

yleisnimi /ˈyleisnˌimɪ/ (n)
zelfstandig naamwoord
  appellatiivi, substantiivi, joka kertoo asioiden, esineiden jne. yleisen nimen. Suomen kielessä mm. kielten, viikonpäivien, kuukausien, juhlapäivien, jne. nimet ovat yleisnimiä.

yleisurheilu /ˈyleisˌurheilu/ (n)
atletiek
  urheilumuoto, johon kuuluvia lajeja ovat sen säännöissä määrätyt juoksu-, kävely-, heitto- ja hyppylajit sekä näistä muodostetut viestit ja moniottelut

yleisyys /ˈyleisyːs/ (n)
regelmaat
  se, että on yleinen; se, miten yleinen jokin on

yleisö /ˈyleisø/ (n)
publiek
  ihmiset, jotka katsovat jotakin tapahtumaa

ylempi /ˈylempɪ/ (adj)
opper
  enemmän yläpuolella sijaitseva

ylentää /ˈylentæː/ (v)
bevorderen
  siirtää arvoasteikossa ylöspäin; esim. sotilasarvoissa tai muissa tittelijärjestelmissä
  nimittää vaativampaan tai tärkeämpään tehtävään

ylhäisyys /ˈylhæisyːs/ (n)
hoogheid
  ylhäisessä asemassa oleva henkilö

yli-inhimillinen /ˈylɪˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
bovenmenselijk
  inhimillisyyden ylittävä; ihmisen kyvyt ylittävä

yliannostus /ˈylɪˌannostus/ (n)
overdosis
  liian suuri ja vaarallinen annos lääkettä tai huumetta

ylikulku /ˈylɪkˌulku/ (n)
overgang
  tapahtuma, jossa jokin taivaankappale kulkee toisen taivaankappaleen editse tietyn havainnoitsijan näkösäteeltä katsottuna

ylimielinen /ˈylɪmˌielɪnen/ (adj)
hooghartig
  omasta ylemmyydestään varma, muihin väheksyen suhtautuva

yliopisto /ˈylɪopˌisto/ (n)
universiteit
  korkeinta tieteellistä opetusta antava ja tieteellistä perustutkimusta tekevä opetus- ja tutkimuslaitos; korkeinta tieteellistä opetusta antava korkeakoulu

ylioppilas /ˈylɪˌopːɪlas/ (n)
abituriënt
  lukion oppimäärän suorittanut henkilö, joka on lisäksi suorittanut lukion loppukokeen eli ylioppilastutkinnon

yliote /ˈylɪˌote/ (n)
overhand
  hallitseva asema, erityisesti jossakin kamppailussa

ylipainoinen /ˈylɪpˌainoinen/ (adj)
te zwaar
  normaalipainon ylittävä

ylipäätään /ˈylɪpˌæːtæːn/ (adv)
überhaupt
  ylipäänsä

ylireagoida /ˈylɪrˌeaɡˌoida/ (v)
overreageren
  ottaa kantaa kohtuuttoman vahvasti

ylistää /ˈylɪstæː/ (v)
ophemelen
  kunnioittaa, kehua, kiittää, erityisesti Jumalaa

ylittää /ˈylɪtːæː/ (v)
overstijgen
  saada aikaan enemmän kuin mitä odotetaan
  vallita jonkin (rajojen) kummallakin puolella, olla yleinen tai universaali
overschrijden
  olla enemmän kuin
  ulottua jonkin yli fyysisesti tai ajallisesti

yliviivata /ˈylɪvˌiːvata/ (v)
schrappen
  vetää viiva tekstin päälle, pyyhkiä yli

yllyttää /ˈyllytːæː/ (v)
aanstichten
  houkutella jotakuta toista tekemään jokin teko, esimerkiksi rikos

yllättäen /ˈyllætːæen/ (adv)
onverwachts
  yllättävästi, arvaamattomasti, odottamattomasti

yllättää /ˈyllætːæː/ (v)
verrassen
  aiheuttaa odottamattomalla teolla tai ilmestymisellä hämmennystä jollekulle

yllätys /ˈyllætys/ (n)
verrassing
  ilman ennakkovaroitusta tapahtuva asia

ylpeys /ˈylpeys/ (n)
eergevoel
  se, että on ylpeä

ylpeä /ˈylpeæ/ (adj)
fier, trots
  joka pitää tekemiään asioita, itseään tai itseensä liittyviä asioita hyvinä; sanalla on usein negatiivinen kaiku ja sillä voidaan tarkoittaa henkilöä, joka pitää itseään muita parempana

yltiöisänmaallisuus /ˈyltɪˌøisænmˌaːllɪsuːs/ (n)
hoerapattriotisme
  se, että jokin on yltiöisänmaallinen; ylenpalttinen isänmaallisuus

yltäkylläisyys /ˈyltækˌyllæisyːs/ (n)
overvloed
  se, että on yltäkylläinen tai yltäkylläistä; materiaalinen runsaus

ylähuuli /ˈylæhˌuːlɪ/ (n)
bovenlip
  suun yläpuolinen huuli

yläkäsite /ˈylækˌæsɪte/ (n)
hyperoniem
  hyperonyymi; joukolle alakäsitteitä ikään kuin kattokäsitteen muodostava käsite, jonka alle alakäsitteet tulevat hierarkiassa ja käsittää kyseiset alakäsitteet

yläleuanluu /ˈylælˌeuanluː/ (n)
kaakbeen
  toinen kahdesta kallonosasta, jotka muodostavat yläleuan

ylänköaratti /ˈylæŋkˌøarˌatːɪ/ (n)
citroenparkiet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

yläpuolella /ˈylæpˌuolella/ (adv)
meer dan
  yllä; yläpuolen suunnassa

ylös /ˈyløs/ (adv)
op
  korkeammalle

ylösnousemus /ˈyløsnˌousemus/ (n)
herrijzenis, opstanding
  kristillinen dogmi Jeesuksen heräämisestä henkiin kuoleman jälkeen

ymmärrys /ˈymmærrys/ (n)
begrip
  se, että hahmottaa jonkin kokonaisuuden ja ymmärtää sen sisältämiä vuorovaikutussuhteita ja mahdollisia sekä todennäköisiä tapahtumia

ymmärtää /ˈymmærtæː/ (v)
begrijpen, verstaan
  tajuta tai käsittää jokin teksti, puhe tai argumentti
  saada selvää

ympyrä /ˈympyræ/ (n)
cirkel, kring
  ympyräviiva, yhtenäinen viiva, joka kiertää keskipisteen ympäri ja on koko matkaltansa yhtä kaukana keskipisteestä; niiden pisteiden ura, jotka ovat yhtä etäällä ympyrän keskipisteestä

ympäri /ˈympærɪ/ (adv)
langs
  kierto- tai pyörimisliikkeestä (merkityksessä ympärillä)

ympärileikata /ˈympærɪlˌeikata/ (v)
besnijden
  tehdä toimenpide, jossa poistetaan esinahka siittimen terskan ympäriltä

ympärileikkaus /ˈympærɪlˌeikːaus/ (n)
besnijdenis
  fimoosin tai uskonnollisen syyn vuoksi tehty miehen esinahan poisto tai lyhennys

ympäristö /ˈympærˌistø/ (n)
omgeving, milieu
  itsen ulkopuolinen tila
milieu, omgeving
  ekosysteemin luonnollinen, koskematon luonto

ympärysmitta /ˈympærˌysmɪtːa/ (n)
omtrek
  mitta jonkin kappaleen ympäri

ympäröidä /ˈympærˌøidæ/ (v)
insluiten
  asettua jkn/jnk ympärille
  olla jkn/jnk ympärillä, piirittää jkta/jtak

ypsilon /ˈypsɪlon/ (n)
upsilon
  Kreikkalaisten aakkosten 20. kirjain. Vastaava symboli Υ tai υ.

yrittäjä /ˈyrɪtːˌæjæ/ (n)
ondernemer
  taloudellista riskiä sisältävän liiketoiminnan harjoittaja, yrityksen omistaja

yrittää /ˈyrɪtːæː/ (v)
proberen
  pyrkiä tavoitteeseen; koettaa tehdä

yritys /ˈyrɪtys/ (n)
poging
  toimenpiteet jonkin päämäärän tai tuloksen saavuttamiseksi, kokeilu, joka ei välttämättä onnistu

yrtti /ˈyrtːɪ/ (n)
kruid
  ruohomainen maustevihannes

yrttitee /ˈyrtːɪteː/ (n)
kruidentee
  teen tapaan valmistettu yrttijuoma tai -hauduke

yskä /ˈyskæ/ (n)
hoest
  sairaustila, us. jonkin hengitysteiden sairauden oire, jossa yskänrefleksi saa aikaan voimakkaa ja äänekkään ilmapurkauksen keuhkoista

yskänlääke /ˈyskænlˌæːke/ (n)
hoestdrank
  yskänrefleksin vaimentamiseen ja hengitysteiden limaa irrottamaan tarkoitettu lääke

ystävyys /ˈystævyːs/ (n)
vriendschap
  ystävysten välillä vallitseva emotionaalinen suhde

ystävä /ˈystævæ/ (n)
vriend
  hyvä kaveri

ystävällinen /ˈystævˌællɪnen/ (adj)
vriendelijk
  sellainen, joka on suopea, hyväntahtoinen; ystävän kaltainen

ystävällisyys /ˈystævˌællɪsyːs/ (n)
vriendelijkheid
  se, että on ystävällinen

ystävänpäivä /ˈystævˌæmpæivæ/ (n)
Sint Valentijn
  eri maissa vietetty juhlapäivä, jota vietetään Suomessa 14. helmikuuta

ytterbium /ˈytːerbium/ (n)
ytterbium
  eräs alkuaine

yttrium /ˈytːrium/ (n)
yttrium
  eräs alkuaine

yö /ˈyø/ (n)
nacht
  vuorokaudenaika illan ja aamun välissä

yökaija /ˈyøkaija/ (n)
nachtpapegaai
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

yökerho /ˈyøkerho/ (n)
discotheek, nachtclub
  viihderavintola, joka on auki yleensä ilta- ja yöaikaan

yöpyä /ˈyøpyæ/ (v)
overnachten
  viettää yö jonkun luona, asettua yöksi jonkun luokse

yöpöytä /ˈyøpøytæ/ (n)
nachtkastje
  sängyn viereen sijoitettu pieni pöytä

yövartija /ˈyøvartˌija/ (n)
nachtwacht
  vartija, joka vartioi öisin

zarathustralaisuus /tsˈarathˌustralˌaisuːs/ (n)
zoroastrisme
  1000–700-luvun eaa. välisenä aikana perustettu persialainen, dualistinen uskonto, joka oli Persian valtionuskontona sasanidien aikana

zhuang /ʒˈuaŋ/ (n)
Zhuang
  Kiinassa puhuttuja thaikieliä (kielitunnus: zha)

zikavirus /tsˈikavɪrus/ (n)
zika-virus
  lähinnä keltakuumehyttysen levittämä, -sukuun kuuluva virus, joka aiheuttaa zikakuumetta

zip-tiedosto /tsˈiptˈiedosto/ (n)
zipfile
  ZIP-menetelmällä yhdestä tai useammasta muusta tiedostosta tallennustilaa säästäväksi pakattu tiedosto

zirkonium /tsˈirkonium/ (n)
zirkonium
  metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zr

zoonoosi /tsˈoːnoːsɪ/ (n)
zoönose
  selkärankaisesta eläimestä ihmiseen tarttuva sairaus, kuten vesikauhu tai pernarutto

zulu /tsˈulu/ (n)
Zoeloe
  eteläisessä Afrikassa elävän noin kymmenmiljoonaisen bantukansan jäsen
  zulujen puhuma kieli, zulun kieli

äes /ˈæes/ (n)
eg
  maanpinnan muokkaamiseen ja rikkaruohojen torjuntaan käytettävä maatalouskone

äidinisä /ˈæidɪnˌisæ/ (n)
grootvader van moederszijde
  isoisä äidin puolelta, äidin isä

äidinkieli /ˈæidɪŋkˌielɪ/ (n)
moedertaal
  kieli, jonka lapsi omaksuu ensimmäisenä, tavallisesti vanhemmiltaan kotipiirissään ja useimmiten äidiltään

äidinäiti /ˈæidɪnˌæitɪ/ (n)
grootmoeder van moederszijde
  isoäiti äidin puolelta, äidin äiti

äiti /ˈæitɪ/ (n)
moeder
  lapsensa synnyttänyt nainen, biologinen äiti
  lapsen naispuolinen kasvattaja perheessä, usein biologinen äiti, myös äitipuoli tai otto-äiti
  katolinen naispuolinen nunnaluostarin johtaja

äitienpäivä /ˈæitiempˌæivæ/ (n)
moederdag
  äitien kunniaksi toukokuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

äitipuoli /ˈæitɪpˌuolɪ/ (n)
stiefmoeder
  isän uusi vaimo, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut äiti

äitiys /ˈæitiys/ (n)
moederschap
  äitinä oleminen tai äidiksi tuleminen

äkillinen /ˈækɪllɪnen/ (adj)
bruusk, plotseling, plots, plotselinge
  sellainen, joka ilmaantuu tai tapahtuu nopeasti ja yleensä yllättäen; yhtäkkinen.

äkkijyrkkä /ˈækːɪjˌyrkːæ/ (adj)
steil
  hyvin jyrkkä, äkillinen korkeusero

äkkiä /ˈækːɪæ/ (adv)
plotseling
  nopeasti, usein ennakoimattomasti tai yllättäen

ällistys /ˈællɪstys/ (n)
verwondering
  ällistymisen tila; ällistyneisyys

älykkyysosamäärä /ˈælykːˌyːsosamˌæːræ/ (n)
intelligentiequotiënt
  luku, joka ilmaisee älykkyystestin mittaaman älykkyyden suhteessa koko väestöön; lyhenne: ÄO

älykäs /ˈælykæs/ (adj)
doordacht
  sellainen, joka osoittaa älykkyyttä

älykäs suunnittelu /ˈælykæs sˈuːnnɪtːˌelu/ (n)
intelligent design
  ominaisuus, joka selittyy parhaiten tarkoituksellisuudella, ei ohjaamattomalla tapahtumalla, kuten luonnonvalinnalla.

älyllinen /ˈælyllɪnen/ (adj)
intelligent
  älykäs, jolla on älyä, joka osoittaa älykkyyttä

älymystö /ˈælymˌystø/ (n)
intelligentsia
  yhteiskunnan tiede- ja kulttuuripiirien edustajat kokonaisuutena, varsinkin johtavat ajattelijat yhteiskunnassa

älypuhelin /ˈælypˌuhelɪn/ (n)
smartphone
  matkapuhelin, jossa on perinteisten mobiilipuhelintoimintojen lisäksi aikaisemmin käytössä olleita kämmentietokoneita muistuttavia ominaisuuksia, kuten aikaisempaa enemmän laskentatehoa, suuri näyttö ja kosketukseen perustuva käyttöliittymä

ämpäri /ˈæmpærɪ/ (n)
emmer
  sanko; sylinterin muotoinen, vesitiivis ja yleensä isohko astia, jossa on sanka kantamista varten

änkyttäjä /ˈæŋkytːˌæjæ/ (n)
stotteraar
  henkilö, joka änkyttää

änkytys /ˈæŋkytys/ (n)
stotteren
  katkeileva ja/tai äänteitä toistava puhe

ärsyttävä /ˈærsytːˌævæ/ (adj)
vervelend
  aistien välityksellä provosoiva, reagointia aiheuttava. Negatiivista psyykkistä reagointia psyykkisen tai fyysisen provosoinnin avulla aiheuttava.

ärsyttää /ˈærsytːæː/ (v)
ergeren
  aiheuttaa ärtyminen tai tuottaa ärsyke; stimuloida

ärähtää /ˈæræhtæː/ (v)
snauwen
  (momentaaninen) äristä; esittää lyhyt kiukkuinen vastalause

ässä /ˈæssæ/ (n)
aas
  korttipakan ensimmäinen kortti, ykkönen eli ässä. Ässän arvo määritellään korttipeleissä usein joko suurimmaksi tai pienimmäksi kortiksi, 1 tai 14.
  jossakin tekemisessä erinomainen henkilö

äyriäinen /ˈæyrɪˌæinen/ (n)
schaaldier
  (eläintiede) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia (Alajakso ) kiduksilla hengittäviä eläimiä

äyskäri /ˈæyskærɪ/ (n)
hoosvat
  kahvallinen astia, joka on tarkoitettu veneen tyhjentämiseen vedestä

äänekäs /ˈæːnekæs/ (adj)
lawaaierig
  sellainen, joka aiheuttaa tai josta aiheutuu voimakasta ääntä, tai hälyä, kovaääninen

äänen nopeus /ˈæːnen nˈopeus/ (n)
geluidssnelheid
  nopeus, jolla ääni kulkee väliaineessa (ilmassa 343 metriä sekunnissa eli 1 230 km/h (20°C) taajuudesta riippumatta); symboli c; riippuu väliaineen fysikaalisista ominaisuuksista; äänen nopeus ilmassa ei ole vakio

äänenkannattaja /ˈæːneŋkˌannatːˌaja/ (n)
orgaan
  puolueen tai yhdistyksen asiaa ajava lehti

äänenvaimennin /ˈæːnenvˌaimennɪn/ (n)
demper
  laite, jonka tarkoituksena on vaimentaa ääntä, melua

äänenvoimakkuus /ˈæːnenvˌoimakːuːs/ (n)
volume
  äänen ihmisen korvaan aiheuttaman kuuloaistimuksen voimakkuus, se miten lujaa soi

äänestys /ˈæːnestys/ (n)
stem
  äänestämisen toteutus, tapahtuma jossa mitataan eri vaihtoehtojen tai henkilöiden kannatus, ja jossa äänestäjät ilmaisevat kantansa ja eniten kannatusta saanut henkilö tai ehdotus valitaan

äänestyskoppi /ˈæːnestˌyskopːɪ/ (n)
stemhok
  koppi, jossa äänestäjä kirjoittaa ehdokkaan vaalinumeron paperille niin etteivät toiset ihmiset näe

äänestäjä /ˈæːnestˌæjæ/ (n)
stemmer
  henkilö joka käyttää äänensä äänestyksessä

äänestää /ˈæːnestæː/ (v)
stemmen
  ilmaista kannattavansa jotakuta tai jotakin antamalla äänensä äänestyksessä tai vaalissa
  ratkaista jokin äänestyksellä

ääni /ˈæːnɪ/ (n)
geluid, klank
  ilman tai muun väliaineen välityksellä kulkeva värähtely, jonka ihminen kuulee
stem
  ihmisääni
  äänestyksessä ilmaistu kanta

äänihuuli /ˈæːnɪhˌuːlɪ/ (n)
stemband
  kurkunpäässä molemmin puolin sijaitseva ääntöväylän osa, joka synnyttää ääntä kun niiden välistä kulkeva ilmavirta saa ne värähtelemään

äänikirja /ˈæːnɪkˌirja/ (n)
luisterboek
  äänimuotoon tallennettu kirjallinen teos

äänikortti /ˈæːnɪkˌortːɪ/ (n)
geluidskaart
  tietokoneen laajennuskortti joka on tarkoitettu äänisignaalin tuottamiseen

äänirauta /ˈæːnɪrˌauta/ (n)
stemvork
  teräksinen kaksihaarainen puikko, joka värähtelee ominaistaajuudellaan tuottaen puhtaan sävelen, jota käytetään vertailuäänenä kuoron tai soittimien vireisyyden tarkistamiseen

äänitorvi /ˈæːnɪtˌorvɪ/ (n)
claxon
  kulkuneuvon äänimerkkilaite

äänivalli /ˈæːnɪvˌallɪ/ (n)
geluidsbarrière
  aerodynaamisesta ilmiöstä, jossa ilmamolekyylit kasautuvat äänen nopeudella liikkuvan kappaleen eteen liikettä jarruttavaksi kartiomaiseksi aaltovyöhykkeeksi, ns. sokkiaalloksi; rikkoutuu, kun kappale liikkuu nopeammin kuin ääni kulkee ilmassa (n. 343 m/s)

äänne /ˈæːnne/ (n)
geluid
  puhutun kielen pienin kvalitatiivinen rakenneosa

ääntäminen /ˈæːntæmɪnen/ (n)
uitspraak
  ääntämys, yksilön tai kieliyhteisön tapa ääntää jotakin kieltä

ääntää /ˈæːntæː/ (v)
uitspreken
  tehdä äänielimillä liikkeitä, joilla syntyy tietty äänne

ääretön /ˈæːretøn/ (adj)
eindeloos
  jonka lukuarvoa tai alkioiden määrää ei voi ilmaista luvulla; jonka mahtavuus on sama kuin luonnollisten lukujen joukolla tai suurempi

äärimmäinen /ˈæːrɪmmˌæinen/ (adj)
extreem
  mahdollisuuksien rajalla oleva; reunimmaisena oleva; kauimpana tai uloimpana oleva, kaukaisin; viho viimeinen; äärirajalla oleva, radikaalinen.

äärioikeisto /ˈæːrɪˌoikeisto/ (n)
extreemrechts
  radikaalisti totalitarismiin pyrkivä osa poliittisesta oikeistosta

ääriviiva /ˈæːrɪvˌiːva/ (n)
omtrek
  kohteen rajaava viiva, kun sitä katsotaan jostakin suunnasta

ångström /ˈoŋstrøm/ (n)
ångström
  lähinnä kideopissa käytettävä epästandardi mittayksikkö, 0,1 nanometriä

ödeema /ˈødeːma/ (n)
oedeem
  nesteen kertyminen kudokseen ja siitä aiheutuva turvotus

öljy /ˈøljy/ (n)
olie
  orgaaninen neste, joka ei ole vesiliukoinen

öljykenttä /ˈøljykˌentːæ/ (n)
olieveld
  alue jossa esiintyy ja josta porataan maaöljyä

öljytankkeri /ˈøljytˌaŋkːerɪ/ (n)
olietanker
  tankkeri, joka kuljettaa raakaöljyä

örkki /ˈørkːɪ/ (n)
ork
  alun perin J. R. R. Tolkienin romaaneissa esiintyvä, sittemmin erilaisten fantasia- ja tietokonepelien hirviö

ötökkä /ˈøtøkːæ/ (n)
beestje
  mikä tahansa hyönteinen tai hämähäkkieläin

šaahi /ʃˈaːhɪ/ (n)
sjah
  Persiassa ja Iranissa ennen vuotta 1979 käytössä ollut hallitsijan arvonimi

šaali /ʃˈaːlɪ/ (n)
sjaal
  hartioilla pidettävä huivi, hartiahuivi

šamaani /ʃˈamaːnɪ/ (n)
sjamaan
  alkuperäiskulttuureissa henkilö, jonka tehtävänä on toimia parantajana ja henkimaailman asioiden tuntijana; tietäjä, poppamies

šamanismi /ʃˈamanˌismɪ/ (n)
sjamanisme
  uskonnollinen kulttuuri, jossa šamaanilla on keskeinen osa

šeikki /ʃˈeikːɪ/ (n)
sheik
  arabiankielinen arvonimi, jonka kirjaimellinen merkitys on perheen tai heimon vanhin ja jota käytetään lisäksi mm. opettajien ja uskollisten johtajien arvonimenä

širokko /ʃˈirokːo/ (n)
sirocco
  Välimeren maissa puhaltava kuuma ja kuiva kaakkois- tai etelätuuli

švaa /ʃvˈaː/ (n)
doffe e
  neutraali keskivokaali, merkitään IPA:ssa ylösalaisin kiepautetun e:n näköisellä merkillä: ə

’patafysiikka /pˈatafysˌiːkːa/ (n)
'patafysica
  1800-luvulla pilailumielessä kehitetty näennäistieteellinen kirjallisuuden ja filosofian haara: nykyaikaisen tieteen parodia, jonka esitetään absurdistisesti olevan metafysiikan metafysiikkaa