suomi-latine FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2022-04-06
language: fi; la
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

grammi (suffix)
graphus
  kuva, kuvio, piirros; kirjoitus

ismi (suffix)
isma
  erilaisten aatteiden vierasperäisissä nimissä

isti (suffix)
sta
  (vierasperäisissä substantiiveissa) aatteen, periaatteen tms. kannattaja, harjoittaja tai toteuttaja

ja (suffix)
tor
  liite, jolla muodostetaan takavokaalisista verbeistä kyseistä asiaa tekeviä ihmiseen viittaavia substantiiveja

kin (suffix)
uoque
  (liitepartikkeli) myös; liittää edeltävän sanansa (minkä tahansa paitsi verbin) mukaan johonkin joukkoon

-kä (conjunction)
-que
  ja; käytetään vain kielteisessä rinnasteisessa sivulauseessa, jossa se liitetään

laisuus (suffix)
isma
  tilaa tai ominaisuutta osoittava pääte

mme (suffix)
mus
  monikon 1. persoonan pääte

ni (suffix)
eus
  Substantiiviin (ja joihinkin pronomineihinkin) liitettävä takaliite, joka ilmaisee, että asia tai esine kuuluu puhujalle tai liittyy häneen esim. siten, että puhuja on tehnyt sen tms.:

nne (suffix)
ester
  Substantiiviin (ja joihinkin pronomineihinkin) liitettävä takaliite, joka ilmaisee, että asia tai esine kuuluu puhuteltaville useille henkilöille tai kohteliaasti puhuteltavalle yhdelle henkilölle tai liittyy heihin tai häneen esim. siten, että puhuteltavat ovat tehneet/puhuteltava on tehnyt sen tms.:
e
  Liitetään genetiiviä vaativan postposition perään, kun postposition objekti on persoonapronominin te genetiivi teidän:

nsa (suffix)
ccentus
  Liitetään takavokaaleja sisältävän, genetiiviä vaativan postposition perään, kun postposition objekti on persoonapronominin hän genetiivi hänen tai persoonapronominin he genetiivi heidän.

nsä (suffix)
i
  Liitetään etuvokaaleja sisältävän, genetiiviä vaativan postposition perään, kun postposition objekti on persoonapronominin hän genetiivi hänen tai persoonapronominin he genetiivi heidän:

oidi (suffix)
oīdēs
  (vierasperäisissä adjektiiveissa tai substantiiveissa) jonkin kaltainen

si (suffix)
onus
  Substantiiviin (ja joihinkin pronomineihinkin) liitettävä takaliite, joka ilmaisee, että asia tai esine kuuluu puhuteltavalle henkilölle tai liittyy häneen esim. siten, että puhuteltava on tehnyt sen tms.:
e
  Liitetään genetiiviä vaativan postposition perään, kun postposition objekti on persoonapronominin sinä genetiivi sinun:

sidi (suffix)
cidium
  tappavia ja hävittäviä aineita yms. tarkoittavissa sanoissa

skooppi (suffix)
scopium
  yleensä katselemiseen liittyvän laitteen nimityksen loppuosa

sti (suffix)
iter
  tekee adverbin adjektiivista

uus (suffix)
itas
  luo adjektiivista ominaisuutta ilmaisevan substantiivin

1. Mooseksen kirja (n)
Genesis
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

2. Mooseksen kirja (n)
Exodus
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

3. Mooseksen kirja (n)
Leviticus
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

4. Mooseksen kirja (n)
Numerī, Numeri
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

5. Mooseksen kirja (n)
Deuteronomium
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aachen (pn)
Aquisgranum, Aquae Granni
  kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, aivan Belgian ja Alankomaiden rajan tuntumassa

Aalst (pn)
Alostum
  Itä-Flanderissa, Belgiassa sijaitseva kaupunki

Aamos (n)
Amos
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aasia (pn)
Asia
  Euroopan ja Tyynen valtameren välissä sijaitseva maanosa, osa Euraasian mannerta

Aatami (pn)
Adam
  Raamatun mukaan ensimmäinen maan päällä elänyt mies

Abhasia (pn)
Abasci
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Mustanmeren rannalla Kaukasiassa. Abhasian pääkaupunki on Suhumi.

Abidjan (pn)
Abidjan
  Norsunluurannikon suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki

Accra (n)
Accra
  Ghanan pääkaupunki

Addis Abeba (pn)
Neanthopolis
  Etiopian pääkaupunki

Aden (pn)
Arabia Fēlīx
  satamakaupunki Jemenissä Adeninlahden rannalla

Adrianmeri (pn)
Mare Hadriaticum
  Apenniinien niemimaan ja Balkanin niemimaan välinen Välimeren lahti

Afganistan (pn)
Afgania
  sisämaanvaltio Aasiassa, pitkältä nimeltään Afganistanin islamilainen tasavalta

Afrikka (pn)
Africa, Libya
  yksi maapallon maanosista ja mantereista

Aigeianmeri (pn)
Mare Aegaeum
  saarten pilkkoma osa Välimerta Kreikan ja Turkin välissä

Aikakirjat (n)
Paralipomenon, Chronicorum
  yhteisnimitys kahdelle Vanhan testamentin kirjoista: 1. Aikakirjalle ja 2. Aikakirjalle

Aisopos (pn)
Aesopus
  (kirjallisuus) eläinsaduistaan tunnettu antiikin Kreikan kirjailija

Ajokoirat (pn)
Canes Venatici
  eräs tähdistö pohjoisella taivaalla Otavan eteläpuolella

Ajomies (pn)
Auriga
  Linnunradan pohjoisreunassa Perseuksesta itään sijaitseva navanympärystähdistö

Akaba (pn)
Aelana
  kaupunki Jordaniassa

Akhilleus (pn)
Achillēs
  kreikkalaisen mytologian sankari, joka oli haavoittuvainen ainoastaan kantapäästään

Akvitania (pn)
Aquitania
  Lounais-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Bordeaux; nykyisin osa Uutta-Akvitaniaa

Ala-Egypti (pn)
Aegyptus inferior
  alue Egyptissä Niilin suistossa

Ala-Saksi (pn)
Saxonia inferior
  eräs Saksan osavaltioista

Alankomaat (pn)
Nederlandia
  eurooppalainen valtio Pohjanmeren rannikolla Länsi-Euroopassa, viralliselta nimeltään Alankomaiden kuningaskunta

Albania (pn)
Albania
  Balkanin niemimaalla, Adrianmeren rannalla sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Tirana

Aleksandria (pn)
Alexandria
  kaupunki Egyptissä

Aleksanteri (pn)
Alexander
  miehen etunimi

Aleutit (pn)
Aleutiae
  saariryhmä Alaskassa, Yhdysvalloissa

Alger (pn)
Algeria
  Välimeren rannalla sijaitseva Algerian pääkaupunki

Algeria (pn)
Algeria, Algerium
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva tasavalta, jonka pääkaupunki on Alger

Alpit (pn)
Alpes
  vuorijono Keski-Euroopassa

Alsace (pn)
Alsatia
  Itä-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Strasbourg; nykyisin osa Grand Estiä

Alzheimerin tauti (n)
morbus Alzheimer
  aivosolujen rappeutumiseen liittyvä toimintakyvyn heikkenemistä ja dementiaa aiheuttava vakava sairaus

Amazon (pn)
Amazonius
  Etelä-Amerikan ja mahdollisesti maailman pisin joki

Amerikan yhdysvallat (pn)
Civitates Foederatae Americae
  osavaltioista koostuva federaatio Pohjois-Amerikassa; lyhyemmin: Yhdysvallat

Amerikka (n)
America
  yksi Maapallon manner sen läntisellä puoliskolla käsittäen Etelä-Amerikan ja Pohjois-Amerikan

Andalusia (pn)
Vandalitia
  itsehallintoalue eteläisessä Espanjassa

Andorra (pn)
Andorra
  pieni tasavaltainen ruhtinaskunta Ranskan ja Espanjan välisellä alueella, Andorran ruhtinaskunta

Andromeda (pn)
Andromeda
  Kassiopeian eteläpuolella oleva iso ja harva navanympärystähdistö

Angola (pn)
Angolia
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Ankara (pn)
Ancyra
  Turkin pääkaupunki

Antiokia (pn)
Antīochīa
  kaupunki muinaisessa Syyriassa, nykyisessä Turkissa

Antwerpen (pn)
Antverpia
  kaupunki Pohjois-Belgiassa Flanderissa

Apostolien teot (n)
Actus Apostolorum
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Arabiemiirikunnat (pn)
Emiratus Arabici Coniuncti
  Persianlahdella, Lähi-idässä sijaitseva seitsemästä emiirikunnasta muodostuva valtio, Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Argentiina (pn)
Argentina
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Buenos Aires ja virallinen nimi Argentiinan tasavalta

Argo-laiva (pn)
Argo Navis
  entinen suuri eteläisen taivaan tähdistö, joka on myöhemmin jaettu Purjeen, Kölin ja Peräkeulan tähdistöiksi

Aristoteles (pn)
Aristotelēs
  kreikkalainen filosofi (384–322 eaa.)

Arkangeli (pn)
Archangelopolis
  kaupunki Pohjois-Venäjällä

Armenia (pn)
Armenia
  tasavalta Kaukasiassa, virallisesti Armenian tasavalta

Assyria (pn)
Assyria
  assyrialaisten muinainen Tigrisin varrella sijainnut valtakunta, jonka pääkaupunki oli Assur

Ateena (pn)
Athenae
  Kreikan pääkaupunki ja suurin kaupunki

Atlantin valtameri (pn)
Oceanus Atlanticus
  valtameri, joka erottaa Amerikan Afrikasta ja Euroopasta

Aurinko (pn)
sol
  kahdeksanplaneettaisen aurinkokuntamme, jossa kotiplaneettamme Maa sijaitsee, keskustähti

Australia (pn)
Australia
  Maapallon pienin, merien ympäröimä maanosa eteläisellä pallonpuoliskolla

Azerbaidžan (pn)
Adrabigania, Atropatia
  Kaukasiassa, Kaspianmeren rannalla sijaitseva valtio, Azerbaidžanin tasavalta, jonka pääkaupunki on Baku

Azorit (pn)
Azores
  Atlantilla sijaitseva Portugalille kuuluva autonominen saariryhmä

Babylon (pn)
Babylon
  kaupunki(valtio) muinaisessa Mesopotamiassa, joka kukoisti n. 2000–0 eaa., mutta on säilynyt tähän päivään asti Irakin provinssina

Bagdad (pn)
Bagdadum
  Irakin pääkaupunki

Bahrain (pn)
Bachrania
  kuningaskunta Lähi-idässä, Persianlahdella

Baijeri (pn)
Bavaria
  Saksan liittotasavallan eteläinen osavaltio, jonka pääkaupunki on München

Bangladesh (pn)
Bangladesia
  Gangesin ja Brahmaputran suistossa sijaitseva valtio Aasiassa, virallisesti Bangladeshin kansantasavalta

Barbados (pn)
Barbāta
  Karibianmerellä, Atlantilla sijaitseva Pieniin Antilleihin kuuluva saarivaltio

Barcelona (pn)
Barcino
  kaupunki Kataloniassa, koillisessa Espanjassa, Katalonian pääkaupunki

Beirut (pn)
Berytos
  Libanonin pääkaupunki

Belgia (pn)
Belgia, Belgium, Belgica
  eurooppalainen liittovaltio Pohjanmeren rannikolla, Belgian kuningaskunta, jonka pääkaupunki on Bryssel

Belgrad (pn)
Singidunum
  Serbian pääkaupunki

Benin (pn)
Beninum
  tasavalta Afrikassa, Beninin tasavalta

Bereniken hiukset (pn)
Coma Berenices
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla Ison Karhun lähellä

Beringinsalmi (pn)
Fretum Beringianum
  salmi joka erottaa toisistaan Aasian mantereen itäisimmän kohdan Dežnevinniemen ja Amerikan mantereen läntisimmän kohdan Prince of Walesin niemen

Berliini (pn)
Berolinum
  Saksan pääkaupunki

Betlehem (pn)
Bethleem
  Länsirannalla sijaitseva kaupunki, joka Raamatun mukaan on Israelin kuninkaan Daavidin syntymä- ja kotikaupunki ja Jeesuksen syntymäpaikka

Bhutan (pn)
Butania
  pieni sisämaavaltio Himalajalla Intian ja Kiinan välissä, Bhutanin kuningaskunta

Biškek (pn)
Biscecum
  Kirgisian pääkaupunki, vuosina 1926–1991 nimellä Frunze tunnettu

Bodenjärvi (pn)
Lacus Bodamicus
  Keski-Euroopan kolmanneksi suurin järvi Saksan, Sveitsin ja Itävallan rajalla

Bolivia (pn)
Bolivia
  tasavalta Etelä-Amerikassa, pitkältä nimeltään Bolivian monikansainen valtio

Bolzanon lause (n)
theōrēma
  jatkuvien funktioiden väliarvolauseen erikoistapaus

Borneo (pn)
Borneus
  Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa sijaitseva maailman kolmanneksi suurin saari. Borneon eteläosat (Kalimantan) kuuluvat Indonesialle, pohjoisosat Bruneille ja Malesialle.

Bosnia ja Hertsegovina (pn)
Bosnia et Herzegovina
  Bosnia-Hertsegovina, Balkanilla, Euroopassa sijaitseva valtio.

Brasilia (pn)
Brasilia
  valtio Etelä-Amerikassa, Brasilian liittotasavalta

Brasília (pn)
Brasilia
  Brasilia, Brasilian liittovaltion pääkaupunki

Bretagne (pn)
Britannia Minor
  Luoteis-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rennes

Britannia (pn)
Britannia
  Yhdistyneestä kuningaskunnasta käytetty lyhyt nimitys

Brittiläinen Kolumbia (pn)
Columbia Britannica
  provinssi Kanadan länsirannikolla

Brunei (pn)
Bruneium
  sulttaanikunta, joka sijaitsee Borneon saarella Kaakkois-Aasiassa.

Bryssel (pn)
Bruxellae
  Belgian pääkaupunki ja Euroopan unionin tosiasiallinen pääkaupunki

Bukarest (pn)
Bucaresta
  Romanian pääkaupunki

Bulgaria (pn)
Bulgaria
  tasavalta Balkanilla, Euroopassa, Bulgarian tasavalta

Burgundi (pn)
Burgundia
  Keski-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Dijon; nykyisin osa Burgundi-Franche-Comtéa

Bysantin valtakunta (pn)
Byzantium
  Rooman valtakunnasta jäljelle jäänyt itäinen osa, Itä-Rooma, jonka pääkaupunki oli Konstantinopoli

Byzantion (pn)
Byzantium
  muinainen kaupunki, jonka paikalle perustettiin Konstantinopoli 300-luvulla jaa. Itä-Rooman pääkaupungiksi

Böömi (pn)
Bohemia
  nykyään Tšekissä sijaitseva historiallinen alue Keski-Euroopassa

CD-levy (n)
disculus compactus
  digitaalisen tiedon tallennusmedia, joka tuli markkinoille alun perin äänen tallennusta varten; näyttää ulkoisesti DVD-levyltä

CP-vamma (n)
paralysis cerebralis
  syntymässä tai lapsuudessa saatu pysyvä aivovaurio, joka vaikeuttaa vartalon liikkeiden hallintaa ja lihaskoordinaatiota

Cantabria (pn)
Cantabria
  itsehallintoalue pohjoisessa Espanjassa

Chile (pn)
Chile
  tasavalta Etelä-Amerikassa, Chilen tasavalta

Cookinsaaret (pn)
Insulae de Cook
  eräs Uudelle-Seelannille kuuluva saariryhmä Tyynellä valtamerellä

Curacao (pn)
Cucensis
  Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluva autonominen alue Karibianmerellä

DVD-levy (n)
disculus visionis digitalis
  DVD, optinen datan tallennusväline ja elokuvien levitysmedia; CD-levyn seuraaja, tallennuskapasiteetiltaan suurempi

Dalmatia (pn)
Dalmatia
  alue Kroatiassa, Adrianmeren itärannikolla

Damaskos (pn)
Damascus
  Syyrian pääkaupunki

Dardanellit (pn)
Hellēspontus
  Marmaranmeren ja Aigeianmeren välinen salmi luoteisessa Turkissa

Delfiini (pn)
Delphinus
  Kotkan ja Pegasuksen välissä pohjoisella taivaalla sijaitseva pieni tähdistö

Dominikaaninen tasavalta (pn)
Respublica Dominicana
  tasavalta Karibialla, Väli-Amerikassa

Dresden (pn)
Dresda
  itäisessä Saksassa sijaitseva kaupunki, Saksin pääkaupunki

Dublin (pn)
Dublinum
  Irlannin pääkaupunki

Dušanbe (pn)
Dusanbe
  Tadžikistanin pääkaupunki, vuoteen 1961 Stalinabad

Ecuador (pn)
Aequatoria
  tasavalta Etelä-Amerikan Tyynenmeren rannikolla ekvaattorin molemmin puolin, virallisesti Ecuadorin tasavalta.

Edinburgh (pn)
Dunedinum
  Skotlannin itärannikolla sijaitseva vanha kaupunki, Skotlannin pääkaupunki

Edom (pn)
Idumea
  muinainen valtio Palestiinassa, Moabin ja Juudan naapurissa

Efesolaiskirje (n)
Ephesios
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Efesos (pn)
Ephesus
  kaupunki nykyisessä Turkissa

Egypti (pn)
Aegyptus
  tasavalta Afrikan koillisosassa, Egyptin arabitasavalta

Englannin kanaali (pn)
Oceanus Britannicus
  Atlantin valtamereltä Pohjanmerelle johtava vesiyhteys, joka erottaa Ison-Britannian saaren Pohjois-Ranskasta

Englanti (pn)
Anglia, Albion
  Ison-Britannian saaren eteläosan kattava maa; kuningaskunta, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan

Eritrea (pn)
Erythraea
  Punaisenmeren rannalla Koillis-Afrikassa, Afrikan sarvessa sijaitseva valtio

Espanja (pn)
Hispania
  kuningaskunta eteläisessä Euroopassa

Espoo (pn)
Espo
  asukasluvultaan Suomen toiseksi suurin kaupunki Helsingin naapurissa Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Esra (pn)
Esdrae
  edellisessä keskeinen henkilö: eräs juutalainen kirjanoppinut ja pappi

Etelä-Afrikka (pn)
Africa Australis
  Afrikan mantereen eteläosassa sijaitseva valtio, Etelä-Afrikan tasavalta

Etelä-Amerikka (pn)
America Austrālis
  eteläosa Amerikan mantereesta, yksi maanosista

Etelä-Carolina (pn)
Carolina Meridionalis
  Yhdysvaltain osavaltio maan itäosassa

Etelä-Dakota (pn)
Dacota Meridiana
  Yhdysvaltain osavaltio

Etelä-Eurooppa (pn)
Europa Australis
  Pyreneitten, Apenniinien ja Balkanin niemimaiden ja niihin kuuluvien saarten muodostama alue, Euroopan eteläisin osa

Etelä-Korea (pn)
Corea Meridiana
  Aasiassa, Korean niemimaalla sijaitseva valtio, jonka virallinen nimi on Korean tasavalta.

Etelä-Sudan (pn)
Sudania Australis
  Sudanista vuonna 2011 itsenäistynyt valtio Afrikassa

Etelämanner (pn)
Antarctica
  jään ja lumen peittämä manner Maan etelänapa-alueella

Etelän kala (pn)
Piscis Austrinus
  Vesimiehen eteläpuolella oleva heikkovaloinen tähdistö

Etelän kolmio (pn)
Triangulum Australe
  pieni mutta selvä tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Etelän kruunu (pn)
Corona Australis
  pieni tähdistö eteläisellä taivaalla

Etelän risti (pn)
Crux, Crux australis
  tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Etelävaltiot (pn)
Civitates Foederatae Americae
  Yhdysvaltojen eteläosassa sijaitsevat osavaltiot, jotka muodostivat Yhdysvaltain sisällissodassa 1861–1865 Amerikan konfederaatio -nimisen valtion, ja nykyään muodostavat kulttuurisen alueen

Etiopia (pn)
Aethiopia
  liittovaltio itäisessä Afrikassa, Etiopian demokraattinen liittovaltio

Euraasia (pn)
Eurasia
  Maapallon suurin manner, jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyyni valtameri; siihen kuuluvat Euroopan, Lähi-idän ja Aasian maanosat

Euroopan unioni (pn)
Unio Europaea
  suuren osan Eurooppaa käsittävä valtioiden yhteenliittymä, johon myös Suomi kuuluu

Eurooppa (pn)
Europa
  yksi maapallon maanosista

Europe (pn)
Europa
  foinikialainen prinsessa kreikkalaisessa tarustossa

Fidži (pn)
Insulae Fidzienses
  Oseaniassa sijaitseva saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Fidžin tasavalta

Filemon (n)
Philemonem
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Filippi (pn)
Philippī
  muinainen kaupunki Kreikassa 300 eaa.–1300 jaa.

Filippiinit (pn)
Philippinae
  tasavalta, jonka alue muodostuu Tyynellä valtamerellä Etelä-Kiinan meren itäpuolella olevasta Filippiinien saaristosta, Filippiinien tasavalta.

Filippiläiskirje (n)
Philippenses
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Firenze (pn)
Florentia
  maakunta Toscanassa Keski-Italiassa

Flanderi (pn)
Flandria
  historiallinen alue Pohjanmeren rannalla nykyisen Belgian, Ranskan ja Alankomaiden alueella

Fortuna (pn)
Fortuna
  onnen ja sattuman jumalatar roomalaisessa mytologiassa

Friisinmaa (pn)
Frisia
  yksi Alankomaiden provinsseista. Friisinmaan pääkaupunki on Leeuwarden.

Fryygia (pn)
Phrygia
  muinainen Anatoliassa sijainnut kuningaskunta

Färsaaret (pn)
Insulae Faeroae
  Tanskaan kuuluva saariryhmä Atlantin valtameressä. Färsaarten pääkaupunki on Tórshavn.

Gabon (pn)
Gabonia
  Afrikassa sijaitseva valtio

Galatalaiskirje (n)
Galatas
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Galatia (pn)
Galatia
  nimitys muinaiselle alueelle Anatoliassa

Galilea (pn)
Galileia
  nykyisessä Israelissa sijaitseva ylänköalue

Galitsia (pn)
Gallaecia
  alue nykyisessä Puolassa ja Ukrainassa

Gallia (pn)
Gallia
  gallialaisten, kelttien muinaisen pääheimon, kotimaa

Gambia (pn)
Gambia
  tasavalta Afrikassa, Gambian tasavalta

Gazan kaista (pn)
lacinia Gazetica
  Välimeren rannikolla sijaitseva, Israelin ympäröimä ja Egyptiin rajoittuva palestiinalaishallinnon alue, jonka merkittävin kaupunki on Gaza

Gdańsk (pn)
Gedania
  satamakaupunki Pohjois-Puolassa

Geneve (pn)
Genava
  kaupunki Sveitsissä

Genova (pn)
Genua
  Italian Ligurian hallinnollisen alueen pääkaupunki

Georgia (pn)
Georgia
  valtio Etelä-Kaukasiassa, entiseltä nimeltään Gruusia; pääkaupunki Tbilisi
  Yhdysvaltojen osavaltio

Ghana (pn)
Gana
  tasavalta Afrikassa, Ghanan tasavalta

Golgin laite (n)
apparatus Golgianus
  eläinsolun soluelin, joka muokkaa, lajittelee ja pakkaa proteiineja

Gotlanti (pn)
Gothlandia
  Ruotsille kuuluva suuri saari Itämerellä, Ruotsin kaakkoispuolella

Granada (pn)
Granata
  Andalusiassa, Etelä-Espanjassa sijaitseva kaupunki

Grand Est (pn)
Oriens Magnus
  Koillis-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Strasbourg

Grenada (pn)
Granata
  Karibianmerellä, Länsi-Intian eteläosassa sijaitseva valtio, Grenadan kuningaskunta

Grönlanti (pn)
Groenlandia
  Pohjois-Amerikan koillispuolella sijaitseva, Tanskan kuningaskuntaan kuuluva, pääasiassa jään peittämä maailman suurin saari, jonka pääkaupunki on Nuuk

Guinea (pn)
Guinea
  Länsi-Afrikassa sijaitseva valtio, pitkältä nimeltään Guinean tasavalta, jonka rajanaapureita ovat Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Mali, Senegal ja Guinea-Bissau.

Guinea-Bissau (pn)
Guinea Bissaviensis
  tasavalta Länsi-Afrikassa Atlantin valtameren rannalla.

Göteborg (pn)
Gothoburgum
  Ruotsin toiseksi suurin kaupunki

Günzburg (pn)
Guntia
  kaupunki Saksassa

Haag (pn)
Haga
  kaupunki Alankomaissa, maan hallinnollinen, muttei virallinen pääkaupunki, myös useiden kansainvälisten järjestöjen sijaintipaikka

Habakukin kirja (n)
Habacuc, Abacuc
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haggain kirja (n)
Aggaeus
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haifa (pn)
Caiaphas civitas
  israelilainen rannikkokaupunki, joka on maan kolmanneksi suurin kaupunki

Haiti (pn)
Haitia
  tasavalta Hispaniolan saarella Karibialla, Dominikaanisen tasavallan rajanaapuri

Hampuri (pn)
Hamburgum
  kaupunki Saksassa

Hannover (pn)
Hannoveria
  saksalainen suurkaupunki, Ala-Saksin pääkaupunki

Harkova (pn)
Charcovia
  kaupunki Ukrainassa

Harppi (pn)
Circinus
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Havaiji (pn)
Havaii
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saariryhmä ja Yhdysvaltain osavaltio

Havanna (pn)
Avana
  Kuuban pääkaupunki

Helsinki (pn)
Helsingia
  Suomenlahden rannalla, Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva Suomen pääkaupunki

Heprealaiskirje (pn)
Hebræos
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Herkules (pn)
Hercules
  kookas tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.

Herra (pn)
Dominus
  kristinuskon ja juutalaisuuden jumalan kunnioittava nimitys

Hesekiel (pn)
Ezechiel
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hesiodos (pn)
Hesiodus
  (historia) muinaiskreikkalainen runoilija ja runonlaulaja

Hessen (pn)
Hassia
  Saksan liittotasavallan osavaltio maan keskiosassa. Sen pääkaupunki on Wiesbaden ja suurin kaupunki Frankfurt.

Hispania (pn)
Hispania
  Pyreneiden niemimaa, erityisesti Rooman provinssina

Hokkaido (pn)
Hoccaido
  Japanin neljästä pääsaaresta toiseksi suurin

Hollanti (pn)
Hollandia
  Alankomaat, valtio Euroopassa

Hongkong (pn)
Hongcongum
  Kiinan rannikolla sijaitseva erityishallintoalue

Hoosea (n)
Osee
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Huippuvuoret (pn)
Svalbardum
  Norjalle kuuluva saaristo Euroopan pohjoisosassa

Härkä (pn)
Taurus
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.

Ibiza (pn)
Ebusus
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Ilves (pn)
Lynx
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla, Ajomiehen vieressä

Indonesia (pn)
Indonesia
  lukuisasta joukosta saaria koostuva valtio Kaakkois-Aasiassa, Indonesian tasavalta

Indonesian tasavalta (pn)
Res publica Indonesia
  Indonesian valtion virallinen nimi.

Inkeri (pn)
Ingermanlandia
  Inkerinmaa-niminen alue Venäjän federaatiossa, Pietarin ympäristössä, jossa perinteisesti on asunut sinne Ruotsin vallan aikana siirtynyttä luterilaista ja suomalaista väestöä.

Internet (pn)
interrete
  julkisesti saatavilla olevan maailmanlaajuinen tietoverkko, joka itse asiassa koostuu monista yhteenliitetyistä verkoista

Intia (pn)
India
  suuri liittovaltio Aasian eteläosassa

Intiaani (pn)
Indus
  (tähtitiede) eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva himmeätähtinen tähdistö

Irak (pn)
Iraquia
  valtio Lähi-idässä, joka ulottuu Persianlahden pohjukasta Zagros-vuorille ja Syyrian aavikolle, Irakin tasavalta

Iran (pn)
Irania
  valtio Lähi-idässä Kaspianmeren ja Persianlahden välissä, aiemmin Persia

Irkutsk (pn)
Ircutia
  kaupunki Etelä-Siperiassa Venäjällä Baikaljärveen laskevan Angaran rannalla

Irlanti (pn)
Irlandia, Hibernia
  Britteinsaariin kuuluva saari Atlantin valtameressä ja saarella sijaitseva saarivaltio Länsi-Euroopassa

Islanti (pn)
Islandia, Snelandia
  saarivaltio Atlantin valtameren keskivaiheilla, Pohjois-Euroopassa, Islannin tasavalta

Iso karhu (pn)
Ursa Major
  tähdistö lähellä pohjoista taivaannapaa

Iso-Britannia (pn)
Britannia
  Britteinsaarten suurin saari Atlantin valtameressä Euroopan mantereesta luoteeseen

Israel (pn)
Israel
  Lähi-idässä Välimeren kaakkoisrannalla sijaitseva, Palestiinan alueelle perustettu valtio

Italia (pn)
Italia
  valtio Etelä-Euroopassa, viralliselta nimeltään Italian tasavalta

Itä-Timor (pn)
Timoria Orientalis
  valtio Kaakkois-Aasiassa Malaijien saaristossa Timorin saaren itäosassa

Itämeri (pn)
Mare Balticum, mare Balticum
  Atlantin valtameren lahti, siihen kuuluva välimeri

Itävalta (pn)
Austria
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio.

Jaakko (pn)
Iacobus
  Jaakon nimipäivä: 25.7.

Jaava (pn)
Iava
  saari Indonesiassa

Jamaika (pn)
Iamaica
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, isoihin Antilleihin kuuluva Karibian neljänneksi suurin saari.

Japani (pn)
Iaponia, Japonia
  Itä-Aasiassa sijaitseva perustuslaillinen keisarikunta ja saarivaltio

Jaroslavl (pn)
Iaroslavia
  kaupunki Venäjällä

Jeesus (pn)
Iēsus, Iesus
  kristinuskossa Jumalan poika ja vapahtaja, usein tarkennuksella Nasaretilainen tai Kristus

Jehovan todistaja (n)
Testis Jehovah
  erään kristillisen uskonnollisen liikkeen, Jehovan todistajien, jäsen

Jekaterinburg (pn)
Catharinoburgum
  kaupunki Venäjällä

Jemen (pn)
Iemenia
  Lähi-idässä Arabian niemimaan etelärannikolla sijaitseva valtio

Jenisei (pn)
Ienisea
  yksi maailman pisimmistä joista, joka saa alkunsa Mongolian ja Venäjän rajalta ja laskee Pohjoiseen jäämereen

Jerevan (pn)
Erevanum
  Armenian pääkaupunki

Jersey (pn)
Caesarea insula
  saari Englannin kanaalissa, yksi Kanaalisaarista

Jerusalem (pn)
Hierosolyma
  kaupunki Israelissa

Jesaja (pn)
Isaiæ, Isaiae
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Job (pn)
Iobus
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Johanneksen ilmestys (pn)
Apocalypsis
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Johannes (pn)
Ioannes, Iohannes
  entinen Suomen kunta

Johannes Kastaja (pn)
Ioannes Baptista
  (historia, uskonto) Uuden testamentin henkilö

Joonianmeri (pn)
Ionium
  lännessä Sisiliaan, idässä Albaniaan ja Kreikkaan rajoittuva Välimeren osa

Joosef (pn)
Iosephus
  Raamatun hahmoja, mm. Jeesuksen isä

Jordania (pn)
Iordania
  valtio Lähi-idässä Jordanjoen itärannalla.

Jordanjoki (pn)
Iordanus
  Jordanin virta, Israelin miehittämän Länsirannan ja Jordanian rajalla virtaava joki

Joulusaari (pn)
Insula Christi Natalis
  Australian hallinnossa oleva territorio Intian valtameressä.

Jousimies (pn)
Sagittarius
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.

Joutsen (pn)
Cygnus
  Lyyrasta itään ja Pegasuksesta länteen sijaitseva navanympärystähdistö

Jugoslavia (pn)
Iugoslavia
  entinen valtio Balkanilla Adrianmeren rannalla, vuosina 1918–1944 Jugoslavian kuningaskunta; toisen maailmansodan jälkeen sosialistinen valtio, joka tunnettiin nimellä Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta

Juhana (pn)
Iōannēs
  eräiden ulkomaisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Jumala (pn)
Deus, Dominus
  kristinuskon, juutalaisuuden tai islamin jumalakäsitteen Jumala

Jupiter (pn)
Iuppiter
  aurinkokuntamme suurin kiertotähti, viides planeetta Auringosta
  (mytologia) roomalaisten pääjumala ”Juppiter”

Juudea (pn)
Iudaea
  Juudan alue roomalaisvallan alla

Jänis (pn)
Lepus
  pienehkö tähdistö Orionin eteläpuolella

Kaakkois-Aasia (pn)
Asia Meridiorientalis
  Aasian mantereesta Taka-Intian niemimaa ja sen eteläpuoliset merialueet valtioineen Australiaan asti

Kaarle (pn)
Carolus
  eräiden historiallisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Kairo (pn)
Cāirus
  Egyptin pääkaupunki

Kaksoset (pn)
Gemini
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Kalat (pn)
Pisces
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  horoskooppimerkki

Kalifornia (pn)
California
  Yhdysvaltojen väkirikkain osavaltio Yhdysvaltain länsirannikolla Tyynenmeren rannalla

Kaliningrad (pn)
Regiomontium
  Venäjän läntisin kaupunki, joka sijaitsee muusta maasta erillisellä Kaliningradin alueella Itämeren rannalla; entinen Königsberg

Kambodža (pn)
Cambosia, Cambodia
  eräs valtio Aasiassa

Kameleontti (pn)
Chamaeleon
  eteläisellä tähtitaivaalla lähellä taivaanpallon etelänapaa oleva pieni himmeävaloinen tähdistö

Kamerun (pn)
Cameronia
  valtio Afrikassa

Kanaalisaaret (pn)
Insulae Normannorum
  saariryhmä Englannin kanaalissa, Ranskan rannikolla Normandian edustalla

Kanada (pn)
Canada
  Brittiläisen kansanyhteisön itsenäinen jäsenvaltio Pohjois-Amerikassa

Kanariansaaret (pn)
Canariae Insulae
  Espanjalle kuuluva saariryhmä Afrikan länsirannikolla. Saariryhmän saaria ovat La Palma, El Hierro, Gomera, Teneriffa, Gran Canaria, Fuerteventura ja Lanzarote.

Kapkaupunki (pn)
Civitas Capitis
  kaupunki Etelä-Afrikassa

Karibianmeri (pn)
Mare Caribicum
  Meksikonlahden eteläpuolella oleva Etelä-Amerikan, Keski-Amerikan ja Antillien rajaama alue Atlantista

Karthago (pn)
Carthāgō
  historiallinen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisessä Tunisiassa

Kaspianmeri (pn)
Caspium mare, Mare Caspium
  maailman suurimmaksi järveksi nimitetty allas Kaakkois-Euroopan ja Länsi-Aasian välillä

Kastilia (pn)
Castella
  Pyreneiden niemimaan keskiosat käsittänyt muinainen Espanjan kuningaskunta

Katalonia (pn)
Catalonia
  itsehallintoalue Espanjassa

Katariina (pn)
Catharina
  eräs naisen etunimi

Kaukasia (pn)
Caucasus
  alue Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukasus (pn)
Caucasus
  vuoristo Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukoputki (pn)
Telescopium
  pieni tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Kauris (pn)
Capricornus
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.

Kazakstan (pn)
Casachia, Cazastania
  Keski-Aasiassa sijaitseva sisämaavaltio

Kazan (pn)
Casanum
  Tatarstanin tasavallan pääkaupunki, yksi koko Venäjän federaation suurimmista kaupungeista

Kenia (pn)
Kenia
  tasavalta itäisessä Afrikassa.

Kerala (pn)
Malabaria
  Intian osavaltio

Keski-Afrikan tasavalta (pn)
Respublica Africae Mediae
  eräs valtio Afrikassa

Kettu (pn)
Vulpecula
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla

Kiina (pn)
Sinae, Sina
  Itä-Aasiassa, Kiinanmeren rannikolla sijaitseva valtio, joka on väkiluvultaan maailman suurin valtio ja jonka pääkaupunki on Peking ja virallinen nimi Kiinan kansantasavalta

Kiinan kansantasavalta (pn)
Respublica Populi Sinarum
  Kiinan valtion virallinen nimi, erityisesti viitattaessa manner-Kiinan kommunistisen puolueen hallitsemaan Kiinaan vuodesta 1949 lähtien

Kiinan tasavalta (pn)
Res publica Sinarum
  Taiwanin saarta hallitseva saarivaltio Aasiassa

Kilpi (pn)
Scutum
  pieni tähdistö lähellä taivaanekvaattoria

Kioto (pn)
Kioto
  kaupunki Japanissa pääsaari Honshulla

Kiova (pn)
Chiovia, Kiovia
  Ukrainan pääkaupunki

Kirahvi (pn)
Camelopardalis
  laaja mutta himmeä tähdistö lähellä pohjoista taivaannapaa

Kirgisia (pn)
Chirgisia
  tasavalta Keski-Aasiassa, Kiinan länsinaapuri.

Kolmio (pn)
Triangulum
  pieni tähdistö pohjoisella taivaanpallolla

Kolossalaiskirje (n)
Colossenses
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Kolumbia (pn)
Columbia
  valtio Etelä-Amerikan pohjoisosassa, Väli-Amerikan kannaksen eteläpuolella; virallisesti Kolumbian tasavalta

Kompassi (pn)
Pyxis
  pieni tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Kongo (pn)
Congum
  joki keski-Afrikassa

Kongon tasavalta (pn)
Respublica Congensis
  valtio päiväntasaajan Afrikassa, Kongojoen pohjoispuolella Kongon demokraattisen tasavallan rajanaapurina, vuosina 1969–1991 nimeltään Kongon kansantasavalta

Konstantinopoli (pn)
Constantinopolis
  Rooman valtakunnan itäosan ja Bysantin valtakunnan pääkaupunki 1400-luvulle; nykyinen Istanbul

Koraani (pn)
Alcoranus
  islamilaisten pyhä kirja

Korea (pn)
Corea
  niemimaa Kaakkois-Aasiassa; Korean niemimaa

Korean demokraattinen kansantasavalta (pn)
Res Publica Popularis Democratica Coreana
  valtio Aasiassa, Korean niemimaalla Etelä-Korean pohjoispuolella

Korean tasavalta (pn)
Respublica Coreae
  Etelä-Korean valtion virallinen nimi

Korfu (pn)
Corcyra
  Kreikan saari

Korintti (pn)
Corinthus
  kaupunki Kreikassa

Korinttolaiskirje (n)
Corinthios
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Korppi (pn)
Corvus
  tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla Vesikäärmeen pohjoispuolella Neitsyestä etelään

Korsika (pn)
Corsica
  Ranskalle kuuluva saari Välimeren läntisessä osassa

Kotka (pn)
Aquila
  eräs taivaan ekvaattorin halkaisema ja osittain Linnunradalla oleva tähdistö

Krakova (pn)
Cracovia
  kaupunki eteläisessä Puolassa

Krapu (pn)
Cancer
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla

Kreeta (pn)
Creta
  Kreikalle kuuluva saari Välimeressä

Kreikka (pn)
Graecia
  valtio Balkanilla, Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Krim (pn)
Crimaea
  Mustaanmereen pistävä niemimaa, joka on kuulunut Krimin autonomiselle sosialistiselle neuvostotasavallalle, Ukrainalle ja Venäjälle

Kroatia (pn)
Croatia
  Välimerellä, Kaakkois-Euroopassa Balkanin pohjoisosassa sijaitseva valtio; Kroatian tasavalta

Kultakala (pn)
Dorado, Xiphias
  eteläisen taivaanpuoliskon tähdistö

Kuollutmeri (pn)
lacus Asphaltites
  laskujoeton suolajärvi Lähi-idässä

Kuu (pn)
Luna, luna
  Maan kiertolainen

Kuuba (pn)
Cuba
  valtio Karibianmerellä

Kuurinmaa (pn)
Couronia
  historiallinen maakunta Latvian länsiosassa

Kuvanveistäjä (pn)
Sculptor
  himmeä tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Kykladit (pn)
Cyclades
  Egeanmeressä Kreikan kaakkoispuolella sijaitseva ja siihen kuuluva saariryhmä

Kypros (pn)
Cyprus
  saari Välimeressä

Kyyros (pn)
Cyrus
  eräiden persialaisten hallitsijoiden nimi

Kärpänen (pn)
Musca
  tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla Etelän rististä etelään.

Käärme (pn)
Serpens
  tähdistö taivaanekvaattorilla lähellä ekliptikaa; tähtitaivaan ainoa kaksiosainen tähdistö

Köli (pn)
Carina
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Köln (pn)
Colonia Agrippina
  suurkaupunki Nordrhein-Westfalenissa Saksassa

Kööpenhamina (n)
Hafnia
  Själlannin saarella sijaitseva Tanskan pääkaupunki

Lapin maakunta (pn)
Laponia
  Suomen Lapin kattava maakunta

Lappi (pn)
Lapponia
  alue Suomen, Norjan, Ruotsin ja Venäjän pohjoisosissa. Suomen Lappi sijaitsee entisessä Lapin läänissä, jota vastaa alueeltaan myös Lapin maakunta

Latium (pn)
Latium
  Keski-Italiassa sijaitseva hallintoalue

Latvia (pn)
Lettonia
  tasavalta Baltiassa, Euroopassa: Latvian tasavalta

Laulujen laulu (n)
Canticum Canticorum
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Lausanne (pn)
Lausonium
  kaupunki Sveitsissä

Leijona (pn)
Leo
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  horoskooppimerkki

Lentokala (pn)
Volans
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla, melko lähellä eteläistä taivaannapaa

Levantti (pn)
Oriens
  Välimeren itärannikon maat, Syyria, Libanon, Jordania, Palestiina, Israel

Libanon (pn)
Libanus
  Libanonin tasavalta, valtio Lähi-idässä Välimeren rannalla

Libya (pn)
Libya
  eräs valtio Pohjois-Afrikassa

Liettua (pn)
Lituania, Lithuania
  tasavalta Euroopassa

Liivinmaa (pn)
Livonia
  Historiallinen maakunta Baltiassa, 1600–1800 -luvuilla.

Linnunrata (pn)
Via Lactea
  nimitys galaksille, jossa Aurinkokuntamme sijaitsee

Lissabon (pn)
Lisbonum
  Portugalin pääkaupunki

Ljubljana (pn)
Aemona
  Slovenian pääkaupunki

Lohikäärme (pn)
Draco
  pohjoisella tähtitaivaalla Otavan pohjoispuolella sijaitseva navanympärystähdistö

Lokris (pn)
Locris
  maakunta muinaisessa Kreikassa

Lombardia (pn)
Langobardia
  alue Pohjois-Italiassa

Lontoo (pn)
Londinium
  Englannissa sijaitseva kaupunki; Ison-Britannian ja Englannin pääkaupunki

Lothringen (pn)
Lotharingia
  Koillis-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Metz; nykyisin osa Grand Estiä

Louisiana (pn)
Ludoviciana
  Yhdysvaltain osavaltio Mississippin jokilaaksossa Meksikonlahden rannalla, pääkaupunki Baton Rouge

Luoteisterritoriot (pn)
Territoria Septentrio-Occidentalia
  territorio Kanadan pohjoisosassa Albertasta pohjoiseen

Luxemburg (pn)
Luxemburgum, Luksemburga
  Länsi-Euroopassa sijaitseva valtio, Luxemburgin suurherttuakunta

Lviv (pn)
Leopolis
  kaupunki Ukrainassa

Lyydia (pn)
Lȳdia
  Vähä-Aasiassa sijaitseva alue

Lyypekki (pn)
Lubeca
  kaupunki Saksassa Itämeren rannikolla

Lyyra (pn)
Lyra
  eräs tähdistö

Lähi-itä (pn)
Oriens Medius
  lähimpänä Eurooppaa sijaitseva Aasian osa, johon lasketaan yleensä myös Egypti Afrikassa ja joskus kaikki Pohjois-Afrikan arabivaltiot

Länsi-Suomi (pn)
Fennia
  Suomen valtion läntinen osa

Maa (pn)
Tellus, terra
  maapallo, kolmas planeetta Auringosta lukien

Maalari (pn)
Pictor
  pieni tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Maarianhamina (pn)
Portus Mariae
  Ahvenanmaan ainoa kaupunki ja Ahvenanmaan itsehallinnollisen maakunnan pääkaupunki

Maas (pn)
Mosa
  Pohjanmereen laskeva joki, joka virtaa Ranskan, Alankomaiden ja Belgian kautta

Madagaskar (pn)
Madagascaria
  eräs saarivaltio Afrikan itärannikolla

Magnesia (pn)
Magnesia
  historiallinen kaupunki ja maakunta Thessaliassa

Main (pn)
Moenus
  Baijerista Reiniin virtaava joki Saksassa

Makedonia (pn)
Macedonia
  Makedonian tasavalta, etelä-eurooppalainen valtio Balkanilla, josta vuodesta 2019 käytetään nimeä Pohjois-Makedonia

Malakia (n)
Malachias
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Malediivit (pn)
Divi
  Kansanyhteisöön kuuluva pieni tasavalta Korallisaarilla Intian valtameressä

Malesia (pn)
Malaesia
  Malakan niemimaan eteläosassa ja Borneon saaren pohjoisosassa sijaitseva kansanyhteisöön kuuluva aasialainen liittovaltio

Malja (pn)
Crater
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Mallorca (pn)
Balearis Maior
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Malta (pn)
Melita
  Välimeressä sijaitseva saarivaltio, Maltan tasavalta

Manila (pn)
Manila
  Luzonin saarella sijaitseva Filippiinien pääkaupunki ja suurin kaupunki

Mansaari (pn)
Monapia
  saari Irlanninmeressä Irlannin ja Ison-Britannian saarten välissä

Marathon (pn)
Marathon
  kaupunki Kreikassa

Margareeta (pn)
Margareta
  eräs naisen etunimi

Marmaranmeri (pn)
Propontis
  Bosporinsalmen ja Dardanellien välissä oleva välimeri luoteisessa Turkissa

Marokko (pn)
Marocum
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva valtio

Marseille (pn)
Massilia
  suuri satamakaupunki Etelä-Ranskassa Rhônejoen suulla Välimeren rannalla

Marshallinsaaret (pn)
Insulae Marsalienses
  saarivaltio Oseaniassa, Marshallinsaarten tasavalta

Matti Meikäläinen (pn)
NN
  kuvitteellinen, todellisen (miespuolisen) ihmisen nimen sijaan käytettävä, nimi

Mauritania (pn)
Mauretania
  eräs valtio Afrikassa

Mayotte (pn)
Maiota
  Ranskan merentakainen departementti ja aluehallinto

Mekka (pn)
Mecca
  kaupunki Saudi-Arabiassa, islamin pyhä kaupunki jonne päin kääntyneinä muslimit rukoilevat

Meksiko (pn)
Mexicum
  liittotasavalta Keski-Amerikassa

Merkurius (pn)
Mercurius
  Aurinkoa lähin Aurinkokunnan planeetta

Mesopotamia (pn)
Mesopotamia
  Kaksoisvirranmaa, käsittää lähinnä nykyisen Irakin alueen sekä Syyrian itäosan ja Turkin kaakkoisosan

Messinansalmi (pn)
Fretum Messānae
  (maantiede) kapea salmi Sisilian ja Italian mantereen välissä.

Mikkeli (pn)
Michaelia
  kaupunki Etelä-Savossa Itä-Suomessa

Mikroskooppi (pn)
Microscopium
  eteläisellä taivaalla sijaitseva pieni himmeätähtinen tähdistö

Milano (pn)
Mediolanum
  miljoonakaupunki pohjois-Italiassa Lombardiassa

Moldova (pn)
Moldavia
  eräs valtio Itä-Euroopassa

Monaco (pn)
Monoecus
  Ranskan ympäröimä ruhtinaskunta Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Mongolia (pn)
Mongolia
  Aasiassa sijaitseva valtio, joka sijaitsee sisämaassa Venäjän ja Kiinan välissä

Montenegro (pn)
Mons Niger
  Adrianmeren rannikolla sijaitseva valtio

Mosambik (pn)
Mozambicum
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio, Mosambikin tasavalta

Moskova (pn)
Moscua, Moscovia
  Venäjän pääkaupunki

Mustameri (pn)
Pontus Euxinus
  Kaakkois-Euroopan ja Etu-Aasian välinen sisämeri Turkin pohjoispuolella

Myanmar (pn)
Birmania
  Myanmarin liiton tasavalta, valtio Kaakkois-Aasiassa, entinen nimi Burma

Määri (pn)
Moravia
  historiallinen alue nykyisessä Tšekin tasavallassa

München (pn)
Monachium
  saksalainen suurkaupunki, Baijerin pääkaupunki

Nahum (n)
Nahum
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Namibia (pn)
Namibia
  Lounais-Afrikassa sijaitseva valtio

Napoli (pn)
Neāpolis
  kaupunki Campaniassa Italiassa Napolinlahden pohjoisella rannalla

Nasaret (pn)
Nāzara
  muinainen kaupunki Galileassa

Nehemia (n)
Nehemiae
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Neitsyt (pn)
Virgo
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella ja osittain eteläisellä tähtitaivaalla

Nepal (pn)
Nepalia
  Aasiassa Himalajan vuoristossa Kiinan ja Intian välissä sijaitseva sisämaavaltio, virallisesti Nepalin demokraattinen liittotasavalta.

Neptunus (pn)
Neptunus
  Aurinkokunnan kahdeksas ja uloin planeetta Auringosta laskettuna, Pluton menetettyä asemansa planeettana 2006

Neuvostoliitto (pn)
Unio Rerum Publicarum Socialisticarum Sovieticarum
  Itä-Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa sijainnut viidentoista sosialistisen neuvostotasavallan muodostama liittovaltio, joka oli olemassa 1922–1991; kommunismiin pyrkinyt suurvalta

New Mexico (pn)
Novum Mexicum
  Yhdysvaltain eteläosassa, Meksikon pohjoispuolella sijaitseva pääosin kuivasta erämaasta koostuva osavaltio, jonka pääkaupunki on Santa Fe ja suurin kaupunki Albuquerque

New Orleans (pn)
Nova Aurelia
  Yhdysvaltain eteläosassa, Mississippijoen alajuoksulla sijaitseva kaupunki

Newfoundland ja Labrador (pn)
Terra Nova et Terra Laboratoria
  provinssi Kanadan itäosassa

Nicaragua (pn)
Nicaragua
  Väli-Amerikassa sijaitseva valtio

Niger (pn)
Niger
  eräs valtio Afrikassa

Nigeria (pn)
Nigeria
  Länsi-Afrikassa, Guineanlahden rannalla sijaitseva, väkiluvultaan Afrikan suurin valtio

Niili (pn)
Nilus
  Itä-Afrikassa virtaava joki, joka saa alkunsa Victoriajärvestä ja Tanajärvestä Etiopiasta ja laskee Välimereen

Nikosia (pn)
Nicosia
  Kyproksen tasavallan pääkaupunki

Niue (pn)
Niue
  itsehallinnollinen saarivaltio, Polynesiassa Tyynellä valtamerellä

Nizza (pn)
Nicaea
  rannikkokaupunki Välimeren äärellä kaakkois-Ranskassa

Nižni Novgorod (pn)
Novogardia Inferior
  kaupunki Venäjällä

Nordrhein-Westfalen (pn)
Rhenania Septentrionalis et Vestfalia
  Saksan osavaltio

Norja (pn)
Norvegia
  Pohjois-Euroopassa, Suomen, Ruotsin ja Tanskan naapurissa sijaitseva valtio, Norjan kuningaskunta.

Normandia (pn)
Normannia
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rouen

Novosibirsk (pn)
Novosibirscum
  Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Etelä-Siperiassa Objoen rannalla

Nubia (pn)
Nubia
  muinainen kuningaskunta Niilin yläjuoksulla, nykyisen Egyptin ja Sudanin rajalla

Numidia (pn)
Numidia
  Pohjois-Afrikassa sijainnut alue ja berberivaltio

Nuoli (pn)
Sagitta
  pieni tähdistö pohjoisella taivaanpallolla

Nürnberg (pn)
Norimberga
  kaupunki Saksassa

Obadja (n)
Abdiæ, Abdiae
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Oder (pn)
Viadrus
  Keski-Euroopassa sijaitseva joki, joka virtaa Tšekin, Puolan ja Saksan läpi Itämereen

Oinas (pn)
Aries
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  ajankohtaan 21.3. — 19.4. liittyvä horoskooppimerkki

Oktantti (pn)
Octans
  tähdistö eteläisellä taivaannavalla

Orion (pn)
Orion
  taivaanekvaattorin molemmin puolin Härän, Ison koiran ja Kaksosten välissä sijaitseva tähdistö

Oseania (pn)
Oceania
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saaristojen ryhmä, johon kuuluvat Fidži, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesian liittovaltio, Nauru, Niue, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Samoa, Salomonsaaret, Tonga, Tuvalu, Uusi-Seelanti ja Vanuatu.

Oslo (pn)
Asloa
  Norjan pääkaupunki sekä asukasluvultaan maan suurin kaupunki

Ostrava (pn)
Ostravia
  Määrin-Sleesian läänissä sijaitseva Tšekin kolmanneksi suurin kaupunki

Otava (pn)
septentriones
  Ison karhun tähdistön seitsemän kirkkaimman tähden muodostama asterismi

Oulu (pn)
Uloa
  rannikkokaupunki Pohjois-Suomessa

Oxford (pn)
Oxonia
  kaupunki Englannissa

Paavali (pn)
Paulus
  Paavalin päivä, 25.1

Pakistan (pn)
Pakistania
  tasavalta Aasiassa

Palestiina (pn)
Palaestina
  Välimeren ja Jordanjoen välinen alue sekä tähän liittyviä alueita pohjoisessa ja etelässä. Poliittiselta asemaltaan kiistanalainen alue Lähi-idässä

Pannonia (pn)
Pannonia
  Rooman valtakunnan provinssi nykyisessä Länsi-Unkarissa

Papua-Uusi-Guinea (pn)
Papua Nova Guinea
  valtio, joka hallitsee Uuden-Guinean saaren itäistä puolikasta Tyynellä valtamerellä Australian pohjoispuolella ja läheisiä saaria

Paraguay (pn)
Paraguaia
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio.

Pariisi (pn)
Lutetia, Lutetia Parisiorum
  Seinejoen varrella sisämaassa sijaitseva Ranskan pääkaupunki; samalla Seine'in departementin pääkaupunki

Pegasus (pn)
Pegasus
  (tähtitiede) Andromedan lounaispuolella oleva laaja tähdistö.

Peking (pn)
Pechinum
  Kiinan kansantasavallan pääkaupunki

Peloponnesos (pn)
Peloponnēsus
  Manner-Kreikan eteläisin niemimaa

Perseus (pn)
Perseus
  (mytologia) Zeuksen ja Danaen poika.
  (tähtitiede) Andromedan ja Ajomiehen välissä oleva navanympärystähdistö

Persia (pn)
Persia
  historiallinen valtakunta, jota hallitsivat šaahit, Iranin nimi vuoteen 1935

Persianlahti (pn)
sinus Persicus
  Iranin ja Arabian niemimaan välinen sivumeri, joka on Hormuzinsalmen kautta yhteydessä Arabianmereen

Peru (pn)
Peruvia
  eräs Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio: Perun tasavalta

Peräkeula (pn)
Puppis
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Philadelphia (pn)
Philadelphia
  kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa

Picardie (pn)
Picardia
  Pohjois-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Amiens; nykyisin osa Ylä-Ranskaa

Pieni karhu (pn)
Ursa Minor
  tähdistö, jonka alueella sijaitsee pohjoinen taivaannapa

Pietari (pn)
Petropolis
  Venäjän toiseksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Suomenlahden pohjukassa

Pihkova (pn)
Pscovia
  kaupunki Venäjällä

Pjongjang (pn)
Pyeongyang
  Korean demokraattisen kansantasavallan pääkaupunki

Pluto (pn)
Pluto
  Aurinkokunnassamme Neptunusta ulompana kiertävä planetoidi. Aiemmin aurinkokuntamme kaukaisin planeetta lakkasi olemasta enää planeetta, sillä elokuussa 2006 tehdyn uuden määritelmän mukaan se on kokonsa mukaisesti planetoidi.

Po (pn)
Padus, Eridanus
  Adrianmereen laskeva joki Pohjois-Italiassa

Pohjan kruunu (pn)
Corona Borealis
  pieni tähdistö pohjoisella taivaalla

Pohjanlahti (pn)
Sinus Bothnicus
  Itämeren pohjoisin lahti Suomen ja Ruotsin välillä Ahvenanmaan pohjoispuolella

Pohjanmeri (pn)
Mare Germanicum
  se Atlantin valtameren osa, mikä sijaitsee Ison-Britannian, Ranskan, Belgian, Alankomaiden, Saksan, Tanskan ja Norjan välissä

Pohjantähti (pn)
Stella Polaris
  pohjoisen tähtitaivaan navan lähellä sijaitseva kirkas tähti, joka on toiminut merenkulkijoiden suunnannäyttäjänä

Pohjoinen jäämeri (pn)
Oceanus Arcticus
  laaja merialue pohjoisnavan ympärillä, Euraasian ja Pohjois-Amerikan välimeri

Pohjois-Amerikka (pn)
America septentrionalis
  pohjoisosa Amerikan mantereesta, kolmanneksi suurin maanosa

Pohjois-Carolina (pn)
Carolina Septentrionalis
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Dakota (pn)
Dacota Septentrionalis
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Irlanti (pn)
Hibernia Septentrionalis
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva osa Irlannin saarella. Pohjois-Irlannin pääkaupunki on Belfast.

Pohjois-Korea (pn)
Corea Borealis
  valtio Aasiassa, virallisesti Korean demokraattinen kansantasavalta

Pohjoismaat (pn)
Scandināvia
  Islannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan yhteisnimitys

Pohjoispohja (pn)
Norbothnia
  Pohjoispohjan maakunta. Maakunta Ruotsissa.

Pommeri (pn)
Pomerania
  historiallinen alue Keski-Euroopassa, Oder-joen suistoa ympäröivällä Itämeren etelärannikolla

Portugali (pn)
Portugallia
  Pyreneiden niemimaalla Atlantin rannikolla eteläisessä Euroopassa sijaitseva valtio

Praha (pn)
Praga
  Tšekin pääkaupunki

Preussi (pn)
Borussia, Prutenia
  Saksan alue, kuningaskunta ja johtava valtio

Psalmit (n)
Psalmi
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Puerto Rico (pn)
Portus Dives
  Yhdysvaltain erillisalue Karibianmerellä, jonka pääkaupunki on San Juan

Punahilkka (pn)
Lacernella Rubra
  vanha tytöstä ja sudesta kertova eurooppalainen satu, josta erityisesti Grimmin veljesten versio on monelle tuttu
  edellisen kertomuksen päähenkilö, pieni punanuttuinen tyttö

Punainenmeri (pn)
Mare Rubrum
  Afrikan mantereen ja Arabian niemimaan välinen pitkulainen sisämeri

Puola (pn)
Polonia
  valtio Keski-Euroopassa, Puolan tasavalta

Puolan tasavalta (pn)
Polonia
  Puolan valtion virallinen nimi.

Purje (pn)
Vela
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Pyhä Henki (pn)
Spiritus Sanctus
  Jumalan Henki

Pyhä Yrjö (pn)
Sanctus Georgius
  eräs katolinen ja ortodoksinen pyhimys: roomalainen sotilas, josta tuli kristittyytensä tähden marttyyri

Pyreneitten vuoret (pn)
Pyrenaei montes
  Pyreneet, Atlantin valtamerestä Välimereen ulottuva Ranskan ja Espanjan välinen poimuvuoristo

Päiväntasaajan Guinea (pn)
Guinea Aequatorensis, Guinea Aequinoctialis
  valtio Afrikassa

Pärnu (pn)
Pernavia, Perona
  kaupunki Virossa

Pääsiäissaari (pn)
insula Paschae
  Chilelle kuuluva saari Tyynellä valtamerellä, Rapa Nui

Qatar (pn)
Quataria
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio

Quebec (pn)
Quebecum
  pääosin ranskankielinen provinssi Kanadassa
  Quebecin kaupunki, joka sijaitsee ko. provinssissa

Raamattu (pn)
Biblia, biblia
  kristittyjen pyhä kirja, joka muodostuu pyhien kirjojen kokoelmasta

Ranska (pn)
Francia, Gallia, Francogallia
  Ranskan tasavalta, eurooppalainen tasavalta, jolla on runsaasti merentakaisia hallintoalueita eri puolilla maailmaa.

Rapu (pn)
cancer
  horoskooppimerkki.

Rein (pn)
Rhenus
  yksi Euroopan suurimmista joista, joka saa alkunsa Itä-Sveitsin Graubündenista ja virtaa Saksan ja Ranskan rajaa ja Alankomaiden läpi ja laskee Pohjanmereen Rotterdamin kohdalla

Rhône (pn)
Rhodanus
  Välimereen Marseillen kohdalla laskeva joki Kaakkois-Ranskan ja Lounais-Sveitsin alueella

Riad (pn)
Riad
  Saudi-Arabian pääkaupunki

Riika (pn)
Riga
  Latvian pääkaupunki

Riikinkukko (pn)
Pavo
  himmeä tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Romania (pn)
Romania
  Euroopassa sijaitseva valtio

Rooma (pn)
Roma
  Italian pääkaupunki

Roomalaiskirje (n)
Romani
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Rooman valtakunta (pn)
Imperium Rōmānum
  antiikin aikaisen Rooman kaupunkivaltion pohjalta kasvanut laaja imperiumi

Ruanda (pn)
Ruanda
  keskiafrikkalainen sisämaavaltio, valtio Afrikassa

Ruotsi (pn)
Suecia, Suēcia
  monarkia Pohjois-Euroopassa, Suomen, Norjan ja Tanskan naapurissa, Ruotsin kuningaskunta.

SI-järjestelmä (pn)
Systema Internationale Unitatum
  Kansainvälinen yksikköjärjestelmä

Saarenmaa (pn)
Osilia
  Virolle kuuluva Itämeren saari

Saarnaaja (n)
Ecclesiastes
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saatana (pn)
Satanas
  korkea-arvoisimpia Jumalan luomia henkiolentoja, nimeltään Lucifer, josta myöhemmin tuli Jumalan vastustaja

Saint Vincent ja Grenadiinit (pn)
Sanctus Vincentius et Granatinae
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Vincentin pääsaaresta ja Grenadiinien saariryhmän pohjoisista saarista (Pohjois-Grenadiinit)

Sakarja (n)
Zacharias
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saksa (pn)
Germania
  valtio Keski-Euroopassa, 16 osavaltion muodostama liittovaltio, Saksan liittotasavalta

Saksan demokraattinen tasavalta (pn)
Res publica democratica Germanica
  vuonna 1949 Neuvostoliiton toisen maailmansodan jälkeisestä miehitysvyöhykkeestä muodostettu sosialistinen valtio, jonka alueet liitettiin 1990 Saksan liittotasavaltaan

Saksan liittotasavalta (pn)
Res Publica Foederata Germaniae
  kuudentoista osavaltion muodostama liittovaltio Keski-Euroopassa, arkisemmin Saksa

Saksi (pn)
Saxonia
  Saksan itäinen osavaltio

Salo (pn)
Sala
  sisämaakaupunki Suomessa, taipuu sisäpaikallissijoissa

Sambia (pn)
Zambia
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Sambian tasavalta.

Samogitia (pn)
Samogitia
  historiallinen maakunta Länsi-Liettuassa

San Marino (pn)
Res publica Sancti Marini
  kaupunkivaltio Etelä-Euroopassa, jonka ainoa rajanaapuri on Italia

Sarajevo (pn)
Seraium
  Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupunki

Sardinia (pn)
Sardinia
  Italiaan kuuluva saari Välimerellä, Tyrrhenanmeren itäpuolella

Sassari (pn)
Sassri
  kaupunki Sardiniassa Italiassa, Sardinian toiseksi suurin kaupunki asukasluvultaan

Saturnus (pn)
Saturnus
  Aurinkokunnan toiseksi suurin planeetta. Kuudes planeetta Auringosta ulospäin laskettuna.

Saudi-Arabia (pn)
Arabia Saudiana
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio, Saudi-Arabian kuningaskunta

Sefanja (n)
Sophonias
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Seine (pn)
Sequana
  Pariisin halki virtaava joki, joka laskee Englannin kanaaliin

Sekstantti (pn)
Sextans
  pieni tähdistö taivaanekvaattorilla, lähellä ekliptikaa

Senegal (pn)
Senegalia
  maa läntisessä Afrikassa

Serbia (pn)
Serbia
  Balkanilla sijaitseva valtio

Serbia ja Montenegro (pn)
Serbia et Nigromontium
  Etelä-Euroopassa vuosina 2003–2006 sijainnut valtio, joka tunnettiin vuosina 1992–2003 nimellä Jugoslavian liittotasavalta ja jonka hajottua syntyivät Serbia ja Montenegro

Seulaset (pn)
Pleiades
  (tähtitiede) Plejadit, Härän tähdistössä sijaitseva avoin tähtijoukko

Sevastopol (pn)
Sebastopolis
  kaupunki Krimin niemimaalla

Sevilla (pn)
Hispalis
  Andalusian pääkaupunki etelä-Espanjassa Guadalquivirjoen rannalla

Shanghai (pn)
Sanghaevum
  kaupunki Kiinassa

Sierra Leone (pn)
Mons Leoninus
  valtio Länsi-Afrikassa Atlantin rannalla, jonka naapurivaltioita ovat Guinea ja Liberia

Simferopol (pn)
Sympheropolis
  kaupunki Ukrainassa, Krimin autonomisen tasavallan pääkaupunki

Singapore (pn)
Singapura
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva kaupunkivaltio

Siperia (pn)
Siberia
  Pohjois-Aasian Venäjään kuuluva osa, joka ulottuu Uralvuorilta Tyynenmeren rannikolle

Sisilia (pn)
Sicilia
  Italiaan kuuluva Välimeren suurin saari, jonka Messinansalmi erottaa Italian mantereesta

Sisilisko (pn)
Lacerta
  (tähtitiede) Andromedan länsipuolella sijaitseva himmeä tähdistö

Skandinavia (pn)
Scandinavia
  Skandinavian niemimaan alue, tai skandinaavisten kielten puhuma-alue tai sitä vastaava kulttuurialue; yleensä Ruotsi, Norja ja Tanska, joskus myös Islanti ja Färsaaret

Skoone (pn)
Scania
  alue Ruotsin eteläosassa

Skorpioni (pn)
Scorpius
  (tähtitiede) tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla.

Skotlanti (pn)
Scotia, Caledonia
  kuningaskunta Ison-Britannian saaren pohjoisosassa, Yhdistyneen kuningaskunnan osa

Slavonia (pn)
Sclavonia
  alue Kroatiassa

Sleesia (pn)
Silesia
  historiallinen alue nykyisessä Puolassa, Tšekissä ja Saksassa

Slovakia (pn)
Slovacia, Slovakia
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio, Slovakian tasavalta

Slovenia (pn)
Slovenia
  Euroopassa Adrianmeren itärannalla sijaitseva valtio, Slovenian tasavalta

Sofia (pn)
Serdica
  Bulgarian pääkaupunki ja suurin kaupunki

Somalia (pn)
Somalia
  Afrikan sarvessa sijaitseva valtio.

Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto (pn)
Unio Rerum Publicarum Sovieticarum Socialisticarum
  Neuvostoliiton valtion virallinen nimi

Soul (pn)
Seulum
  Etelä-Korean pääkaupunki

Sparta (pn)
Sparta
  kaupunkivaltio muinaisessa Kreikassa

Stalinin urut (n)
organum
  neuvostoliittolainen raketinheitin, Katjuša-niminen ase

Strasbourg (pn)
Argentoratum
  kaupunki Ranskassa

Sudan (pn)
Sudania
  valtio Afrikassa Egyptin eteläpuolella Punaisenmeren rannalla

Suomi (pn)
Finnia, Fennia, Finlandia
  Fennoskandiassa Venäjän ja Ruotsin välissä sijaitseva Euroopan unionin jäsenvaltio. Suomen valtion virallinen nimi on Suomen tasavalta.

Susi (pn)
Lupus
  eteläisellä taivaalla Kentaurin itäpuolella oleva tähdistö

Sveitsi (pn)
Helvetia
  valtio Keski-Euroopassa, Sveitsin valaliitto

Swazimaa (pn)
Suazia
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Syyria (pn)
Syria
  Arabitasavalta Etu-Aasiassa. Pääkaupunki on Damaskos.

São Tomé ja Príncipe (pn)
Insulae Sancti Thomae et Principis
  eräs saarivaltio Afrikassa, joka koostuu pääasiassa São Tomén ja Príncipen saarista

Taalainmaa (pn)
Dalecarlia
  maakunta keskisessä Ruotsissa

Tadžikistan (pn)
Tadzikistania
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Tadžikistanin tasavalta

Tallinna (pn)
Castrum Danorum
  Viron pääkaupunki Suomenlahden rannalla

Tampere (pn)
Tammerforsia
  sisämaakaupunki Suomessa Pirkanmaalla.

Tansania (pn)
Tanzania
  Itä-Afrikassa sijaitseva valtio, Tansanian yhdistynyt tasavalta

Tanska (pn)
Dania
  kuningaskunta pohjoisessa Euroopassa, pitkältä nimeltään Tanskan kuningaskunta

Tapani (pn)
Stephanus
  miehen etunimi

Tartto (pn)
Tarbatum
  kaupunki Virossa

Taškent (pn)
Taskentum
  Uzbekistanin pääkaupunki

Tbilisi (pn)
Triphelis
  Georgian pääkaupunki

Tessalonikalaiskirje (n)
Thessalonicenses
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Thaimaa (pn)
Thailandia
  kuningaskunta Kaakkois-Aasiassa

Theba (pn)
Thebae
  kaupunki muinaisessa Egyptissä

Tigris (pn)
Tigris
  itäisempi Mesopotamian kahdesta suuresta joesta

Timoteus (n)
Timotheus
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tiroli (pn)
Tirolis
  alue Alpeilla Italiassa ja Itävallassa

Titus (n)
Titus
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tokio (pn)
Tocio
  Japanin pääkaupunki

Tonava (pn)
Danubius, Danuvius
  eurooppalainen joki, jonka alkulähde on Saksan Schwartzwaldissa, virtaa kahdeksan valtion halki ja laskee Romaniassa Mustaanmereen

Torino (pn)
Taurinum
  kaupunki Italiassa

Toscana (pn)
Tuscia
  alue Italiassa Ligurianmeren rannalla Rooman pohjoispuolella, pääkaupunki Firenze

Toulon (pn)
Telo Martius
  kaupunki eteläisessä Ranskassa Välimeren rannikolla

Traakia (pn)
Thracia
  nykyisen Kreikan, Bulgarian ja Turkin alueilla pronssikaudella sijainnut traakialaisten asuttama alue

Tripoli (pn)
Tripolis
  Libyan pääkaupunki sen luoteiskulmassa Välimeren rannalla

Troija (pn)
Troia, Ilium
  Anatolian niemimaalla sijainnut muinainen kaupunki

Troijan puuhevonen (n)
Equus Troianus
  salajuoni, jolla pyritään harhauttamaan joku sallimaan viholliselleen vapaa pääsy luokseen
  kreikkalaisen mytologian tarinassa esiintyvä ontto puuhevonen

Tuhkimo (pn)
Cinerella
  (satuhahmo) klassinen satuhahmo.

Tukholma (pn)
Holmia, Stockholmia
  Ruotsin pääkaupunki

Tulimaa (pn)
Terra Ignium
  saaristo, joka sijaitsee Etelä-Amerikan eteläisimmässä kärjessä, lähellä Etelämannerta

Tunis (pn)
Tunes
  Tunisian pääkaupunki

Tunisia (pn)
Tunesia
  tasavalta Välimeren rannalla Pohjois-Afrikassa

Tuomarien kirja (n)
Iūdicēs, Iudices
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Turkin tasavalta (pn)
Respublica Turcica
  Turkin valtion virallinen nimi

Turkki (pn)
Turcia
  tasavalta, jonka maapinta-alasta suurin osa kuuluu Aasiaan, mutta pieni osa Eurooppaan; Turkin tasavalta

Turkmenistan (pn)
Turcmenia
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio

Turks- ja Caicossaaret (pn)
Īnsulae Turcensēs et Caicensēs
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva erillisalue Haitin pohjoispuolella

Turku (pn)
Aboa
  Aurajoen suulla sijaitseva kaupunki Suomen lounaisosassa; Suomen vanhin kaupunki ja asukasmäärältään suurin kaupunki 1840-luvulle saakka

Tyrrhenanmeri (pn)
Mare tyrrhenum
  Italian länsirannikon sekä Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Elban saarten rajaama alue Välimerta

Tyynimeri (pn)
Oceanus Pacificus
  suurin kolmesta maailman valtamerestä; sijaitsee Aasian, Antarktiksen ja Amerikan kaksoismantereen välissä

Tšad (pn)
Tzadia
  Keski-Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio

Tšekin tasavalta (pn)
Res publica Cecha
  Tšekin valtion virallinen ja usein käytetty nimi

Tšekki (pn)
Cechia, Czechia, Tzekia
  Tšekinmaa, sisämaavaltio Keski-Euroopassa, pitkältä nimeltään Tšekin tasavalta

Tšekkoslovakia (pn)
Bohemoslovacia
  Keski-Euroopassa 1918–1992 sijainnut valtio, jonka jakautuessa syntyivät Tšekki ja Slovakia

Uganda (pn)
Uganda
  eräs valtio Keski-Afrikassa

Ukraina (pn)
Ucraina
  Itä-Euroopassa sijaitseva valtio

Unkari (pn)
Hungaria
  tasavalta Euroopassa, jonka pääkaupunki on Budapest; Unkarin tasavalta

Uplanti (pn)
Uplandia
  Ruotsin maakunta, joka sijaitsee Keski-Ruotsissa Sveanmaan pääalueella Tukholman pohjoispuolella

Upsala (pn)
Upsalia
  Uplannin maakunnassa Keski-Ruotsissa sijaitseva Uppsalan läänin pääkaupunki

Uranus (pn)
Uranus
  Aurinkokunnan kolmanneksi suurin planeetta. Seitsemäs auringosta lukien

Uruguay (pn)
Uruguaia
  valtio Etelä-Amerikassa, Uruguayn itäinen tasavalta

Uusi Etelä-Wales (pn)
Nova Cambria Australis
  yksi Australian kuudesta osavaltiosta

Uusi testamentti (pn)
Novum Testāmentum
  kaksiosaisen Raamatun jälkimmäinen osa ja jatkoa Vanhalle testamentille

Uusi-Akvitania (pn)
Nova Aquitania
  Lounais-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Bordeaux

Uusi-Englanti (pn)
Nova Anglia
  Yhdysvaltojen koillisosan osavaltiot Connecticut, Maine, Massachusetts, New Hampshire, Rhode Island ja Vermont

Uusi-Guinea (pn)
Nova Guinea
  Tyynen valtameren ja Intian valtameren välissä, Australian pohjoispuolella sijaitseva maailman toiseksi suurin saari, joka on jakaantunut kahden valtion kesken

Uusi-Kaledonia (pn)
Nova Caledonia
  Ranskalle kuuluva territorio Tyynellä valtamerellä. Uuden-Kaledonian pääkaupunki on Nouméa.

Uusi-Seelanti (pn)
Nova Zelandia, Nova Zelanda
  Australiasta itään sijaitseva saarivaltio Tyynellä valtamerellä

Uzbekistan (pn)
Usbecia
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Uzbekistanin tasavalta

Vaaka (pn)
Libra
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Valaskala (pn)
Cetus
  tähdistö taivaanekvaattorilla

Valitusvirret (pn)
Lamentationes
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Valko-Venäjä (pn)
Ruthenia Alba, Russia Alba
  valtio Itä-Euroopassa, Puolan, Liettuan ja Latvian itäinen naapuri, Valko-Venäjän tasavalta

Vanha Liivinmaa (pn)
Terra Mariae, Terra Mariana
  historiallinen maakunta Baltiassa, 1200-1500 -luvuilla, myös Vanha-Liivinmaa

Vanha testamentti (pn)
Vetus Testāmentum
  Raamatun vanha osa, ns. vanhan liiton pyhien kirjojen kokoelma

Varsova (pn)
Varsovia
  Puolan pääkaupunki

Vatikaanivaltio (pn)
Civitas Vaticana
  kaupunkivaltio Euroopassa, Rooman kaupungin keskellä

Veiksel (pn)
Vistula
  Puolan läpi Itämereen virtaava joki, jonka varrella sijaitsevat mm. Krakovan, Varsovan, Toruńin ja Gdańskin kaupungit

Veneto (pn)
Venetia
  Italian koillisosassa sijaitseva hallinnollinen alue, jonka pääkaupunki on Venetsia

Venetsia (pn)
Venetia, Venetiae
  eräs kaupunki Italiassa

Venezuela (pn)
Venetiola
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio

Venus (pn)
Venus
  Auringosta lukien toinen planeetta
  roomalainen rakkauden jumalatar

Venäjä (pn)
Russia, Ruthenia
  pinta-alaltaan maailman suurin valtio, joka sijaitsee Suomesta itään; viralliselta nimeltään Venäjän federaatio

Venäjän federaatio (pn)
Foederatio Russica
  Venäjän valtion virallinen nimi

Vesikäärme (pn)
Hydra
  eräs tähdistö

Vesimies (pn)
Aquarius
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.

Vienanmeri (pn)
Mare Album
  Pohjoisen jäämeren lahti Venäjän luoteisrannikolla

Vilna (pn)
Vilna
  Liettuan pääkaupunki

Viro (pn)
Estonia
  Suomenlahden eteläpuolella Baltiassa sijaitseva valtio, Viron tasavalta

Vladimir (pn)
Vladimir
  kaupunki Venäjällä 200 kilometriä Moskovasta itäkoilliseen

Vogeesit (pn)
Vosegus
  vuoristo Koillis-Ranskassa.

Volga (pn)
Rha
  Euroopan pisin ja runsasvetisin joki, joka sijaitsee kokonaisuudessaan Venäjällä ja laskee Kaspianmereen

Väinäjoki (pn)
Duna
  Riianlahteen laskeva joki, "Läntinen Dvina"

Välimeri (pn)
Mare Mediterraneum
  Euroopan ja Afrikan välissä sijaitseva välimeri

WC-paperi (n)
anitergium
  ohuehkoa, yksi- tai useampikerroksista henkilökohtaisen hygienian ylläpitoon ulostamisen tai virtsaamisen jälkeen käytettävää pehmopaperia

Wales (pn)
Cambria
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva ruhtinaskunta Isossa-Britanniassa

Washington (pn)
Vashingtonia
  Yhdysvaltain pääkaupunki, Washington, D.C.

Weimarin tasavalta (pn)
Res Publica Vimariana
  historiantutkimuksessa käytettävä epävirallinen nimi vuosien 1919–1933 aikaisesta Saksan valtiosta; virallinen nimi oli Saksan valtakunta

Wien (pn)
Vindobona, Vienna
  Itävallan pääkaupunki

Wikipedia (pn)
Vicipaedia, Vicipædia
  eräs Internetissä vapaasti muokattavissa oleva tietosanakirja, Wikisanakirjan sisarhanke

Wikisanakirja (pn)
Victionarium
  eräs Internetiin toisiinsa linkitetyistä artikkeleista muodostettu vapaa sanoja selittävä teos, joka toimii sanojen merkitystä selittävänä ja niiden käännösvasteita antavana tietolähteenä

Yhdistyneet kansakunnat (pn)
Consociatio Nationum
  alun perin toisen maailmansodan voittajavaltoja edustanut kansainvälinen yhteistyöjärjestö; lyhenne YK

Yhdistynyt kuningaskunta (pn)
Regnum Unitum
  Länsi-Euroopassa Britteinsaarilla sijaitseva valtio, virallisesti Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Yhdysvallat (pn)
Civitates Foederatae Americae
  viidestäkymmenestä osavaltiosta muodostuva perustuslaillinen federatiivinen tasavalta Pohjois-Amerikassa, pitkältä nimeltään Amerikan yhdysvallat

Ylä-Ranska (pn)
Alta Franciae
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Lille

Zarathustra (pn)
Zoroaster
  profeetta, joka perusti uskonnon nimeltä zarathustralaisuus

Zimbabwe (pn)
Zimbabuia
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Zimbabwen tasavalta

Zürich (pn)
Turicum
  Sveitsin suurin kaupunki ja Zürichin kantonin pääkaupunki

aakkonen (n)
littera
  kirjoitetun kielen esityksen (järjestetyn) merkkijoukon yksittäinen merkki tai merkintä; kirjain

aakkosellinen (adj)
abecedarius
  sellainen, joka noudattelee aakkosia ja on aakkosten mukaisessa järjestyksessä

aakkoset (n)
alphabetum
  kaikkien jossain kirjoitusjärjestelmässä käytössä olevien yleensä tietyn kielen äänteiden kirjoittamiseen tarvittavien symbolien järjestetty joukko

aakkoshakemisto (n)
index
  aakkosjärjestyksessä oleva hakemisto

aallokko (n)
lacus
  yleensä nesteen pinnan aaltoilu, epäsäännöllinen aaltoliike

aallonpituusalue (n)
caterva
  kahden eri aallonpituuden väliin rajoittuva alue

aallonpohja (n)
linter
  aallon matalin kohta

aaloe (n)
aloe
  yksisirkkaisia ruusukkeita muodostavia afrikkalaisen Aloë-suvun mehikasveja

aalto (n)
unda, fluctus
  laine, meren tai järven pinnassa etenevä kohouma

aamen (interjection)
āmēn
  rukouksen lopussa käytettävä sana, jonka merkitys on ’totisesti’

aamiainen (n)
jentaculum
  aamulla syötävä ateria, jonka koostumus vaihtelee alueittain

aamiaistaa (v)
ientaculum
  syödä aamiaista

aamu (n)
mane
  yön ja päivän välinen vuorokaudenaika, auringonnoususta aamupäivään asti

aamuerektio (n)
erectio
  miehillä aamulla herätessä esiintyvä erektio

aamuhämärä (n)
aurōra
  ennen auringonnousua oleva aika, jolloin aurinko on enintään 6° horisontin alapuolella; hetki jolloin pimeä alkaa väistyä

aamuisin (adv)
mane
  toistuvasti aamulla

aamunkoitto (n)
aurora
  aamunkajon, ensimmäisten auringonsäteiden ilmestymisen hetki

aamupala (n)
prandium
  varhain aamulla nautittava ensimmäinen kevyt ateria

aamupäivä (n)
mane
  aamun ja keskipäivän välinen vuorokaudenaika, noin klo 9–12

aamupäivällä (adv)
crepusculum
  (ajasta) aamupäivän aikaan, ennen puolta päivää

aamuruoka (n)
ientāculum
  aamulla syötävä ruoka

aamurusko (n)
aurora
  auringonnousun aiheuttama valoilmiö, punoitus aamuisella taivaalla

aamutossu (n)
soccus
  tohveli, sisäkäyttöön tarkoitettu kenkää keveämpi jalkine

aamutähti (n)
lūcifer
  kointähti, usein aamuisin nähtävä Venus
  eräs keskiaikainen lyömäase: kiinteällä tai kettinkisellä varrella varustettu piikkikuula

aamuvarhainen (n)
aurōra
  varhainen aamu

aapinen (n)
abecedārium
  oppikirja, jonka avulla opetellaan lukemaan

aaprotti (n)
abrotonum
  sama kuin aaprottimaruna

aaprottimaruna (n)
abrotonum
  marunoiden sukuun kuuluva kasvilaji, jonka hyvätuoksuisia lehtiä on käytetty mausteena ja lääkeyrttinä

aari (n)
es
  pinta-alan mittayksikkö, sadan neliömetrin kokoinen alue, lyhenne a.

aarnikotka (n)
gryps
  taruolento jolla on leijonan ruumis, kotkan pää ja etujalat sekä kohollaan oleva siipi (joskus siivet) ja päässä korvat

aarre (n)
thesaurus
  jokin erityisen arvokas tai kokoelma arvoesineitä tms.

aasi (n)
asinus, asellus
  hevosen sukuun kuuluva kotieläin (), jota käytetään kantojuhtana
asinus
  tyhmä henkilö, yksinkertainen henkilö, typerys

aasialainen (adj)
Asiaticus
  Aasiasta peräisin oleva tai Aasiaan liittyvä

aasialainen (n)
Asiaticus
  pysyvästi Aasiassa asuva henkilö

aasianvilliaasi (n)
onager
  Aasiassa elävä hevoseläin,

aasimainen (adj)
asinīnus
  aasia muistuttava
  tyhmä, ääliömäinen, idiottimainen

aasinsilta (n)
pons asinorum
  opiskelijoiden käyttämä selityksillä varustettu vihkonen, jota on käytetty apuna klassisen kirjallisuuden lukemisessa
  Eukleideen teoreema, jonka mukaan tasasivuisen kolmion kantakulmat ovat yhtä suuret

aataminomena (n)
prominentia laryngea
  kurkunpäässä sijaitsevan kilpiruston muodostumana esiin työntyvä kova kyhmy, joka on havaittavissa selvemmin miehillä kuin naisilla

aate (n)
ideologia
  ideologia
īnfōrmātiō
  ajatus

aateli (n)
nobilitas
  perinnöllisiä etuoikeuksia nauttinut sääty-yhteiskunnan yläluokka, aatelissääty, aatelisto

aatelinen (adj)
nōbilis
  aateliin kuuluva, sellainen, jolla on aatelisarvo

aatelisarvo (n)
titulus nobilitatus
  hallitsijan antama yhteiskunnallinen arvoaste, jonka haltijasta tuli sääty-yhteiskunnan ylimmän luokan (aatelin) jäsen; arvoon liittyi velvollisuuksia valtion palvelemiseen, mutta myös etuoikeuksia kuten verovapaus

aatelissääty (n)
ingenuitas
  sääty-yhteiskunnan ylin yhteiskuntaluokka

aatelisuus (n)
ingenuitas
  se, että on aatelinen

aatelisvaakuna (n)
īnsīgne
  aatelissuvun tunnuksenaan käyttämä kilvenmuotoinen heraldinen kuva

aateliton (n)
plebs
  henkilö, jolla ei ole aatelisarvoa

aateloida (v)
eques
  myöntää jollekin ansioiden perusteella aatelisarvo; tehdä aateliseksi, kohottaa aateliin

aateluus (n)
ingenuitas
  aatelisarvoon yhdistyvä arvolataus; ylevyys, ylevämielisyys

aatra (n)
hamus
  puinen maanmuokkausväline, jonka metallinen aura syrjäytti

aatteellinen (adj)
ideologicus
  aatteeseen liittyvä

aatto (n)
vesper
  pyhäpäivää edeltävä päivä

aava (adj)
expositus
  sellainen, joka on avoin, laaja, avara

aava (n)
patens
  laaja aukea ja tasainen maasto

aave (n)
larva
  aineeton uskomusolento, haamu, kummitus

aavikko (n)
deserta
  autiomaa, kuivuuden, kuumuuden tai kylmyyden takia lähes kasviton alue; aavikoitunut alue

aavikkokettu (n)
fennecus
  eräs aavikoilla elävä pienikokoinen ja isokorvainen kettujen sukuun kuuluva koiraeläinten laji () tai sen yksilö

aavistaa (v)
divinō
  uskoa jnk tulevan tapahtumiseen saaden ennalta siitä vihiä mutta ei selkeitä todisteita

aavistus (n)
praesensio
  ennakkotunne, epäilys; tunne siitä, että jotakin tapahtuu

abakus (n)
abacus
  pylvään kapiteelin ja palkiston väliin sijoitettu sileä nelikulmainen laatta

abasia (n)
abasia
  kävelykyvyttömyys; se voi johtua elimellisestä, psyykkisestä tai toiminnallisesta syystä

abbedissa (n)
abbatissa
  nunnaluostarin johtaja läntisissä kirkoissa

abbreviaatio (n)
abbreviātiō
  lyhentäminen, lyhennys, lyhennysmerkki, lyhenne

abbreviatuuri (n)
abbreviātiō
  lyhenne

abdikaatio (n)
abdicatio
  virasta, arvosta tms. luopuminen; erityisesti kruunusta luopuminen

abdomen (n)
abdomen#abdōmen (Latein)
  selkärankaisten eläinten vatsa eli ruumiinontelon takaosa ja siellä sijaitsevat elimet

abdominaali (adj)
abdominalis
  (selkärankaisilla) vatsanpuoleinen, vatsaan liittyvä, vatsa-

abdominaalinen (adj)
abdominalis
  sellainen, joka liittyy vatsaan; vatsanpuoleinen, vatsapuolinen, vatsan seudulla oleva

abduktio (n)
abductio
  raajan tai sen osan vieminen kauemmaksi kehon tai raajan keskiviivasta

abduktoida (v)
raptō
  (yleensä avaruusolioista) kaapata ilman kaapattavan tahtoa

abiliteetti (n)
ars
  kyky, pystyvyys

ablaatio (n)
ablatio
  kudoksen poisto tai tuhoaminen, leikkaus

ablatiivi (n)
ablativus
  sijamuoto, ulkopaikallissija, joka perusmerkityksessään ilmaisee liikettä pois joltain pinnalta tai jonkin luota, ulkoeronto. Käytetään laajasti myös muissa merkityksissä.

abolitio (n)
abolitio
  lakkauttaminen, lopettaminen, kumoaminen

aboriginaali (adj)
indigenus
  jonkin seudun alkuperäinen asukas, alun perin paikalla asuneen kansan jäsen, alkuperäiskansan jäsen

abortoida (v)
abigo
  keskeyttää raskaus

abortointi (n)
abigo
  abortoiminen

abortti (n)
abortus
  raskaudenkeskeytys

absintti (n)
absinthium
  eräs yrteillä maustettu viina

abskessi (n)
abscessus
  märkäpesäke, paise

absoluuttisesti (adv)
absolute
  ehdottomasti, riippumatta, rajoituksetta

absorboida (v)
absorbeō
  imeä itseensä, pidättää, sitoa

abstraktinen (adj)
doctrīnālis
  abstrakti, käsitteellinen, epähavainnollinen, ajatuksellinen

absurdi (adj)
absurdus
  sellainen, joka on mieletön, järjetön; järjenvastainen

absurdius (n)
absurditas
  järjenvastaisuus

adaptaatio (n)
accommodātiō
  mukautuminen, sopeutuminen

adaptointi (n)
accommodātiō
  adaptoiminen

addikti (n)
dependens
  Riippuvuutta sairastava henkilö.

adduktio (n)
adductio
  raajan tai sen osan vieminen lähemmäksi kehon tai raajan keskiviivaa; lähentäminen, lähennys

adessiivi (n)
adessivus
  uralilaisten kielten sijamuoto, ulkopaikallissija, joka perusmerkityksessään ilmaisee sijaintia jonkin päällä, jollain pinnalla tai jonkin lähellä, ulko-olento. Suomessa ilmaisee myös teon välinettä ja omistamista.

adjektiivi (n)
adiectivum, verbum adiectum
  nomineihin kuuluva laatusana, joka vastaa kysymykseen millainen? ja joka on pääsanana olevan substantiivin määre tai olla-verbin jälkeinen predikatiivi

adjektiivinen (adj)
adjectivus
  sellainen, joka toimii adjektiivina, adjektiivin roolissa oleva

adjutantti (n)
optiō
  upseeri, joka avustaa ylempiarvoista upseeria tai muuta johtajaa

administraattori (n)
administrator
  ylläpitäjä; usein Internet-sivustojen ja keskustelufoorumien ylläpitäjä, henkilö, joka on luonut sivun tai foorumin ja hoitaa sen perusasetuksia

adoraatio (n)
adōrātiō
  palvonta, jumalointi

adrenaliini (n)
adrenalinum
  (biokemia) lisämunuaisytimen erittämä katekoliamiinihormoni

adressi (n)
libellus
  vedoksen kustantaja-taidekauppiaan nimimerkintä (joskus myös osoite) grafiikassa (merkitään exc., exct. tai excudit)

adsorboida (v)
absorbere
  sitoa toista ainetta pinnalleen ohueksi kerrokseksi, ei itseensä

adventti (n)
adventus
  kirkkovuoden ensimmäiset viikot ennen joulua

adverbi (n)
adverbium
  Sanaluokkanimitys. Vajaasti taipuva tai taipumaton sana, joka ilmaisee aikaa, paikkaa, tapaa, keinoa, tilaa tai määrää. Suomen kielessä adverbit on aiemmin luokiteltu partikkeleiksi, mutta tästä on nykykieliopeissa luovuttu ("Iso suomen kielioppi", 2004).

advokaatti (n)
advocātus
  asianajaja, henkilö, joka edustaa tai avustaa päämiestään lainopillisissa asioissa oikeudenkäynnissä
  yleensä henkilö, joka tunnetaan jonkin asian tai aatteen edistäjänä tai puolestapuhujana

afaattinen (adj)
aphaticus
  sellainen, mikä liittyy afasiaan

afasia (n)
aphasia
  aivojen toimintahäiriöstä johtuva kyvyttömyys ymmärtää ja/tai tuottaa puhetta; joskus mikä tahansa aivovauriosta johtuva kielellinen häiriö

affiniteetti (n)
affīnitās
  taipumus kiinnittyä johonkin

afgaani (n)
afghanicus
  Afganistanin asukas tai sieltä peräisin oleva henkilö, afganistanilainen

afgaaninvinttikoira (n)
afghanicus
  afgaani, Afganistanista kotoisin oleva alkuaan metsästys- ja vartiokoirana käytetty koirarotu

afganistanilainen (adj)
afghanicus
  Afganistanista peräisin oleva tai Afganistaniin liittyvä

afganistanilainen (n)
afghanicus
  pysyvästi Afganistanissa asuva henkilö

afrikaans (n)
africane
  afrikaansin kieli, enimmäkseen Etelä-Afrikan buurien puhuma hollannista kehittynyt länsigermaaninen kieli

afrikkalainen (adj)
Africus
  Afrikasta peräisin oleva tai Afrikkaan liittyvä

afta (n)
aphtha
  suuontelon limakalvoille syntyvä usein kivulias haavauma (Stomatitis aphthosa)

agentti (n)
procurator
  henkilö, joka edustaa jotain toista henkilöä tietyissä yhteyksissä, edustaja, asiamies
  eräiden turvallisuuspalvelujen työntekijä
  lauseenjäsen, joka tarkoittaa verbin osoittaman toiminnan suorittajaa

aggressiivi (n)
aggressivus
  alkujaan humoristinen nimitys kielen rakenteelle, jossa ilmaistaan ponteva kielto ilman kieltosanaa. Usein kieltoa tehostetaan kirosanalla.

aggressiivinen (adj)
aggressivus
  hyökkäävä, päällekäyvä, väkivaltaisesti käyttäytyvä

agitaatio (n)
vibrātiō
  yllytys, kiihotus

agitaattori (n)
turbātor
  yllyttäjä, kiihottaja; poliittinen kiihottaja tai kansankiihottaja, yhteiskunnallista kiihkoa nostattava henkilö

agitoida (v)
turbō
  yllyttää tai kiihottaa jotakuta johonkin

agitointi (n)
trepidatio
  agitoiminen

agnostisismi (n)
agnosticismus
  käsitys, jonka mukaan ei voida saada tietoa siitä, onko yliluonnollisina pidettyjä asioita, esimerkiksi jumalaa olemassa

agonia (n)
agonia
  (kirjallinen) kuolinkamppailu

agorafobia (n)
agoraphobia
  torikammo

agraarisuus (n)
agrārius
  se, että on agraarinen

ahavoitua (v)
arefacio
  (lihasta, kalasta) kuivua ahavassa

ahdas (adj)
angustus
  tiukka; jossa ei ole paljoa tilaa

ahdinko (n)
aerumna
  vaikea tilanne, pula

ahdistaa (v)
lustrum
  tehdä ahdistuneeksi tai masentuneeksi

ahdistella (v)
vexō
  tehdä jkn olo tukalaksi tai epämukavaksi fyysisellä tai henkisellä häirinnällä

ahdistuneisuus (n)
anxietās
  tunnetila, jossa ihminen tai eläin on itseensä lukkiutuneena ja haluaisi tilasta pois, mutta ei tunne pääsevänsä ulkoisista tai psykoottisista syistä

ahdistus (n)
metus
  tunnetila, johon voi liittyä tuskaisuutta, pelokkuutta, paniikkioireita, huolestuneisuutta ja unihäiriöitä

ahjo (n)
incudo
  pajan tulisija, jossa rauta kuumennetaan hehkuvaksi takomista varten

ahkera (adj)
industrius
  ~ 3. inf. -maan/-mään sellainen, joka tekee paljon työtä; toimelias, työteliäs, uuttera
assiduus
  toistuva, väsymättömästi suoritettu

ahkeroida (v)
labor
  työskennellä ahkerasti

ahkerointi (n)
labor
  ahkeroitseminen

ahkeruus (n)
cura
  se, että on ahkera

ahkio (n)
trahea
  lumessa vedettävä venemäinen jalakseton pulkka

ahma (n)
helluo
  Gulo gulo, näätäeläimiin kuuluva petoeläin

ahmatti (n)
comedo, helluo
  ahmija, ahnehtija, ahnas olio; suursyömäri

ahmattimainen (adj)
edax
  joka on ahmatin kaltainen

ahmia (v)
tuburcinor
  nauttia, syödä tai juoda nopeasti ja ahnaasti

ahnas (adj)
edax
  joka haluaa itselleen liikaa

ahnaus (n)
gula
  se, että on ahnas

ahne (adj)
avārus
  sellainen, joka haluaa paljon ja usein kyltymättä jotakin, esimerkiksi rahaa tai ruokaa

ahneesti (adv)
avidē
  ahneella tavalla

ahneus (n)
avaritia
  se, että on ahne

ahomansikka (n)
fragum
  metsämansikka; ahoilla ja pientareilla luonnonvaraisena kasvava mansikkalaji,

ahteri (n)
puppis
  aluksen perä, peräosa

ahven (n)
perca
  yleinen ahvenkalojen heimon petokala ()

aidata (v)
arceō
  laittaa aitoja, ympäröidä aidalla

aiemmin (adv)
ante
  joskus aikaisemmin, ennenkin

aihe (n)
thema
  asia, teema
creō
  syy, tarkoitus

aiheuttaa (v)
efficiō
  olla tai toimia aiheuttajana; tuottaa, saada aikaan, synnyttää jokin tai joitakin seuraamuksia

aiheutua (v)
a ducor
  johtua, olla lopputuloksena

aihio (n)
libellus
  raakakappale, josta työstämällä saadaan valmistettava osa

aiih (interjection)
eheu
  kipua ilmaiseva huudahdus

aika (n)
tempus
  maailmankaikkeuden ominaisuus, joka etenee ja jossa kaikki tapahtuu; toistuvien luonnonilmiöiden avulla tai kellolla mitattava suure

aikailla (v)
labō
  viivytellä, kuhnailla

aikainen (adj)
matutinus
  varhainen

aikaisemmin (adv)
anteā
  varhemmin

aikaisempi (adj)
prius
  ajallisesti ennemmin ollut tai tapahtunut

aikaisin (adv)
mane
  varhain

aikakausi (n)
aetas
  tietty, määritelty ajanjakso

aikakauslehti (n)
recenseo
  säännöllisesti paperille painettuna ilmestyvä julkaisu, jonka ilmestymistiheys on harvempi kuin sanomalehdellä ja toisin kuin sanomalehdellä, uutiset eivät ole sen oleellisinta sisältöä

aikakirja (n)
chronica
  kronologinen katsaus lähihistorian tapahtumiin

aikamuoto (n)
tempus
  verbin taivutusmuoto, joka ilmaisee, milloin jokin asia on tapahtumassa tai tapahtunut

aikana (postposition)
inter
  jonkin tapahtuessa

aikanaan (adv)
tandem
  sitten kun tietty aika on kulunut, jossain vaiheessa, lopulta, ajan tullen
tempore
  oikeaan aikaan, ajallaan

aikayksikkö (n)
tempus
  ajan yksikkö

aikoa (v)
habeo in animo
  olla aikeissa tehdä jotakin; suunnitella tekevänsä jotain

aikuinen (adj)
adulta
  aikuistunut, täysikasvuinen tai täysi-ikäinen

aikuinen (n)
magnus
  fyysisesti ja henkisesti täysikasvuinen yksilö
adulta
  muodonvaihdoksen läpi käynyt täysimuotoinen hyönteinen, imago

aikuistua (v)
accrescere
  tulla aikuiseksi tai aikuismaisemmaksi

aikuisuus (n)
adulta aetas
  se, että on aikuinen

aina (adv)
semper
  ikuisesti; jatkuvasti

ainakin (adv)
saltem
  joka tapauksessa; vähintään, mainitun lisäksi ehkä muutakin

aine (n)
materia
  hiukkasista muodostuva maailmankaikkeuden rakennusaine, jonka ominaisuuksia ovat massa ja tilavuus
meditatio
  konkreettinen raaka-aine, tarvike tai kuvaannollinen, materia ei-henkinen arvo tai -todellisuus, esineelliset arvot, materiaali, aines

aineellinen (adj)
corporeus
  sellainen, joka koostuu aineesta

aineeton (adj)
intactilis
  sellainen, joka ei ole materiaa, immateriaalinen

aineisto (n)
verba scriptoris
  johonkin tarvittavat lähteet tai todisteet kokonaisuutena

ainekirjoitus (n)
meditatio
  peruskoulussa tai lukiossa äidinkielen tai opiskeltavan vieraan kielen kehittymistä edistävä ja testaava kirjallinen tehtävä ja oppiaine

aines (n)
pars
  aine, materia

ainesosa (n)
pars
  (esineoikeus) oikeudellisesti epäitsenäinen esine, joka on pääesineen yksilöitävissä oleva osa ja liittyy kiinteästi pääesineeseen

ainoa (adj)
unicus
  ilman muita oleva, pelkkä

ainoastaan (adv)
modo
  vain, yksinomaan, pelkästään

ainu (n)
lingua Ainuana
  ainun kieli, Hokkaidon saarella Japanissa puhuma isolaattikieli (kielitunnus: ain)
  ainut Japanissa Hokkaidon saarella elävä etninen vähemmistö

ainutlaatuinen (adj)
ūnicus
  uniikki, sellainen, jonka kaltaisia ei ole muita, ainoa laatuaan

airo (n)
remus
  pitkä, yleensä puinen hankaimeen sijoitettava väline, jolla soudetaan venettä

airut (n)
praenuntius
  tapahtuma tms. joka enteilee jotain tulevaa

aisti (n)
sensus
  eliöiden ominaisuus havaita aistimillaan ympäristöstä tulevia ja elimistössä syntyviä konkreettisia vaikutuksia, joita voidaan käyttää ympäristön ja oman tilan havaitsemiseen

aistia (v)
sentiō
  havaita, tuntea aisteilla

aistikas (adj)
facētus
  tyylikäs, mallikas, hieno, elegantti, hyvää makua osoittava

aistillinen (adj)
libidinosus
  ruumiillisesti, sukupuolisesti vetoava

aita (n)
saepes
  kahta aluetta erottava rakennelma tai kasvusto, joka hankaloittaa kulkua tai toimii suojana
difficultas
  estejuoksussa ylitettävä puomi: este

aito (adj)
verus
  sellainen, joka on alkuperältään varma, vääristelemätön, väärentämätön; oikea

aitotumainen (n)
eukaryota
  mikä tahansa aitotumaisten domeeniin () kuuluva eliölaji tai sellaisen yksilö

aitoviikuna (n)
ficus
  viikunoiden sukuun kuuluva viikunoita kantava lehtipuu ()

aivan (adv)
ad unguem
  ihan

aivan (interjection)
vere
  ilmaisee hyväksyntää ja toisen mielipiteiden vahvistusta

aivastaa (v)
sternuo, sternuto
  henkäistä ilmaa nopeasti ulos refleksin laukaisemana, ylähengitystien ärsyyntymisen johdosta

aivastus (n)
sternūmentum
  nenän limakalvolla vaikuttavan ärsykkeen refleksimäisesti aiheuttama kouristuksen tapainen äkillinen uloshengitys

aivoinfarkti (n)
mulceō
  aivoverisuonen tukkeutuessa syntyvä vaurio aivokudoksessa

aivokalvontulehdus (n)
meningitis
  bakteerin tai viruksen aiheuttama tulehdus aivoissa

aivokuori (n)
cortex cerebri
  aivojen pinnalla olevan hermosolumassan muodostama harmaan aineen kerros

aivolisäke (n)
glandula pituitaria
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivojen alla kitaluun syvennyksessä

aivopaise (n)
abscessus cerebri
  aivoissa sijaitseva märkäpesäke

aivot (n)
cerebrum, cerebellum
  keskushermostoa kontrolloiva elin, jonka päätehtävä on käsitellä aistien välityksellä saatua informaatiota siten, että eliön toimintakyky ympäristössään säilyy

aivotärähdys (n)
commotio cerebri
  lievä aivovamma, joka johtuu päähän kohdistuneesta iskusta

ajaa (v)
currere
  kuljettaa kulkuneuvoa; (ajoneuvosta) liikkua ihmisen kuljettamana; kulkea ajoneuvon kyydissä; kuljettaa ajoneuvolla
  ajaa ulos tai pois, hätistellä
venor
  saattaa pakolla johonkin olotilaan
pellō
  ajaa takaa, jahdata
advocātus
  käyttää jotakin konetta
ad necum mittō
  suorittaa tietokoneohjelma
radere
  leikata (esim. hiukset, nurmikko)

ajaja (n)
auriga
  henkilö, joka ajaa jotakin kulkuneuvoa tai konetta

ajanjakso (n)
aetas
  kahden peräkkäisen ajankulun havaintokohdan välillä vallinnut aika

ajankohtainen (adj)
praesens
  joka liittyy nykyisyyteen, päivän tapahtumia koskeva; parhaillaan tai tässä ajassa tapahtuva

ajanviete (n)
ludus
  vapaa-ajan puuha, viihde, ratto, huvitus

ajatella (v)
cogitare, putare
  käsitellä mielessään

ajattelemattomuus (n)
temeritās
  se, että on ajattelematon

ajattelu (n)
cogitatio
  kognitiivista kykyä edellyttävä toiminta, jossa päädytään kielellisesti lopputulemiin tiedetyistä faktoista ja tehdyistä oletuksista

ajatus (n)
cōgitātiō
  aivoissa syntynyt mielikuva, idea
  yhtenäinen aivotoiminnan kulku

ajella (v)
consector
  hätistellä, karkotella
tondeō
  leikata
caballico
  liikkua ajoneuvolla vailla selkeätä suunnitelmaa, ajaa huvikseen tai huvittuakseen
impellō
  painostaa (varovasti, lievästi)

ajo (n)
impellō
  ajoneuvon kuljetus, auton ajo
carnificīna
  tietokoneohjelman suoritus

ajoittaa (v)
dies
  määrittää jonkin ikä, panna aikajanalle
tempus
  sijoittaa ajallisesti

ajoittain (adv)
aliquandō
  aika-ajoin, silloin tällöin

ajokoira (n)
bracco
  metsästykseen käytettävä koira, jolla on hajuaistinsa avulla kyky löytää ja seurata jahdin aikana pakenevaa riistaeläintä

ajokortti (n)
diploma gubernationis
  ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja

ajoneuvo (n)
vehiculum
  maalla kulkeva ohjattava, moottoroitu tai moottoroimaton laite

ajos (n)
vomica
  ihonalaisen kudoksen tulehtuma

ajuri (n)
auriga
  ohjelma, joka ohjaa tietokoneeseen liitetyn oheislaitteen toimintaa: laiteohjain

ajuruoho (n)
thymum, thymus
  joukko huulikukkaissuvun () tavallisesti ruohomaisia varpuja tai pensaita; Suomen luonnossa kasvaa kangasajuruoho ja nurmiajuruoho

akaatti (n)
achates
  kvartsin pienikiteinen tuliperäinen muoto

akana (n)
glūma
  jyvästä puitaessa irtoava kalvomainen suomu tai muu roska
globus
  kyseiset joukkona ajateltuna

akateeminen (adj)
Academicus
  yliopistoon liittyvä, yliopistotutkintoihin liittyvä

akileija (n)
aquilegia
  leinikkikasvien heimoon kuuluvan akileijojen () suvun kasvi

akkreditoida (v)
accustor
  valtuuttaa, erityisesti diplomatiassa lähettilään valtuuttaminen toimimaan tietyssä maassa

akkreditointi (n)
accreditatio
  akkreditoiminen

akkumulaatio (n)
accumulatio
  kasaantuminen, kerääntyminen

akkumuloida (v)
accumulō
  kerätä, kasata

akkumuloitua (v)
accumulō
  kerääntyä, kasaantua

akkusatiivi (n)
accusativus
  minkä tahansa sijamuodon kaltainen objektin sija

akne (n)
vitium cutis
  talirauhasten liiallisesta talin erittämisestä ja niiden tulehtumisesta johtuva kasvojen ihosairaus

akordi (n)
comparatio
  velallisen ja velkojien välinen sopimus konkurssimenettelystä luopumiseksi
  kolmen tai useamman sävelen yhteissoinnin kokonaisvaikutus, sointu
  (historia) viranosto eli monessa maassa aiemmin vallinnut tapa ostaa julkinen virka sen siihenastiselta haltijalta

akrobaatti (n)
petaurista
  akrobatian harjoittaja, näytöksissä esiintyvä taituruusvoimistelija ja temppujen tekijä

akseli (n)
axis
  eräitä yleensä pyöriviä koneenosia

aksentti (n)
accentus
  puheessa tapahtuva sanan tai sen osan korostaminen, sanapaino, tai sanan painottaminen lauseessa, lausepaino.

aksenttimerkki (n)
accentus
  merkki, joka ilmaisee ääntämiseen liittyvän koron paikan; aksenttimerkki voi toimia myös ääntämisohjeena

akseptointi (n)
acceptiō
  akseptoiminen

akseptori (n)
acceptator
  (mm. kemiassa, fysiikassa, biologiassa) välittymisen kohde, vastaanottaja; esimerkiksi atomi, molekyyli tai solu, joka vastaanottaa luovuttajalta elektronin, molekyylin tai molekyyliryhmän

aksiaalinen (adj)
articulatio
  akselin suuntainen

aksiooma (n)
axiōma
  perusväittämä aksiomaattisessa päättelyssä; selviö, itsestäänselvyys

aktiivi (n)
genus āctīvum
  aktiivimuoto, verbien pääluokka. Aktiivi-pääluokkaan kuuluvan verbin subjekti on tekijä.

aktiivinen (adj)
activus
  sellainen, joka on toiminnassa, tekee aktiivisesti jotakin tai osallistuu

aktiivisesti (adv)
active
  aktiivisella tavalla

aktiivisuus (n)
actiō
  tehokkuus, toimekkuus

aktiivisuusranneke (n)
monitor
  ranneke, joka mittaa pitäjänsä sykettä ja sisältää askelmittarin

aktinium (n)
actinium
  radioaktiivinen alkuaine, Ac

aktivoida (v)
habilito
  tehdä aktiiviseksi

aktuaari (n)
actuaria
  virkamies, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ja säilyttää viraston asiakirjoja; eräissä virastoissa tilastojen laatija

akuutti (adj)
acutus
  äkillinen

akuutti (n)
accentus acutus
  akuuttiaksaentti, akuutti korkomerkki, kirjaimen ylle kirjoitettava aksenttimerkki, joka näyttää vasemmalle suunnatulta pilkulta, [´] ja ilmentää ”nousevaa”. Unicode U+00B4

akvaario (n)
aquarium
  lasiallas, jossa pidetään kaloja, muita vesieläimiä ja usein myös kasveja

akvaattinen (adj)
aquāticus
  veteen liittyvä

akvedukti (n)
aquaeductus
  perinteisesti avonainen vesijohto (voidaan myös kattaa), jossa vesi virtaa painovoiman avulla

ala (n)
ager
  toimiala
area
  pinta-ala

ala- (prefix)
discedo
  sijainniltaan tai luokittelussa alempi

ala-arvoinen (adj)
inferior
  kelvoton, arvoton, huono

alabasteri (n)
alabaster
  koriste-esineiden valmistukseen käytettävä hienojakoinen väritön tai lähes väritön kipsi

alahuuli (n)
labellum
  huuliparin alempi puolikas

alaikäisyys (n)
īnfantia
  se, että on alaikäinen

alainen (adj)
sub
  alapuolella tai alistettuna oleva

alainen (n)
subiectus
  työntekijä, joka työskentelee toisen määräysten ja ohjeiden mukaisesti.

alajuoksu (n)
secundō flūmine
  joen loppuosa, joen järveen tai mereen laskua lähempänä oleva osa

alakoulu (n)
educatio primaria
  suomalaisen peruskoulun alempi aste, joka käsittää vuosiluokat 1–6; entisen ala-asteen nykyinen nimitys

alalaji (n)
subspecies
  taksonomiassa lajin alapuolinen taksonominen taso
  kyseisen tason taksoni, usein merkitään subsp.

alaleuanluu (n)
os maxillare infrerius
  alaleuan muodostava luu

alamaa (n)
dēclīvis
  alanko

alanko (n)
depressio
  laaja maa-alue, jonka korkeus on alle 200 metriä merenpinnasta

alankomaalainen (adj)
batavica
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

alaosa (n)
īmus
  asun alaosa (housut, hame)

alapuolella (adv)
sub
  alla; alapuolen suunnassa

alapää (n)
fundus
  jonkin kokonaisuuden alin tai alempi osa

alas (adv)
deorsum
  ylhäältä alaspäin, alemmas, alaosaan, ala-asentoon; alhaalle

alasaksa (n)
lingua saxonica
  nykyisin pohjoisessa Saksassa sekä Alankomaiden koillisosassa puhuttava kieli, jolle ei ole kehitetty yleiskieltä tai vakiinnutettu yhteistä kirjoitusjärjestelmää (kielitunnus: nds)

alasin (n)
incus
  sepän takomisen alustana käyttämä raskas metallialusta

alasinluu (n)
incūs
  (anatomia) yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

alasti (adv)
nudus
  ilman vaatteita, alastonna, alastomana

alastomuus (n)
nūditas
  se, että on alaston

alaston (adj)
nudus
  ilman vaatteita oleva
  verhoamaton, verhoutumaton, peittämätön, paljas

alasuku (n)
subgenus
  suvun ja lajin väliin sijoittuva taksonominen taso

alavireinen (adj)
plānus
  taajuudeltaan tavoitetaajuutta matalampi

alavirta (n)
secundō flūmine
  kosken se puoli, johon vesi virtaa ylävirrasta

alavirtaan (adv)
secundō flūmine
  alavirran suuntaan

albania (n)
albanicus
  indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan erityisesti Albaniassa (kielitunnus: sq)

albanialainen (adj)
albanicus
  Albaniasta peräisin oleva tai Albaniaan liittyvä

albanialainen (n)
albanicus
  Albanian kansalainen

albatrossi (n)
diomedea
  joukko pitkä- ja kapeasiipisiä eteläisen pallonpuoliskon merialueiden oivallisina lentäjinä ja merimiesten onnentuojina tunnettuja lintuja ()

albigenssi (n)
Albigensis
  Etelä-Ranskassa 1100 ja 1200-luvuilla esiintyneen, Albin kaupungista alkunsa saaneen kerettiläiseksi tuomitun lahkon jäsen

albinismi (n)
albinismus
  ihmisen tai eläimen pigmentin puuttuminen tai sen äärimmäinen niukkuus

albuminuria (n)
albuminuria#Latina

alennusmerkki (n)
plānus
  etumerkintä, joka alentaa sävelen soivaa sävelkorkeutta puolisävelaskelella; nuottikirjoituksessa alennusmerkin symboli on ♭

alennusmyynti (n)
venditio
  tilanne, jossa tuotteita myydään alennuksella, alennettuun hintaan; usein alennusmyynnit ajoittuvat alennusmyyntikaudelle

alentaa (v)
subsum
  laittaa alemmalle tasolle (jtak numeerista arvoa)

alentua (v)
descendō
  laskeutua, aleta
discedo
  nöyrtyä (tekemään jotakin väärää)

alfa (n)
alpha
  kreikan aakkosten ensimmäinen kirjain, kreikan kielen suuraakkonen alfa: Α ja vastaava pienaakkonen alfa: α

algoritmi (n)
algorithmus
  joukko järjestelmällisesti suoritettavia käskyjä tai ohjeita jonkin tehtävän suorittamiseksi; erityisesti matematiikassa ja tietojenkäsittelyssä tarkkaan määritelty sarja ongelman ratkaisemista varten

alhaalla (adv)
lānūgō
  alaosassa, alimmassa paikassa, olosuhteessa tai tilanteessa, pohjalla

alhaalle (adv)
lānūgō
  alas, tarkastelupaikkaa alempaan olosuhteeseen, paikkaan tai tilanteeseen, usein alhaisimpaan mahdolliseen olosuhteeseen, paikkaan tai tilanteeseen, pohjalle

alhainen (adj)
humilis
  pieni, matala
ignobilis
  yhteiskunnallisen hierarkian alapäähän, alhaisoon, kuuluva; alhaissyntyinen, alhaissäätyinen
  halpamainen, kunniaton

ali (postposition)
sub
  jonkin paikan, esineen ym. alapuolelta; alitse

aliarvostaa (v)
ēvīlescō
  arvostaa jotakin ihmistä tai asiaa vähemmän, kuin mikä tämän todellinen arvo on

aliohjelma (n)
functio
  (ohjelmointi) tietokoneohjelman lähdekoodissa esiintyvä pääohjelmaa pienempi itsenäinen ohjelma; funktio, alirutiini

alistua (v)
obsequor
  alkaa noudattaa toisen tahtoa ilman vastarintaa

alittaa (v)
sub
  mennä ali(tse)

alituisesti (adv)
semper
  alinomaa

alkaa (v)
incipere
  saada alkunsa, syntyä
  ryhtyä tekemään jotakin

alkaani (n)
alcanum
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia

alkaen (adv)
a
  jostakin lähtien

alkaja (n)
inceptor
  henkilö, joka on vasta aloittanut jonkin

alkaminen (n)
exordium
  alusta käynnistyminen

alkeellisuus (n)
primitivismus
  se, että on alkeellinen

alkeet (n)
elementum
  perusosaaminen

alkeiskirja (n)
abecedārium
  jonkin alan pohjatiedot, alkeet, opettava kirja

alkemia (n)
alchemia
  oppi, jonka tarkoituksena on valmistaa kultaa muista aineista tai saavuttaa kuolemattomuus ns. viisasten kiven avulla

alkemisti (n)
alchemista
  alkemian harjoittaja

alkio (n)
embryo
  uuden kasvi- tai eläinyksilön varhainen kehitysmuoto; ihminen on alkio hedelmöityksen ja noin 8. raskausviikon välisenä aikana
elementum
  tiettyyn joukkoon kuuluva yksittäinen matemaattinen olio; tyypiltään alkio voi olla esim. luku, matriisi, vektori, funktio tai joukko
  yksittäinen muuttuja useiden, yleensä samankaltaisten muuttujien muodostamassa taulukossa tms. tietorakenteessa

alkoholi (n)
alcohol
  mikä tahansa alkoholiryhmän (OH) eli hydroksyyliryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste

alkoholipitoisuus (n)
argūmentum
  alkoholin määrä juomassa tai muussa nesteessä, mikä ilmoitetaan tavallisesti tilavuusprosentteina

alkoholismi (n)
alcoholismus
  pitkäaikaisesta alkoholin liikakäytöstä johtuva riippuvuus; toisaalta pidetään sairautena, johon joillakin henkilöillä on muita suurempi alttius

alku (n)
initium, inceptum, origo
  se, mistä jokin alkaa, alkamiskohta, alkupää

alkuaine (n)
elementa
  aine, jota ei voi kemiallisesti pilkkoa pienempiin osiin ja joista kaikki kemialliset yhdisteet muodostuvat; määritellään aineeksi, jonka atomin ytimessä, atomiytimessä, on tietty määrä protoneja

alkuasukas (n)
indigena
  (antropologia) sivistyneen yhteiskunnan ulkopuolella, tavallisesti luonnossa ja heimokulttuurissa asuva henkilö

alkuhärkä (n)
ūrus
  nautojen vuonna 1627 sukupuuttoon kuollut kantamuoto (Bos taurus primigenius); naudan villi esimuoto

alkujaan (adv)
prīmitus
  alun perin, alussa

alkukantainen (n)
primitivum
  alkeellinen, primitiivinen

alkukielinen (adj)
orīginālis
  sellainen, joka onalkukielellä kirjoitettu tai tehty

alkukoti (n)
orīgō
  jonkin asian lähtöpaikka, josta se on siirtynyt tai lähtenyt leviämään

alkuluku (n)
numerus primus
  yhtä suurempi kokonaisluku, joka on jaollinen vain itsellään ja yhdellä

alkupala (n)
gustātiō
  ruokahalun kiihottamiseksi juuri ennen ruokailua tai aterian alussa nautittava pieni syötävä

alkuperä (n)
origo
  se, mistä joku tai jokin periytyy tai tulee

alkuperäinen (adj)
originalis
  sellainen, joka on ollut alun perin tai alkuaan, synnynnäinen; aito, oikea; alkuperään liittyvä

alkuruoka (n)
gustātiō
  ruoka ennen pääateriaa

alkusointu (n)
alliteratio
  peräkkäisten tai lähekkäin sijaitsevien samalla vokaalilla tai konsonantilla alkavien sanojen aikaan saama teho- tai kaunistuskeino

alkusynty (n)
abiogenesis
  spontaani sikiäminen, vanhentunut biologinen teoria, jonka mukaan ensimmäiset eliöt syntyivät elottomasta aineesta

alkuunpanija (n)
primus motor
  henkilö, joka on aloittanut jonkin tapahtuman tms.

alkyyni (n)
alkinum
  (kemia) hiilivety, jossa on vähintään yksi kolmoissidos kahden hiiliatomin välillä

alla (adv)
infrā
  (tilasta) jonkin alapuolella

alla (postposition)
subter
  jonkin alapuolella

allas (n)
lacus
  päältä avoin säiliö, jossa pidetään jonkinlaista nestettä varastointia tai käsittelyä varten
fusorium
  hanan alla oleva säiliö, jonne hanasta valuva vesi valuu astioiden tai käsien pesua varten, lavuaari, pesuallas
stāgnum
  sama kuin uima-allas, usein pienehkö ja siirrettävä
stagnum
  (maantiede) laakea, yleensä laaja maanpinnan tai merenpohjan painanne (esim. Lontoon allas ja Pariisin allas)

allatiivi (n)
cāsus allātīvus
  ulkopaikallissija, joka perusmerkityksessään ilmaisee liikettä jonkin päälle, jollekin pinnalle tai jonkin lähelle, ulkotulento

alle (adv)
minus
  vähemmän kuin (määrään liittyen)
infra
  (lämpötilasta) vähemmän kuin

alle (postposition)
infra
  jonkin alapuolelle

allekirjoitus (n)
subscriptiō
  asiakirjan aitoutta varmentava tai hyväksyntää asiakirjan sisällölle ilmaiseva päivättyyn asiakirjaan kirjoitettu nimikirjoitus

allergia (n)
allergia
  yliherkkyys jollekin elimistölle vieraalle aineelle

alligaattori (n)
alligator
  jokin heimon Alligatoridae eläimistä, krokotiilieläimiin kuuluvan matelija, erityisesti alligaattorien heimon nimikkoeläin eli varsinainen alligaattori

almanakka (n)
almanacus
  painotuote, joka esittää vuoden kierron, tärkeät yleiset merkkipäivät sekä muuta ajankohtaista ja yleishyödyllistä tietoa

almu (n)
eleēmosyna
  toisen auttamiseksi annettava, yleensä rahalahjoitus

aloite (n)
motio
  yleensä kirjallinen ehdotus jonkin toimen saamiseksi aikaan

aloittaa (v)
coepio
  laittaa jokin alulle

aloittaminen (n)
initiālis
  alkuun laittaminen

aloittelija (n)
inceptor, initiator, tiro
  kokematon tai tottumaton henkilö; joku joka ei ole paljoa tehnyt kyseistä asiaa

aloitus (n)
initium
  aloittaminen

alokas (n)
tiro
  varusmies, joka ei ole vielä vannonut sotilasvalaa

alpakka (n)
Lama pacos
  Etelä-Amerikassa villan tuotantoon jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (), joka on sukua laamalle
  alpakan villa, myös villaseostekokuitu

alppinaakka (n)
Pyrrhocorax graculus
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

alppitähti (n)
leontopodium
  erityisesti euroopanalppitähti eli Leontopodium alpinum, eurooppalainen vuoristokasvi

alruuna (n)
circaeum
  rohtomandrake (), monivuotinen kasvi, jolla on suuret, haaroittuvat juuret ja isot lehdet

altis (adj)
patens
  avulias, auttavainen

altistaa (v)
exponere
  saada jonkin (varsinkin vahingollisen) vaikutuksen piiriin, jättää alttiksi

alttari (n)
ara, altare
  rakennelma, jota käytetään uskonnollisissa pyhinä pidetyissä rituaaleissa

alttoviulu (n)
vitula
  viola, viulun kanssa rakenteeltaan samanlainen, mutta sitä suurempi ja matalaäänisempi jousisoitin

alue (n)
regio
  paikka; rajattu, äärellinen ala

alueellinen (adj)
regionalis
  aluetta koskeva

aluke (n)
abecedārium
  (mikrobiologia) lyhyt RNA- tai DNA-juoste (yleensä noin 20 emäsparia), joka toimii DNA:n replikaation aloituskohtana; polymeraasiketjureaktiossa käytettävä synteettinen DNA-jakso, joka tunnistaa monistettavan DNA-alueen pään

aluksi (adv)
principio
  ensimmäiseksi, työn ensimmäisessä vaiheessa

alumiini (n)
aluminium
  maametalleihin kuuluva metallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain yhdisteissä; sen kemiallinen merkki on Al

alumiinitölkki (n)
possum
  alumiinista valmistettu tölkki

alun perin (adv)
prīmitus
  aiemmassa alkuperäisessä merkityksessä; alkuaan, alkujaan

aluna (n)
alūmen
  kaliumin ja alumiinin kaksoissuola

alus (n)
ars
  vesikulkuneuvo; (laajemmin) ilma- t. avaruuskulkuneuvo

alushousut (n)
brācae
  ihoa vastaan pidettävät housut, jotka ovat lähinnä sukuelimien ja takapuolen suojana

aluspaita (n)
interula
  ihoa vasten (toisen paidan alla) pidettävä (miesten) kaulukseton paita

alustaja (n)
inceptor
  henkilö, joka alustaa

alustavasti (adv)
sensim
  alustavalla tavalla

alustus (n)
inductiō
  lyhyt johdatus aiheeseen (ennen varsinaista keskustelua)

amatööri (n)
diletans
  harrastaja, harrastelija, aloittelija

ambitio (n)
ambitio
  kunnianhimo, kunnianhimoisuus

ambrosia (n)
ambrosia
  kreikkalaisessa mytologiassa jumalten nauttima ruoka

ambulanssi (n)
arcera
  hälytysajoneuvo, joka on varustettu sairaanhoitoon tarkoitetulla varustuksella ja mahdollistaa potilaille annettavan ensiavun ja kiireellisen kuljetuksen makuuasennossa

amerikanhiirihaukka (n)
Buteo jamaicensis
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amerikanismi (n)
americanismus
  amerikanenglannin vaikutus jossakin muussa kielessä, erityisesti englannin kielen muissa varianteissa

amerikium (n)
americium
  eräs radioaktiivinen alkuainemetalli

amerikkalainen (adj)
Americanus
  Amerikasta peräisin oleva tai Amerikkaan liittyvä

amerikkalainen (n)
Americanus
  Amerikoissa asuva, yleisimmin joko pohjoisamerikkalainen tai eteläamerikkalainen

amerikkalainen jalkapallo (n)
pedilūdium
  Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1800-luvun lopussa kehitetty joukkueurheilulaji

ametisti (n)
amethystus
  läpikuultava, väriltään sinipunaisesta purppuraan vaihteleva kvartsi

amfibinen (adj)
amphibius
  vuorottain maalla ja vedessä elävä

amfibrakys (n)
amphibrachus
  runojalka, jossa kaksi lyhyttä (painotonta) tavua ympäröi yhtä pitkää (painollista) tavua ()

amfora (n)
amphora
  antiikin aikainen kaksikorvainen, kapeakaulainen savesta tai metallista tehty vaasi, jota käytettiin viinin ja öljyn säilyttämiseen tai hautauurnana

aminohappo (n)
acidum aminicum
  orgaaninen yhdistelmä, missä on sekä (emäksinen) aminoryhmä että (hapan) karboksyyliryhmä. On perustana joukolle koostumukseltaan erilaisia fysiologisesti merkittäviä orgaanisia happoja, joista kaikki proteiinit koostuvat

amiraali (n)
praefectus classis
  merivoimien korkein sotilasarvo, joka vastaa maavoimien kenraalia

ammatillinen (n)
negotium
  ammattiin kuuluva, sitä koskeva

ammatti (n)
officium
  se, mitä henkilö tekee työkseen; pätevyys jonkin tietyn työn taitamiseen

ammattitaitoinen (adj)
artifex
  oman ammattinsa (työnsä) hyvin osaava, pätevä

amme (n)
alveus
  kylpemiseen (tavallisesti kylpyhuoneessa) käytettävä pienehkö vesiallas

ammentaa (v)
abstraho
  ottaa keittoa tai nestettä astiasta, kauhoa

ammua (v)
mūgiō
  pitää lehmän ääntä

ammus (n)
globus
  ampuma-aseen projektiili; ampumatarvike tai tuhovaikutuksen välittävä esine

ammuskella (v)
duco
  ampua useita kertoja harvakseen, joskus vailla selkeää kohdetta

ammuu (interjection)
mugitus
  lehmän ääntelyä jäljittelevä sana

amnioniitti (n)
amniota
  -ryhmän jäsen, vesikalvollinen selkärankainen

ampiainen (n)
vespa
  yleensä yhdyskunnassa elävä hyönteinen heimossa , jonka naarailla on myrkkypistin, jonka pistos on tuskallinen myös ihmiselle

amplitudi (n)
amplitūdō
  värähdyslaajuus; ilmaisee värähdysliikkeen poikkeaman jänniteasteikolla

amplitudimodulaatio (n)
modulātiō amplitūdinālis
  modulaatio, jossa muutellaan signaalin amplitudia eli voimakkuutta moduloivan signaalin tahdissa

ampua (v)
duco
  laukaista ammus tai nuoli aseella johonkin kohteeseen ilman että kohde kuolee

ampua alas (v)
, ēvertĕre
  pudottaa ampumalla

ampuhaukka (n)
epileus
  jalohaukkoihin kuuluva pieni petolintu ()

ampuma-ase (n)
arma ignifera
  ampumiseen käytetty ase, usein tuliase, myös erilaiset jouset

amputointi (n)
amputatio
  kirurginen toimenpide jossa raaja tai raajan osa poistetaan

amuletti (n)
amuletum
  mukana pidettävä esine, jonka uskotaan tuovan hyvää onnea tai suojaavan kantajaansa pahaa vastaan

analysoida (v)
dissecō
  eritellä, jakaa osiin; määrittää purkamalla osiin

analyysi (n)
analysis
  tutkittavana olevan asian määrittäminen purkamalla osiin

ananas (n)
Ananas sativus
  hedelmäananas, Ananas comosus, trooppinen yksisirkkainen kasvi ja sen mehevä epähedelmä

anapesti (n)
anapaestus
  runojalka, joka koostuu kahdesta lyhyestä ja yhdestä pitkästä (painollisesta) tavusta ()

anapestinen (adj)
anapaesticus
  anapesteista muodostettu

anarkia (n)
anarchia
  (poliittinen ideologia) anarkismin mukainen aate ja yhteiskunta, jossa ei ole valtiota ja jossa vallan on aina perusteltava itsensä

anastus (n)
furtum
  anastaminen

anateema (n)
anathema
  (kirkko) kirous, pannaanjulistus, jota on käytetty raskaisiin rikoksiin syyllistyneisiin henkilöihin

anatomi (n)
anatomicus
  anatomian tutkija

anatomia (n)
anatomia
  eliöiden rakennetta käsittelevä tiede

ane (n)
indulgentia
  anteeksiantamus tai vapautus rangaistuksesta kiirastulessa henkilön saatua synninpäästön

anella (v)
mendīcor
  pyytää, kerjätä

anfangi (n)
initiālis
  (typografia) tekstin koristeellinen alkukirjain

angli (n)
Angliī
  mon. eräs Britanniaan muuttanut germaaniheimo; sen jäsen

anglosaksinen (adj)
Anglosaxones
  (historia, kansatiede) anglosakseihin liittyvä

aniliininpunainen (n)
magentibus
  voimakas punertavan purppura tai siniseen vivahtava pinkki väri; magenta, fuksia

anisruoho (n)
anīsum
  (kasvitiede) sarjakukkaiheimon ruoho, jonka lohkohedelmiä käytetään mausteena.

ankara (adj)
acerbus
  sellainen, joka on kohtuuttoman vaativa, joka ei päästä helpolla; kova

ankarasti (adv)
atrociter
  ankaralla tavalla

ankerias (n)
anguilla
  erityisesti laji (), jolla on pyöreä pitkulainen takaosasta litteä ruumis. Ankeriaan kehitysvaiheita ovat muna, toukka, lasiankerias ja aikuinen yksilö. Naaraat nousevat jokia pitkin makeaan veteen, josta lähtevät sukukypsinä vaellukselle mereen kohti lisääntymisalueita.

ankka (n)
anas
  kotieläimenä pidettävä sinisorsan muoto (Anas platyrhynchos domestica), josta on useita muunnoksia

ankkuri (n)
ancora
  ketjulla tai köydellä varustettu yleensä rautainen väline aluksen, poijun tai muun kelluvan esineen kiinnittämiseen sen ajelehtimisen estämiseksi.

ankkuripeli (n)
ergata
  ankkurin laskemiseen käytettävä laite

ankkurivuokralainen (n)
ancora
  kauppakeskuksen päävuokralainen, sen iso ja vetovoimainen myymälä

annos (n)
portiō
  osuus tai määrä jotain
dosis
  yksittäinen tarjoilu ruokaa tai juomaa

anoa (v)
adōrō
  pyytää nöyrästi; jättää avunpyyntö, lykkäyspyyntö...

anonyymi (adj)
anonymos
  nimeltään tuntematon
  nimetön tai nimeämätön

anoppi (n)
socrus
  puolison äiti

ansa (n)
fovea
  paikka, väline tai tilanne, jolla toivotaan saatavan kiinni ihminen tai eläin
tenus
  erehdyttävästi naiselta näyttävä mies; transvestiitti tai transsukupuolinen

ansaita (v)
mereō
  saada rahaa esim. tekemästään työstä
  olla jonkin arvoinen

ansaitsematon (adj)
immeritus
  sellainen, jota ei ole ansaittu
immerens
  sellainen, joka ei ansaitse

ansio (n)
fructus
  rahana tai luontaisetuina saatu tulo, palkka
meritum
  tuloja tuottava, ansaitsemistarkoituksessa tehty työ, ansiotyö

ansioluettelo (n)
curriculum vitae
  luettelo henkilön koulutuksesta, työkokemuksesta ja muista taidoista

ansiosta (adv)
faventia
  aiheellisesti, täydestä syystä

antaa (v)
do, dare
  luovuttaa toiselle

antaa anteeksi (v)
condōnō
  ilmaista toiselle, ettei ole vihainen toisen tekemästä virheestä tai loukkauksesta

antaa periksi (v)
abdicare
  luovuttaa, lakata tavoittelemasta jtak epätoivon tms. takia

antagonistinen (adj)
infestus
  antagonismin mukainen; vastakkainen; vastustava

antaja (n)
dator
  se, joka antaa

antautua (v)
dēdō
  lopettaa jonkin vastustus ja alistua sen valtaan

anteeksi (interjection)
repete
  sana, jolla osoitetaan katumusta. Sillä pyydetään anteeksiantoa (”Anna anteeksi!”) tai ilmaistaan anteeksi saamista (”Saat anteeksi.”).
ignosce mihi
  ennen kohteliasta kysymystä tai pyyntöä sanottava sana, jolla pahoitellaan toisen häiritsemistä

anteeksiantava (adj)
clēmēns
  sellainen, joka antaa tai on valmis antamaan anteeksi

anteeksianto (n)
remissio
  teon antaminen anteeksi
condono
  velkojen tai saatavien peruuttaminen tai määrän vähentäminen

anteeksipyyntö (n)
deprecatio
  sosiaalinen ele, jonka tarkoitus on esittää katumusta epäoikeudenmukaiseksi koetusta teosta

anteliaasti (adv)
largē
  runsaasti tai mielellään antaen

anteliaisuus (n)
generōsitas
  antamiselle suopea ominaispiirre tai asenne

antelias (adj)
largus
  runsaasti tai mielellään jotakin lahjaksi antava

antenni (n)
antenna
  radioaaltojen vastaanottamiseen tai lähettämiseen tarkoitettu laite; avoin värähtelypiiri, joka sovittaa vastaanotto- tai lähetyslatteissa käsiteltävän radiotaajuisen signaalin eetterissä etenevään radiotaajuiseen säteilyyn.

anteriorinen (adj)
anterior
  etupuolella tai edessä sijaitseva

antibiootti (n)
antibioticum
  bakteereja tuhoava aine, esimerkiksi penisilliini

antidepressantti (n)
antidepressivum
  masennuslääke

antikristus (n)
Antichristus
  kristinuskossa kuvattu Saatanan lähettämä Kristuksen vastustaja, joka Kristuksen toisen tulemisen edellä on nostava taisteluun kaikki jumalanvastaiset voimat

antilooppi (n)
dorcas
  useiden solakoiden, pitkä- ja ohutraajaisten laumoissa elävien onttosarvisten märehtijöiden yhteisnimitys

antimoni (n)
stibium
  metallinen alkuaine, jolla on myös epämetallinen allotrooppimuoto. Kemiallinen merkki: Sb.

antiteesi (n)
antitheton
  vastakohta

anto (n)
fructus
  antaminen

antoisa (adj)
fēcundus
  virikkeitä t. virkistystä antava

antonyymi (n)
antonymum
  vastakohta sanojen välisenä merkityssuhteena; vastakohtasana, astevastakohta

antropologia (n)
anthropologia
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva ihmistä tutkiva tiede, laajasti ottaen kaikki ihmisen ruumiillisia ja kulttuuriominaisuuksia tutkivat tieteet kuuluvat tähän; pohjoismaisessa opetuksessa aluetta on rajattu

antura (n)
solea
  jalkineen ulkopohja

aortta (n)
aorta
  sydämen vasemmasta kammiosta lähtevä ruumiin suurin valtimo, ihmiskehon päävaltimo

apaattisuus (n)
apathīa
  se, että on apaattinen

apatia (n)
apathīa
  haluttomuuden ja välinpitämättömyyden tila ja tunne, tunteettomuus

ape (n)
alō
  sekoittamalla olkisilppuun tai ruumeniin jauhoja saatu hevosen tai naudan rehu; koostumukseltaan vaihteleva rehuseos

apea (adj)
ater
  alakuloinen, ankea, murheellinen

apeus (n)
melancholia
  se, että on apea

apila (n)
trifolium
  -suvun hernekasvi

apina (n)
simia, simius
  jokin kädellisten lahkon osalahkoon kuuluva nisäkäs

apinalaatikko (n)
imprimō
  tärkeimmät toimittajat esittelevä lehden tunnuslaatikko

aplodi (n)
applausus
  kättentaputus suosionosoituksena

apofyysi (n)
apophysis
  luun uloke

apokalypsi (n)
apocalypsis
  ilmestyskirja

apostasia (n)
defectio
  uskosta luopuminen

apostoli (n)
apostolus
  Raamatussa mainittu Jeesuksen opetuslapsi

apostrofi (n)
apostrophus
  (typografia) suora heittomerkki (')

apotti (n)
abbas
  munkkiluostarin johtaja katolisessa kirkossa

appelsiini (n)
arangia
  sen marja, jota arkikielessä kutsutaan hedelmäksi

appi (n)
socer
  puolison isä

aprikoida (v)
aspicio
  miettiä, ajatella

aprikoosi (n)
armeniacum, armeniaca
  sen hedelmä

apropoo (interjection)
obiter
  sivumennen/ohimennen sanoen, muuten

apteekki (n)
medicamentaria
  lääkkeiden myynti- ja historiallisesti myös valmistusliike

apu (n)
auxilium
  toimi tai toimitus, minkä tarkoitus on auttaa pulaan joutunutta tai vaikeassa tilanteessa olevaa; auttaminen, avustaminen

apua (interjection)
aiutum
  avunhuuto

apulainen (n)
adiūtor
  henkilö, joka auttaa työssä tai tehtävässä, avustaja

apumies (n)
cerdō
  autonapumies, kuorma-autoissa lähinnä lastia kuormattaessa ja purettaessa kuljettajan apurina toiminut henkilö

apuri (n)
adiūtor
  jossakin avustava henkilö

apusana (n)
verbum auxiliare
  lauseenmuodostuksen avuksi tarvittu sana, joka ei kuulu muihin sanaluokkiin

apuverbi (n)
verbum auxiliare
  (kielitiede) verbi jonka avulla muodostetaan verbin liittomuotoja; verbi, joka antaa pääverbistä semanttista tai lauseopillista lisätietoa

apuväline (n)
instrumentum
  jossakin toiminnassa helpottava esine tai asia; työkalu, tarvekalu

arabia (n)
arabice
  arabimaissa puhuttava seemiläinen kieli, jonka kirjakielenä toimii ns. klassinen arabia; eri valtioiden alueilla puhuttavat kielimuodot poikkeavat toisistaan sanastoltaan ja ääntämykseltään (sanalista)

arabialainen (adj)
Arabicus, arabicus
  arabiankielistä etnistä alkuperää oleva, arabialaisuuteen liittyvä, Arabimaihin tai arabeihin liittyvä

arabianhevonen (n)
Arabes
  tarpaanista polveutuva usein väritykseltään valkoinen tai vaaleanharmaa itämainen lämminverinen hevonen, josta on useita alalajeja

aramea (n)
aramaicus
  aramealaisten puhuma seemiläinen kieli (kielitunnus: arc)

aramealainen (adj)
aramaicus
  Aramiin, aramealaisiin tai arameaan liittyvä

arastelu (n)
cunctātiō
  arasteleminen

areena (n)
arēna
  roomalaisen amfiteatterin hiekkapäälysteinen näyttämö, jota kerrotaan käytetyn taistelukenttänä

arendaattori (n)
inquilīnus
  vuokraaja, arennille ottaja

arentimies (n)
inquilīnus
  maanvuokraaja, tilanvuokraaja, vuokramies, vuokratilallinen, vuokraviljelijä

aresti (n)
custodia
  rangaistus, joka rajoittaa jonkun liikkumisvapautta

argon (n)
argon
  jalokaasuihin kuuluva väritön, hajuton ja mauton alkuaine

argumentti (n)
argumentum
  looginen, perusteltu todistus tai mielipide

arina (n)
cancellī
  ristikkäisten palkkien muodostama rakenne

aristokraatti (n)
optimās
  syntyperältään korkea, hallitsevan yhteiskuntaluokan, yläluokan, aristokratian jäsen, aatelinen, ylimys

aristokraattinen (adj)
summās
  aristokratiaan liittyvä tai siihen kuuluva

aristus (n)
ulcus
  aristaminen

aritmetiikka (n)
arithmetica
  laskuoppi, joka käsittelee numeroilla merkittyjä suureita; käytettäviä laskutoimituksia ovat yhteenlasku, vähennyslasku, kertolasku ja jakolasku

arkeologi (n)
archaeologista
  ammattinaan arkeologiaa harjoittava henkilö

arkeologia (n)
archaeologia
  tiede ihmisen kulttuurin kehityksestä sellaisena kuin se on tutkittavissa maasta ja maaperästä löydettyjen ihmisen toiminnan aikaan saattamien erilaisten rakenteiden ja esineiden jäännöksistä

arki (n)
quotidianus
  tavanomaiset tai ei-erityiset päivät elämässä

arkikieli (n)
sermo cotidianus
  jokapäiväinen kieli, jossa sallitaan vapauksia eikä aina tavoitella täsmällisiä ilmauksia; muistuttaa puhekieltä, mutta sisältää vähemmän vapauksia

arkinen (adj)
cotidianus
  sellainen, joka kuuluu arkeen, arjelle ominainen

arkipäivä (n)
feria
  vanhemmassa merkityksessä kaikkia muita päiviä paitsi sunnuntaita ja kirkollisia juhlapäiviä, tai uudemmassa merkityksessä päiviä maanantaista perjantaihin, yleisiä juhlapäiviä yleensä lukuun ottamatta

arkipäiväinen (adj)
cotidianus
  sellainen, joka kuuluu arkipäivään, arkipäiville ominainen

arkisin (adv)
feria
  arkipäivinä, arkipäivisin, työpäivisin

arkisto (n)
archium
  dokumenttien säilytyspaikka

arkistoida (v)
archium
  viedä, tuoda, siirtää, panna tai liittää arkistoon

arkistonhoitaja (n)
archeota
  henkilö, joka huolehtii organisaation toiminnassa syntyvästä asiakirja-aineistosta

arkki (n)
folium
  määrämittaan leikattu pala paperia, paperiarkki
arca
  alus
Arca foederis
  liitonarkki
archaeon
  arkkieliö

arkkieliö (n)
archaeon
  bakteeria muistuttava, -domeenin mikro-organismi

arkkiherttua (n)
archidux
  Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueella käytetty aatelisarvo kuninkaan ja herttuan välissä

arkkikansleri (n)
archicancellarius
  arvonimi frankkivaltakunnassa ja Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa, jossa se annettiin eräille arkkipiispoille

arkkipiispa (n)
archiepiscopus, archepiscopus
  kirkollisessa hierarkiassa tavallista tärkeämmän hiippakunnan piispan asema; sen haltija

arkkitehti (n)
architectus
  alan korkeakoulussa tutkinnon suorittanut rakennusten ja miljöön suunnittelija

arkkitehtuuri (n)
architectura
  rakennustaide, vallitsevaan ympäristöön yhdyskuntia, rakennuksia ja rakenteita tuottava sovelletun tieteen ala, mikä ratkaisuissaan painottaa esteettisiä, taloudellisia ja sosiologisia näkökohtia

arkku (n)
arca
  tavaroiden säilyttämiseen tarkoitettu suuri kannellinen laatikko

arkontti (n)
archon
  korkea hallintovirkamies antiikin Kreikan kaupunkivaltioissa

arktinen (adj)
arcticus
  pohjoisnapaan ja sen lähialueisiin liittyvä

armahtaa (v)
condono
  vapauttaa rangaistuksesta

armahtavainen (adj)
clēmēns
  anteeksiantava

armeija (n)
exercitus, legio
  valtion puolustuksesta vastaava organisaatio, asevoimat, puolustusvoimat tai itsepuolustusvoimat kokonaisuudessaan

armenia (n)
Armeniacus
  armeenien etupäässä Armeniassa puhuma indoeurooppalainen kieli (sanalista, kielitunnus: hy)

armenialainen (adj)
Armeniacus
  Armeniasta peräisin oleva tai Armeniaan liittyvä

armo (n)
gratia deis
  ansaitsematta saatu suosio, armahdus synneistä

armoton (adj)
immisericors
  sellainen, joka ei anna armoa, säälimätön, ankara

aromi (n)
aroma
  ruuan tai juoman tuoksu; aromi mielletään hyväksi tuoksuksi

arpa (n)
sors
  arpajaisissa arvontaan osallistuva lippu tai vastaava; arvontaväline

arpajaiset (n)
sortītiō
  tilaisuus, jossa arvotaan raha-, tarvara- tai muita palkintoja osallistujien kesken

arpi (n)
cicatrix
  haavan tai muun viottuman seurauksena kehittyvän arpikudoksen muodostama jälki iholla

arpoa (v)
sortiri
  valita satunnaisesti; ratkaista arvalla

arroganssi (n)
superbia
  röyhkeys, arroganttisuus

arrogantti (adj)
arrogans
  ylimielinen, pöyhkeä, röyhkeä

arsakidi (n)
Arsacides
  Arsakesin perustama parthialaisen dynastian (n. 250 eaa.) jäsen

arseeni (n)
arsenicum
  vaaleanharmaa, metallikiiltoinen, hauras alkuaine, myrkyllinen typpiryhmään kuuluva puolimetalli. Luonnossa arseeni esiintyy yleensä sulfideissa. Arseenin kemiallinen merkki on As.

artesaani (n)
artifex
  käsityöläinen

artikkeli (n)
articulus
  monissa kielissä nominin, monesti vain substantiivin, yhteydessä oleva pikku sana, josta selviää, onko nomini epämääräisessä vai määräisessä muodossa sekä nominin mahdollinen suku
  tiettyä rajattua teemaa käsittelevä, usein yhden ihmisen laatima, kirjoitus, osa julkaisua

artikla (n)
articulus
  lain tai sopimuksen osa

artikuloida (v)
articulō
  ääntää

arvata (v)
dīvīnō
  antaa vastaukseksi jotain muuta kuin tieto, esimerkiksi luulo tai jotain satunnaista

arvaus (n)
coniectūra
  satunnaiseen valintaan perustuva, vailla varmaa tietoa tehty tai sattumalta syntynyt usein umpimähkäinen ratkaisu

arvelu (n)
coniectūra
  arveleminen

arveluttava (adj)
dubius
  sellainen, joka arveluttaa; epäilystä herättävä, kyseenalainen

arvio (n)
aestimātiō
  yleensä lähtötietoihin perustuva summittainen laskelma

arvioida (v)
aestimō
  tehdä arvio(inti) jnk ominaisuuksista

arvioiminen (n)
taxātiō
  arvion tai arvostelun tekeminen jnk ominaisuuksista, arvosanan antaminen jstk

arviointi (n)
taxatio
  arvion teko lähdeaineistoa hyödyntäen, myös aistimusten ja tuntuman perusteella

arviolta (adv)
P.M.
  tehtyyn arvioon perustuen; likimäärin, suunnilleen

arvo (n)
pretium
  se, miten tärkeä jokin on; arvokkuuden määrä, merkitys, tärkeys

arvoisa (adj)
honorātus
  kunnioitettu

arvoituksellinen (adj)
aenigmaticus
  sellainen, jonka ajatukset, motiivit tms. ovat tuntemattomia; salaperäinen

arvoitus (n)
aenigma, griphus
  kysymys tai tarina, jonka vastausta arvoituksen kuulija ei tiedä

arvokas (adj)
amicus
  kallis
dignus
  arvostettu, kunnioitettu, t. oman arvonsa tunteva

arvokkuus (n)
dignitas
  se, että tuntee olevansa arvokas, omanarvontunto

arvomaailma (n)
aestimō
  henkilön tai muun tahon toiminnan perustan luova arvojen kokonaisuus

arvonimi (n)
modus
  jostakin ansiosta myönnettävä taikka tutkintoon perustuva nimitys, titteli

arvonta (n)
sortītiō
  tilaisuus tai tapahtuma, jossa arvotaan jotakin, arpajaiset

arvopaperi (n)
praescriptio
  arvopaperikaupan kohteena oleva varallisuusarvollinen asiakirja tai arvo-osuus, kuten osake tai joukkovelkakirja

arvopaperisalkku (n)
scrīnium
  yhden omistajan arvopaperiomistukset tai yksittäinen arvopaperien muodostama kokonaisuus

arvopaperivälittäjä (n)
arillātor
  toisen lukuun arvopapereita ostava ja myyvä yksityinen henkilö tai yritys

arvostaa (v)
aestimo
  pitää jotakuta tai jotain laadultaan, moraalisesti tai eettisesti ylevänä

arvostella (v)
arbitror
  antaa arvostelu jstak, arvioida jk

arvostelu (n)
recenseo
  kriittinen tarkastelu, arviointi, kritiikki
  tällaisen tarkastelun tulos, esim. kirjoitettuna, arviointi

arvostelukyky (n)
crīmen
  kyky arvostella asioita

arvottaa (v)
aestimō
  antaa, arvioida tai määrätä jollekin jokin arvo

arvottomuus (n)
nēquitia
  se, että on arvoton

ase (n)
arma, telum
  väline tai laite, jota käytetään vahingoittamaan elämää ja omaisuutta, ja uhkailuun näillä sekä puolustautumiseen. Aseita voi käyttää metsästyksessä, eläinten tappamiseen ja tainnuttamiseen ja urheilussa

aseellinen (adj)
armiger
  sellainen, jossa käytetään aseita

aseeton (adj)
inermis
  sellainen, jolla ei ole asetta tai aseita

aseettomuus (n)
inermis
  se, että on aseeton

aseistaa (v)
armo
  varustaa jk asein; toimittaa aseita jklle,

aseistautua (v)
armo
  varustaa itsensä asein

aseistettu (adj)
armiger
  asein varustettu

aseistus (n)
arma
  jonkin tahon aseet kokonaisuutena

aselepo (n)
indūtiae
  sodan osapuolien kesken sovittu sotatoimet määräajaksi tai toistaiseksi keskeyttävä tauko, jonka aikana yleensä pyritään käynnistämään rauhanneuvottelut

asema (n)
locus
  paikka, joka toimii jonkin toiminnon sijoitus- ja tukialueena
  tilanne, arvostus suhteessa toiseen
statio
  paikka, jossa julkinen kulkuneuvo (juna, bussi, taksi) pysähtyy
impellō
  tietokoneen massamuistilaite tai kiintolevyltä varattu osio
gradus
  sijainti, paikka
  kaikkien nappuloiden sijainti shakkilaudalla, siirtovuoro ja jäljellä olevat linnoitusoikeudet yhdessä

asemalaituri (n)
exstructum
  rautatieasemalla kiskojen vieressä oleva koroke, josta noustaan junaan tai lastataan junanvaunuja

asentaja (n)
fabri claustrarius
  jonkin teknisen alan asentamista tekevä ammattihenkilö

asenteellisuus (n)
praeiūdicium
  se, että on asenteellinen

asento (n)
positūra
  positio, se avaruudellinen tila missä joku tai jokin on itseensä tai johonkin muuhun kohteeseen nähden
attentiō
  valmiusasento seisten kantapäät yhdessä ja kädet nyrkissä kiinni jalkojen ulkosyrjissä

asepalvelus (n)
mīlitia
  asevelvollisuuden suorittaminen aseellisena; varusmiespalvelus; armeija

asetelma (n)
natura mortua
  elottomista luontokappaleista tai esineistä koottu sommitelma tai tällaista aihetta esittävä maalaus, piirustus, valokuva tms.

asetoni (n)
acetonum
  dimetyyliketoni, orgaanisten aineiden erinomainen liuotin, jota esiintyy myös jossain määrin veressä ja virtsassa

asettaa (v)
locō
  laittaa, panna, sijoittaa paikalleen
compingō
  määrätä, määrittää
lēniō
  seisauttaa, taltuttaa, rauhoittaa

asetus (n)
dēcrētum
  toimeenpanovaltaa käyttävän viranomaisen antama lakia täsmentävä tai täydentävä säädös
praescriptum
  Euroopan parlamentin ja neuvoston antama säädös, joka tulee sellaisenaan välittömästi voimaan

asetyleeni (n)
ethinum
  alkyynien luokkaan kuuluva orgaaninen yhdiste, normaalilämpötilassa kaasumainen hiilivety, jonka kemiallinen kaava on C₂H₂

asevelvollisuus (n)
mīlitia
  osa lakisääteistä maanpuolustusvelvollisuutta; edellyttää osallistumista aselliseen, aseettomaan tai siviilipalvelukseen, ellei maan laki mahdollista myös totaalikieltäytymistä

asfaltti (n)
bitumen
  bitumin ja kiviaineksen seos, jota käytetään teiden ja muiden maa-alueiden päällystämiseen

asia (n)
res
  abstrakti seikka; käsiteltävä tapaus, juttu; aihe

asiakas (n)
emptor
  jonkin tuotteen ostaja tai jonkin palvelun tilaaja, kaupanteossa myyjän vastapuoli, se jota myyjä palvelee

asiakirja (n)
scriptum
  julkinen tai yksityinen kirjallinen todiste, joka osoittaa viranomaisen päätöksen, määräyksen tai muun toimenpiteen taikka yksityisen henkilön oikeudellisesti merkittävän tahdonilmauksen

asiallisesti (adv)
emendate
  asiallisella tavalla

asianajaja (n)
advocatus
  Suomessa asianajajaluetteloon merkitty ammattimaisesti asianajotoimintaa harjoittava lakimies

asianomainen (adj)
aptus
  asian edellyttämä, asiaan kuuluva; sellainen mitä jokin koskee

asianomistaja (n)
petītor
  rikoksen kohteeksi joutunut

asianosainen (n)
lītigātor
  riita-, rikos- tai hallintoprosessin osapuoli, jonka oikeutta, etua tai velvollisuutta asian käsittely koskee

asiantuntija (n)
consultus
  henkilö, jolla on erityistä asiantuntemusta johonkin; ekspertti

askarrella (v)
ars
  valmistaa harrastusluonteisesti käsityönä, yleensä jotakin kevyttä ja/tai heikkorakenteista

askeettisuus (n)
austēritās
  se, että on askeettinen

askel (n)
passus, gradus
  juoksu-, kävely- tai tanssiliike, jossa toinen jalka siirretään toisen eteen, ja sille kohdistetaan kehon paino
  välivaihe tai toimi pyrittäessä asteittain johonkin päämääräään; toimenpide

askelma (n)
gradus
  portaiden tai tikkaiden kävellen kulkemiseen suunniteltu pieni vaakasuora taso tai puola

aspekti (n)
aspectus
  näkökanta, näkökohta
vultus
  verbin toteutuksen laatuun liittyvä ominaisuus, jolle eräissä kielissä on morfologinen ilmaisin

aspiriini (n)
Acidum acetylosalicylicum
  asetyylisalisyylihappoa lääkeaineena sisältävä tulehduskipulääke; mikä tahansa asetyylisalisyylihappoa vaikuttavana aineosana sisältävä lääkevalmiste

assosiaatio (n)
consortium
  mielleyhtymä
  liittyminen, yhdistyminen

assosiatiivinen taulukko (n)
glossarium
  tietorakenne, johon voidaan tallentaa avain–arvo-pareja; eräs yleinen toteutus on hajautustaulu

assosiointi (n)
consortium
  assosioiminen

assyrialainen (adj)
Assyrius
  Assyriaan tai assyrialaisiin liittyvä

astatiini (n)
astatium
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki At

aste (n)
gradus
  tasokulman mittayksikkö eli kulman suuruuden mittayksikkö, tunnus °
  lämpötilan mittayksikkö
dispōnō
  yhtälössä tai polynomissa esiintyvä korkein muuttujan tai tuntemattoman potenssi
elementum
  kehitysaste, kehittymisen aste, kertoo kuinka kehittynyt jokin on

asteittain (adv)
gradātim
  aste kerrallaan, vähitellen

asteri (n)
astrum
  asterikasvien heimoon kuuluvia ruohovartisia monivuotisia kasveja ()

asteriski (n)
asterīscus
  tähtimerkki *, jota käytetään mm. alaviitteen merkkinä, ja tietotekniikassa kertomerkin asemesta sekä jokerimerkkinä

asterismi (n)
asterismus
  tähtikuvio, erityisesti sellainen, joka ei ole mikään nykyisestä 88 tähdistöstä

asti (postposition)
ad
  ennen jotain tiettyä hetkeä tai tapahtumaa
-ere
  johonkin paikkaan saakka
a
  jostakin ajasta lähtien
e
  johonkin paikasta lähtien

astia (n)
capsa
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä esine, jonka sisälle voidaan laittaa asioita; tyypillisesti siinä on pohja ja reunat, mutta se on jostain suunnasta avonainen tai aukeava, voi sisältää myös kannen
receptāculum
  ruoan käsittelyyn tai syömiseen käytettävä esine, jossa on pohja ja reunat ja ylhäältä avonainen

astiakaappi (n)
armārium
  kaappi, jossa säilytetään astioita

astiasto (n)
prodessendum
  kokonaisuus, joka sisältää ruoan tarjoilemiseen ja syömiseen tarvittavat astiat ja ruokailuvälineet

astma (n)
asthma
  keuhkoputkien limakalvojen tulehdussairaus

astraalinen (adj)
astralis
  tähtiin liittyvä

astrofysiikka (n)
astrophysica
  tähtitieteen haara, joka tutkii teoreettisesti sekä havaintoja tekemällä taivaankappaleiden fysikaalisia ominaisuuksia ja kemiallisia koostumuksia

astrologi (n)
astrologus
  astrologiaa harjoittava henkilö, tähdistäennustaja

astrologia (n)
astrologia
  oppi, jonka mukaan tähtien ja planeettojen asemat ilmaisevat ihmisen luonnetta, elämän tapahtumia yms. ja joukko keinoja, joiden avulla pyritään saamaan ymmärrystä näistä tähtien ja planeettojen asemia tutkimalla

astronominen yksikkö (n)
ūnitās astronomica
  etäisyyden ja matkan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 149 597 870 700 metriä (tunnus au, aiemmin AU)

astua (v)
calcare
  ottaa askel
  (laista, asetuksesta, määräyksestä) ~ voimaan, par. tulla voimaan; olla jostakin hetkestä lähtien jotakin määräävä tai säätelevä
ascendō
  (eläimestä) siittää, kollektiivisesti, pariutua

astunta (n)
incessus
  astuminen

asu (n)
vestītus
  vaatetus, vaatteista ja asusteista muodostuva kokonaisuus

asua (v)
habeo, habitare
  elää ja pitää majaa jossakin

asukas (n)
incola, cultor
  henkilö, joka asuu jossakin paikassa

asumaton (adj)
desertus
  jossa ei ole asukkaita, autio

asuminen (n)
animalis
  teonnimi verbistä asua

asumus (n)
domicilium
  vaatimaton rakennelma, jota käytetään asumiseen

asunnoton (adj)
palabundus
  sellainen, jolla ei ole asuntoa

asunnoton (n)
palabundus
  henkilö, jolla ei ole asuntoa

asunto (n)
atrium
  paikka, jossa asutaan

asuntola (n)
dormitorium
  (yleensä jonkin yhdistyksen ylläpitämä) joukko asuntoja, joissa asuvilla henkilöillä on niihin tietyin perustein myönnettävä asumisoikeus (esim. opiskelija-asuntolassa voivat asua vain opiskelijat)

asuntolaina (n)
hypotheca
  pankkilaina, jolla ostetaan asunto tai talo

asustaa (v)
habito
  asua, oleilla, majailla; asustella

asuttaa (v)
habito
  kansoittaa ja saattaa asutuksi asettumalla itse tai lähettämällä muita asukkaiksi

asuttaja (n)
colōna
  jotakin paikkaa asuttava henkilö

ateismi (n)
atheismus
  jumaluskon eli teismin puute (heikko ateismi)

ateisti (n)
atheus
  henkilö, jolla ei ole uskoa jumalien olemassaoloon (heikko ateismi)

ateljee (n)
fabrica
  taiteilijan työtila, työhuone, työpaja

ateria (n)
cena
  yhdellä kerralla nautittava ruokakokonaisuus; ruoka, ruoka-annos
  ruokailu, ruokahetki

aterimet (n)
ferramenta
  ruokailemiseen tarkoitetut välineet, lähinnä haarukka, veitsi, lusikka

atlas (n)
atlas
  kartasto, karttakirja
  ylimmäinen kaulanikama, kannattajanikama

atleetti (n)
athleta
  vartalotyypiltään lihaksikas ja voimakasluustoinen henkilö

atleettinen (adj)
āthlēticus
  ruumiinrakenteeltaan atleetin kaltainen; urheilullinen, lihaksikas

atolli (n)
atollum
  matala korallista muodostunut saari trooppisilla merialueilla

atomi (n)
atomus
  aineen perusosa, joka koostuu elektroneista, protoneista ja neutroneista; alkuaineen kemiallisesti pienin osa

atomiluku (n)
numerus atomicus
  luku, joka ilmaisee alkuaineen atomin ytimessä olevien protonien määrän

atrain (n)
fuscina
  iskukalastuksessa käytetty väline, yleensä rautainen pitkä tanko, joka jakautuu toisessa päässä 1–5 piikkiin.

attentaatti (n)
aggredior
  poliittinen murha (yritys), pommi-isku, isku

attraktiivisuus (n)
formōsitās
  se, että on attraktiivinen

attribuutti (n)
attributum
  määrite, ominaisuus

atulat (n)
volsella
  leveäkärkiset pinsetit

auditoija (n)
audītor
  henkilö, joka auditoi

auditorio (n)
auditorium
  luentosali

auer (n)
nebula
  (ilmatiede) aurinkousva, näkyvyyttä haittaava, usein sinisenharmaa savumainen verho, joka on seurausta pitkän poutajakson aikana mm. maanmuokkauksen, tulivuorenpurkausten tai saastepäästöjen myötä ilmaan kohonneiden hienonhienojen hiukkasten muodostamien pölypilvien aiheuttama ilman sameus.

aueta (v)
aperio
  mennä auki, avautua

auguuri (n)
augur
  roomalainen ennustajapappi, jotka ennustivat eläinten käyttäytymisen, erityisesti lintujen lennon, perusteella

aukio (n)
forum
  avoin paikka maastossa; taajamassa torimainen avoin paikka, avokortteli tai vastaava

aukko (n)
apertūra
  reikä, läpi, avauma
  heikko kohta puolustuslinjassa tms.
lacūna
  Tärkeää ruutua, jota ei nyt eikä myöskään tulevaisuudessa voi suojata eli vartioida omalla sotilaalla, sanotaan aukoksi.

auktori (n)
auctor
  nimenantaja; tieteellisen nimen antaja

auktoriteetti (n)
auctōritās
  arvovalta, vaikutusvalta; käskyvalta

auliisti (adv)
libenter
  auliilla tavalla

aulis (adj)
libens
  avulias, auttavainen, myötämielinen

aura (n)
aratrum
  maanviljelyssä maanmuokkaukseen käytettävä kone, kyntöaura

auringonkukka (n)
Helianthus
  pitkävartinen ja kookaskukkainen öljykasvi (), jonka siemeniä käytetään ravinnoksi

auringonlasku (n)
solis occasus
  luonnonilmiö, jossa Aurinko laskee Maan horisontin taakse

auringonnousu (n)
solis ortos
  ajankohta aamulla, jolloin auringon yläreuna nousee horisontin yläpuolelle tasaiselta maastolta mitattuna

auringonpaiste (n)
sol
  auringosta saatavat infrapuna-, ultravioletti- ja näkyvän valon säteily

auringonpilkku (n)
macula solaris
  auringon pinnassa näkyvä normaalia viileämpi ja tummempi alue

auringonvalo (n)
sol
  auringosta tuleva luonnon valo

aurinko (n)
sol
  tähti, etenkin merkityksessä aurinkokunnan keskus

aurinkoinen (adj)
aprīcus
  auringonpaisteinen, jossa aurinko paistaa

aurinkokello (n)
solarium
  ajan näyttämiseen käytettävä laite, jossa erityisen osoittimen, gnomoni, langettama varjo kertoo ajan

aurinkotuuli (n)
ventus sōlāris
  Auringon lähettämä hiukkassäteily, ei liity tavalliseen käsitykseen tuulesta

autioittaa (v)
vastus
  saada autioitumaan; saada tyhjenemään ihmisistä/asukkaista

autismi (n)
autismus
  neurobiologinen kehityshäiriö, jossa kommunikaatio muiden ihmisten kanssa on häiriintynyt

auto (n)
autocinetum
  eräs pyörillä kulkeva henkilöiden kuljetukseen tarkoitettu moottorikäyttöinen ajoneuvotyyppi eli henkilöauto

autoilija (n)
auriga
  henkilö, joka autoilee

autolautta (n)
alveus
  yhdellä tai useammalla autokannella varustettu moottorialus, joka on erityisesti valmistettu ajoneuvojen kuljetukseen veden yli

automaattinen (adj)
automatus
  sellainen, joka toimii ennakkoon suunnitellulla tavalla itsestään, itsetoiminen

automaattisuus (n)
automatus
  se, että on automaattinen

automobiili (n)
autocinetum
  auto

auts (interjection)
au
  kipua ilmaiseva huudahdus

auttaa (v)
adiuvare
  antaa apua tai tukea jollekin

auttaja (n)
adiūtor
  se, joka auttaa

auttava (adj)
adiūtābilis
  sellainen, joka auttaa, antaa apua

autuaallisuus (n)
beatitūdō
  se, että on autuaallinen

autuas (adj)
beatus
  Autuas paavin ns. beatifikaatiossa antama kuolemanjälkeinen arvonimi henkilölle, joka on osoittanut elämässään erityisiä hyveitä, astetta korkeampi kuin Kunnioitettava ja matalampi kuin Pyhä

avaimenreikä (n)
claustellum
  lukossa lukituksen käsittelyä varten tavallisesti mekaaniselle avaimelle oleva sijoituspaikka, kolo tai syvennys.

avain (n)
clavis
  lukon avaamiseen ja sulkemiseen tarkoitettu esine

avajaiset (n)
apertūra
  tilaisuus, jossa jokin tapahtuma t. liikeyritys avataan yleisölle

avara (adj)
spatiosus
  jossa on paljon tilaa

avaruudellinen (adj)
spatialis
  spatiaalinen; avaruutta tai kolmiulotteisuutta koskeva

avaruus (n)
spatium
  miltei tyhjä osa maailmankaikkeutta planeettojen kaasukehien ulkopuolella
  joukko, jolla on jokin määritelty rakenne
laxitas
  se, että on avara

avaruusalus (n)
navis sideralis
  alus, joka on rakennettu avaruudessa liikkumista varten

avaruusasema (n)
statiō spatiālis
  avaruudessa sijaitseva pysyvä oleskelu- ja tutkimusasema, nykyään Maan kiertoradalla sijaitseva, mutta fiktiossa myös Kuussa tai planeetoilla

avaruusmies (n)
astronauta
  etenkin ensimmäisillä avaruuslennoilla mukana olleista ihmisistä käytetty nimitys

avaruusolento (n)
alienus
  avaruudesta Maahan tullut eliö tai avaruudessa Maan ulkopuolella sijaitseva eliö

avaruussukkula (n)
navicula sideralis
  uudelleenkäytettävä ja miehitetty avaruusalus, joka muistuttaa ulkoisesti lentokonetta; varsinainen kehitys aloitettiin 1970-luvulla ja käytöstä luovuttiin vuonna 2011, kun korvattiin yksityisten yhtiöiden edullisemmilla ratkaisuilla

avata (v)
aperio
  aukaista, kiertää, laittaa, leikata, työntää, vetää auki korkki tai kansi; levittää tai kääntää auki laskostettu, taitettu suljettu kappale; kääntää auki ovi, luukku tai muu este, tai jonkinlainen kiinnitys

avaus (n)
apertūra
  toiminnan käynnistys tai valmisteleva alkutoimi, johon odotetaan jatkoa
  tilaisuuden tai tapahtumasarjan aloitus; siinä yhteydessä järjestettävä seremonia
  avaukseksi sanotaan noin 10–20 ensimmäistä pelin siirtoparia, jonka aikana nappulat pyritään kehittämään nopeasti hyviin peliasemiin

avautua (v)
aperio
  aueta, tulla avoimeksi

avec (n)
dies
  seuralainen juhlatilaisuudessa

avioehto (n)
pactio nuptialis
  aviopuolisoiden sopimus omaisuuden jaosta erotilanteessa

avioero (n)
diffarreatio
  avioliiton lakkaaminen

avioitua (v)
maritor
  solmia avioliitto

avioliitto (n)
matrimonium
  kirkon tai valtion virallistama parisuhde, yhteiskunnan hyväksymä miehen ja naisen yksiavioisen yhteiselämän muoto, jossa vallitsevat lait ja normit tuottavat oikeuksia ja velvollisuuksia aviopuolisoille, joidenkin kirkkokuntien sakramentti; uskonnon hyväksymä naisten ja miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen pysyvässä suhteessa ja pysyväksi tarkoitettu instituutio lasten hankkimiseksi ja kasvattamiseksi

aviollinen (adj)
maritus
  avioliittoon liittyvä tai siihen kuuluva

aviomies (n)
maritus, vir
  mies, joka on avioliitossa vaimonsa kanssa

avionrikkoja (n)
adulter
  aviorikoksen tekijä; henkilö, joka tekee huorin

aviopari (n)
coniuges
  pariskunta, joka on vihitty avioliittoon

aviorikos (n)
adulter
  avioliitossa elävän henkilön harjoittama sukupuoliyhteys muun kuin oman aviopuolisonsa kanssa

avioton (adj)
illegitimus
  avioliiton ulkopuolella syntynyt
caelebs
  avioliitossa olematon

avioton lapsi (n)
partus
  avioliiton ulkopuolella syntynyt lapsi

aviovaimo (n)
mulier
  nainen, joka on avioliitossa miehensä kanssa

avitus (n)
adiumentum
  auttaminen

avoimesti (adv)
apertē
  siten, että on avoin, avoimella tavalla; julkisesti

avoin (adj)
apertus
  auki oleva, avattu

avomies (n)
consors
  miespuolinen asuinkumppani, jonka kanssa ei olla avioliitossa

avomurtuma (n)
cele
  luunmurtuma, jossa iho rikkoutuu

avopuoliso (n)
concubina
  henkilö, joka elää avoliitossa

avovaimo (n)
consors
  naiskumppani avoliitossa

avulias (adj)
utilis
  mielellään auttava, aulis

avustaa (v)
adiuvō
  auttaa

avustaja (n)
optio
  henkilö, jonka tehtävänä on auttaa jotakuta toista; henkilö, joka avustaa

avustus (n)
subsidium
  se, millä avustetaan; tuki

avuton (adj)
inops
  joka ei tule omin voimin toimeen

baari (n)
canaba
  ravintolan yhteydessä oleva tila alkoholijuomien tiskiltä myyntiin, drinkkibaari
  alkoholin myyntiin keskittynyt pienehkö ravintola, pubi

baasis (n)
solum
  perusta, alarakenne, tuotanto- ja omistussuhteet

babylonialainen (adj)
Babylonius
  Babyloniaan tai babylonialaisiin liittyvä

babylonialainen (n)
Babylonius
  Babylonian asukas

backgammon (n)
nerdiludium
  eräs kahden pelaajan lautapeli

bagatelli (n)
nugae
  vähämerkityksinen tai epäoleellinen asia
aetaluta
  lyhyt, yleensä klassinen kirjallisuus- tai musiikkiteos, joka on tyypillisesti luonteeltaan kepeä tai leikkisä

baijeri (n)
Bavarus
  (kielitiede) baijerin kieli (tunnus: bar); Baijerin ja Itävallan alueella puhuttava germaaninen kieli

baijerilainen (adj)
Bavarus
  Baijerista peräisin oleva tai Baijeriin liittyvä

baijerilainen (n)
Bavarus
  pysyvästi Baijerissa asuva henkilö

bailata (v)
convīvium
  juhlia
ballo
  tanssia

bakteeri (n)
bacterium
  mikroskooppisen pieni yksisoluinen, tumaton eliö. Jotkin bakteerit aiheuttavat sairauksia, osa taas on kantajalleen hyödyllisiä.

bakteriofagi (n)
bacteriophagus
  virus, joka loisii bakteerissa ja tuhoaa niitä

bakteriologia (n)
bacteriologia
  bakteerioppi, bakteereita tutkiva tieteenala

balanssi (n)
statēra
  tasapaino, tasapainoisuus

bambara (n)
lingua Bambara
  kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 6 000 000 bambaraa pääasiassa Malissa (Kielitunus: bm)

bambu (n)
bambusa
  mikä hyvänsä -tribukseen kuuluva heinäkasvi
  bambukasvista valmistettu kuitu tai kangas

banaali (adj)
abiectus
  lattea, kulunut, arkipäiväinen, tavanomainen, liian tavallinen

banaani (n)
cau, ariena
  (kasvitiede, yleisesti) muu banaanien suvun () trooppinen ruohokasvi. Luonnon lajikkeita on noin 40. Viljelyyn kasvit lisätään yleensä suvuttomasti.
ariena
  näiden kasvien hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja

banderolli (n)
vexillum
  julistekangas, iso lakana, jossa tekstiä tai kuvaa

banketti (n)
daps
  juhlaillallinen, kutsuillallinen, juhla-ateria

banni (n)
vetitum
  porttikielto, yleensä esim. johonkin Internetin chattiin tai foorumiin

barbaari (n)
barbara
  sivistymätön tai raakalaismainen ihminen, fantasiakirjallisuudessa usein lihaksikas soturi

barbaarinen (adj)
barbara
  julma, raaka

bardi (n)
bardus
  runoilija ja laulaja, etenkin kelttiläinen ammattirunonlaulaja keskiajalla

barium (n)
barium
  maa-alkaleihin kuuluva pehmeä, valkoinen metalli, tunnus Ba

barn (n)
horreum
  vaikutusalan yksikkö, tunnus b

barreli (n)
cupa
  raakaöljyn tilavuuden yksikkö, 159 litraa

barrikadi (n)
agger
  tiesulku, erityisesti armeijaa varten rakennettu

basilika (n)
basilica
  antiikin Rooman arkkitehtuurille tyypillinen suorakaiteen muotoinen kolmi- tai useampilaivainen rakennus, jossa keskilaiva on muita laivoja korkeampi; rakenteeltaan tällainen kirkko

basiliski (n)
basiliscus
  liskomainen tarueläin, jolla on pitkä häntä, linnun jalat, kotkan nokka, lohikäärmeen kieli ja suuret lepakonsiivet

basilli (n)
bacillus
  Basillus-sukuun kuuluva, itiöitä tuottava aerobinen, sauvamainen ja grampositiivinen bakteeri

baski (n)
Vasconicus
  baskin kieli, baskien puhuma isolaattikieli
  erään Biskajanlahden rannalla asuvan kansan jäsen

basso (n)
bassus
  matalin miesääni tai sen esittäjä sekä oopperassa että kuorossa ja yleisesti; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 24 millimetriä
  sähköbasso
  kontrabasso

bassokitara (n)
cithara gravis
  1950-luvulla kehitetty, useimmiten sähköinen kielisoitin, jota käytetään enimmäkseen populaarimusiikissa

bastardi (n)
hibrida
  avioton lapsi, äpärä
  sekamuoto, sekasikiö
illegitimus
  kirjasintyyppi; alun perin 1400- ja 1500-luvulla käytetty kirjainmuoto bastarda, gootilaisen kursiivin ja tekstuuran välimuoto

bastioni (n)
pugnaculum
  vallinsarvi; bastionilinnoituksen muurin ulkoneva puolustusrakenne

beibi (n)
infans
  nimitys naishenkilölle

belladonna (n)
solanum
  erityisesti , erittäin myrkyllinen eteläeurooppalainen lääkkeenä käytetty kasvi

bensiini (n)
benzinium
  raakaöljystä jalostettu polttoaine, jota käytetään ottomoottoreissa, joissa polttoaineseos sytytetään sähkökipinällä, moottoribensiini

benthinen (adj)
benthicus
  benthokseen kuuluva

bentseeni (n)
benzenum
  karsinogeeninen aromaattinen hiilivety C₆H₆, jossa hiiliatomit muodostavat renkaan

berkelium (n)
berkelium
  eräs alkuaine (tunnus Bk)

berliiniläinen (adj)
Berolinum
  Berliinistä peräisin oleva tai Berliiniin liittyvä

berliiniläinen (n)
scriblīta
  pysyvästi Berliinissä asuva henkilö

berliininmunkki (n)
Berolinensis
  hillomunkki, jonka päällä on vaaleanpunainen kuorrutus

berylli (n)
beryllus
  silikaatteihin kuuluva alumiinia ja berylliumia sisältävä mineraali (Al₂Be₃(Si₆O18)

beryllium (n)
beryllium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

betoni (n)
concretus
  veteen sekoitetusta sementistä ja kiviaineksesta valmistettu rakentamiseen käytettävä massa, ja sen kovettuessa syntyvä aine

biisi (n)
carmen
  musiikkikappale

biisoni (n)
bison
  amerikanbiisoni, nautaeläimiin kuuluva Pohjois-Amerikan suurikokoisin maanisäkäs (Bison bison)

biitti (n)
pello
  rytmi

biljardikeppi (n)
calamus
  biljardipelien peliväline, pallojen lyömiseen käytettävä pitkä kapeneva sauva

biljoona (numeral)
milliardum
  miljoona miljoonaa eli tuhat miljardia; vastaava numeroin ilmaistuna 1 000 000 000 000

biodiversiteetti (n)
diversitas biologica
  käsite, jolla laajimman määritelmän mukaan tarkoitetaan kaikkea elollisen luonnon monipuolisuutta

biokemia (n)
biochemia
  elävien olioiden kemiallista koostumusta ja elävien solujen kemiallisia muutoksia ja niihin liittyviä ilmiöitä tutkiva kemian haara

biologi (n)
biologus
  biologiaa ammattinaan harjoittava henkilö; elollisen luonnon tutkija

biologia (n)
biologia
  elollista luontoa ja elämää tutkiva tiede

biologinen (adj)
biologicus
  biologian alaan kuuluva

biosfääri (n)
biosphaera
  elonkehä; maapallon pinnan osa, jolla elämä on mahdollista; ekosysteemien muodostama kokonaisuus

bioteknologia (n)
biotechnologia
  biologian ja biokemian osa-alue, joka hyödyntää eliöitä, soluja tai niiden osia

bitti (n)
frustum
  datan pienin yksikkö; yksi binäärinen luku, jonka arvo on 1 tai 0

bitumi (n)
bitūmen
  maaöljyn tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

blokadi (n)
circumsedeo
  vastapuolen sotilaiden etenemisen estäminen niiden eteen sijoitetuilla nappuloilla varsinkin upseereilla.

blokata (v)
claudō
  estää pääsy; estää toiminta; (sos.mediassa) evätä lukuoikeus ja estää vuorovaikutus toiselta käyttäjältä

blondi (n)
flava
  vaaleaverikkö; vaaleahiuksinen (käytetään useammin naisista)

bluntti (n)
hebes
  sikari, joka on (itse) täytetty kannabiksella

bobiini (n)
nassa
  rullauskoneessa lankaa kehrättäessä tai kerrattaessa käytettävä lankarulla

boileri (n)
aena
  höyrykattila

bokseri (n)
pugil
  eräs saksalainen koirarotu

bokserimoottori (n)
pugil
  polttomoottori, jossa sylinterit on sijoitettu vastakkain toisiinsa nähden, vastaiskumoottori

bologna (n)
gerrae
  eräitä makkaroita

bongata (v)
cōnfībula
  nähdä, havaita jokin lintu osana harrastusta, jossa uusien lajien näkemisestä saa pisteitä
conspicor
  nähdä, havaita, löytää jotain

boori (n)
borium
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine

bordeaux (n)
Burdigala
  eräs Bordeaux'n alueelta peräisin oleva viini

bordelli (n)
lupanar
  rakennus tai huoneisto, jossa prostituoidut ottavat vastaan asiakkaita

borduna (n)
bordunus
  pitkä ääni, joka soi taustalla riippumatta ympäröivistä soinnuista; bassossa olevaa bordunaa kutsutaan urkupisteeksi

botata (v)
botum
  käyttää bottia tietokonepelissä

botti (n)
botum
  tietokoneohjelma, joka toimii määriteltyjen ohjeiden mukaan ainakin osittain itsenäisesti ilman ihmisen myötävaikutusta

braatvursti (n)
tomaculum
  (keittiö) tavallisesti ohuehko luonnonkuorinen, alkuaan keskieurooppalainen paistinmakkara, jonka tyyppi määräytyy valitun hienoksi hakatun lihan ja lisukkeista koostuvan täytteen perusteella. Täysin lihattomiakin "braatvursteja" valmistetaan

brasilialainen (adj)
brasilianus
  Brasiliasta peräisin oleva tai Brasiliaan liittyvä

brasilialainen (n)
brasilianus
  Brasilian pääkaupungin Brasilian asukas

bretoni (n)
Britannia Minor
  eräs ranskalainen koirarotu

briljantti (n)
lūculentus
  timantin 56-sivuinen hiontamuoto

britti (n)
Britannus
  Isossa-Britanniassa asuneen kelttiläisen heimon jäsen, joista n. 400-luvulla Bretagneen muuttaneet ovat bretonien esivanhempia

brittiläinen (adj)
Britanniae
  Isoon-Britanniaan liittyvä, sieltä kotoisin tai peräisin oleva

brodeeraus (n)
acupictura
  kirjonta, koruompelu, koristeompelu

bromi (n)
bromium
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki Br

brutaali (adj)
ferus
  raaka, piittaamaton

bruttokansantuote (n)
proventus domesticus grossus
  kokonaistuotannon mitta kansantaloudessa tietyn maan alueella

budjetti (n)
pecuniae ratio
  talousarvio

bukolinen (adj)
bucolicus
  paimentolaiselämään liittyvä

bulevardi (n)
agger
  alkujaan paaluista rakennettu linnoituksen vallin suojavarustus, sittemmin kaupunkien maavalli lisälaitteineen, kaupunginmuuri (ja lopulta vallin paikalle istutettu puistokatu)

bulgaria (n)
lingua Bulgarica
  Bulgariassa puhuttava eteläslaavilainen kieli (kielitunnus: bg). Bulgarian kieltä kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

bulgarialainen (adj)
bulgaricus
  Bulgariasta peräisin oleva tai Bulgariaan liittyvä

bulla (n)
vesica
  paavin juhlallinen kirjelmä

bullet-shakki (n)
glans
  (pika)shakki, jonka ottelun pituus on rajoitettu alle kolmeen minuuttiin

bulvaani (n)
illex
  houkutuslintu

burgundi (n)
Burgundio
  burgundit eräs germaaniheimo, joka on antanut nimen Burgundin alueelle
vinum burgundicum
  Burgundin alueelta tuleva viini

burka (n)
velum
  musliminaisten käyttämä koko vartalon peittävä vaate, jossa on kasvoverkko; käytetään lähinnä Afganistanissa ja Pakistanissa

bursiitti (n)
bursitis
  nivelen limapussin eli bursan tulehdus

buutata (v)
caliga
  käynnistää tietokone

bysanttilainen (adj)
Byzantinus
  Bysantin valtakunnasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

bysanttilainen (n)
Byzantinus
  Bysantin valtakunnan asukas

bäkkäri (n)
postscaenium
  esiintymislavan takana sijaitseva yleisöltä suljettu takahuone, jossa esiintyjät ja henkilöstö viettävät aikaa

bändi (n)
catena
  yhtye joka esittää (rock-, jazz- tai pop-) musiikkia

böömiläinen (adj)
Bohemus
  Böömin alueelta peräisin oleva

böömiläinen (n)
Bohemus
  Böömin asukas

c (n)
ut
  C-duuriasteikon ensimmäinen sävel

carapax (n)
carapax
  eräillä niveljalkaisilla eturuumista peittävä selkäkilpi

cella (n)
cella
  muinaiskreikkalaisen temppelin sisin osa, jossa sijaitsi jumalan, jolle temppeli oli omistettu, patsas

celsiusaste (n)
gradus Celsianus
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö

cembalo (n)
harpicordium
  1400-luvulla kehitetty kosketinsoitin, joka kuuluu pianon edeltäjiin

cerium (n)
cerium
  eräs alkuaine, tunnus: Ce

cesium (n)
caesium
  eräs alkuaine

chatti (n)
cattus
  reaaliajassa toimiva keskustelupaikka Internetissä

chinchilla (n)
chinchilla
  sinsilla, chinchillae-heimoon kuuluva eteläamerikkalainen jyrsijä

curie (n)
curium
  vanhentunut radioaktiivisten aineiden aktiivisuuden mittayksikkö, lyhenne: c

curium (n)
curium
  eräs alkuaine (tunnus Cm)

d (n)
rex
  C-duuriasteikon 2. sävel

daami (n)
domina
  (hieno) nainen; miehen naispuolinen seuralainen

daktyyli (n)
dactylus
  kolmitavuinen runojalka, jossa yhtä pitkää tavua seuraa kaksi lyhyttä (); alkupitkä

daktyylinen (adj)
dactylicus
  daktyyleista muodostettu; alkupitkä

dareikki (n)
daricus
  Dareios I:n Persiassa 500-luvulla eaa käyttöön ottama 8,4 gramman painoinen kultaraha

darmstadtium (n)
darmstadtium
  synteettinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ds ja järjestysluku 110

datiivi (n)
dativus
  sijamuoto, joka merkitsee epäsuoraa osaobjektia, vastaa yleensä kysymykseen ”kenelle?”; esiintyy laajalti indoeurooppalaisissa kielissä

debytantti (n)
inceptor
  taiteilija, kirjailija tms. joka esiintyy ensimmäistä kertaa julkisuudessa, ensiesiintyjä

debyytti (n)
initium
  taiteilijan, kirjailijan tms. ensimmäinen julkinen esiintyminen, ensiesiintyminen

defekoida (v)
cuniō
  kirkastaa (nestettä)

definitio (n)
definitio
  määritelmä

degeneraatti (n)
dēgener
  degeneroitunut yksilö, rappioyksilö

degeneroitua (v)
dēgener
  etääntyä puhtaasta rodusta tai ideaalista (rotuominaisuuksista)

deitti (n)
dies
  henkilö, jonka kanssa jollakulla on treffit

dekadi (n)
decas
  (matemastiikka) kymmenluku, kymmenryhmä, kymmenes
  kahden arvon väli, kun ne ovat toisiinsa 10:1-suhteessa

dekanaatti (n)
decanatus
  dekaanin arvo tai virka, dekaanius

deklinaatio (n)
declinatio
  nominien taivutus eli sijamuotojen muodostaminen tai taivutusluokka

delegaatio (n)
dēlēgātiō
  valtuuskunta, lähetystö

delfiini (n)
delphinus
  vedessä elävä nisäkkäisiin kuuluva valaslaji, joka muistuttaa hyvin paljon kalaa

demarkaatio (n)
demarcatio
  rajankäynti, rajanveto

deminutiivi (n)
(nomen) deminutivum
  pienennysmuoto, nominin johdannainen, joka on merkitykseltään kyseisen nominin perusmuodon merkitystä pienempi; käytetään monilla nomineilla hellittelymuotona

demokratia (n)
democratia
  hallintomuoto, jossa kansalaiset voivat valita poliittiset johtajansa vaaleilla; politiikasta päätetään enemmistön mielipiteen mukaan päätöksentekomenetelmässä, joka on avoin kaikille tai useimmille kansalaisille; erityisesti liberaali demokratia, muita malleja pidetään vajavaisina ja ei tunnusteta demokraattisiksi

demoni (n)
daemon
  henkiolento, joka kristinuskon dualismissa luetaan pahaksi; riivaaja, paha henki

demonstratiivipronomini (n)
pronomen demonstrativum
  pronominien alaryhmä, demonstratiivipronomini viittaa puhujan lähellä tai kauempana olevaan asiaan tai esineeseen

demonstroida (v)
demonstro
  osoittaa mieltä

denaari (n)
denarius
  roomalainen hopearaha

dentaalinen (adj)
dentaria
  hampaisiin liittyvä, hammas-

depositio (n)
depositio cornuum
  initaatiomenot, joilla yliopiston opiskelija otettiin vanhempien joukkoon, historialliset fuksiaiset

dermatologi (n)
dermatologista
  (lääketiede) ihotautilääkäri

desiimi (n)
decimum
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja terssin (pieni 15 ja suuri 16 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

desimaali (n)
decimalis
  desimaaliluvussa desimaalierottimen oikealla puolen olevista numeroista käytetty nimitys

desimaalinen (adj)
decimalis
  kymmeneeen perustuva; kymmenjärjestelmän kuuluva

desimetri (n)
decimetrus
  pituuden mittayksikkö

despootti (n)
tyrannus
  hirmuvaltias, itsevaltias

despotismi (n)
despotismus
  valtionhallinto, jossa hallitsijan tai hallitsevan ryhmän tahto on täysin määräävä tai rajattoman mielivaltainen

detritus (n)
strāgēs
  kuollutta kasvi- ja eläinainesta

diaari (n)
commentārius
  luettelo, johon merkitään aikajärjestyksessä virastoon tai laitokseen saapuneet tai sieltä lähteneet asiakirjat

diagonaali (n)
diagonalis
  shakkilaudan vinolinja pelilaudalla esimerkiksi kulmasta kulmaan; viistoliike

diagonaalinen (adj)
diagonalis
  (geometria) vino, vinottainen, lävistäjän suuntainen
  (täysin) vastakkainen

diakoni (n)
diacon
  seurakunnan palveluksessa oleva käytännöllistä laupeudentyötä tekevä henkilö

diakonissa (n)
diaconissa
  eräissä kirkkokunnissa alun perin naispuolinen , nykyään myös miespuolinen, diakoniatyöntekijä, joka on suorittanut sekä sairaanhoitajan että kirkollisen kelpoisuuden antavan tutkinnon ja vihitty diakonian virkaan

dialogi (n)
diverbium
  kahden henkilön välinen keskustelu

didaktiikka (n)
ars docendi
  opetusoppi, kasvatustieteen osa

dieetti (n)
diaeta
  erityisruokavalio, hallittu ruokavalio

diereesi (n)
diaeresis
  (fonetiikka) kahden peräkkäisen vokaalin välinen tavu- tai sanaraja, hiatus

differentiaalinen (adj)
transversus
  (sähkötekniikka) poikittainen, eromuotoinen

differentiaaliyhtälö (n)
aequātiō differentiālis
  yhtälö, jossa esiintyy tuntematon yhden tai useamman muuttujan funktio sekä sen derivaattoja

diffuusio (n)
fusio
  (taloustiede) yhtiön jakaminen tai jakautuminen kahdeksi tai useammaksi osakeyhtiöksi; sen vastakohta on fuusio eli sulautuminen

diftongi (n)
diphthongus
  kahden eri vokaaliäänteen jono, jossa väliin ei tule tavunrajaa; tavunrajainen vokaalijono

digata (v)
cavō
  pitää jotakin hyvänä

diileri (n)
mangō
  arvopaperivälittäjä

diktaatti (n)
dictō
  sanelu, sanelun tulos (varsinkin kansainvälisessä politiikassa)

diktaattori (n)
dictator
  valtionpäämies, jolla on rajoittamaton valta

diktatorinen (adj)
imperiōsus
  yksinvaltainen, diktaattorin tai diktatuurin kaltainen

diktatuuri (n)
dictatura
  yhden henkilön rajattomaan vallankäyttöön perustuva hallitusmuoto, valtio, jota johtaa diktaattori

diktio (n)
dictio
  lausuntatapa, ääntämys

dilemma (n)
dilemma
  pakollinen valinta kahden yhtä epämiellyttävän vaihtoehdon välillä

diminutiivinen (adj)
(nomen) deminutivum
  pienennysmuotoinen, hellittelymuotoinen

dimotiki (n)
lingua Graeca Demotica
  toinen kreikan nykykielen kahdesta kirjakielestä

diodi (n)
diodus
  kaksielektrodinen, puolijohdeaineinen tasasuuntaava elektroniikan ja sähkövoimatekniikan komponentti (tai nykyään harvinainen tasasuuntaava tyhjiöputki)

dipata (v)
intingō
  kastaa kevyesti johonkin kastikkeeseen, erityisesti sitä varten tehtyyn dippikastikkeeseen

diplomaatti (n)
legatus
  valtion virallinen edustaja ulkomailla

dippi (n)
intinctus
  mausteinen kastike, johon ruoka-aine ruokailun yhteydessä upotetaan suupala kerrallaan; dippikastike; upotuskastike

disko (n)
discothēca
  yökerho, jossa soitetaan tanssimusiikkia

disputaatio (n)
disputatio
  väittely, väitöstilaisuus

dissipaatio (n)
dissipātiō
  (energian) hajottaminen

dissonanssi (n)
dissensus
  riitasointinen intervalli tai sointu, riitasointuisuus

distaalinen (adj)
distalis
  raajan kärjen puolella, kauempana vartalosta, sijaitseva

distinkti (adj)
distīnctus
  muista erottuva, täsmällisesti erotettavissa oleva

distinktio (n)
distinctiō
  asioiden erottaminen osa-alueisiin

distressi (n)
aerumna
  kielteisenä koettava, huono, kuormittava stressi

divaani (n)
tapes
  sohvan tapainen huonekalu, jossa oleskellaan makuuasennossa

divisioona (n)
divisio
  yhtymä, jonka vahvuus on yleensä 10 000–20 000 henkeä ja komentajana kenraalimajuri tai vastaavan arvoinen upseeri; useimmissa armeijoissa divisioona koostuu rykmenteistä tai prikaateista

do (n)
ut
  solmisaatiossa sävelasteikon ensimmäinen sävel

dobra (n)
dobra
  São Toméssa ja Príncipessä käytettyjen rahayksikköjen nimitys (nykyisen tunnus STN, aiempi STD)

dogmaattinen (adj)
dogmaticus
  dogmin mukainen

dogmi (n)
dogma
  opinkappale, oppilause tai uskonkappale, sellainen uskomus, joka kuuluu jonkin uskonnon tai järjestelmän keskeisiin oppeihin

doktrinaalinen (adj)
doctrinale
  doktriinin mukainen

dokumentoida (v)
scriptum
  todistaa tai osoittaa oikeaksi dokumentteja käyttäen

dokumentti (n)
scriptum
  yleensä tallennettu ja luokiteltu aineisto

dominantti (n)
dominans
  sävelasteikon 5. aste

doorilainen (adj)
Dorica
  doorilaisten heimoon liittyvä

draivi (n)
impellō
  tavoitteellinen pärjääminen, kilpailuhenkisyys
  golfin aloituslyönti

drakma (n)
drachma
  entinen Kreikan rahayksikkö (GRD, symboli: ₯)

dreeni (n)
ēmissārium
  laskuputki: sellainen katetri, joka on tarkoitettu johtamaan eritteitä tai lihasnestettä pois elimistöstä

dreija (n)
turnus figlinus
  keramiikan valmistamisessa käytettävä pyörivä alusta jolla valetaan savea

dromedaari (n)
dromas, Camelus dromedarius
  kamelieläinsuvun yksikyttyräinen korkeampijalkainen ja sileämpikarvainen, vaalea eläin (Camelus dromedarius) verrattuna suvun toiseen lajiin kaksikyttyräiseen kameliin. Molemmille kookkaille lajeille on ominaista kyky selviytyä useita vuorokausia syömättä ja juomatta kyttyröihin varastoidun rasvan avulla.

drontti (n)
raphus cucullatus
  dodo, sukupuuttoon kuollut lentokyvytön kookas kyyhkylintuihin kuulunut lintu ()

druidi (n)
druias
  kelttiläisen uskonnon pappistehtävä, jonka haltijalla oli muinaiskelttiläisessä yhteiskunnassa vaikutusvaltaa myös lainkäytössä, parantajana ja poliittisena neuvonantajana

duaali (n)
dualis
  kaksikko; nominin muoto, jota käytetään viitattaessa kahteen olioon

duodesiimi (n)
duodecimum
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja kvintin (19 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

duuri (n)
gravis
  eräitä diatonisia musiikillisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-1-½-1-1-1-½, esim. C-D-E-F-G-A-H

dysprosium (n)
dysprosium
  eräs alkuaine, tunnus Dy

dyyni (n)
thinium
  hiekkadyyni, tuulen muodostama lentohiekan kasauma

džinni (n)
daemonium genius
  henkiolento arabialaisessa tarustossa

džonkki (n)
scrūta
  perinteinen kiinalainen kaksi- tai kolmimastoinen purjealus

e (n)
me
  C-duuriasteikon kolmas, a-molliasteikon viides sävel

e-pilleri (n)
pilula
  ehkäisypilleri

ecuadorilainen (adj)
aequatoriensis
  Ecuadorista peräisin oleva tai Ecuadoriin liittyvä

ecuadorilainen (n)
aequatoriensis
  Ecuadorin kansalainen

edelleen (adv)
a
  vielä eteenkin päin jostain paikasta
adhuc
  (ajasta) vielä, yhä, kuten aiemminkin

edellinen (adj)
antiquus
  juuri edellä ollut aikaisempi

edellyttää (v)
efflāgitō
  vaatia ehtona joltakulta tai joltakin jotakin; pitää tarpeellisena

edellytys (n)
conditio
  ehto jonkin tapahtumiselle
  sopimuksessa tai muussa oikeustoimessa ilmenevä asia tai seikka, jota ilman toinen asia ei voi toteutua, vaikka tällaista ehtoa ei ole sisällytetty oikeustoimeen; edellytys on itsenäinen oikeudellinen tosiseikka, joka ilmenee oikeustoimen sisällön lisänä

edellä (adv)
suprā
  aiemmin ajassa tai paikassa

edellä (postposition)
ante
  edessäpäin, menosuunnan puolella

edelläkävijä (n)
antecursor
  henkilö, yritys tai maa, joka on jossakin asiassa muita edistyksellisempi

edeltävä (adj)
antiquus
  edellinen tai muu edellä ollut
praecursorius
  ennen jonkin muun aloittamista tehtävä

edeltää (v)
praecēdō
  olla, käydä tai tapahtua jonkin tai jonkun edellä, edellisenä tai ennen jotakin tai jotakuta

edes (adv)
etiam
  ainakin, vähintään

edessä (postposition)
ante
  jonkin tällä puolella katsojasta nähden

edestä (postposition)
ad
  puolesta, vuoksi

edetä (v)
prōcēdō
  siirtyä eteenpäin, kulkea eteenpäin

ediili (n)
aedilis
  Rooman valtakunnan virkamies, joka huolehti kaupungin järjestyksestä, hoiti julkisia rakennuksia ja liikennettä ja järjesti tilaisuuksia

edistynyt (adj)
prōvectus
  perustoimintoa monipuolisempi

edistys (n)
prōgressus
  ajassa tapahtuva kehitys, joka saa aikaan toivottujen seikkojen kasvun tai voimistumisen

edistyä (v)
probito
  liikkua eteenpäin
prōficiō
  tulla paremmaksi, kehittyä, tulla valmiimmaksi, lähestyä tavoitetta, päämäärää

edistää (v)
accelerare
  olla eduksi jllek, viedä eteenpäin, tukea, myötävaikuttaa, auttaa

edullinen (adj)
vīlis
  ei kallis, halpa

edunpalautus (n)
condictio sine causa
  toiselta ilman oikeusperustetta saadun aineellisen edun palauttaminen edun oikealle saajalle; tämä oikeussuojakeino kohdistuu toisen kustannuksella hyötyjään riippumatta siitä onko tämä tehnyt teon itse vai onko tekijä toinen henkilö tai oikeushenkilö; suhtautuminen edunpalautukseen on erilaista eri maissa ja edunpalautus eroaa vahingonkorvauksesta siinä, että jälkimmäisessä menetys aiheutuu rikkomukseen vertautuvasta teosta

eduntasoitus (n)
compensatio lucri cum damno
  vahingonkorvauksen tai pakkotoimikorvauksen yhteydessä käytetty menettely, jossa korvauksen määrästä vähennetään vahingolta säästyneen omaisuuden arvo ja muu taloudellinen etu, jotta korvaus ei ylittäisi kärsityn tappion määrää

edustaa (v)
oblecto
  toimia jonkun puolesta tai hyväksi

edustaja (n)
repraesentātīva
  jotakin henkilöä tai ryhmää edustava ihminen
  (oikeustiede) henkilö, joka toimii toisen henkilön tai oikeushenkilön nimissä tämän lukuun

edustajantoimi (n)
mandātum
  kansanedustajan tehtävässään olo

eebenpuu (n)
hebeneus
  eräiden -suvun kasvien nimitys
  näistä saatava kova ja tumma puulaji

eeppinen (adj)
epĭcus
  epiikkaan kuuluva, epiikalle ominainen, kertova

eetteri (n)
aether
  sama kuin dietyylieetteri (CH₃-CH₂-O-CH₂-CH₃), helposti haihtuva neste, jota käytetään liuottimena ja aiemmin nukutusaineena

efekti (n)
effectus
  vaikutus

efesolainen (adj)
ephesius
  Efesoksesta peräisin oleva

efesolainen (n)
ephesius
  Efesoksen asukas

ego (n)
idem
  yksi persoonallisuuden osa psykoanalyysin persoonallisuusnäkemyksessä: minä

egoismi (n)
amor sui
  itsekkyys, oman edun tavoittelu

egyptiläinen (adj)
Aegyptius
  Egyptistä peräisin oleva tai Egyptiin liittyvä

egyptologia (n)
aegyptologia
  muinaista Egyptiä, sen historiaa, kulttuuria yms. tutkiva tiede

ehdokas (n)
candidatus
  henkilö, joka on ehdolla esim. vaaleissa tai kilpailussa yms.

ehdottaa (v)
cēnseō
  tehdä ehdotus, esittää (jokin toivomus)

ehdotus (n)
suggestiō
  mielipide, suositus tai luonnos jonkin asian tekemiseksi

ehjä (adj)
intactus
  rikkoutumaton, toimiva, eheä

ehkä (adv)
fortasse
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

ehkäistä (v)
impediō
  tehdä hitaammaksi, hidastaa

ehostus (n)
offūcia
  ehostamisen tulos; meikki

ehtiä (v)
creare
  saapua ajoissa; saapua määräaikaan mennessä
aetas
  olla riittävästi aikaa johonkin

ehto (n)
conditio
  velvoite tehdä jotain toisen asian saavuttamiseksi
  sopimuksen osa tai varauma tekemisistä

ehtolause (n)
condicionalis
  ehtoa ilmaiseva sivulause

ehtoo (n)
vesper
  ilta

ehtoollinen (n)
eucharistia
  kristillinen sakramentti, jossa nautitaan leipää ja viiniä Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

ehtoollismalja (n)
calix
  ehtoollisella tarjottavan viinin jakelumalja

ehtyä (v)
ārescō
  tyrehtyä, lakata

ehytlaitainen (adj)
integer
  (lehdestä) jonka reunat ovat hampaattomat

ei (interjection)
non
  kielteinen vastaus kysymykseen

eilen (adv)
herī, heri
  puhumishetkeä edeltävänä päivänä

eilinen (adj)
heri
  eilispäiväinen, eilispäivän

eilinen (n)
heri
  tätä päivää edeltävä päivä

einsteinium (n)
einsteinium
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Es

eklektinen (adj)
eclecticus
  (filosofia) asenteellisesti valikoiva, omaksumiaan vaikutteita seuraava

ekliptika (n)
zodiacus
  Auringon vuotuinen reitti taivaankannella

ekologia (n)
oecologia
  eliöiden, eliölajien ja ympäröivän elottoman luonnon vuorovaikutussuhteita ja niiden seurauksia tutkiva tiede

ekosysteemi (n)
oecosystema
  luonnon bioottisten ja abioottisten ympäristötekijöiden muodostama kokonaisuus tietyllä rajatulla alueella; biosfäärin osa

eksakti (adj)
exactus
  tarkka, täsmällinen

eksessiivinen (adj)
improbus
  liiallinen

eksistenssi (n)
exsistentia
  (logiikka) olemassaolo

ekskommunikaatio (n)
excommūnicātiō
  rangaistuksena käytetty ehtoollisyhteydestä erottaminen ja kielto osallistua pyhiin toimituksiin

ekskommunikoida (v)
excommunicare
  erottaa seurakunnasta

ekskursio (n)
excursiō
  useiden henkilöiden ryhmänä toteuttama virkistysmatka, varsinkin opintoihin liittyvä

eksodus (n)
exitus
  kansan maastalähtö, pakolaisuus

eksoottinen (adj)
peregrinus
  jännittävällä, kiehtovalla tavalla vieras

eksoteerinen (adj)
exotericus
  yleistajuinen, ei salainen

ekspansio (n)
expānsiō
  laajentuminen, leviäminen

eksponentiaalinen (adj)
expōnentiālis
  eksponenttifunktion kuvaajan mukainen

eksponenttifunktio (n)
expōnentiālis
  funktio, joka on muotoa ax, jossa kantaluku a > 0, logaritmifunktion käänteisfunktio

ekstaasi (n)
ēlātiō
  intensiivinen mielihyvän tunne

ekstensio (n)
extensio
  raajan ojentaminen

ekstra- (prefix)
extra-
  ulko-, ulkopuolinen; lisä-

eksyksissä (adv)
dēsīderārī
  epätietoinen siitä, missä on; eksynyt

eksyttää (v)
amitto
  saada eksymään

eksä (n)
ex
  entinen puoliso tai muu parisuhdekumppani

ekvaattori (n)
aequator
  planeetan pyörimistä vastaan kohtisuorassa oleva leikkaustaso, joka jakaa planeetan pohjoiseen ja eteläiseen pallonpuoliskoon

ekvivalentti (adj)
aequivalens
  täydellisesti vastaava, samanarvoinen

ekvivalenttinen (adj)
aequivalens
  vastaava, samanarvoinen

elatiivi (n)
casus elativus
  sisäeronto, sisäpaikallissija, joka ilmaisee eroamista tai poistumista jostakin

elatus (n)
alimonia
  toimeentulo, ylläpito, elanto

elatusapu (n)
alimonia
  puolisolle tai lapselle maksettava raha-avustus

elatusmaksu (n)
alimonia
  maksu, mitä toinen lapsen vanhempi maksaa täyttääkseen lapsen lakisääteisen elatusvelvollisuuden tai ainakin osan siitä

ele (n)
gestus
  sanattomaan kommunikaatioon liittyvä ruumiinkieli, vartalon ja raajojen liike erityisesti tehostamassa puhetta

elegantti (adj)
facētus
  aistikas, tyylikäs, hieno

elegia (n)
elegia
  elegiamitan mukaisista kaksoissäkeistä koostuva surumielinen runo tai runoelma

eleginen (adj)
elegeus
  elegiaan liittyvä tai sen mukainen

elektroniikka (n)
electronica
  tekniikan ala, joka sisältää sähköisten laitteiden suunnittelua, rakentelua, käyttöä ja tutkimista

elektroniputki (n)
lampada
  lasisen tai metallisen kuvun sisään tyhjiöön sijoitettu aktiivinen elektroniikan komponentti, joka edelsi nykyisiä puolijohdekomponentteja diodia ja transistoria

elektronivoltti (n)
electronvoltium
  Energian ja alkeishiukkasfysiikassa myös massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6021773·10-19 J. Tunnus eV. Elektronivoltti on energia, jonka elektroni saa kulkiessaan yhden voltin suuruisen potentiaalieron lävitse.

elellä (v)
habito
  asua

elementaarinen (adj)
elementārius
  alkeellinen, alkeis-

eli (conjunction)
ergo
  elikkä, alias, toisin sanoen

elin (n)
organum
  useasta eri kudoksesta muodostunut rakenteellinen ja toiminnallinen kokonaisuus, joka on erikoistunut yksilössä tiettyyn tehtävään tai tehtäviin

elintarvike (n)
obsōnia
  mikä tahansa aine tai tuote, myös jalostettuna, osittain jalostettuna tai jalostamaton tuote, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi

elintaso (n)
cultus vitae
  yksityisen ihmisen, yhteiskuntaluokan tai kansan tarpeiden tyydyttämisen taso, jota arvioitaessa vaihtelevien määritelmien mukaisesti otetaan huomioon erilaisia kulutuksen muotoja, kuten asuminen, ravinto ja vaatetus sekä nautinnot

eliö (n)
organismus
  yhdestä tai useammasta elävästä solusta koostuva elollinen kokonaisuus; kaikki erilaiset eläimet, kasvit, levät, sienet, alkueliöt ja bakteerit; elottomista kappaleista poiketen reagoi ärsykkeisiin, hyödyntää ympäristön energiaa kasvamiseen, lisääntymiseen ja itsensä ylläpitoon

eliöyhteisö (n)
communitas
  samassa ekosysteemissä elävien lajien populaatiot

ellei (conjunction)
nisi
  jos ei, mikäli ei

ellipsoidi (n)
ellipsoides
  kappale, jonka poikkileikkaus missä tahansa tasossa on ellipsi

elohopea (n)
hydrargyrum, argentum vivum
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Hg

eloisa (adj)
vivax
  eläväinen, täynnä elämää, energinen, ponnekas

eloisasti (adv)
alacer
  eloisalla tavalla

elokuu (n)
Augustus
  vuoden kahdeksas kuukausi, kuukausi heinäkuun ja syyskuun välissä

elokuva (n)
pellicula, pictura cinematographica
  yleensä tunnin, parin mittainen elokuvakameralla kuvattu ja filmille tai muuten tallennettu teos, joka voidaan esittää elokuvateatterissa tai televisiossa.

elokuva-ala (n)
cinematographus
  ammattiala, jolla toiminta suuntautuu elokuvien tuottamiseen, valmistukseen ja levittämiseen

elokuvateatteri (n)
cinematographus
  elokuvien esittämiseen tarkoitettu sali tai muu suurelle ihmisjoukolle tarkoitettu tila, jossa on elokuvan esitykseen tarvittava laitteisto

elostelija (n)
asōtus
  henkilö, joka elostelee

eloton (adj)
inanimus
  sellainen, mikä ei liity eliöihin; jolla ei ole elämää
  eräiden kielten kieliopillinen suku, joka viittaa siihen että sana ei ole elollinen, toimintakykyinen henkilö tai eläin

elvyttää (v)
animo
  tuoda tai yrittää tuoda henkiin
commoveō
  tukea taantumaan tai lamaan ajautunutta kansantaloutta talouspolitiikalla

elvytys (n)
calcar
  se, että tuetaan taantumaan tai lamaan ajautunutta kansantaloutta talouspolitiikalla; suhdannevaihtelujen tasoittaminen, talouden piristäminen ja työttömyyden torjunta valtion toimin kysyntää lisäämällä tai keskuspankin toimin ohjauskorkoa alentamalla

eläimellinen (adj)
animal
  eläimille ominainen, eläimille kuuluva; eläimen kaltainen, eläintä muistuttava; villi

eläimellisyys (n)
bestialitas
  se että joku tai jokin on olemukseltaan, ulkonäöltään tai käytökseltään eläimellinen

eläimiin sekaantuminen (n)
bestialitas
  seksuaalinen kanssakäyminen eläimen kanssa, esim. koiran tai hevosen

eläin (n)
animal, bestia
  eläinkuntaan kuuluva monisoluinen aitotumainen eliö

eläinlääketiede (n)
medicina veterinaria
  lääketieteen haara, jonka alaan kuuluvat eläinten, erityisesti tuotanto- ja seuraeläinten, sairauksien hoito ja ehkäisy sekä eläinkunnasta saatavien elintarvikkeiden valvonta

eläinlääkäri (n)
veterinarius
  eläinlääkärintutkinnon hyväksytysti suorittanut henkilö, joka työkseen hoitaa sairastuneita eläimiä tai on erikoistunut muulle eläinlääketieteen alalle

eläinrata (n)
zodiacus
  se alue taivaankantta, jonka alueella Aurinko, Kuu ja aurinkokunnan planeetat näennäisesti liikkuvat Maasta katsottuna

eläinsatu (n)
fabulatio
  opettavainen kansansatu, jossa toimijoina ovat eläimet, mutta tapahtumat ovat inhimillisiä; myös kirjallisuuden muoto

eläintarha (n)
vīvārium
  paikka, jossa pidetään eläimiä yleisölle nähtävänä

eläintiede (n)
zoologia
  zoologia; biologian haara, joka tutkii eläinten elämää ja rakennetta

eläke (n)
annuum
  työstä kertyvä raha, jonka tarkoituksena on turvata toimeentulo työvuosien jälkeen
sēcessus
  eläkkeellä oleminen

eläminen (n)
animalis
  elossa oleminen

elämys (n)
experientia
  vaikuttava kokemus

elämä (n)
vita
  ajanjakso yksilön syntymän ja kuoleman välillä

elämäkerta (n)
biographia, curriculum vitae
  kirjoitus, jossa kerrotaan jonkun henkilön elämästä

elämän synty (n)
abiogenesis
  elämän alkuperäinen maapallolle ilmaantuminen, josta on laadittu lukuisia teorioita; sellainen syntyminen joka ei ole tapahtunut suvullisesti eikä suvuttomasti edellisen sukupolven vaikutuksesta

elämäntapa (n)
vīctus
  yksilölle tai yhteisölle tunnusomainen tapa elää tai toimia

elättää (v)
alere
  hankkia toiselle toimeentulo hänen/sen puolesta

elävä (adj)
vivus
  elossa oleva

elävältä (adv)
vīvus
  elävänä; ilman, että olisi ensin tapettu tai muutoin kuollut

elävöittää (v)
regenerō, renovo
  elvyttää, palauttaa eläväksi

eläytyä (v)
vivere
  kuvitella itsensä esim. johonkin tilanteeseen

elää (v)
vivere
  olla syntymän ja kuoleman välisellä ajalla; olla biologisesti elossa

emae (n)
Emaeana
  Vanuatussa puhuttava polynesialaisiin kieliin kuuluva kieli (kielitunnus mmw)

embleemi (n)
insigne
  kuvasymboli

emeettinen (adj)
emeticus
  oksentamista edistävä, oksettava

emiö (n)
gynaeceum
  (kasvitiede) kukkakasvin emisiitoslehtien muodostama kokonaisuus

emmervehnä (n)
alica
  niukkasatoinen vehnälaji (), jota viljeltiin varsinkin maanviljelyn alkuaikoina

emo (n)
mātrix
  eläimen (naaraspuolinen) vanhempi

emolevy (n)
tabula materna
  tietokoneen sisällä oleva keskeinen piirilevy, johon kiinnitetään kaikki tietokoneen sisäiset osat, jotka kommunikoivat keskenään emolevyn väyliä hyväksi käyttäen

empiirinen (adj)
empīricus
  empiriaan liittyvä, havainnointiin tai mittaamiseen perustuva, kokemusperäinen

empirismi (n)
empīricē
  tietoteoreettinen käsitys, jonka mukaan tieto perustuu kokemukseen; kokemusajattelu

emuloida (v)
aemulor
  jäljitellä toista konetta tai laitetta

emä (n)
mātrix
  eläimen äiti, joidenkin eläinlajien emo

emäntä (n)
hospita
  nainen, joka vastaa tapahtuman tai tilaisuuden hoitamisesta; majatalon, ravintolan tms. johtava nainen

emäs (n)
solum
  hapon vastakohta

emäsika (n)
porca
  porsinut naarassika; tuki- ja rekisteröintiasioissa yli 8 kuukauden ikäinen porsaiden tuotantotarkoituksessa pidetty sika

emätin (n)
vagina, liang heunceut
  vagina; naaraspuolisten nisäkkäiden sukupuolielinten osa, joka yhdistää ulkosynnyttimet ja kohdun

endiivi (n)
intibum
  sikurien sukuun kuuluva lehtivihannes

endoskooppi (n)
endoscopium
  laite, jolla tarkastellaan ahtaita paikkoja sisältä

enemmistö (n)
maior pars
  enemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, yli puolet
majōritās
  tilanne, jossa pelaajalla on toisella sivustaalla enemmän sotilaita kuin vastustajalla

enemmän (adv)
magis, plus
  ; suuremmassa määrin kuin...

enempi (adj)
-ior
  määrältään suurempi

energia (n)
nāvitās
  kappaleeseen eri tavoin varastoitunut kyky tehdä työtä

energinen (adj)
actuōsus
  (henkilöstä) sellainen, jolla on energiaa; joka tekee paljon

energisesti (adv)
nāviter
  energisellä tavalla

englanninkielinen (adj)
Anglica
  (kielitiede) englannin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

englanti (n)
Anglus
  englannin kieli (kielitunnus: en), Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa ja laajasti maailmalla puhuttava germaaninen kieli

englantilainen (adj)
anglicus
  Englannista peräisin oleva tai Englantiin liittyvä. Usein tarkoitetaan koko Isoa-Britanniaa

englantilainen (n)
Anglus
  Englannin kansalainen

enintään (adv)
summum
  ilmaisee ylärajaa; ei enempää kuin

eniten (adj)
plurimum
  ; vrt. enemmän

enkeli (n)
angelus
  kristinuskossa, juutalaisuudessa ja islamissa esiintyvä Jumalan tahdon ilmoittajana toimiva henkiolento
  kiltti ihminen

enkeliska (n)
Anglus
  (tanssi) angleesi, englantilainen kansantanssi.

ennakko (n)
probito
  etukäteen suoritettava maksu

ennakkoluulo (n)
praeiudicium
  jostakin tuomitseva käsitys, kuvitelma, uskomus, jolle yleensä ei ole järkevää perustetta

ennakkoluuloinen (adj)
insularis
  epäluuloinen, varauksellinen; ahdasmielinen, suvaitsematon, tuomitseva

ennakkomaksu (n)
arrabō
  etukäteen suoritettava maksu

ennakoida (v)
anticipō
  ottaa etukäteen huomioon, aavistaa

ennallistaa (v)
restaurare
  saattaa ennalleen, entiselleen, entisen kaltaiseksi

ennemmin (adv)
ante
  aikaisemmin, aiemmin, varhemmin

ennemmin tai myöhemmin (adv)
serius aut citius
  jonakin ajankohtana: jos ei pian, niin joskus myöhemmin

ennen (adv)
antehac
  aikaisemmin

ennen (preposition)
ante
  (ajasta) aikaisemmin (ajallisesti tai paikallisesti)

ennen kuin (conjunction)
antequam
  ilmaisee sivulauseen asian tapahtuvan ennen päälauseen asiaa

ennenaikainen (adj)
praecoquus
  sellainen, joka tapahtuu tai on tapahtunut ennen odotettua ajankohtaa

enneuni (n)
praemonitus
  uni, jossa on ennakkoaavistus

ennusmerkki (n)
omen
  usein uskomusten mukainen enne siitä, mitä tulevaisuudessa tapahtuu

ennustaa (v)
cano
  kertoa mitä tulee todennäköisesti tapahtumaan ennalta

ennustaja (n)
auspex
  henkilö, joka ennustaa

ennuste (n)
prognosis
  prognoosi, ennustamisen lopputulos, arvio jonkin asian tulevasta tilasta

ennustus (n)
fatum
  laaditun ennusteen tuloksena saatu odote

ennätysmäinen (adj)
inaudītus
  ennätystä muistuttava; ennätykselle ominainen

eno (n)
avunculus
  äidin veli

ensi (adj)
propior
  seuraava, tuleva

ensi kerran (adv)
prīmum
  aivan ensimmäisen kerran, ei koskaan aiemmin tapahtuneesta

ensiksi (adv)
prīmum
  ennen muuta tai muita, usein ensimmäisenä

ensimmäinen (adj)
primus
  muita edeltävä, ensin tuleva, vielä voittamaton

ensimmäinen (numeral)
primus
  järjestyksessä ykkönen. Nollannen jälkeen ja ennen toista.

ensin (adv)
ante
  ennen jotakin (tai mitään) muuta

enteellinen (adj)
ominosus
  jotakin enteilevä

entinen (adj)
anciens
  sellainen, joka on ollut tai toiminut aikaisemmin; aikaisempi, aiempi

entisellään (adv)
insuescere
  kuin aiemmin, kuin ennenkin

entistää (v)
restaurare
  tehdä uusiksi, mutta entisenlaiseksi

entisyys (n)
praeteritum
  vanhat ajat; aiemmin tapahtunut, menneisyys, muinaisuus

entiteetti (n)
entitas
  yhdestä tai useammasta osasta muodostuva yhteen kuuluva itsenäinen kokonaisuus

entropia (n)
entropia
  termodynamiikan perussuure, joka ilmaisee epäjärjestyksen määrää systeemissä; symboli on S

enää (adv)
iam
  ilmaisee jonkin loppumista, lopettamista, lakkaamista olemasta

epideeminen (adj)
luēs
  epidemian lailla leviävä

epidemia (n)
luēs
  lyhyen ajan kuluessa poikkeuksellisen suurta osaa alueen väestöstä tartuttava tartuntatauti

epidemiologia (n)
epidemiologia
  tilastotieteeseen perustuva lääketieteen ala, joka tutkii tartuntatautien ja muiden sairauksien esiintyvyyden ja niiden riskitekijöiden suhdetta

epilepsia (n)
epilēpsia
  krooninen sairaus, joka aiheuttaa ennalta arvaamattomia kouristuskohtauksia ja tajunnan hämärtymistä

epistemologia (n)
epistemologia
  tieto-oppi, tietoteoria

epiteeli (n)
epithelium
  ruumiin sisäpintoja ja elimiä peittävä kudos

epookki (n)
epocha
  historiallinen aikakausi, (ajan)jakso, vaihe

epä- (prefix)
in-
  ilmaisee kantasanan vähäisempää astetta

epäilevä (adj)
suspicax
  sellainen, joka epäilee tai on taipuvainen epäilemiseen

epäileväinen (adj)
suspectus
  sellainen, joka epäilee

epäilijä (n)
dubitātor
  henkilö, joka epäilee jotakin

epäillä (v)
dubitare
  olla epävarma jstak, kyseenalaistaa jnk todenmukaisuus, olla luottamatta
suspiciō
  luulla, uskoa tai ajatella jkn olevan tai olleen vastuussa jstk yl. kielteisestä

epäilty (n)
ambīguus
  henkilö, jota epäillään jonkin teon tekijäksi, etenkin henkilö, jota rikostutkintaa johtava viranomainen epäilee rikoksen tekijäksi

epäilys (n)
dubium
  epävarmuutta aiheuttava passiivisesti vaikuttava kyseenalaistus

epäilyttävä (adj)
dubius
  epäluuloa tai varaumia herättävä, kyseenalainen, outo

epäinhimillinen (adj)
inhumanus
  ei ihmiselle soveltuva, ei ihmisarvoinen

epäjalo (adj)
ignobilis
  sellainen, joka ei ole jalo

epäjumala (n)
idolum
  uskonnollisen tai hengellisen palvonnan kohde, jonka puhuja ei usko omaavan sellaisia ominaisuuksia, joiden perusteella sitä olisi aiheellista pitää todellisena jumaluutena

epäkelpo (adj)
irritus
  kelvoton

epäkohteliaasti (adv)
barbarē
  epäkohteliaalla tavalla

epäkohtelias (adj)
importūnus
  epäystävällinen, töykeä

epäkypsä (adj)
immātūrus
  fyysisesti tai henkisesti kehittymätön

epäkäs (n)
trapezoid
  nelikulmio, jonka kaikki sivut ovat eripituisia

epäkäslihas (n)
musculus trapezius
  selän lihas (m. trapezius), joka kiinnittyy selkärankaan, niskasta keskiselkään, ja hartiaan

epäluotettava (adj)
infidus
  sellainen, johon ei voi luottaa

epäluottamus (n)
suspīciō
  luottamattomuus, epäluulo

epäluulo (n)
suspiciō
  huono, epäedullinen luulo, arvelu tai otaksuma

epäluuloinen (adj)
suspicax
  epäilevä; sellainen, jolla on epäluuloja

epämiellyttävä (adj)
illepidus
  joka ei miellytä, ikävä

epämukava (adj)
incommodus
  sellainen, mikä ei ole mukava (esim. pehmusteista, asennoista)
illepidus
  sellainen, joka ei ole mukava; vastenmielinen, inhottava (erityisesti henkilöstä)

epämuodostuma (n)
dēfōrmitās
  elimeen kohdistuva rakenteellinen epänormaalius

epämääräinen (adj)
indēfīnītus
  epävarma, tarkistamaton

epäonni (n)
adversa
  huono onni, vastoinkäyminen

epäonnistua (v)
desum
  yrittää saavuttamatta toivottua lopputulosta

epäonnistuminen (n)
dēfectiō
  se, että epäonnistuu jossakin; se ettei jokin onnistu odotusten mukaisesti

epäpätevä (adj)
inscitus
  ei pätevä, vailla riittävää kompetenssia oleva; sellainen, joka osoittaa tai mahdollisesti osoittaisi epäpätevyyttä jhkin

epärehellinen (adj)
fraudulentus
  sellainen, joka valehtelee, pettää, huijaa tai varastaa

epärehellisyys (n)
fraudulentia
  luonteenomaisuus valheisiin tai vilppiin

epäreilusti (adv)
inīque
  epäreilulla tavalla

epäröidä (v)
dubitare
  olla epävarma jostakin

epäröiminen (n)
cunctātiō
  epäröidä-verbistä muodostettu teonnimi

epäröivä (adj)
cunctans
  sellainen, joka epäröi, epävarma jostakin

epäselvä (adj)
annoctatio
  sellainen, jota on vaikea tajuta, vaikeaselkoinen; sumea, hämärä, sekava

epäsopu (n)
iurgium
  eripuraisuus

epästabiili (adj)
instābilis
  epävakaa, labiili

epäsuora (adj)
obliquus
  välillinen, jkn välityksellä tapahtuva

epäsäännöllinen (adj)
implanus
  muodoltaan säännötön, epätasainen, epämääräinen
  rytmiltään vaihteleva, epätasaisin väliajoin tapahtuva
  taivutussääntöjä noudattamaton

epätasa-arvo (n)
inīquitās
  se, että ei ole tasa-arvoa

epätasainen (adj)
asper
  ei-tasainen
  ei tasaisesti jakaantuva

epätavallinen (adj)
insolens
  tavallisesta poikkeava; harvinainen

epäterveellinen (adj)
aeger
  terveydelle haitallinen

epätoivo (n)
desperatio
  toivon puute; tila, jossa uskoa paremmasta ei ole

epätoivoinen (adj)
despērātus
  sellainen, mitä luonnehtii epätoivo tai mikä johtuu epätoivosta; sellainen, joka ei todennäköisesti tule onnistumaan, toivoton

epätosi (adj)
falsus
  sellainen, ja vain sellainen joka ei ole tosi

epätotuus (n)
falsitās
  sellainen asia joka on epätosi

epätäydellinen (adj)
imperfectus
  täydellisen vastakohta; vaillinainen, vajaa, osittainen, puutteita sisältävä

epävarma (adj)
incertus
  arka, pelokas, epäileväinen

epävarmuus (n)
incertum
  se, että on epävarma

epäyhtälö (n)
inīquitās
  epäyhtälö saadaan, kun kaksi lauseketta merkitään erisuuriksi jollakin suuruusjärjestystä osoittavista merkeistä

epäystävällinen (adj)
hostilis
  sellainen, joka ei ole huomaavainen tai hyväntahtoinen, eikä käyttäydy ystävällisesti

erakko (n)
inclūsus
  uskonnollisista syistä yksinäisyyteen vetäytynyt ihminen.

erbium (n)
erbium
  eräs alkuaine (tunnus Er)

erehtyä (v)
erro
  tehdä erehdys, virhe

erektio (n)
erectio
  siittimen jäykistyminen

eri (adj)
absimilis
  sellainen, joka ei ole sama; erillinen

eri (adv)
admodum
  vahvistava adverbi; hyvin, erittäin, erityisen, varsin

eriarvoisuus (n)
inīquitās
  se, että asiat tai ihmiset eivät ole samanarvoisia; epätasa-arvo

erikoinen (adj)
eximius
  erikoislaatuinen, poikkeuksellinen, erityinen

erilainen (adj)
dissimilis
  sellainen, joka poikkeaa muista; toisista eroava, erikoinen

erilaisuus (n)
differentia
  yhteismitallisessa vertailussa havaittava ero, usein eroavuuksien summa

erillään (adv)
seorsum
  (3. persoonan muoto) eri paikassa; irrallaan, irti

erimielisyys (n)
dissensus
  se, että joku on erimielinen jostain asiasta

erinomainen (adj)
praestābilis
  erittäin hyvä, tavallista parempi

erinomaisuus (n)
excellentia
  se, että on erinomainen

erioikeus (n)
privilegium
  yhteisölle tai yksityiselle myönnetty etuus, jota ei ole muilla; privilegio

eriseura (n)
divisio
  uskonnollinen ryhmittymä tai suuntaus, joka ilman asiallista perustetta pyrkii pitämään kannattajansa erillään muista

erisnimi (n)
nomen proprium
  propri; sellainen substantiivi, joka kertoo asian, esineen, henkilön tai muun sellaisen erityisen nimen

eristää (v)
compescō
  erottaa, ottaa erilleen tai pitää erillään jostakin

erisuuri (adj)
adaequō
  ei yhtä suuri

erisuuruus (n)
inīquitās
  poikkeavuus jonkin määrän eli kvantiteetin suhteen

erite (n)
excrementum
  kehon erittämä aines

eritoten (adv)
apprime
  etenkin, varsinkin, erityisesti

erittäin (adv)
perquam
  (vahvistava adverbi) erityisen, erinomaisen, todella

erityinen (adj)
specialis
  tietty
eximius
  erikoinen

erityisesti (adv)
potissimum
  kyseinen asia painokkaammin huomioon ottaen

erityisosaaja (n)
callidus
  yleensä henkilö, joka osaa jonkin asian erityisen hyvin ja on menestynyt, suvereeni osaaja.

ero (n)
differentia
  se, miten jokin poikkeaa toisesta
diremptio
  erilleen lähtö
diffarreatio
  ihmissuhteen päättyminen, avioero
abdicātiō
  viran tai aseman jättäminen

eroavuus (n)
differentia
  havaittavissa oleva ero kahden tai useamman vertauskohteen tai vertausaineiston välillä

eronnut (n)
divortiata
  Avioliiton purkanut henkilö.

erota (v)
differō
  olla erilainen kuin joku tai jokin muu, poiketa jostakin, erottua
dimitto
  mennä erilleen, erkaantua, loitota, etääntyä
  ottaa avioero tai ero tyttö- tai poikaystävästä
abdicō
  jättäytyä tehtävästä tai virasta; irtisanoutua

erotella (v)
sēgregō
  jakaa erilleen toisistaan

erottaa (v)
dīvidō
  muodostaa (tehdä) ero joidenkin välillä tai välille
dignoscō
  havaita tai nähdä ero joidenkin välillä
abigere
  ottaa joltakulta jäsenyys pois

erottaminen (n)
dissociatio
  erilleen tai eroon saattaminen
dīmissiō
  viraltapano, potkujen antaminen
distinctiō
  aistien avulla havaitseminen tai eritteleminen

erottelu (n)
dissociatio
  toimi, jossa jaetaan erilleen kaksi tai useampi asiaa

erotuomari (n)
arbiter
  eräiden urheilulajien sääntöjä kentällä valvova toimitsija, joka ratkaisee esiintyvät erimielisyydet

erotus (n)
differentia
  vähennyslaskun tulos, ero kahden olion välillä

erä (n)
factio
  yhtenäinen rajallinen us. yhdellä kertaa käsiteltävä osuus jostain (sovitusta) määrästä
Bos primigenius
  pelin määrätyn mittainen pelivuoro tai jakso
lūdus
  eränkäynti, metsästys

erämaa (n)
dēsertum
  asumaton seutu, varsinkin aiemmin metsästysmaa

erämies (n)
vēnātor
  eränkävijä, metsästäjä

eränkävijä (n)
captor
  metsästäjä, erämies

eräs (pronoun)
quidam
  asia, ihminen tai muu olento, jota kuulija ei aina ennestään tiedä; puhuja sen sijaan on siitä tietoinen, mutta ei (heti) paljasta sitä

esi-isä (n)
abavus
  miespuolinen sukulainen ylenevässä polvessa

esiin (adv)
prorsum
  näkyviin, näkyville, ulos

esiintyä (v)
fungor
  esittää yleisön edessä jotakin tyypillisesti taitoa vaativaa
cano
  väittää olevansa joku
evenio
  ilmetä, ilmaantua

esikaupunki (n)
suburbium
  lähiö tms. keskustasta etäällä sijaitseva kaupunginosa

esikoinen (n)
prīmōgenitus
  perheen ensimmäinen lapsi

esikunta (n)
baculum
  suurten sotilasyksikköjen komentajan henkilökunta

esikuva (n)
exemplum
  henkilö, teos tai jokin muu, jonka ajatuksista tai olemuksesta on otettu mallia

esileikki (n)
praeludium
  yhdyntää edeltävä hyväily yms.

esiliina (n)
līmus
  etenkin keittiötyössä käytettävä kehon etupuolelle kiinnitettävä kevyt suojavaate

esillä (adv)
patens
  nähtävänä, nähtävissä, nähtävillä; niin, että (sen) voi nähdä

esimerkiksi (adv)
exempli gratia
  käytetään ilmaisemaan yhtä mallitapausta samankaltaisten sarjasta

esimerkillinen (adj)
exemplum
  (lähes) täydellinen ja juuri sellainen kuin jonkin pitää olla

esimerkki (n)
exemplum, exemplar
  joukosta valittu yksi edustamaan muitakin; lyhenne esim.

esimies (n)
umbō
  työyhteisön organisaatiossa se, joka on alaisiaan ylempänä; tavallisesti johtaja tai päällikkö

esimurrosikäinen (adj)
impūbēs
  murrosikää edeltävä, alle murrosikäinen

esinahka (n)
praeputium
  siittimen ihopoimu, joka suojaa terskaa

esine (n)
res
  ihmisen valmistama, käsin kosketeltava asia; tavara, valmiste

esipiha (n)
vestibulum
  linnan, luostarin tai temppelin edessä oleva kulttimenoihin tai kirkollisiin seremonioihin käytetty kattamaton, usein pylväskäytävän tai muurin ympäröimä tila

esirippu (n)
sīparium
  näyttämöä katsomosta erottava verho

esitellä (v)
intrōdūcō
  kertoa nimi tavattaessa
condono
  laittaa näytteille, näyttää jokin (tuote, laite) ensi kertaa
dēclārō
  ilmoittaa jokin tunnus etukäteen, jotta siihen voidaan viitata ennen sen varsinaista määrittelyä

esittely (n)
inductiō
  esitteleminen

esittää (v)
exhibere
  näyttää, panna näytteille
cēnseō
  ehdottaa, tehdä esitys

esivalta (n)
magistratus
  valtiovalta, julkista valtaa käyttävät viranomaiset

esiäiti (n)
genetrix
  naispuolinen sukulainen ylenevässä polvessa

eskortti (n)
cohors
  saattojoukko, turvasaattue, kunniasaattue

espanja (n)
lingua hispanica
  erityisesti Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa puhuttu kieli (kielitunnus: es)

espanjaksi (adv)
hispanica
  espanjan kielellä, espanjan kielelle

espanjalainen (adj)
Hispanicus, Hispaniensis
  Espanjasta peräisin oleva tai Espanjaan liittyvä

espanjankielinen (adj)
hispanica
  (kielitiede) espanjan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

esperanto (n)
Lingua Esperantica
  puolueettomaksi yhteiseksi ilmaisuvälineeksi kaikkeen kansainväliseen vuorovaikutukseen tarkoitettu keinotekoinen kieli. Sanalista.

essee (n)
argumentum
  asiateksti, joka asettuu jonkin asian kannalle ja esittää mielipiteitä sen tueksi

este (n)
mora
  jokin, joka estää jonkin tekemisen, tapahtumisen tai kulun

esteri (n)
ester
  orgaaninen yhdiste, jonka funktionaalisessa ryhmässä on happisillan välityksellä liittynyt yhteen kaksi hiiltä, joista toiseen on lisäksi sitoutunut kaksoissidoksella happi

estuaari (n)
aestuārium
  maa-alueen osittain suojaama jokisuualue, jossa yhden tai useamman joen makea vesi sekoittuu suolaisen meriveden kanssa murtovedeksi

estyä (v)
impediō
  jäädä tapahtumatta esteen vuoksi

estää (v)
antevenire
  tehdä mahdottomaksi
obstō
  tukkia

etana (n)
limax
  ryhmä keuhkokotiloiden (Stylommatophora) joukkoon kuuluvia maanilviäisiä. Etanat ovat pehmeäruumiisia kuorettomia tai kuorellisia eläimiä. Liikkumista varten etanalla on limaa erittävä anturajalka. Etanalla on kaksi paria tuntosarvia. Silmät sijaitsevat pidempien tuntosarvien päissä.

etanoli (n)
ethanol
  (kemia) lyhytketjuinen alkoholi CH₃CH₂OH eli etyylialkoholi, väritön polttavan makuinen neste, jota käytetään polttoaineena ja lähinnä liuottimina kemian teollisuuden prosesseissa

etappi (n)
scaena
  taival, reittiin kuuluva matkaosuus nimettyjen paikkojen välillä

eteenpäin (interjection)
prorsum
  kehotus tai määräys siirtyä edelleen, pidemmälle, jatkamaan

eteinen (n)
vestibulum
  rakennuksen ulko-oven ja sisätilojen välissä oleva tila

etelä (n)
meridies, auster
  pääilmansuunta idän ja lännen välissä, idästä 90 astetta myötäpäivään

eteläinen (adj)
australis
  etelässä sijaitseva, etelänpuoleinen

eteläinen napapiiri (n)
Circulus Antarcticus
  maapallon napapiiri, leveyspiiri, jonka eteläpuolta Aurinko valaisee keskeytymättä talvipäivänseisauksena koko vuorokauden, sijainti noin 66,5 astetta eteläistä leveyttä; sijainti on maapallon akselikaltevuus vähennettynä 90 asteen suorasta kulmasta

etelämeridiaani (n)
meridianus
  havaintopaikan zeniitin ja eteläisen taivaanavan välinen meridiaanin osa

etelänsatakieli (n)
luscinia
  satakielten sukuun ja sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

etevä (adj)
ēgregius
  jossain huomattavan hyvä, huomattava, prominentti

etiikka (n)
ethica
  filosofian haara, joka tutkii siveellisiä arvoja ja muita moraaliin liittyviä kysymyksiä

etiketti (n)
nota
  seuraelämän sääntöjen kokonaisuus; vallitsevat tavat, käytöskaavat ja -muodot
pittacium
  nimilappu tai muu esineeseen t. tuotteeseen kiinnitettävä näkyvä tunniste, jossa on tuotetietoja yms.

etikka (n)
acetum
  lähes väritön mauste ja säilöntäaine, jota voidaan valmistaa alkoholipitoisista aineista etikkahappokäymistä hyödyntäen tai yleensä synteettisestä etikkahaposta vedellä laimentamalla

etikkahappo (n)
acidum aceticum
  karboksyylihappo, jossa on yksi karboksyyliryhmä; rakennekaava on CH₃COOH ja kemiallinen kaava C₂H₄O₂

etiopialainen (adj)
Aethiopus
  Etiopiasta peräisin oleva tai Etiopiaan liittyvä

etiopialainen (n)
Aethiopus
  Etiopian kansalainen

etninen (adj)
ethnicus
  kansallinen, myös kansatieteellinen, kansaa, heimoa tai rotua koskeva

etologia (n)
ēthologia
  eläinten käyttäytymistiede

etruski (n)
lingua etrusca
  mon. Italiassa Etruriaksi kutsutulla alueella 700–100 eaa elänyt kansa; sen jäsen
  sen kieli

etsaus (n)
aqua fortis
  viivasyövytys; taidegrafiikan syväpainomenetelmä

etsintä (n)
scrūtinium
  (usein monikossa) järjestäytynyt toiminta jonkin löytämiseksi

etsiytyä (v)
genus
  löytää tiensä, hakeutua

etsiä (v)
quaero, quaerere
  yrittää löytää jotakin, hakea

että (conjunction)
ut
  viittaa johonkin selityksenä olevaan asiaan

etu (n)
lucrum
  hyvä ja myönteinen ominaisuus; hyöty, hyötynäkökohta
bonum
  jonkin osapuolen intressi; geopoliittinen intressi
beneficium
  jollekulle myönnetty suosiva asia toisiin verrattuna; hyödyttävä asia, etuus, etuisuus
quaestus
  (tennis) tasatilanteen jälkeen tuleva tilanne etu pelaajalle/parille, joka voittaa seuraavan pisteen

etuhammas (n)
incisivus
  suun etuosan, kulmahampaiden välissä sijaitseva hammas

etuhele (n)
sonus tolerantiae
  ennen varsinaista nuottia soitettava lyhytkestoinen sävel, jota ei nuottimerkinnäss merkitä toisten kestosta vähennetyksi

etukäteen (adv)
antea
  aikaisemmin, ennalta, edeltäpäin; ennen jotakin tapahtumaa tai odotettavissa olevaa

etumainen (adj)
antīcus
  ensimmäinen, eniten edessä oleva

etumatka (n)
bonum
  matka, joka kilpailijalla on perässätulijaan

etumerkki (n)
signum
  lukuun liitetty merkki, joka kertoo luvun positiivisuudesta tai negatiivisuudesta

etunimi (n)
praenomen
  henkilön virallinen, rekisteröity puhuttelunimi, ristimänimi

etuoikeus (n)
privilegium
  oikeus saada tai tehdä jotain ennen muita, oikeus jollaista ei ole muilla tai kaikilla

etuosa (n)
antīcus
  jonkin konkreettisen sisä- tai ulkopuolelta tarkasteltavissa olevan edessä, usein etisimpänä, oleva taho tai puoli, jota usein voidaan tarkastella myös ylä- tai alapuolelta

etupuoli (n)
antīcus
  esineen, rakennuksen, eliön tms. se puoli, joka ajatellaan sen toiminnan kannalta pääasialliseksi tai oleellisimmaksi

eturauhanen (n)
prostata
  virtsarakon alapuolella sijaitseva miehen tai naisen sukupuolielimistöön kuuluva lisäsukupuolirauhanen

eturuoka (n)
summa cena
  arkiaterian pääruokalaji

etusormi (n)
index
  sormi ihmisen kädessä peukalon ja keskisormen välissä

etuus (n)
beneficio
  rahallinen etu

etymologia (n)
etymologia
  sanojen alkuperää ja merkityksen muutoksia tutkiva kielitieteen haara

etäinen (adj)
procul
  kaukana sijaitseva
distans
  (henkilöstä) sellainen, johon ei ole läheistä suhdetta

etäpesäke (n)
metastasis
  syöpään sairastuneen solukon, elimen tms. ulkopuolelle muodostunut syöpäsolujen pesäke

eugeniikka (n)
eugenica
  rotuhygienia tieteenä, pyrkimys parantaa ihmisrodun ominaisuuksia erottelemalla suvunjatkamiseen soveltuvat ja soveltumattomat yksilöt

eukaryootti (n)
eukaryota
  aitotumallinen (-domeeni), eliö, jonka solussa on tuma

eunukki (n)
eunuchus
  mies, joka on kastroitu poistamalla kivekset; toimivat aiemmin haaremin vartijoina ja hallitsijan luotettavina virkamiehinä

euroopanmajava (n)
castor
  toinen kahdesta majavalajista ()

eurooppalainen (adj)
Europaeus
  Euroopasta peräisin oleva tai Eurooppaan liittyvä

europium (n)
europium
  lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 63 ja tunnus Eu

eutanasia (n)
euthanasia
  parantumattomasti sairaan kuoleman jouduttaminen

evankeliumi (n)
evangelium
  yksi neljästä Raamatun Uuden testamentin ensimmäisestä kirjasta

evoluutio (n)
ēvolūtiō vītae
  kehittyminen, kasvu
evolutio phylogenetica
  sukupolvien myötä tapahtuvat muutokset eliöpopulaatioiden geneettisessä koostumuksessa

evä (n)
pinna
  (anatomia) ruumiinosa, jonka avulla kala työntää itseään eteenpäin tai pitää asentonsa vakaana

eväruoto (n)
fulgur
  yksittäinen evän kalvomaista rakennetta tukevista piikkimäisistä (piikkiruoto) tai rustoisista (pehmeä ruoto) luuelementeistä

eväste (n)
copta
  HTTP-protokollaan liittyvä tilatieto, jonka palvelin voi asettaa selaimelle

evätä (v)
abigere
  estää, kieltää

faarao (n)
pharao
  Egyptissä dynastisen kauden aikana hallinnut kuningas

fagosytoosi (n)
phagocytosis
  endosytoosi, jossa otetaan pieniä partikkeleita solun sisään

fagosyytti (n)
phagocytus
  syöjäsolu

fagotti (n)
fagottus
  perinteisen sinfoniaorkesterin matalaäänisin puhallinsoitin

faksata (v)
facsimilis
  lähettää faksi(na)

faksi (n)
facsimilis
  telekopio, faksilaitteen tulostama kopio
similarium
  telekopiolaite, telekopiokone

falangi (n)
phalanx
  antiikin ajasta lähtien käytetty keihäsmiesten neliömäinen taistelumuodostelma

fallinen (adj)
phallicus
  fallosta muistuttava, fallokseen liittyvä

fallos (n)
phallus
  siitin, erityisesti erektiossa

fantasia (n)
phantasia
  kuvitelma

fariseus (n)
Pharisaeus
  Jeesuksen ajan juutalaisten keskuudessa vaikuttaneen fariseusten oppisuunnan jäsen

farkut (n)
genuenses
  farmarihousut, denim-kankaasta tehdyt useimmiten siniseksi värjätyt housut

farmakopea (n)
pharmacopoeia
  (lääketiede) lääkkeitä kuvaava virallinen ohjekirja

farssi (n)
insicium
  komedia, jonka hauskuus perustuu väärinkäsityksiin; ilveily

faryngaali (n)
pharyngicus
  äänne, joka muodostuu kielentyven ja kurkunpään takaosan välillä.

faryngaalinen (adj)
pharyngicus
  nieluun liittyvä

fasaani (n)
phasianus
  alkuperältään aasialainen peltokanalintu, jota on istutettu moniin maihin riistalajiksi () tai sen yksilö

fasismi (n)
fascismus
  Italiasta lähtöisin oleva 1900-luvun alussa reaktiona sosialismin kasvavaan kannatukseen syntynyt poliittiseen äärioikeistoon sijoittuva autoritaarinen, korporativistinen ja individualismin hylkäävä kansallismielinen poliittinen ideologia, jossa korostetaan järjestystä ja lainmukaisuutta ja taloudellisessa toimeliaisuudessa kansallista etua riittävänä vastakohtana sosialismin sisältämälle omaisuuden sosialisoimiselle; yleensä pyrkii myös demokratian lakkauttamiseen, jotta sosialistit eivät saisi kannatusta demokraattisin keinoin

fataalinen (adj)
fatalis
  kohtalokas
  kuolettava, tappava, fataali

federaatio (n)
foederātiō
  liittovaltio, termiä käytetään virallisesti vain Venäjästä

feminiini (n)
genus femininum
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa naisiin; feminiinisukuun kuuluva sana

feminiininen (adj)
fēminīnus
  sellainen, jonka suku on feminiini, feminiinisukuinen

feminismi (n)
feminismus
  aate, joka näkee länsimaisen yhteiskunnan patriarkaalisena eli miesten miehiä hyödyttäväksi rakentamana ja naisia sortavana ja joka pyrkii saavuttamaan sukupuolten tasa-arvon murskaamalla tämän patriarkaatin mm. edistämällä näkökantaa, ettei naisiin suhtauduttaisi vain rakastajina, vaimoina tai potentiaalisina vaimoina tai lasten äiteinä

femoraalinen (adj)
femorālis
  reiteen liittyvä, reisi-

fenkoli (n)
feniculum
  ulkonäöltään tilliä muistuttava sarjakukkainen kasvi (), jonka vartta käytetään vihanneksena, lehtiä ja hedelmiä mausteena
  sen mausteena käytettävä siemen

feodalismi (n)
feudalismus
  keskiaikainen läänitysjärjestelmä

fermaatti (n)
pausa
  pidennysmerkki, joka pidentää nuotin kestoa vaistonvaraisesti tulkittavan ajan; vastaavasti tulkittu nuotti

fermioni (n)
fermion
  alkeishiukkanen, jonka spin on puoliluku

fermium (n)
fermium
  eräs alkuaine, järjestysluku 100, tunnus Fm

fes (n)
plānus
  alenettu f-sävel, enharmoninen sävelen e kanssa

fiaali (n)
fastigium
  (arkkitehtuuri) goottilainen neli- tai kahdeksan särmäinen solakka pikkutorni tai pylväs; tukipilareiden pääteosa.

figuuri (n)
figūra
  kuvataiteessa ihmishahmo
  leikkikaluissa nukke tai koriste-esine, joka on tehty muistuttamaan tunnettua henkilöä tai fiktiivistä hahmoa

fiksu (n)
callidus
  älykäs, nopeaälyinen

fiktio (n)
commentum
  kuvitelma, sepite

filamentti (n)
fibra
  säie
  Auringon pinnasta erkanevia säiemäisiä muodostumia

filantropia (n)
phĭlanthrōpĭa
  ihmisystävällisyys, hyväntekeväisyys

filee (n)
vitta
  teuraseläimen pitkänomaiseksi leikattu selkälihakappale

filiaali (n)
rāmus
  haaraosasto, sivuosasto, haarakonttori

filipino (n)
lingua Philippina
  filipinon kieli, Filippiineillä puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: fil)

filippiiniläinen (n)
Philippina
  Filippiinien kansalainen

filmi (n)
furfur
  valoherkkä nauha, jolle voidaan kuvata valokuvia tai elokuvaa

filmitähti (n)
astrum
  kuuluisuutta saavuttanut elokuvanäyttelijä

filologia (n)
philologia
  (kielitiede) kieltä tai kieliryhmän tekstejä ja niiden rakenteita sekä niihin liittyviä kulttuureja tutkiva humanististen tieteiden haara

filosofi (n)
philosophus
  filosofian harjoittaja

filosofia (n)
philosophia
  asioiden olemuksen ja alkuperusteiden tutkimus, viisauden etsiminen eli teoreettinen filosofia; yksittäisen ihmisen toiminnan lähtökohta, arvot ja päämäärä eli käytännöllinen filosofia

fimoosi (n)
phimosis
  esinahan ahtaus, ahdas esinahka

finaali (n)
finis, fīnālis
  loppukilpailu

finanssi- (n)
pecūniārius
  yhdyssanan alkuosana finansseihin liittyvä, rahatalouteen kuuluva

finni (n)
papula
  märkänäppylä, joka muodostuu talirauhasen voimakkaasta erityksestä seuraavan talitulpan tukkiessa ihoon avautuvan rauhasen tiehyen

firenzeläinen (adj)
florentinus
  Firenzestä peräisin oleva

firma (n)
ausum
  (liike)yritys

fistata (v)
pugnus
  liikuttaa nyrkkiä emättimessä tai peräsuolessa

fitti (n)
aptus
  sumean logiikan yksikkö

flaami (n)
flandricus
  lähinnä Belgian pohjoisosassa, Flanderissa puhuttava hollannin kielen murre, joka on aikaisemmin luokiteltu erilliseksi kieleksi

flaamilainen (adj)
flandricus
  flaameihin tai flaamin kieleen liittyvä; flaamien asuma-alueelta peräisin oleva

flavori (n)
sapor
  juoman tai ruoan maun ja tuoksun synnyttämä yhteisvaikutelma

flegmaattinen (adj)
tardus
  välinpitämättömältä ja aikaansaamattomalta vaikuttava, hidasluonteinen

fleimi (n)
flamma
  ärsyttäväksi tai loukkaavaksi tarkoitettu kannanotto

fleksio (n)
flexio
  raajan koukistaminen

flerovium (n)
flerovium
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Fl

fluidi (n)
fūsilis
  yleisnimitys väliaineille, joissa rakenneosaset voivat liikkua vapaasti toistensa suhteen ja jotka noudattavat Bernoullin lakia

flunssa (n)
algor
  nuhakuume, useiden virusten aiheuttama tulehduksellinen ylähengitysteiden tartuntatauti

fluori (n)
fluorum
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, myrkyllinen, kalpean kellanvihreä, pistävänhajuinen, kaasumainen halogeeni

flyygeli (n)
ala
  suurikokoinen piano, jonka kielet ja soittokoneisto ovat vaakasuorassa

fobia (n)
phobia
  sairaalloinen kammo jotakin tiettyä asiaa kohtaan

foneemi (n)
phonema
  pienin merkityksiä erottava äänneyksikkö, joka on yhden kielen kannalta yksikäsitteinen

fonologia (n)
phonologia
  äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja

foorumi (n)
forum
  tapaamispaikka ja kokousten järjestyspaikka muinaisen Rooman kaupungeissa, tori tai aukio, Roomassa Forum Romanum

fortunapeli (n)
apinae
  lautapeli, jossa työnnetään työntökepillä kuulia kohti kaltevan laudan yläreunaa tavoitteena saada ne sijoittumaan mahdollisimman hyvin nauloilla rajattuihin pistealueisiin

fosfori (n)
phosphorus
  epämetallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain fosforihapon suoloina

fossiili (n)
fossile
  kivettynyt eläin tai kasvi

fossiilinen (adj)
fossilis
  joka on fossiili, kivettynyt

fraktio (n)
fractio
  jae, jakotisle

fraktuura (n)
fractura
  eräs goottilainen kirjasinlaji

frankium (n)
francium
  radioaktiivisin luonnossa esiintyvä alkuaine

frankki (n)
Francus
  eräs nykyisen Ranskan, Belgian ja Saksan alueella elänyt muinainen germaaniheimo

frekvenssi (n)
crēbritās
  taajuus, esiintymistiheys, toistumistiheys
  se, montako kertaa arvo esiintyy datassa, esiintymien lukumäärä

fresko (n)
opus tectonium
  seinämaalaus, joka maalataan tuoreelle, kostealle laastipohjalle

fretti (n)
viverra
  näätäeläimiin kuuluva hillereistä jalostettu metsästys- ja lemmikkieläin

frigidi (adj)
frīgidus
  seksuaalisesti kylmä

frigidiys (n)
frīgiditās
  se, että on frigidi

frityyritaikina (n)
tundō
  friteerauksessa käytettävä löysä taikina

friuli (n)
foroiuliensis lingua
  Italiassa puhuttu romaaninen kieli (kielitunnus: fur)

frontaalitaso (n)
plana coronalia
  jokin kuvitteellisista kehon etu- ja takaosaan jakavista tasoista

frossi (n)
rana
  jousen tyvikappale

fuksi (n)
vulpecula
  ensimmäisen vuoden opiskelija yliopistossa

fundamentalismi (n)
fundamentalismus
  mihin tahansa uskontoon liittyvä ajatussuuntaus, joka pyrkii tulkitsemaan olemassaolon jonkin uskonnollisen kirjan mukaan erehtymättömänä lähteenä

funktio (n)
fūnctiō
  toiminto, toiminta; tarkoitus, tehtävä
functio
  sääntö, joka kuvaa suureen riippuvuutta toisesta suureesta tai muuttujasta. Matemaattisesti määriteltynä funktio on relaation alatyyppi, jossa jokaiseen lähtöjoukon alkioon liitetään korkeintaan yksi maalijoukon alkio

futuuri (n)
futūrum
  tuleva aika, aikamuoto, joka kuvaa yleistä tulevaa tekemistä; suomen kielessä ei ole erillistä futuuritempusta, vaan tulevaa tekemistä kuvataan preesensillä

fuuga (n)
contrāpunctus
  sävellys jonka aiheet kertautuvat eri äänissä

fuusio (n)
fusio
  yritysten yhdistyminen tai sulautuminen toisiinsa
colliquatio
  kevyiden atomien yhdistyminen raskaammiksi

fysiikka (n)
physica
  edellistä käsittelevä oppiaine koulussa ja yliopistossa

fysiologia (n)
physiologia
  elävän elimistön toimintaa ja siihen liittyviä fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä tutkiva tiede

fyysikko (n)
physicus
  fysiikkaa ammattinaan harjoittava henkilö

färsaarelainen (adj)
Faroensis
  Färsaarilta peräisin oleva, Färsaariin liittyvä

färsaarelainen (n)
Faroensis
  pysyvästi Färsaarilla asuva henkilö, Färsaarten asukas; Tanskan kansalainen, joka asuu Färsaarilla

fääri (n)
Faroensis
  Färsaarilla puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: fo)

g (n)
sol
  C-duuriasteikon 5. sävel

gadolinium (n)
gadolinium
  eräs alkuaine (tunnus Gd)

gagaatti (n)
gagates
  eräs ruskohiilen tyyppi

galaksi (n)
galaxias
  tähtien, tähtienvälisen aineen sekä kaasu- ja pölypilvien muodostama suuri järjestelmä, jonka keskustassa sijaitsee usein tai mahdollisesti aina supermassiivinen musta aukko

galego (n)
Gallæcus
  indoeurooppalaisen kielikunnan romaaniseen kieliryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: gl), jota puhutaan lähinnä Espanjassa Galician itsehallintoalueella

galleria (n)
pinacotheca
  näyttelytila, jossa esitellään taidetta; taidemuseo, taidekokoelma

gallialainen (n)
Gallus
  syntyperältään gallialainen

gallialaismuuri (n)
murus gallicus, opus gallicum
  hirsillä vahvistettu kivistä ja maasta rakennettu esihistoriallinen muuri

gallium (n)
gallium
  eräs alkuaine, harvinainen hopeanvärinen metalli, joka on hauras huoneenlämpötilassa ja sulaa kädenlämmössä (tunnus Ga)

gallona (n)
congius
  amerikkalainen (noin 3,78 litraa) tai brittiläinen gallona (noin 4,54 litraa)

gallup (n)
aspicio
  kyselytutkimus, haastattelututkimus, mielipidetiedustelu

galvaaninen (adj)
galvanicus
  sähköön liittyvä

garderobi (n)
armarium
  vaatekomero, vaatehuone, vaatesäilö

geeli (n)
gelu
  heterogeeninen seos, jossa huokoisen kiinteän aineen sisäosa on täynnä nestettä

geeni (n)
genum
  nukleiinihappoihin tallentunut biologisen informaation yksikkö, joka koodaa yksittäistä proteiinia

gemssi (n)
camox
  vuoristoseuduilla lumirajan tuntumassa elävä, lammasta kookkaampi taitavana kiipeilijänä ja hyppijänä tunnettu, onttosarvinen märehtijä (). Gemssin, josta erotetaan kymmenkunta alalajia, esiintymisalueita ovat Alpit, Abruzzit, Balkan, Karpaatit, Kaukasus ja Taurusvuoristo.

genealogia (n)
genealogia
  sukututkimus

generoida (v)
pariō
  tuottaa, erityisesti jonkinlaisella generaattorilla

genetiivi (n)
genetivus, genitivus
  omanto, omistamista tai omistusta ilmaiseva sijamuoto

genomi (n)
per
  organismin koko perintöaines, joka on koodattu geeneihin

genre (n)
genus
  taiteen tyylilaji

geologi (n)
geologista
  geologian tutkija

geologia (n)
geologia
  maapallon koostumusta, alkuperää, rakennetta ja historiaa tutkiva tiede

geometria (n)
geometria
  matematiikan osa-alue, joka tutkii kuvioita ja kappaleita sekä niiden ominaisuuksia

geometrinen (adj)
geōmetricus
  geometriaan liittyvä, siihen kuuluva tai perustuva

georgia (n)
Hibēricus
  Georgiassa puhuttava kaukasialainen kieli (kielilyhenne: ka)

georgialainen (adj)
georgianus
  Georgiasta peräisin oleva tai Georgiaan liittyvä
Hibēricus
  Yhdysvaltain Georgian osavaltiosta peräisin oleva

georgialainen (n)
Hibēricus
  pysyvästi Georgiassa asuva henkilö
  Yhdysvaltain Georgiassa asuva tai sieltä kotoisin oleva

germaani (n)
Germanica
  germaanisen heimon jäsen

germaaninen (adj)
Germanicus
  germaaneihin liittyvä
  germaanisiin kieliin liittyvä

germanium (n)
germanium
  eräs alkuaine, kova hopeanvalkoinen puolimetalli (tunnus Ge)

gerundi (n)
gerundium
  verbin muoto, joka ilmaisee jatkuvaa, parhaillaan tekeillä olevaa tai keskeneräistä tekemistä

geysir (n)
fons calidae atque alte exsilientis aquae
  kuuma lähde, josta purkautuu säännöllisin väliajoin kuumaa höyryä tai vettä ryöppynä

glagoliittinen (adj)
Abecedarium Glagoliticum
  muinaiskirkkoslaavissa käytettyyn, kyrillistä edeltäneeseen, glagoliittiseen kirjaimistoon liittyvä

glaukooma (n)
glaucoma
  näköhermosairaus, joka aiheuttaa usein näkökenttään puutoksia ja silmänpaineen suurenemista

gletseri (n)
glaciarium
  vuoristojäätikkö, jäävirta

globaali (adj)
mundanus
  yleismaailmallinen, maailmanlaajuinen; koko maapalloa koskeva

globalisaatio (n)
globalizatio
  maapalloistuminen; kaupankäynnin ja tuotannon levittyminen ympäri maailmaa sekä kulttuurien, tapojen ja lainsäädäntöjen yhtenäistyminen

glossa (n)
glossa
  tekstin marginaaliin tehty lisäys, reunahuomautus

glögi (n)
vinum defrutum
  kuumana nautittava maustettu ja usein alkoholipitoinen juoma

golf (n)
pilamalleus
  peli, jossa palloa ja mailaa pelivälineinä käyttäen pyritään lyömään pallo mahdollisimman vähin lyönnein pelikentän reikiin

golfata (v)
pilamalleus
  golffata, pelata golfia

golfmaila (n)
clāva
  golfpelin pelivälineenä käytettävä maila, jolla lyödään golfpalloa

gondoli (n)
cymba
  erityisesti Venetsian kanaaleissa käytetty, pitkällä peräairolla liikutettava kapea ja pitkänomainen tasapohjainen vene, joissa on korkea perä ja keula

gootti (n)
Gothus
  gootit germaaninen kansa, joka kansainvaellusten aikaan lähti Skandinaviasta ja jakautui itä- ja länsigootteihin

goottilainen (adj)
Gothica
  gootteihin liittyvä

graafi (n)
argumentum
  numeerisista tiedoista muodostettu kuvaaja
comes
  malli, joka kuvaa solmuja ja niitä yhdistäviä kaaria; verkko

graafinen käyttöliittymä (n)
interfacies graphica usitatorum
  graafisista elementeistä koostuva tietokoneohjelman käyttöliittymä

graani (n)
granum
  vanha massan mittayksikkö

grafiitti (n)
graphites
  metallinkiiltoinen läpinäkymätön hiilen allotrooppinen muoto

granaatti (n)
carbunculus
  mm. korukivinä käytettäviä silikaattimineraaleja

granaattiomena (n)
malum granatum
  rantakukkakasvien heimoon kuuluva lehtipuu (Punica granatum), jonka hedelmät ovat syötäviä
  sen hedelmä

gravidi (adj)
gravidus
  raskaana oleva, kantava

gravis (n)
sepulchrum
  kirjaimen ylle kirjoitettava korkomerkki, joka näyttää oikealle alaspäin suunnatulta pilkulta: `

gravitoni (n)
graviton
  kvanttigravitaatioteorioissa gravitaatiota välittävä hypoteettinen alkeishiukkanen, joka kuuluisi bosoneihin

gray (n)
canus
  SI-järjestelmän mukainen absorboituneen annoksen yksikkö (tunnus Gy)

gregoriaaninen (adj)
Gregorianus
  Gregorius-nimisiin henkilöihin, erityisesti paaveihin liittyvä

grillata (v)
transenna
  paahtaa grillissä

grilli (n)
transenna
  paahdin, myös parila, jossa korkea lämpö kypsentää ruoan

grönlanti (n)
lingua Groenlandica
  eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten ryhmän kieli (kielitunnus: kl), jota puhutaan Grönlannissa

grönlantilainen (adj)
lingua Groenlandica
  Grönlannista peräisin oleva tai Grönlantiin liittyvä

grönlantilainen (n)
lingua Groenlandica
  Pysyvästi Grönlannissa asuva henkilö.

h (n)
si
  C-duuriasteikon 7. sävel

haalea (adj)
tepidus
  ei kylmä eikä kuuma
dēcolor
  haalennut, vaalea, väriä menettänyt

haalistua (v)
defluo
  menettää väriä

haamu (n)
larva
  aave, kummitus

haara (n)
rāmus
  päärungosta haarautuva puun osa; (laajemmin) mikä tahansa vastaavanlainen
bivium
  puun hanka; kohta, jossa jokin haarautuu toisistaan erilleen ulottuviin osiin

haarapääsky (n)
hirundo
  varpuslintuihin kuuluva pääskylintu (), joka pesii Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Haarapääsky on muiden pääskylintujen tavoin lähes aina ilmassa oleva hyönteissyöjä, jonka selkein tuntomerkki on syvään halkinen pyrstö

haarautua (v)
rāmus
  erkaantua, jakaantua

haarniska (n)
arma
  (historia) entisaikaan ritareita taistelussa suojannut nahkainen, metallivahvisteinen tai täysmetallinen varustus

haaroittua (v)
rāmus
  jakautua kahteen tai useampaan haaraan

haarukka (n)
creagra
  ruokailuväline, jonka varren päässä on samansuuntaisia piikkejä, tavallisesti kaksi, kolme tai neljä piikkiä
furca
  kaksipyöräisten kulkuvälineiden kaksihaarainen tukirakenne, jonka haarojen väliin pyörä kiinnitetään; etuhaarukka, takahaarukka; myös kaksihaarainen rakenne, jota käytetään etenkin yhdyssanoissa kuten haarukkaliitin
  tilanne, jossa nappula uhkaa kahta tai useampaa vastustajan nappulaa samanaikaisesti

haaska (n)
cadaver
  kuolleen eläimen raato, erityisesti kun sitä käytetään houkuttimena metsästyksessä

haastaa (v)
prōvocō
  antaa haaste, kehottaa taisteluun tai kilpailuun kanssaan
assignare
  kutsua vastaajaksi tai todistajaksi oikeuteen

haastaja (n)
prōvocātor
  henkilö, joka haastaa jonkun

haastatella (v)
colloquium
  tehdä haastattelu

haastattelu (n)
colloquium
  tavallisesti suullinen keskustelu tai kysely, jossa kartoitetaan ja selvitetään asioita

haava (n)
vulnus
  loukkaantumisesta tms. johtuva ihon vaurio, joka tavallisesti vuotaa verta

haavaside (n)
fōmentum
  ruhjeiden, viiltohaavojen, pienten palovammojen ja leikkaushaavojen hoitotarvike

haavauma (n)
ulcus
  sairaudesta johtuva ihon tai limakalvon kudostuho

haaveilija (n)
somniator
  henkilö, joka haaveilee

haavoittaa (v)
sauciō
  aiheuttaa haava

haavoittua (v)
laesus
  saada haavoja tai muita vammoja

haavoittunut (n)
laesus
  henkilö, joka on saanut (yleensä tahallisesti vahingoitettaessa) vaurion, joka ei ole johtanut menehtymiseen

haavoittuva (adj)
forābilis
  helposti vahingoittuva tai vahingoitettava

hafnium (n)
hafnium
  kiiltävä hopeanharmaa siirtymäalkuaine, tunnus Hf

hahmo (n)
species
  epäselvä ihmisen tai muun olennon muotoinen kuva

hahmotella (v)
adumbro
  tehdä luonnos taideteoksesta esim. lyijykynällä

hahmottaa (v)
dispecto
  kyetä muodostamaan abstrakti kuva jostakin, esimerkiksi jostakin kokonaisuudesta tai ongelmasta

hai (n)
squalus
  rustokaloihin kuuluvia, valtamerillä eläviä suuria petokaloja (Selachimorpha)

haihattelija (n)
cupītor
  henkilö, joka haihattelee

haikara (n)
ardea
  jokin haikaralintujen lahkoon () kuuluva lintu

haikarat (n)
ardea
  (), yksi haikaralintujen lahkon heimoista

haikea (adj)
melancholicus
  surumielinen

haima (n)
pancreas
  ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä

haimasyöpä (n)
cancer pancreaticus
  haimasta lähtevä syöpä

haimatulehdus (n)
pancreatitis
  haiman tulehdus, joka johtuu usein liiallisesta alkoholin käytöstä

hairahtua (v)
descisco
  haksahtaa, erehtyä

haiseva (adj)
odōrus
  hajua erittävä

haista (v)
foeteō
  tuottaa tai erittää jonkinlaista, yleensä epämiellyttävää, hajua
pēdō
  pierrä

haistaa (v)
adolēre
  aistia hajua

haisuhilleri (n)
mustella
  Ictonyx-suvun eräs laji () tai tämän yksilö

haisunäätä (n)
mustella
  mon. eräs petoeläimiin (Carnivora) kuuluva heimo (Mephitidae)
mephitis
  siihen kuuluva pahanhajuista nestettä uhattuna ollessaan erittävä nisäkäs ()

haitallinen (adj)
nocuus
  sellainen, joka aiheuttaa haittaa tai, josta on haittaa

haitata (v)
impediō
  olla haitaksi; vaikeuttaa; olla tiellä tai edessä

haitta (n)
impedīmentum
  asian negatiivinen puoli

hajaantua (v)
dissipō
  ajautua erilleen (erityisesti ihmisjoukosta)

hajalla (adv)
fractus
  hajonnut, ei ehjä, rikki

hajota (v)
cōnfringō
  mennä useaan osaan ulkoisen tai sisäisen voiman vaikutuksesta
cado
  mennä rikki, mennä epäkuntoon

hajota ja hallitse (n)
divide et impera
  poliittinen, taloudellinen tai sotilaallinen strategia tai näiden yhdistelmä, jossa ihmiset tai muut valtakeskittymät saatetaan keskenään erimielisiksi ja jakautuneiksi, mikä vähentää niiden suhteellista valtaa ja voimaa ja estää niitä toimimasta strategiaa käyttävää tahoa vastaan

hajottaa (v)
dissipō
  jakaa osiksi, saattaa erilleen
dissolvō
  jakaa kevyemmiksi yhdisteiksi
disturbō
  purkaa

haju (n)
odor
  (fysiologia) hajuaistin ärsyke, joka todetaan nenän kautta. Haju voidaan mieltää miellyttäväksi tai epämiellyttäväksi, kansanomaisesti hyväksi tai pahaksi

hajuaisti (n)
olfactus
  eläinten aisti hajun havaitsemiseksi

hajuton (adj)
inodorus
  jossa ei ole hajua

hajuvesi (n)
per fumum
  usein alkoholipohjainen hyvältä tuoksuva neste, jota käytetään viehätysvoiman lisäämiseen

haka (n)
hamus
  metallinen tai puinen koukku, jolla salvataan ovi, ikkuna, laatikko tai muu sellainen; säppi

hakaluu (n)
os hamate
  ranteen luu nimettömän ja pikkusormen luiden tyvessä

hakaristi (n)
crux gammata
  ikivanha symboli, joka muodostuu rististä ja sen kärkien päistä myötä- tai vastapäivään lähtevistä viivoista

hakata (v)
alapa
  lyödä jotakin toistuvasti tai useita kertoja
curto
  tehdä hakkuu, kaataa puita
  pilkkoa pieneksi, erityisesti puuta polttoaineeksi, tehdä pilkkeitä tai halkoja
plangō
  pahoinpidellä lyömällä useita kertoja
  voittaa joku ylivoimaisesti

hakea (v)
quaerō
  yrittää löytää jotain, etsiä
adfero
  käydä jossain ja tuoda jotain mukanaan, noutaa

hakemisto (n)
index
  tiedonhakua helpottava, jotakin logiikkaa (esim. aakkosjärjestystä) noudattaen laadittu lista tai teos

hakettaa (v)
assula
  tehdä haketta

hakkeri (n)
effractarius electronicus
  taitava tietokoneen käyttäjä, joka tuntee tietokonejärjestelmien toiminnan syvällisesti ja hallitsee käyttämänsä työkalut ja laitteet erittäin hyvin

hakku (n)
dolābra
  työkalu kivisen maan kaivamiseen

haku (n)
scrūtinium
  hakeminen, noutaminen

hakusana (n)
lemma
  yksi sanakirjan kohta tai tietosanakirjan artikkeli

hakusanamuoto (n)
lēmma
  tietosanakirjoissa ja sanastoissa käytettävän hakusanan muoto, lemma

halata (v)
amplector
  osoittaa lohdutusta tai kiintymystä kietomalla käsi tai kädet toisen ympärille

halaus (n)
complexus
  lohduttava tai ystävällinen ele, jossa kädet puristetaan toisen ihmisen ympäri

halitoosi (n)
fētor ēx ōre
  pahanhajuinen hengitys

haljeta (v)
dividō
  mennä halki, hajota tyypillisesti kahteen osaan
dīrumpō
  revetä

halkaisija (n)
diametros
  jonkin pyörähdyskappaleen leikkauskuvion rajaama jana ko. kuvion keskipisteen kautta kulkevasta suorasta

halkaista (v)
dividō
  jakaa kiinteä kappale kahteen osaan

halkeama (n)
rīma
  kappaleeseen halkeamisen seurauksena syntynyt usein kapea aukko

halkio (n)
spīrāmentum
  vaatteen reunan kohta, jossa kahden osan väliin jää halkeamaa muistuttava väli

halko (n)
truncus
  tavallisesti metriseksi katkaistu ja yleensä halkaistu puu, josta tehdään pilkkeitä eli klapeja polttopuuksi

halkoa (v)
fatiscō
  halkaista, jakaa

halla (n)
gelicidium
  tilanne, jossa ilman lämpötila laskee kasvukauden aikana maanpinnan tuntumassa – tarkemmin alle kahden metrin korkeudella – alle nollaan celsiusasteeseen

hallava (adj)
albesco
  epämääräisen vaalea

halleluja (interjection)
alleluia
  kehoitus ylistämään tai kiittämään Jumalaa

halli (n)
auditorium
  katettu, pinta-alaltaan suuri ja yleensä korkea tila

hallinta (n)
imperium
  hillintä, kontrolli
potestas
  määräysvalta

hallinto (n)
administrātiō
  henkilö tai yhteisö, joka hallitsee tai pitää valtaa jossain

hallintokoneisto (n)
apparātus
  viranomaisista ja muista julkishallinnon toimielimistä muodostuva rakenteellinen kokonaisuus

hallita (v)
guberno
  olla hallitsijana; vastata hallinnosta
ducere
  vallita kaikkialla
dominulus
  olla tärkein, johtava eli hallitseva tekijä jollakin alalla

hallitseva (adj)
dominans
  sellainen, joka hallitsee, jolla on valta muihin nähden

hallitsija (n)
tyrannus
  ylimmän valtiovallan käyttäjä monarkkisessa valtiossa

hallitsijapari (n)
reale
  hallitsija ja hänen puolisonsa.

hallitus (n)
administrātiō
  valtion toimeenpanovaltaan kuuluva pääministerin ja muiden ministerien muodostama hallinnon osa; ministerineuvosto, kabinetti tai valtioneuvosto

halloween (n)
Pervigilium Omniorum Sanctorum
  pyhäinpäivän aatto, kelttiläisperäinen anglosaksisissa maissa lokakuun viimeisenä päivänä vietettävä aaveiden ja noitien juhlapäivä, joka tunnetaan Suomessa lähinnä yhdysvaltalaisessa muodossaan

hallusinoida (v)
hallūcinor
  kokea hallusinaatioita

halogeeni (n)
halogenus
  jokin jaksollisen järjestelmän 7. pääryhmän vahvasti epämetallisista keskenään samankaltaisista aineista: astatiini, bromi, fluori, jodi ja kloori

halpa (adj)
vilis
  vähän maksava

halpamainen (adj)
foedō
  moraaliltaan alhainen, katala

haltija (n)
possessor
  henkilö, jolla on hallintaoikeus tai tosiasiallinen hallinta kiinteään tai irtaimeen omaisuuteen; ei välttämättä omistaja
alfus
  haltia, luonnossa tai kodin piirissä vaikuttava uskomusolento

haltijatar (n)
alfa
  naispuolinen haltija

halu (n)
voluntas
  tajunnalle selkeä sisäinen pyrkimys jnk. tarpeen tyydyttämiseen, jnk. toiveen toteuttamiseen

halukas (adj)
libens
  sellainen, jolla on halu johonkin; joka tekee mielellään jotakin.

halukkaasti (adv)
aviditer
  halukkaalla tavalla, innokkaasti

haluta (v)
desidere
  olla kiinnostunut tekemään jotain tai olla halukas omistamaan jotakin; tehdä mieli

haluton (adj)
invītus
  sellainen, jolla ei ole halua johonkin; joka ei tee mielellään jotakin
languidus
  sanaa käytetään myös lievempänä ilmauksena osoittamaan innottomuutta ja vastahakoisuutta johonkin

haluttomuus (n)
nōluntās
  se, että on haluton

halvaus (n)
paralysis
  lihaksen hallinnan täydellinen ja pysyvä menetys

halveksia (v)
contemno
  pitää itseään jotakuta toista tai joitakuita parempana

halveksinta (n)
contemptus
  halveksiminen

halveksunta (n)
contemptus
  halveksuminen

hamesankari (n)
asōtus
  naistenmies, häntäheikki, häntyri, naistennaurattaja, pukki, playboy

hammas (n)
dens, dēns
  selkärankaisten eläinten suussa oleva puremiseen tarkoitettu luutuma

hammasharja (n)
peniculus dentarius
  hampaiden puhdistamiseen käytettävä harja

hammaskivi (n)
calculus
  plakin kivettymisestä muodostunut kerrostuma hampaan pinnalla, mikä ei irtoa hammasharjalla, heikentää hampaiden harjauksen tehoa ja edistää kariesta antamalla sitä aiheuttaville bakteereille elinympäristön

hammaslaitainen (adj)
denticulātus
  (lehdestä) jonka reunassa on pykäliä

hammaslääkäri (n)
medicus dentarius
  suun, erityisesti hampaiden, terveyttä ja sairauksia hoitava akateemisesti koulutettu terveysammattilainen

hammastahna (n)
dentifricium
  hampaiden harjauksessa käytettävä seos

hammastikku (n)
dentiscalpium
  puinen tikku, jolla voi puhdistaa hampaiden välit syömisen jälkeen

hampaaton (adj)
ēdentulus
  sellainen, jolla ei ole hampaita
  sellainen, joka ei saavuta kohdettaan; ponneton

hamppu (n)
cannabis
  hamppukasveihin kuuluva yksivuotinen öljy-, kuitu- ja lääkekasvi, jota kasvatetaan myös päihteeksi (Cannabis sativa)
  hampun varresta saatava hamppukuitu

hampurilainen (n)
isicium
  ruokalaji, jossa on pihvi sämpylän puolikkaiden väliin laitettuna

hamsteri (n)
cricetus
  jyrsijä , joka tunnetaan siitä että se kuljettaa keräämäänsä ruokaa poskipusseissaan

hana (n)
canis
  tynnyriin tms. vesisäiliöön laitettava venttiili, jolla voi laskea nestettä astiasta

hanakka (adj)
avidus
  halukas, innostunut

hangata (v)
frico
  pyyhkiä kädellä, kankaalla tms. voimakkaasti, hinkata

hanhenmaksa (n)
fīcātum
  herkkuna pidetty ruoka, joka koostuu hanhen tai ankan maksasta

hanhi (n)
anser, avica
  jokin sorsalintujen lahkon -alaheimon varsinaisiin hanhiin () kuuluva edustaja

hankain (n)
scalmus
  airon tuki veneen partaassa

hankala (adj)
difficilis
  vaikea, työläs, vaativa
  (henkilöstä) itsepäinen, riidanhaluinen

hankaluus (n)
artum
  se, että jokin on hankala(a)

hanke (n)
progetto
  etukäteen suunniteltu jonkin asian tekeminen, projekti

hanki (n)
nix
  maassa oleva kerros lunta

hankkia (v)
acquirō
  saada yritystensä ansiosta, ottaa; ostaa

hansikas (n)
digitabulum
  usein nahkasta, joskus säämiskästä, valmistettu käsine, jossa on joka sormelle oma tila

hapan (adj)
acer
  sellainen, jonka happamuusastetta ilmaiseva pH on alle 7
  happamalta maistuva

hapantaikina (n)
fermentum
  taikinajuurella tai muulla hapattimella nostatettu, vedestä ja ruisjauhoista valmistettu, suolalla maustettu taikina

hapokas (adj)
acidus
  sellainen, jossa on varsin runsaasti happoa

happamuus (n)
aciditas
  happamuusasteella kuvattava, tavallisesti logaritmisella pH-asteikolla ilmaistava suure

happi (n)
oxygenium
  epämetalleihin kuuluva alkuaine

happo (n)
acidum
  kemiallinen yhdiste, joka kykenee luovuttamaan vetyionin, syövyttää aine, jonka vesiliuoksen pH on alle 7

hapsu (n)
cirrus
  irtolangoista muodostettu tupsu kankaan reunassa

harakka (n)
pica
  mustavalkoinen variksiin kuuluva lintu () jolla on yksivärisen vihreähohtoinen, 20–30 cm pitkä pyrstö

harallaan (adv)
segregatim
  (jaloista, sormista) erillään; siten, että päät ovat kaukana toisistaan

harava (n)
rastellus
  maatalouden ja puutarhanhoidon apu- ja työväline, jota käytetään haravoimiseen. Haravassa on hammastettu tanko, joka on kiinnitetty varren päähän poikittain varteen nähden.

haravoida (v)
asōtus
  käyttää haravaa; koota heiniä haravalla; puhdistaa maata roskista tai lehdistä haravaa apuna käyttäen
crista
  etsiä järjestelmällisesti

harha (n)
praeiūdicium
  estimaattorin odotusarvon ja estimoitavan parametrin (tai sen muunnoksen) arvon erotus

harhaisku (n)
aberratio ictus
  (rikosoikeus) rikollinen teko, jonka kohteena on toinen henkilö tai esine kuin rikollinen on tarkoittanut

harhaluulo (n)
delusio
  perusteeton voimakas uskomus, josta henkilö pitää kiinni itsepintaisesti, vaikka esitettäisiin sen kumoavia perusteluita tai todisteita; voivat olla mahdottomia (eriskummallisia, bisarreja) tai sellaisia, jotka ovat mahdollisia, mutta epätodennäköisiä

harhaoppi (n)
haeresis
  oppi, joka poikkeaa oikeasta, apostolisesta ja Jumalan sanan mukaisesta opista

harharikos (n)
aberratio delicti
  luvallinen teko, jonka tekijä erheellisesti luulee tekevänsä rikoksen; harharikoksen tekee esimerkiksi henkilö, joka luulee anastavansa vieraan omaisuutta, mutta ottaakin oman tavaransa

harhauttaa (v)
abducere
  johtaa harhaan; hämätä, eksyttää

harhautus (n)
oblectāmen
  väärän aikomuksen esittäminen toisen erehdyttämiseksi väärien johtopäätösten tekemiseen
illex
  (šakki) taktinen keino, jolla vastapuolen nappula houkutellaan epäedullisempaan asemaan tai pois suojaamasta ruutua, johon itse halutaan päästä

harja (n)
peniculus
  harjaamiseen, hankaamiseen tai vastaavaan tarkoitettu esine, jossa on harjakset
argilāx
  varrellinen lakaisutyökalu, jossa varren päässä on harjakset
iuba
  eläimen pitkähkö karvoitus päässä ja kaulalla
crista
  kanalinnun päälaen heltta: kukonharja
  osa, joka siirtää virtaa liikkuvaan kontaktiin
pecten
  korkein kohta, huippu, laki, harjanne

harjalintu (n)
upupa
  Manner-Euroopassa esiintyvä lintulaji ()

harjanne (n)
pecten
  pitkänomainen, koverarinteinen, kapea- tai suippolakinen maastonkohta

harjoitella (v)
asportare
  (toistuvasti) opetella, totutella tekemään jotakin

harjoittaa (v)
agere
  tehdä, toteuttaa
institūtum
  harrastaa
asportare
  edistää, kehittää

harjoittaja (n)
exercitator
  henkilö, joka harjoittaa jotakin

harjoitus (n)
exercitium
  yleensä taidon kehittämiseksi suoritettava tehtävä, josta ei välttämättä saada muuta konkreettista hyötyä, harjoittelu

harjoituttaa (v)
asportare
  pitää harjoituksia, panna harjoittelemaan

harjus (n)
umbra
  harri, Itä- ja Pohjois-Suomen joissa ja jossain määrin Perämeren ja Selkämeren rantojen jokisuissa tavattava pienehköksi jäävä lohikala, jolla on voimakkaasti kehittynyt selkäevä (Thymallus thymallus)

harkinta (n)
consideratio
  harkitseminen

harkita (v)
arbitror
  miettiä ehdotukseen ratkaisua tai eri vaihtoehtoja

harkitsemattomasti (adv)
audacter
  kokonaan tai osittain ilman harkintaa

harkko (n)
canaba
  metallista valettu suorakulmainen raakakappale

harlekiini (n)
maccus
  ilveilijähahmo commedia dell'artessa, jolla on tyypillisesti vinoneliökuvioinen asu

harmaa (adj)
canus, cinereus
  joka on väriltään harmaa

harmaahaikara (n)
ardea cinerea
  Toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista ()

harmaakaihi (n)
cataracta
  ihmisen ikään liittyvä silmän mykiön samentuminen; voidaan yleensä poistaa tekemällä kaihileikkaus

harmaantua (v)
cānēscō
  muuttua harmaaksi

harmiton (adj)
innocuus
  sellainen, joka ei tuota harmia; harmillisen vastakohta
  viaton, helppo, rauhallinen

harmoni (n)
harmonium
  urkuharmoni, koskettimistolla varustettu paineilmakäyttöinen vapaalehdykkäsoitin

harmonia (n)
concentio
  sävelten sopeutuvuus, sointu

harmonikka (n)
accordio
  kannettava, palkeessa muodostetun paineilman avulla toimiva vapaalehdykkäinen kosketinsoitin

harmonisoida (v)
concino
  yhtenäistää

harpisti (n)
fidicen
  harppua soittava muusikko

harppi (n)
circinus
  ympyränkaaren piirtämisen ja mittaamisen apuväline

harppu (n)
harpa, psalterium
  sinfoniaorkesteriin 1800-luvulta lähtien kuulunut kielisoitin

harras (adj)
pius
  uskonnollisen tai hengellisen hartauden harjoittamiseen liittyvä

harrastaa (v)
delicium
  tehdä, tavallisesti vapaa-aikana, toistuvasti tai säännöllisesti sellaista, mistä on kiinnostunut

harrastus (n)
delicium
  säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jota tehdään ajan kuluksi, huvin vuoksi, työn vastapainoksi

hartsi (n)
resina
  erityisesti havupuun pihka, joka on puhdistettu kuumentamalla jolloin kevyemmät yhdisteet haihtuvat

harus (n)
maneō
  rikin osa; mastoa aluksen pituussuunnassa tukeva köysi, vaijeri tms.

harva (adj)
gracilis
  sellainen, joka ei ole tiheä, taaja t. tuuhea

harventua (v)
gracilis
  muuttua harvemmaksi

harvesteri (n)
messor
  puunkorjuuseen suunniteltu metsätraktori

harvinainen (adj)
rarus
  sellainen, jota ei esiinny paljoa tai tapahdu usein, harvoin tavattava tai tapahtuva; erikoinen

harvoin (adv)
raro, rārē
  vain joskus, hyvin harvakseltaan

hassata (v)
expatrō
  haaskata, tuhlata, heittää hukkaan (mahdollisuus), hävittää (omaisuus, rahat)

hasselpähkinä (n)
Corylus avellana
  koivukasvien heimoon kuuluva pähkinäpensas ()
abellana
  sen hedelmä eli pähkinä

hatara (adj)
fragilis
  heikko, ei tukeva
debilis
  heikko, puutteellinen

hattu (n)
petasus
  huovasta tai muusta jäykästä materiaalista valmistettu, tavallisesti vuorilla varustettu muodollisemman asun päähine (ei kuitenkaan univormun)

haudata (v)
humō
  laskea kuollut hautaan
  kätkeä, piilottaa maahan

hauislihas (n)
musculus biceps brachii
  hauis, kaksipäinen olkalihas, yksi käden lihaksista

hauki (n)
lucius
  pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvä, Suomessa koko maan sisävesissä ja rannikkoalueilla elävä petokalalaji

haukka (n)
falco, accipiter
  keskikokoinen tai pieni päiväpetolintu (). Heimossa on sukuja: Buteo, Circus, Accipiter ja Pernis.

haukkua (v)
latro
  pitää koiralle, ketulle tai naalille ominaista katkonaista ääntelyä

haukottelu (n)
oscitātiō
  haukotteleminen

haukotus (n)
oscitātiō
  väsymykseen tai kyllästymiseen yhdistetty refleksi, joka pakottaa syvään hengitykseen suun kautta

hauras (adj)
fragosus
  helposti mureneva t. murtuva

hauraus (n)
fragilitās
  se, että on hauras

hauska (adj)
iucundus
  miellyttävä, mukava, kiva

hauskanpito (n)
lūdus
  osallistuminen huveihin

hauta (n)
sepulchrum
  paikka, johon kuolleen ruumis sijoitetaan, viimeinen leposija

hautaanpano (n)
funus
  vainajan laskeminen hautaan

hautajaiset (n)
sepultura
  muistoseremonia, jossa kuolleen ihmisen muistoksi pidetään yleensä puheita, ja jossa kuollut lasketaan hautaan

hautajaissaatto (n)
pompa funebris
  hautausmenojen osa, jossa osallistujat kulkevat arkun jäljessä järjestyneenä joukkona

hautajaistilaisuus (n)
funus
  vainajan hautaan saattamiseen liittyvä tapahtuma

hautakirjoitus (n)
epitaphium
  hautakiveen, muistomerkkiin tai suurempaan monumenttiin kirjattu teksti, muistosanat kuolleelle ihmiselle

hautakivi (n)
lapis
  haudalle pystytettävä muistomerkki, johon kaiverretaan esimerkiksi vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika

hautamuistomerkki (n)
lapillus
  haudalle pystytetty kivi tai muu muistomerkki

hautausmaa (n)
coemoeterium
  paikka jonne vainajat haudataan maahan kaivettuun kuoppaan tai tuhkattujen ruumiiden tuhkat sirotellaan

hautaustoimisto (n)
redemptor
  hautausmenojen palveluita tarjoava yritys, jonka palveluihin kuuluvat arkkujen myynti, ruumiiden palsamointi ja hautaaminen tai tuhkaus, mutta myös hautausseremonian suunnittelu ja toteutus

hautausurakoitsija (n)
libitinarius
  hautaustoimiston omistaja tai hoitaja, vainajien hautajaisjärjestelyistä vastaava yrittäjä

hautoa (v)
fōmentum
  pitää esim. lämmön tai kosteuden alaisena

havaiji (n)
Havaiana
  Havaijilla puhuttava austronesialainen kieli, Sanalista

havaijilainen (adj)
Havaiana
  Havaijilta peräisin oleva, Havaijiin liittyvä

havaijilainen (n)
Havaiana
  pysyvästi Havaijilla asuva henkilö, Havaijin asukas

havainnoida (v)
animadverto
  tehdä havaintoja

havainnoija (n)
contemplātor
  henkilö, joka havainnoi

havainnollistaa (v)
demonstro
  selittää esimerkein

havainto (n)
animadversiō
  havaitsemisen tulos, ympäristön tilasta tehty mittaus tai aistinvarainen tulkinta

havaita (v)
dētegō
  tulla tietoiseksi jostain seikasta, huomata, panna merkille, tehdä näköhavainto

haveri (n)
damnum
  vesiliikenteessä tapahtunut onnettomuus

havupuu (n)
abiēs
  puukasvi, jonka lehdet ovat pieniä ohuita neulanmuotoisia neulasia

he (pronoun)
ea
  monikon kolmas persoona; tarkoittaa henkilöitä, joista puhuja puhuu, mutta joihin puhuja eikä kuulija kuulu eikä puhuja puhuttele

hedelmä (n)
pomum
  kasvin tulevien siementen suojaksi hedelmöityksen jälkeen sikiäimestä kasvava muodostuma. Hedelmien tarkoituksena on myös siementen leviämisen edistäminen

hedelmällinen (adj)
ferax
  joka tuottaa hyvin satoa

hedelmällisyys (n)
fertilitās
  fertiliteetti, kyky lisääntyä eli saada jälkeläisiä

hedelmätarha (n)
pōmārium
  hedelmänviljelyyn tarkoitettu puutarha tai puutarhan osa

hedelmättömyys (n)
infertilitas
  se, että on hedelmätön

hedelmätön (adj)
cassa
  sellainen, jossa ei ole hedelmiä
sterilis
  steriili, lisääntymiskyvytön, maho
infructuōsus
  hedelmää tuottamaton

hedelmöittyminen (n)
conceptio
  (eläintiede) tapahtuma, jossa siittiö ja munasolu yhtyvät hedelmöitetyksi munasoluksi eli tsygootiksi

hedelmöittää (v)
gravidō
  saada aikaan hedelmöitys

heeros (n)
hērōis
  tarusankari, puolijumala

heetti (n)
Hethaei
  henkilö, joka on kansallisuudeltaan heettiläinen

hehkua (v)
candeo
  säteillä valoa ja lämpöä

hehkulamppu (n)
globulus incandescens
  sähkölamppu, jonka valaisevana osana on sähkövirralla hehkuvaksi kuumentuva hehkulanka

hehkulanka (n)
fibra
  hehkulampussa tai elektroniputkessa oleva, yleensä volframinen vastuslanka, jonka sen läpi kulkeva virta kuumentaa hehkuvaksi

hehtaari (n)
hectarium
  pinta-alan mitta, 100×100 metrin ala tai 10000 m²

hei (interjection)
avete
  tuttavallinen tervehdys
eho
  huuto, jolla yritetään herättää jonkun huomio

heijastaa (v)
fructus
  taittaa valonsäde kohti valon lähdettä
iacere
  suunnata valoa jollekin pinnalle esimerkiksi piirtoheittimen tai diaprojektorin avulla

heijastus (n)
effigies
  kuva, joka syntyy kun jostakin heijastuu valoa

heikentyä (v)
infirmor
  tulla heikoksi tai heikommaksi

heikentää (v)
debilito
  tehdä tai saattaa heikoksi tai entistään heikommaksi

heikko (adj)
infirmus, debilis
  joka ei jaksa, voimaton; voimaltaan tai teholtaan matala

heikkolaatuinen (adj)
egens
  sellainen, jonka laatu on heikko

heikkous (n)
infirmitas
  heikkokuntoisuus, heikkovoimaisuus
  jollekin henkilölle ominainen alttius mieliteoille

heikosti (adv)
fragiliter
  heikolla tavalla

heila (n)
corculum
  tyttö- tai poikaystävä, seurustelukumppani

heilua (v)
oscillo
  liikkua edestakaisin
moror
  oleilla, kuluttaa aikaa

heiluri (n)
pendulum
  akselin tai pisteen ympäri vapaasti kiertymään pääsevä, painovoiman vaikutuksesta heilahteleva kappale

heimo (n)
tribus
  ihmisyhteisö, jolla on löyhä yhteinen identiteetti, mutta ei poliittista hierarkiaa tai keskitettyä valtajärjestelmää. Jäsenyys syntyy sukulaissuhteiden mukaan, eikä periytyvää johtajuutta ole.
familia
  eliölajien luokittelun yksikkö (familia, familiae)

heinä (n)
faenum
  niitetty ja kuivattu heinäkasvien ja joidenkin muiden ruohovartisten kasvien kasvismassa

heinähanko (n)
furcilla
  maataloustöissä heinien käsittelyyn käytettävä kaksi- tai kolmipiikkinen varrellinen työväline

heinäkurppa (n)
Gallinago media
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

heinäkuu (n)
Iulius
  vuoden seitsemäs kuukausi, kuukausi kesäkuun ja elokuun välissä

heinäsirkka (n)
locusta
  suorasiipinen hyönteinen (Caelifera). Heinäsirkalla on kapeat etusiivet, jotka lepoasennossa peittävät kokoon taipuneet lenninsiivet, ja suuret hyppyjaloiksi erikoistuneet takajalat. Suomessa heinäsirkkoja on tavattu liki 30 lajia.

heisi (n)
viburnum
  mikä tahansa -suvun pensaskasveista

heitteillä (adv)
neglectus
  (yleensä sanan olla kanssa) hoitoa, huolenpitoa vailla

heittiö (n)
furcifer
  kunniaton tai moraaliton henkilö

heitto (n)
iactus
  heittämisen teko

heittomerkki (n)
apostrophus
  symboli ', taikka sitten ’, jolla korvataan sanoista pois jätettyjä eli heitettyjä kirjaimia tai sitä käytetään kieliopillisena erottimena

heittää (v)
iacere
  antaa kättä heilauttamalla vauhtia siinä olevalle kappaleelle, ja laskea se vapaaseen liikkeeseen ilman halki, singota; pitää jtk heiton tai heitetyn esineen kohteena

heittää menemään (v)
abiciō
  heittää pois, hävittää, luopua omistusoikeudesta

heittää pois (v)
abiciō
  hävittää, luopua omistusoikeudesta

heksa- (prefix)
hexa-
  kuusi, kuusinkertainen

heksadesimaali (n)
sedecimalis
  16-kantaisen lukujärjestelmän mukainen luku

heksametri (n)
hexameter
  säe, joka koostuu kuudesta runojalasta

hektinen (adj)
commotus
  kiireinen, kiihkeä, nopeatahtinen, kuumeinen, rauhaton, maaninen, levoton

helikopteri (n)
helicopterus, helicopterum
  ilma-alus, joka lentää yhden tai useamman pitkistä lavoista koostuvan roottorin kannattamana; lennon vakauttamiseksi peräpäässä on pienempi roottori

heliotrooppi (n)
heliotropium
  -suvun lemmikkikasvi
  vihreä ja punapilkkuinen kvartsin laji

helistin (n)
crepundia
  lelu jota heiluttamalla kuuluu helisevä ääni

helium (n)
helium
  kevyin jalokaasuihin kuuluva alkuaine

hella (n)
Ianuarius
  liesi

helleeni (n)
Hellēn
  antiikin kreikkalainen

hellittämätön (adj)
perseverans
  sellainen joka ei hellitä, ei anna periksi, ei jätä sikseen; itsepintainen, sitkeä

hellittää (v)
labefacio
  löysätä, irrottaa

hellä (adj)
tener
  lempeä, herkkä

helmi (n)
margarita, unio
  helmisimpukan muodostama helmiäispallo, aito helmi
margarita
  erityisen kallisarvoinen tai ihastuttava yksilö

helmikana (n)
faraona
  ulkonäkönsä perusteella nimensä saanut kanalintulaji ()

helmikuu (n)
Februarius
  vuoden toinen kuukausi, kuukausi tammikuun ja maaliskuun välissä

helminauha (n)
collare
  lankaan pujotetuista rei’itetyistä helmistä valmistettu, tavallisesti kaulassa pidettävä koru

helmiryyni (n)
tisana
  kuorittu ja päistään pyöristetty viljan jyvä

helmitaulu (n)
abacus
  laskemisen apuväline, jossa rei’itettyjä helmiä voidaan liu’uttaa tankoja pitkin

helposti (adv)
facile
  helpolla tavalla, ilman suurta vaivaa tai ponnistusta, vähällä vaivalla

helpottaa (v)
relevō
  lieventää (esim. kivun) haittavaikutuksia; tehdä siedettävämmäksi
habilitas
  tehdä helpommaksi

helppo (adj)
facilis
  joka ei tuota vaikeuksia, yksinkertainen ymmärtää, ei työläs, ei vaikea

heltta (n)
crista
  kanalinnuilla päälaella ja alaleuoissa roikkuva höyhenetön ihopoimu
lamella
  helttasienten itiöiden kehittymispesäke

helvetti (n)
infernum
  tuonela, manala, kadotus; useiden eri uskontojen mukaan paikka, jossa maanpäällisessä elämässään pahaa tehneet kärsivät kuolemansa jälkeen

hematiitti (n)
ferrum rude
  punainen rautamalmi, joka on pääasiassa rautaoksidia (Fe₂O₃)

hematologia (n)
haematologia
  sisätautien toimialaan kuuluva erikoisala, joka tutkii ja hoitaa veritauteja

hemlokki (n)
cicūta
  jokin hemlokkien () sukuun kuuluva havupuu(laji)

hemmotella (v)
mōrigerō
  tarjota toiselle liikaa materiaa, valinnanvaraa; antaa kaikki mitä yksilö sattuu haluamaan, toteuttaa kaikki yksilön toiveet

hempeys (n)
lenitas
  se, että on hempeä

hemppo (n)
Acanthis cannabina
  , Suomessakin pesivä siemeniä syövä peippoihin kuuluva varpuslintu

hengellinen (adj)
spiritalis
  sellainen (tavallisesti aineeton), joka liittyy uskontoon tai henkimaailmaan

hengenvaarallinen (adj)
perīculōsus
  sellainen, joka saattaa aiheuttaa kuoleman

hengittää (v)
spirare
  ottaa toistuvasti ilmaa sisään keuhkoihin ja puhaltaa ilma ulos, tarkoituksena hapen talteen ottaminen ilmasta hengittävälle eliölle

henki (n)
anima
  hengitys; hengitettävä ilma
vita
  elämä
animus
  tunnelma, ilmapiiri
spiritus
  henkiolento

henkilö (n)
persona
  joku tietty tai tuntematon ihminen

henkilöauto (n)
automobilis
  pienehkö auto, joka on tarkoitettu ihmisten kuljettamiseen ja johon yleensä mahtuu 4-6 henkilöä

henkilökohtainen (n)
proprius
  sellainen, joka on erityisesti henkilölle osoitettu

henkilökohtaisesti (adv)
personaliter
  itsestä puhuen
  henkilökohtaisella tavalla
in personam
  ilmaisee, että tekee jotakin itse

henkilöllisyys (n)
identitas
  se, kuka jokin on; henkilön määrittävät ominaisuudet

henkilöys (n)
identitas
  se, että on henkilö; henkilönä oleminen
  henkilöllisyys

henkirikos (n)
homicidium
  ihmisen elämään kohdistuva rikos; ihmisen kuolemaan johtava rikos

henkitorvi (n)
trachea, trachia
  kaulassa oleva putkimainen elin, joka yhdistää kurkunpään ja keuhkot

henkivartija (n)
satelles
  henkilö, joka työkseen suojelee jonkun muun henkeä

hepatiitti (n)
hepatitis
  maksatulehdus

heppa (n)
gē
  hevonen

heprea (n)
hebraeus
  pääasiassa Israelissa puhuttava seemiläinen kieli (kielitunnus: he) (sanalista)

hepreaksi (adv)
hebraea
  heprean kielellä, heprean kielelle

heprealainen (adj)
hebraea
  Heprean kielestä peräisin oleva tai siihen liittyvä.

heprealainen (n)
hebraea
  Aabrahamista, Iisakista ja Jaakobista polveutuvan seemiläisen kansan jäsen tai jälkeläinen

hera (n)
serum
  maitohera, maidosta rasvan ja juustoaineen erottamisen jälkeen jäävä neste

herbaario (n)
herbārium
  kasvikokoelma; tyypillisesti litteiksi kuivattuja kasveja paperiarkeille kiinnitettyinä

hereettinen (adj)
haereseus
  harhaoppinen

hereillä (adv)
vigil
  ei unessa, eikä horroksissa, valveilla

heresia (n)
haeresis
  harhaoppi, harhaoppisuus, kerettiläisyys

herhiläinen (n)
crabro
  herhiläisten sukuun kuuluva -laji tai sen yksilö
  mikä tahansa herhiläisten -sukuun kuuluva yhteiskunta-ampiaisten laji tai sellaisen yksilö

herkkusieni (n)
Agaricus campestris
  viljelyherkkusieni, helttasieniin kuuluva ravinnoksi viljelty sieni (). Tämä maailman suosituin herkkusienilaji löytyi eteläeurooppalaisesta luonnosta ja sitä alettiin tuottaa hallituissa oloissa 1700-luvulla. Muitakin herkkusienilajikkeita viljellään. Viljeltyjen herkkusienten lisäksi Suomessa tunnetaan parikymmentä luonnossa kasvavaa lajia.

herkkutatti (n)
bōlētus
  , tatteihin kuuluva sieni, arvokas ruokasieni, Suomessa kauppasieni

herkkä (adj)
facile
  semmoinen, jolle tapahtuu jotakin (liian) helposti

herkkähermoisuus (n)
fastīdium
  se, että on herkkähermoinen

herkkäuskoinen (adj)
crēdulus
  liian luottavainen, nenästä vedettävä, sinisilmäinen, naiivi

herkullinen (adj)
sapidus
  hyvältä maistuva, maukas

herkutella (v)
pulmentum
  syödä hyvää ruokaa

hermeneutiikka (n)
hermeneutica
  teoria tekstien sisältämien merkitysten ymmärtämisestä ja tulkinnasta

hermo (n)
nervus
  hermoimpulssien kulkuväylänä toimiva lankamainen elin

hermosolu (n)
neurocytus
  hermokudoksen solu, joka välittää hermoimpulsseja

hermosto (n)
systēma nervōsum
  monisoluisen eliön hermosoluihin perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä

hermostuneisuus (n)
trepidatio
  se, että on hermostunut

hermostunut (adj)
trepidus
  jännittynyt, levoton, huolestunut

herne (n)
pisum
  palkoja kasvattava viljelykasvi papujen ohella ()
  yksittäinen herneen syötävä siemen palon sisällä

herneluu (n)
os pisiform
  pieni pyöreähkö luu ranteessa, pikkusormen puolella

heroiini (n)
heroinum
  opioideihin kuuluva päihde, voimakas ja addiktoiva jauhemainen huume

herra (n)
dominus
  Kohtelias puhuttelu miehelle, käytetään sukunimen edellä. Lyhenne hra.

herraskartano (n)
feudum nobile
  aatelin jäsenen tai varakkaan virkamiehen omistama suuri maatila

herrasmies (n)
eques
  hieno, hyväkäytöksinen ja usein myös hyvin pukeutunut mies

hertsi (n)
hertz
  taajuuden SI-yksikkö (tunnus Hz)

hertta (n)
cordia
  tavallisen korttipakan maa, symboli punainen sydän, ♥

herttua (n)
dux
  eräs korkea aatelisarvo, eräiden kuningasperheiden lapsille myönnettävä arvo

herttuakunta (n)
ducātus
  herttuan tai herttuattaren hallitsema maa-alue, läänitys tai valtakunta

herttuatar (n)
ducissa
  herttuan puoliso; nainen, jolla on herttuan aatelisarvo

herukka (n)
ribes
  -sukuun kuuluvia kasveja, jotka tunnetaan marjapensaina; mustaherukka, punaherukka, valkoherukka

herättää (v)
excito
  lopettaa toisen nukkuminen, saada hereille

herätä (v)
evigilo
  keskeyttää tai lopettaa nukkuminen kokonaan; nukahtamisen vastakohta
  havahtua huomaamaan jotakin

hetero (n)
dīrectus
  heteroseksuaali

heterogeeninen (adj)
heterogeneus
  epäyhtenäinen, sekakoosteinen

heti (adv)
statim
  (ajasta) välittömästi, viipymättä, viivyttelemättä

hetki (n)
temporis momentum
  lyhyt mitattavissa oleva aika

hetsku (n)
dīrectus
  hetero

hevonen (n)
equus, caballus
  ratsastukseen ja vetojuhdaksi kesytetty nisäkäs (Equus caballus), luonnossa laumoissa elävä kavioeläin, joka on kasvissyöjä
  yksi telinevoimistelussa käytettävistä voimistelutelineistä

hevonpaska (n)
muscerdae
  kielteinen tai valheellinen asia

hevosenkenkä (n)
ferrum equorum
  hevosen kavioon naulattava metallinen suojus, joka suojaa kaviota kulumiselta

hevoskärryt (n)
carrus
  hevosvetoiset kaksi- tai nelipyöräiset kärryt

hevospaarma (n)
tabānus
  (eläintiede) yleinen paarmalaji

hevostalli (n)
equile
  rakennus, jossa pidetään hevosia

hevosvoima (n)
equipotentia
  vanha tehon mittayksikkö, jota on käytetty etenkin ajoneuvoista puhuttaessa. Yksi hevosvoima on teho, jolla pystyy nostamaan 75 kilogramman massan nopeudella 1 metriä sekunnissa. Hevosvoima on 0,736 kilowattia (kW). Hevosvoiman suomenkielinen lyhenne on hv.

hibiskus (n)
hibiscus
  hibiskuksien () suvun kasvi

hidas (adj)
lentus
  pienellä vauhdilla liikkuva tai tapahtuva

hieho (n)
vitula
  sukukypsä lehmä, joka ei ole vielä kertaakaan poikinut

hiekka (n)
arena, harena
  hienojakoinen, kivien rapautuessa muodostuva maalaji

hiekkainen (adj)
harēnōsus
  jokin alue, esine tai asia, jossa on paljon hiekkaa

hiekkalaatikko (n)
arenarium
  hiekalla täytetty lasten leikkipaikka
  ohjelmalle eristetty ympäristö, jossa sen suoritus ei voi vaikuttaa isäntäkoneen muun ohjelmiston toimintaan

hiekkaranta (n)
acta
  irtohiekan peittämä ranta, hiekka-alue meren tai järven lähellä

hiekkasärkkä (n)
syrtis
  pääosin hiekasta koostuva särkkä

hiekoittaa (v)
arēna
  levittää hiekkaa tai soraa liukkauden torjumiseksi

hieman (adv)
paulum
  vähän, pikkuisen

hieno (adj)
lautus
  ohut, hienorakenteinen, pienirakeinen; ei karkea
  hienostunut; (laajemmin) korkeatasoinen, tyylikäs

hienostunut (adj)
urbānus
  hieno, kehittynyt, kultivoitunut; elegantti, hyvää makua ilmentävä

hieraattinen (adj)
hieraticus
  pappeihin liittyvä, papillinen

hierarkia (n)
hierarchia
  moniasteinen arvojärjestelmän asteikko, joka suppenee huippua kohti

hieroa (v)
frīcō
  hangata raajoilla painaen

hieroja (n)
trāctātor
  henkilö, joka hieroo ihmisten lihaksia

hieronta (n)
frictio
  hoitotarkoituksessa suoritettavaa pehmeisiin kudoksiin kohdistuvaa liikkuvaa painamista, joka tapahtuu sivelyjen, hankausten, pusertelujen ja erilaisten taputusten muodossa

hiha (n)
manica
  vaatteen osa, joka peittää käsivarren osittain tai kokonaan

hihna (n)
lōrum
  tasalevyinen, tyyppillisesti nahasta tai kumista valmistettu, nauha

hiihtää (v)
ambulo
  liikkua suksilla

hiili (n)
carbonium
  palavan aineen, varsinkin puun vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on C; hiilellä on useita allotrooppisia muotoja perusmuodon ohessa: timantti, fullereeni, grafeeni, grafiitti, nanoputki ja lisää on odotettavissa

hiilidioksidi (n)
carbonii dioxidum
  hiilihapon anhydridi, ilmaa raskaampi kaasu, jota muodostuu palamisen yhteydessä, CO₂

hiilihanko (n)
rutābulum
  kaksi- tai kolmihaarainen, joskus kädensijallinen, hanko jolla kohennetaan tulta tai hiillosta

hiilimonoksidi (n)
monoxeidium carbonicum
  häkä, CO

hiilivety (n)
hydrocarboneum
  hiilestä ja vedystä koostuva orgaaninen yhdiste, joka palaa hyvin ja vapauttaa runsaasti energiaa, minkä vuoksi käytetään laajasti polttoaineena

hiillostaa (v)
transenna
  painostaa kysymyksillä

hiiltyä (v)
vapor
  suuttua

hiippailla (v)
ambulatio
  kävellä mahdollisimman äänettömästi, hiiviskellä, hiiveksiä

hiippakunta (n)
diocesis
  piispan johtama hallintoalue kirkossa

hiirenloukku (n)
mūscipula
  hiirien pyydystämiseen ja tappamiseen tarkoitettu, tavallisesti laukaisimen ja jousen avulla toimiva yksinkertainen laite

hiiri (n)
mus#Latina, mus
  moni varsinaisten rottien ja hiirien alalahkoon () kuuluvista rottaeläinten lajeista tai sellaisen yksilö
mus
  kämmenen alla pöydällä liikuteltava tietokoneen osoitinlaite

hiirihaukka (n)
falco
  keskikokoinen päiväpetolintu,

hiisi (n)
cobalus
  fantasiakirjallisuudessa esiintyvä menninkäismäinen olento

hiiva (n)
fermentum
  yleisnimi runsaalle joukolle erilaisia hiivasieniä
  leivinhiiva (), taikinaan lisättävä kohotusaine joka käyttää ravintonaan taikinan hiilihydraatteja ja tuottaa kaasua joka saa aikaan taikinan kohoamisen ja muuttumisen kuohkeaksi. Voidaan käyttää myös alkoholijuomien käyttämiseen.

hiivasienitulehdus (n)
gadrium
  -hiivasienen aiheuttama tulehdus.

hiki (n)
sudor
  pienten hikirauhasten erite, neste jota kuumuudessa leviää ihon pintaan

hikka (n)
singultus
  nikotus, tahdoton toistuva pallean nopea lihassupistus ja siitä seuraava ääni

hikoilla (v)
sūdō
  erittää hikeä

hikoilu (n)
sudor
  se, että hikoilee; hien esiintyminen iholla, erityisesti kainaloissa

hila (n)
cancellī
  elektroniputken tai kanavatransistorin ohjauselektrodi

hiljainen (adj)
silens
  sellainen, joka ei puhu paljoa, vähäpuheinen, lähes puhumaton
  sellainen, jossa ei tapahdu juuri mitään
tacitus
  sellainen, joka ei aiheuta paljoa hälyä, jonka aiheuttama ääni on tasoltaan matala; vähä-ääninen, hiiskumaton, äänetön

hiljainen hetki (n)
albus
  tauko keskustelussa, liikenteessä tms.

hiljaisesti (adv)
silenter
  hiljaisella äänellä, äänettömästi

hiljaisuus (n)
silentium
  äänen puute

hiljattain (adv)
nūper
  vähän aikaa sitten

hiljentää (v)
silentium
  tehdä hiljaisemmaksi (usein vauhdista, nopeudesta)

hilleri (n)
mustella
  eräs eurooppalainen näätäeläin ()

hillitä (v)
reprimō
  pitää aisoissa, pitää kurissa, tyynnytellä, estää pääsemästä valloilleen

hillitön (adj)
licens
  hillitsemätön, kontrolloimaton, pidäkkeetön

hillo (n)
condītus
  marjoista tai hedelmistä ja sokerista keitetty makeanmakuinen seos, jota käytetään esimerkiksi leivonnaisissa

hilpari (n)
hallebarda
  kahden käden ase, jossa sauvan päässä on terävä kärki sekä kirves ja sen toisella puolella piikki tai koukku

hilse (n)
porrigo
  ihosta, erityisesti päänahasta irtoavat kuolleet ihosolut

himmennin (n)
praecordia
  kameran osa, jonka avulla säädetään filmille (tai digitaalikameran ollessa kyseessä kuvakennolle) pääsevän valon määrää aikayksikössä

himo (n)
cupido
  kiihkeä halu saada jotain

himoita (v)
cupio
  haluta kiihkeästi

himokas (adj)
cupidus
  himoa tunteva

hindi (n)
hindice
  hindin kieli, Intiassa ja Bangladeshissä Punjabin ja Rajputanan muodostaman rajan itäpuolella ja Biharin länsipuolella puhuttavien indoeurooppalaisten murreryhmien yhdistelmänä muodostunut kieli. Kirjallisessa hindissä puhekieltä on tehdyin järjestelyin täydennetty sanskritin sivistyssanoilla. Sanalista

hindulaisuus (n)
Hinduismus
  Intiasta peräisin oleva ryhmä uskontoja

hinkalo (n)
cumera
  (maatalous) suuremmasta säilytystilasta seinämillä rajattu viljan säilytystila; kellarista rajattu osa.

hinkuyskä (n)
pertussis
  bakteerin aiheuttama hengityselinsairaus, joka ilmenee yskänpuuskina ja hengenahdistuksena

hinnoitella (v)
aestimō
  määrittää tuotteelle tai palvelulle hinta

hinta (n)
pretium
  se, mitä joku on valmis maksamaan, hyödykkeen arvo markkinoilla

hintakupla (n)
bulla
  ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

hintalappu (n)
nota
  myytävään tuotteeseen kiinnitetty hinnan kertova lappunen

hintatasapaino (n)
aequilībrium
  markkinoilla tiettyä hyödykettä koskeva tila, jossa hyödykkeen hinta on tasolla, jolla hyödykkeen tarjonta ja kysyntä ovat yhtä suuret

hintti (n)
draucus
  homoseksuaalinen mies

hioa (v)
acuō
  silottaa jnk pintaa

hiomakivi (n)
cōs
  hiomiseen käytettävä kivi, kovasin

hipelöidä (v)
digitus
  kosketella hyppysillä
depsō
  kosketella lähentelevästi

hirmuinen (adj)
horrendus
  hirveä, kauhea, kauhistuttava

hirmulisko (n)
dinosaurus
  mesotsooisella maailmankaudella elänyt monimuotoinen matelijoiden ryhmä

hirnahdus (n)
hinnītus
  hirnahtaminen; siitä kuuluva ääni

hirnua (v)
hinnire
  pitää hevosen ääntä

hirnunta (n)
hinnītus
  hirnuminen

hirsi (n)
cala
  kaadetun puun jykevähkö runko rakennusmateriaalina, luokiteltu puutavaralaji
arbor
  hirsipuu

hirsipuu (n)
arbor, gabalus
  rakennelma, joka on tehty ihmisten hirttämistä varten

hirssi (n)
milium
  viljahirssi ()
  hirssisuurimot, hirssi viljana

hirtto (n)
pendulus
  tappaminen hirsipuuhun kiinnitetyn hirttoköyden varaan laskemalla

hirttosilmukka (n)
laqueus
  mihin tahansa naruun tai hirttoköyteen tehdyn hirttosolmun silmukka

hirttouurre (n)
sulcus
  hirttoköyden aikaansaama hankauma ja painanne ihmisen kaulan ihossa

hirttäytyä (v)
pendeō
  tehdä itsemurha hirttämällä itsensä

hirttää (v)
pendeō
  teloittaa ripustamalla kaulastaan köyteen, jolloin teloitettava kuristuu tai kuolee niskan katkeamiseen köyden varaan pudotettaessa

hirvi (n)
alces
  pohjoisella pallonpuoliskolla elävä märehtijöihin lukeutuva maapallon suurin hirvieläin ()

hirvieläimet (n)
cerva
  eräs sorkkaeläinten lahkoon kuuluva nisäkkäiden heimo ()

hirvieläin (n)
cerva
  mikä tahansa hirvieläinten heimoon () kuuluva sorkkaeläinten laji tai semmoisen yksilö

hirviö (n)
bestia
  taruolento, jota pidetään pelottavana ja vaarallisena

hissi (n)
anabathrum
  laite, joka nostaa tai laskee henkilön tai tavaran tasosta toiseen

historia (n)
historia
  menneisyys, menneisyyttä kokonaisuudessaan koskeva ilmaisu

historiallinen (adj)
historicus
  historiaan liittyvä

historioitsija (n)
historicus
  historian tapahtumista kirjoittava henkilö, historiankirjoittaja

hitaasti (adv)
lente
  vähäisellä nopeudella

hitaus (n)
lentitudo
  hidas toiminta ominaisuutena

hitti (n)
carmen populare
  suosittu musiikkikappale, joka usein saavuttaa nopeasti suosion

hiukka (n)
vellico
  hyvin pieni määrä; hitunen, rahtunen, hiukkanen

hiukkanen (n)
particula
  aineosanen, esim. atomi, elektroni tai neutroni

hiukkaskiihdytin (n)
particularum acceleratorium
  hiukkasfysiikan tutkimuksessa käytettävä laite, joka sähkökentän avulla kiihdyttää ja magneettikentän avulla suuntaa sähköisesti varautuneita hiukkasia tarkoituksena törmäyttää niitä vastakkaisista suunnista toisiinsa alkeishiukkasten havaitsemiseksi

hius (n)
crinis
  ihmisen päälaella kasvava yksittäinen karva, yksi tukan muodostavien hiusten joukossa; yhdysosana myös kuvaannollisessa merkityksessä

hiutale (n)
floccus
  pieni, kevyt levymäinen kappale

hivellä (v)
dēliciae
  hyväillä; silitellä lempeästi

hohde (n)
antecedo
  hohtamisesta aiheutuva näköhavainto

hohotus (n)
cachinno
  äänekäs nauru, hohottaminen

hoikka (adj)
gracilis
  vartaloltaan sopusuhtainen tai laiha; keskimääräistä kapeampi

hoitaa (v)
curo
  pitää huolta jostakuta/jostakin
accuro
  järjestää tai tehdä jokin asia, joka pitä saada tehdyksi

hoitaja (n)
administrator
  joku joka hoitaa jotain tointa
alō
  eräs terveydenhoitoalan työntekijä, sairaanhoitaja, terveydenhoitaja

hoito (n)
curatio
  terveydentilan ylläpitäminen

hoivata (v)
alō
  pitää huolta, huolehtia, vaalia jotakin; helliä; hoitaa

hoksata (v)
rāmulus
  oivaltaa

hollanniksi (adv)
batavica
  hollannin kielellä, hollannin kielelle

hollanti (n)
Batavus
  (kielitiede) hollannin kieli (kielitunnus: nl), Alankomaiden virallinen kieli

hollantilainen (adj)
batavica
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

hollantilainen (n)
Batavus
  Alankomaiden kansalainen

holmium (n)
holmium
  eräs alkuaine (tunnus Ho)

holokausti (n)
holocaustoma
  juutalaisten massasurma toisen maailmansodan aikaan

holtiton (adj)
incautus
  varomaton, piittaamaton, huolimaton
laxus
  pidoton, väljä, löysä

holvata (v)
camaro
  rakentaa holvi

holvi (n)
camera
  (arkkitehtuuri) kahden muurin ylle ja varaan kiilamaisista kivistä, tiilistä, ja laastista rakennettu tai betonista valettu kaareva kattorakenne

holvisilta (n)
petra
  varsinkin kivistä tehty tai tiiliskivistä muurattu silta, jonka kantavana rakenteena on yksi tai useampia holveja

home (n)
aurūgō
  mikä tahansa erilaisista sienistä, joiden rihmasto muodostaa kuohkeaa massaa

homeerinen (adj)
homēricus
  Homeroksen aikainen, Homeroksen henkinen

homo (n)
cinaedus
  miespuolinen homoseksuaali
  homoseksuaali yleisesti, mies tai nainen
draucus
  henkilö, jota puhuja loukkaamistarkoituksessa väittää homoseksuaaliksi

homo- (prefix)
cinaedus
  homoseksuaalisuuteen liittyvä

homofobia (n)
homophobia
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja homoseksuaaleja kohtaan; homokammo

homogeeninen (adj)
eiusdem naturae
  koostumukseltaan yhtenäinen, aineksiltaan tasakoosteinen, tasa-aineinen

homonymia (n)
homonymia
  sanojen rakenteellinen monitulkintaisuus; se että sanat ovat muodoltaan samat mutta tarkoittavat aivan eri asioita

homonyymi (n)
homonymum
  sana, joka on muodoltaan sama kuin jokin toinen, erimerkityksinen sana

homoporno (n)
pornographia
  miesten välistä seksuaalista kanssakäymistä kuvaava pornografia

homopropaganda (n)
cinaedus
  propaganda, jonka mukaan homoseksuaalisuus on normaalia ja positiivinen asia sekä homoseksuaaliset suhteet yhteiskunnalliselta arvoltaan yhtä arvokkaita kuin heteroseksuaaliset suhteet

homoseksuaali (n)
homosexualis
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva henkilö

homoseksuaalinen (adj)
cinaedicus
  samaa sukupuolta olevaan henkilöön, miesten keskeistä tai naisten keskeistä, seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva

homoseksuaalisuus (n)
homosexualitas
  seksuaalisen ja tunnepohjaisen mielenkiinnon kohdistuminen samaa sukupuolta olevaan

hontelo (adj)
tenuis
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hopea (n)
argentum
  metallinen aine, pehmeä valkoinen jalometalli. Hopean kemiallinen merkki on Ag.

hopeainen (adj)
argenteus
  hopeinen

hopeamitali (n)
argenteus
  urheilu- ym. kilpailuissa toiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

hopeinen (adj)
argenteus
  hopeasta valmistettu

horisontaalitaso (n)
plana transversalia
  jokin kuvitteellisista kehon pystysuunnassa ylä- ja alaosaan jakavista tasoista

horisontti (n)
horizon
  näennäinen viiva, joka erottaa toisistaan maan ja taivaan jakaen näkökentän kaikki suunnat kahteen osaan: niihin, jotka kohtaavat Maan pinnan, ja niihin, jotka eivät kohtaa

horologia (n)
horologia
  ajanmittaamisen tiede

horoskooppi (n)
horoscopium
  astrologinen piirros, joka kuvaa taivaankappaleiden asentoja tietyllä hetkellä

hostata (v)
dissignātor
  tarjota palvelintilaa ja tietojärjestelmäpalveluita toisille yrityksille

hostia (n)
dissignātor
  siunattu roomalaiskatolinen ehtoollisleipä

hotelli (n)
deversorium
  majapaikka, joka tarjoaa lyhytaikaista majoitusta, tavallisesti yöpymistä huoneessa

hotkaista (v)
tuburcinor
  syödä nopeasti, juurikaan pureskelematta, syödä yhdellä hotkaisulla

hottentotti (n)
Hottentotti
  khoi, eteläisessä Afrikassa elävän khoikhoi-kansan jäsen

houkutella (v)
pelliciō
  yrittää saada tulemaan luokse tai tekemään jotakin esim. lahjomalla
tentō
  kutsua luokseen

houkutin (n)
illecebra
  houkutteleva asia tai esine

houkuttaa (v)
abstraho
  herättää kiinnostusta, vetää puoleensa

houkutteleva (adj)
pellax
  sellainen, joka houkuttelee

housut (n)
bracae
  jalat ja alavartalon peittävä, kaksilahkeinen vaatekappale

hovi (n)
aula
  hallitsijan asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta, hoviväki

hovinarri (n)
sannio
  hoviin kuuluva henkilö, joka huvittaa isäntäväkeä

hovisäveltäjä (n)
compositor
  Laulun sanojen, eli lyriikan tai muiden runojen säveltäjä, joka säveltää jollekin tietylle artistille tai esim. levy-yhtiölle, siten että toimii säveltäjänä joko yksinoikeudella, sopimussuhteisesti tai muuten pääasiallisena (jatkuvassa yhteistyössä olevana) säveltäjänä.

huhmar (n)
mortārium
  maljamainen astia, jota käytetään erilaisten, erityisesti ruoanlaittoon liittyvien ainesten (mm. yrttien ja pippurien) hienontamiseen

huhtasieni (n)
Morchella
  korvasientä muistuttava kevätsieni,

huhtikuu (n)
Aprilis, aprilis
  vuoden neljäs kuukausi, maaliskuun ja toukokuun välissä

huhu (n)
auditus
  juoru, kuulopuhe

huhuta (v)
auditus
  kertoa, jaella, levittää huhuja, jotakin huhuna; juoruta

huijari (n)
fraudātor
  henkilö, joka valehtelee muille ihmisille saadakseen taloudellista hyötyä, esim. rahaa, tavaraa
  henkilö, joka on muuta kuin väittää olevansa

huijata (v)
fraudō
  pettää, olla epärehellinen

huikea (adj)
immānis
  Hyvin suuri.

huilisti (n)
tībīcen
  huilun soittaja

huilu (n)
tībia
  nokkahuilu, poikkihuilu tai muu niiden kaltainen puupuhallin

huilunsoittaja (n)
tībīcen
  henkilö, joka soittaa huilua

huimaus (n)
vertīgō
  tasapainon menettämisen tunne esimerkiksi korkealta alas katsottaessa tai noustessa seisomaan äkillisesti

huippu (n)
acumen
  korkein kohta
apex
  korkein aste, korkein saavutus

huippuimuri (n)
dēfatīgō
  rakennuksen katolla sijaitseva ilmanvaihtolaite

huippukokous (n)
apex
  valtioiden tai hallitusten päämiesten välinen kokous

hukkua (v)
obruent
  kuolla tukehtumalla hengitettyään nestettä
abolesco
  hävitä, kadota, joutua kadoksiin

hukkuminen (n)
submersio, submersio letalis
  kuoleminen tukehtumalla nesteeseen

hukuttaa (v)
obruent
  tappaa upottamalla, upottaa kuoliaaksi
amitto
  hukata, kadottaa
aufero
  hävittää, tuhota

hullu (n)
inasnum
  mielisairas

hulluus (n)
amentia
  järjettömyys, mielettömyys

humaani (adj)
humanus
  inhimillinen, ihmisystävällinen, suvaitsevainen

humala (n)
humulus
  hamppukasvien heimon monivuotinen köynnöskasvi (), yleinen oluen mauste, jona käytetään humalan emikukinnoista saatavaa humalajauhoa, (yleisesti) mikä tahansa humalien () suvun kasvi

humalainen (adj)
ebrius
  sellainen, joka on humalassa, alkoholin vaikutuksen alainen

humalainen (n)
ebrius
  humalassa, alkoholin vaikutuksen alaisena oleva ihminen

humalatila (n)
ebrietas alcoholica
  juodun alkoholin aiheuttama päihtymys

humanismi (n)
humanismus
  ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus

hummeri (n)
cammarus, locusta
  euroopanhummeri (), Atlantissa esiintyvä suurikokoinen äyriäinen

hunaja (n)
mel
  makea ja tahmea neste, jota mesipistiäiset ja erityisesti mehiläiset tuottavat kukkien medestä ja kasvien tai kirvojen erittämästä mesikasteesta ravinnokseen. Ihminen on hyödyntänyt mehiläisten keräämää hunajaa aluksi luonnonpesistä ottamalla ja nykyisin tarhaamalla mehiläisiä.

huntu (n)
vēlāmen
  hiuksia ja kasvoja peittävä naisten vaate
cōma
  komeetan ytimen ympärille syntyvä kaasuuntuvan aineen pilvi

huoata (v)
suspiro
  huokaista, hengähtää
jaceō
  levähtää, hengähtää

huoh (interjection)
suspiro
  huokaus

huojunta (n)
pello
  kahden hieman toisistaan poikkeavan taajuuden interferenssin aiheuttama ilmiö, joka ääniaalloilla on kuultavissa äänenvoimakkuuden jaksollisena vaihteluna

huolellinen (adj)
diligens
  säntillinen, tarkka

huolestunut (adj)
anxius
  sellainen, joka odottaa jotain negatiivista tapahtuvaksi

huolestuttava (adj)
de
  huolestusta, huolestumista aiheuttava tai herättävä

huoleton (adj)
sēcūrus
  joka ei kanna huolta

huolettomuus (n)
dēserō
  se, että on huoleton

huoli (n)
timor
  usein rauhattomuutena ilmenevä, monesti tiedostamaton, mieltä painava tunne

huolimaton (adj)
neglegens
  hutiloiva, varomaton

huolimatta (adv)
quamquam
  jostakin asiasta piittaamatta; silti, vaikka

huolimattomuus (n)
incūria
  se, että on huolimaton

huoltaja (n)
tūtor
  lapsen edun valvoja; henkilö joka vastaa virallisesti alaikäisestä henkilöstä

huolto (n)
tuitiō
  huoltaminen

huoltoasema (n)
statio bencinaria
  liike josta saa autoihin varaosia ja huoltopalveluja sekä polttoainetta

huomata (v)
aspicio
  havaita, kiinnittää huomionsa, panna merkille

huomattava (adj)
insignis
  tärkeä, erityisesti merkille pantava

huomautus (n)
nota
  jnk asian tarkennukseksi tai täydennykseksi esitetty selitys
admonitio
  moite, nuhde, varoitus

huomenna (adv)
crās, cras
  kuluvan päivän jälkeisenä päivänä

huomenta (interjection)
salvē
  aamulla esitettävä tervehdys, hyvän huomenen toivotus

huominen (n)
cras
  seuraava päivä

huomio (interjection)
attentiō
  kehotus kiinnittää huomio johonkin

huomio (n)
attentiō
  tarkkaavaisuus, varteenotto

huomioida (v)
animadverto
  ottaa huomioon, huomata
  havainnoida, tehdä huomioita

huone (n)
cubiculum
  rakennuksen muista osista yleensä seinillä erotettu tila

huoneisto (n)
diaeta
  asuin- tai liiketilana käytettävä, yhdestä tai useammasta huoneesta koostuva kokonaisuus kerrostalossa, rivitalossa tai liikerakennuksessa

huonekalu (n)
intrinsecum
  tilassa tai huoneessa oleva käyttöesine

huonekunta (n)
domesticus
  ruokakunta

huonekärpänen (n)
Musca Domestica
  Muscidae-heimon tummanharmaa kaksisiipilaji () , joka elää kaikkialla maapallolla, viihtyy erityisesti eläinsuojissa ja asunnoissa, sekä niiden läheisyydessä

huono (adj)
malus
  laadultaan puutteellinen, kehno, heikkolaatuinen

huonokuuloinen (adj)
surdaster
  henkilö, joka kuulee huonosti, tai ei ollenkaan

huonontua (v)
aggravor
  muuttua huonommaksi

huonosti (adv)
male
  huonolla tavalla

huopa (n)
coactum
  villasta, karvoista ym. huovuttamalla eli vanuttamalla valmistettu kangasmainen tuote

huora (n)
meretrix
  prostituoitu

huorata (v)
scortor
  myydä itseään, toimia prostituoituna

huorinteko (n)
adulterium
  aviorikos

huostaanotto (n)
custodia
  lastensuojelun toimenpide, jossa lapsi otetaan huoltajiltaan, yleensä vanhemmiltaan yhteiskunnan hoidettavaksi

huotra (n)
vagina
  pääosin nahkainen miekan säilytyssuoja, miekan tuppi

huovittaa (v)
coactum
  päällystää huovalla

huovuttaa (v)
ambulatio
  hangata karvoja yhtenäisiksi paloiksi, vanuttaa, tehdä huopamaiseksi

hupaisa (adj)
ioculāris
  jokin, joka huvittaa

huppu (n)
cucullus
  takin, paidan, kaavun tms. selkäosan yläreunasta lähtevä vaatteen osa, joka voidaan vetää pään yli

hurjuus (n)
immānitās
  se, että on hurja

hurma (n)
ēlātiō
  hurmio, hurmos

hurmaaja (n)
dēlēnītor
  henkilö, joka hurmaa; hurmuri

hurmaava (adj)
amoenus
  sellainen joka tai mikä hurmaa; täysin ihastuttava, kerrassaan ihana

hurmata (v)
dēlēniō
  saada omalla olemuksellaan toinen ihminen tai muut suhtautumaan ihailevasti, hyvin ihailevan positiivisesti; saada ihastumaan itseensä

hurraa (interjection)
euax
  riemua tai arvostusta ilmaiseva huudahdus

hurrata (v)
hilarō
  osoittaa arvostusta tai suosiota (varsinkin käyttämällä sanaa ”hurraa”)

hurrikaani (n)
cataegis
  trooppinen hirmumyrsky, joka esiintyy Meksikonlahdella

hurskas (adj)
pius
  harras, vakavamielinen

hutsu (n)
meretrix
  huora, lutka

huudahdus (n)
exclāmātiō
  lyhyt huuto

huudahtaa (v)
exclāmō
  huutaa lyhyesti ja nopeasti

huuhdella (v)
eluo
  muoto verbistä huuhtoa

huuhkaja (n)
Bubo bubo
  kookas, ruskeankeltainen, mustankirjava pöllöjen heimoon kuuluvan huuhkajien lintusuvun laji ()

huuhtelu (n)
eluo
  pesuvaihetta seuraava vaihe, jossa pyritään poistamaan pesuaine vaatteista

huuhtoa (v)
eluo
  huljuttaa vedessä, valella vedellä tai nesteellä, varsinkin vähäisen lian tai puhdistusaineen poistamiseksi
lavō
  erottaa hieno aine karkeammista tai raskas aine keveämmistä osista veden liikkeiden avulla
aufero
  vedestä: viedä, imaista mukaansa.

huuli (n)
labium, labrum
  ihmisen ja monien muiden nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö; yleensä monikossa, jolloin tarkoitetaan ylähuulta ja alahuulta
labellum
  yksi kämmekkäkasvien kehälehdistä

huuma (n)
ēlātiō
  jonkun asian vallassa oleminen; hurmio, hurma

huumori (n)
facetiae
  leikinlasku; hyväntahtoinen suhtautuminen koomisiin ilmiöihin

huurre (n)
pruina
  jääkidekerros, joka syntyy pakkasella korkean ilmankosteuden olosuhteissa eri pinnoille

huutaa (v)
clamare
  puhua hyvin lujaa

huutaja (n)
licitātor
  huutokaupan asiakas

huutokaupata (v)
praeco
  myydä huutokaupalla; järjestää huutokauppa

huutokauppa (n)
auctiō
  kaupaksi tarjoaminen läsnä oleville ostajille suullisten ja julkisten ostotarjousten tekemistä varten

huutomerkki (n)
signum exclamationis
  välimerkki !, jolla päätetään painollinen lause tai huudahdusrepliikki

huvi (n)
voluptatem
  usein vapaa-ajalla ajanvietteenä tehtävä hauska tai rentouttava asia
  edelliseen liittyvä nautinnon tai hauskuuden kokemus

huvitella (v)
oblectare
  tehdä jtk. huvikseen, hauskuttaa itseään

huvittaa (v)
oblecto
  aiheuttaa huvitusta, olla huvittava

huvitus (n)
oblectāmen
  huvia ja iloa tuottava asia

hyasintti (n)
vaccīnium
  tuoksuhyasintti, koristekasviksi kasvatettava sipulikasvi Hyacinthus orientalis

hyasinttiara (n)
Anodorhynchus hyacinthinus
  (erityisesti) edellisiin kuuluva laji tai sen yksilö

hybridi (n)
autocinetum materiae propulsoriae miscellae
  yhden tai useamman asian risteymä

hydra (n)
Hydra
  kreikkalaisessa muinaistarustossa hirvittävä olento, jolla oli käärmeen vartalo ja yhdeksän päätä

hydrofiilinen (adj)
imbuō
  kostuttava, kostuva

hydrologi (n)
hydrogista
  hydrologian tutkija

hydrologia (n)
hydrologia
  vesitiede, geofysiikan osa-alue, joka tutkii veden esiintymistä, ominaisuuksia ja kiertokulkua maapallolla

hyeena (n)
hyaena
  joukko lähinnä Afrikassa eläviä vahvaleukaisia kissoille ja näätäeläimille sukua olevia petoja ja raadonsyöjiä

hygienia (n)
sanitas
  yksilöiden ja yhteisöjen terveydenhoitoa tutkiva tiede, osa ehkäisevää lääketiedettä, mihin kuuluu mm. tarttuvien tautien torjunta

hyinen (adj)
gelidus
  jääkylmä

hylje (n)
phoca
  jokin eväjalkaisista vedessä viihtyvistä -heimon nisäkkäistä. Suomessa säännöllisesti tavattavia lajeja ovat harmaahylje eli halli ja norppa.

hylky (n)
naufragium
  laivahylky, uponnut tai haaksirikkoutunut ja luonnon armoille hylätty laiva tai muu alus

hylly (n)
gratulari
  kahden tuen välissä lepäävä vaakasuora taso, jolla pidetään tavaroita; hyllykön taso

hylsy (n)
capsa
  tuliaseen patruunan yleensä metallinen kuori

hylätty (adj)
derelictus
  sellainen, jota ei ole kelpuutettu, joka on jätetty heitteille, hyljätty; viskattu pois

hylätty (n)
desum
  jokin tai joku, joka tullut hylätyksi tai jäänyt kelpuuttamatta

hylätä (v)
relinquo
  jättää heitteille, hoidotta; jättää pois käytöstä
negō
  olla hyväksymättä, tehdä kielteinen päätös

hymni (n)
hymnus
  juhlallinen (kuoro)laulu

hymy (n)
risus
  kasvoilla, erityisesti huulilla ja suupielissä, myös silmissä ja silmien seudulla näkyvä iloista suhtautumista, joskus myös ironiaa tai halveksuntaa, viestivä ilme

hymyillä (v)
subridere
  laittaa kasvonsa hymyyn vetämällä suutaan tai suupieliään; pitää hymyä kasvoillaan; olla hymyssäsuin, hymyssä huulin, hymyssä silmin; olla hymyn virneessä

hymykuoppa (n)
gelasīnus
  joidenkin henkilöiden hymyillessä poskeen muodostuva syvennys

hymähtää (v)
sanna
  äännähtää heikosti nauraen

hyperbeli (n)
hyperbole
  käyrä, jonka kahdesta polttopisteestä mitattujen etäisyyksien erotuksen itseisarvo on vakio

hyperlinkki (n)
nexus
  hypertekstissä oleva viite toiseen dokumenttiin tai resurssiin

hyperplasia (n)
hyperplasia
  solumäärän kasvua jonkin ärsykkeen vasteena; liikakasvu; lihassolujen määrän kasvu

hypistellä (v)
digitus
  kosketella hyppysillä

hypnoosi (n)
hypnosis
  transsin kaltainen tila, jossa henkilö on altis suggestiolle

hypokondria (n)
hypochondria
  psyykkinen sairaus, jossa henkilö kuvittelee sairastavansa jotakin vakavaa tautia

hypokorismi (n)
hypokorisma
  toisesta nimestä johdettu henkilönnimi; lempinimi

hypoteekki (n)
hypotheca
  pantti, panttiesine

hypoteesi (n)
coniectura
  tutkittava väite; oletus, otaksuma, olettamus; tietylle ilmiölle ehdotettu selitys, jonka täytyy olla tieteellisten menetelmien mukaisesti testattavissa: testaamalla se voidaan osoittaa virheelliseksi tai sen paikkansapitävyyden puolesta voidaan saada näyttöä

hypotenuusa (n)
hypotenusa
  suorakulmaisen kolmion suoran kulman vastainen sivu

hypotermia (n)
hypothermia
  vajaalämpöisyys

hyppy (n)
saliō
  hyppäämisen teko tai tapahtuma

hyppysellinen (n)
vellico
  ripaus; peukalon ja vastakkaisten sormien väliin jäävä määrä

hypätä (v)
salire
  ponnistaa irti maasta jaloillaan yhden kerran; tehdä yksi hyppy

hyrrä (n)
summus
  lelu, joka koostuu kiekosta ja sen läpi kulkevasta akselista, jonka päälle sen voi laittaa pyörimään

hysteerinen (adj)
hystericus
  hysterian mukainen; hallitsemattoman ja kohtuuttoman tunteellinen
  sellainen joka kärsii hysteriasta

hytkyä (v)
labō
  huojua, heilua, täristä

hytti (n)
casa
  laivassa tai junassa oleva erillinen huone, jossa matkustajat ja miehistön jäsenet voivat nukkua ja viettää aikaansa. Hytti voi olla tarkoitettu yhdelle tai useammalle henkilölle.

hyttynen (n)
culex
  jokin heimon Culicidae-hyönteinen, joista osa imee verta ravinnokseen

hyve (n)
virtus, virtūs
  myönteisiä moraaliarvoja tukeva ja kielteisiä vastustava sisäistetty toimintamalli tavoiteltavaksi

hyvillään (adv)
gāvīsus
  (3. persoonan muoto) tyytyväinen, tyytyväisenä

hyvin (adv)
bene
  hyvällä tavalla; niin, että tulos on hyvä

hyvyys (n)
bonitās
  se, että on hyvä

hyvä (adj)
bonus, bona, bonum
  sellainen, joka tai mikä on eettisesti ja muutoinkin positiivinen

hyväksyä (v)
accipio
  päättää jonkin olevan hyvä tai sopiva, kelpuuttaa, suostua

hyvänlaatuinen (adj)
benignus
  sellainen, joka ei voi levitä muualle kehoon (kasvaimesta)

hyvännäköinen (adj)
formōsus
  sellainen, jonka tai minkä näkeminen saa aikaan miellyttävän tuntemuksen; esteettinen, kaunis

hyvänsuopaisuus (n)
benevolentia
  hyvyys, hyväntahtoisuus

hyväntahtoinen (n)
benevolens
  sellainen, joka tahtoo hyvää muille

hyväntuulisuus (n)
hilaritas
  se, että on hyväntuulinen

hyvästi (interjection)
ave
  fraasi, jota käyttää erottaessa yhden tai useamman henkilön seurasta; käytetään erityisesti, jos on todennäköistä, että henkilöitä ei enää tavata uudelleen

hyväuskoinen (adj)
crēdulus
  joka uskoo helposti hänelle kerrotut asiat eikä epäile vilppiä

hyvää huomenta (interjection)
salvē
  aamulla tavattaessa esitettävä tervehdys, hyvän huomenen toivotus

hyvää iltaa (interjection)
bonum vesperum
  illalla esitettävä tervehdys, hyvän illan toivotus

hyytelö (n)
gelu
  (keittiö) pehmeä, joustava massa, joka muodostuu mehun, kala-, kasvis- tai lihaliemen jäähtyessä niissä luonnostaan olevan tai lisätyn hyytelöimisaineen vaikutuksesta

hyytyä (v)
coagulo
  kovettua, jähmettyä

hyödyke (n)
bona
  vastikkeellinen tai ilmainen kuluttajan tarpeita tyydyttävä tavara tai palvelu

hyödyllinen (adj)
adiūtābilis
  sellainen, josta on hyötyä

hyödyntää (v)
utor
  käyttää hyödyksi

hyödyttää (v)
fanus
  olla hyödyksi, tulla hyödyksi

hyödytön (adj)
inutilis
  sellainen, josta ei ole hyötyä

hyökkäys (n)
impetus
  toimi, jonka päämääränä on vastustajan tuhoaminen tai vahingoittaminen niin, että sen on mahdotonta jatkaa taistelua

hyökkääjä (n)
prorsum
  pallopeleissä pelaaja jonka tehtävänä on tehdä maaleja tms.

hyökätä (v)
appugno
  käydä tietyn henkilön tai asian kimppuun fyysisesti tai sanallisesti

hyönteinen (n)
insectum
  jokin Insecta-luokkaan kuuluvista niveljalkaisista eläimistä

hyönteismyrkky (n)
insecticida
  (torjunta-aine) Tuhohyönteisten torjuntaan käytetty myrkky

hyöty (n)
beneficium
  jokin asia, joka edesauttaa jotain toista asiaa

hyötysuhde (n)
efficientia
  se, kuinka suuri osa panoksesta muuttuu tuotokseksi (ilmaistaan suhdelukuna)

hyötyä (v)
lucrum
  saada jostakin jotakin hyötyä tai etua

hyötää (v)
cōgō
  säädellä kasvien viljelyä kasvuoloja muuttamalla siten, että ne saadaan kukkimaan ja antamaan satoa haluttuna kasville epätyypillisenä aikana

hädin tuskin (adv)
vix
  juuri ja juuri, vaivoin, tuskin; vain vähän

häipyä (v)
apage
  mennä pois, lähteä, poistua

häirikkö (n)
pestifer
  (päihtynyt) henkilö, joka tekemisillään häiritsee muita tai aiheuttaa ongelmia

häiritä (v)
turbō
  vaikuttaa hidastavasti tai sekoittavasti jonkun työskentelyyn, olla häiriöksi; estää jonkin toimintaa

häiriö (n)
turba
  jokin tilapäinen haitta, keskeytys, epäjärjestys, virheellisyys tms.

häiveperhonen (n)
Martius
  (eläintiede) täpläperhosten heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen.

häkki (n)
cavea
  tila, jossa pidetään eläimiä verkon tai kalterien takana

hälinä (n)
iurgium
  äänekäs toiminta

hälvetä (v)
diluo
  haihtua, hävitä vähitellen, muuttua harvemmaksi tai väljemmäksi

häly (n)
clangor
  ääntöväylän supistuma­kohdan pyörteisen ilmavirtauksen vaikutuksesta seuraava monille konsonanteille ominainen äänteen piirre

hälyttää (v)
cōnsternō
  antaa varoittavaa merkkiääntä

hämillään (adv)
permixtim
  (3. persoonan muoto) hämmentyneenä, ymmällään

hämmentää (v)
confundo
  sekoittaa ajatukset, saattaa hämilleen, aiheuttaa hämmennystä

hämmästyttävä (adj)
mirabilis
  hämmästystä aikaan saava

hämmästyttää (v)
capio
  saattaa hämmästyneeksi, tehdä hämmästyneeksi

hämähäkinseitti (n)
arānea
  hämähäkin kutoma pyyntiverkko

hämähäkinverkko (n)
aranea
  hämähäkin ravinnon pyyntiä varten seitistä kutoma verkko

hämähäkki (n)
aranea, araneus
  jokin lahkon Araneae niveljalkainen hämähäkkieläin

hämärä (adj)
creper
  sellainen, jossa on heikko valaistus, pimeähkö
anceps
  sellainen, joka on epäselvä tai johon liittyy epäselvyyksiä, epämääräinen

hämärä (n)
crepusculum
  heikko valaistus, pimeys

hämätä (v)
baculum
  harhauttaa, johtaa harhaan

hän (pronoun)
ea, is, id
  sana, jolla puhuja viittaa johonkuhun keskustelun ulkopuoliseen henkilöön, jota ei puhutella

hänen (pronoun)
eius
  genetiivimuoto sanasta hän, genetiiviä vaativan yksipersoonaisen verbin epätäydellinen subjekti

hännystellä (n)
adūlor
  liehakoida, mielistellä

häntyri (n)
asōtus
  kova naistenmies

häntä (n)
cauda
  selkärankaisilla maaeläimillä selkärangan jatkona peräaukon yläpuolella sijaitseva ruumiinosa

häntäheikki (n)
asōtus
  kova naistenmies

häntäluu (n)
os coccygis
  selkärangan alimmat 3–5 nikamaa, jotka (ihmisellä) ovat jäänne hännästä ()

häpeä (n)
pudor
  paheksuttavasta teosta tai riittämättömyyden tai huonommuuden kokemuksesta johtuva negatiivinen tunne

häpeällinen (adj)
dēfōrmis
  häpeäksi oleva

häpeämätön (adj)
impudens
  (henkilöstä) sellainen, jota ei hävetä
  hävytön, julkea

häpeäpaalu (n)
patibulum
  jalkapuuta muistuttava laite, johon tuomittu kiinnitetään julkisesti näytteille päästään ja käsistään

häpy (n)
vulva, baga, heunceut
  (anatomia) naisen ulkosynnyttimet

häpyhuuli (n)
labea
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, toinen isoista tai pienistä häpyhuulista

häpykieli (n)
clitoris, crista, landīca, itil
  naisen sukupuolielinten herkin osa

häpyluu (n)
os pubis
  ihmisen lantioon kuuluva parillinen luu

härkki (n)
patrimonium
  mikä tahansa härkkien sukuun () kuuluva kohokkikasvien laji tai sellaisen yksilö

härkä (n)
bos
  kuohittu urospuolinen nautaeläin tai poro

härkäpapu (n)
faba
  virnojen sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

härkätaistelu (n)
tauromachia
  kansanhuvi, jossa pikadorit ja banderillot auttavat matadoria surmaamaan härän

härmä (n)
pruīna
  jääkidekerros, joka syntyy veden tai kastepisaroiden härmistyessä kylmässä ja kosteassa ilmassa sen kanssa kosketuksissa oleville pinnoille

härski (adj)
rancidus
  eltaantunut, härskiintymällä pilaantunut

häränliha (n)
būbula
  yleensä täysikasvuisen naudan liha elintarvikkeena käytettäväksi

hätäillä (v)
festīnō
  olla turhaan huolissaan ja kiirehtiä

hätäisesti (adv)
properē
  hätiköiden, hätäillen, vailla malttia

häveliäs (adj)
pudens
  ujo, kainosteleva; ei avoin (erityisesti alastomuudessa ja seksuaaliasioissa)

häveliäästi (adv)
modestē
  häveliäällä tavalla

hävittäjä (n)
bellator
  sotilaskäytössä oleva lentokone, jonka päätehtävänä on taistella muita lentokoneita vastaan; taisteluhävittäjä
dēlētor
  toisia aluksia suojaamaan kehitetty sota-alustyyppi, jotka yleensä käsitetään 4000-10000 tonnin massaisiksi

hävitys (n)
clādes
  tuho

hävitä (v)
abolescō
  mennä pois näkyvistä, kadota
  mennä nollaan
diluo
  hajaantua, kadota, haihtua
abolesco
  kuolla, jäädä unohduksiin
āmittō
  tulla voitetuksi, jäädä häviölle

häväistä (v)
angustiae
  loukata jonkun ihmisen tai jonkin asian joillekin ihmisille tärkeää symbolista arvoa

hääpari (n)
agāsō
  sulhanen ja morsian

häät (n)
nūptiae
  vihkimiseen, jossa kaksi ihmistä vihitään keskenään avioliittoon, liittyvä juhlatilaisuus

häätö (n)
dēiectiō
  viranomaisen täytäntöönpanotoimenpide, jolla vuokralainen tai muu toisen omistamaa kiinteistöä tai huoneistoa hallitseva pakotetaan muuttamaan pois

hökkeli (n)
tugurium
  hatararakenteinen, tavallisesti pienikokoinen talo tai mökki

hölkätä (v)
currere
  juosta rauhallisesti

hölmö (n)
stultus
  typerä henkilö; henkilö, joka ei ole viisas; typerys

hölmöläinen (n)
mōra
  fiktiivisen Hölmölän kylän asukas

hölynpöly (n)
gerrae
  joutava tai paikkaansa pitämätön puhe tai väite

hömppä (n)
spuma
  sellainen, mikä on hauska, mutta tarpeeton

höperö (adj)
senīlis
  sellainen, jolla on ymmärryksessään, muistissaan tai itseluottamuksessaan heikkoutta; heikkomielinen

höskä (n)
scrūta
  romu, roju, roska; melkein mikä tahansa epämääräinen, huono tai vaikeakäyttöinen esine, järjestelmä tai rakenne

höyhen (n)
penna
  linnun orvaskeden sarveismuodostuma

höyhentää (v)
carpō
  poistaa höyhenet kuolleesta linnusta
lacrima
  retuuttaa jotakuta

höylätä (v)
planum
  käyttää höylää kappaleen tasoittamiseksi, ohentamiseksi tai lyhentämiseksi
scandere
  kopioida maksukortin kohokuvioina kirjoitetut nimi- ja tilitiedot kuittiin urallisessa lukulaitteessa; maksaa kortilla

höyry (n)
vapor
  kaasu, joka on lähellä nesteytymistä, vesihöyry

höyrylaiva (n)
vapor
  laiva, jonka pääkone toimii höyryvoimalla

höyryttää (v)
vapor
  kypsentää ruokaa kuumassa höyryssä, esim. kattilassa kiehuvan veden yllä siivilässä

höyste (n)
condīmentum
  jokin ruokaan maun vuoksi lisättävä tai sen kanssa nautittava ruoka-aine

höystää (v)
condiō
  (ruoasta) lisätä höysteeksi, tarjota jonkin kanssa
  tarjota jonkin kanssa

iankaikkinen (adj)
aeternus
  sellainen, millä ei ole (alkua eikä) loppua

iankaikkisesti (adv)
aeternō
  aina, ikuisesti

iankaikkisuus (n)
aeternitas
  se, että on iankaikkinen

ibuprofeiini (n)
acidus propionicus isobutylphenylus
  laajasti käytössä oleva tulehduskipulääke, jonka vaikutusmekanismina on syklo-oksygenaasientsyymin toiminnan estäminen ja sitä kautta prostaglandiinisynteesin inhibointi

idea (n)
idea
  ajatus, oivallus, keksintö, pulman ratkaisu

identiteetti (n)
identitas
  (filosofia) se, mikä tekee oliosta tai muusta entiteetistä määriteltävän ja tunnistettavan, antamalla sille joitakin ominaisuuksia tai piirteitä, jotka mahdollistavat sen erottamisen muista olioista

identtisyys (n)
identitas
  se, että on täysin sama, identtinen

ideologi (n)
ideologus
  ideologian kehittäjä

ideologia (n)
ideologia
  ideoiden kanonisoitunut kokoelma, poliittinen näkökulma todellisuuteen tai rutiininomaiseksi muuttunut poliittinen käytäntö, joka heijastaa tietyn yksilön, ryhmän, luokan tai kulttuurin tarpeita ja pyrkimyksiä

ideologinen (adj)
ideologicus
  ideologian mukainen, ideologiaa noudattava

idiomi (n)
idiotismus
  sanontatapa tai ilmaisu, jota ei voi ymmärtää pelkästään sen sisältämien sanojen merkitysten perusteella

idiootti (n)
idiota
  tyhmänä pidetty henkilö

ido (n)
ido
  esperantoon perustuva kansainvälinen keinotekoinen kieli (kielitunnus: io)

idoli (n)
idolum
  jumalankuva, kulttiesine taikka muu uskonnollisen tai hengellisen palvonnan kohde

idyllinen (adj)
amoenus
  rauhallinen, pastoraalinen

idätys (n)
germinatio
  idättämisen toteutus

ien (n)
gingiva
  hampaan juurta peittävä pehmytkudos

ies (n)
iugum
  niskan taakse laitettava veto- tai kantolaite

ignoroida (v)
īgnōrāre
  sivuttaa jokin tai joku, jättää huomiotta jokin tai joku, olla välittämättä jostakin tai jostakusta, olla huomaamatta jokin tai joku

ihailija (n)
admīrātor
  henkilö, joka ihailee jotakuta

ihailla (v)
admiror
  pitää esimerkillisenä

ihailtavasti (adv)
admīrābiliter
  ihailtavalla tavalla

ihailu (n)
admīrātiō
  ihaileminen

ihan (adv)
omnes
  aivan, täysin, juuri, vallan

ihana (adj)
mirabilis
  erittäin hyvä, äärimmäisen miellyttävä, ihastuttava; poikkeuksellisen kaunis, haluttava tai herkullinen

ihannoida (v)
adorare
  pitää ihanteenaan

ihastus (n)
pervinco
  (tilapäisen) rakastuksen kohde

ihme (n)
miraculum
  ihmetystä tai hämmästystä herättävä asia

ihmeellisesti (adv)
mirābiliter
  ihmeellisellä tavalla

ihmetellä (v)
miror
  kummastella

ihminen (n)
homo, humanus
  nykyihminen, kahdella jalalla kulkeva nisäkäs (Homo sapiens sapiens), joka kuuluu kädellisten lahkoon muiden ihmisapinoiden kanssa

ihmisapina (n)
clūra
  jokin heimon Hominidae, johon kuuluvat ihmiset, simpanssit, gorillat ja orangit, edustajista

ihmisjoukko (n)
agmen
  joukko mitä tahansa ihmisiä

ihmiskunta (n)
humanitas
  maailman kaikkien ihmisten muodostama kokonaisuus

ihmisoikeus (n)
dextrae
  ihmisarvoiseen elämään kuuluvia oikeuksia

ihmissuhde (n)
coniūnctiō
  suhde, joka on kahden ihmisen välillä

ihmissusi (n)
versipellis
  ihminen, joka muuttuu vasten tahtoaan sudeksi täysikuulla

ihmisyys (n)
humanitas
  inhimillinen olemus, ihmisiksi toimiminen

ihmisääni (n)
vox humana
  ihmisen äänielimellään tuottama ääni

iho (n)
cutis
  ihmisen elimistön uloin ja suurin elin, joka ympäröi koko ruumista lukuun ottamatta ruumiinonkaloita ja silmiä

ihotautilääkäri (n)
dermatologista
  ihosairauksia ja allergioita tutkiva ja hoitava lääkäri

ihra (n)
arvina
  sian rasva, vrt. tali

iibis (n)
ībis
  haikaralintuihin kuuluvia lintuja iibisten heimosta ()

iilimato (n)
hirūdō
  mikä tahansa juotikkaiden alaluokkaan () kuuluva nivelmatojen laji tai sellaisen yksilö

iisoppi (n)
hysopum
  (erityisesti) iisoppien sukuun kuuluva

ikinä (adv)
umquam
  (kysymyslauseessa) ylipäätään, edes joskus, koskaan
aliquando
  () ei minään aikana, ajankohtana

ikivanha (adj)
antīquus
  hyvin vanha, muinainen

ikkuna (n)
fenestra
  seinään tai muuhun rakenteeseen puhkaistu, useimmiten lasitettu aukko, joka päästää halutulla tavalla valoa lävitseen
  tietty rajattu ajankohta, jolloin jonkin toiminnon teko on mahdollista, aikaikkuna

ikkunaruutu (n)
altercatio
  ikkunan lasilevy

ikoni (n)
icon
  Kristusta, Neitsyt Mariaa tai pyhimyksiä esittävä maalaus etenkin idän kirkossa, pyhäinkuva
  alallaan poikkeuksellisen huomattava tai leimaa-antava henkilö tai esine
  merkki, joka muistuttaa kohdettaan esim. näyttää tai kuulostaa kohteeltaan

iktyologia (n)
ichthyologia
  kalatiede, kaloja tutkiva tiede

ikuinen (adj)
aeternus
  joka ei lopu koskaan; aina jatkuva

ikuisesti (adv)
aeternum
  kaikki ajat kestäen

ikuisuus (n)
aeternitas
  äärettömän pitkä aika
  ajasta riippumaton olotila, jossa aika saattaa olla läsnä, mutta kykenee rajoittamaan vain sisällään, ei ulkopuolellaan, olevaa todellisuutta

ikä (n)
aetas
  syntymähetkestä tai valmistus- tai muodostumishetkestä kulunut aika

ikävystyttävä (adj)
taediōsus
  pitkäveteinen, ikästymistä aiheuttava

ikävystyttää (v)
terebrō
  saada ikävystymään; pitkästyttää

ikävä (adj)
taediōsus
  ikävystyttävä, pitkästyttävä

ikävöidä (v)
desum
  kaivata, haikailla

ikään kuin (adv)
quasi
  aivan kuin, kuin

iljettävä (adj)
foedus
  iljetystä aiheuttava, erittäin vastenmielinen, inhottava

ilkeys (n)
malitia
  se, että on ilkeä

ilkeä (adj)
malignus
  sellainen, joka tekee mielellään kepposia toiselle tai on muuten häijy; pahantahtoinen

ilkivallantekijä (n)
malefactor
  ihminen, joka aiheuttaa tahallista häiriötä esimerkiksi meluamalla virastossa tai käyttämällä aiheetta junan hätäjarrua

illalla (adv)
vesperi
  (ajasta) ilta-aikaan, iltasella

illallinen (n)
cēna
  illalla syötävä ateria

illallistaa (v)
cenō
  (paremmin) illastaa

illankoitto (n)
crepusculum
  auringon laskeutuminen horisontin taakse

illastaa (v)
cēnō
  syödä illallista

illyrialainen (adj)
Illyrius
  Illyriaan tai illyrialaisiin liittyvä

illyrialainen (n)
Illyrius
  Balkanin niemimaalla sijainneessa muinaisessa Illyriassa asunut kansa

ilma (n)
aer
  hengitettävä kaasuseos, joka ympäröi maapalloa ilmakehänä

ilmainen (adj)
gratuitus
  sellainen, joka ei maksa mitään, maksuton

ilmakehä (n)
atmosphaera
  maapalloa ympäröivä kaasuista koostuva kerros, joka on ilmaa; maapallon kaasukehä

ilmalaiva (n)
aëronavis
  ilmaa kevyempi, aerodynaamiseksi muotoiltu ilmakulkuneuvo, ilma-alus, joka lentää jonkinlaisen moottorin voimalla

ilman (adv)
sine
  paitsi, vailla; muuten

ilman (preposition)
sine
  ilmaisee jnk olemista tai tapahtumista toisen ollessa poissa

ilmansuunta (n)
plaga caeli
  maapallon pinnalla tapahtuvaa suuntimista varten yleismaailmallisesti määriteltyyn järjestelmään kuuluva suure, jonka mittayksikkö on aste; jakautuvat ympyrällä 90 asteen kulmissa ristimäisesti vastakkaisiin ja viereisiin pääilmansuuntiin (pohjoinen, itä, etelä, länsi) ja pääilmansuuntien väleissä 45 asteen kulmissa suhteessa pääilmansuuntiin, pääilmansuuntien puoliväleissä, väli-ilmansuuntiin (koillinen, kaakko, luode, lounas)

ilmanvaihto (n)
ventilatio
  sisäilman korvaaminen ulkoilmalla

ilmanvastus (n)
trahea
  Kappaleen liikettä ilmassa vastustavat voimat, jotka syntyvät kappaleen eri puolilla vallitsevista ilmanpaineista ja sen ohi virtaavasta ilmavirrasta

ilmapallo (n)
balonus
  ilmalla tai kaasulla täytettävä, kevyestä materiaalista yleensä koristelu- tai mainontatarkoituksiin valmistettu pallo

ilmapiiri (n)
atmosphaera
  tunnelma, atmosfääri

ilmapurjehdus (n)
velificatio
  (ilmailu) lentäminen kuumailmapallolla; joskus myös purjelento; yleensä ilmavirtausten hyödyntäminen ilmaliikenteessä

ilmasto (n)
clima
  tietyn paikan tai alueen tyypillinen sää kuvattuna tilastollisin termein kuten keski- ja ääriarvoin ja persentiilein

ilmaston lämpeneminen (n)
calefactio universalis
  ilmastonmuutos, jossa ilmasto lämpenee

ilmastonmuutos (n)
climatis mutatio
  ilmaston muuttuminen; pidemmän aikavälin tilastollinen muutos sääilmiöissä

ilmastotiede (n)
climatologia
  klimatologia; maantieteen haara, joka tutkii eri paikkojen ja alueiden ilmastoja eli keskimääräisiä säätiloja keskipitkien tai pitkien ajanjaksojen puitteissa

ilmata (v)
dēpleō
  päästää ilmaa ulos (esim. lämpöpatterista)

ilmaus (n)
verbum
  suullisesti, kirjallisesti, elehtimällä tms. kerrottu jotakin ilmaiseva lausuma tai muu viesti
sanguinans
  ilmanpoisto, ilmaamisen toteutus

ilmavirta (n)
rīvus
  ilmamassan siirtyminen virtaamalla paikasta toiseen

ilme (n)
vultus
  ihmisen kasvoilla näkyvät merkit mielialasta

ilmeinen (adj)
manifestus
  silminnähtävä; riidaton; varma; hyvällä syyllä uskottava

ilmeisesti (adv)
ēvidenter
  ilmeisellä tavalla, heti nähtävästi, riidattomasti, epäilyksettä, ei vähäisesti (erit. lakikielessä)

ilmentymä (n)
revelatio
  ilmenemis- tai esiintymismuoto, ilmaus

ilmentää (v)
monstrare
  olla esimerkki jstak

ilmestyä (v)
coorior
  tulla näkyviin, tulla esiin; ilmaantua
annuntiare
  tulla julkaistuksi; laaditaan ja tehdään tietyssä paikassa

ilmetä (v)
fieri
  tulla ilmi, saada ilmiasunsa

ilmiö (n)
portentum
  aistein havaittava, usein mielenkiintoa herättävä luonnon tai yhteiskunnan tapahtuma tai muu ilmenevä erityisyys, joka toistuu tai on toistettavissa

ilmoittaa (v)
referō
  kertoa ilmoitus, tiedotus tai uutinen, antaa tiedoksi
antevenire
  tehdä ilmoitus viranomaiselle
annuntiare
  jättää ilmoitus julkaistavaksi lehdessä

ilmoittaja (n)
dēlātor
  henkilö, joka ilmoittaa

ilmoittautua (v)
conscrībō
  ilmoittaa itsensä johonkin

ilmoitus (n)
denuntiatio
  ilmoittamisen toteutus
  julkaistu tai sellaiseksi tarkoitettu teksti, jonkin asian julkistamiseksi

ilo (n)
gaudium, laetitia
  hyvä mieliala

iloinen (adj)
laetus
  hyvällä mielellä oleva, hyvän mielinen, jolla on hyvä mieliala; joka on luonteeltaan ilomielinen, iloluonteinen

iloisesti (adv)
feliciter
  iloisella tavalla

iloisuus (n)
laetitia
  se, että joku on iloinen

iloita (v)
gaudere
  olla iloinen

ilotalo (n)
lupanar
  bordelli

ilotyttö (n)
meretrix
  naispuolinen prostituoitu

ilta (n)
vesper, vespera
  päivän ja yön välinen, auringonlaskun aikoihin sijoittuva vuorokaudenaika

iltaisin (adv)
vesperi
  ilta-aikoina toistuva

iltapäivä (n)
postmeridianum tempus
  puolen päivän jälkeen alkava vuorokaudenaika, jota ennen on aamupäivä ja jonka jälkeen tulee ilta

iltarusko (n)
vesper rubens
  auringonlaskun aiheuttama valoilmiö, punoitus iltaisella taivaalla

iltatähti (n)
Hesperus
  iltaisin kirkkaana näkyvä Venus

iltti (n)
lingua
  kengän osa kengännauhojen ja jalan välissä, kengän kieli

ilves (n)
lynx
  keskikokoinen kissaeläin (), joka on Euroopan ja Siperian metsien tärkeimpiä petoja

imaginaarinen (adj)
imaginarius
  kuvitteellinen
  imaginaariyksikön sisältävä; kompleksiluku, joka ei ole reaalinen

imaginaariyksikkö (n)
unitas imaginaria
  kompleksiluvun imaginaariosan perusyksikkö i, joka määritellään i=\sqrt {-1}; mahdollistaa reaalilukujen laajentamisen kompleksilukujen joukkoon

imartelu (n)
adulatio
  imarteleminen

imeskelytabletti (n)
pastillus
  tabletti, joka imeskeltäessä luovuttaa vaikuttavaa ainetta tai esim. nikotiinia

imettäjä (n)
altrix
  nainen, jonka tehtävänä on imettää toisten naisten lapsia

imettää (v)
alō
  ruokkia vauvaa antamalla hänen imeä rintaa äidinmaidon saamiseksi

imetys (n)
nūtrīcātus
  imettäminen

imeä (v)
sugere
  vetää nestettä suuhunsa suun lihasten voimalla
exsugere
  yleensäkin vetää alipaineen vaikutuksesta
absorbeō
  (huokoisesta aineesta) vetää nestettä sisäänsä
sūgō
  olla huono

imitaatio (n)
imitatio
  jäljittely; mukaelma, jäljitelmä

imitaattori (n)
imitātor
  henkilö, joka viihdyttää yleisöä jäljittelemällä toisen, yleensä kuuluisan henkilön ääntä ja maneereita

imitoida (v)
imitor
  jäljitellä; matkia

imitointi (n)
imitamentum
  imitoiminen

imperatiivi (n)
(modus) imperativus
  tapaluokka, joka ilmaisee toiminnan käsketyksi, kehotetuksi tai toivotuksi. Sen tunnus suomessa vaihtelee persoonittain: Yksikön toinen on kirjoitusasultaan tunnukseton, mutta ääntöasussa esiintyy jäännöslopuke /ˣ/, monikon ensimmäisessä ja toisessa tunnus on -kaa tai -kää vokaalisoinnun mukaisesti, yksikön ja monikon kolmannessa tunnus taas on -ko tai -kö vokaalisoinnun mukaan.

imperfekti (n)
imperfectum
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka saattaa jatkua

imperialismi (n)
imperialismus
  alue- ja talousvaltauksiin pyrkivä suurvaltapolitiikka

improvisoida (v)
ala
  luoda taidetta sen esityshetkellä ilman valmistautumista tai harjoittelua

imukuppi (n)
cucurbita
  alipaineella kiinnittyvä kuppimainen eläimen ruumiinosa tai vastaavanlainen ihmisen tekemä esine

imuneste (n)
lympha
  selkärankaisten verisuonistossa virtaavan veren plasman kudosnesteestä siirtyneen osan muodostama imusuonistossa virtaava kellertävä neste

imusuoni (n)
vas lymphaticum
  imunestettä kuljettava ohutseinäinen suoni

indefiniittinen (adj)
indefinitus
  epämääräinen, määräämätön

indefiniittipronomini (n)
pronomen indefinitum
  epämääräinen homomini, joka ei viittaa mihinkään tunnettuun tai yksilöityyn asiaan. Perinteisesti ne pronominimaiset sanat, jotka eivät sovi muihin, määräisten pronominien ryhmiin, uusissa kieliopeissa myös kvanttoripronomini. Suomen indefiniittipronomineja ovat esim. joku, muu, kumpikin ja eräs.

indeksi (n)
index
  muutoksen suuruuden vertailuun käytettävä luku

indifferentti (adj)
incūriōsus
  välinpitämätön, asiasta kiinnostumaton; epämääräinen, merkityksetön, yhdentekevä

indikaatio (n)
index
  tiettyyn asiaan viittaaminen, osoittaminen; osoitus, viittaus
  seikka, joka viittaa sairauden syyhyn, laatuun, yksittäisiin oireisiin tai ennusteeseen; hoidon aihe

indikatiivi (n)
indicativus
  yleisin tapaluokka, jolla ei ole erityistä tunnistetta. Suomen kielessä indikatiivi ilmaisee toiminnan todelliseksi.

indikatiivinen (adj)
indicābilis
  sellainen, joka liittyy indikatiivitapaluokkaan, indikatiivimuotoinen

indium (n)
indium
  eräs alkuaine, tunnus: In

indoeurooppalainen (adj)
Indo-Europaeus
  (kielitiede) yhteisestä kantakielestä lähtenyt eurooppalais-aasialaiseen kielikuntaan kuuluva, indogermaaninen

indoeurooppalainen (n)
Indo-Europaeus
  indoeurooppalaisia kieliä puhuva; myös Indonesian malajien ja eurooppalaisten jälkeläiset

indonesia (n)
Lingua Indonesiana
  indonesian kieli, pääasiassa Indonesiassa puhuttava malaijille hyvin läheistä sukua oleva austronesialainen kieli

indonesialainen (adj)
indonesicus
  Indonesiasta peräisin oleva tai Indonesiaan liittyvä

indonesialainen (n)
indonesicus
  Indonesian kansalainen

inferiorinen (adj)
inferior
  alapuolella tai alhalla sijaitseva

infernaalinen (adj)
infernus
  helvetillinen, pirullinen

infinitiivi (n)
infinitivus
  verbin substantiivinen nominaalimuoto

influenssa (n)
influentia
  kuumeen nostava epidemioina leviävä virussairaus

informaatio (n)
doctrina
  tietosisältö, vääristymätön tieto; vääristelemätön tiedonanto

informatiivinen (adj)
īnfōrmātīvus
  runsaasti informaatiota sisältävä ja antava, informaatiopitoinen

informoida (v)
doceo
  tiedottaa, kertoa

infrastruktuuri (n)
infrastuctura
  varusrakenne; yhteiskunnan perusrakenne, erityisesti tekninen perusrakenne, joka mahdollistaa yhteiskunnan toiminnan

infuusio (n)
infusio
  nesteen antaminen suoneen

ingressi (n)
ducere
  johdantokappale; tekstin alussa johdatus käsiteltävään asiaan; laajennettu pääotsikko, joka sisältää keskeisimmän viestin ja herättää lukijan mielenkiinnon

inhimillinen (adj)
humānus
  ihmisiin liittyvä; ihmiselle tyypillinen tai ihmiseltä odotettava

inhimillisyys (n)
humanitas
  se, että on inhimillinen; ihmisläheisyys, humaanius

inho (n)
abominatio
  voimakas vastenmielisyyden tunne

inhota (v)
abhorreō
  pitää erityisen vastenmielisenä, tuntea inhoa jtak kohtaan

inhottava (adj)
terribilis
  inhon tunteen aiheuttava

inistä (v)
ampla
  valittaa, vinkua

inka (n)
Inca
  Etelä-Amerikassa länsirannikolla ja Andien vuoristoissa eläneen intiaanikansan jäsen

inkivääri (n)
zingiber
  sen maavarresta valmistettava mauste

inklinaatio (n)
prōpensiō
  kallistuma, kompassin magneettineulan kääntyminen alaspäin napoja lähestyttäessä

inkognito (adj)
ignotus
  tuntematon

inkontinenssi (n)
incontinentia
  kykenemättömyys virtsan tai ulosteen pidättämiseen

inkvisitio (n)
Inquisitio
  katolisen kirkon harhaoppisuuden poistamiseen luotu organisaatio

innokas (adj)
avidus
  jolla on paljon intoa

innostaa (v)
persuadere
  innoittaa

innostus (n)
studium
  into, innokkuus, vimma, kuume, hanakkuus

insesti (n)
incestum
  läheisten sukulaisten välinen sukupuoliyhteys

insinööri (n)
ingeniator
  tekniikan parissa usein suunnittelutehtävissä työskentelevä henkilö; teknisen alan alemman korkeakoulututkinnon, insinööritutkinnon, suorittanut henkilö, joka soveltaa tiedettä

inspiroida (v)
afflō
  innostaa muita ihmisiä, antaa inspiraatiota

instrumentaali (n)
instrumentalis
  monien kielten taivutusmuoto, joka ilmaisee välinettä tai keinoa, jolla tekeminen suoritetaan

instrumentti (n)
instrumentum
  keino, väline

insuliini (n)
insulinum
  hormoni, joka säätelee sokeriaineenvaihduntaa elimistössä; liittyy diabetekseen

integroida (v)
integrare
  yhdentää; tehdä kokonaisuudeksi; tehdä osaksi kokonaisuutta
  muodostaa funktio, jonka derivaatta on annettu funktio

interdikti (n)
impermissus
  katolisen kirkon keskiajalla käyttämä rangaistuskeino, jossa tietyllä alueella kiellettiin kaikki kirkolliset toimitukset, paitsi kaste ja ehtoollinen suurina juhlapyhinä

interferoida (v)
obstō
  aiheuttaa interferenssiä

interjektio (n)
interiectio
  huudahdussana, sanaluokka huudahduksille ja vastaaville ilmauksille

internationaali (n)
internātiōnālis
  vasemmistolaisten kansainvälisiä yhteistyöjärjestöjä, joiden johtoajatuksena on internationalismi

internet (n)
interrete
  käsitteellistynyt, yleisnimen tyyppinen vastine sanalle Internet, globaali useista tietoverkoista koostuva verkko

interpoloida (v)
interpolō
  tehdä interpolaatiota

interrogatiivipronomini (n)
pronomen interrogativum
  kysymyksissä käytettävä pronomini

intervalli (n)
discrimen
  kahden sävelkorkeuden väli

intiaani (n)
Indus
  Amerikan alkuasukas (lukuun ottamatta eskimoita)

intiaanikanootti (n)
caudica
  varsinainen kanootti, toinen kanootin päätyypeistä; puoliksi seisovassa asennossa melottava kanootti, jonka mela on yksilapainen

intialainen (n)
Indus
  Intian kansalainen

intiimi (adj)
intimus
  likeinen, läheinen; sellainen, joka koskee usein yksityiselämää ja siihen liittyviä häveliäisyydestä salattavia asioita, arkaluontoisen henkilökohtainen

into (n)
studium
  kiihkeä halu tehdä jtak

intohimo (n)
perturbatio
  kiihkeä tunne tai vakaumus; pysyvä, voimakas halu tai sen kohde

intohimoinen (adj)
passionatus
  sellainen, joka tuntee intohimoa jotakin kohtaan; kiihkeä

intohimoisesti (adv)
studiosus
  intohimoisella tavalla

intoilija (n)
perquīsītor
  henkilö, joka intoilee

intoleranssi (n)
intolerantia
  tila, jossa elimistö ei siedä ruoka- tai lääkeainetta

intransitiivinen (adj)
intransitīvus
  kohteeton, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin.

intransitiiviverbi (n)
verbum intransitivum
  intransitiivinen verbi, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin

intressi (n)
compendium
  se mitä haluaa itselleen tai jollekin ryhmälle jostakin asiasta

introitus (n)
#Latina
  messun aloitusrituaali

inttää (v)
efflāgitō
  väittää itsepäisesti

intuitiivinen (adj)
intuitivus
  välittömään oivallukseen eli intuitioon perustuva, vaistonvarainen

invaasio (n)
incursiō
  maahantunkeutuminen, maahanhyökkäys

invertoida (v)
invertō
  kääntää ympäri, kääntää vastakkaiseksi

investoida (v)
collocō
  sijoittaa pääomaa johonkin (tavallisesti aineelliseen) tarkoituksena saada pääomalle tuottoa tulevaisuudessa; tehdä investointi

investointi (n)
collocātiō
  kansantalouden säästöistä osuus, joka käytetään tulevaisuuden tuotannon kasvattamiseen

involuutio (n)
involutio
  sisäänpäin kääntyminen
  palautuminen toimettomuustilaan
  surkastuminen

ioni (n)
ion
  sähköisesti varautunut atomi tai atomiryhmä

ioota (n)
iota
  kreikkalaisten aakkosten yhdeksäs kirjain, vastaava symboli Ι tai ι

iranilainen (adj)
iranicus
  Iranista peräisin oleva tai Iraniin liittyvä

iranilainen (n)
iranicus
  pysyvästi Iranissa asuva henkilö

iridium (n)
iridium
  eräs alkuaine (tunnus Ir)

ironia (n)
ironia
  komedian laji, jossa sanoja käytetään päinvastaisen merkityksen ilmaisemiseen; esittää virheet hyvinä ominaisuuksina, arvottoman arvokkaana, moitteet kehuina

irrallaan (adv)
laxus
  (3. persoonan muoto) irti, ei kiinni jossakin eikä kinnitettynä tai kiinnittyneenä johonkin

irrallinen (adj)
laxus
  irrallaan oleva

irrationaaliluku (n)
numerus irrationalis
  reaaliluku, jota ei voi esittää kahden kokonaisluvun suhteena, rationaalilukuna (\scriptstyle \frac{m}{n}), jossa m ja n ovat kokonaislukuja

irrota (v)
abiungō
  lähteä irti jostain

irrottaa (v)
abiungere
  päästää irti tai irralleen, ottaa erilleen, saattaa erilleen, katkaista

irstailija (n)
lastaurus
  henkilö, joka irstailee

irstas (adj)
dissolutus
  epäsiveellinen; hyvin sopimaton

irtautua (v)
abiungō
  siirtymällä tai muulla tavoin hankkiutua irti jostakin

irti (adv)
solūtus
  erillään toisesta ihmisestä

irtisanoa (v)
aboleō
  sanoa sopimus irti, lopettaa sopimus

irtolainen (n)
errō
  henkilö, jolta puuttuu kiinteä asuinpaikka ja mahdollisuus säännölliseen toimeentuloon

irvikuva (n)
dērīsiō
  jäljitelmä tai kuvaus joka tekee pilkkaa esikuvalleen

isi (n)
tata
  isän hellittelymuoto

iskelmä (n)
battuo
  hitti, hittikappale

iskeä (v)
battuere
  lyödä nyrkillä tai veitsellä
aggredior
  hyökätä jotain vastaan
battuo
  iskeytyä, syöksyä

iskias (n)
ischias
  takareidessä kipuna ilmenevä lonkkahermon ärtyminen

isku (n)
plaga
  napakka, ponnekas lyönti
ictus
  nopeasti liikkuvan esineen osuminen kohteeseen
plāga
  (sodankäynti) äkkinäinen tai yllätyksellinen aseellinen hyökkäys tai pommi-isku

iskurepliikki (n)
kū
  repliikki, joka toimii merkkinä näyttelijälle aloittaa oma repliikki tai tehdä jotain

islam (n)
islam
  Arabian niemimaalta lähtöisin oleva uskonto, joka sai alkunsa 600-luvun alkupuolella profeetta Muhammedin ilmestyksien pohjalta

islanniksi (adv)
lingua Islandica
  islannin kielellä, islannin kielelle

islanti (n)
lingua Islandica
  Islannissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: is). Sanalista

islantilainen (adj)
lingua Islandica
  Islannista peräisin oleva tai Islantiin liittyvä

iso (adj)
grandis
  suuri, kookas, mittava

iso ranneluu (n)
os capitate
  ranteen luu keskisormen tyvessä, os capitate

isoisä (n)
avus
  isän tai äidin isä, isänisä tai äidinisä

isokokoinen (adj)
grandis
  kooltaan suuri, kookas

isosetä (n)
avunculus
  isän tai äidin setä

isotooppi (n)
isotopus
  atomilaji; alkuaineen atomimassan suhteen erilainen laji; ovat atomeja, joissa on sama määrä protoneja, mutta eri määrä neutroneja

isovarvas (n)
hallux
  ihmisellä suurin varvas; varpaista se, joka on lähimpänä pariansa, oikean jalan vasemmanpuoleisin ja vasemman jalan oikeanpuoleisin varvas

isoympyrä (n)
circulus maior
  Pallon ja sen keskipisteen kautta kulkevan tason leikkausympyrä. Pallon ympäri kulkeva suurin mahdollinen ympyrä, esimerkiksi maapallon päiväntasaaja,

isoäiti (n)
avia
  isän tai äidin äiti

istua (v)
sedere, diuk
  olla istuma-asennossa, olla istuallaan

istuin (n)
sedīle
  istumiseen tarkoitettu väline

istuinluu (n)
os ischium
  alin lantion muodostavista luista (os ischium)

istukka (n)
speculum
  (tekniikka) työstökoneen osa terän tai kappaleen kiinnittämistä varte

istuttaa (v)
cōnserō
  asettaa kasvin taimia multaan, jotta ne kasvaisivat

istuutua (v)
consido
  laskeutua alustalle niin että ruumiin paino tulee takapuolen päälle

isyys (n)
paternitās
  se että joku on isä, isän sukulaisuussuhde lapseen

isä (n)
pater, genitor
  lapsen siittänyt mies, lapsen biologinen isä
pater
  (kirkko) katolinen miespuolinen seurakunnan pappi

isänisä (n)
avus paternus
  isoisä isän puolelta, isän isä

isänmaa (n)
patria
  maa, jossa henkilö on syntynyt tai josta hänen sukunsa on lähtöisin

isänmaallisuus (n)
amor patriae
  rakkaus isänmaata kohtaan

isännimi (n)
nōmen patrōnymicum
  henkilön isän mukaan annettu sukunimen vastine tai yksi etunimistä
  itäslaavilaisissa ja eräissä muissa kielissä isän etunimestä johdettu keskimmäinen nimi, jonka käyttö voi olla lakisääteinen

isäntä (n)
hospes
  talon tai maatilan miespuolinen omistaja, talonisäntä
  kutsujen tai muun tilaisuuden järjestäjä

isäntäeliö (n)
dissignātor
  eliö, jossa loinen elää sitä hyödyntäen eli loisien ja jossa loinen saa yksipuolista hyötyä isäntäeliöstä

isänäiti (n)
avia paternālis
  isoäiti isän puolelta, isän äiti

isäpuoli (n)
vītricus
  äidin uusi mies, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut isä

italia (n)
italicum
  italian kieli, itäromaaninen kieli, jonka alkumuotona pidetään latinaa. Italia on Italiassa puhuttava pääkieli, jota puhutaan lähes koko Italiassa. Sanalista

italiaksi (adv)
itala
  italian kielellä, italian kielelle

italialainen (adj)
italus
  Italiasta peräisin oleva tai Italiaan liittyvä

italialainen (n)
italus
  pysyvästi Italiassa asuva henkilö

itara (adj)
avarus
  kitsas; ylenmäärin säästeliäs ja nuuka.

itiökotelo (n)
ascus
  kotelosienen itiölavassa tiheänä kerroksena sijaitsevia soluja, joiden sisällä itiöt syntyvät

itkeä (v)
fleo
  vuodattaa kyyneliä yleensä surun tai liikutuksen vuoksi

itkijä (n)
praecō
  henkilö, joka itkee

itse (pronoun)
idem
  lauseen pääsanaan viittaavana appositiona käytettävä sana, joka korostaa nimenomaan lauseen subjektin eikä minkään muun tekevän jotakin

itsekseen (adv)
sponte
  yksinään, omissa oloissaan

itsemurha (n)
suicidium
  tahallinen hengen riistäminen itseltään

itsemurhaaja (n)
mors voluntāria
  itsemurhan tekijä

itseni (pronoun)
egomet
  sana, jota puhuja tai kirjoittaja käyttää lauseen määreen tilalla, kun puhuja on lauseen subjekti ja puhuja tai kirjoittaja on predikaatin määre

itsensä (pronoun)
sibi
  sana, jota puhuja tai kirjoittaja käyttää lauseen määreen tilalla, kun ihminen, eläin, esine tai asia, johon hän ei viittaa katseella tai eleillä mutta josta hän puhuu tai kirjoittaa, on lauseen subjekti ja ko. ihminen, eläin, esine tai asia on predikaatin määre
se
  sana, jota puhuja tai kirjoittaja käyttää lauseen määreen tilalla, kun ihmiset, eläimet, esineet tai asiat, joihin hän ei viittaa katseella tai eleillä mutta joista hän puhuu tai kirjoittaa, ovat lauseen subjekti ja ko. ihmiset, eläimet, esineet tai asiat ovat predikaatin määre

itsenäinen (adj)
independens
  toisista riippumaton

itsenäisyys (n)
libertas
  ylin valta, suvereniteetti, täydellinen riippumattomuus

itsenäisyystaistelu (n)
combattuo
  taistelu valtion itsenäisyyden saavuttamiseksi

itsepintainen (adj)
obnixus
  hellittämätön, sitkeä, itsepäinen

itsepäinen (adj)
obstinātus
  omasta tahdostaan, mielipiteestään tms. tiukasti kiinni pitävä

itsepäisyys (n)
obstinātiō
  jääräpäisyys, periksiantamattomuus jostain tietystä asiasta

itsesi (pronoun)
tute
  sana, jota puhuja tai kirjoittaja käyttää lauseen määreen tilalla, kun puhuteltava on lauseen subjekti ja puhuteltava on predikaatin määre

itsestään (adv)
spontē
  ilman ulkoista vaikutusta

itsetiedoton tuottamus (n)
culpa
  rikoksen tekeminen tai vahingon aiheuttaminen siten, että tekijä ei ole huomannut seurauksen syntymisen mahdollisuutta, vaikka hän olisi voinut sen havaita olemalla huolellisempi

itsetietoinen tuottamus (n)
culpa luxuria
  rikoksen tekeminen tai vahingon aiheuttaminen siten, että tekijä on mieltänyt tekonsa mahdolliset seuraukset, mutta silti tehnyt oikeudenloukkauksen luottaen siihen, ettei seurauksia sittenkään synny

itsetyydytys (n)
masturbatio
  omien sukupuolielinten hyväilyä ja koskettelua seksuaalisen mielihyvän saamiseksi

itsevarma (adj)
confidens
  sellainen jolla on itseluottamusta

itsevarmuus (n)
confīdentia
  varma luottamus omiin kykyihin

itu (n)
germen
  kasvin siemenestä tai mukulasta kasvamaan lähtevä varren ja lehtien alku

itä (n)
oriens
  pääilmansuunta pohjoisen ja etelän välissä, pohjoisesta 90 astetta myötäpäivään

itäinen (adj)
orientalis
  sellainen, joka sijaitsee idässä, idässä oleva tai idästä tuleva; itäiseen ilmansuuntaan liittyvä.

itämaat (n)
oriens
  (maantiede) orientti, Euroopan itäpuolella olevat maat

itämainen (adj)
orientalis
  orientaalinen, Lähi- ja Kaukoitään liittyvä

itää (v)
germinō
  alkaa kehittyä kasviksi

iva (n)
dērīsiō
  ylimielinen pilkanteko, jonka tarkoituksena on kohteen halventaminen

ivamukaelma (n)
cavillatio
  ivallinen, piikittelevä, liioitteleva tai koominen toisen (yleisön tunteman) teoksen jäljitelmä

iäkäs (adj)
annōsus
  (ihmisestä) kauan elänyt vanha

ja (conjunction)
et, -que
  yhdistää rinnasteisia sanoja tai lauseita

jaa (abbreviation)
A. C.
  jälkeen ajanlaskun alun

jaaritella (v)
ālūcinor
  puhua pitkäveteisesti usein turhanpäiväisistä asioista, puhua turhan monisanaisesti

jaarittelija (n)
homo loquax
  henkilö, jolla on tapana jaaritella

jabi (n)
scōmma
  etukäden kyynärpäästä oikeneva lyönti, oikeakätisellä yleensä vasemman käden heikko lyönti

jae (n)
versiculus
  osa joihin kirjan, erityisesti Raamatun, luvut on jaettu

jaettava (adj)
divisibilis
  sellainen, joka on jaettavissa tai jaettavana

jaettava (n)
divisibilis
  jakolaskussa se luku, joka jaetaan toisella luvulla

jaettu (adj)
dīvīsus
  sellainen, jolle on suoritettu jakaminen eli josta on annettu osia jaon eri osapuolille

jahdata (v)
vēnor
  (metsästys) metsästää joukolla, olla jahdissa

jahkailla (v)
procrastino
  viivytellä päätöksen tekemistä

jahkailu (n)
morōsitās
  jahkaileminen; se, että jahkaillaan

jakaa (v)
distribuere
  antaa kullekin osuutensa
dīvidō
  tehdä jako
  saattaa osiin jkn kokonaisuus
distribuō
  tehdä jakolasku
divido
  toimittaa jakelu

jakauma (n)
diaeresis
  havaintoyksiköiden jakautuminen jollakin asteikolla

jakaus (n)
discrīmen
  hiuksiin tavallisesti kammalla tehtävä rajalinja, joka jakaa hiukset kahteen eri suuntiin kammattavaan osaan

jakelija (n)
dīvīsor
  henkilö, joka jakelee

jakelu (n)
diaeresis
  erit. tuotteiden, tarvikkeiden, sähkön tms. toimitus käyttäjille tai kuluttajille

jakkara (n)
excrēmentum
  pieni tuoli, jossa ei ole selkänojaa

jako (n)
dīvīsiō
  jonkin jakaminen tai jakautuminen osiin

jakojäännös (n)
reliquum
  kokonaisluvuilla tehdyn jakolaskutoimituksen ylijäämä silloin kun jaettava ei ole jakajalla jaollinen

jakolasku (n)
divisio
  kertolaskulla käänteinen laskutoimitus, jossa annettu luku jaetaan yhtä suuriin lukuihin, ositusjako, tai lasketaan kuinka monta kertaa osajoukko sisältyy joukkoon

jaksaa (v)
creare
  olla jollakulla voimia johonkin

jakso (n)
aetas
  kokonaisuuden samanlaisena useita kertoja toistuva osa, jollaisista kokonaisuus sitten muodostuu; myös tapahtumasarjan omalaatuinen aikaisemmasta tai myöhemmästä selkeästi eroava kausi.

jaksollinen järjestelmä (n)
systema periodicum
  taulukko tunnetuista alkuaineista ryhmiteltynä niiden järjestysluvun ja elektronirakenteen mukaan

jalanjälki (n)
vestīgium
  jälki, jonka jonkin eläimen, olion tai ihmisen jalka on jättänyt

jalankulkija (n)
pedes
  henkilö, joka kulkee liikenteessä jalan; myös polkupyörän taluttaja, rullaluistelija, potkulautailija tai -kelkkailija

jalava (n)
ulmus
  jalavakasveihin (Ulmus) kuuluva lehtipuu, jonka hedelmä on siipipalteinen pähkylä

jalka (n)
crus, pes
  liikkumiseen käytettävä ruumiinosa tai raaja (kädellisillä alaraaja) kokonaisuudessaan lonkasta varpaisiin
pes
  jalkaterä; (laajemmin) jalkaterän mitta tai koko
  pituusmitta, jonka määritelmä on vaihdellut eri aikoina ja paikoissa, nykyisen kansainvälisen määritelmän mukaan 12 tuumaa eli 0,3048 metriä, tunnus ft

jalkajakkara (n)
scabellum
  pieni jakkara, joka ei ole tarkoitettu tavallisen jakkaran tavoin istuttavaksi, vaan alustaksi jalkojen lepuuttamiseen

jalkakyykky (n)
conquiniscō
  painojen kanssa tehtävä voimailuliike, jossa laskeudutaan kyykkyyn ja noustaan ylös

jalkakäytävä (n)
pavīmentum
  jalankulkijoille kadun varteen varattu kulkuväylä

jalkapallo (n)
pediludium, pedifollis
  urheilulaji, jossa kaksi 11-henkistä joukkuetta pyrkivät saman pallon saamaan toistensa maaliin useampia kertoja kuin vastustaja
pedifollis, pediludium
  jalkapallopelin pelivälineenä oleva pallo

jalkapalloilija (n)
pedilusor
  jalkapallon pelaaja, henkilö, joka pelaa jalkapalloa

jalkapohja (n)
planta
  jalkaterän alapuoli

jalkapuu (n)
patibulum
  kahden päällekkäisen hirren muodostama laite, johon tuomittu kiinnitetään julkisesti näytteille jaloistaan

jalkapöydänluu (n)
ossa metatarsi
  jalkapöydässä olevista varpaiden luista, vastaavat luut kämmenessä ovat kämmenluita

jalkaterä (n)
pes
  ihmisen alaraajan alaosa nilkasta kantapäähän ja varpaisiin

jalkavaimo (n)
amāsia
  vakituinen ja virallinen rakastajatar

jalkaväki (n)
peditātus
  maavoimiin kuuluva aselaji, jonka sotilaat taistelevat yleensä jalkaisin ja käyttävät henkilökohtaista asetta

jalkeilla (adv)
super
  ei makuulla tms.
  ei sängyssä tms. yrittämässä nukkua, ylhäällä; hereillä

jalkine (n)
calceus
  jalkapohjan alle tai tarvittaessa jalkaterän suojaksi jalkaan kiinnitettävä liikkumista helpottava ympäröiviltä olosuhteilta suojaava toistuvaan käyttöön tarkoitettu pukine, jonka sisäpuolelle voidaan tarvittaessa laittaa vaatekappale tai muu pehmuste. Ulkopuolelle voidaan pukea päällysjalkine tai kiinnittää liikkumista helpottavia laitteita.

jalo (adj)
nōbilis
  henkisesti ihailtava, arvokas

jalokivi (n)
gemma
  koruna tai muuna koristeena käytetty, erityisen arvokkaana pidetty läpinäkyvä ja valoa taittava kivi tai kova mineraali

jalostaa (v)
pariō
  risteyttää eläimiä valikoivasti siten että halutut geneettiset ominaisuudet korostuvat

jalustin (n)
stapes
  pari satulaan jalustinhihnalla kiinnitettyä puoliympyrän muotoista teräksistä telinettä, joissa ratsastaja pitää jalkojaan ratsastaessa

jalustinluu (n)
stapes
  keskikorvan kuuloelimeen kuuluva pieni jalustimen muotoinen kuuloluu

jamaikalainen (adj)
Jamaicensis
  Jamaikasta peräisin oleva tai Jamaikaan liittyvä

jamaikalainen (n)
Jamaicensis
  Jamaikan kansalainen

jamaikankreoli (n)
Jamaicensis
  Jamaikalla puhuttava, englantiin pohjautuva kreolikieli (kielitunnus: jam)

jambi (n)
iambus
  lyhytpitkä, kaksitavuinen runojalka, joka koostuu lyhyestä (painottomasta) ja pitkästä (painollisesta) tavusta ()

jammata (v)
condītus
  soittaa improvisoiden

jano (n)
sitis
  yleensä nestevajauksen aiheuttama tarve juoda; se, että janottaa
  voimakas halu, kaipaus, himo

janoinen (adj)
siccus
  sellainen, jolla on jano

janota (v)
sitiō
  haluta kovasti

janottaa (v)
siccus
  tuntea tarvetta juoda; tuntea janoa
  saada tuntemaan tarvetta juoda; lisätä janon tunnetta

jaollinen (adj)
divisibilis
  sellainen, joka voidaan jakaa, kun jakajana on nollasta ja jaettavasta eroava yhtä (1) suurempi tai pienempi kokonaisluku.

jaotella (v)
dīvidō
  jakaa osiin yleensä eritellen

jaottaa (v)
divido
  jakaa, osittaa, jaotella, tehdä jaotus

japani (n)
lingua Iaponica
  ensisijassa Japanissa puhuttava kieli (kielitunnus: ja)

japaniksi (adv)
Iapo
  japanin kielellä, japanin kielelle

japanilainen (adj)
Iapo
  Japanista peräisin oleva tai tai Japaniin liittyvä

japanilainen (n)
Iapo
  Japanin kansalainen

jarru (n)
sufflamen
  liikkeen hidastamiseen ja pysäyttämiseen tai paikalla pysymisen varmentamiseen tarkoitettu laite

jarruttaa (v)
sufflāminō
  vähentää nopeutta, varsinkin painamalla jarrua

jaspis (n)
iaspis
  kvartsin laji, joka voi olla punertavaa, ruskeaa, kellertävää, vihreää tai kirjavaa

jatkaa (v)
continuo
  olla lopettamatta jo aikaisemmin alkanutta toimintaa, tehdä edelleen keskeytyksettä tai tauon jälkeen

jatkaminen (n)
continuitas
  jatkaa-verbistä muodostettu teonnimi

jatkua (v)
continuo
  saada jatkoa
  alkaa uudelleen
  kulkea määräämättömästi eteenpäin

jatkuminen (n)
continuitas
  jatkua-verbistä muodostettu teonnimi

jatkuvasti (adv)
assiduē
  jatkuvalla tavalla

jatkuvuus (n)
continuitas
  se, että on jatkuva

jatsata (v)
iazium
  soittaa tai tanssia jatsia

jatulintarha (n)
int<u>e</u>rna
  kivistä muodostettu muinaisjäännös, joka muistuttaa labyrinttiä muodoltaan

jauhe (n)
pulvis
  pulveri, luonnostaan jauhomainen tai jauhomaiseksi hienonnettu aine

jauheliha (n)
minūtal
  lihamyllyllä hienonnettu liha, tyypillisesti porsasta tai vasikkaa

jauhelihapihvi (n)
isicium
  jauhelihasta valmistettu pihvi

jauho (n)
farina
  viljan jyvistä (tai muista siemenistä) jauhamalla saatu hienojakoinen ravinnoksi käytettävä aine

jauhottaa (v)
farīna
  ripotella jauhoja pinnalle, peittää pinta jauholla

jazz (n)
iazium
  Yhdysvalloissa syntynyt musiikillinen traditio, johon kuuluu monia toisistaan kauaksi erkaantuneita tyylejä, joissa on tyypillistä on puhallinsoitinten suuri osuus

jengi (n)
globus
  porukka, etenkin nuorista koostuva joukko

jeni (n)
ienum
  Japanin rahayksikkö, symboli on ¥

jesuiitta (n)
Iēsuīta
  katolilaisen jesuiittajärjestön jäsen

jiddiš (n)
iudaeo-germanica
  jiddišin kieli, juutalaissaksa, keskiajan Saksassa juutalaisten keskuudessa kehittynyt kieli, jota kirjoitetaan heprealaisilla kirjaimilla, mutta sille on olemassa myös virallinen romanisaatiomuoto, kielitunnus: yi)

jippo (n)
astus
  kekseliäs keino jonkin asian suorittamiseksi, temppu

jo (adv)
iam
  nykyhetkeä aiemmin tai siihen mennessä; määrättyä aikaisemmin, hetkeä aikaisemmin tai siihen mennessä; korostaa etenemistä tiettyyn pisteeseen

jodi (n)
iodium
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki I

joensuu (n)
egressus
  joen laskukohta toiseen vesistöön tai mereen

joentörmä (n)
rīpa
  joen rantapenger

jogurtti (n)
iogurtum
  maidosta maitohappobakteerien avulla valmistettu kiinteähkö tai nestemäinen hapanmaitotuote

johdanto (n)
praefātiō
  aloitusosio esimerkiksi kirjassa tai elokuvassa

johdattaa (v)
dūcō
  ohjata, opastaa, johtaa, viedä johonkin

johdin (n)
canālis
  tiehyt

johdinauto (n)
filoraeda
  linja-auto, joka ottaa käyttövoimansa kadun yläpuolella kulkevista ajolangoista

johdonmukainen (adj)
congruens
  kauttaaltaan samaa periaatetta noudattava

johdonmukaisesti (adv)
congruenter
  siten, että on johdonmukainen; samaa periaatetta noudattavasti; siten, että noudattaa kauttaaltaan samaa periaatetta

johtaa (v)
dūcō
  olla jonkin yrityksen tai laitoksen johdossa
  olla ensimmäisenä kilpailussa
ducere
  johdattaa
  mennä, kulkea tai ulottua jostain johonkin
  aiheuttaa seuraus
fluere
  muodostaa sana
habeo
  saattaa jk aine tai ominaisuus toisen aineen kautta toiseen aineeseen

johtaja (n)
princeps
  henkilö, joka johtaa ryhmää tai yhteisöä

johtajuus (n)
ductus
  vallankäyttö sosiaalisessa ryhmässä

johto (n)
canālis
  (tekniikka) putki, väylä jota pitkin vettä, kaasua tms. kuljetetaan; jakeluverkon osa
ducere
  (tekniikka) sähkönjohdin, virtapiirin johdin
  johtoasema kilpailussa
ductus
  yhteisön johtajat; johtajisto, päällystö
administrātiō
  johtaminen

johtopäätös (n)
clausula
  huolellisen ajattelun tuloksena syntynyt sellainen lopputulema johon henkilö on päätynyt

johtua (v)
ambire
  kulkeutua, ohjautua tai suuntautua jonkin välityksellä tai jotakin pitkin

jointti (n)
articulus
  kannabista sisältävä sätkä, jonka filtteri saattaa olla kierretty pahvinpala

joka (pronoun)
qui
  viittaa juuri edellä mainittuun sanaan, korrelaattiin; tämän ja korrelaatin välissä voi olla vain postpositio (vrt. mikä)

jokainen (pronoun)
quisque
  kaikki

jokapaikan (adv)
ens ubique
  kaikkialla läsnä oleva

jokapäiväinen (adj)
quotidianus
  joka päivä ilmaantuva, tapahtuva; jokaiseen päivään kuuluva
abiectus
  tavallinen, arkinen, arkipäiväinen

jokavuotinen (adj)
quotannis
  sellainen, mikä toistuu joka vuosi

jokeri (n)
ioculātor
  narri

joki (n)
flumen, fluvius
  suuri veden muovaama uoma, jossa virtaa vesi

jokin (pronoun)
aliquid
  viittaa yhteen tarkemmin määrittelemättömään, ei-ihmismäisen oliojoukon jäseneen

joku (pronoun)
aliquis
  viittaa yhteen tarkemmin määrittelemättömään ihmiseen

jolloin (adv)
quandō
  (ajan adverbi) viittaa aikaan tai aikaväliin, joka on jo mainittu.

jompikumpi (pronoun)
alteruter
  toinen tai toinen, valinnaisesti toinen kahdesta vaihtoehdosta, kumpi tahansa

jongleerata (v)
aerusco
  harjoittaa jongleerausta

jongleeraus (n)
praestīgiae
  näytös tai ohjelmanumero, jossa esineitä heitellään rytmikkäästi ja näyttävästi ylöspäin ja otetaan kiinni niin, että useita esineitä on yhtä aikaa ilmassa

jonglööri (n)
aeruscator
  esiintyjä, joka heittelee ja pyörittelee erilaisia esineitä ilmassa, yleensä käsillään

jono (n)
sequentia
  peräkkäin järjestyneiden ihmisten tai muiden alkioiden joukko

jopa (adv)
etiam
  vieläpä, yksinpä, kerrassaan

jos (conjunction)
si
  siinä tapauksessa, että (ilmaisee päälauseen tapahtuman olevan riippuvainen sivulauseen tapahtuman toteutumisesta)

joskus (adv)
aliquandō
  satunnaisesti, toisinaan, aika-ajoin, välillä, ajoittain, hetkittäin, silloin tällöin

jossei (conjunction)
nisi
  ellei, jos ei, mikäli ei, sikäli kuin ei

joten (conjunction)
ergo
  minkä vuoksi, mistä johtuen, josta syystä

jotenkuten (adv)
aliquā
  jollakin tavalla, tapaa; tavalla tai toisella, vielä tuntemattomalla tavalla, jotenkin, mitenkuten

jotta (conjunction)
ut
  sitä varten, että (ilmaisee päälauseen toiminnan tapahtuvan sivulauseen toiminnan toteutumiseksi)

joukkio (n)
caterva
  epämääräinen ihmisryhmä

joukko (n)
collectum
  toisiaan lähellä olevien tai keskenään yhteen kuuluvien yksilöiden tai esineiden ryhmä
  matemaattisten olioiden muodostama tarkkaan määritelty yhdistelmä

joukko-oppi (n)
ratio coniunctorum
  joukkojen ominaisuuksia tutkiva matematiikan osa-alue, johon matematiikka monilta osiltaan perustuu

joukkotuhonta (n)
genocidium
  jonkin kansallisen, rodullisen, etnisen tai uskonnollisen ryhmän taikka niihin rinnastettavan kansanryhmän hävittäminen kokonaan tai osittain; yleiskielessä kansanmurha

joukkovelkakirja (n)
nexus
  yksityisiltä tai institutionaalisilta sijoittajilta kerätyn rahamäärän vakuudeksi antama velkakirja

joukkue (n)
manipulus
  ryhmä, jossa peli pelataan
Tugium
  ryhmistä koostuva sotilasyksikkö

joulu (n)
Christi Natalis
  perinteinen juhla, jota on vietetty, kun päivien lyheneminen on päättynyt; kristittyjen juhla, jota vietetään Jeesuksen joulukuuhun määrätyn syntymäpäivän kunniaksi.

jouluinen (adj)
natalicius
  jouluun liittyvä tai joulua ilmentävä

joulukuu (n)
December, december
  vuoden viimeinen kuukausi, kuukausi marraskuun ja tammikuun välissä

joulukuusi (n)
arbor natalicia
  joulun aikaan tavallisesti sisällä pidettävä monin tavoin koristeltu kuusi, joulupuu

jouluseimi (n)
praesepe
  kristillisessä taiteessa seimiasetelma, jouluevankeliumin hahmoista rakennettu asetelma

joulutonttu (n)
alfus
  jouluperinteessä joulupukin apuna toimiva hiippalakkinen pikkuihminen

journalismi (n)
diurnalismus
  tiedotusoppi

journalisti (n)
relātor
  toimittaja

jousenjänne (n)
nervus
  ampuma-aseena käytettävän jousen kaaren päiden välille pingotettu sidos, joka sinkoaa vapautetun jousivoiman vaikutuksesta nuolen liikkeelle

jousi (n)
arcus
  lihasvoimalla jännitettävä kaaresta ja jänteestä koostuva ase, jolla ammutaan nuolia tai vasamia, kaaripyssy
  hieman kaareva varsi ja sen rinnalle jännitettyjä jouhia, joilla hangataan kieliä poikkisuuntaan soitettaessa jousisoittimia
elater
  taipuisa, tarkoitukseensa muotoiltu kaari, spiraali tai muu kappale, joka taivutettaessa, puristettaessa tai vedettäessä pyrkii palaamaan alkuasemaansa; kierrejousi, vieteri

jousiampuja (n)
arcarius
  henkilö, joka harrastaa jousiammuntaa

jousimies (n)
arcarius
  sotaväen jousiampuja

joustaa (v)
campter
  olla taivutettavissa tai kyetä taipumaan voiman vaikutuksesta
  antaa periksi vaatimuksista tai oikeuksistaan tms.

joustamaton (adj)
rigens
  sellainen, joka ei jousta

joustava (adj)
flexibilis
  sellainen, joka joustaa

joustavuus (n)
flexibilitās
  se, että on joustava

joutilas (adj)
ōtiōsus
  toimeton

joutsen (n)
olor, cygnus, cycnus
  mikä tahansa joutsenten sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö, erityisesti laulujoutsen ()

joutua (v)
debere
  täytyä

joviaali (adj)
festivus
  leppoisan ystävällinen, rennon hyväntuulinen

juhla (n)
festum
  sosiaalinen tapahtuma jonkin asian tai tapauksen juhlistamiseksi, pidot, kutsut, merkkipäivä

juhlallinen (adj)
solemnis
  juhlalle ominainen; arvokas, vaikuttava

juhlia (v)
celebrare
  viettää juhlaa

juhta (n)
iumentum, jumentum
  veto- ja kuormaeläin, vetojuhta, kuormajuhta

juhtaeläin (n)
iumentum
  eläin, joka soveltuu käytettäväksi juhtana

juko (n)
iugum
  (kalastus) nuotan vedossa käytetty poikkikapula tai korento

julistaa (v)
eloquor
  ilmoittaa julkisesti ja muodollisesti

juliste (n)
titulus
  seinälle tai muulle näkyvälle paikalle kiinnitettävä suuri paperi, jossa on kuvia, tekstiä tai molempia

julistus (n)
effatum
  yhteinen julkinen, yleensä aatteellinen, kannanotto; se, että julistetaan

julkaista (v)
condīcō
  kustantaa, toimittaa julkisesti saataville
  tehdä julkiseksi

julkaisu (n)
editio
  julkaistu kirjallinen tai audiovisuaalinen tuote tai muunlainen teos

julkea (adj)
protervus
  häpeämätön, röyhkeä

julki (adv)
apertē
  vahvistava sana

julkiasu (n)
speciēs
  se miltä jokin tai joku avoimesti ja julkisesti näyttää, ulkonäkö.

julkinen (adj)
publicus
  yleisessä tiedossa oleva, tunnettu (asia), avoimesti tapahtuva

julkisesti (adv)
apertē
  siten, että on julkinen, julkisella tavalla

julkisoikeus (n)
iūs pūblicum
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii julkista valtaa käyttävien toimijoiden (esim. valtion ja kuntien) ja yksityistä valtaa käyttävien toimijoiden (esim. luonnollisten henkilöiden ja yritysten) välisiä oikeussuhteita

julkistaa (v)
condīcō
  tehdä julkiseksi, saattaa julkisuuteen

julkistus (n)
editio
  julkistamisen tai julkaisemisen toteutus, julkiseksi teko

julkisuus (n)
fāma
  nähtävillä tai muuten yleisessä tietoisuudessa oleminen

julma (adj)
saevus, atrox
  joka ei välitä toisten kärsimyksistä, sydämetön, tunteeton ja raaka

julmuus (n)
crūdēlitās
  se, että on julma

jumala (n)
deus, dea
  johonkin uskontoon liittyvä toiminnan aiheuttaja tai hallitsija, joita joissakin uskonnoissa voi olla useitakin

jumalanhylkäämä (adj)
surdus
  syrjäinen ja ankea, takapajuinen

jumalanpilkka (n)
blasphēmia
  jumalaan kohdistuva pilkka

jumalatar (n)
dea
  naispuolinen jumala monijumalaisuudessa

jumalauta (interjection)
antitheus
  kirosana

jumaloida (v)
adōrō
  palvoa, ihannoida; pitää jumalana

jumaluus (n)
deitas
  jumalan olemus; jumalallisuus

jumittua (v)
fīxus
  mennä jumiin, jumiutua, juuttua

jumpata (v)
exercitō
  harjoittaa jumppaa, tehdä jumppaliikkeitä

juna (n)
hamaxostichus, tramen
  raiteilla kulkeva kulkuneuvo, joka yleensä koostuu veturista ja siihen liitetyistä vaunuista

juntta (n)
fistūca
  paalutuksessa käytettävä työväline, jolla paalua isketään

juntti (n)
petrō
  stereotyyppinen maalaisihminen

juoda (v)
bibo, bibere
  ottaa nestettä suuhunsa ja niellä se

juoksija (n)
cursor
  henkilö, joka juoksee

juoksu (n)
cursor
  neuletyyppi, jossa lanka ylittää sitomattomana useamman kuin yhden peräkkäisen sidoskohdan

juoksuaika (n)
oestrus
  koiran kiima-aika

juoksuhauta (n)
fossa
  maahan kaivettava ojamainen kuoppa, joka antaa sotilaille suojan suoralta tulelta

juoksujalkainen (n)
scolopendra
  juoksujalkaisten luokkaan () kuuluvia tuhatjalkaisia

juoksupoika (n)
cursor
  asiapoika; poika tai nuorukainen, joka toimii lähettinä tai vastaavana

juoksuttaa (v)
currō
  päästää nestettä pois jostain säiliöstä tai astiasta

juoksutusmaha (n)
abomāsum
  märehtijöiden neljästä mahasta viimeinen

juolukka (n)
myrtillus
  puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

juoma (n)
potio
  juotavaksi tarkoitettu neste, jota usein nautitaan ruoan yhteydessä

juomalasi (n)
poculum
  lasinen juoma-astia

juomaraha (n)
cuspis
  ravintolan, hotellin tms. palvelushenkilökunnalle annettu pieni ylimääräinen palkkio; palveluraha

juoni (n)
coniūrātiō
  (salainen) ovela suunnitelma jotakuta vastaan tai jonkin saavuttamiseksi
argumentum
  kirjan, elokuvan tai muun teoksen tarinan kulku; (laajemmin tai kuvaannollisesti) toiminnan kulku, tapahtumien kulku, keskustelun looginen eteneminen
diga
  kallioperässä olleen raon täytteenä oleva laattamainen muodostuma

juonia (v)
coniūrō
  tehdä ilkeitä suunnitelmia, esim. jonkun vahingoksi; tehdä juoni; punoa juonia

juonikkuus (n)
vulpēs
  oveluus, neuvokkuuteen ja kierouteen us. liittyvä ominaispiirre

juonittelu (n)
collusio
  juonitteleminen

juontaa (v)
a ducor
  saada alkunsa, johtua jostain, juontua jostain
hospitō
  toimia juontajana, vetää tilaisuuden ohjelmaa

juontaa juurensa (v)
caulis
  olla peräisin jstk

juoppo (n)
ebriosus
  alkoholin suurkuluttaja tai usein juova alkoholisti

juopua (v)
bibōnius
  tulla humalaan

juopumus (n)
ēbrietās
  humalatila, alkoholin juomisen seurauksena tullut myrkytystila

juopunut (adj)
appotus
  havaittavasti alkoholin vaikutuksen alainen

juoru (n)
rūmusculī
  toisen henkilön henkilökohtaisiin asioihin liittyvä huhu

juoruakka (n)
lingulāca
  juoruämmä

juoruta (v)
lingulāca
  levittää juorua

juosta (v)
currere
  liikkua nopeasti jaloillaan

juoste (n)
tractus
  hermorata

juotava (adj)
poculentus
  sellainen, joka on tarkoitettu juotavaksi, juotavissa oleva

juotikas (n)
hirūdō
  juotikkaiden alaluokan () nivelmatolaji tai yksilö

juotostina (n)
plumbō
  juottimella sulatettava metalliseos, jolla juotetaan metallikappaleita toisiinsa

jupakka (n)
altercor
  riita, erimielisyys, kina

juridinen (adj)
juridicialis
  juridiikkaan liittyvä; lainopillinen

jurtti (n)
rupex
  juntti, moukka, typerys

jussiivi (n)
modus jussivus
  velvoitetta, sallimista tai myönnytystä ilmaiseva ja imperatiivin kaltainen, mutta sitä vähemmän painokas tapaluokka, joka esiintyy mm. itämerensuomalaisissa ja seemiläisissä kielissä

jutella (v)
garriō
  keskustella, puhua epämuodollisesti jostakin

jutkuttaa (v)
fricare
  saada uskomaan totuudenvastainen asia, huijata

juttu (n)
fābula
  kertomus, tarina
capsa
  tapaus

juudealainen (adj)
Iudaeus
  Juudeasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

juuri (n)
radix
  kasvin lehdetön, ravinteita ottava useimmiten maanalainen osa, joka kiinnittyy varteen

juuri nyt (adv)
dūdum
  Tällä hetkellä.

juurikas (n)
bēta
  villin rantajuurikkaan viljelty muoto (Beta vulgaris), jonka muunnoksia ovat mm. punajuuri, rehujuurikas ja sokerijuurikas

juurimerkki (n)
signum
  matematiikan juurifunktiota osoittava symboli

juuriolut (n)
cervesia radicalis
  käymismenetelmällä valmistettu, mutta alkoholiton hiilihapollinen tai -hapoton virvoitusjuoma, joka on maustettu sassafrasilla tai sarsaparillalla

juusto (n)
caseus, formaticum
  maidosta juoksettamisen ja maitohappokäymisen avulla valmistettu kiinteä elintarvike

juustokakku (n)
savillum
  piirakka, joka valmistetaan tuorejuustosta

juutalainen (n)
iudaeus
  perinteisesti uskontonaan juutalaisuutta harjoittaneen eri puolille maailmaa hajaantuneen kansan jäsen

juutalaiskortteli (n)
plaga
  kaupungissa sijaitseva juutalaisten asuinalue

juutalaisuus (n)
iudaismus
  juutalaisten alun perin Persiasta saapunut uskonto ja kulttuuri

juuttua (v)
fīxus
  jäädä kiinni johonkin

juveeli (n)
gemma
  hiottu jalokivi

jyrkkä (adj)
arduus
  lähes pystysuora, sellainen jonka kulmakerroin on suuri

jyrkänne (n)
abruptum
  jyrkkä, jopa pystysuora rinne

jytky (adj)
enormis
  suuri, vankka, mahtava

jytky (n)
glaeba
  murikka, möhkäle
battuō
  jysäys, kolahdus, pamaus

jyvä (n)
grānum
  heinäkasvin pähkylämäinen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen

jyvänen (n)
granum
  rae, hiukkanen

jähmettyä (v)
dūrescō
  jähmetä, muuttua jähmeäksi, kovettua
congelo
  pysähtyä (täysin), tulla aivan liikkumattomaksi

jähmettää (v)
induro
  saada jähmettymään, muuttaa jähmeäksi, saada lopettamaan virtaus, kovettaa
congelo
  saada jähmettymään; saada lopettamaan liike, pysäyttää (kokonaan)

jäinen (adj)
glaciālis
  jäästä muodostunut, tai tehty, jäässä oleva, jään peittämä, jäänsekainen

jäkälä (n)
lichen
  (Lichenes) symbioottinen eliö, joka koostuu sienestä ja mikroskooppisista viherlevistä tai syanobakteereista

jäljittää (v)
vestīgō
  etsiä jälkien perusteella

jälkeen (postposition)
post
  myöhemmin ajassa kuin ...

jälkeenpäin (adv)
post
  tapahtuman jälkeen

jälkeläinen (n)
proles
  suvullisessa lisääntymisessä eliölle syntynyt uusi saman lajin yksilö. Ihmisellä lapsi, tytär tai poika. Muille lajeille on omat nimityksensä, vaikka niitäkin saatetaan kuvaannollisesti sanoa lapsiksi.

jälki (n)
vestigium
  jonkun tai jonkin kulkemisesta kulkualustaan syntynyt ura tai painauma

jälkikasvu (n)
prōgeniēs
  jälkeläiset, lapset

jälkiliite (n)
affixum
  sanan vartaloon tai taivutusvartaloon liitetty johto- tai taivutuspääte, suffiksi

jälkiruoka (n)
bellaria
  ruokailun päätteeksi syötävä ja usein makea ruoka

jälleen (adv)
iterum
  taas, uudestaan

jälleenmyyjä (n)
propōla
  henkilö tai yritys, joka hankkii tukkupakkauksen tai muun suuren erän tavaraa myydäkseen niitä edelleen kappaletavarana

jälleenrakentaa (v)
restaurō
  rakentaa jollain tavalla tuhoutunut rakennus uudelleen; uudelleenrakentaa

jänis (n)
lepus
  mikä tahansa jäniseläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

jänne (n)
tendo
  luja sidekudoksesta muodostuva rakenne, joka liittää lihaksen luuhun tai rustoon

jännite (n)
tensio
  sähköinen potentiaaliero; eräs sähköinen suure
intentio
  tiheä tunnelma

jännitys (n)
tumor
  se, kun jokin (ihminen tai eloton esine) on jännittynyt; jännitystila, jännittäminen

järeä (adj)
gravis
  rakenteeltaan massiivinen, vankka tai tukeva, suuritehoinen; toimintatavoiltaan tai keinoiltaan voimallinen, voimakas

järjestelmä (n)
systema
  yhteen kuuluvien osien kokonaisuus

järjestys (n)
ōrdō
  useiden eri asioiden, esineiden tai olentojen kesken vallitseva tila
  (filosofia, matematiikka, logiikka) joukon jäsenten välinen kahden relaation keskinäinen tai kahden kvantiteetin keskinäinen samankaltaisuus

järjestysluku (n)
ordinalis
  luku, joka ilmaisee järjestyksen; ordinaaliluku

järjestää (v)
dispōnō
  laittaa järjestykseen, lajitella
fīgō
  hoitaa kuntoon
scaena
  aiheuttaa jonkin tapahtuminen

järjestö (n)
consortium
  jotakin määrätarkoitusta varten muodostettu henkilöiden tai yhteisöjen yhtymä

järjettömyys (n)
absurditas
  se, että on järjetön

järjetön (adj)
absurdus
  absurdi, sellainen, joka on vailla järkeä; järjenvastainen, älytön

järkeillä (v)
causa
  ajatella jotakin järkevästi, käyttää järkeään, päätellä

järkevä (adj)
modicus
  kokemuksellisesti viisas

järki (n)
animus
  kyky ajatella rationaalisesti
ratio
  tolkku, idea

järkyttää (v)
consternō
  tuottaa äkillinen, voimakas yllätyksen, pelon, inhon tai muu kielteinen tunne

järkytys (n)
commotus
  järkyttyminen

järkäle (n)
claudō
  suuri epämääräinen lohkare, massiivinen kappale

järvi (n)
lacus
  lampea suurempi veden täyttämä luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä. Joskus minimikokona pidetään neljää hehtaaria.

järviruoko (n)
acutus
  meren ja järvien rannoilla kasvava monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

jäsen (n)
sodālis
  (anatomia) ihmisen tai eläimen ruumiinosa, etenkin raaja
sodalis
  (sosiologia) yksittäinen joukkoon kuuluja

jätevesiviemäri (n)
cloaca
  putkisto tai muu reitti, jota pitkin jätevedet kuljetetaan pois

jätkä (n)
lignātor
  metsä- ja uittotyöläinen

jättiläinen (n)
gigas
  (mytologia) jätti, tarujen yliluonnollisen kookas yleensä suurelta osin ihmisen kaltainen olento

jättiläismäinen (adj)
colossēus
  jättiläistä muistuttava, sen kokoinen; valtava, suunnaton

jättää (v)
colo
  pistää jokin johonkin lähtien itse pois; antaa olla siinä paikassa jossa se on
  lopettaa seurustelu tai avioliitto jonkun kanssa
sinere
  antaa jonkin olla siinä tilassa kuin se on
dēmittō
  laskea pois ajoneuvon kyydistä
subeo
  antaa päätettäväksi
demoror
  jätättää

jäykistyä (v)
rigēscō
  muuttua jäykäksi

jäykkä (adj)
rigens
  ei taipuisa, niin kova ettei taivu

jäykkäkouristus (n)
tetanus
  Clostridium tetani -bakteerin aiheuttama sairaus. Bakteeri tuottaa hermomyrkkyä, joka lamaannuttaa lihasten hermoston toiminnan

jäytää (v)
rōdō
  kuluttaa vähä vähältä, vaivata (myös )

jää (n)
glacies
  veden kiinteä olomuoto alle nollan celsius-asteen lämpötiloissa

jäädä (v)
maneo
  alkaa pysyä jossakin paikassa

jäähdytellä (v)
frigidulus
  jäähdyttää toistuvasti

jäähdyttää (v)
frigidulus
  alentaa lämpötilaa lämpöenergiaa pois siirtämällä

jääkaappi (n)
apparatus frigorificus
  kylmäkoneella jäähdytetty lämpöeristetty kaappi, jossa säilytetään elintarvikkeita ja muuta kylmäsäilytystä tarvitsevaa

jääkiekko (n)
alsulegia glacialis
  jäällä kaukalossa pelattava joukkuepeli, jossa pelivälineenä käytetään pientä, kumista kiekkoa

jääkylmä (adj)
gelidus
  jäisen kylmä

jääkäri (n)
venator
  kevyen jalkaväkiyksikön sotilas

jäämä (n)
reliqua
  jäljelle jäänyt tai kertynyt määrä ei toivottua ainetta (erit. kun mitataan tieteellisesti jäljelle jääneen aineen määrää puhdistusprosessissa tai elimistössä)

jäänne (n)
reliqua
  jokin joka on jäänyt jäljelle jostakin

jääpuikko (n)
stiria
  katolta tms. valuvasta vedestä jäätynyt muodostuma, jolla tyypillisesti on alaspäin suuntautuva terävä kärki; joskus myös edellisen alapuolelle veden putoamiskohtaan kärki ylöspäin jäätynyt vastaava muodostuma

jäätelö (n)
glacies crepito
  maito- , kerma- tai kasvisöljypohjainen jäädytetty jälkiruoka

jäätikkö (n)
glaciarium
  maan napa- ja vuoristoseduilla lumirajan yläpuolella muodostunut ja myös lumirajan alapuolelle siirtynyt monien metrien paksuisen jään kattama laaja jääkenttä ja virta

jäätyminen (n)
gelidus
  (termodynamiikka) nesteen, usein veden, muuttuminen nestemäisestä jähmeäksi lämpötilan laskiessa ja alittaessa jäätymispisteen

jäätyä (v)
gelō
  muuttua nestemäisestä olomuodosta kiinteäksi aineen jäähtyessä
  palella

jäävuori (n)
mons glacialis
  jäätiköstä lohjennut meressä kelluva makeavetinen jääkappale

kaahata (v)
adūrō
  ajaa ajoneuvolla huolimattomasti kovaa vauhtia

kaakao (n)
cacao
  kaakaopuun (Theobroma cacao) kuivatuista ja fermentoiduista siemenistä valmistettu jauhe, jota käytetään mm. suklaan valmistukseen

kaakattaa (v)
gingriō
  etenkin kanan tai sorsalinnun ääntelystä

kaakatus (n)
gingrītus
  kanojen ja eräiden muiden lintujen tuottama ääni

kaakeli (n)
tēgula
  pieni lasitettu keraamilaatta, joita käytetään esimerkiksi kylpyhuoneen seinien päällystämiseen

kaakeloida (v)
tēgula
  päällystää jokin pinta kaakeleilla

kaakki (n)
caballus
  laiha tai heikko hevonen

kaali (n)
brassica
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji (Brassica oleracea), jota viljellään monina eri lajikkeina vihanneksena; erityisesti keräkaali

kaamosmasennus (n)
depressio hiemalis
  alakuloisuus, joka esiintyy tai joka pahenee pimeänä vuodenaikana eli talvella

kaani (n)
chanis
  muinaisten mongoli- ja turkkivaltakuntien hallitsija

kaaos (n)
chaos
  epäjärjestys, sekasorto, hajaannus, sekaannus

kaapata (v)
capio
  ottaa äkkiä, tarttua, siepata, kahmaista
raptō
  ryöstää, siepata

kaapeli (n)
saphon
  eristetty, yleensä monijohtiminen johto

kaappari (n)
cursarius
  henkilö, jolle hallitsija on antanut kaapparikirjan ryöstää vihollisen aluksia

kaappi (n)
armarium
  tavaroiden säilytykseen tarkoitettu umpinainen ovellinen huonekalu, jossa on yleensä hyllyjä tai orsia, joihin tavarat asetetaan

kaappihomo (n)
cinaedicus
  homoseksuaali, joka ei ole vielä kertonut homoseksuaalisuudestaan muille

kaapu (n)
trabea
  viitta

kaareva (adj)
arcuātus
  ympyrän kaaren sektorin muotoinen

kaari (n)
arcus
  ympyrän kaaren osa, yhtenäinen viiva, joka kaartuu
  muurattu rakenneosa, pieni holvi, jonka tarkoitus on kattaa aukko muurissa ja kannattaa paitsi itsensä myös yläpuolinen muuri
divisio
  kasvien taksonomisen luokittelun hierarkiataso kunnan ja luokan välissä (divisio)
margō
  (graafiteoria) verkon osa kahden solmun välillä

kaariaksentti (adj)
signum correptionis
  kirjaimen yläpuolinen ylöspäin aukeava kaari (˘, esim. kirjaimen ă päällä)

kaarna (n)
cortex
  puun uloin kerros; sen kuori, erit. iäkkään männyn paksu kuori

kaarne (n)
corvus
  korppi (Corvus corax)

kaartaa (v)
campter
  tehdä (loivahko) käännös, edetä kaaressa, kiertää

kaartua (v)
curvāmen
  tehdä mutka, olla kaarella

kaasu (n)
gasum, gasium
  korkeissa lämpötiloissa esiintyvä aineen olomuoto, jossa molekyylit ovat niin harvassa, että ne voivat liikkua toistensa ohi ja ne ovat helposti puristettavissa pienempään tilaan

kaasupoljin (n)
angō
  poljin, jolla säädellään ajoneuvon moottorin kierroslukua

kaasuttaa (v)
fūmigō
  käsitellä myrkkykaasulla; tappaa kaasulla

kaataa (v)
subvertō
  kumota, laittaa jk pystyssä oleva nurin
  poistaa jk vallasta
fundō
  poistaa ainetta astiasta, säiliöstä tai lavalta
caedere
  hakata, katkaista puita
  surmata, ampua villieläin

kaatopaikka (n)
cuspis
  alue, jolle varastoidaan jätteitä

kaatosade (n)
-bris
  erittäin runsas tai rankka sade

kaatua (v)
cadō
  menettää hallittu tasapaino; mennä ympäri tai kyljelleen; murtua, luhistua; läikkyä astian reunojen yli
conflictus
  menettää asemansa tai valtansa

kaava (n)
cōnsilium
  alueen maankäyttö- t. rakennussuunnitelma

kaavio (n)
carta
  kaaviokuva, kaavamainen esitys jostakin

kaavoittaa (v)
plaga
  laatia alueen maankäyttöä koskeva suunnitelma

kabbala (n)
cabala
  (mytologia) juutalaiseen perimätietoon perustuva oppi

kabinetti (n)
cēnāculum
  erillinen pieni huone julkisen tilan yhteydessä

kabyyli (n)
cabylus
  Algeriassa puhuttu berberikieli (kielitunnus: kab)

kadehtia (v)
invideo
  olla kade, kateellinen

kadmium (n)
cadmium
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemialliallinen merkki Cd

kadota (v)
abolescō
  joutua kadoksiin, hävitä

kadottaa (v)
amitto
  aiheuttaa jonkin katoaminen, usein tahtomattaan; hukata, hävittää

kahakka (n)
praecursiō
  pienehkö vihamielinen, monesti aseellinen, yhteenotto; jupakka, mellakka

kahdeksan (numeral)
octo
  8, roomalaisilla numeroilla merkittynä VIII; numero seitsemän ja yhdeksän välissä. Vastaava järjestysluku: kahdeksas.

kahdeksankymmentä (numeral)
octoginta
  80, luku seitsemänkymmenenyhdeksän ja kahdeksankymmenenyhden välissä

kahdeksantoista (numeral)
duodeviginti
  18, roomalaisilla numeroilla XVIII, luku seitsemäntoista ja yhdeksäntoista välissä; vastaava järjestysluku: kahdeksastoista

kahdeksas (numeral)
octavus
  numeroa kahdeksan vastaava järjestysluku, 8.. Seitsemännen jälkeen ja ennen yhdeksättä.

kahdeksikko (n)
VIII
  kahdeksan numero, numero 8; numerolla kahdeksan merkitty tai järjestetty

kahdentaa (v)
gemino
  monistaa kahdeksi

kahdesti (adv)
bis
  kaksi kertaa

kahlaamo (n)
vadum
  matalavetinen joenylityspaikka

kahle (n)
camba
  liikkumisen rajoittamiseksi esim. nilkkoihin ja ranteisiin kiinnitettäviä rautalenkkejä, joista vanki tms. sidotaan kettingillä

kahlehtia (v)
alligare
  panna kahleisiin

kahlita (v)
catena
  kahlehtia, panna kahleisiin

kahva (n)
manubrium
  esimerkiksi oven, astian, työkalun tai aseen osa, josta siihen tartutaan kädellä
manūbrium
  miekan kouraimesta, nupista ja väistimestä koostuva kädensijaosa

kahvi (n)
coffea, cafea
  tavallisesti kuumana nautittava juoma, joka on valmistettu uuttamalla veteen kahvipensaan paahdetuista pavuista jauhettua jauhetta
coffea, coffeum
  kahvipensaan (jauhetut) pavut, joista em. juoma valmistetaan

kahvila (n)
cafeum, caupona cafearia
  paikka, josta voi yleensä ostaa paikalla nautittavaksi kahvia, teetä, virvoitusjuomia, leivonnaisia ja pikkulämpimiä

kahvio (n)
cafeteria
  kahvila, jossa on itsepalvelu

kai (particle)
fortasse
  epäröintiä tai varauksellista myöntämistä ilmaiseva partikkeli; arvatenkin, luultavasti, ehkä, mahdollisesti

kaide (n)
cancellī
  ihmistä varten asennettu tuki- tai suojarakenne
tornus
  kangaspuiden tai kutomakoneen kääntyvä puinen raami, johon pirta kiinnitetään

kaihi (n)
albugo oculi
  silmäsairaus, harmaakaihi

kaiketi (adv)
nonne
  ehkä, todennäköisesti, varmaankin

kaikki (pronoun)
omnes
  jokainen ketään tai mitään pois jättämättä

kaikkialla (adv)
ubique
  joka paikassa

kaikkialle (adv)
passim
  joka paikkaan

kaikkitietävä (adj)
omnisciēns
  sellainen, joka tietää kaiken

kaikkivoipa (adj)
omnipotens
  sellainen, jolla on vaikutusvalta kaikkeen ja kaikkialle

kaiku (n)
echo
  äänen tai sähkömagneettisen säteilyn heijastuma

kaikua (v)
imāgo vōcis
  heijastella ääntä

kainalo (n)
axilla
  alue olkanivelen alla

kainalosauva (n)
adminiculum
  kävelemisessä avustava sauva, joka antaa tukea kainalon kohdalle

kairata (v)
terebra
  tehdä jäähän aukko kairalla

kaisla (n)
scirpus
  jokin vesistöissä, järvissä, lammissa ja joissa tai sisäsaariston merenlahtien vesissä kasvava heinäkasvi

kaitaliina (n)
cursor
  kapea, pöydän keskelle tuleva pöytäliina

kaiutin (n)
orator
  hifi-laitteiston laite, joka muuntaa sähköisen äänisignaalin kuuluvaksi ääneksi

kaivaa (v)
cavō
  tehdä alustaan alaspäin syvenevä onkalo siirtäen siitä ainetta syrjään

kaivata (v)
desum
  tuntea kaipuuta

kaiverrus (n)
caelāmen
  kuvion viiltäminen kovaan pintaan

kaivertaa (v)
caelō
  poistaa osia esineen pinnasta siten, että siihen syntyy tekstiä tai kuvio

kaivertaja (n)
caelātor
  henkilö, joka kaivertaa

kaivinkone (n)
pala
  irtonaisten maalajien irrottamiseen, läjitykseen ja kuormaukseen käytettävä kaivulaittein varustettu työkone

kaivo (n)
puteus
  vesikaivo, maahan kaivettu tai porattu pystysuuntainen kuilu tai reikä, johon pohjaveden toivotaan kerääntyvän, ja josta vesi pumpataan tai nostetaan ämpärillä

kaivos (n)
fodina, metallum
  hyödyllisten kivennäisten talteenottoa varten tehty avolouhos tai maanalainen kaivos

kaivosmies (n)
metallārius
  kaivoksen työntekijä

kaivospölkky (n)
firmāmentum
  erityisesti hiilikaivosten tukirakennelmana käytettävä määrämittaan katkottu ja kuorittu mäntypuu

kajaali (n)
στίβι
  silmien rajaukseen käytettävä tyypillisesti musta väri

kajo (n)
fulgeō
  taivaanrannan takana olevan Auringon himmeä valo

kakata (v)
cacare
  ulostaa

kakka (n)
cacare
  uloste

kakkia (v)
cacare
  ulostaa, kakata, lapsen käynti vessassa ”isolla hädällä”

kakkonen (n)
duo
  kahden numero, numero 2; numerolla kaksi merkitty tai järjestetty; toinen kohta jossain luettelossa tai hissin painikkeissa

kakku (n)
placenta
  yleensä makea leivonnainen, joka koostuu tavallisesti ainakin vehnäjauhosta, sokerista ja munasta; suomen kielessä lähikielistä poiketen sekä täytekakku että kuivakakku

kaksi (numeral)
duo
  luku 2, roomalaisilla numeroilla merkittynä II; luku yhden ja kolmen välissä; järjestyslukua toinen vastaava kardinaaliluku

kaksijalkainen (adj)
bipēs
  sellainen, jolla on kaksi jalkaa

kaksikko (n)
dualis
  duaali; kieliopillinen luku, substantiivin tai adjektiivin muoto, jota käytetään, kun puheena olevia asioita on täsmälleen kaksi. Esiintyi sekä uralilaisessa että indoeurooppalaisessa kantakielessä, mutta on kadonnut tai lähes kadonnut useimmista kielistä. Esiintyy kuitenkin vielä sloveniassa, saamessa ja samojedikielissä, rajallisesti austronesialaisissa kielissä ja venäjässä.

kaksikymmentä (numeral)
viginti
  20, roomalaisilla numeroilla XX, luku yhdeksäntoista ja kahdenkymmenenyhden välissä; vastaava järjestysluku kahdeskymmenes

kaksikymmentäyksi (numeral)
viginti unus
  21, roomalaisilla numeroilla merkittynä XXI, luku kahdenkymmenen ja kahdenkymmenenkahden välissä; vastaava järjestysluku: kahdeskymmenesensimmäinen tai kahdeskymmenesyhdes; seuraavat kymmenlukujen väliset luvut muodostuvat mallilla luku 1–9 + kymmentä + luku 1–9

kaksikätinen (adj)
habeo
  jolla on kaksi kättä

kaksimielinen (adj)
ambiguus
  sellainen, jolla on tavanomaisen merkityksen lisäksi minkä tahansa kaltainen sivumerkitys (asiasta tai sanonnasta)
indecēns
  sellainen, jolla on tavanomaisen merkityksen lisäksi härski, rivo tai perverssi sivumerkitys (asiasta tai sanonnasta)

kaksinkertainen (adj)
binus
  sellainen, joka on kaksi kertaa niin suuri

kaksinkertaisesti (adv)
bis tanto
  kaksi kertaa yhtä paljon

kaksintaistelu (n)
duellum
  kahden henkilön välinen kamppailu

kaksisataa (numeral)
ducenti
  200, roomalaisilla numeroilla CC, luku sadanyhdeksänkymmenenyhdeksän jälkeen; vastaava järjestysluku: kahdessadas

kaksisuuntainen (adj)
bivius
  sellainen, jota on mahdollista ajaa molempiin suuntiin

kaksitoista (numeral)
duodecim
  12, yhdentoista ja kolmentoista välissä oleva luku, jota vastaava järjestysluku on kahdestoista

kaksoishele (n)
torqueō
  korukuvio, jossa runkosävel ja sen ala- ja yläpuolinen sävel soitetaan nopeasti peräkkäin

kaksoiskokonuotti (n)
brevis
  kahden kokonuotin pituinen nuotti, brevis

kaksoisolento (n)
sosia
  henkilö tai muu olento, joka muistuttaa toista niin paljon, että sekaantuminen on todennäköistä tai ainakin mahdollista

kaksonen (n)
geminus
  ihminen tai eläin, joka on syntynyt samassa synnytyksessä kuin yksi sisaruksistaan

kaktus (n)
cactus
  kuivuuteen sopeutunut, usein piikikäs mehikasvi (Cactaceae)

kala (n)
piscis
  selkärankainen, kiduksilla hengittävä vesieläin
  kalan liha ruoan raaka-aineena

kala-allas (n)
copadium
  allas kalojen elävänä säilyttämistä varten

kalakastike (n)
garum, liquamen
  etenkin Kaakkois-Aasiassa tunnettu hapatettujen kalojen käymisliemestä valmistettu maustekastike

kalalisko (n)
ichthyosaurus
  eräitä sukupuuttoon kuolleita kalaa muistuttaneita matelijoita (-lahko)

kalastaa (v)
piscor
  pyydystää kalaa, pyytää kalaa

kalastaja (n)
piscator
  toimeentulonsa kalastuksesta saava, ammatikseen kalastava henkilö, ammattikalastaja

kalastus (n)
persica
  kalojen pyytäminen, kalojen narraaminen, kalanpyynti taloudellisena toimintana

kalavesi (n)
humus
  alue jolla kalastetaan

kalaöljy (n)
Piscis oleum
  rasvaisten kalojen lihasta saatava mm. ravintolisänä käytettävä öljy

kale (n)
lēmma
  heinäkasvin tähkän tähkylöiden suojuslehti

kaleidoskooppi (n)
calidoscopium
  pitkittäissuuntaisilla peileillä vuorattu lyhyt putki, jonka läpi katsoessa kuva näkyy erilaisina symmetrisinä yhdistelminä, kun putkea pyörittää

kalenteri (n)
calendarium
  astronomisiin ilmiöihin perustuva ajanlaskun järjestelmä, joka jakaa ajan säännöllisiin osiin

kalifornium (n)
californium
  eräs alkuaine, tunnus Cf

kalikka (n)
clāva
  poikkileikkaukseltaan pyöreä kappale puuta

kalina (n)
crepitus
  kaliseva ääni, käytetään esim. metalliesineiden ja hampaiden lyömisestä yhteen

kalisaippuasprii (n)
spiritus saponis
  kellertävä paksuhko neste, jonka antiseptisten ominaisuuksien vuoksi sitä käytettiin esimerkiksi ihon desifiointiin

kalistaa (v)
crepitus
  synnyttää kaliseva ääni

kalium (n)
kalium, potassium
  alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

kalja (n)
bibo
  käyttämällä valmistettu mieto alkoholijuoma, joka poikkeaa oluesta

kalju (adj)
calvus
  sellainen, jolla ei ole hiuksia, hiukseton

kaljupäisyys (n)
alopecia#Latina, calvities#Latina
  se, että on kokonaan tai osittain kaljupäinen

kalkita (v)
calx
  lisätä kalkkia maaperään happamuuden vähentämiseksi
dealbo
  käyttää kalkkia valkoisena väriaineena rakennuksissa tai desinfioida sillä esimerkiksi eläinsuojia

kalkki (n)
calix
  ehtoollisviinin malja
calx
  kalkkilaastin raaka-aine

kalkkikivi (n)
calx
  kerrostunut kivilaji, jota syntyy kalsiumkarbonaatin saostuessa vedessä

kalkkuna (n)
gallopāvō
  kumpi vain kalkkunoiden heimon (Meleagris) kahdesta lajista
  epäonnistunut (musiikki tms.) esitys

kallio (n)
saxum, petra
  kallioperän näkyvä, ei maaperän peittämä osa

kallioinen (adj)
lapidosus
  sellainen jossa on kallioita

kalliokyyhky (n)
columba
  kyyhkylintuihin kuuluva merenrannikoiden kallioilla sekä vuoristoissa elävä lintulaji () tai sen yksilö

kallis (adj)
carus, impensus
  sellainen, mikä maksaa paljon, hinnakas; rahallisesti arvokas

kallistaa (v)
inclino
  kääntää kallelleen

kallistua (v)
nītor
  mennä kallelleen

kallo (n)
cranium
  eläimen pään luinen kuori, joka suojaa muun muassa aivoja. Ihmisestä puhuttaessa usein muodossa pääkallo.

kalmari (n)
loligo
  mustekalalaji, joka elää Atlantilla

kaloriton (adj)
lumen
  sellainen, joka ei sisällä kaloreita lainkaan tai juurikaan (elintarvikkeesta)

kalpa (n)
gladius
  kolmisärmäinen pistomiekka

kalpea (adj)
pallidus
  vaalea, väritön

kalpeus (n)
aurūgō
  ihmisen ihon tavallisuudesta poikkeava vaaleus

kalsium (n)
calcium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine, joka merkki on Ca, esiintyy luonnossa vain yhdisteinä

kaltevuus (n)
nītor
  kallistuksen määrää kuvaava suure, tason tai suoran viivan vaakatason kanssa muodostama kulma

kalusto (n)
armāmentum
  tietyn kokonaisuuden muodostava esineiden ryhmä

kaluta (v)
rōdō
  järsiä, kalvaa, nakertaa

kalvaa (v)
consumere
  häiritä, vaivata

kalveta (v)
albesco
  tulla kalpea(mma)ksi, muuttua kalpea(mma)ksi
  olla huonompi

kalvo (n)
furfur
  ohut ainekerros, joka voi muodostua nesteestä tai kiinteästä aineesta; kantaa kuormaa vain tangentiaalisessa suunnassa
membrana
  ohut sidekudosmuodostuma tms.
lābor
  esitysgrafiikkaohjelmalla tehty kuvaa ja tekstiä sisältävä näyttökuva

kamala (adj)
atrox
  järkyttävä, hirveä, kammottava

kameleontti (n)
chamaeleon
  hyönteisiä syövien liskojen heimo, johon kuuluvilla lajeilla on mm. kyky vaihtaa nopeasti ihonväriä

kameli (n)
camelus, camela
  varsinainen kameli eli kaksikyttyräinen kameli

kamera (n)
camera photographica
  kuvien tallentamiseen tarkoitettu optinen laite

kamferi (n)
camphora
  orgaaninen, terpeeneihin kuuluva vahamainen, huoneenlämmössä kiinteä, väritön tai valkoinen kiteinen aine

kammata (v)
pectino
  käyttää kampaa; selvittää hiusten takkuja vetäen kampaa niiden läpi

kammeta (v)
vectis
  siirtää jk pois paikoiltaan vipuvarren avulla vääntämällä eli työntämällä lujavalmisteinen pitkä esine sen alle ja painamalla esinettä sen toisesta päästä alas

kammio (n)
camera
  pieni huone, koppi
ventriculus
  suljettu tila laitteen sisällä

kammo (n)
formido
  voimakas, usein lamaannuttava pelkotila

kamomilla (n)
chamaemellum
  sen kukka, jota käytetään rohdoksena, yrttinä ja tuoksuaineena

kamomillasaunio (n)
chamaemellum
  asterikasveihin kuuluva mauste- ja rohdoskasvi ()

kampa (n)
pecten
  esine, jossa on tylppiä piikkejä tiheästi rinnakkain, käytetään hiusten selvittämiseen takuista

kampaaja (n)
tonsor
  kampausten tekijä, arkisemmin erityisesti naisten hiusten leikkaaja

kampata (v)
iter
  saada joku kaatumaan estämällä tämän jalkojen käyttö tasapainon ylläpitämiseksi

kampela (n)
Platichthys flesus
  eräs oikeasilmäkampeloihin kuuluva kalalaji tai sen yksilö

kampittaa (v)
iter
  kaataa, saada kaatumaan, kumota
  tehdä kampitus

kamppailla (v)
dīmicō
  käydä kamppailua; taistella

kana (n)
gallina
  aitokanojen heimon kesy lintulaji (), jolla on päälaella veltto heltta

kanadabalsami (n)
balsamum
  palsamipihtan () pihkasta jalostettu tärpätti, joka kuivuessaan pysyy amorfisena ja sen taittokerroin lähellä lasia, ja jota sen vuoksi on käytetty optisten linssien liimaukseen

kanadalainen (adj)
canadensis
  Kanadasta peräisin oleva tai Kanadaan liittyvä

kanadalainen (n)
canadensis
  Kanadan kansalainen

kanadanmajava (n)
castor
  toinen kahdesta majavalajista ()

kanadannäätä (n)
martes pennanti
  eräs pohjoisamerikkalainen näätäeläin ()

kanahaukka (n)
accipiter
  keskikokoinen päiväpetolintu (), joka asuu rauhallisilla metsämailla

kanala (n)
gallinārium
  rakennelma tai rakennus, jossa pidetään eläviä kanoja tuotantoeläiminä

kananliha (n)
cutis anserina
  ihmisen ihon karvankohottajalihasten supistuminen kylmässä, tunnekuohun tai jännityksen vuoksi

kananmuna (n)
ovum
  kanan munima muna, ruoaksi valmistettu tai ruoan valmistukseen käytettävä elintarvike

kanarialintu (n)
canaria fringilla
  Kanarian saarilta kotoisin olevan kanarianhempon häkkilintuna pidetty kesymuoto ().

kanarianhemppo (n)
canaria fringilla
  kanarialintuna tunnetun häkkilinnun villi muoto ()

kanava (n)
fossa
  vesireitin täydennykseksi tehty, tavallisesti sulkulaitteilla varustettu vesiliikenneväylä

kandidaatti (n)
baccalaureatus
  lyh. kand., Suomen yliopistoissa alempi, 180 opintopisteen korkeakoulututkinto, jonka suoritus vie noin kolme vuotta, välitutkinto ennen ylempää korkeakoulututkintoa; tämän tutkinnon suorittanut henkilö

kaneli (n)
cinnamum
  leivonnassa ja ruoanlaitossa käytettävä mauste, joka tunnetaan myös rohdosnimellä cortex cinnamoni; valmistetaan kiinankanelin () ja muiden läheisten puiden kuoresta

kanerva (n)
calluna
  kanervakasveihin kuuluva varpu

kangas (n)
textum
  (tekstiili) luonnonkuidusta, keinokuidusta tai niiden sekoitteesta valmistetuista langoista kudottu kaksilankatekniikkaan perustuva tekstiililaatu, littana ja yhtenäinen kudos
ethnicus
  kuiva metsämaa

kaniini (n)
cuniculus
  jänisten heimon nisäkäs (Oryctolagus cuniculus), jolla on kaksi alalajia

kanittaa (v)
latro
  viedä panttilainaamoon rahan saamiseksi

kankea (adj)
rigens
  jäykkä, taipumaton, vaikea liikuttaa

kanki (n)
canaba
  puinen tai metallinen tanko varsinkin vipuna tai vivun tapaan käytettynä

kankuri (n)
textor
  kankaankutoja

kannabis (n)
cannabis
  hamppu ()
  tiettyjen hampun lajikkeiden osa, tai hamppulähtöinen eroteltu päihde, joka sisältää kannabinoideja

kannas (n)
isthmus
  kahta maa-aluetta yhdistävä kapea maakaistale, jonka molemmin puolin on vesi

kannatin (n)
firmāmentum
  se, minkä varassa jokin pysyy, on koholla tai paikoillaan, estyy kaatumasta tai putoamasta

kannattaa (v)
supersum
  olla jonkin asian puolesta

kannattaja (n)
adsēnsor
  henkilö joka kannattaa jotain asiaa tai jotakuta henkilöä tai joukkuetta

kannettava (adj)
circumlatitius
  jota voi tai pitää kantaa

kannettava tietokone (n)
commentārius
  tietokone, joka on suunniteltu helposti kantamalla paikasta toiseen kuljetettavaksi

kannibaali (n)
anthrōpophagus
  eläin joka syö oman lajinsa jäseniä

kannikka (n)
clūnis
  pakara

kannus (n)
calcar
  ratsastajan kantapäähän kiinnitettävä metallihaarukka, jota käytetään apuna ratsun ohjauksessa

kannustaa (v)
adhortor
  kehottaa hevosta liikkumaan, toisinaan kannustimilla
  kehottaa tai yllyttää henkilöä tai ihmisjoukkoa tekemään tai saavuttamaan jotain

kannuste (n)
incitāmentum
  kannustava asia, kannustin, yllyke; luonteeltaan ulkoinen, ulkopuolelta tuleva

kannustin (n)
calcar
  ratsastajan saappaisiin kiinnitetyt piikikkäät metallikappaleet, joilla kannustetaan hevosta (usein monikossa)
incitāmentum
  mitä tahansa, mikä motivoi tiettyyn valintaan tai toimintaan; kannuste

kanootti (n)
caudica
  melontaan käytettävä venettä muistuttava pieni joki- ja järvialueiden yleiskulkuneuvo

kansa (n)
populus
  ryhmä ihmisiä, joita yhdistää esimerkiksi yhteinen kulttuuri, kieli tai historiallinen tausta

kansainvälinen (adj)
internationalis
  kansojen tai valtioiden keskinäinen; maailmanlaajuisesti käytetty tai käsitelty

kansainvälinen oikeus (n)
ius internationale
  oikeudenala, joka koskee kansainvälisen oikeuden subjektien toimintaa ja suhteita kansainvälisellä tasolla

kansakunnallinen (adj)
gentilicius
  kansakuntaan kuuluva, kansakuntaa koskeva, kansallinen

kansakunta (n)
natio
  yhteisen historian jakavat ihmiset; etnisesti yhtenäinen kansa, joka on saavuttanut valtiollisen itsenäisyyden

kansalainen (n)
civis, cīvis
  valtiossa syntyperänsä tai hankkimansa aseman perusteella kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö

kansalaissota (n)
bellum civile
  sota saman kansan jäsenten kesken, sisällissota, veljessota

kansalaisuus (n)
cīvitās
  ihmisyksilön kuuluminen valtion alaisuuteen täysin oikeuksin ja velvollisuuksin, yleensä syntyperän perusteella tai hakemuksesta ja ehdot täyttäneelle valtion myöntämänä

kansallinen (adj)
nātiōnālis
  kansalle ominainen ja yhteinen, kansaan kohdistuva; kansalle tunnusmerkillinen, nationalismiin liittyvä

kansallislaulu (n)
carmen patrium
  jonkin valtion virallisena symbolina käytettävä sävelmä tai laulu, joka esitetään joissain virallisissa tilaisuuksissa ja juhlissa

kansallismielisyys (n)
nationalismus
  se, että on kansallismielinen

kansanedustaja (n)
parlamentarius
  kansaa edustava päättäjä eduskunnassa; poliitikko

kansanmurha (n)
genocidium
  kokonaisen kansanryhmän järjestelmällinen tuhoaminen, joukkotuhonta

kansanmusiikki (n)
habitans
  (musiikki) kansanperinteenä kuulomuistin varassa kansan keskuudessa elävä laulaen ja soittaen esitettävä, helposti muuntautuva musiikinlaji; kansan esittämä musiikki

kansannousu (n)
insurrectiō
  kansan kapina vallanpitäjiään vastaan

kansanomainen (adj)
popularis
  kansalle ominainen, tavallisen kansan omaksuma, populaari
  helppotajuinen, yleistajuinen, populaari

kansansuosio (n)
popularitas
  kansalta saatu suosio

kansanterveys (n)
salus publica
  kansan eli koko väestön terveys

kansanvalta (n)
dēmocratia
  demokratia; valtion kansalaisten tai muun julkisyhteisön jäsenten oikeus osallistua asioista päättämiseen joko suoraan tai vaaleilla valittujen edustajien välityksellä

kansanvihollinen (n)
hostis publicus
  henkilö joka toimii vallankumouksellista valtiota ja sen politiikkaa vastaan

kansi (n)
operculum
  astian tai laatikon suljin

kansleri (n)
cancellārius
  eräiden hallintovirkamiesten nimitys

kanssa (postposition)
cum
  mukana, ohella, seurassa

kanssamatkustaja (n)
convector
  matkakumppani, matkatoveri

kanta (n)
solum
  esineen tyvi- tai perusosa, kantaosa, kiinnitysosa
  yksi kolmion tai monikulmion sivuista
  tiettyyn kantalukuun perustuva positiojärjestelmä
  bipolaaritransistorin yksi elektrodi
calx
  kengän takaosan pohja kantapään alla
iudicium
  mielipide, näkemys, suhtautuminen johonkin
stirps
  jonkin eliön yhteisestä vanhemmista jalostettu tai polveutuva populaatio; tietyllä alueella elävä populaatio
radix
  kantasana
fundāmen
  joukko, josta voidaan johtaa avaruuden kaikki alkiot. Määritelmä eroaa topologiassa ja lineaarialgebrassa.

kanta-asiakas (n)
legitima
  vakituinen asiakas, vakioasiakas

kantaa (v)
apporto
  pitää kädessään tai muuten mukanaan samalla kun kulkee
  ulottua tietyn matkan
patiri
  pitää yllä jotain tunnetta tms.
porto
  periä maksuja tai veroja

kantaja (n)
bāiulus
  se, joka kantaa eli kuljettaa
petītor
  se osapuoli riita-, rikos- tai hallintoprosessissa, joka panee asian vireille eli haastaa vastaajan oikeuteen
firmāmentum
  se joukko, jossa funktion arvot poikkeavat nollasta, tai em. joukon sulkeuma

kantakaupunki (n)
media urbs
  kaupungin keskusta-alue, poisluettuna esikaupungit ja lähiöt

kantaluku (n)
solum
  lukujärjestelmän kantaluku on luku joka määrittelee minkä luvun potensseina luvut esitetään ja kuinka monta numeroa tarvitaan

kantaluu (n)
calcaneus
  kantapään luisen sisuksen muodostava luu ()

kantapää (n)
calx
  jalkaterän takaosa

kantelija (n)
gestor
  henkilö, joka kantelee

kantoaika (n)
graviditās
  Aika emon hedelmöittymisestä poikasen syntymään.

kantoni (n)
pāgus
  hallintoalueen nimitys mm. Sveitsissä ja Bosnia-Hertsegovinassa

kanttiini (n)
crypta
  leirin, sairaalan tms. kahvio

kanukka (n)
cornus
  eräitä kasveja (Cornus-suku)

kanuuna (n)
tormentum
  kaliiperiltaan yli 20 mm pitkäputkinen tykki

kapakoitsija (n)
caupō
  henkilö, joka pitää kapakkaa

kapasitanssi (n)
capācitās
  sähkönvaraamiskyky; suure, joka kuvaa sähköstaattiseen systeemin kykyä varastoida sähkövarausta (Q) systeemin osion potentiaalieron (V) suhteen. Yksikkönä faradi

kapasiteetti (n)
capācitās
  kyky, erit. kyky varastoida

kapea (adj)
angustus, artus
  leveydeltään vähäinen, lyhyt leveyssuunnassa, pieni vasemmalta oikealle

kapi (n)
sarna
  syyhypunkin aiheuttama eläinten ihosairaus

kapina (n)
insurrectiō
  nousu jotakin järjestelmää tai sen johtoa vastaan, joskus aseellinen tai väkivaltainen

kapinallinen (n)
rebellis
  kapinoiva henkilö, kapinaan noussut henkilö

kapinen (adj)
scaber
  kapia sairastava

kapinoida (v)
rebellō
  nousta kapinaan jotakuta/jotakin vastaan

kapinoija (n)
rebellis
  henkilö, joka kapinoi

kapinoitsija (n)
rebellis
  henkilö, joka kapinoi

kapitalismi (n)
capitalismus
  talousjärjestelmä, joka perustuu ylijäämään eli tuottoon eli voittoon, joka investoidaan uudelleen entistä suurempien tuottojen saamiseksi; loputtoman pääoman kasautumisen järjestelmä, jossa etusija on pääoman ikuisella kasvulla; käytettyjen panosten ylittävien tuottojen logiikka, joka on vuosituhansien kuluessa kehittynyt viljasadoista ja kotieläinten lisäämisestä, ja muodostaa sivilisaation voitollisen tuotantologiikan, jossa saadaan enemmän jostakin kuin mitä siihen uhrataan panoksia

kappalainen (n)
capellanus
  kappelin eli sivukirkon pastori

kappale (n)
fragmentum
  yksittäinen esine; lyhenne kpl
cella
  pala, osa kokonaisuudesta
paragraphus
  tekstissä taitollisesti erotettu pieni kokonaisuus
carmen
  musiikissa yksi laulettava ja / tai soitettava teos
corpus
  (geometria) pintojen kolmiulotteisesta avaruudesta erottama alue

kappeli (n)
sacellum
  sivukirkko; pieni kirkkorakennus kristillisiä toimituksia varten suunniteltu tila

kapris (n)
capparis
  (mauste) kapriksen avautumaton kukkanuppu säilöttynä

kapteeni (n)
dux
  upseerin sotilasarvo

kapusta (n)
trua
  puinen kauha, puukauha

kapuuni (n)
capo
  kastroitu kukko; kastraation avulla kukon liha pyritään saamaan maukkaammaksi

kapybara (n)
Hydrochoerus
  mikä tahansa kapybarojen alaheimoon () kuuluva marsujen heimon laji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa edellisiin kuuluvan kapybarojen suvun () laji tai sellaisen yksilö

karamelli (n)
calamus
  sokeria kuumentamalla saatava vaaleanruskea massa, jota sellaisenaan tai eri tavoin maustettuna ja värjättynä käytetään makeisten valmistukseen
bellāria
  karkki, makeinen

karanteeni (n)
quarantanna
  pakkoeristys, tyypillisesti vaarallisen tarttuvan taudin leviämisen estämiseksi

karata (v)
perfugio
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, paeta
adaestuō
  hyökätä

karate (n)
carate
  eräs japanilainen itsepuolustus- ja kamppailulaji, joka monipuolisten harjoitteiden lisäksi jakautuu kilpailtaviin liikesarjoista koostuvaan kataan ja pääasiassa lyönnein ja potkuin käytävään kumiteen

karboksyylihappo (n)
acidum carboxylicum
  mikä tahansa orgaaninen happo, jossa on funktionaalisena ryhmänä karboksyyliryhmä (-C(=O)OH)

kardemumma (n)
cardamomum
  inkiväärikasvi (), jonka siemeniä käytetään mausteena

karen (n)
Carenes
  Myanmarissa puhuttava tiibetiläis-burmalainen kieli (kielitunnus: kar)

karhu (n)
ursus, ursa
  Ursus-suvun suurikokoisia petoeläimiä; erityisesti pohjoisessa Euraasiassa yleinen ruskeakarhu (Ursus arctos), kaikkiruokainen metsissä viihtyvä nisäkäs, Euroopan suurin petoeläin

karhukainen (n)
lentus
  -pääjakson eläin. Karhukaiset ovat pieniä (alle 2:n mm kokoisia) ja jaokkeellisia eläimiä, joita elää lähes kaikkialla maapallolla

karhunvatukka (n)
morum
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas, joka tuottaa tavallisesti punaisia marjoja ()
rubus
  karhunvatukan marja

kari (n)
petrus
  vedenpinnan alla tai vain hieman sen päällä oleva kivi tai kallio, johon veneet tai laivat voivat vahingossa törmätä, matalikko
fovea
  ongelma tai epäonnistuminen

karies (n)
caries
  hammasmätä; hammassairaus, jossa plakin bakteerit, usein hammaskiven suojassa, tuottavat syövyttäviä happamia aineenvaihduntatuotteita, jotka syövyttävät hammaskiillettä ja tämä syöpyminen johtaa hampaan reikiintymiseen

karitsa (n)
agnus, agnellus
  lampaan poikanen, lampaanvuona

karja (n)
pecus
  suurehkot lihan- tai maidontuotantoon käytetyt eläimet, erit. nautakarja, tilan hyötyeläimet kokonaisuutena
  ohjailtavissa oleva ihmisjoukko

karjapaimen (n)
bubulcus
  henkilö, joka paimentaa työksensä karjaa

karjasuoja (n)
horreum
  karjatalousrakennus, joka tarjoaa kotieläimille suojan säätä ja ulkoisia uhkia vastaan

karju (n)
verres
  leikkaamaton koiraspuolinen sika

karkaista (v)
exstinguō
  jäähdyttää kuuma metalli nopeasti sen kovuuden nostamiseksi

karkauspäivä (n)
dies intercalarius
  karkausvuonna lisätty ylimääräinen päivä, jonka seurauksena vuodessa on 366 päivää; helmikuun 29. päivä

karkausvuosi (n)
annus bissextus
  vuosi, jossa on 366 päivää

karkea (adj)
impolītus
  epätarkka tai vain suuntaa-antava
crudus
  hienostumaton tai raaka

karkottaa (v)
repellō
  ajaa pois
  pitää loitolla
exsulo
  pakottaa muuttamaan pois jstak

karkuri (n)
fugitīvus
  henkilö tai eläin, joka on karannut jostakin

karkuun (adv)
a loco
  pois jonkun hallinnasta, pakoon

karmiini (n)
cocceus
  väriaine (E120) jota saadaan kuivatuista ja jauhetuista kokenillikirvoista

karppi (n)
carpa
  eräs makeanveden särkikaloihin kuuluva kalalaji () tai sen yksilö

karsastus (n)
strabismus
  silmän asento, jossa silmät eivät kykene tarkentumaan samaan kohteeseen

karsina (n)
hara
  karjasuojassa oleva aitaus, jossa pidetään eläimiä kuten sikoja, hevosia

karsinooma (n)
carcinōma
  epiteelistä peräisin oleva syöpä

karstata (v)
carminō
  muokata villan karvat samansuuntaisiksi

kartasto (n)
atlas
  Useiden karttojen kokoelma, usein kirjaksi koottuna

kartella (v)
evado
  vältellä kohtaamasta tai tekemästä jotain

karthagolainen (adj)
Carthāginiēnsis
  karthagolaisiin tai Karthagoon liittyvä

karthagolainen (n)
Carthāginiēnsis
  Karthagon asukas

kartio (n)
conus
  huippua kohti suippeneva muoto tai esine, jonka pohjan suuntainen poikkileikkaus on saman muotoinen joka korkeudella

kartiomainen (adj)
conicus
  kartion muotoinen

kartoitus (n)
aspicio
  kartoittaminen

kartonki (n)
conscendō
  kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 150-350 g/m³; tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat pahveja ja keveämmät papereja

kartta (n)
charta, tabula
  mittakaavan mukaisesti pienennetty ja merkeiltään selitetty piirros, jossa esitetään jotain tiettyä maantieteellistä aluetta ja sen keskinäisiä sijainteja

karttaa (v)
ēvītō
  kiertää, kaihtaa, välttää näkemästä tai tekemästä jotakin

karttapallo (n)
globus
  taivaankappaleesta, tavallisesti Maasta, pallon muotoisen kappaleen pinnalle tehty kartta, joka tarkimmillaan on pinnanmuodoiltaankin kolmiulotteinen pienoismalli esikuvastaan

karttatiede (n)
cartographia
  tiede, karttoihin ja niiden tuottamiseen keskittynyt tieteenala

karttua (v)
accrescere
  tulla kokoon, kertyä, kasaantua

kartuttaa (v)
accumulō
  lisätä, kasvattaa

karu (adj)
nuda
  (maastosta) autio, niukkakasvuinen

karva (n)
pilus
  ihoa peittävä sarveisainemuodostuma.

karvainen (adj)
pilosus
  karvojen peittämä

karvas (adj)
amārus
  kitkerän makuinen, yksi perusmauista, maku joka on monissa alkaloideissa, kuten kofeiini ja kiniini sekä emästen vesiliuoksissa

karvaton (adj)
calcus
  sellainen, jolla ei ole karvoitusta, karvoja, karvapeitteetön, viiksetön ja parraton

karvaus (n)
acerbitās
  karvaaseen, kitkerään makuun tai tuntemukseen, myös katkeraan tuntemukseen, liittyvä mielikuva tai aistimus

karviainen (n)
grossularia
  herukoiden sukuun (Ribes) kuuluva marjapensas

karvoitus (n)
crinis
  erityisesti nisäkkäille ominainen ihosta kasvava keratiinisäikeistä muodostuva, usein osittainen, karvapeite

kasa (n)
acervus
  pieni kumpare hienojakoista ainetta
  satunnaiseen järjestykseen pinotut tavarat, läjä

kasari (n)
cacubus
  syvä, yleensä pienehkö ja pitkäkahvainen kattila tai korkealaitainen pannu

kasarmi (n)
castra
  sotilaiden ja muiden joukkojen vakinaiseen majoitukseen käytettävä asuinrakennus

kasata (v)
cumulus
  kerätä ja asetella kasaan tai kasoihin

kasino (n)
aleatorium
  huvittelupaikka, jossa aktiviteettina ovat uhkapelit

kaskas (n)
cicāda
  kaskaiden alalahkoon () kuuluvia nivelkärsäısiä

kaskelotti (n)
physeter
  suurin hammasvalaslaji ()

kasku (n)
iocus
  lyhyt usein suullisesti kerrottu humoristinen tarina

kassa (n)
arca
  jonkin yhteisön rahavarat; niiden hoito
arō
  päivittäiseen rahaliikenteeseen tarkoitetut käteisvarat; liikkeen tai kaupan kassassa aukioloajan olevat varat

kassakaappi (n)
arca
  arvokkaan omaisuuden säilytystä varten suunniteltu lujarakenteinen ja lukollinen kaappi

kassakone (n)
arō
  rahojen laskemiseen ja ostosten rekisteröintiin käytettävä kone

kassi (n)
capsula
  esim. kankaasta tai muovista tehty esine, jossa pidetään muita esineitä

kastanja (n)
castanea
  kastanjapuun hedelmä, pähkinä, joita on yleensä kolmittain piikikkäissä hedelmäkehdoissa

kastanjapuu (n)
castanea
  pyökkikasvien heimon puusuvun lehtipuu (Castanea), joka tuottaa kastanjoita; tunnetaan muutamia kymmeniä lajikkeita.

kaste (n)
rōs
  aamukaste, yökaste, yön aikana maahan ja kasvien pinnalle tiivistynyt vesi
baptismus
  kristinuskossa toimitus, jolla henkilö liitetään seurakuntaan

kastekappeli (n)
baptisterium
  suuren kristillisen kirkkorakennuksen huone tai kappelia muistuttava sivutila, jossa suoritetaan kastetoimituksia

kastekirkko (n)
baptistērium
  ortodoksisuudessa käytetty rakennus, jota käytetään kristillisen kasteen suorittamiseen, ja jossa on yleensä suuri kasteallas

kastella (v)
imbuō
  tehdä märäksi lisäämällä vettä

kastelu (n)
irrigātiō
  se, että kastellaan

kastelukannu (n)
nāsiterna
  kahvallinen ja yleensä pitkänokkainen astia veden kaatamiseksi huonekasvien ruukkuihin tai puutarhakasveille

kastemato (n)
lumbricus
  kasteliero, lieroihin kuuluva nivelmatojen laji

kastike (n)
condimentum
  juokseva tai sakea ruokalajin osa, joka voi sisältää sattumia ja joka antaa ruokaan makua sekä nestemäisenä helpottaa ruoan syömistä

kastraatio (n)
castratio
  eläinten tai ihmisten lisääntymiskyvyttömäksi tekeminen kastroimalla eli sukupuolirauhaset poistamalla: sukupuolesta riippuen suoritetaan joko kivesten poisto (orkidektomia) tai munarauhasten poisto (ovariektomia eli ooforektomia)

kastroida (v)
verbum neutrum
  suorittaa kastraatio, tehdä uroseläin lisääntymiskyvyttömäksi

kastua (v)
madesco
  tulla märäksi

kasvaa (v)
cresco
  tulla kooltaan suuremmaksi tai vanhemmaksi

kasvain (n)
tumor
  solujen hallitsemattomasta jakautumisesta johtuva hyvän- tai pahanlaatuinen muodostuma

kasvattaa (v)
educo
  koulia, opettaa (yl. lapsille) elämäntapoja ja käytöstapoja
alesco
  viljellä kasveja tai pitää kotieläimiä hyötytarkoituksessa
  antaa jonkin kasvaa itsekseen siihen puuttumatta

kasvi (n)
planta, herba
  kasvikuntaan () kuuluva, valon avulla yhteyttämällä itselleen ravintoa tuottava aitotumainen eliö

kasvihuone (n)
hibernaculum
  kasvien kasvattamista varten rakennettu läpinäkyvä rakennelma, joka pitää lämpöä tehokkaasti sisällään

kasvillisuus (n)
vegetatio
  alueella esiintyvien kasvien muodostama kokonaisuus

kasvimaa (n)
holerarium
  palsta vihannesten tms. kasvatusta varten

kasvis (n)
holus
  kasvin syötävä osa, joka ei ole hedelmä

kasvitiede (n)
botanica
  botaniikka, fytologia, biologinen tiede, joka tutkii kasveja ja niiden elämää

kasvitieteellinen (adj)
herbaria
  sellainen, joka liittyy kasvitieteeseen, kasvitieteen alaan kuuluva

kasvitieteilijä (n)
botanica
  kasvitieteen harjoittaja

kasvot (n)
fascies, vultus
  ihmisen pään etuosa otsasta leukaan

kasvovoide (n)
lōmentum
  eräs ihonhoitotuote: voide, jota levitetään kasvojen iholle mm. ihon kuivumisen ehkäisemiseksi

kasvu (n)
auctus
  eliön kehittyminen ja suuremmaksi tuleminen ajan myötä
  kasvamisen toteutuma

kataari (n)
Cathara
  Länsi-Euroopassa vaikuttaneen harhaoppisena tuhotun uskonlahkon jäsen, albigenssi

kataja (n)
juniperus
  kotikataja (), sypressikasvien heimoon kuuluva havupuu, jonka hedelmä on käpy, katajanmarja

katalaani (n)
Catalane
  katalaanin kieli (kielitunnus: ca), Kataloniassa Espanjassa puhuttava kieli

katalepsia (n)
catalepsis
  Neurologinen sairaus, joka aiheuttaa lihasten jännitysjäykkyystilan.

katalonialainen (adj)
catalana
  Kataloniasta kotoisin tai peräisin oleva

katapultti (n)
catapulta#Latina
  piirityskone, jolla voidaan lingota ammuksina käytettäviä esineitä kuten kookkaita kiviä

katarri (n)
catarrhus
  limakalvon tulehdus

katastrofi (n)
calamitās
  poikkeuksellisen vakava onnettomuus

kate (n)
thēca
  kattauksen yhdelle hengelle tuleva osa, yhden hengen ruokailuvälineet kattauksessa

kateellinen (adj)
invidiosus
  sellainen, joka kadehtii toisten osaksi tullutta menestystä tai aineellista hyvää

kategoria (n)
categoria
  luokka, ryhmä

katekeetta (n)
catechista
  kristinopin alkeiden opettaja lähetystyössä

kateleipä (n)
volūmen
  kattauksen yhteydessä erikseen kullekin ruokailijalle tarjolle asetettu leipänen, kuten rinkeli, sarvi, sämpylä tai teeleipä, mutta ei ison leivän viipale

kateus (n)
invidia
  se, että on kateellinen

katkaista (v)
curto
  laittaa poikki

katkarapu (n)
cāris
  kymmenjalkaisten alalahkoon () kuuluvia pieniä, uivia rapuja, jotka ovat tärkeää kalojen ravintoa ja joiden pyrstö on myös suosittu ihmisten ravintona

katkelma (n)
excerptum
  osa, joka on otettu pidemmästä teoksesta
fragmen
  osa, joka on säilynyt jostain pidemmästä teoksesta, fragmentti

katkera (adj)
amarus
  (mausta) karvas, kitkerä

katkero (n)
acerbus
  katkeroiden maustejuurista tai kuorista uutetuilla katkeroaineilla ja yrteillä maustettu viina; alkoholipitoisuus noin 20–35 prosenttia ja juodaan tavanomaisesti vähän kerralla osaltaan usein mausteisen ja kitkerän makunsa vuoksi

katkeruus (n)
fel
  se, että on katkera

katko (n)
claudō
  katkaisukohta; kohta josta jokin on poikki, aukko

katolilainen (n)
catholicus
  suurimman kristillisen kirkkokunnan, katolisen kirkon, jäsen; katolista oppia noudattava henkilö

katolinen (adj)
catholicus
  yleinen, yhteinen

katonharja (n)
culmen
  harjakaton kohta kohta, vaakasuora, joka jakaa kaksi kattoaluetta; katon harja

katsahtaa (v)
spectare
  katsoa lyhyesti (johonkin), luoda lyhyt silmäys

katsastaa (v)
aspiciō
  tarkastaa, suorittaa katsastus

katsaus (n)
breviārium
  lyhyt tutustuminen johonkin; silmäys, vilkaisu

katse (n)
oculus
  silmien suuntaaminen jonnekin, katsominen, katsahdus

katselija (n)
spectātor
  tapahtuman näkijä

katsella (v)
aspecto
  tarkkailla, tehdä näköhavaintoja; tarkastella; nähdä omin silmin

katselmus (n)
aspicio
  hallintoasiaa käsittelevän viranomaisen järjestämä, paikalla tehtävään havainnointiin perustuva menettely, jolla viranomainen hankkii selvitystä asian ratkaisemista varten

katsoa (v)
specto
  keskittyä siihen, mitä näkee

katsoja (n)
spectātor
  jotakin katsova henkilö

katsomo (n)
tribunal
  katsojille rakennettu tila urheilukentän laidalla tai sisällä teatterissa

kattaa (v)
status
  asetella astiat ja ruokailuvälineet pöydälle ruokailua varten
teneo
  sisältää, sisältyä, käsittää jonkin
cooperiō
  peittää laajuudellaan
  päällystää, peittää
obruere
  (maksutalous) peittää kulut
  suojata pysyvästi sateelta, peittää katolla tai muulla vastaavalla

kattaus (n)
officium
  suuressa tilaisuudessa ruokailuvuoro.

kattila (n)
cortīna
  ruoanlaitossa käytettävä kannellinen keittoastia, joka sopii keittolevylle tai liedelle

kattohaikara (n)
ciconia
  (eläintiede) haikaralintuihin kuuluva Suomenlahden eteläpuolella tyypillisesti katoilla pesivä, väritykseltään musta-valkea haikara, jota tavataan satunnaisesti myös Suomessa

kattoikkuna (n)
impluvium
  kattoon sijoitettu ikkuna

kattolista (n)
corona
  lista sisäseinän ja sisäkaton yhtymäkohdassa, jonka alle jää tapetin yläreuna

kattotiili (n)
tēgula
  kaarevaprofiilinen, usein betonista valmistettu tiili, joilla katetaan rakennuksen katto

katu (n)
via, strata, vicus
  taajamassa sijaitseva kulkuväylä, joka koostuu usein ajoradasta ja molemmin puolin sijaitsevista jalkakäytävistä

katua (v)
paeniteo
  olla pahoillaan jostain tekemästään; toivoa ettei olisi tehnyt jotain

katuoja (n)
canālis
  kadun reunassa oleva vettä ohjaava kouru, jota pitkin sadevesi ym. valuvat viemäriin

katuosoite (n)
affor
  rakennuksen yksilöivä osoite, jonka avulla rakennus on löydettävissä tietyltä kadulta

kauan (adv)
diu
  pitkän aikaa, pitkään

kauas (adv)
procul
  pitkän matkan tai ajan päähän, etäälle

kaudaali (adj)
caudalis
  perään tai häntään tms. liittyvä, perä-, häntä-

kaudaalinen (adj)
caudalis
  hännänpuoleinen, hännän puolella sijaitseva

kauha (n)
trua
  varrellinen kuppi tai työväline, jolla ammennetaan jauhetta tai nestemäistä ainetta
hama
  kaivamiseen tai siirtämiseen tarkoitettu laatikkomainen maansiirtokoneiden kiinteä rakenneosa tai liitettävä erillinen työkalu

kauhea (adj)
atrox
  kauhua herättävä, hirvittävä, kauhistuttava

kauhistua (v)
terreō
  pelästyä, joutua kauhun valtaan

kauhistus (n)
abomiamentum
  ahdistuksen ja pelon tuntemus

kauhistuttaa (n)
horrificō
  herättää kauhua

kauhu (n)
terror
  suuri pelon tunne, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa siihen liittyy tuntemuksia jonkin asian tai tilanteen hirveydestä tai karmeudesta
  kauheus
horror
  kirjallisuuden ja elokuvan laji, joka perustuu pelottaviin ja kauhua herättäviin asioihin

kaukaa (adv)
longus
  pitkän matkan päästä, etäältä

kaukaisuus (n)
distantia
  etäällä oleva paikka tai olotila

kaukalo (n)
linter
  pitkänomainen, matalahko astia tai allas

kaukana (adv)
procul
  pitkän matkan päässä, etäällä
longus
  pitkän ajan päässä

kaukojuna (n)
agmen
  matkustajajuna, joka on pitkämatkaisessa kaupunkien välisessä liikenteessä

kaukopalvelu (n)
crēditum
  erillisten kirjastojen välistä aineistojen yhteiskäyttöä, jossa välitetään lainoja ja jäljenteitä tarvitsijoille; kaukolainaus

kaukoputki (n)
telescopium
  optinen laite, joka tuottaa silmälle lähikuvan kauempana olevasta kohteesta

kaula (n)
cervix, collum
  ruumiinosa pään ja vartalon välillä

kaulahuivi (n)
focale
  kaulan ympärille kiedottava huivi

kaulaketju (n)
monīle
  kaulalle ripustettava ketju, joka kannattelee siihen kiinnitettyä korua tai toimii itse koruna

kaulakoru (n)
monile
  kaulan ympärillä pidettävä koru, jossa saattaa olla osana kaulaketju

kaulanikama (n)
vertebrae colli servicis
  selkärangan seitsemän ylintä nikamaa ()

kaulapanta (n)
collare
  kaulaan esim. koiralle asetettava panta

kaulia (v)
volūmen
  litistää taikina levyksi vierittämällä sylinterimäistä palikkaa sen yli toistuvasti

kaulus (n)
mellum
  kaulaa ympäröivä vaatekappale tai vaatekappaleen osa

kauluspaita (n)
pēlūsia
  Ylävartalon päälle puettava miesten vaate, päällyspaita, jossa on kaulus, hihat, kalvosimet ja etuosassa napitus kauluksesta helmaan asti.

kauneus (n)
forma, formositas, venustas, decor
  ihmisen havaintomaailmaan liittyvä myönteiseksi ja mielihyvää tuottavaksi koettu käsite, jonka sisältö ja kriteerit vaihtelevat ajan ja yhteiskunnan virtausten ja ihmisen sisäistämien näkemysten ja arvojen mukaisesti; aihetta tutkii filosofian osa-alue estetiikka

kauniisti (adv)
pulchre
  kauniilla tavalla

kaunis (adj)
pulcher, formosus
  havaitsijalleen esteettistä tai moraalista mielihyvää tuottava. Esteettisesti kauniiksi voidaan kutsua näkyä, ajatusta tai kuultua ääntä; moraalisesti kauniiksi ajatusta tai tekoa.
  sateeton, pilvetön

kaunistaa (v)
pulchresco
  tehdä kauniiksi tai kauniimmaksi

kaunistella (v)
zuccarum
  saada näyttämään paremmalta kuin jokin todellisuudessa on

kaunokirjallinen (adj)
commentum
  kaunokirjallisuuteen liittyvä

kaunotar (n)
formōsitās
  kaunis nainen

kaupankäynti (n)
commercium
  hyödykkeen tai palvelun vaihtamista toiseen hyödykkeeseen, palveluun tai rahaan

kauppa (n)
taberna
  yritys, jonka tiloissa myydään tavaroita

kauppala (n)
mūnicipium
  Suomessa ja Ruotsissa eräs kuntamuoto: pikkukaupunki, jolla ei kuitenkaan ollut täysiä kaupunkien oikeuksia eikä velvollisuuksia

kauppapuutarha (n)
holerarium
  puutarha, joka tuottaa kasveja ammattimaisesti kaupallisiin tarkoituksiin. Suomessa kauppapuutarhoilla on yleensä kasvihuoneita.

kaupparatsu (n)
institor
  myyntiedustaja, kiertävä myyntimies, matkaava tuote-esittelijä

kauppatavara (n)
merx
  säädetyllä tavalla yleisesti kaupan pidettävä artikkeli, jonka kauppanimike tavallisesti kuuluu kansainvälisen kaupan nimistöön. Kaupan kohteena oleva tavara tai hyödyke.

kauppatori (n)
forum
  tori, joka on nimenomaisesti varattu kaupankäyntiä varten

kauppias (n)
mercator
  kaupan tai liikkeen omistaja

kaupunginosa (n)
vicus
  kaupungin nimetty osa-alue

kaupungintalo (n)
curia
  julkinen rakennus, jossa kaupunginhallitus kokoontuu

kaupunki (n)
urbs oppidum, urbs, oppidum
  sivilisaation muodostama taajama, joka ylittää paikallisesti ympäristön kantokyvyn ja edellyttää resurssien tuontia kulutettaviksi laajemmalta sen olemassaolon edellytyksenä olevalta alueelta

kaupunkivaltio (n)
cīvitās
  pienikokoinen valtio, joka muodostuu yhdestä kaupungista

kaura (n)
avena
  erityisesti peltokaura ()
  näiden ravinnoksi käytettävät siemenet

kaurapuuro (n)
granea
  kauraryyneistä tai suurimoista keitetty puuro

kauris (n)
ova
  joidenkin hirvieläinten peuraa pienempien tai vuohieläinten luonnonvaraisten lajien eläin

kausi (n)
aera
  ajanjakso
tempus
  urheilun tms. vuoden aikana käytävät kilpailut tai ottelut
  tv-sarjan tms. tuotantoerä
aetas
  geologisen ajanlaskun taso. Kaudet muodostavat maailmankauden ja jakautuvat edelleen epookkeihin

kautta (postposition)
per
  mennen jonkin paikan halki
via
  käyttäen jotakuta tai jotakin välikätenä

kavallus (n)
pecūlātus
  (omaisuusrikos) anastusrikoksen muoto, jossa henkilö anastaa hänen haltuunsa uskottuja varoja

kavaltaa (v)
fraudō
  varastaa hallussaan olevaa, jonkun toisen omistamaa, omaisuutta

kaventaa (v)
angustō
  muuttaa kapeammaksi (esim. tie)

kaveri (n)
coeō
  ystävä, toveri
collēga
  heppu, veikko, miespuolinen tyyppi, äijä (nuorisoslangia)

kavio (n)
ungula
  kavioeläinten varpaan kärkeä tupen tavoin ympäröivä paksuseinäinen sarveiskynsi

kavuta (v)
scandō
  siirtyä yl. jalkaisin, käsivoimia käyttäen tai nelinkontin ylöspäin tav. johonkin kohteeseen, myös siirtyä vastaavalla tavalla alaspäin tav. pois jostakin; joskus myös kulkuneuvosta

kehdata (v)
audeo
  uskaltaa ilman että hävettää
Videsne quis venit?
  jaksaa, viitsiä

kehittynyt (adj)
prōvectus
  pitkälle edennyt

kehittyä (v)
ēvolvō
  muuttua vähittäisten muutosten kautta
  syntyä muista eliömuodoista

kehittää (v)
creare
  muokata paremmaksi, parantaa
  käsitellä kuvaksia niin, että niihin syntynyt näkymätön kuva kehitteen avulla muutetaan näkyväksi hopeayhdisteen muodostamaksi valokuvaksi

kehitys (n)
procursus
  asioiden muuttuminen ajan myötä
prōgressus
  kehitysopin yhteydessä sellaisten perättäisten muuntumisten, jossa tapahtuu populaation geenivaraston muuttumista, evoluutio

kehityskulku (n)
prōgressus
  jokin kehittyy ajan mittaan

kehno (adj)
malus
  huono, ei laadukas

keho (n)
corpus
  elävä ihmisruumis

kehottaa (v)
invitō
  voimakkain sanoin suositella jklle jnk tekemistä

kehotus (n)
petere
  pyyntöä vahvempi vaatimus jonkin toimenpiteen suorittamiseksi, usein viranomaisen antamana

kehrätä (v)
neō
  tuottaa kierteistä ja kerrattua lankaa tekstiilikuiduista

kehto (n)
cunabula
  yleensä poikittaisilla jalaksilla varustettu t. kannikkeista riippuva keinutettava pienen lapsen vuode

kehtolaulu (n)
lallum
  lapsen nukuttamiseksi tarkoitettu laulu

kehu (n)
laus
  positiivinen tai kiittelevä arvio

kehua (v)
laudo
  antaa kehuja, sanoa jostakin jotakin hyvää

kehäkukka (n)
caltha
  asterikasveihin kuuluvan kehäkukkien () suvun kasvi

keihäs (n)
hasta
  (ase) metsästyksessä ja sodankäynnissä käytetty historiallinen heitto- tai pistoase

keihästyvinen (adj)
hastatus
  (lehdestä) jonka tyvestä eroaa kaksi ulospäin osoittavaa liuskaa

keihästää (v)
hasta
  heittää jotakin keihäällä siten, että keihäs menee läpi

keijukainen (n)
alfa
  pieni ja siro taruolento (usein naispuolinen ja siivekäs)

keikari (n)
formaster
  hienostuneesti pukeutuva ja käyttäytyvä, ehkä veijarimainen tai snobbaileva mies

keikka (n)
cisium
  esittävän taiteilijan esiintyminen
  tilapäinen työ, etenkin jonnekin tehtävä; työsuoritus, johon liittyy matkustaminen

keino (n)
genus
  tapa tai menetelmä jolla jotakin tehdään

keinotekoinen (adj)
factīcius
  ihmisen tekemä; ei luonnostaan syntynyt

keinu (n)
oscillum
  edestakaisin heilahteleva huvitteluun tarkoitettu laite, jossa yläpuolelta riippuu aisojen, narujen, köysien tai ketjujen varassa lava tai istuin

keisari (n)
imperator
  Rooman valtakunnasta lähtöisin oleva korkein monarkin arvonimi

keisarikunta (n)
imperium
  valtakunta, jonka valtionpäämies on keisari

keisarillinen (n)
dominicus
  keisarin perheeseen tai perheelle kuuluva

keisarinna (n)
imperatrix
  keisarikunnan naispuolinen hallitsija

keittiö (n)
coquina, culina
  kotona, ravintolassa yms. paikka, jossa valmistetaan ruokaa. Keittiössä huolehditaan myös ruoanlaittoon ja kattaukseen liittyvistä astioista, työkaluista ja välineistä.
coquina
  jonkin maan tai alueen ruokakulttuurin mukainen tapa valmistaa ruokaa; etninen ruokakulttuuri

keitto (n)
intrita
  liemiruoka, joka yleensä keitetään ennen syömistä ja joka useimmiten nautitaan lämpimänä

keittoastia (n)
aena
  keittämiseen käytettävä astia

keittotaito (n)
ars culinaria
  gastronominen kyky hallita laajasti ruoanlaittoon liittyviä niksejä ja osaamista, ruoanlaittotaito

keittäjä (n)
coctor
  ruokalan kokki

keittäminen (n)
coctūra
  ruoan kypsentäminen kuumentamalla se vedessä kiehumispisteeseen halutun kypsyyden saamiseen tarvittavaksi ajaksi

keittää (v)
coquo
  kuumentaa nestettä kiehumispisteen yli; valmistaa tai käsitellä keittoastiassa nestettä sellaisenaan tai lisätyssä nesteessä; myös uuttaa kiehuvalla tai kuumennetulla vedellä

keksi (n)
copta
  tavallisesti tehdasmaisesti valmistettu pieni, ohut, kuivaksi paistettu makea tai suolainen leivonnainen

keksijä (n)
inventor
  henkilö, joka tekee uusia keksintöjä

keksiä (v)
inveniō
  tehdä jokin uusi keksintö
facere
  sepittää jotakin omasta päästään
invenio
  löytää vastaus

kela (n)
alabrum
  ympyrälieriö, jonka päällä on kierrettynä lankaa, siimaa, johdinta, vaijeria, filmiä tms.
saburro
  käämi, kuristin, elektroniikan induktiivinen komponentti

kelkka (n)
abacus
  kiskolla liikkuva koneenosa, kuten CD-aseman ulos työntyvä osa

kellari (n)
cella
  rakennuksen asuintilojen alla oleva varasto- ja säilytystila
cava
  puolittain tai kokonaan maan alle kaivettu, viileänä pysyvä varastotila

kellarikerros (n)
basis
  rakennuksen maanalainen kerros

kelli (n)
mentula
  penis

kello (n)
campana
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva soitin, jota soitetaan lyömällä sen alaosaa ulkopuolelta tai sen kielen lyödessä kellon sisäpintaa liikkeen vaikutuksesta
horologium
  ajan mittaamiseen ja näyttämiseen tarkoitettu laite

kellonaika (n)
tempus
  kellon näyttämä tai muuten ilmoittama aika

kellottaa (v)
tempus
  ottaa aikaa jostakin kellolla

kellua (v)
fluitō
  pysyä veden pinnalla nosteen ansiosta

kelluttaa (v)
fluitō
  päästää kellumaan (valuutasta); päästää valuutan arvo ts. vaihtokurssi määräytymään markkinoilla

kelpuuttaa (v)
accipio
  hyväksyä, pitää kelpaavana

keltainen (adj)
flavus, galbus
  sellainen, minkä väri on keltainen, väriltään keltainen (eikä punainen tai sininen pääväreistä)

keltainen (n)
flavus
  keltainen väri

keltaisuus (n)
aurūgō
  ihon, silmänvalkuaisten ja limakalvojen, veren liiallisesta bilirubiinin määrästä johtuva, keltainen väri; ikterus, keltatauti

keltakuume (n)
febris flava
  tartuntatauti, jonka aiheuttaa flavivirusten ryhmään kuuluva virus

keltapäähaukka (n)
Falco biarmicus
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltatauti (n)
aurūgō
  silmien ja ihon kellastuminen; Wilsonin taudin oire

kelttiläinen (adj)
celticus
  keltteihin liittyvä

keltuainen (n)
mediolum
  munan keltainen osa, joka toimii kehittyvän alkion ravintona

kelvata (v)
-nam
  olla kyllin hyvä, sopia, soveltua; olla mieluinen

kelvollinen (adj)
aptus
  sellainen, joka kelpaa; sopiva, soveltuva

kelvoton (adj)
inutilis
  huono tai epärehellinen ihminen

kelvottomuus (n)
dēfōrmitās
  se, että on kelvoton

kemia (n)
chemia
  tieteenala, joka tutkii aineiden ominaisuuksia ja koostumuksia sekä niiden valmistusta ja muuttamista

kemiallinen (adj)
chemicus
  kemiaan liittyvä

kemiallinen reaktio (n)
reāctiō
  prosessi, jossa aineet muuttuvat toisiksi aineiksi: atomien ja molekyylien elektronijakaumat muuttuvat, ja yleensä sidoksia syntyy tai katkeaa; reaktiossa atomi voi muuttua ioniksi, molekyylit voivat yhdistyä tai hajota tai molekyylien atomit voivat järjestyä uudestaan

kemisti (n)
chemicus
  kemian tutkija tai kemian soveltaja

kengittää (v)
calceus
  varustaa hevonen kengillä

kenguru (n)
macropus, halmaturus
  pussieläin, joita esiintyy vain Australiassa (-heimo)

kengännauha (n)
corrigia
  naru, jolla kenkä sidotaan eli pauloitetaan

kenkä (n)
calceus
  jalkaa suojaava matala, perinteisesti nahkainen (tai keinomateriaalinen) asuste; matala ei yleensä nilkan yli ulottuva jalkine

kenno (n)
cellula
  mehiläisten vahasta rakentama toukkien kasvatukseen tai ravinnon varastoitiin tarkoitettu kuusikulmainen lokero, näiden lokeroiden muodostama yhtenäinen kokonaisuus tai näistä lokeroista koostuva levy, joka on ihmisen rakentamassa mehiläispesässä
  sähköpari

kenraali (n)
dux
  maavoimien korkein sotilasarvo, vastaa merivoimien amiraalia

kensori (n)
cēnsor
  sensori Rooman valtakunnassa

kentauri (n)
centaurus
  kreikkalaisen mytologian olento, jolla on ihmisen torso ja hevosen ruumis

kenties (adv)
forsitan
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

kenttä (n)
campus
  avoin tasainen alue luonnossa; välittömän konkreettisen toiminnan alue
  urheiluun tai peleihin varattu alue; urheilukenttä, pelikenttä
  kenttävoimakkuutena ilmaistava luonnonilmiöihin liittyvä vektorisuure

kenttäpullo (n)
laguncula
  sotilas- ja retkikäyttöön tarkoitettu suljettu astia juomaveden kuljetusta varten

kenttäväki (n)
ager
  puolueen tai järjestön rivijäsenet

keppi (n)
baculum
  yleensä puinen pitkänmuotoinen esine

keramiikka (n)
fictile
  astioiksi tai muiksi esineiksi muotoiltua ja poltettua savea

kerettiläinen (n)
haereseus
  harhaoppinen

keripukki (n)
scorbutus
  C-vitamiinin puutoksen aiheuttama tauti

keritä (v)
tondeō
  leikata tai ajella villa lampaalta, vuohelta tms.

kerjäläinen (n)
mendicus
  kerjäämällä elantonsa hankkiva henkilö

kerjätä (v)
mendīcor
  pyytää rahaa, ruokaa tms.

kerma (n)
cramum
  maidon rasvainen osa, joka voidaan kuoria seisoneen raakamaidon pinnalta; eräs maitotuote

kermi (n)
membrāna
  bitumista tai kumista valmistettu kalvomainen rakennusmateriaali, jonka on tarkoitus estää veden läpäisy

kernaasti (adv)
citō
  mielihyvin, mielellään; innokkaasti

kerran (adv)
quondam
  joskus menneisyydessä tarkemmin määrittelemättömänä hetkenä; aikoinaan
  yhtenä hetkenä, mutta ei koskaan muulloin

kerros (n)
tabulātum
  rakennuksessa olevien huonetilojen taso
stratum
  eri materiaalin tai pinnan muodostama taso

kerrostalo (n)
insula
  tavallisesti kaksi- tai useampikerroksinen rakennus, joka ei ole pientalo; joskus myös yksikerroksinen rakennus, jonka huoneistoihin kulku on järjestetty omien sisäänkäyntien sijasta keskitetysti porraskäytävästä

kersa (n)
haedus
  lapsi

kerskua (v)
iactare
  mahtailla, ylpeillä liiallisesti kovaan ääneen

kerskuri (n)
iactātor
  henkilö, joka kerskuu, kerskailee

kerta (n)
semel
  yksittäinen tapahtuma, joka voi olla tapahtumasarjan osana tai saattaa toistua sattumalta

kertoa (v)
narrare
  esittää kertomus tai selostaa toiselle jokin asia
multiplicō
  tehdä kertolaskutoimitus

kertomus (n)
narratio
  satu, tarina

kertosäe (n)
chorus
  laulussa useita kertoja toistettava osuus

kertyä (v)
accumulō
  kasaantua, tulla kokoon

kerubi (n)
cherub
  Raamatussa mainittuja enkeliolentoja

keräillä (v)
colligō
  kerätä toistuvasti

keräkaali (n)
brassica
  (kasvitiede) kookaslehtinen kaalin muunnos, josta erotetaan eri muotoja

kerätä (v)
colligō
  koota yhteen
  kerätä harrastuksena kokoelmaa jostain, keräillä
carpere
  poimia, noukkia yksittäisiä kappaleita jostain; korjata (pois)

keräys (n)
collēctus
  kerääminen

kerääntyä (v)
accumulō
  keräytyä, tulla yhteen, kokoon

kesakko (n)
lenticula
  piste tai läikkä ihon pigmentissä, erityisesti kasvoilla ja käsivarsissa

kesanto (n)
vervactum
  vuodeksi viljelemättömäksi jätetty pelto tai sen osa

keskeinen (adj)
medius
  tärkeä, olennainen

kesken (adv)
infectus
  keskeneräinen, työn alla; keskeneräiseksi, loppuun suorittamatta

keskeneräinen (adj)
infectus
  työ tai tehtävä, joka on aloitettu, mutta ei ole saatettu loppuun

keskenmeno (n)
abortiō
  ihmisillä raskauden itsestään tapahtuva keskeytyminen ja alkion tai sikiön poistumiminen kohdusta joko itsestään tai lääkärin avustamana

keskeyttää (v)
abigo
  lopettaa jokin, ennen kuin se on valmis

keskiaika (n)
Medium Aevum
  ajanjakso Rooman valtakunnan tuhosta 400-luvulla aina uuden ajan ja renessanssin alkuun 1500 jaa.; Suomessa noin 1100-luvulta alkaen

keskiaikainen (adj)
mediaevalis
  keskiaikaan kuuluva tai siltä peräisin oleva

keskiaivot (n)
mesencephalon
  aivojen keskimmäinen osa väliaivojen takana, aivorungon yläosassa

keskiarvo (n)
habeo in animo
  aritmeettinen keskiarvo; havaintojen summa jaettuna havaintojen lukumäärällä

keskiaukeamatyttö (n)
collūsor
  miestenlehden keskiaukeamalla sijaitsevan, yleensä koko aukeaman kokoisen, valokuvan viehättävä nainen

keskikaupunki (n)
media urbs
  kaupungin keskusta liepeineen

keskinkertainen (adj)
mediocris
  ei hyvä eikä huono

keskinäinen (adj)
mutuus
  osapuolten välinen, usein vastavuoroinen; joidenkin keskuudessa tapahtuva

keskipäivä (n)
meridies
  noin kello 12 päivällä

keskisormi (n)
medius
  sormi ihmisen kädessä etusormen ja nimettömän välissä

keskisuuri (adj)
mediocris
  sellainen, joka ei ole (jossakin luokittelussa) pieni eikä suuri

keskittyminen (n)
animadversio
  ajatusten ja mielenkiinnon keskittäminen

keskittyä (v)
animadverto
  kasaantua/kasautua yhteen paikkaan tai kohtaan
  keskittää huomionsa jhk

keskittää (v)
animadverto
  laittaa samaan paikkaan

keskitys (n)
animadversio
  keskittäminen

keskiviikko (n)
dies Mercurii
  viikon kolmas päivä, päivä tiistain ja torstain välissä

keskiyö (n)
media nox
  noin kello 24:n aika yöllä

keskus (n)
medius
  keskellä oleva kohta

keskushermosto (n)
systema nervosum centrale
  selkäytimestä ja aivoista koostuva hermoston keskeinen osa, joka käsittelee sisä- ja ulkopuolilta saapuvaa informaatiota

keskusta (n)
centrum
  keskellä sijaitseva osa, keskipisteen lähellä oleva osa
  poliittinen keskusta
  yleensä keskustaan luetaan ruudut d4, d5, e4, e5, mutta joskus mukaan lasketaan myös näitä ympäröivät ruudut
media urbs
  kaupungin keskeisin tai tärkein osa

keskustella (v)
altercor
  puhua jonkun kanssa jostakin tietystä aiheesta

keskustelu (n)
sermo, colloquium
  ihmisten välinen suullinen ajatustenvaihto

keskusteluviesti (n)
cippus
  kommenttiosiossa tai keskustelupalstalla jätetty viesti, jotka muodostavat yleensä keskusteluketjun ja jolla voi aloittaa keskustelun uudesta aiheesta

keskusvarasto (n)
apothēca
  varasto, johon tavaraa varastoidaan keskitetysti jaettavaksi edelleen välivarastojen kautta tai suoraan käyttövarastoihin

kestitys (n)
oblectāmen
  vieraanvaraisuuden osoittaminen ruokaa ja juomia tarjoamalla

kestitä (v)
oblecto
  tarjota syötävää ja juotavaa

kesto (n)
tempestas
  kyky säilyä (alkuperäisessä tilassa, ehjänä, tavallisessa kunnossa)

kestoaika (n)
tempestas
  aika, jonka jokin kestää ajallisesti

kestoaste (n)
quantitas
  kvantiteetti, äänteen pituus

kestävä (adj)
aeternus
  vahva tai luja
dūrābilis
  jokin, joka ei kulu aikojen saatossa
perpetuum
  luonnonvaroja kuluttamaton

kestää (v)
habeo
  olla kestävä, kannattaa, kyetä kestämään
aeternō
  jaksaa, sietää
  olla kestoltaan, viedä tietyn ajan, jatkua
perpetior
  joutua kokemaan jotain

kesy (adj)
cicur
  ihmisen läheisyydessä viihtyvä, monesti ihmiseen leimautunut

kesykissa (n)
cattus
  afrikanvillikissasta polveutuva kesy nisäkäslaji

kesyttyä (v)
domitus
  kesyyntyä, tulla kesyksi

kesyttää (v)
cicurare
  tehdä eläin kesyksi
  muuttaa villi eläinlaji jalostamalla kotieläimeksi

kesyyntyä (v)
mansuesco
  tulla kesyksi (kesyttämällä tai itsekseen)

kesä (n)
aestas
  Keskileveysasteiden vuodenaika kevään ja syksyn välissä, jolloin saadaan eniten auringonsäteilyä. Pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuusta elokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuusta helmikuuhun.

kesäisin (adv)
aestās
  useina kesinä tai joka kesä

kesäkuu (n)
Iunius
  vuoden kuudes kuukausi, kuukausi toukokuun ja heinäkuun välissä

kesäpäivänseisaus (n)
sōlstitium
  pohjoisella pallonpuoliskolla vuoden valoisin ajankohta juhannuksen tienoilla (noin 21. kesäkuuta); kyseisen ajankohdan jälkeen päivät alkavat lyhentyä pohjoispuoliskolla; kyseisenä ajankohtana aurinko paistaa kohtisuoraan Kravun kääntöpiirille

ketju (n)
catena
  yhteen liitetyistä metallilenkeistä rakennettu voimansiirtoon tai kiinnitykseen käytetty väline

ketteryys (n)
agilitās
  se, että on ketterä

ketterä (adj)
agilis
  kevyt, nopealiikkeinen

kettu (n)
vulpes
  (eläintiede) punakettu, koko Suomessa esiintyvä, tavallisesti väriltään punaruskea, koiraeläinten heimon laji ().

keuhko (n)
pulmo
  elin, jolla kaikki nelijalkaiset selkärankaiset hengittävät; ihmisellä on kaksi keuhkoa, joten sana esiintyy useimmin monikossa

keuhkokuume (n)
pneumonia
  bakteerin tai viruksen aiheuttama keuhkotulehdus, johon liittyy usein yskää, kipua hengitysteissä ja korkea kuume

keuhkorakkula (n)
favus
  (anatomia) keuhkossa tiehyen päässä oleva rakkula, joista koostuu keuhkokudos ja joita ihmisellä on tavallisesti yli 300 miljoonaa kappaletta; vastaavat elimistön happi- ja hiilidioksidikaasujen vaihdosta

keuhkovaltimorunko (n)
truncus pulmonalis
  sydämen oikeasta kammiosta lähtevä pieneen vereenkiertoon verta vievä valtimo

keuhkoverenkierto (n)
circulatio minor, circulatio pulmonalis
  verenkierron osa, joka kulkee sydämen oikeasta kammiosta keuhkovaltimorungon kautta keuhkovaltimoihin ja sieltä edelleen keuhkoja ympäröiviin hiussuoniin, joista veri palaa sydämeen keuhkolaskimoita pitkin sydämen vasempaan eteiseen

keveys (n)
levitās
  se, että on keveä

kevyt (adj)
levis
  keveä, pieni massaltaan

kevät (n)
ver
  talven jälkeinen ja ennen kesää oleva vuodenaika. Pohjoisella pallonpuoliskolla maaliskuusta toukokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla syyskuusta marraskuuhun.

kide (n)
crystallum
  säännöllisen muotoinen, tasopintojen rajoittama kappale, joka syntyy spontaanisti kiteytymällä

kidetiede (n)
crystallographia
  kiteiden, kiinteiden aineiden tutkimus

kidnapata (v)
raptō
  ottaa panttivangiksi; kaapata henkilö vaatiakseen lunnaita, yleisemmin rahaa

kidnappaaja (n)
plagiāria
  sieppaaja, kidnappauksen tekijä

kidus (n)
branchia
  useiden vesieläinten hengityselin, veden huuhteleman ulkopinnan tai suolen limakalvon ohutepiteelisiä lisäkkeitä tai poimuja

kiduttaa (v)
cruciō
  aiheuttaa toiselle fyysistä tai psyykkistä tuskaa esimerkiksi tietojen saamiseksi

kiduttaja (n)
tortor
  henkilö, joka kiduttaa

kidutus (n)
supplicium
  kiduttaminen

kiehua (v)
bulliō
  tulla niin kuumaksi, että pintaan nousee kuplia ja syntyy höyryä

kiehuminen (n)
fervidus
  kiehua-verbistä muodostettu teonnimi

kiehumispiste (n)
punctum ebullitionis
  lämpötila, jossa nesteen höyrynpaine on yhtä suuri kuin nestettä ympäröivän ympäristön paine, kiehumisen käynnistymisen ja jatkumisen alin lämpötila

kiekko (n)
discus
  pyöreä levy tai muu ohut kappale

kiekonheitto (n)
discus
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää kiekkoa mahdollisimman pitkälle

kiekua (v)
cantō
  (kukosta) laulaa, päästää kiekaisu

kiekuna (n)
cantō
  kiekuminen, kukonlaulu

kieleke (n)
lingua
  kielimäinen uloke

kieli (n)
lingua
  suussa oleva puheen tuottamisen, nielemiseen ja lämmönsäätelyyn käytettävä lihas
  kommunikointijärjestelmä (esim. suomen kieli)
  soittokellon umpinaiseen yläpäähän kiinnitetty metallinen osa (eli läppä), joka lyö kellon laitaan
chorda
  kielisoitinten ääntä tuottava pingotettu lanka tai jänne

kieliluu (n)
os hyoideum
  kielen lihaksia tukeva luu ()

kieliopillinen (n)
grammaticālis
  kielioppiin kuuluva tai liittyvä

kieliopintekijä (n)
grammaticus
  Yleiskieliopin tai jonkin erityiskieliopin ylläpitäjänä ja kehittäjänä työskentelevä Henkilö.

kielioppi (n)
grammatica
  oppi kielen rakenteesta ja ominaispiirteistä valitun tarkastelukulman mukaisesti

kielisoitin (n)
fides
  soitin, jonka ääni syntyy kielen värähtelystä, näppäilyn, jouhen hankauksen, vasaran lyönnin tms. seurauksena

kielisukulaisuus (n)
affīnitās
  kielen kehitysvaiheeseen liittyvä todennettavissa oleva keskinäinen riippuvuus muusta kielestä; määritellään kielihistoriassa niin, että samasta kantakielestä polveutuvat kielet ovat sukukieliä

kielitiede (n)
linguistica
  lingvistiikka, luonnollista kieltä tutkiva tiede

kielletty (adj)
impermissus
  sellainen, jota ei ole sallittu, jota ei saa tehdä

kielo (n)
maialis
  (Convallaria majalis) voimakastuoksuinen metsäkukka, joka kukkii loppukeväästä
convallaria
  albumiinivirtsaisuus, jossa albumiini-valkuaisainetta on virtsassa normaalia enemmän. [http://www.tohtori.fi/?page=6625671&search=albuminuria](Convallaria majalis) voimakastuoksuinen metsäkukka, joka kukkii loppukeväästä

kielto (n)
interdictum
  estävä käsky tai ohje

kieltolaki (n)
interdictum
  alkoholin myynnin kielto; retorisesti myös eräiden muiden päihteiden kielto

kieltäytyä (v)
abnegō
  olla suostumatta johonkin asiaan

kieltää (v)
interdicere
  pyytää tai pakottaa olemaan tekemättä jotakin tai olemaan käyttämättä jtk
abnego
  kiistää, olla myöntämättä jnk väitetyn asian totuudellisuutta
negō
  kiistää liittyvänsä jhk tai olevansa missään yhteydessä jhk, erit. kiistää olevansa sukua jklle

kiero (adj)
tortilis
  ei suora, vääntynyt
callidus
  kavala, petollinen

kierre (n)
tortilis
  itsensä ympäri kiertävä käyrä
helica
  kartio- tai lieriöpintaa ympäri kiertävä käyrä, lieriön geodeettinen viiva

kierrellä (v)
pālor
  kiertää, kulkea ilman päämäärää

kierrepakka (n)
decedo
  työkalu, jolla tehdään ulkopuolisia ruuvikierteitä

kierros (n)
ambitus
  sellainen umpinainen reitti, usein ympyrä, jonka kiertäminen yhteen suuntaan kulkien tuo takaisin lähtökohtaan

kierteittää (v)
decedo
  tehdä kappaleeseen kierre

kiertoilmaus (n)
euphemismus
  eufemismi; kaunisteleva, kiertelevä tai peittelevä sanonta, jolla ilmaistaan kielenkäyttöön sopimattomia asioita tai korvataan sopimattomiksi tuomittuja sanoja lievemmällä ja epämääräisemmällä tavalla, monasti kuulijan varjelemiseksi

kiertorata (n)
ambitus
  taivaankappaleen tai keinotekoisen satelliitin rata toisen taivaankappaleen ympärillä

kiertää (v)
circulum
  kulkea jonkin esteen tms. ympäri tai ohi
evado
  ohittaa etäältä, välttää kohtaamasta, karttaa jotakin tilannetta
torqueō
  kerätä jonkin ympärille, pyörittää, punoa, keriä; kietoa
ambitus
  kulkea ellipsistä tai pyöreää rataa jonkin ympäri
ambire
  kulkea suljetussa järjestelmässä

kihara (n)
cirrus
  luonnostaan tai kampaajan toimenpitein loivasti tai voimakkaasti taipunut hiusten muoto

kiharainen (adj)
crispus
  sellainen, jossa on kiharoita

kiharrin (n)
calamister
  laite, jolla kiharretaan hiuksia

kihlakunta (n)
centum
  länsisuomalainen pitäjää vastannut yhteiskunnallisen järjestäytymisen yksikkö, myöhemmin mm. tuomarin virka-alue

kihlattu (n)
sponsa
  kihlakumppani

kihlaus (n)
sponsālia
  kahden henkilön välinen sopimus aikomuksesta keskinäiseen avioliittoon

kihlautua (v)
fruor
  mennä kihloihin, lupautua molemmin puolin avioliittoon, antaa molemminpuolinen avioliittolupaus

kihti (n)
gutta
  sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön aiheuttaen nivelkipua

kiihdyttää (v)
accelerō
  lisätä jonkin nopeutta

kiihkeä (adj)
passionatus
  sellainen, joka on innokas, tulinen; kiihtynyt, kiihkoutunut

kiihottaa (v)
incitō
  yllyttää, agitoida
commoveō
  tehdä vilkkaammaksi, vilkastuttaa
  herättää seksuaalista halua

kiihottaja (n)
turbātor
  henkilö, joka kiihottaa

kiihotus (n)
trepidatio
  kiihottaminen

kiihtyvyys (n)
acceleratio
  nopeuden kasvaminen

kiihtyä (v)
accelerō
  (nopeudesta) lisääntyä

kiila (n)
cuneus
  loivasti oheneva kappale, joka rakoon työnnettäessä aiheuttaa työntösuuntaan nähden kohtisuoran voiman raon reunoihin

kiilata (v)
cuneus
  käyttää kiilaa
curto
  etuilla jonossa

kiillottaa (v)
poliō
  tehdä hankaamalla heijastavaksi

kiiltomato (n)
lampyris
  (Lampyris noctiluca) kovakuoriainen, jonka siivetön toukkamainen naaras loistaa pimeässä houkutellen koiraita elimistössään kemiallisessa reaktiossa syntyvän valon avulla

kiiltävä (adj)
lucens
  sellainen, joka kiiltää

kiiltää (v)
nitere
  heijastaa kirkasta valoa

kiima (n)
oestrus
  useimmilla nisäkäsnaarailla esiintyvä seksuaalisen aktiivisuuden tila aikana, jolloin munasolun hedelmöittyminen on mahdollista

kiimainen (adj)
caldus
  seksuaalisesti kiihottunut, sukupuolista halua tunteva

kiina (n)
Sinesis
  Kiinan valtion kielenä käytettävä mandariinikiina, joka on myös Kiinan kirjakieli

kiinaksi (adv)
sinica
  kiinan kielellä, kiinan kielelle

kiinalainen (adj)
sinensis
  Kiinasta peräisin oleva tai Kiinaan liittyvä

kiinanjujuba (n)
zizyphus
  eräs jujubien sukuun kuuluva paatsamakasvien laji ( ) tai sen yksilö
  edellisen hedelmä

kiinnekohta (n)
caverna
  kiinnityspaikka, tukikohta, tukeutumiskohta

kiinni (adv)
clausus
  suljettuna, lukittuna; suljetuksi
adiciō
  kosketuksissa, yhdistettynä johonkin; yhteen kasvaneena; kytkettynä, sidoksissa tai tarttuneena johonkin
capiō
  jostakin riippuvana

kiinnitetty nappula (n)
acus
  Kiinnitetty nappula suojaa kuningasta tai itseään arvokkaampaa upseeria uhkaukselta, eikä pääse siksi itse liikkumaan.

kiinnittää (v)
nectō
  sitoa, liimata, ommella, naulata tai muulla tavoin yhdistää kiinni johonkin toiseen kappaleeseen
conduco
  ottaa palvelukseen, palkata pelaajaksi joukkueeseen
pignerō
  asettaa erityinen oikeus jonkun omaisuuteen, yleensä lainaa vastaan

kiinnitys (n)
hypotheca
  lainan vastineeksi annettu oikeus omaisuuteen
cumera
  tilanne, jossa kiinnitetty nappula suojaa kuningasta tai itseään arvokkaampaa upseeria uhkaukselta, eikä pääse siksi itse liikkumaan.

kiinnostaa (v)
faenus
  herättää mielenkiintoa

kiinnostava (adj)
aspectabilis
  mielenkiintoa herättävä, mielenkiintoinen, kiintoisa

kiinnostus (n)
faenus
  mielenkiinto johonkin

kiinteistö (n)
rēs solī
  kiinteä omaisuus, esimerkiksi maa, metsä tai rakennus

kiinteistönhoito (n)
tuitiō
  kiinteistön ylläpitoon kuuluva säännöllinen toiminta, jolla pysytetään kiinteistön olosuhteet halutulla tasolla. Kiinteistönhoitoa ovat mm. kiinteistön teknisten järjestelmien hoito, kiinteistönhuolto, siivous, ulkoalueiden hoito sekä kiinteistön jätehuolto.

kiinteistönvälittäjä (n)
praediātor
  henkilö, joka välittää kiinteistöjä ja tontteja toimien linkkinä myyjän ja ostajan välillä

kiinteys (n)
firmitās
  se, että on kiinteä

kiinteä (adj)
solidus
  kiintonainen, paikallaan pysyvä
  olomuodoltaan kiinteä

kiintiö (n)
pensum
  vahvistettu, sovittu määrä

kiintotähti (n)
stella fixa
  tähtitaivaan pistemäinen kohde, tähti, joka pysyy ympäristönsä suhteen paikallaan

kiirastorstai (n)
dies cenae Domini
  Pääsiäistä edeltavä torstai, kristillinen juhlapäivä.

kiire (n)
festinatio
  ajan vähyydestä sen tarvittavaan määrään verrattuna seuraava usein jännitteinen tilanne

kiireellinen (adj)
instans
  sellainen, joka pitää hoitaa viivyttelemättä

kiirehtiä (v)
accelero
  pitää kiirettä; toimia kiireen alaisena
  jouduttaa, tehdä jokin nopeammaksi

kiireinen (adj)
occupātus
  sellainen johon liittyy kiireen tunne

kiiruhtaa (v)
festīnō
  joutua, rientää, pitää kiirettä
  jouduttaa, hoputtaa

kiistellä (v)
disputō
  kinastella sanallisesti

kiistelty (adj)
contrōversus
  sellainen mistä on vallalla erilaisia näkemyksiä tai mistä ei ole päästy sopuun

kiistää (v)
abnego
  sanoa, että jokin ei ole totta, osoittaa paikkansapitämättömäksi

kiitollinen (adj)
gratus
  kiitosta osakseen kohdistuneesta teosta tms. osoittava

kiitollisuus (n)
gratia
  kiitolliseen mieleen liittyvä myönteinen tunne; se, että on kiitollinen

kiitos (interjection)
tibi gratias ago
  kiitollisuutta osoittava sana, joka sanotaan jonkin hyödyllisen tai arvostetun asian tehneelle

kiitotie (n)
nudo
  yleensä päällystetty suorakaiteen muotoinen alue, jota lentokoneet käyttävät lentoonlähtöön ja laskeutumiseen

kiittää (v)
laudo
  ilmaista jonkun tekemän asian olleen hyödyllinen tai arvostavansa sitä, yl. sanomalla kiitos: osoittaa arvostusta jotakin kohtaan

kiitää (v)
curriculum
  liikkua nopeasti

kiivas (adj)
īrācundus
  helposti kiivastuva, kiihtyvä

kiivetä (v)
scandō
  liikkua ponnistellen (yleensä kaikkia raajoja käyttäen) ylöspäin

kikherne (n)
cicer
  eräs syötävä palkokasvi ()

kikkeli (n)
pipinna
  siitin

kili (n)
haedus
  (eläintiede) alle kuuden kuukauden ikäinen vuohen vuona

kiljua (v)
boare
  huutaa kovaa kimeällä äänellä

kilogramma (n)
chiliogramma
  massan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tuhat grammaa; tunnus kg

kilohaili (n)
maena
  Euroopan merissä elävä, suuresti silakkaa muistuttava sillin lähisukuinen kalalaji (), jonka vatsa on "terävä" ja vatsaevät sijaitsevat selkäevän etupuolella

kilometri (n)
chiliometrum
  pituusmitta, joka vastaa tuhatta metriä, tunnus km

kilpailija (n)
aemula
  joka osallistuu kilpailuun tai kilpailee muiden kanssa

kilpailla (v)
aemula
  yrittää saada jotakin, jota myös muut haluavat
curriculum
  osallistua urheilukilpailuun

kilpailu (n)
certāmen
  talousyksiköiden, kulutustalouksien ja yritysten tavaroiden ja palvelujen vaihtoon liittyvä kamppailu markkinoista ja saavutettavasta taloudellisesta tuloksesta; hinnanmuodostuksen tekijä
  peli tai muu sellainen tapahtuma, jossa kilpaillaan voitosta tai palkinnosta

kilpailuttaa (v)
curriculum
  asettaa osaanottajaksi urheilukilpailuun

kilpi (n)
scutum, clipeus
  taistelussa käytettävä kädessä pidettävä metallinen tai puinen suojus

kilpikonna (n)
testudo
  kilvellinen matelija

kiltti (adj)
benignus
  hyvää toiselle tahtova

kimakka (adj)
strīdulus
  (äänestä) terävä, kireä ja korkea, kimeä

kimalainen (n)
bombus
  rakenteeltaan kömpelön oloinen yhteiskunnissa elävä mesipistiäinen, josta on useita lajeja (Bombus)

kimbri (n)
Cimbri
  kimbrit eräs germaanikansa

kimeä (adj)
strīdulus
  (äänestä) korkea ja kova

kimmerialainen (adj)
Cimmerii
  kimmerialaisten kansaan liittyvä

kimpussa (postposition)
aggredior
  olla jonkun kimpussa olla ahdistamassa jotakuta

kina (n)
iurgium
  pienimuotoinen väittely, kiistely jostakin asiasta

kiniini (n)
chininum
  kiinapuiden kuoressa esiintyvä kitkerä alkaloidi, jota käytetään malarialääkkeenä ja tonic-veden ainesosana

kinkku (n)
pullus
  tyttö tai nainen

kinner (n)
suffrago
  ihmisen kantapäätä vastaava varvasastujan takajalan kohta

kipinä (n)
scintilla
  palamisessa tai hankauksessa (ilmaan) vapautuva pieni hehkuva kappale

kipinöidä (v)
scintilla
  tuottaa kipinöitä

kippis (interjection)
prosit
  alkoholiryyppyä juotaessa sanottava huudahdus

kipsi (n)
gypsum
  vaalea kalsiumsulfaattimineraali, joka esiintyy luonnossa rakeisena, levymäisenä tai kuituisena kerrostuneiden kalkkikivien ja suolakerrostumien yhteydessä.

kipu (n)
dolor
  fyysisen tai henkisen tuskan tuntemus

kirahvi (n)
camelopardalis, giraffa
  märehtijöihin kuuluva Afrikan savannien ja arojen eläin (Giraffa camelopardalis), pitkän kaulansa ansiosta maailman korkeimmaksi tunnettu maanisäkäs

kireä (adj)
strictus
  kiristävän tiukka
tempus
  jäykkä, ei rento (ilmapiiristä)

kiristys (n)
repetundae
  rahan tms. vaatiminen uhkailemalla

kiristyskirje (n)
repetundae
  kirje, jonka vastaanottajaa kiristetään kirjeen tekstissä

kiristyä (v)
stringō
  mennä kireämmälle

kiristää (v)
stringō
  vetää kireämmälle (esim. ruuvia, käsirautoja)
extorqueō
  saada käyttäytymään tietyllä tavalla uhkailemalla

kirja (n)
liber, codex
  paperiarkeista koottu sidos tai nidos, johon on painettu tekstiä ja mahdollisesti kuvia

kirjaaja (n)
tibia recta
  henkilö, joka virastossa yms. ottaa vastaan saapuvat asiakirjat ja pitää niistä kirjaa

kirjahylly (n)
foruli
  huonekalu, seinän viereen tuleva hylly jossa pidetään kirjoja ja usein muita esineitä

kirjailija (n)
scriptor
  henkilö, joka kirjoittaa kirjoja ammatikseen tai harrastuspohjalta, ja jonka teoksia on julkaistu

kirjailla (v)
scribo
  (puhekieltä) kirjoittaa

kirjaimellisesti (adv)
verbatim
  sananmukaisesti, täsmälleen; kirjain kirjaimelta; jotakin sanottua tai kirjoitettua sellaisenaan noudattaen

kirjaimisto (n)
abecedārium
  kokoelma kaikista jossakin yhteydessä käytössä olevista kirjaimista tai kirjoitusmerkeistä

kirjain (n)
littera
  äänteisiin perustuvan kirjoitusjärjestelmän merkki

kirjakauppa (n)
bibliopolium
  pääasiassa kirjoja myyvä liike

kirjakauppias (n)
bibliopola
  kirjakaupan pitäjä, kirjojen myyjä

kirjakielinen (adj)
litterarius
  (kielitiede) kirjakielen mukainen, kirjakieleen kuuluva.

kirjallinen (adj)
scrīptus
  sellainen, joka on kirjoitetussa muodossa, kirjoittamalla ilmaistu
litterarius
  sellainen, joka liittyy kirjallisuuteen, kirjallisuuteen liittyvä

kirjallisuus (n)
litterae
  kirjoitettu kieli eri muodoissa, kaikkien kirjoitettujen, painettujen ja perimätietona siirtyneiden kielellisten tuotteiden kokonaisuus; kirjallisuus kuuluu taidemuotoihin

kirjallisuusterapia (n)
bibliotherapia
  hoitomuoto, jossa hyödynnetään valmista kirjallista aineistoa tai itse tuotettua tekstiä

kirjanen (n)
libellus
  pieni, usein pehmeäkantinen kirja, tai vihko

kirjanpitäjä (n)
perscriptor
  henkilö joka hoitaa yrityksen tai yhteisön kirjanpitoa ja pitää yllä tietoa taloudellisesta toiminnasta ja tilasta yksittäisen liiketapahtuman tarkkuudella

kirjantekijä (n)
auctor
  kirjan kirjoittaja, kirjailija, henkilö, jolla on tekijänoikeus ao. teokseen

kirjasin (n)
genus
  metallisessa ladontakappaleessa, kirjakkeessa, oleva kohokuvio, jolla kirjain tai muu merkki painetaan paperille

kirjasto (n)
bibliotheca
  valtion tai kunnan hallinnoima laitos, josta voi lainata muun muassa kirjoja ja CD-levyjä; lainakirjasto, lainasto
  ohjelman suorituksen aikana käytettävien aliohjelmien kokoelma

kirjastonhoitaja (n)
bibliothecarius
  kirjastoa vastuullisena hoitava henkilö, jolla on kirjastolain mukainen kelpoisuus kirjastonhoitajana toimimiseen

kirje (n)
epistula, epistola
  vastaanottajalle osoitettu kirjoitettu tiedonanto

kirjekuori (n)
thēca
  paperista taiteltu kuori, päällys, johon kirje laitetaan postitusta varten. Kirjekuori voidaan sulkea kostuttamalla liimapinta.

kirjoa (v)
acū pingo
  koristella koruompeleella, koruommella

kirjoitettu (adj)
scrīptus
  sellainen, joka on tuotettu tai muuten saatettu kirjalliseen muotoon

kirjoittaa (v)
scribo
  yhdistelemällä kirjoitusmerkkejä tuottaa tekstiä, esim. kynällä paperille tai tietokoneen näppäimistöllä tai muulla syöttölaitteella

kirjoittaja (n)
scriptor
  henkilö, joka kirjoittaa tai on kirjoittanut

kirjoittaminen (n)
scriptūra
  sanojen tai tekstin tuottaminen kirjoitusmerkkejä käyttäen

kirjoittautua (v)
conscrībō
  kirjoittaa tai kirjoituttaa itsensä jhk. osallistujaksi, henkilörekisteriin tms.

kirjoitus (n)
caudex
  taito kirjoittaa, merkitä muistiin kirjainmerkeillä
  kirjoittamisen tuotos, kirjoitusmerkkejä peräkkäin
scriptum
  kirjoittamalla laadittu tuotos, teksti

kirjoitusjärjestelmä (n)
scriptura
  symboleista koostuva merkkijärjestelmä, jolla tallennetaan kieltä kirjoitukseksi

kirjoituskouristus (n)
crampus scribendi, graphospasmus
  pitkäkestoisen kynällä kirjoittamisen aiheuttama lihaskouristus kädessä

kirjoituskramppi (n)
crampus scribendi, graphospasmus
  pitkäkestoisen kynällä kirjoittamisen aiheuttama lihaskouristus kädessä

kirjoitusmuste (n)
atramentum
  sulkakynällä tai kastettavalla mustekynällä kirjoittamisessa käytettävä muste, tavallisesti säilötty mustepulloon

kirjoituspöytä (n)
mensa scriptoria
  pöytä, jonka päällä kirjoitetaan

kirkas (adj)
acer
  valoisa, kiiltävä

kirkkaanpunainen (adj)
aurum
  kirkas ja puhdas punainen

kirkkaus (n)
candor
  se, että on kirkas

kirkko (n)
ecclesia
  (kristinusko) kirkkorakennus; rakennus, jossa pidetään jumalanpalveluksia

kirkkoherra (n)
flāmen
  seurakunnan johtajana toimivan papin virkanimike sekä Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa että Suomen ortodoksisessa kirkossa

kirkkokunta (n)
basilica
  uskonnollinen yhteisö, etenkin kristillisperäinen, jolla on yhteinen uskontunnustus

kirkkotarha (n)
coemeterium
  hautausmaa

kirkkovuosi (n)
annus ecclesiasticus
  kirkon adventista alkava ja pyhäinpäivään päättyvä ajanjakso

kirkonkello (n)
campana
  kirkon torniin tai erilliseen tapuliin sijoitettu suuri metallinen soittokello, jota soitetaan mm. ennen jumalanpalveluksen alkua ja hautajaisten yhteydessä

kirkonkylä (n)
pāgus
  historiallisesti kyläyhteisön, johon on saatu oma pappi ja muodostettu seurakunta, maille rakennettu oma kirkko ja sen lähiympäristöön muodostunut taajama

kirkonmies (n)
pontifex
  kirkon edustaja, pappi

kirkua (v)
clāmō
  huutaa kauhun vallassa, yleensä kimeällä ja korkealla äänellä

kiroilla (v)
iūrō
  käyttää kirosanoja puheessaan

kirota (v)
dētestor
  langettaa kirous jonkun ylle

kirpeä (adj)
acidus
  (mausta) hapokas, terävä, hapan

kirppu (n)
pulex
  jokin Siphonaptera-lahkon pieni, siivetön, sivuilta litistynyt hyönteinen, joka hyppii voimakkailla takajaloilla ja elää loisena lämminveristen karvapeitteessä imien verta

kirsikka (n)
cerasum
  kirsikkapuu tai pensas
cerasum, cerasus
  sen hedelmä, syötävä luumarja

kirsikkapuu (n)
cerasus
  lehtipuu, jossa kasvaa kirsikoita

kirskua (v)
stridō
  pitää yhteen hankaavien kovien pintojen aiheuttamaa ääntä

kirurgi (n)
chirurgus
  leikkauksia suorittava lääkäri, kirurgian harjoittaja

kirurgia (n)
chirurgia
  leikkausten avulla hoitava lääketieteen haara

kirva (n)
lens olerum
  mikä tahansa kirvojen heimoon () kuuluva hyönteinen tai sellaisen yksilö

kirveli (n)
anthriscum
  mikä tahansa kirvelien sukuun () kuuluva sarjakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

kirvellä (v)
callidus
  polttavasta tai pistelevästä kivusta, karvastella

kirvely (n)
callidus
  kirveleminen

kirves (n)
securis
  työkalu tai ase, jossa kiilamainen terä on kiinnitettynä poikittain varteen

kirvesmies (n)
lignārius
  rakennusalan ammattilainen, joka hoitaa työmailla erityisesti kaikki puurakentamiseen liittyvät työt

kisa (n)
ludus
  (usein monikossa) kilpailu, urheilukilpailu

kisailla (v)
cano
  kisata, osallistua kisaan, kilpailla leikkimielisesti

kiskaista (v)
trahō
  vetää äärimmäisellä voimalla, kiskoa kerran napakasti, riuhtaista

kisko (n)
canaba
  poikkileikkaukseltaan määrämuotoinen pitkänomainen tanko tai lista, joka tavallisesti toimii liikkuvan esineen kannattimena, ohjaimena tai johteena

kiskoa (v)
rapio
  vetää tai repiä kovalla voimalla

kiskotuoli (n)
cathedra
  rautatien osa, jolla tuolikisko kiinnitetään ratapölkkyihin

kislév (n)
casleu
  kislévkuu, kislév-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi hešván- ja tevét-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin marras-joulukuussa

kissa (n)
felis, feles, cattus
  kissaeläinlaji (), jossa on useita rotuja; tarkoitetaan tavallisesti maatilojen hyötyeläimenä ja lemmikkinä pidettyä puolikesyä kotieläintä ()

kissanhiekka (n)
feretrum
  kissan hiekka-astiaan laitettava kosteudesta paakkuuntuva seos

kissanminttu (n)
nepeta
  mikä tahansa kissanminttujen suvun () kasvi

kissanpentu (n)
amentum
  kissan jälkeläinen tai nuori kissa aina 6–10 kuukauden ikään asti

kissi (n)
porcella
  (lapsekasta kieltä) kissa

kissimirri (n)
porcella
  (hellittelevä, lastenkieltä) kissa

kisu (n)
porcella
  (lapsekasta kieltä) kissa

kisälli (n)
opifex
  käsityöläisammateissa koulutuksen, mutta ei vielä mestarin oikeuksia saaneen ammattilaisen arvonimi

kita (n)
fauces
  pedon suu, usein kuvainnoillisessa merkityksessä

kitaani (n)
Kitai
  nykyisen Mongolian, Pohjois-Kiinan ja Venäjän Kaukoidän alueilla 300–1200-luvuilla eläneen kansan jäsen
  heidän kielensä

kitaluu (n)
os sphenoideum
  poskiluun yläpuolella ja silmän takana oleva kallon osa ()

kitara (n)
cithara
  luutusta kehittynyt sormilaudallinen tasapohjainen, tavallisesti 6-kielinen kielisoitin

kitaristi (n)
guitarista
  kitaran soittaja

kitasampi (n)
domus
  suurikokoisin sampi (), josta saadaan beluga-kaviaaria

kithara (n)
cithara
  muinaiskreikkalainen 7- tai 11-kielinen lyyrantapainen soitin

kitka (n)
frictio
  kahden toisiaan koskettavan pinnan välillä ilmenevä liukumista vastustava voima

kitkeryys (n)
acerbitās
  se, että on kitkerä

kitkerä (adj)
amarus
  karvas, katkera, kirveltävä

kitkeä (v)
ērādīcō
  poistaa maasta, haluttujen kasvien seasta

kitupiikki (n)
avara
  äärimmäisen saita ihminen

kiukku (n)
ira
  kielteinen tunne, suuttumus, vihastus

kiulukka (n)
coxa
  ruusunmarja

kiuru (n)
alauda
  , kesäisin korkealla avoimen viljelysmaan yllä lentelevä laululintu

kiurut (n)
Alaudidae
  (eläintiede) varpuslintuihin kuuluvien pienten huönteisiä ja siemeniä syövien maassa pesivien lintujen heimo

kiusallinen (adj)
difficilis
  nolo, epämukava

kiusata (v)
vexō
  olla ilkeä toiselle, esim. nimitellä tai satuttaa fyysisesti

kiva (adj)
lepidus
  miellyttävä, mukava, hauska, hyvännäköinen

kivenhakkaaja (n)
lapicīda
  henkilö, joka työstää, muotoilee ja asettelee, yleensä luonnosta louhittua kiveä eri käyttökohteisiin

kives (n)
testis, testiculus
  urospuolisten nisäkkäiden sukupuolielimiin kuuluva, kivespussissa sijaitseva, siittiöitä tuottava rauhanen

kivespussi (n)
scrotum
  miehen sukupuolielin, jossa kivekset sijaitsevat

kivetä (v)
petra
  päällystää tai reunustaa kivillä

kivi (n)
lapis, petra
  kalliolohkare, kallioperästä irronnut kiinteä kappale

kivihiili (n)
carbō
  kiinteä ja hauras, väriltään musta tai mustanruskea rasvankiiltoinen tai himmeäpintainen, hiilen, vedyn, hapen, typen ja rikin yhdisteitä sekä rautaa, magnesiumia, kalsiumia, kaliumia, piitä, klooria ym. alkuaineita sisältävä hiilikivilaji

kivijalka (n)
basis
  vankka pohja

kivikynä (n)
modus
  kivestä valmistettu ohut teräväkärkinen puikko rihvelitaululle kirjoittamista ja piirtämistä varten

kivimies (n)
calceātor
  työmies, joka päällystää katuja, aukioita yms. kivillä

kivinen (adj)
lapidosus
  sellainen, jossa tai jolla on kiviä

kivittää (v)
petra
  teloittaa heittämällä kiviä

kivulias (adj)
dolens
  kipua aiheuttava

kivääri (n)
sclopetum
  pitkällä rihlatulla piipulla varustettu tuliase, jolla ammutaan metallihylsyisiä ammuksia

klaava (n)
crux
  metallirahan arvopuoli, vastakohta kruuna

klarinetti (n)
clarinetum
  puupuhaltimiin kuuluva puhallinsoitin

klaustrofobia (n)
claustrophobia
  kammo suljettuja tiloja kohtaan, ahtaanpaikankammo

klausuuri (n)
clausura
  luostariin sulkeutuminen

klaviatuuri (n)
plectrologium
  pianon ja pianonkaltaisten soittimien koskettimisto, sormio

klavikordi (n)
clavichordium
  Euroopassa 1300-luvulla keksitty kosketinsoitin, jonka piano myöhemmin syrjäytti

klientti (n)
cliens
  antiikin Rooman yhteiskunnassa vapaasyntyinen henkilö, joka oli toisen henkilön, patronuksen tai toisen suvun suojeluksessa

kliffi (n)
rūpēs
  klintti

kliininen (adj)
clinicus
  potilaaseen kohdistuva; potilaalla oleva

klintti (n)
rūpēs
  jyrkkä rantatörmä, joka on syntynyt kun veden alta kuluttama kallio on romahtanut

klitoris (n)
clitoris, crista, landīca, itil
  (anatomia) naisen sukupuolielinten herkin osa

kloori (n)
chlorium, chlorum
  halogeeneihin kuuluva alkuaine

klovni (n)
balatrō
  perinteinen sirkuksen hahmo, tietyllä tavalla maskeerattu ja puettu ilveilijä

koalitio (n)
societās
  liittoutuma, liittouma, liitto, yhteenliittymä

koboltti (n)
cobaltum
  eräs alkuaine, kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli, jota käytetään metalliseoksissa, kemiallinen merkki Co

kobra (n)
naja
  vaarallisten myrkkytarhakäärmeiden kobrien () sukuun kuuluva käärmelaji

koditon (adj)
palabundus
  jolla ei ole kotia

kodittaa (v)
domicilium
  kodittaa vekseli, ilmoittaa vekselissä toinen maksupaikka kuin tunnustajan asuinpaikka

koe (n)
argumentum
  tilanne jossa jonkin asian, teorian tms. toimivuutta testataan; kokeilu, koestus
inquisitio
  joukko tehtäviä, kysely, jonka kysymyksillä testataan, mitä oppilas on oppinut

koekaniini (n)
Cavia porcellus
  kaniini, jolle tehdään tieteellinen koe

koettaa (v)
cōnor
  kokeilla

koetus (n)
experimentum
  ponnistelua tai kestävyyttä vaativa suoritus

kognaatti (n)
cognatus
  sukulaissana; sana jolla on sama alkuperä

kohdata (v)
invenio
  nähdä, tavata sattumalta, osua toisiinsa, törmätä

kohde (n)
scopus
  se, jolle, jota varten tai johon kohdistuen jotakin tehdään tai huomio, tunteet kohdentuvat

kohdistaa (v)
animadverto
  suunnata jokin johonkin

kohdunkaula (n)
cervix uteri
  (elimistö) emättimen ja kohdunrungon välinen kohdun osa, cervix uteri

koheesio (n)
cohaesiō
  yhteenkuuluvuus, keskinäinen yhteenkuuluvuus

kohentaa (v)
melior fio
  tehdä paremmaksi

kohentua (v)
melior fio
  tulla paremmaksi

koherentti (adj)
contextus
  yhtenäinen, sisäisesti looginen

kohina (n)
clamor
  kohiseva ääni

koho (n)
fluitō
  joissakin kalastusvälineissä, kuten ongessa tai kalastusverkossa käytettävä kelluva esine, joka ilmaisee veteen upotetun pyydyksen paikan tai pitää siihen kiinnitettyä pyydystä halutulla syvyydellä

kohokohta (n)
patrātiō
  jonkin tapahtuman tai esim. tarinan huipentuma

kohota (v)
ascendo
  nousta

kohta (adv)
mox
  hetken päästä, pian, tovin kuluttua

kohta (n)
acumen
  suhteelliseen tarkkarajainen paikka jossakin

kohtalo (n)
fatum
  asioiden kulku tai yleensä huono lopputulos ikään kuin se olisi ennalta määrätty

kohtapuoleen (adv)
cito
  melko pian, piakkoin

kohtaus (n)
impetus
  ihmisille äkkinäisesti tuleva sairauteen tai sairastumiseen liittyvä oire
ago
  näytelmän, elokuvan, romaanin tai novellin osa
contra
  kohtaaminen

kohteliaasti (adv)
cōmiter
  olemalla kohtelias

kohteliaisuus (n)
cōmitās
  se, että on kohtelias; hyvät tavat

kohtelias (adj)
cōmis
  sellainen, joka on ystävällinen ja huomaavainen

kohti (postposition)
ad
  päin jotakin
per
  jtk varten, jollekin

kohtu (n)
uterus
  (elimistö) naaraspuolisilla nisäkkäillä oleva lihaksikas elin, jonka sisällä sikiö kasvaa ja kehittyy

kohtuullinen (adj)
modestus
  kohtuuden rajoissa oleva

kohtuus (n)
sōbrietās
  se, että on kohtuullinen

kohu (n)
tumultus
  häly, julkinen huomio

koi (n)
aurōra
  auringonvalo taivaanrannalla hieman ennen auringonnousua: aamunkoi, koitto, koite, päivänkoi, sarastus
tinea
  jokin noin 3000-lajisen aitokoiden eli varsinaisten koiperhosten heimon () hyönteinen

koira (n)
canis
  Canidae-heimon suden sukuinen kotieläimeksi kesyyntynyt eläin ()

koiras (n)
masculus
  uros, sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, joka hedelmöittää naaraan munasolut

koisokasvit (n)
loba
  (kasvitiede) kaksisirkkaisheimo (Solanaceae), jossa on yli 3000 enimmäkseen lämpimissä maissa kasvavaa ruoho- tai puuvartista lajia

koivu (n)
betula, betulla
  puukasvisuku (), jonka lehtipuulajeja Suomessa kasvaa kolme: hieskoivu, rauduskoivu ja vaivaiskoivu. Koivu on tuulensuosija, jonka kukinto on kerrottu norkko. Koivun hedelmä on pähkylä.

kokaiini (n)
cocainum
  kokapensaista saatava alkaloidi, joka stimuloi keskushermostoa estämällä dopamiinin, noradrenaliinin ja serotoniinin takaisinottoa hermosoluun; käytetään päihteenä valkoisen jauheen muodossa yleensä nuuskaamalla nenään

kokea (v)
patior
  havainnoida tapahtumia; käydä läpi jokin tuntemus; tehdä joitain tekoja, jotka voivat muuttaa tietomäärää, mielipiteitä tai kykyjä
calculus
  tarkistaa pyydys

kokeilla (v)
experior
  selvittää käytännössä toimiiko jokin toimintatapa; suorittaa koe tai kokeita
  tunnustella

kokematon (adj)
imperitus
  jolla ei ole paljon tai lainkaan kokemusta

kokemus (n)
experientia
  kokeneisuus, harjaantuneisuus johonkin
perītia
  elämys

kokki (n)
coquus, cocus
  johtava ruoanlaittaja, usein keittiömestari; ravintolakokki

kokko (n)
bustum
  suuri kasa puuta, joka on kerätty polttamista varten; iso nuotio

koko (adj)
omnis
  kaikki, täysi

koko (adv)
potius
  aika, jokseenkin, melko

koko (n)
magnitūdō
  Kertoo absoluuttisista tai suhteellisista fyysisistä mitoista, sen kuinka suuri tai pieni joku tai jokin on. Koko voidaan ilmaista numeroin tai kirjainsymbolein. Esimerkiksi pituus, leveys, syvyys; pinta-ala; tilavuus.

koko ajan (adv)
diū
  jatkuvasti, toistuvasti, taukoamatta

kokoelma (n)
collēctus
  kerätty valikoima jonkin mallin mukaisesti järjestettynä

kokonaan (adv)
funditus
  täysin; kaikki osat mukaan lukien

kokonainen (adj)
cunctus
  sellainen, josta ei puutu mitään

kokonaisluku (n)
numerus integer
  positiivinen tai negatiivinen jakamaton ja desimaaliton luku, lukujoukon ℤ luku

kokonaisuus (n)
entitas
  yhteenkuuluvien osatekijöiden muodostama yhdessä toimiva yhdistelmä tai järjestelmä

kokoontua (v)
coeō
  kerääntyä yhteen

kokouimapuku (n)
subligaculum balneare
  lähinnä naisten pitämä vartalon lanteilta rintoihin peittävä uimapuku

kokous (n)
concilium
  tilaisuus, johon useita ihmisiä tulee koolle

kolari (n)
conflictus
  kulkuneuvojen yhteentörmäys

kolaroida (v)
conflictus
  ajaa kolari; törmätä johonkin esteeseen tai toiseen ajoneuvoon tai muuhun tienkäyttäjään

kolera (n)
cholera
  koleravibrion () aiheuttama akuutti vaarallinen tartuntatauti, joka saadaan saastuneen juomaveden tai ruoan mukana

kolesteroli (n)
cholestērolum
  ihmisen ja eläinten kaikkiin kudoksiin välttämättömänä kuuluva tyydyttymätön, rengasrakenteinen, veteenliukenematon kiteinen steroideihin kuuluva alkoholi, jota maksa tuottaa ja jota saadaan myös ravinnosta

koleus (n)
algor
  se, että on kolea

kolibri (n)
colibris
  mikä tahansa kolibrien heimoon () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

kolikko (n)
nummus, moneta
  metallista lyöty raha, usein pieniarvoinen metalliraha

kolkka (n)
angulus
  reuna-alue, reunaseutu

kolkkapoika (n)
lupellus
  nykyistä sudenpentua vastannut 7–10-vuotias poikapartiolainen

kolkko (adj)
nūbilus
  synkkä, ankea, lohduton

kolla (n)
calva
  puristettu metallin ym. kuonajäte

kollapsi (n)
lābēs
  ihmisen, verenkiertoelimistön, ontelon seinämän, kudoksen tai rakenteen pettäminen tai äkillinen heikentyminen, jänteyden häviäminen ja kokoonpainuminen

kollega (n)
collega
  virkatoveri, työtoveri

kollehta (n)
collecta
  eräiden kristillisten kirkkokuntien (katolisen, anglikaanisen ja luterilaisen) käyttämä, jumalanpalveluksen alussa luettava yleinen rukous

kolli (n)
cattus
  uroskissa, urospuolinen kissa
fasciculus
  rahti- tai matkatavaran kuljetusyksikkö, joka voi olla pakkaustavan mukaan pahvilaatikko, matkalaukku, paali, häkki, paketti, säkki tms.

kolmannes (n)
tertia pars
  kolmasosa, yksi kolmasosaa

kolmas (numeral)
tertius
  numeroa kolme vastaava järjestysluku. Toisen jälkeen ja ennen neljättä.

kolmas valtakunta (n)
tertio reich
  saksalaisten antama nimitys natsi-Saksalle

kolmaskymmenes (numeral)
trīcēsimus
  lukua kolmekymmentä vastaava järjestysluku

kolme (numeral)
tres, tria
  3, roomalaisilla numeroilla merkittynä III, luku kahden ja neljän välissä; vastaava järjestysluku: kolmas

kolmekymmentä (numeral)
triginta
  30, roomalaisilla numeroilla merkittynä XXX, luku kahdenkymmenenyhdeksän ja kolmenkymmenenyhden välissä. Vastaava järjestysluku: kolmaskymmenes.

kolmesataa (numeral)
trecentī
  300, roomalaisilla numeroilla CCC, luku kahdensadanyhdeksänkymmenenyhdeksän jälkeen; vastaava järjestysluku: kolmassadas

kolmetoista (numeral)
decem et tres, tredecim
  13, roomalaisilla numeroilla merkittynä XIII, luku kahdentoista ja neljäntoista välissä. Vastaava järjestysluku: kolmastoista.

kolmijalka (n)
vāra
  kameran jalusta

kolmikko (n)
trialis
  triaali; kieliopillinen luku, jota käytetään, kun puheena olevia asioita on täsmälleen kolme. On tavattu vain eräiden austronesialaisperäisten kielten pronomineilla.

kolmikulmainen (adj)
triangulus
  sellainen, jossa on kolme kulmaa; kolmion muotoinen

kolmikulmio (n)
triangulum
  monikulmio, jossa on kolme kulmaa

kolmikärki (n)
fuscina
  3-piikkinen atrain tai keihäs

kolminaisuus (n)
Trīnitās
  pyhä ~ Jumalan kolme persoonaa: Isä, Poika ja Pyhä henki

kolminkertainen (adj)
triplex
  määrältään kolme kertaa suurempi kuin jokin muu

kolmio (n)
triangulum
  monikulmio, jossa on kolme sivua ja kolme kulmaa

kolmioluu (n)
os triquetrum
  ranteen luu herneluun vieressä

kolmipyörä (n)
tricyclus
  kolmella pyörällä varustettu polkupyörä

kolmisoutu (n)
triremis
  kaleeri, jossa on kolme päällekkäistä riviä airoja

kolmonen (n)
tribus
  kolmen numero, numero 3; numerolla kolme merkitty tai järjestetty

kolo (n)
cavum
  pieni kuoppa tai syvennys, reikä

kolonna (n)
columna
  sotilasajoneuvojen rivistö, saattue

kolumbialainen (adj)
colombianus
  Kolumbiasta peräisin oleva tai Kolumbiaan liittyvä

kolumbialainen (n)
colombianus
  pysyvästi Kolumbiassa asuva henkilö

kolumni (n)
columna
  saman kirjoittajan säännöllisesti omalle palstalleen kirjoittama mielipideteksti lehdessä

koma (n)
cōma
  komeetan ytimen ympärillä oleva Auringon säteilyn irrottama pöly- ja kaasupilvi; huntu
  eräs kuvausvirhe

kombinaatio (n)
compositio
  yhdistäminen, yhdistelmä

kombinatoriikka (n)
ars combinatoria
  matematiikan osa-alue, joka tutkii tietyt ominaisuudet toteuttavien joukkojen lukumääriä

komea (adj)
pulcher
  ulkonäöltään miellyttävä (erityisesti miehestä)

komedia (n)
comoedia
  huvinäytelmä; yksi draaman lajeista

komeetta (n)
cometes
  pääasiassa jäästä koostuva aurinkokunnan kappale, jonka ympärillä on Auringon säteilyn irrottama koma ja kaasu- tai pölypyrstö

komentaa (v)
imperō
  käskeä, määrätä

komentaja (n)
imperātor
  henkilö, joka komentaa; jonka komennossa muut ovat
  yksi merivoimien sotilasarvoista, vastaa Suomessa maa- ja ilmavoimien everstiluutnanttia

komissio (n)
commissio
  ryhmä tiettyyn toimeen nimettyjä henkilöitä, komitea, toimikunta, valtuuskunta

komitea (n)
consilium
  jonkin erityiskysymyksen pohtimiseksi asetettu tai nimitetty ryhmä ihmisiä

komma (n)
comma
  kahden lähes saman sävelen erotus

kommentti (n)
comentārium
  jotain kommentoiva ilmaus; mielipiteen ilmaus, selitys, huomautus

kommunikaatio (n)
communicatio
  viestintä ja tiedonvälitys sisältäen puheviestinnän, ele- ja tunneviestinnän

kommunismi (n)
communismus
  Karl Marxin kapitalismin kritiikin ja yhteiskunnallisen kehityskulun tarkastelun yhteydessä hahmottama ekstrapolaatio ja Marxin ajatuksille perustuva ideologia yhteiskunnallisen kehityskulun huipentumasta, joka saavutetaan Marxin mielestä välttämättömän sosialismin välivaiheen kautta, kun yhteiskunta on kehittynyt korkealle tasolle; vallitsee yhteiskuntaluokaton yhteiskunnallinen utopia, jossa toteutuu tuotantovälineiden yhteisomistus ja raha ja valtio ovat poistuneet tarpeettomina
  pääasiassa Vladimir Leninin ajatuksille perustuva poliittinen aate, joka pyrkii käytännöllisesti syrjäyttämään porvariluokan ja porvarien hallitseman valtion väkivaltaisen vallankumouksen kautta ilman Marxin teoretisoimaa sosialismin välivaihetta, ja johtoporukalla on pyrkimys kehittää maata valtiojohtoisesti sosialismiin ja etenevästi kohti Marxin utopiaa; yksityisomaisuus valtiollistetaan tai kollektivisoidaan; oikeammin marxismi-leninismi; käytetty myös sanaa bolševismi
  1900-luvulla eri maissa kokeiltu nimellisesti sellaiseksi kutsuttu ja marxismi-leninismillä perusteltu, mutta Marxin alkuperäisistä ja Leninin käytännöllisistä ajatuksista suurestikin poikkeava yhteiskuntamalli, jossa ainakin nimellisesti kommunistisen puolueen johtama totalitaarinen valtio omisti pääosan tuotantovälineistä ja toteutti keskusjohtoista suunnitelmataloutta; kutsuttu myös valtiokapitalismiksi, valtiososialismiksi tai reaalisosialismiksi; tunnetuimpia harjoittajia Josif Stalin (stalinismi) ja Mao Zedong (maolaisuus)

komparatiivi (n)
comparativus
  voittoaste, on vertailuaste, joka ilmaisee komparaatiossa keskimmäisen asteen

kompassi (n)
ambitus
  suunnan määritykseen tarkoitettu laite, jonka neula näyttää pohjoinen–etelä-suunnan

kompassiruusu (n)
rosa ventorum
  kompasseissa, kartoissa, merikartoissa ja joskus myös koristeena käytettävä kuvio, joka osoittaa ilmansuunnat

kompensoida (v)
compensō
  hyvittää, tasata, korvata, antaa kompensaatiota

kompleksi (n)
complex
  kokonaisuus, jossa on erillisiä itsenäisiä osia

kompleksinen (adj)
complicātus
  kompleksilukuarvoinen; kompleksilukuihin liittyvä

komplementti (n)
complementum
  täydennys, lisäys

komplikaatio (n)
complicatio
  lisävaikeus, pulma, mutka

komponentti (n)
pars
  (elektroniikka, sähkö) elektronisen laitteen rakenneosa

kompositio (n)
compositio
  yhdistäminen, kokoonpano, sommitelma

kondiittori (n)
crustulārius
  sokerileipuri, konditoriatuotteiden valmistaja

konditionaali (n)
(modus) conditionalis
  ehtotapa, tapaluokka, joka ilmaisee epävarmuutta tai ehdollisuutta. Konditionaalin pääte suomen kielessä on -isi.

kondomi (n)
praeservativum
  siittimen päälle yhdynnän ajaksi laitettava ehkäisyväline, jolla pyritään estämään raskaus ja sukupuolitautien leviäminen

kone (n)
machina
  mekaaninen tai sähköinen laite, joka välittää tai muuttaa energiaa suorittamaan tai avustamaan jotakin tehtävää

koneenhoitaja (n)
māchinātor
  tuotantolaitoksessa tuotantoon käytettävän laitteiston käytönvalvontaa ja ylläpitoa työnään toteuttava henkilö

koneistaja (n)
māchinātor
  henkilö, joka koneistaa

konekirjoitussali (n)
aedes
  toimistoissa aikaisemmin sijainneita saleja, joissa istuttiin kirjoituskoneiden ääressä

konekivääri (n)
arma machinae
  raskas alle 20 mm kaliiperin sarjatuliase, joka on suunniteltu pitkiin tulisarjoihin

konepaja (n)
officīna
  metallituotteita valmistava teollisuuslaitos

konepelti (n)
cucullus
  auton moottoritilan peittävä avattava kansi

konepistooli (n)
mitra
  pistoolipatruunaa ampuva kevyt konetuliase

konfirmaatio (n)
confirmatiō
  rippikoulun käyneiden vahvistus seurakunnan täysivaltaisiksi jäseniksi

konflikti (n)
conflictio
  syvä ristiriita, etujen tai näkemysten yhteentörmäys, selkkaus

konglomeraatti (n)
conglomero
  (yleismerkitys) pienistä osista kasautunut kokonaisuus
  pyöristyneistä kivirakeista ja hienorakeisesta massasta iskostunut kivilaji
  yritys, joka muodostuu pienemmistä, monella eri toimialalla toimivasta, yrityksestä; monialayhtymä

koni (n)
caballus
  hevonen

konjektuuri (n)
coniectō
  matemaattinen väite, jonka arvellaan olevan tosi, mutta jota ei ole vielä todistettu todeksi tai epätodeksi

konjugaatio (n)
coniugātiō
  vastinkromosomien rinnanasettuminen meioosin alkuvaiheessa
  verbien taivutus finiittimuodoissa; myös verbin taivutusluokka

konjunktiivi (n)
coniunctivus, subiunctivus
  indo-eurooppalaisissa kielissä esiintyvä verbin tapaluokka, joka tunnetaan latinaan pohjautuvissa romaanisissa kielissä sekä myös englannissa subjunktiivin nimellä ja jota ei ole suomessa, käännetään suomessa joko indikatiivilla tai konditionaalilla:

konjunktio (n)
coniunctio
  sidesana, sanaluokka sanoja ja lauseita yhdistäville sanoille. Konjunktiot jakautuvat rinnastuskonjunktioihin ja alistuskonjunktioihin

konklusiivinen (adj)
consectārius
  johtopäätöstä ilmaiseva

konkreettinen (adj)
concretus
  todellinen, todennettavissa oleva

konkurssi (n)
dēcoctiō
  vararikko; kyvyttömyys maksaa velkojalle (eli takaisin rahan lainaajalle)

konna (n)
būfō
  Bufonidae-sammakkoheimon jäsen. Ainoa suomalainen konna on rupikonna.
agolum
  kirjallisuustieteessä päähenkilön vastustaja

konsentraatio (n)
animadversio
  liuoksessa liuenneena olevan ainemäärän pitoisuuden (hiukkasten lukumäärää) liuoksen tilavuusyksikköä kohti ilmaiseva suure, jonka yksikkö on (mol/dm³) tai (mol/l)

konsentrinen (adj)
concentricus
  samankeskinen

konsertti (n)
concentus
  tilaisuus, jossa esitetään musiikkia; musiikkiesitys

konservatiivinen (adj)
conservator
  sellainen, joka kannattaa olemassa olevan tilanteen säilyttämistä tai vanhaan palaamista, vanhoillinen

konsiili (n)
concilium
  katolinen kirkolliskokous

konsonantti (n)
consonans
  äänne, jota äännettäessä ilmavirta ei pääse etenemään esteettä suun keskilinjalla

konsonoiva (adj)
consonans
  (musiikki) tasasointuinen

konsortio (n)
consortium
  organisaatioiden yhteenliittymä, usein väliaikainen, yhteistoimintaelin, jonka tarkoituksena on yhteisen edun ajaminen

konstaapeli (n)
praepositus villae
  poliisimiehistön jäsenestä käytetty nimitys

konstruoida (v)
compingō
  tehdä konstruktio, rakentaa, muodostaa

konsuli (n)
consul
  virkamies, joka kuuluu ulkomaanedustukseen ja joka mm. valvoo maansa kauppaetuja

kontallaan (adv)
quadrupēs
  (3. persoonan muoto) nelinkontin, konttausasennossa

kontaminaatio (n)
coinquinatio
  tartunta

kontata (v)
rēpō
  liikkua nelinkontin

kontiainen (n)
talpa
  eurooppalainen maamyyrä , maahan kaivamissaan käytävissä elävä hyönteissyöjälaji

kontraktio (n)
contractiō
  supistuminen, kutistuminen

kontrefori (n)
erisma
  tukipilari

kontribuoida (v)
contribuō
  osallistua, ottaa osaa

kontribuutio (n)
stips
  henkilön osallistuva teko, panos, myötävaikutus; erityisesti lisäys olemassaolevaan

kontrolleri (n)
moderātor
  kustannuksia valvova työntekijä suuryrityksessä; tarkastaja/valvoja yrityksen talouspuolella

kontti (n)
capsa
  rahtauksessa käytetty standardimittainen tavaran kuljetussäiliö

konvehti (n)
socolata
  pieni, tavallisesti täytetty ja suklaalla päällystetty, makeinen

konventti (n)
coenobium
  kokoontuminen
  nunna- tai munkkikunta

koodi (n)
codex
  jollain muulla tavoin kuin tavanomaisesti kielellisesti ilmaistu asia; käytetään yleensä jos kielellinen ilmaisu on esim. teknisesti mahdotonta, tehotonta tai halutaan estää ulkopuolisia ymmärtämästä asiaa.

kookas (adj)
magnus
  isokokoinen, suuri, mittava, laaja, sellainen, jolla on kokoa

kookospähkinä (n)
kalapa
  kookospalmun hedelmä, kookas luumarja, jota kutsutaan arkikielessä pähkinäksi

kooma (n)
cōma
  syvä tajuttomuus

koomikko (n)
comoedus
  komedian esittäjä

koommin (adv)
deinde
  sittemmin, jälkeenpäin

koordinaatisto (n)
systēma coōrdinātārum
  koordianaateista muodostuva kaksi- tai useampiulotteinen järjestelmä alueen kuvaamiseen ja sen mittasuhteiden, sijaintien tai muiden sellaisten ilmoittamiseen

koordinaatti (n)
coōrdināta
  luku, joka yksin tai yhdessä toisten lukujen kanssa ilmaisee geometrisen kuvion, tav. pisteen, aseman avaruudessa, pinnalla tai viivalla

koordinoida (v)
coōrdināta
  järjestää yhteen, saattaa sopusuhtaiseen yhteistoimintaan; rinnastaa

koori (n)
ferculum
  luutun tai sen kaltaisen soittimen kieli tai kielipari

kooste (n)
compositio
  erillisistä osista koostettu joukko

koostua (v)
cōnstō
  muodostua joistakin osista

koota (v)
coeō
  panna kokoon osista
adhibeo
  kutsua yhteen tai kerätä ihmisjoukko
colligō
  kerätä

kopea (adj)
superbus
  ylimielinen, koppava

kopio (n)
exemplar
  alkuperäisen (esineen tai asian) jäljennös

kopioida (v)
simulō
  jäljentää samanlaisena, tehdä kopio käsin, kopiokoneella tai tietokoneella

kopisti (n)
librariolus
  jäljentäjä

kopti (n)
lingua Coptica
  muinaisesta egyptin kielestä kehittynyt kieli, joka on käytössä enää koptilaisen kirkon kielenä (koodi: cop)

koptilainen (adj)
Copticus
  Egyptin koptilaiseen kirkkoon,sen jäseniin, kopteihin, tai koptin kieleen liittyvä

koputtaa (v)
pulsō
  kolkuttaa tai lyödä ovea, jotta joku tulisi avaamaan sen

koputus (n)
pulsō
  koputtamisen toteutus ja siitä syntyvä ääni

koralli (n)
corallium
  eräiden korallieläinten (Anthozoa) muodostama runkokunta ja sen kalkkinen kivettymä; nämä kivettymät etenkin kaupallisesti esim. koruissa hyödynnettynä

korallinen (adj)
corallium
  koralliaineinen, korallista valmistettu tai muodostunut

korallinpunainen (adj)
corallium
  punaisen korallin väri, korallinpunainen, johtuu rautayhdisteistä, jotka ovat sekoittuneet rungon rakenneaineena tavallisesti olevaan kalsiumkarbonaattiin tai magnesiumkarbonaattiin

kori (n)
corbis
  usein vitsoista tai päreistä punottu tai muovinen, päältä avoin kuljetusastia

korianteri (n)
coriandrum
  eräs vanhimpia tunnettuja viljelykasveja (Coriandrum sativum), jonka lehtiä ja hedelmiä käytetään mausteena
  sen hedelmä, jota myös virheellisesti siemeneksi kutsutaan

korina (n)
crepitus
  muu koriseva ääni

korinttilainen (adj)
Corinthiensis
  Korinttiin liittyvä tai sieltä peräisin oleva

korinttilainen (n)
Corinthiensis
  Korintin asukas

korinttolainen (adj)
Corinthiensis
  Korinttiin liittyvä

korinttolainen (n)
Corinthiensis
  Korintin asukas

koripaju (n)
vimen
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pajujen sukuun kuuluva kasvi , jota käytetään raaka-aineena punonnassa

koripallo (n)
canistrilūdium
  pallopeli, jossa kerätään pisteitä heittämällä pallo korkealla sijaitsevaan vastustajan koriin

koristaa (v)
adōrnō
  tehdä koreaksi, tehdä kauniiksi

koristella (v)
exornare
  lisätä koristeita johonkin

koristeparsa (n)
asparagus
  kiinteä ja kovavartinen monihaarainen koristekasvi, unelma ()

korjaamo (n)
fabrica
  työpaja tai verstas, jossa korjataan jotain, tavallisesti ajoneuvoja

korjata (v)
reconcinnō
  saattaa ehyeksi, toimivaksi
corrigō
  oikaista virheellisyys, korvata virheellinen tai huono oikealla tai paremmalla
colligere
  kerätä tai ottaa talteen

korjuu (n)
dēmetō
  se, kun korjataan (otetaan talteen)

korkea (adj)
altus
  jonkin mitattavalta suureen suuri arvo

korkeus (n)
altitudo
  (geometria) pystysuuntainen mitta kohteen tyvestä tai juuresta ylimpään kohtaan
  asema tai sijainti vertailutasoon nähden korkealla, vertailutason yläpuolella

korkki (n)
cortex
  korkkitammesta saatava materiaali
sūber
  muovista, metallista tai luonnonkorkista tehty sulkemiseen käytettävä tulppa

korkkiruuvi (n)
extraculum
  korkkisen pullonkorkin avaamiseen suunniteltu vähintään kahvasta ja metallisesta spiraaliruuvista koostuva työkalu
pampinus
  avonainen kärhimäinen kihara hiuksissa

korkkitammi (n)
sūber
  Välimeren maiden länsiosissa kasvava aina vihanta tammi (), jonka vahvasta kuorikerroksesta kerätään korkkia

korko (n)
fulmenta
  kengän pohjassa kantapään kohdalla oleva paksumpi osa
faenus
  lainasta maksettava prosentuaalinen hinta

korkoputki (n)
caterva
  ohjauskoron ympärille muodostuva maksuvalmiusluottojen koron ja yön yli -talletuskoron väli

korkorauta (n)
ferrum
  jalkineen korkoon kiinnitettävä kulutusta estävä metallinen vahvike

korni (n)
lingua cornica
  Cornwallissa puhuttu kelttiläinen kieli, joka sammui 1700-luvulla (kielitunnus: cor)

korniisi (n)
hyperthyrum
  klassisessa arkkitehtuurissa päätykolmion vaakasuora alaosa, pylväiden kannatteleman palkiston ylin, ulkoneva osa

koroke (n)
perpetior
  rakennettu tasanne, joka on ympäristöään korkeammalla

korona (n)
corona
  Auringon ulompi kaasukehä ja sen hajaantumisvyöhyke

koronapassi (n)
angustiae
  COVID-19-koronavirustautiin liittyvä rokotetodistus, jolla kansalaiset voidaan jakaa rokotettuihin ja rokottamattomiin sekä asettaa rajoituksia rokottamattomille

koronavirus (n)
vīrus corōnārium
  koronavirukset, ihmisellä ja eläimillä tavattavia, Coronaviridae-heimon viruksia, jotka aiheuttavat yleensä lievän hengitysinfektion

koronkiskonta (n)
ūsūra immodica
  lainaaja vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

koronkiskuri (n)
danista
  lainaaja, joka vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

korostaa (v)
fastīgium
  tuoda erityisen hyvin esille jokin asia, painottaa, tähdentää, alleviivata

korottaa (v)
animo
  nostaa ylemmäs
  lisätä hintaa
  puhua äänekkäämmin

korotus (n)
accumulō
  jonkin siirtäminen ylemmäs

korotusmerkki (n)
acer
  symboli ♯, joka ilmaisee puolen sävelaskeleen korotusta

korporaali (n)
decuriō
  lännen kirkossa messun aikana alttarilla käytettävä neliön muotoinen liina, jolle asetetaan siunattavat ehtoollisaineet

korppi (n)
corvus
  suuri täysin musta variksen sukuinen lintu (), Suomessa yleisimpänä itäisessä Pohjois-Suomessa, pesii puussa tai kallionkielekkeellä

korppikotka (n)
vultur
  haukkalintuihin kuuluva haaskansyöjä, joka käyttää ravintonaan luonnollisesti kuolleiden tai petoeläinten tappamien eläinten raatoja

korrehtuuri (n)
argūmentum
  korjausvedos; oikaisuvedos; painotuotteen tarkistamista varten tehty koevedos

korruptio (n)
corruptiō
  se, että tekee päätöksiä epätasapuolisesti omaa tai läheistensä etua ajatellen

korsi (n)
culmus
  heinäkasvin varsi, jossa on nivelten kohdalla paisunut solmu, jonka yläpuolelta välikasvusolukosta kasvu tapahtuu

korsika (n)
fluentum
  Korsikan saarella puhuttava kieli (kielitunnus: co)

korte (n)
equisētum
  ontto- ja nivelikäsvartisia sanikkaiskasveja (Equisetum)

kortteli (n)
civitas
  kaupungin vierekkäisten risteävien katujen välinen alue

kortti (n)
charta
  ohut, yleensä neliskulmainen pala kartonkia tai muovia

korttikäsi (n)
manus
  korttipelin käsi eli pelaajan alussa saamat tai kulloisellakin hetkellä pelattavissa, ”kädessä” olevat kortit

korttipeli (n)
ludus chartarum
  pelikorteilla pelattava ajanvietepeli tai uhkapeli

koru (n)
decus
  vartalolla oleva, usein vaatteisiin kiinnitetty, taide-esine, jonka merkitys on esteettinen, sosiaalista tai yhteiskunnallista asemaa ilmaiseva tai uskonnollinen

koruompelu (n)
acupictura
  kirjonta

korva (n)
auris, auricula
  nisäkkäillä kolmesta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osasta muodostuva elin, joka aistii ääniä ja toimii tasapainoelimenä ja liikeaistimena

korvakoru (n)
inauris
  koru, joka kiinnitetään korvalehteen siihen tehtyyn lävistysreikään tai klipillä

korvalehti (n)
auricula
  ulkokorvan näkyvä osa pään sivulla

korvapuusti (n)
alapa
  läimäytys avokämmenellä korvalle

korvata (v)
repono
  täyttää jollain jonkin toisen paikka tai tarkoitus
tueor
  hyvittää aiheutunut vahinko; palauttaa maksu jstk, kompensoida
  suorittaa korvaus, maksaa jstk

korvaus (n)
clārigātiō
  kompensaatio, aiheutetusta vahingosta maksettu hyvitys

korventaa (v)
adūrō
  kärventää

kosia (v)
cēnseō
  pyytää jkta kanssaan avioliittoon

kosija (n)
procus
  henkilö, joka kosii

koska (conjunction)
quia, quod
  siitä syystä, että (ilmaisee päälauseen tapahtuman johtuvan sivulauseen tapahtumasta)

koskaan (adv)
umquam
  (kysymyslauseessa, relatiivilauseessa) ylipäätään, edes joskus
numquam
  () ei minään aikana, ajankohtana

koskea (v)
tangō
  koskettaa, hipaista; laittaa kätensä johonkin hetkeksi
  koskettaa jotakuta, sattua
attingō
  kuulua jollekin, jollakin on merkitystä jollekulle

kosketella (v)
tangō
  koskea tai koskettaa useita kertoja toistuvasti fyysisesti

koskettaa (v)
tangere
  koskea johonkin
stringere
  puuttua tai vaikuttaa johonkin
  liikuttaa (emotionaalisesti)

koskettimisto (n)
plectrologium
  soittimen osa, koskettimien muodostama kokonaisuus

kosketus (n)
contactus
  koskettamisen tapahtuma, koskettaminen

koski (n)
celer
  suhteellisen nopeasti virtaava joki tai sen yleensä kivikkoinen osa, jossa veteen syntyy kuohuja

kosmetiikka (n)
cosmetorium
  ihonhoitoaineet, kauneudenhoitoaineet ja hiustenhoitoaineet

kosmogonia (n)
cosmogonia
  maailmankaikkeuden synnyn selitysoppi

kosmonautti (n)
nauta sideralis
  venäläinen tai Neuvostoliiton aluksilla lentänyt avaruuslentäjä

kostaja (n)
ultor
  henkilö, joka kostaa jotakin

kostea (adj)
humidus
  jossain määrin nestepitoinen, märkää kuivempi

kosto (n)
ultio
  vastaisku vihamielisyyksiin

kostuttaa (v)
imbuō
  lisätä jotain nestettä johonkin tai jollekin

kotelo (n)
capsa
  esineiden kuljetuksessa tai säilytyksessä käytettävä suojus tai jäykkä rasia
  teknisen laitteen kiinteä suojakuori
pupa
  hyönteisen täydellisen muodonmuutoksen aikuis- ja toukka-asteen välisessä lepoasteessa oleva yksilö

koti (n)
domus, domicilium
  asunto, talo tai muu asumus, jossa joku itse asuu

kotiaine (n)
debere
  kotiläksynä kirjoitettavaksi annettu ainekirjoitus

kotiapulainen (n)
ancilla
  yksityiskodissa työskentelevä henkilö, joka tekee kotitöitä

kotihiiri (n)
Mus
  mikä tahansa kotihiirten sukuun () kuuluva varsinaisten rottain ja hiirten alaheimon laji tai sellaisen yksilö

kotikaupunki (n)
patria
  kaupunki, jossa henkilö on syntynyt ja/tai varttunut

kotilo (n)
cochlea
  kotiloiden (Gastropoda) luokkaan kuuluvien nilviäisten luokan edustaja, joilla yl. on kalsiumkarbonaatista muodostunut kuori

kotimaa (n)
patria
  valtio, jossa henkilö on syntynyt, synnyinmaa; valtio, johon henkilö on muuttanut ja kotiutunut

kotimainen (adj)
domesticus
  kotipaikkana olevaan valtioon liittyvä, kotimaassa tuotettu tai aikaansaatu; valtion sisäinen

kotiosoite (n)
affor
  rakennuksen ja huoneiston, jossa henkilö asuu, yksilöivä postiosoite

kotisivu (n)
pagina prima
  verkkosivu, jossa on perustiedot henkilöstä, yrityksestä, järjestöstä tms.

kotitalous (n)
familia
  yksinäinen henkilö tai joukko yhdessä asuvia henkilöitä, joilla on yhteinen ruokatalous tai rahankäyttö

kotitehtävä (n)
pensum
  opettajan antama harjoitustehtävä, joka tulisi tehdä seuraavaa oppituntia varten

kotka (n)
aquila
  suurikokoisia päiväpetolintuja suvuissa kotkat (), merikotkat (), pikkukotkat ja jalokotkat. Kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen () heimoon kuuluvien sukujen lintuja.

kotkottaa (v)
glocido
  kanan ääntelystä

kotkotus (n)
glocido
  kotkottamisen ääni, kanan ääntely

kotoistus (n)
localizatio
  ohjelmiston sovittaminen johonkin kieleen tai kulttuuriin, esimerkiksi kieli kääntämällä ja mitta- ja rahayksiköt muuttamalla

kottarainen (n)
sturnus
  kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu ()

kottero (n)
hama
  huonokuntoinen auto (tai rakennus)

kottikärryt (n)
pabō
  yksipyöräiset työntökärryt

koturni (n)
cothurnus
  muinaisilla kreikkalaisilla edestä sidottava pitkävartinen saapas
  muinaisten kreikkalaisten murhenäytelmien esittäjien käyttämä jalkine, jossa oli korkea puupohja

koukku (n)
hāmus
  vaatenaula, ripustuskoukku
  nyrkkeilyssä koukkulyönti

koukussa (adv)
hāmātus
  addiktoituneena johonkin
curvus
  koukistettuna, taivutettuna, kumarassa, köyryssä, kyyryssä

koulu (n)
schola, ludus
  paikka, jossa annetaan suunnitelman mukaista yleisopetusta tai opetetaan jotakin erityistä

koulu-uhkaus (n)
bomba
  uhkaus kouluun tehtävästä iskusta tai kouluammuskelusta

kouluaine (n)
subiectus
  koulussa opiskeltava aihealue, oppiaine

koulukiusaaja (n)
grassātor
  henkilö, joka kiusaa jotakuta tai joitakuita koulussa

koulukunta (n)
schola
  jotakin erityistä käsitteellistä näkemystä tai oppisuuntaa edustava ryhmittymä ihmisiä

koululainen (n)
discipula
  tavallisesti koulua käyvä oppilas

koululaukku (n)
capsula
  koululaisen laukku koulukirjojen ja muiden koulunkäyntivälineiden kuljetusta varten

kouluruokala (n)
caupona castrensis
  (koulu) tavallisesti koulun yhteydessä oleva koululaisten ja henkilökunnan ruokailua varten varattu huonetila

kouluttaa (v)
agmen
  antaa koulutusta, opettaa

kouluttaja (n)
ēducātor
  henkilö, joka antaa koulutusta

koulutus (n)
asportatio
  abstrakti käsite, joka tarkoittaa muodollista, organisoitua ja institutionalisoitua opetusta ja opiskelua

koura (n)
pugnus
  pivo, kämmen ja sormet yhtenä kokonaisuutena jonkin vastaanottamiseen tai poimimiseen yhdellä kädellä, käden kämmenpuoli

kourallinen (n)
manipulus
  kouraan mahtuva määrä

kouristus (n)
pnix
  spasmi, tahdosta riippumaton lihaksen supistuminen

kova (adj)
durus
  sellainen, joka tai mikä ei jousta tai anna muutoin myöten; kiinteä, luja; vaikea kestää

kovaa (adv)
magnus
  äänekkäästi
celer
  nopeasti, huomattavaa vauhtia, huomattavalla vauhdilla
asperē
  voimakkaasti, voimaa käyttäen, esim. jarruttamisesta, vääntämisestä, osumisesta, lyömisesta, koskettamisesta

kovakuoriainen (n)
coleopterum
  kuoriainen, koppakuoriainen; sellainen hyönteislajin edustaja, jonka etusiivet kehittyvät täysikasvuisilla yksilöillä koviksi tai nahkamaisiksi kitiinipeitinsiiviksi ()

kovasin (n)
cōs
  hiomakivi

kovaääninen (adj)
magnus
  äänekäs, sellainen, jolla on kova ääni

kovaääninen (n)
orator
  tekninen laite, jossa sähköiseen muotoon saatettu äänisignaali muunnetaan akustiseksi ääneksi, kaiutin

kovenantti (n)
pactiō
  luottosopimukseen kirjoitettava erityisehto, joka korvaa vakuuden; sopimusvakuus

kovera (adj)
concavus
  sisäänpäin kaareva, keskikohtaa kohden oheneva

koveta (v)
obdurare
  tulla kovaksi tai kovemmaksi
exsisto
  tulla kovemmaksi, ankarammaksi; kiristyä

kovettaa (v)
firmō
  tehdä kovaksi tai kovemmaksi

kovettua (v)
dūrescō
  tulla, muuttua kovaksi

kovuus (n)
dūritās
  materiaalin pintalujuutta kuvaava suure
  (kuvaannollisia) ankaruus; tiukkuus; sydämettömyys; peräänantamattomuus

kraatteri (n)
crateris
  törmäyskraatteri, maljamainen syvennys, joka on syntynyt meteoriitin, asteroidin tai komeetan iskussa

krakata (v)
fatiscō
  (petrokemia) pilkkoa orgaanisia yhdisteitä molekyylimassoiltaan pienemmiksi yhdisteiksi
  murtaa tietokoneohjelman kopiosuojaus

krakkeri (n)
tractum
  henkilö, joka murtautuu tietojärjestelmään ilman järjestelmästä vastaavan tahon lupaa
  voileipäkeksi

kramppi (n)
pnix
  lihaksen kouristus

kranaatinheitin (n)
mortārium
  epäsuoraa tulta ampuva raskas jalkaväen tulitukiase

kranaatti (n)
granata
  käsin heitettävä sirpaloituvakuorinen ase, käsikranaatti

kraniaalinen (adj)
cranialis
  päänpuoleinen, pään puolella sijaitseva

krapula (n)
crapula
  alkoholinkäytöstä johtuva vähintään epämukava, usein sairastamista aiheuttava jälkitila

kreationismi (n)
creationismus
  Raamattuun perustuva käsitys elämän synnystä, jonka mukaan Jumala loi maailmankaikkeuden

kreikaksi (adv)
graecē
  kreikan kielellä, kreikan kielelle

kreikka (n)
Graeca, Graece
  kreikan kieli, Kreikassa pääkielenä puhuttava indoeurooppalainen kieli

kreikkalainen (adj)
Graecus
  Kreikasta peräisin oleva tai Kreikkaan liittyvä

kreikkalainen (n)
Graecus
  Kreikan kansalainen

kreivi (n)
comes
  saksalaisperäinen aatelisarvo

kreivikunta (n)
comitatus
  paikallishallinnon yksikkö Englannissa, Walesissa, Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa

krematorio (n)
ustrīna
  rakennus polttohautausta varten

krestomatia (n)
chrestomathia
  lukukirja, lukemisto, antologia (kaunokirjallisuutta opetustarkoitukseen)

kretikos (n)
Crēs
  runojalka, jossa kaksi pitkää (painollista) tavua ympäröi yhtä lyhyttä (painotonta) tavua (); keskilyhyt

kriittinen (adj)
criticus
  arvosteleva

kriminologi (n)
radiologistus
  kriminologian tutkija

kristalli (n)
cristallus
  lyijyoksidia sisältävää pehmeää lasia, jota on helppo muokata ja joka on optisesti kirkkaampaa kuin tavallinen lasi

kristallografia (n)
crystallographia
  kidetiede

kristikunta (n)
Chrīstiānitās
  kaikki kristityt, koko kristillinen maailma

kristillinen (adj)
Chrīstiānus
  kristinuskoon liittyvä

kristillisyys (n)
Christianismus
  kristinusko; kristillinen uskonto, oppi, ajattelu ja elämäntapa.

kristinusko (n)
Religio Christiana
  monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, johon kuuluu usko kolminaisuusoppiin eli yhden Jumalan kolmeen persoonaan, jotka ovat Isä, Poika ja Pyhä Henki, ja jonka alkuperä on Raamatun ja sen Uuden testamentin Jeesuksen opetuksissa

kristitty (adj)
Chrīstiāna
  kristinuskoa tunnustava, kristinuskon mukainen, kristillinen

kristitty (n)
Christianus
  kristinuskoa tunnustava henkilö

kroatia (n)
croaticus
  Kroatiassa puhuttava slaavilainen kieli (kielitunnus: hr)

kroatialainen (adj)
croaticus
  Kroatiasta peräisin oleva tai Kroatiaan liittyvä

kroatialainen (n)
croaticus
  pysyvästi Kroatiassa asuva henkilö

krokantti (n)
fragosus
  murskattu krokaani tai muu sitä muistuttava karamellisoidusta sokerista ja pähkinöistä valmistettu täytekakun päälle tai suklaan tms. sekaan lisättävä rapea murske

krokotiili (n)
crocodilus
  järvissä ja joissa, joskus merissäkin, elävä kaloja ja muita vesieläimiä syövä, krokotiilien heimoon (Crocodylidae) kuuluva, yleensä suurikokoinen matelija

krokotiilieläin (n)
crocodīlus
  mikä tahansa matelijoiden Crocodylia-lahkoon kuuluva eläin; krokotiili, alligaattori tai gaviaali

kromi (n)
chromium
  metalleihin kuuluva, harmahtava, kova ja kiiltävä alkuaine

kromosomi (n)
chromosoma
  DNA:sta muodostunut rihma, joka sisältää eliön genomin; eukarioottien lineaariset kromosomit on pakattu solun tumaan kromatiiniksi

kronikka (n)
chronica
  aikajärjestyksessä oleva historiankirjoitus, aikakirja

kronologia (n)
chronologia
  ajan mittaamista ja ajanlaskua koskeva tutkimus, etenkin päivämäärien määritys, ja sen sovellukset

kronologinen (adj)
chronicus
  aikaan tai aikajärjestykseen liittyvä; todellisen aikajärjestyksen mukainen

krookus (n)
crocus
  -kasvisuvun kasveja

krooninen (adj)
chronicum
  jatkuva

krusifiksi (n)
crucifixum
  koristeellinen veistos, jossa on kuvattu kristinuskon vapahtaja Jeesus ristiinnaulittuna puuristiin

kruuna (n)
Crux
  metallirahan kuvapuoli, vastakohta klaava

kruunata (v)
coronare
  julistaa kuningas tai kuningatar, tyypillisesti asettamalla kruunu päähän korkein juhlamenoin

kruunu (n)
corona
  hallitsijoiden käyttämä, arvoasemaa ilmentävä koristeellinen, tavallisesti kultainen, päähine
  hallitsija; valtio (erityisesti kun se on monarkia)

kruunulinna (n)
corona
  linnoituksen eteen työnnetty, kruunun muotoinen varustus, jossa keskellä olevasta bastionista lähtee kurtiinit molemmilla puolilla oleviin puolibastioneihin

kryptografia (n)
cryptographia
  oppi salakirjoituksesta

krypton (n)
krypton
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 36 ja kemiallinen merkki Kr

kryptovaluutta (n)
cryptocurrentia
  hajautettuun laskentaan ja kryptografiaan perustuva valuutta

krysanteemi (n)
chrysanthemum
  (yleisesti) mikä tahansa krysanteemien suvun () kasvi

ksenofobia (n)
xenophobia
  muukalaiskammo, ulkomaalaisten pelko

ksenon (n)
xenon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Xe

ksylofoni (n)
xylophonium
  eri pituisista puukapuloista rakentuva, yleensä kromaattisesti viritetty lyömäsoitin, jota soitetaan muovi-, kumi- tai puupäisillä lyömäkapuloilla.

kubismi (n)
cubismus
  taidesuuntaus, jossa objekti hajotetaan ja kootaan ja analysoidaan ja kuvataan uudelleen pelkistyneessä muodossa, mahdollisesti samanaikaisesti monesta kuvakulmasta. 1900-luvulla alkanut ja 1914 loppunut.

kude (n)
subtemen
  kankaan kudonnassa loimea vastaan oleva, kankaan poikkisuuntaan kulkeva lanka; myös samoin käytetty kangassuikale tai vastaava matossa

kudos (n)
filum
  (tekstiili) kutomalla tehty kutomatuote
  keskenään samankaltaisten elimistön solujen ja välisolukon muodostama kokonaisuus.

kuhilas (n)
pupa
  pellolle lyhteistä koottu keko

kuhmu (n)
gibba
  ruhjevamman johdosta esiintyvä, paikallisen verenvuodon ja turvotuksen aiheuttama kohouma, erityisesti päässä

kuhnuri (n)
fucus
  (eläintiede) koiraspuolinen mehiläinen

kuikka (n)
gavia arctica
  kuikkien suvun 60–75 cm pitkä lintu (), joka elää koko Suomessa kirkasvetisissä järvissä sukellellen kalaa ravinnokseen ja joka rakentaa pesänsä aivan veden partaalle

kuin (conjunction)
quam
  komparatiivisessa vertailurakenteessa vertailtavaa kohdetta edeltävä sana
sicut
  käytetään myös vertauskuvassa kuvailtaessa vertauksellisesti

kuinka (adv)
quomodo
  (kysyvä adverbi) millä tavalla, miten

kuiskata (v)
susurrō
  puhua hyvin hiljaa

kuisti (n)
pergula
  taloissa tyypillinen pääovea suojaava rakennelma, jonka läpi kuljetaan rakennuksesta ulos ja rakennukseen sisään; kuistiin kuuluu usein jonkinlainen katos

kuitenkaan (adv)
saltem
  vastaa sanaa kuitenkin kielteisessä lauseessa

kuitenkin (adv)
attamen
  siitä huolimatta
  joka tapauksessa

kuittaus (n)
signum
  merkintä, tavallisesti allekirjoitus, jonkin vastaanottamisesta

kuitu (n)
fibra
  pitkäsyinen luonnon tai keinoaineinen materiaali, mm. tekstiilien raaka-aine

kuiva (adj)
siccus, aridus
  nesteetön
  alkoholipitoisista juomista, kuten viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, vähemmän makea kuin puolikuiva; laimentamaton

kuivata (v)
exsuco
  muuttaa kuivaksi poistamalla vesi pinnoilta tms.

kuivattaa (v)
exsuco
  poistaa kosteutta jostakin, kuivata

kuivike (n)
substramen
  kosteutta imevä aine, pehkut, pahna, turve, oljet, sahajauho, kutterinpuru varsinkin eläinten alustana

kuivua (v)
arefacio
  tulla kuivaksi

kuivuus (n)
siccitās
  se, että on kuiva

kuja (n)
angiportus
  pieni, yleensä talojen tai puuston reunustama tie tai polku
  kapea, rakennusten reunustama katu

kuka (pronoun)
quis
  kysyvä pronomini, joka viittaa ihmiseen

kukaan (pronoun)
qui
  ylipäätään joku (viittaa aina ihmiseen); vahvistavana ilmauksena jos-sanan kanssa
minime
  }} ei yksikään (viittaa aina ihmiseen)

kukin (pronoun)
quisque
  lähemmin erittelemättömään joukon jäseneen viittaava pronomini

kukinto (n)
inflorescentia
  kukkien ryhmä kasvissa

kukistaa (v)
supprimo
  voittaa, tukahduttaa
stragēs
  voittaa, syöstä vallasta

kukka (n)
flos
  (kasvianatomia) suvulliseen lisääntymiseen erilaistunut kasvinosa

kukkakaali (n)
brassica oleracea
  kaalilajike (Brassica oleracea var. botrytis), jolla on valkoiset kukinnot ja jota käytetään ruoanlaitossa

kukkakimppu (n)
fasciculus florum
  nippu kukkia, monesti maljakkoon tai vastaavaan asetettava

kukkapenkki (n)
flōrētum
  koristekasveille tarkoitettu kasvupaikka esimerkiksi pihalla tai puistossa

kukkapohjus (n)
receptāculum
  kukan osa, johon kukkalehdet ovat kiinnittyneet

kukkaruukku (n)
tēsta
  ruukkukasvin kasvatusastia, jonka pohjassa on perinteisesti reikä ylimääräisen veden valumista varten

kukki (n)
dens
  hammasrattaan hammas

kukkia (v)
flōreō
  synnyttää kukkia

kukko (n)
gallus
  koiraspuolinen kanalintu

kukkokiekuu (interjection)
coco coco
  kukon laulua (kiekumista) jäljittelevä sana

kukkua (v)
cuculus
  laulaa

kukkula (n)
collis
  huomattava muuta maastoa korkeampi kohta

kukkuu (interjection)
cuculus
  käen äännähdys tai sitä matkiva huudahdus

kukoistaa (v)
vernō
  tuottaa kukkia; kasvaa rehevästi
floreō
  tuottaa runsaasti hyviä tuloksia, olla hyvin elinvoimainen

kukoistus (n)
vernō
  kukoistaminen; tila, jossa jokin on elinvoimaisimmillaan, parhaimmillaan, kauneimmillaan, menestyksensä huipulla

kukonharja (n)
crista
  kukon päälaen heltta

kulakki (n)
pugnus
  (historia) maata omistavan talonpojan nimitys Neuvostoliitossa etenkin maatalouden pakkokollektivisoinnin yhteydessä, varsinkin sellaisen, joka ei halunnut liittyä kolhoosiin

kulho (n)
pelvis
  lautasta tai vatia syvempi maljamainen, varsinkin ruokataloudessa käytettävä astia

kuljettaa (v)
ducere
  ajaa ajoneuvoa
vectō
  viedä mukanaan

kuljettaja (n)
auriga
  henkilö, joka kuljettaa eli ajaa jotakin kulkuneuvoa tilapäisesti tai ammatikseen

kuljetus (n)
trānsportō
  kuljettamisen toteutus

kulkea (v)
ambire
  liikkua, olla liikkeessä; siirtyä; liikkua ajoneuvon tai muun välineen kuljettamalla tai avulla; siirtyä joltakulta toiselle

kulkue (n)
exsequia
  järjestäytynyt joukko yl. jonossa kulkevia ihmisiä tai kulkuvälineitä

kulkuri (n)
errō
  ilman vakinaista asuinpaikkaa oleva ihminen, joka kulkee seudulta toiselle, kiertolainen

kulkusirkka (n)
locusta
  vaeltavista heinäsirkkalajeista käytettävä nimitys

kulkutauti (n)
luēs
  nopeasti leviävä tartuntatauti, epidemia

kulkuväline (n)
vehiculus
  väline kulkemiseen, ko. tarkoitukseen käytettävä laite tai ajoneuvo

kullanmuru (n)
cārus
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

kullannuppu (n)
cārus
  nimitys jota käytetään hellittelysanana.

kullata (v)
aurō
  päällystää kullalla

kulli (n)
mentula
  siitin

kullinlutkuttaja (n)
irrumātor
  suora käännös amerikanenglantilaiselle haukkumasanalle cocksucker; ilkeä tai epämukava henkilö, paskiainen; munanlutkuttaja

kulma (n)
angulus
  kahden sellaisen puolisuoran eli säteen muodostama kuvio, joilla on yhteinen päätepiste, kulman kärki, sekä näiden säteiden, eli kylkien, välinen tason osa

kulmahammas (n)
dens caninus
  suippokärkiset hampaat poskihampaiden edessä ja etuhampaiden takana ihmisellä (hammaslääkäriterminä kolmoset) ja muilla imettäväisillä

kulmakarva (n)
supercilium
  silmäkuopan yläpuolella kasvava karva

kulmakarvat (n)
supercilium
  silmäkuoppien yläpuolella kasvava karvoitus

kulmakerroin (n)
clīvus
  kaksiulotteisessa koordinaatistossa y-koordinaatin muutoksen (Δy) ja sitä vastaavan x-koordinaatin muutoksen (Δx) suhde, jonka tarkoitus on kuvata suoran tai janan kaltevuutta

kulmakunta (n)
vicinitas
  kaupungin tai kylän muista alueista erottuva alue

kulmapotku (n)
angulus
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajasta päätyrajan ylittäneestä pallosta hyökkääjän pelaajalle kentän kulmasta tehtäväksi annettu pelinaloitus

kulmikas (adj)
angulāris
  sellainen jossa on kulmia

kulorastas (n)
Turdus viscivorus
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kulta (n)
aurum
  Metallinen alkuaine, vaalean keltainen taipuisa metalli, jonka kemiallinen merkki on Au. Kuuluu jalometalleihin.

kulta-aika (n)
aetas aurea
  jonkin kukoistuksen aika

kultainen (adj)
aureus
  sellainen, joka on kullasta tehty; myös kullalta näyttävä, kullan värinen

kultainennoutaja (n)
avifer aureus
  keskikokoinen, noutajaksi jalostettu koirarotu, jonka turkki on luonnon valkoisesta vaalean oranssiin ja -ruskeaan

kultakausi (n)
aetas aurea
  jonkin kukoistuksen aika

kultaseppä (n)
aurifex
  koruja jalometallista valmistava käsityöläinen

kultti (n)
cultus
  uskonnon palvontamenot

kulttuuri (n)
cultura
  tietylle kansalle tai ihmisryhmälle ominaiset tavat, perinnetavat

kulut (n)
sūmptus
  rahan meno, kustannukset

kuluttaa (v)
terō
  käyttää jotakin niin, että se vähitellen huononee laadultaan
peredō
  käyttää jotain hyödykettä

kuluttaja (n)
cōnsumptor
  yksityishenkilö, joka kuluttaa tuotettuja hyödykkeitä
  toisenvarainen eliö eli ei kykene itse valmistamaan ravintoaan

kuluttua (postposition)
ab eo tempore
  jonkin asian käytyä loppuun

kulutus (n)
absūmēdō
  jonkin hyödykkeen, tuotteen tai palvelun, käyttäminen

kumara (adj)
gibber
  tällaisesta asennosta

kumartua (v)
incoxo
  koukistaa selkänsä ja kyyristyä alaspäin

kumaruus (n)
prōnus
  ihmisen vartalon lihaskunnon heikkenemisestä johtuva eteenpäin kaartunut asento

kumea (adj)
cavus
  (äänestä) ontto, matala, kaikuva

kumi (n)
gummis
  joustava ja venyvä polymeeri; luonnonkumi
dēfetiscor
  ajoneuvon rengas

kumimaito (n)
latex
  kumipuun maitiaisneste

kumina (n)
cuminum
  koiranputkea muistuttava kaksivuotinen sarjakukkaiskasvi (), jota kasvaa luonnonkasvina lähes koko Suomessa ja on otettu viljelyskasviksi, jonka hedelmiä ja jossain määrin myös lehtiä käytetään mausteena

kuminaöljy (n)
aetheroleum carvi
  kuminan hedelmistä saatava nestemäinen kasvirasva

kumipää (n)
stultus#Substantiv.2C_m
  heikkoälyinen ja/tai epämiellyttävä henkilö

kumissi (n)
cosmos
  hevosen tai kamelin maidosta käyttämällä valmistettu mieto alkoholijuoma

kumittaa (v)
oblitterō
  pyyhkiä kumilla pois, käyttää pyyhekumia

kummajainen (n)
paradoxum
  kumma, outo, käsittämätön ilmentymä tai ilmiö

kummallinen (adj)
extraneus
  usein ihmetystä aiheuttava, tavallisesta poikkeava, outo

kummastella (v)
miror
  ihmetellä

kummastus (n)
congitatio
  ihmetys, kummastumisen seuraus

kummisetä (n)
patrinus
  miespuolinen kummi

kummitus (n)
larva
  (taruolento) kuolleen ihmisen sielu

kummitäti (n)
matrina
  naispuolinen kummi

kumota (v)
annūllō
  saattaa pois voimasta, tehdä pätemättömäksi (voimaansaatettu asia)
redarguō
  osoittaa vääräksi, osoittaa paikkansa pitämättömäksi

kumpainen (pronoun)
qualis
  kumpi kahdesta vaihtoehdosta.

kumpi (pronoun)
qualis
  kumpainen kahdesta vaihtoehdosta

kumppani (n)
comes
  uskollinen seuralainen, kaveri, jonka kanssa puuhaillaan yhteisiä asioita
consors
  saman alan toimija, jonka kanssa tehdään yhteistyötä, liikekumppani

kumppanuus (n)
consortium
  kumppanina oleminen

kumpu (n)
collis
  vähäinen mäki tai maankohouma

kumpupilvi (n)
agger
  kumpumainen alapilvi

kumuloitua (v)
accumulō
  kasautua, kertyä

kun (conjunction)
quando
  aloittaa aikaa ilmaisevan sivulauseen; sitten kun

kungfutselainen (adj)
Confucianus
  kungfutselaisuuden mukainen

kuningas (n)
rex
  kuningaskunnan miespuolinen hallitsija
  shakkipelin nappula: ♔ tai ♚, joka voi liikkua yhden ruudun ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin edellyttäen, että ruutu johon se siirtyy ei ole oman nappulan miehittämä eikä vastustajan nappulan uhkaama. Ruudussa oleva vastustajan nappula voi joutua kuninkaan lyömäksi. Kuningas on pelin arvokkain nappula ja sen kohtalo ratkaisee pelin lopputuloksen. Jos kuninkaaseen kohdistuvaa uhkausta eli shakkia ei voi torjua, häviää heti pelin.
  korkea-arvoisin tai toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, arvoltaan numero 13, merkitään "K"

kuningaskalastaja (n)
alcedo, alcyon
  koskien läheisyydessä viihtyvä lintu ()

kuningaskunta (n)
regnum
  valtakunta, jota johtaa kuningas tai kuningatar

kuningasvesi (n)
auqa regia
  suolahapon ja typpihapon seos

kuningatar (n)
regina
  kuningaskunnan naispuolinen hallitsija
  eräiden hyönteisyhteisöjen ainoa lisääntymiskykyinen naaras
  shakkipelin nappula, tunnus D, symboli ♛ tai ♕, joka voi liikkua ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin niin paljon kuin haluaa kuitenkaan ylittämättä muita nappuloita.

kuninkaallinen (adj)
regalis
  kuninkaaseen tai kuningattareen liittyvä

kuninkaallinen (n)
regalis
  henkilö joka on kuninkaallista syntyperää

kuninkaiden kirjat (n)
Regum
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

kunnes (conjunction)
donec
  siihen asti, kun

kunnia (n)
gloria
  jostakin teosta aiheutuva myönteinen maine ja julkinen arvostus

kunniamurha (n)
homicīdium honōrābile
  kulttuurillisista syistä tehty murha, jossa yhteisö (usein suku tai perhe) murhaa jäsenensä tai hyväksyy tämän murhaamisen säilyttääkseen kunniansa

kunnianhimo (n)
ambitiō
  voimakas halu saavuttaa kunniaa; voimakas motivaatio pyrkiä huomattavaan lopputulokseen tai parhaaseen mahdolliseen jossakin toiminnassa

kunnianhimoinen (adj)
ambitiosus
  sellainen, jolla on kunnianhimoa (henkilöstä)

kunnianloukkaus (n)
diffamatio
  rikos, jossa yksityishenkilöstä levitetään perätöntä tai halventavaa tietoa

kunnioitettava (adj)
venerabilis
  Kunnioitettava paavin vahvistama, kuolemanjälkeinen arvonimi henkilölle, joka on osoittanut elämässään erityisiä hyveitä, arvoasteikossa Jumalan palvelijan ja autuaan välillä

kunnioitettu (adj)
probātus
  kunnioitusta nauttiva

kunnioittaa (v)
dīligō
  pitää (suuressa) arvossa
honōrō
  hyväksyä toisen poikkeava näkökanta, antaa toisen olla eri mieltä

kunnioitus (n)
observantia, respectus
  arvossa pitäminen, kunniassa pitäminen, syvä arvostus, arvonanto

kunnollinen (adj)
aptus
  kelvollinen, sopiva, käypä

kunnossa (adv)
ordinātim
  ehjä; toimii, niin kuin pitääkin; terve

kunnossapito (n)
tuitiō
  ne toimenpiteet, jotka ylläpitävät ja palauttavat kohteen tilaan, jossa se pystyy suorittamaan vaaditun toiminnon

kunnostaa (v)
reficiō
  korjata, laittaa kuntoon

kunta (n)
commune
  paikallistasolla toimiva julkishallinnon yksikkö, jolla on oma rajattu alueensa ja väestönsä
regnum
  eliöiden jaottelun karkea taso, esimerkiksi eläimiin ja kasveihin, eläinkunta, kasvikunta

kunto (n)
forma
  fyysinen tai psyykkinen suorituskyky
figura
  terveydentila
ordo
  normaalia elämää tai toimimista varten tarpeellinen asiaintila; järjestys

kuntoilla (v)
exercitō
  harrastaa kuntoa parantavaa liikuntaa

kuohia (v)
abscidere
  kastroida; tehdä uroseläin siitoskyvyttömäksi

kuohu (n)
spuma
  vaahto

kuohuviini (n)
passum
  yleensä viinirypäleistä kaksinkertaisella käymisellä valmistettu hiilihappopitoinen alkoholijuoma

kuokka (n)
sarculum, marra
  maan kaivamiseen ja möyhentämiseen käytettävä työkalu, jossa terä on suorassa kulmassa varteen nähden

kuokkavieras (n)
interventor
  kutsumaton vieras

kuokkia (v)
sariō
  pehmentää maata kuokalla
conflictus
  tulla kutsumatta vieraaksi tilaisuuteen

kuola (n)
saliva
  sylkirauhasen limainen, suupielistä valuva erite

kuolain (n)
frēnum
  (hevosala) suitsiin yhdistettävä suukappale, jolla ohjataan hevosta ajettaessa tai ratsastettaessa

kuolema (n)
mors, letum
  ihmisen, eläimen tai muun eliön elämän päättyminen

kuolemanrangaistus (n)
poena capitalis
  joidenkin maiden lainsäädännössä määrätyistä teoista langetettava sanktio, joka toteutetaan teloittamalla siihen tuomittu

kuolemantapaus (n)
funus
  (useimmiten ihmisen) kuolemaan johtanut tapahtuma

kuolemantuomio (n)
mortis poena
  kuolemanrangaistuksen perusteella rikoksesta määrättävä tuomio, joka toteutetaan teloittamalla syyllinen

kuolematon (adj)
immortalis
  sellainen, joka elää ikuisesti, kuolematta koskaan

kuolemattomuus (n)
immortālitās
  se että joku tai jokin ei luonnollisesti kuole

kuolinkorina (n)
singultus
  kuolinkamppailun yhteydessä hengityksen vaikeutumisesta joskus aiheutuva koriseva ääni juuri ennen kuolemaa

kuolio (n)
gangraena
  lääketieteellinen tila, jossa osa eliöstä on fyysisesti kuollut kudoksen solujen tuhouduttua (tavallisesti paikallisen verenkierron lakattua osittain tai kokonaan)

kuolla (v)
morior, mori
  lakata elämästä

kuollut (adj)
mortuus
  (ihmisestä tai muusta eliöstä) sellainen, jonka elämä on päättynyt, joka on vainaja

kuolonkankeus (n)
rigor mortis
  eläimillä kuoleman jälkeen ilmenevä ruumiin kankeus (rigor mortis)

kuono (n)
rostrum
  koiran ja joidenkin muiden eläinten pitkänomainen pään osa, jonka kärjessä ovat nenän sieraimet ja sisällä suu

kuonokoppa (n)
rostrum
  eläimen, tavallisesti koiran kuonon ympärille laitettava yleensä nahkasta valmistettu korimainen laite, joka estää eläintä puremasta

kuoppa (n)
puteus
  maahan kaivettu syvennys tai reikä

kuori (n)
chorus
  (arkkitehtuuri) kirkkorakennuksen sisäpäädyn osa, jossa sijaitsee alttari ja josta jumalanpalvelus johdetaan; alun perin kuoron paikka kirkossa

kuoria (v)
glubere
  poistaa kuori tai pintakerros

kuorma (n)
onus
  kuljetusvälineessä yhdellä kertaa kuljettava tavaramäärä; lasti, taakka, kantamus

kuorma-auto (n)
autocarrum
  tavaran kuljetukseen tarkoitettu auto, joka on tyypillisesti pakettiautoa ja lava-autoa raskaampi; Suomessa tavaran kuljetukseen tarkoitettu ajoneuvo, jonka kokonaismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia

kuormalava (n)
grabātus
  tavaran kuljetuksessa ja varastoinnissa käytettävä määräkokoinen, tavallisesti puinen matala lava

kuormittaa (v)
dēgravō
  aiheuttaa kuormitusta

kuormitus (n)
carrus
  tuotantolaitoksen, koneen, liikenneväylän, siirtoverkon, jne. käytön suuruus

kuoro (n)
chorus
  laulajista koostuva lauluyhtye tai yhdessä esiintyvien lausujainryhmä

kuorruttaa (v)
gelicidium
  peittää kuorrutuksella

kuorsata (v)
rhonchō
  saada nukkuessa aikaan värähtelevää kurkkuääntä

kuosi (n)
forma
  esineelle, tekstiilille, vaatekappaleelle tms. ominainen muoto tai julkiasu; esineen malli tai muotoilu; kankaan kuviointi.

kupari (n)
cuprum, aes
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen tunnus on Cu.

kupera (adj)
convexus
  ulospäin kaareva, keskikohtaa kohden paksuneva

kuperkeikka (n)
volūmen
  maassa sikiöasennossa tehtävä liike, jossa liikutaan liikkujasta katsottuna eteen- tai taaksepäin 360 astetta

kupla (n)
bulla
  kaasun täyttämä, usein pyöreähkö, ontelo, jota ympäröi neste tai kiinteä aine
  hintakupla; ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

kupoli (n)
hemisphaerium, tholus
  pyöreiden, monikulmaisten tai neliömäisten tilojen kupumainen katto

kuppa (n)
syphilis
  Treponema pallidum -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti; iholle haavaumia aiheuttava sukupuolitauti, joka edetessään aiheuttaa myös pahkuroita (gumma) ja mielenterveyden ongelmia (neurosyfilis)

kuppi (n)
calix
  usein korvallinen juoma-astia, josta juodaan kuumia juomia, kuten kahvia tai teetä

kupu (n)
ingluvies
  (anatomia) linnun ruokatorven laajentuma, johon lintu tilapäisesti varastoi ravintoa

kupura (n)
umbō
  kupera osa esineessä
  kilven keskellä sijaitseva, kädensijan kohdalla sijaitsevaa reikää peittävä, metallinen kupera osa; kilvenkupura

kura (n)
lutum
  veden ja saven löysä seos

kurantti (adj)
aestus
  kelvollinen, kunnollinen, käypä

kurata (v)
lutulentus
  liata kuralla

kurdi (n)
curdicus
  kurdien puhuma iranilainen kieli, kielikoodi ku

kuri (n)
disciplina
  esivallan tai auktoriteetin asettama käyttäytymistä rajoittava järjestys

kurinalaisuus (n)
disciplina
  se, että on kurinalainen

kurinpito (n)
disciplina
  kurin ylläpito

kuriositeetti (n)
curiositas
  erikoisuus, kummallisuus

kuristaa (v)
angō
  pitää tiukasti kiinni jstk sen kaikilta puolilta puristaen sitä kasaan (yl. kurkkua)

kuristusläppä (n)
angō
  kaasun tai nesteen kulkua hillitsevä läppä

kuriton (adj)
inconstans
  sellainen, joka ei ole kurinalainen

kurja (adj)
miser
  huono, paha
  ankea, surkea, lohduton

kurjistua (v)
miser
  tulla kurjaksi tai kurjemmaksi

kurjuus (n)
miseria
  se, että on kurjaa

kurki (n)
grus
  kookas lintulaji (), jolla on harmaa vartalo, mustavalkoinen pää ja pitkä kaula sekä punainen päälaki, ja joka muuttaa auran muotoisissa parvissa

kurkistaa (v)
pīpō
  katsoa huomaamattomasti, nopeasti esimerkiksi esteen takaa

kurkkia (v)
pīpō
  kurkistaa toistuvasti, käydä katsomassa

kurkku (n)
cucumis
  kurkkukasvien heimon kasvi (Cucumis sativus), vihanneshedelmä, jolla on vihreät pitkulaiset marjat

kurkkumätä (n)
diphtheritis
  vaarallinen tartuntatauti, jolle tunnusomaista on kurkkuun kehittyvä erittäin sitkeä plakki, joka alkaa taudin edetessä mädäntyä

kurkkupaise (n)
angina
  bakteerien aiheuttama tulehdus nielussa

kurkunpää (n)
larynx
  (anatomia) keuhkoilla hengittävien selkärankaisten rustoinen elin, jossa olevan aukon kautta hengitysilma pääsee suuontelosta keuhkoihin; myös tärkeä merkitys ääni- ja ääntöeliminä (larynx)

kurnuttaa (v)
coaxō
  sammakon ääntelystä

kurpitsa (n)
cucurbita
  (yleisesti) mikä tahansa kurpitsoiden () suvun kasvi

kurssi (n)
ferculum
  oppitunneista muodostuva opintokokonaisuus
  suunta navigoinnissa
aestimō
  valuutan, osakkeiden tms. arvopaperien arvo tai noteeraus

kurtiini (n)
aulaeum
  linnoituksen tai kaupunginmuurin tornien välinen puolustusmuuri; kahta bastionia yhdistävä muuri tai välivalli

kurvi (n)
curvāmen
  (puhekieltä) kaarre, loivahko mutka
  matemaattinen käyrä
  (puhekieltä) muoto naisessa: rintojen ja lanteiden kaaret

kusettaa (v)
muscerdae
  huijata jotakuta

kusi (n)
merda
  virtsa

kusipää (n)
irrumātor
  epämiellyttävä ja/tai itsekeskeinen henkilö

kuski (n)
auriga
  auton tai muun liikennevälineen kuljettaja

kusta (v)
mingō
  virtsata

kustannus (n)
impendium
  (usein monikossa) hyödykkeen tekemisestä aiheutunut rahameno taikka vaiva

kustantaa (v)
prōdō
  julkaista kirjallinen teos

kutea (v)
pariō
  laskea mätiä; laskea maitia mädin päälle

kuten (adv)
iuxta
  samalla tavalla kuin

kutina (n)
pruritus
  aistimus, joka aiheuttaa tunteen ihon raapimisen tarpeesta, tunne ihon raapimisen tarpeesta

kutittaa (v)
tītillō
  aiheuttaa kutinaa

kutoa (v)
plecto
  valmistaa kudosta esimerkiksi puikkojen ja langan avulla
neō
  (hämähäkistä tms. hyönteisestä) valmistaa tahmeaa verkkoa

kutoja (n)
textor
  tekstiilialalla kutomista harjoittava henkilö
  kutojien heimon () varpuslintu

kutsu (n)
clamo
  käsky- tai kutsuhuuto
invītātiō
  pyyntö saapua johonkin tilaisuuteen

kutsua (v)
vocare
  nimittää, antaa asialle tai henkilölle nimi; sanoa joksikin
  kiinnittää toisen huomio itseensä mainitsemalla tämä nimeltä
adhibeō
  pyytää, kehottaa tai velvoittaa saapumaan johonkin tilaisuuteen, esimerkiksi juhliin, tai tulemaan kylään
  pyytää luokseen, käskeä käymään

kutsuttu (adj)
hospes
  kutsutuksi tullut, kutsun saanut

kuttu (n)
cerva
  naaraspuolinen vuohi

kutyymi (n)
consuetudo
  tapa, käytänne

kuu (n)
luna, bulan
  planeettaa kiertävä taivaankappale

kuudes (numeral)
sextus
  numeroa kuusi vastaava järjestysluku. Viidennen jälkeen ja ennen seitsemättä.

kuukahtaa (v)
cado
  kellahtaa, kupsahtaa, tuiskahtaa, tuupertua

kuukausi (n)
mensis
  kuu, vuoden osa, joka kestää noin yhden kuunkierron (lyh. )

kuukausittainen (adj)
mēnstruus
  joka kuukausi tapahtuva

kuukautiset (n)
menstrua
  yleensä säännöllisesti kuukautiskierron mukaisesti toistuva fysiologinen tapahtuma, jolloin hedelmällisessä iässä olevan naaraspuolisen eläimen kohdusta vuotaa verta ja soluja

kuulakärkikynä (n)
stilus sphaeratus
  mustekynä, jossa kirjoituskärjessä on pyörivä kuula siirtämässä mustetta paperille

kuulemiin (interjection)
bene ambulā
  puhelimessa hyvästeltäessä käytettävä muodollinen ilmaus

kuuleminen (n)
audientia
  se, että kuullaan; kansalaisille tai muille asianosaisille annettu tilaisuus kommentoida päätöstä; asiantuntijoiden haastattelu johonkin liittyen

kuulla (v)
audio, audire
  aistia ääntä korvillaan

kuullottaa (v)
sūdor
  kuumentaa kasviksia rasvassa siten, että ne muuttuvat hieman läpikuultaviksi, mutta eivät ruskistu, tarkoituksena pehmentää rakennetta ja makua

kuuloaisti (n)
audientia
  kuulo, kuuloelimen toimintaan perustuva aisti

kuulopuhe (n)
audītiō
  huhu; tieto, josta ei ole varmuutta

kuulua (v)
audibilis
  kantautua jnnek asti (äänestä), olla korvin kuultavissa
insum
  olla jkn omistuksessa
  liittyä jhk, olla ominaista jllek; olla osa jtak
attingō
  olla merkityksellistä jklle, koskea jkta

kuuluisa (adj)
fāmōsus
  tunnettu, maineikas; henkilö, josta monet ovat kuulleet ja tietoisia

kuuluisuus (n)
celebritas
  jonkin saavutuksen, työn tai muun erityisen syyn vuoksi saavutettu tunnustus ja tunnettuus; maineikkuus, maine, nimekkyys
  kuuluisa henkilö tai muu kohde

kuulustelija (n)
percontātor
  se, joka pitää kuulustelun

kuulustella (v)
percontor
  kysyä toistuvasti kysymyksiä tarkoituksena selvittää jokin asia; selvittää tapahtumien kulkua rikostutkinnan osana

kuulustelu (n)
inquisitio
  tilaisuus, jossa henkilöä kuulustellaan jostakin asiasta; erityisesti poliisin suorittama

kuuma (adj)
calidus
  lämpötilaltaan korkea

kuume (n)
febris
  tila, jossa elimistön lämpötila on normaalia korkeampi sairauden vuoksi

kuumemittari (n)
thermometrum
  lämpömittari, jota käytetään ruumiinlämmön mittaamiseen mahdollisen kuumeen määrittämiseksi

kuumentaa (v)
calefacio
  tehdä kuumaksi

kuumentua (v)
calefacio
  tulla kuumemmaksi

kuumuus (n)
calor
  se, että jokin on kuuma tai tuntuu kuumalta

kuumönkijä (n)
luna
  sähköllä toimiva mönkijä joka on suunniteltu kulkemaan kuun pinnalla

kuunnella (v)
audire
  keskittyä siihen mitä kuulee
audio
  ottaa huomioon; totella

kuunpimennys (n)
defectio lunae
  tilanne, jossa planeetta kulkee kuunsa ja aurinkonsa välistä estäen kiintotähden valon suoran pääsyn kuun pinnalle osittain tai kokonaan; erityisesti Maan kulku Kuun ja Auringon välistä

kuunsirppi (n)
luna corniculata
  Kuusta näkyvä osa hieman ennen ja jälkeen uudenkuun, Kuun sirppi

kuuntelija (n)
audiens
  henkilö, joka kuuntelee jotakuta tai jotakin

kuuntelu (n)
auditus
  kuunteleminen

kuunvalo (n)
lūx
  Kuun Maahan heijastama Auringon valo, kuutamon antama valo

kuura (n)
pruina
  erityisesti syksyisin ulkona esiintyvä härmistyneestä vesihöyrystä syntyneiden pienten jääkiteiden muodostama valkea peite rakenteiden pinnassa

kuuro (adj)
surdus
  sellainen, joka ei kuule; täysin kuulematon

kuuro (n)
surdus
  henkilö, jonka kuuloaisti ei toimi

kuurous (n)
surditas
  se, että on kuuro

kuusi (numeral)
sex
  numero 6, roomalaisilla numeroilla merkittynä VI, luku viiden ja seitsemän välissä; vastaava järjestysluku: kuudes

kuusikulmio (n)
hexagōnum
  heksagoni, monikulmio, jossa on kuusi kulmaa, heksagoninen monikulmio.

kuusikymmentä (numeral)
sexaginta
  60, luku viidenkymmenenyhdeksän ja kuudenkymmenenyhden välissä

kuusipeura (n)
damma
  pienikokoinen, alun perin Lähi-idästä kotoisin oleva jalohirvilaji ()

kuusitoista (numeral)
sedecim
  16, roomalaisilla numeroilla merkittynä XVI, luku viidentoista ja seitsemäntoista välissä. Vastaava järjestysluku: kuudestoista.

kuutamo (n)
lūx
  kirkas kuunpaiste, kuunloiste (koko ympäristön kokemuksellisesti määrittävänä tekijänä)

kuutio (n)
cubus
  heksaedri, kuuden yhteneväisen neliön rajaama monitahokas

kuutioida (v)
cubus
  nostaa kolmanteen potenssiin

kuutiometri (n)
metrum cubicum
  tilavuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m³, tuhat litraa

kuva (n)
imago
  jäljennös siitä mitä näemme, yleensä kaksiulotteiselle pinnalle

kuvaamataito (n)
ars
  vanha nimitys kouluaineelle (muutettu 1999), jossa usein piirretään, maalataan tai askarrellaan (nykyään kuvataide)

kuvaannollisesti (adv)
figūrātīvē
  kielikuvin esitettynä; symbolisesti

kuvailla (v)
dēscrībō
  kertoa jonkin asian yksityiskohdista

kuvake (n)
icon
  pieni ja pelkistetty kuva, joka symboloi tiedostoa tai toimintoa

kuvanveistäjä (n)
sculptor
  veistoksia tekevä taiteilija

kuvastaa (v)
video
  heijastaa peilikuvana

kuvata (v)
dēscrībō
  esittää, kuvailla, kertoa jostakin kuvaillen
ludere
  tehdä kuva; esittää kuvassa, esittää kuvalla
germen
  tehdä elokuvaa jostakin, filmata

kuvataiteilija (n)
artifex
  kuvataidetta tekevä henkilö

kuvaus (n)
descriptio
  tarkka kirjallinen, suullinen tai kuvallinen selvitys jostakin aiheesta tai tapahtumasta, deskriptiivinen teksti
charta
  sääntö, joka yhdistää jokaisen joukon alkion täsmälleen yhteen toisen joukon alkioon

kuve (n)
latus
  vatsan sivu, kylki
  teuraseläimen kupeesta leikattu luuton liha, luuton sivu, kuveliha
  välitön läheisyys, vieri

kuvernementti (n)
regimen
  Venäjän keisarikunnan ensimmäisen tason hallintoalue, jota johti kuvernööri

kuvernööri (n)
gubernator
  korkeamman tahon virkaansa nimittämä hallintomies

kuvetaite (n)
vallis
  kahden vierekkäisen kattopinnan suoraviivainen, kovera yhtymäkohta

kuvitella (v)
imaginor
  muodostaa mielikuva mielessään, luulla

kvarkki (n)
quarcum
  nykyisessä ydinfysiikassa jakamattomia alkeishiukkasia, joita tunnetaan kuusi erilaista

kvartaali (n)
plaga
  neljännesvuosi, vuosineljännes

kvartdesiimi (n)
quartus decimus
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja septimin (pieni 22 ja iso 23 puolisävelaskelta) laajuinen intervalli

kvartti (n)
quartus
  länsimaisessa säveljärjestelmässä neljän sävelaskelen väli, intervalli. Puhdas kvartti on viisi puolisävelaskelta

kvaternio (n)
quaternio
  nelikomponenttinen luku (kompleksilukujen ulkopuolella, niiden nelikomponenttinen yleistys). Kvaterniot koostuvat reaali- ja kompleksikomponentin (i) lisäksi myös komponenteista j ja k siten, että i² = j² = k² = ijk = -1. Yksittäisten komponenttien kertolasku toimii seuraavasti (vaaka ensimmäisenä tulontekijänä; kvaternioiden kertolasku ei ole vaihdannainen):

kvestio (n)
quaestio
  kysymys

kvestori (n)
quaestor
  Rooman valtakunnan virkamies, joka hoiti valtionarkistoa ja rahastoa sekä toimivat provinssien käskynhaltijoiden tai armeijoiden komentajien apulaisina

kvintdesiimi (n)
quintum decimum
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kahden oktaavin (24 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

kvintiljoona (numeral)
quintillio
  miljoona miljoonaa miljoonaa miljoonaa miljoonaa eli luku 1 000 000⁵ tai 1030, jossa on ykkösen perässä 30 nollaa. Vastaava järjestysluku kvintiljoonas.

kvintti (n)
quintus
  länsimaisessa säveljärjestelmässä viiden sävelaskelen väli, intervalli

kvitteni (n)
cotonium
  (kasvitiede) lounaisessa Aasiassa ja Kaukasiassa kasvava hedelmiä tuottava puu (Cydonia oblonga)
  sen hedelmä

kybernetiikka (n)
cybernetica
  tutkimusala, jossa käsitellään koneiden ja elävien olentojen säätö- ja viestintäjärjestelmiä ja ihmisen biologisten säätöjärjestelmien korvaamista mekaanisilla tai elektronisilla järjestelmillä

kyetä (v)
evalesco
  pystyä jonkin tekemiseen; olla kyky tehdä jotakin (+ illatiivi)

kykenevä (adj)
potens
  sellainen, joka kykenee tekemään jtk

kyklooppi (n)
Cyclops
  kreikkalaisessa muinaistarustossa yksisilmäinen jättiläinen

kyky (n)
donum
  luontaisen taipumuksen, oppimisen tai muun kehityksen tuloksena syntynyt ominaisuus, joka auttaa suoriutumisessa, jonkin taidon hallitseminen; aineessa oleva jotakin mahdollistava ominaisuus

kylki (n)
latus
  ihmisillä ja eläimillä ruumiin sivuilla oleva, ruumiin etupuolen ja selän välinen alue

kylkiluu (n)
costa
  jokin rintakehän muodostavista kaarevista luista

kylkiäinen (n)
donum
  tuote tai palvelu, jonka ostaja saa ilmaiseksi ostaessaan jonkin hyödykkeen
ala
  (kansatiede) rakennuksen kylkeen tehty lisätila, joka on tavallisesti kolmiseinäinen ja viistokattoinen

kyllä (interjection)
sic, ita
  sana, jolla puhuja vastaa myöntävästi

kylläinen (adj)
satiatus
  jolla on vatsa täynnä, ei enää nälkäinen

kylläisyys (n)
satietas
  se, että on kylläinen, saanut tarpeekseen syötävää

kylmyys (n)
algor, frigus
  lämmön puute, esimerkiksi kylmän ilman, nesteen tai esineen ominaisuus

kylmä (adj)
frigidus
  lämpötilaltaan alhainen

kylmä sota (n)
bellum frigidum
  toisen maailmansodan lopussa alkanut Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen vastakkainasettelun aika, jonka katsotaan päättyneen 1990-luvun alussa Neuvostoliiton purkautuessa

kylmäkomero (n)
apparatus frigorificus
  ulkoilman viileänä pitämä ruokatavarakaappi

kylmästi (adv)
frigide
  kylmällä tavalla; kylmänä

kylpeä (v)
alluo
  mennä puhdistautuakseen nesteellä täytettyyn astiaan; yleensä vettä ja saippuaa

kylpijä (n)
natator, nans, natans, natatrix
  henkilö, joka kylpee

kylpy (n)
lavācrum
  itsensä liottaminen tai liottautuminen kylpyammeessa. Monet saunattomat kutsuvat toimenpidettä kylpemiseksi.

kylpyamme (n)
alveus
  kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas

kylpyhuone (n)
balnearia
  huone, joka on tarkoitettu peseytymiseen

kylvää (v)
conserō
  levittää siemeniä viljelytarkoituksessa

kylä (n)
vicus, rus
  pienehkö taajama kaavoitetulla tai haja-asutusalueella

kyläläinen (n)
pāgānus
  henkilö, joka asuu tietyssä kylässä

kymmenen (numeral)
decem
  10, roomalaisilla numeroilla merkittynä X, luku yhdeksän ja yhdentoista välissä

kymmenes (numeral)
decimus
  lukua kymmenen vastaava järjestysluku. Yhdeksännen jälkeen ja ennen yhdettätoista.

kymmenesosa (n)
decimum
  määrä, joka 10-kertaisena vastaa yhtä kokonaista; ¹/10

kymmenys (n)
decimum
  kymmenesosa, desimaali

kymppi (n)
decem
  kymmenen numero, numero 10; numerolla kymmenen merkitty tai järjestetty

kymri (n)
lingua Cambrica
  Walesissa puhuttava kelttiläinen kieli. (kielitunnus: cy, cym)

kyniä (v)
vellō
  poistaa nyppimällä linnulta sulkia

kynnys (n)
limen
  eri huoneiden lattioiden välissä oleva korkeampi kohta, jota vasten ovi tyypillisesti sulkeutuu
līmen
  edellytyksistä muodostuva raja, jonka ylittyminen johtaisi johonkin toimenpiteeseen

kynnäs (n)
conspuō
  matala hiekasta kasaantunut niemi

kynsi (n)
unguis
  kädellisillä sormen ja varpaan, muilla nisäkkäillä ja linnuilla varpaan päässä jatkeena sijaitseva kova osa

kynsikäs (n)
chirotheca
  sormikkaan kaltainen, mutta sormien kärjet peittämättä jättävä käsine

kynsipiikki (n)
reduvia
  kynnen sivuun syntynyt lohkeama

kynsiä (v)
scabō
  raapia kynsillään

kynttilä (n)
candela
  valonlähde, jonka rungon muodostaa kiinteä, us. lieriömäinen, liekin lämmöstä vähitellen sulava polttoainekappale ja sen sisälle sijoitettu lankasydän, jossa polttoaine pitää yllä valaisevaa liekkiä

kynttilänjalka (n)
candelabrum
  kynttilöille tarkoitettu pidike

kyntää (v)
arare
  muokata maata auralla

kyntöaura (n)
aratrum
  kyntämiseen käytettävä maatalouskone

kynä (n)
plumbum
  väline, jolla voi piirtää tai kirjoittaa erilaisille pinnoille
Chilonium
  linnun sulan ruodin ontto tyviosa

kynäilijä (n)
scriptor
  harrastuksekseen kirjoittava

kynäniekka (n)
scriptor
  taitava kirjoittaja

kypsyys (n)
mātūritās
  se, että on täysin kehittynyt, kypsä

kypsä (adj)
maturus
  kypsynyt tai kypsennetty; kypsytetty

kypärä (n)
galea
  päässä pidettävä yleensä lujarakenteinen suojapäähine

kyrpä (n)
mentula
  siitin

kyseenalaistaa (v)
sciscitor
  pitää jotakin kyseenalaisena, pitää jotakin todeksi väitettyä epävarmana

kysellä (v)
sciscitor
  toistella jotakin kysymystä tai esittää joukko kysymyksiä jollekin tai joukolle henkilöitä

kysely (n)
quaestiō
  tiedustelu, kyseleminen, kysyminen

kyssäkaali (n)
Brassica oleracea
  kaalin muunnos (), jonka syötävä osa on sen tyvestä kasvanut mukula

kyssäkurki (n)
aeneator
  Amazon-joen pohjoispuolella; Ecuadorissa, Kolumbiassa, Venezuelassa, Brasiliassa ja Koillis-Perussa elävä, ontoissa puissa pesivä lintulaji, joka käyttää ravinnokseen hyönteisiä ja maahan pudonneita hedelmiä

kysymys (n)
quaestio, interrogatio
  lause, jolla tiedustellaan jotakin ja johon odotetaan vastausta

kysyntä (n)
efflāgitō
  hyödykkeen määrä, jonka toimijat ovat valmiita ostamaan annetulla hinnalla

kysyä (v)
rogo
  esittää kysymys, tiedustella
quaerō
  tiedustella, toivoa
requiro
  vaatia

kytkeytyä (v)
cōpulō
  kytkeä itsensä (automaattisesti)

kytkeä (v)
cohaereō
  yhdistää mekaanisesti kiinni jhk

kyttyrä (n)
gibber
  selkärangan yläosan, erityisesti rintarangan taaksepäin työntyvä kaareuma
  pääasiassa rasvasta koostuva ulkonema selässä

kyttä (n)
satelles
  poliisietsivä, poliisi

kyvetti (n)
patina
  neliönmuotoinen astia, jota käytetään spektroskooppisissa mittauksissa

kyvykkyys (n)
ops
  se, että on kyvykäs

kyvykäs (adj)
potis
  sellainen, jolla on kyky johonkin; jonka on mahdollista tehdä jotakin

kyy (n)
aspis
  kyykäärme (), matelija, jota tavataan lähes koko Suomessa. Kyy on ainoa Suomen luonnossa elävä myrkkykäärme. Kyyn tunnistaa ruskehtavasta tai harmaasta väristä ja koko eläimen mittaisesta sahanteräjuovasta. Myös tummia yksivärisiä yksilöitä esiintyy, jolloin lajin määrittämiseksi kannattaa kiinnittää huomio silmäterän pystysuoruuteen.

kyyditä (v)
impellō
  kuljettaa kulkuneuvon kyydissä

kyyhky (n)
columba
  jokin laji noin kolmesataalajisesta kyyhkylintujen heimosta (), joille on tyypillistä, että naaraat munivat kerralla kaksi munaa ja ruokkivat poikasia pesään aluksi kupunsa maitomaisella eritteellä ja myöhemmin siemenillä. Suomessa varsinaisia kyyhkyjä pesii luonnossa kaksi lajia, sepelkyyhky ja uuttukyyhky; lisäksi ihmisen luomissa olosuhteissa lisääntyy kesykyyhky.

kyykistyä (v)
conquiniscō
  mennä kyykkyyn

kyykky (n)
conquiniscō
  asento, jossa jalat ovat koukussa siten, että pakarat ovat lähellä kantapäitä

kyylä (n)
ardaliō
  henkilö, joka puuttuu vastenmielisellä tavalla hänelle kuulumattomiin asioihin

kyynel (n)
lacrima
  (fysiologia) silmäkulmaan kihoava nestepisara

kyynelluu (n)
ossa lacrymalia
  silmäkuopann sisäsivulla sijaitseva kallon osa ()

kyynärluu (n)
ulna
  pikkusormen puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

kyynärpää (n)
cubitus, cubitum
  ihmisen kyynärvarren ja olkavarren taitteen terävä ulkoreuna

kyynärtaive (n)
agolum
  käsivarressa sijaitseva kyynärnivelen taive

kyynärvarsi (n)
antebrachium
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, kyynärpään ja ranteen välissä

kyynärä (n)
cubitum
  vanha pituusyksikkö, ihmisen kyynärvarren ja oikaistujen sormien pituus. Suomessa käytetty alkujaan ruotsalainen Tukholman kyynärä oli n. 0,594 m.

kädensija (n)
ampla
  paikka tai rakenneosa kädellä tarttumista ja vetämistä tai kiinnipitämistä varten

käki (n)
cuculus
  Käkilintuihin kuuluva lintulaji (), jonka urokset kukkuvat.

käly (n)
glos
  oman aviopuolison sisko

kämmekkä (n)
orchis
  jokin kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluva kasvi(laji)

kämmen (n)
palma
  käden sisäpuoli; se puoli jonne sormet taipuvat

kämmenluu (n)
ossa metacarpi
  kämmenessä oleva sormen luu

kännykkä (n)
telephonulum
  pienikokoinen matkapuhelinlaite

käpy (n)
pinea
  havupuun tai muun paljassiemenisen kasvin kukinto

käpyrauhanen (n)
glandula pinealis
  käpylisäke; väliaivojen yläosassa, kolmannen aivokammion takaseinämässä sijaitseva pieni, noin 0,1-0,2 g painava rauhanen, joka erittää vereen muun muassa melatoniinia

kärhi (n)
pampinus
  (kasvitiede) kasvin lankamainen kiipeämis- ja tarttumaelin

kärki (n)
acumen
  esineen tai muodostuman uloin, tavallisesti teräväksi suippeneva osa
  sanallisen tai fyysisen hyökkäyksen ensimmäinen, näkyvin tai tärkein osa

kärppä (n)
mustela, mustella
  näätäeläimiin kuuluva pieni petoeläin ()

kärpänen (n)
musca
  mikä tahansa kaksisiipisten -alalahkoon kuuluva hyönteislaji tai sellaisen yksilö

kärpäsloukku (n)
Dionaea muscipula
  (yleisesti) mikä tahansa kärpäsloukkujen suvun () kasvi

kärpäslätkä (n)
muscārium
  kärpästen tappamiseen käytetty apuväline

kärpässieni (n)
amanita
  jonkin helttasienten sukuun Amanita kuuluvista myrkkysienistä

kärry (n)
iumentum
  Ajoneuvon perässä hinattava tai ihmisvoimin työnnettävä, pyörillä liikkuva tavaran tai ihmisten kuljettamiseen tarkoitettu laite. Yksikköä tavallisemmin sanasta käytetään monikollista muotoa kärryt.

kärsivällinen (adj)
patiēns
  joka odottaa rauhassa, huolestumatta tai hermostumatta

kärsivällisyys (n)
patientia
  se, että on kärsivällinen; eräänlainen sietäminen

kärsiä (v)
aggravor
  tuntea fyysistä tai henkistä tuskaa
sentīre
  (siasta, norsusta tai vastaavasta) tonkia tai tunnustella kärsällään

kärsä (n)
caudex
  norsun elin, joka vastaa nenää ja ylähuulta
nasus
  sian elin, joka vastaa nenää ja ylähuulta

kärventää (v)
capio
  kuumentaa voimakkaasti, erityisesti siten, että pinta palaa karrelle

käräjöidä (v)
lītigō
  riidellä jostakin oikeudessa

käsi (n)
manus
  ihmisen tai apinan yläraajan kärkiosa ranteesta sormenpäihin, käsi suppeassa merkityksessä
membrum superius
  käsi laajassa merkityksessä, ihmisen tai apinan koko yläraaja olkapäästä sormenpäihin

käsiala (n)
chirographum
  ihmisen persoonallinen tapa kirjoittaa käsin tyylinsä mukaisesti

käsilaukku (n)
crumena
  olalla tai kädessä kannettava laukku

käsin (adv)
manu
  kättä t. käsiä käyttäen, käsillä, käsin tehtynä

käsine (n)
chirotheca
  kättä peittävä vaatekappale

käsiraha (n)
arrabō
  kauppaa solmittaessa tai sopimusta tehtäessä aikeen vahvistamiseksi sillä hetkellä maksettava rahasumma

käsiraudat (n)
manicae
  henkilöä rajoittavat, tyypillisesti molempiin ranteisiin asennettavat kettingillinen kahleet; tyypillinen varuste poliisivoimilla

käsite (n)
conceptum
  ihmisen mielessä jäsentynyt, selkeästi määriteltävissä oleva idea todellisuudessa esiintyvästä konkreettisesta tai abstraktista asiasta

käsitellä (v)
afficiō
  koetella käsin

käsiterä (n)
manus
  yläraajan uloin osa: ranne, kämmen ja sormet

käsittely (n)
tractātiō
  käsin tehtävä toimenpide tai joukko toimenpiteitä

käsittämätön (adj)
indēspectus
  sellainen, jota ei voi käsittää

käsittää (v)
comprehendere
  tiedostaa ja ymmärtää jokin asia
numerare
  muodostua jostakin, sisältää

käsitys (n)
ratio
  havainnollisesta aineksesta tai viestinnästä ihmiselle muodostunut mentaalinen kuva, joka on enemmän tai vähemmän jäsentynyt

käsityö (n)
manuopera
  pienissä sarjoissa tehty pienimuotoinen tuotteiden valmistus, kuten ompelu, yleensä matkamuistoiksi tai koristeiksi
  käsityönä valmistettu tai tekeillä oleva tuote, käsiteollisuustuote

käsivarsi (n)
brachium
  kädellisten yläraajan osa ranteesta olkapäähän, eli kyynärvarsi ja olkavarsi yhdessä

käskeä (v)
doceo
  saada joku sanallisen, kirjallisen tai muun viestin kautta tekemään jotakin, koska viestijä niin haluaa tai koska viestijällä on velvollisuus katsoa, että käsketty asia toteutuu

käsky (n)
imperium
  jonkun puheella tai kirjallisesti tai muuten ilmaisema lausuma, jonka mukaan jokin asia tulee viestin vastaanottajan toteuttaa hänen tahdostaan riippumatta

käskyvalta (n)
imperium
  määräysvalta, oikeus käskeä tai määrätä

kätellä (v)
commoveō
  tervehtiä jotakuta ojentamalla hänelle kätensä ja puristamalla hänen kättään

kätilö (n)
obstetrīx
  terveydenhuollon ammattinimike henkilölle, joka avustaa synnyttävää naista synnytyksessä

kätkeytyä (v)
celare
  mennä kätköön tai kätköksiin

kätkeä (v)
abscondō
  laittaa kätköön, laittaa salaiseen paikkaan
  pitää omana tietonaan

kätkö (n)
abscondō
  kätköpaikka, paikka, mihin jotain on kätketty eli piilotettu

kätyri (n)
minister
  tuomittavaan tekoon jonkun apurina osallistuva henkilö

kävellä (v)
ambulo
  liikkua laittamalla jalkaa toisen eteen

kävely (n)
iter
  kävellen kuljettu matka

kävelykeppi (n)
baculum
  kävelemisessä apuna käytettävä keppi, jonka avulla saadaan siirrettyä painoa jaloilta kepin varaan

kävelymatka (n)
ambulatio
  etäisyys, jonka joku on kulkenut jalan

käydä (v)
vīsitō
  mennä ja tulla takaisin; pistäytyä, kyläillä (+ inessiivi, + adessiivi)
disciplina
  opiskella jossakin (+ partitiivi)
ago
  kulkea eteenpäin
  tuottaa alkoholia sokereista hiivasienten avulla
ambulo
  toimia, olla toiminnassa (koneistoista); käyttää polttoaineenaan
praetereo
  sopia, käydä päinsä, olla soveliasta
fūnctiō
  sopia johonkin tarkoitukseen

käydä päinsä (v)
-nam
  sopia, olla hyväksyttävää

käymälä (n)
forica
  paikka jossa ihminen ns. tekee tarpeensa: ulkohuone, vessa

käynnistyä (v)
initium
  lähteä käyntiin, tulla käynnistetyksi

käynti (n)
ambulatio
  eräs hevosen askellajeista: tavallinen nelitahtinen ”kävely”

käyristyä (v)
campter
  muuttua käyräksi tai käyremmäksi

käyrä (n)
linea curva
  viiva, joka ei ole kauttaaltaan suora

käyrätorvi (n)
cornu
  varhaisista metsästystorvista kehittynyt vaskipuhaltimiin kuuluva torvi, jonka pituus on 3–4 metriä

käyte (n)
fermentum
  käyteaine, käymistä aiheuttava ja ylläpitävä aine

käyttäjä (n)
usor
  henkilö, joka käyttää jotakin konetta, laitetta tai muuta työvälinettä

käyttäjänimi (n)
nōmen ūsitatōris
  käyttäjätunnus

käyttäytyminen (n)
actio
  tapa, jolla elollinen olento käyttäytyy tai toimii

käyttäytyä (v)
ago
  toimia jollakin tietyllä tavalla jossakin tilanteessa

käyttää (v)
uti
  hyödyntää jotakin johonkin tarkoitukseen
  tehdä tai toteuttaa jokin asia jollakin nimenomaisella esineellä, tietokoneohjelmalla tms., pitää jossakin käytössä
  pitää käynnissä
fermentō
  valmistaa tai muokata käymisen avulla, pitää käymässä

käyttö (n)
usurpatio
  jonkin välineen hyödyntäminen jonkin asian tekemisessä

käyttöjärjestelmä (n)
systema internum
  tietokoneen keskeinen matalan tason tietokoneohjelmisto, joka tarjoaa perustoiminnot tietokoneen käyttämiseen ja toimii rajapintana fyysisen laitteiston ja tietokoneessa toimivien ohjelmistojen välillä

käyttökelpoinen (adj)
implemens
  jota on mahdollista tai hyvä käyttää

käyttökelvoton (adj)
inutilis
  niin kelvoton, ettei ko. esinettä, asiaa tms. voi käyttää; käytettäväksi kelpaamaton; epäkelpo

käytännössä (adv)
in actu
  käytännöllisesti ajatellen, todellisuudessa

käytäntö (n)
institūtum
  toimivaksi todettu järjestelmällisyyteen pyrkivä toimintatapa

käytävä (n)
andron
  pääsyn mahdollistava kapeahko, pitkänomainen kulkutie tai kulkuväylä

käytös (n)
actio
  yksilön tai olion ominainen tai poikkeava menettely tai tapa toimia eri tilanteissa ja olosuhteissa

käännekohta (n)
discrīmen
  uuden ajanjakson alku

käännös (n)
interpretatio
  (kielitiede) teksti, joka on käännetty kieleltä toiselle

käänteisluku (n)
mūtuus
  luku, jonka lukuarvo on ko. luvun käänteisarvo

kääntyä (v)
vertō
  vaihtaa suuntaa; tehdä käännös

kääntäjä (n)
interpres
  kielenkääntäjä, henkilö, joka kääntää tekstiä kieleltä toiselle, vrt. tulkki

kääntäminen (n)
interpretātiō
  (käännöstiede) tekstin muuntaminen kielestä toiseen ymmärrettävästi

kääntää (v)
traducere, vertere
  tulkita teksti kieleltä toiselle

kääntöpiiri (n)
tropicus
  leveyspiiri, joka on pohjoisimmalla tai eteläisimmällä kohdalla, johon aurinko johonkin aikaan vuodesta paistaa kohtisuoraan ylhäältä eli zeniitistä; maapallon kääntöpiirien sijainti on noin 23 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä päiväntasaajan molemmin puolin; sijainti on sama kuin maapallon akselikaltevuus

kääpiö (n)
nanus
  lyhytkasvuinen henkilö; muita suhteellisesti huomattavasti lyhyempi henkilö

kääpiöpäästäinen (n)
sōrex
  eräs päästäinen ()

käärijä (n)
involūcrum
  henkilö, joka käärii

käärinliina (n)
sudarium
  kangas johon ruumis kääritään

kääriä (v)
volūmen
  kiertää rullalle
  kiertää päällys jonkin ympäri

käärme (n)
serpens, anguis, oray
  alalahkoon kuuluva jalaton ja vaihtolämpöinen matelija, jonka sanotaan kehittyneen liskoista

kääryle (n)
volūmen
  ruoka, jossa on jokin täyte syötävään kääröön sijoitettuna

köli (n)
carina
  laivan tai veneen pohjassa sijaitseva uloke, evä tai palkki, joka vakauttaa pituussuuntaista kulkua erityisesti purjeveneissä ja tuulisissa olosuhteissa

kölninvesi (n)
aqua Coloniensis
  alkoholipitoinen raikastus- ja puhdistusvesi, eau de Cologne

kömpelö (adj)
inconcinnus
  liikkeissään jäykkä, kankea, hidas, joustamaton; taitamaton, avuton

köyhdyttää (v)
pauperō
  tehdä köyhemmäksi; saada köyhtymään

köyhyys (n)
paupertas
  köyhänä oleminen, puutteenalaisuus

köyhä (adj)
pauper, egens
  osattomaksi jäänyt, varaton

köyhälistö (n)
egens
  köyhä väestönosa

köynnöskasvi (n)
vīnea
  puu- tai ruohovartinen mateileva, usein kiipeävä, toisinaan kärhöjä muodostava pitkä kasvi

köysi (n)
restis
  muun muassa kiinnittämiseen käytettävä useista kuiduista tai säikeistä palmikoitu tai kierretty paksu naru

laadukas (adj)
prōprietās
  sellainen, jonka laatu on hyvä, laadultaan korkea; laatuisa, tasokas

laahata (v)
semita
  vetää perässään

laahus (n)
agmen
  vaatteen helman maata pitkin ulottuva osa

laaja (adj)
magnus
  suuri alueeltaan tai vaikutukseltaan

laajeneminen (n)
expānsiō
  laajemmaksi muuttuminen

laajentua (v)
expando
  tulla laajemmaksi

laakeri (n)
laurus
  laakeripuu

laakerinlehti (n)
laurus
  laakeripuun mausteena käytetty lehti

laakeripuu (n)
laurus
  Välimeren alueen ainavihanta pieni puu (), josta saadaan mausteena käytettävää laakerinlehteä

laakeriseppele (n)
laurea
  Laakeripuun oksista ja lehdistä tehty seppele.

laakio (n)
planus
  vaakatasossa erityisen tasainen alue

laakso (n)
vallis
  alue vuorten tai mäkien välissä

laantua (v)
sedeo
  rauhoittua, tasaantua

laardi (n)
arvina
  sulatettu ja puhdistettu ihra

laastari (n)
emplastrum
  ihoon tarraliimalla kiinnittyvä, yleensä kankaasta, muovista tai kuituaineesta tehty lappu, jonka tehtävä on suojata haavaa; kiinnelaastaria käytetään muiden sidosten kiinnittämiseen

laastaroida (v)
alligō
  peittää laastarilla

laatikko (n)
arca
  yleensä neliskulmainen puinen, vanerinen, pahvinen tms. säiliö, jossa säilytetään muita esineitä
  huonekalun yleensä auki vedettävä lokero, jossa säilytetään esineitä

laatoittaa (v)
pavimento
  päällystää laatoilla tai klinkkereillä

laatu (n)
quālitās
  kvaliteetti, laadukkuus, tekninen tai taiteellinen korkeatasoisuus, hyvyys
  Lähetin ja tornin välistä arvoeroa sanotaan kvaliteetiksi eli laaduksi. Se on hieman vähemmän kuin kaksi sotilasta.
genus
  laatuluokka, laji

laava (n)
lava
  tulivuorista osittain tai kokonaan sulana purkautuva kiviaines, magma

laboratorio (n)
labōrātōrium
  kokeellisiin (tieteellisiin tai teknisiin) tutkimuksiin käytetty tila, sellaisia tutkimuksia tekevä laitos tai osasto tai eräiden korkeakoulujen toimintayksikkö

labyrintti (n)
labyrinthus
  sokkelo, käytäväverkosto, jossa on lähtöpaikasta määränpäähän johtavan reitin lisäksi monia umpikujia ja harhauttavia lenkkejä

ladata (v)
carrus
  liittää johonkin jokin osa tai täyttää käyttöaineella toimintakuntoon saattamiseksi
  asettaa panos tuliaseeseen
  siirtää tiedosto massamuistilta tietokoneen muistiin tai ohjelmaan käsiteltäväksi
onus electricum
  täyttää akku sähkövirralla, varata

lahdelma (n)
acinus
  pienehkö tai leveäsuinen lahti

lahdenpoukama (n)
acinus
  lahden poukama, pieni ja usein leveäsuinen lahti

lahja (n)
donum
  vapaaehtoisesti jollekulle annettu asia tai esine, jonka tarkoituksena on yleensä ilahduttaa; annetaan merkkipäivänä tai kiitokseksi
dōnum
  luontainen kyky tai taipumus, kyky tehdä jotakin hyvin luonnostaan

lahje (n)
os
  housujen jalan peittävä osa, joita housuissa on kaksi

lahjoa (v)
corrumpere
  tarjota tai antaa lahjus

lahjoittaa (v)
donare
  antaa lahjaksi; antaa veloituksetta jotakin jonkun toisen käyttöön tai omistukseen

lahjoittaja (n)
donator
  se, joka lahjoittaa

lahjomaton (adj)
incoinquinabilis
  henkilö, joka ei suostu ottamaan vastaan lahjuksia, jota ei voi ostaa

lahjonta (n)
largitio
  lahjusten antaminen ja vastaanottaminen ilmiönä

lahjus (n)
repetundae
  raha tai jokin muu hyötyä tuottava asia, jota käytetään lahjonnassa, kun yritetään vaikuttaa erityisesti poliittisiin päättäjiin omien etujen ajamiseksi

lahko (n)
ordo
  taksonomian hierarkiataso, eliökunnan luokitteluyksikkö, joka on heimon ja luokan välissä

lahna (n)
sparulus
  särkikalojen heimon sivuilta litistynyt korkearakenteinen makean veden ja murtoveden kala (). Lahnan selkäevässä on 12 ruotoa ja pitkässä peräevässä 28–31 ruotoa.

laho (adj)
cariōsus
  varsinkin puusta: sellainen missä on lahoa, lahoinen, lahonnut

lahota (v)
cariēs
  (eloperäisistä aineista, tav. puusta) muuttua bakteerien ja sienten vaikutuksesta hapellisessa ympäristössä (vertaa sanaan mädäntyä) hauraaksi ja pehmeäksi

lahti (n)
sinus
  meren tai järven muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

laidoitus (n)
putāmen
  laudoista, lankuista tai metallilevyistä tehty aluksen laitarakenne

laidun (n)
pābulātiō
  alue, jolla kasveja ravinnokseen käyttävät kotieläimet laiduntavat

laiduntaa (v)
pasco
  olla laitumella, syödä laitumella

laiha (adj)
tenuis
  (eläimestä tai ihmisestä) jolla on vähän ihonalaista rasvaa, hoikka, luiseva

laihdutuskuuri (n)
diaeta
  sellaisen ruokavalion noudattaminen, jonka tavoitteena on laihtuminen yleensä terveydellisistä syistä

laikkuinen (adj)
maculatus
  sellainen, jossa on laikku tai laikkuja; laikukas, laikullinen

laillinen (adj)
lēgitimus
  sellainen, joka perustuu voimassa olevaan lakiin, lainmukainen

laillisesti (adv)
lēge
  laillisella tavalla

laimentaa (v)
diluo
  tehdä vähemmän väkeväksi, intensiiviseksi

laimentua (v)
affligere
  osakeannin, tai kun osakkeita saadaan optio-oikeuksilla tai vaihtovelkakirjan juoksuajan lopuksi merkitään uusia osakkeita, seurauksena yksittäisen osakkeen antaman omistuksen, äänivallan ja osuuden yrityksen voitoista pienentyminen; yksittäisen osakkeen arvo, osakekohtainen tulos ja osakekohtainen osinko pienentyvät; liudentua

laiminlyödä (v)
neglectus
  jättää huolehtimatta asianmukaisesti

laina (n)
crēditum
  tilapäisesti haltuun otettu esine tai raha, joka aiotaan palauttaa tai maksaa takaisin

lainaaja (n)
crēditor
  lainaksi antaja

lainanantaja (n)
crēditor
  tavallisesti liikepankki tai muu rahoituslaitos, joka harjoittaa rahanlainausta eli antolainausta

lainata (v)
commodō
  antaa jotakin olettaen, että se palautetaan takaisin
mutuor
  ottaa jokin olettaen, että se palautetaan takaisin

lainkaan (adv)
haudquāquam
  (kysymyslauseessa) edes jonkin verran (puhuja olettaa, että vastaus on kielteinen)

lainoppinut (n)
legisperitus
  juutalaisuudessa uskonnollisen lain asiantuntijaksi koulutettu henkilö

lainsäätäjä (n)
lēgislātor
  lakeja säätävä elin; sen jäsen, demokratiassa mahdollisesti kansanedustaja

laipio (n)
lacunar
  huonetilan katto, sisäkatto

laiska (adj)
piger
  sellainen, joka on haluton tekemään töitä, jolle ei työnteko maistu

laiskasti (adv)
lentē
  laiskalla tavalla eli haluttomasti ja hitaasti

laiskiainen (n)
pigritia
  kolmivarvaslaiskiaisten () tai kaksivarvaslaiskiaisten () heimon eläin

laiskimus (n)
cunctātor
  ihminen (tai eläin), joka on haluton tekemään työtä

laiskotella (v)
deses
  lepäillä tekemättä mitään

laiskuus (n)
pigritia
  se, että on laiska

laita (n)
margō
  kylki, m. kyljen yläreuna

laitahyökkääjä (n)
ala
  joukkuelajeissa käytetty nimitys laitapaikan pelaajalle

laite (n)
māchina
  mekaaninen, tiettyä rajattua tarkoitusta varten valmistettu kone, koje

laiton (adj)
clandestinus
  lainvastainen

laittaa (v)
paro
  tehdä, valmistaa

laituri (n)
mōlēs
  rannassa veden äärellä oleva rakennelma, jota käytetään alusten kiinnitys- tai lastauspaikkana tai vapaa-ajan viettoon

laiva (n)
navis, carina
  suurikokoinen vedessä kulkeva alus, yleensä selvästi suurempi kuin vene

laivakuljetus (n)
nāviculāria
  kuljetus joka tapahtuu laivalla

laivasto (n)
vēlōx
  merivoimien, valtion, varustamon tms. kaikki tai tiettyyn tarkoitukseen käytettävät alukset
  lentoyhtiön lentokonekalusto; käytettävissä olevat ilma-alukset

laivastonsininen (adj)
classiarus
  väriltään laivastossa käytetyn tummansinisen kaltainen

laivastonsininen (n)
classiarus
  monien laivastojen käyttämä tummansininen väri

laivata (v)
navis
  kuljettaa laivalla

laivue (n)
turma
  merivoimissa johdettu laivastoyksikkö
  ilmavoimissa kolmen tai neljän lentueen muodostama joukkoyksikkö

laji (n)
species
  keskenään lisääntymiskelpoisia jälkeläisiä tuottavien yksilöiden joukko, eliölaji: eläinlaji, kasvilaji

lajike (n)
cultivarietās
  (biologia) myyntiin laskettu, nimen saanut kasvin jalostustyön lopputulos

lajitella (v)
discribō
  järjestää jtk tietyn säännön mukaisesti eri ryhmiin

lakaista (v)
ēverrō
  puhdistaa lattiaa tai maata luudalla tai harjalla

lakana (n)
linteum
  vuodevaate, joka suojaa patjaa tai peitettä

lakata (v)
absisto
  loppua jokin toiminta

laki (n)
lex
  valtion lainsäädäntöelimen säätämä kaikkia velvoittava säädös; lain säätämiselle määrättyjä muotoja noudattaen syntynyt valtion tahdon ilmaus, jota on noudatettava

lakiehdotus (n)
rostrum
  eduskunnalle tehtävä ehdotus lain säätämisestä

lakimies (n)
causidicus
  lakien asiantuntija, lakien parissa työskentelevä lainoppinut

lakki (n)
petasus
  sienen itiöemän varren päässä oleva osa, hattu

lakko (n)
cessatio
  työnteon keskeytys, jonka tarkoituksena on saada työnantaja suostumaan työntekijän vaatimuksiin tai osoittaa mieltä työhön liittyviä asioita vastaan

lakkoilla (v)
cūdō
  jäädä pois töistä

lakoninen (adj)
breviloquens
  lyhytsanainen

lakritsi (n)
glycyrrhiza
  lakritsijuurella maustettu makeinen, joka sisältää sokerin ja vehnäjauhon lisäksi monesti myös arabikumia ja salmiakkia ja joka värjätään mustaksi lääkehiilellä

lakritsijuuri (n)
glycyrrhiza
  lakritsikasvin () juuriosa, josta tehdään lakritsia

laktoosi (n)
lactosum
  maidossa esiintyvä galaktoosista ja glukoosista muodostunut disakkaridi, maitosokeri

lama (n)
depressio
  kansantalouden tilanne jossa bruttokansantuote yleisen määritelmän mukaan laskee (muutos on miinusmerkkistä) vähintään kahtena peräkkäisenä vuosineljänneksenä; taloustoiminnan supistumisen kausi, jonka seurauksena usein tavallista enemmän irtisanomisia ja konkursseja; pitkittynyt, vähintään kahden vuosineljänneksen pituinen matalasuhdanne; vakavampi kuin taantuma

lammas (n)
ovis
  Ovis aries, sorkkaeläinten lahkon märehtijäin alalahkoon kuuluva nisäkäs, jota pidetään kotieläimenä tuottamaan villaa, lihaa ja turkiksia, joskus maitoa

lammaspaimen (n)
pastor
  työkseen lampaita kaitseva henkilö

lampaanliha (n)
ovilla
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava osa lampaasta

lampetti (n)
lucerna
  seinään kiinnitettävä kynttilän tai lampun pidike

lampi (n)
piscīna
  järveä pienempi vesitäytteinen luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä, usein lähteestä, ja josta ei ole näkyvää laskuväylää vesistöön

lamppu (n)
lucerna, lampas
  joko nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta, tai sähköenergiaa käyttävä itsenäinen valaistuslaite; valaisin tai erityisesti sen valoa tuottava osa kuten polttimo

lana (n)
trahea
  tienpinnan tai kynnetyn pellon tasoittamiseen käytettävä laite

langeta (v)
caespito
  kaatua
cado
  sortua, hairahtaa, hairahtua tekemään jtk
  joutua jkn/jnk harhauttamana jhk

langettaa (v)
dono
  panna jollekulle loitsu

lanka (n)
chorda
  kuituja yhteen kehräämällä valmistettu kiinnitysväline, kutoma- ja ompelutarvike. Kerrattu lanka on valmistettu useista, toisiinsa kierteellä sidotuista säikeistä.

lankeemus (n)
casus
  lankeaminen, hairahtaminen, hairahtuminen

lankku (n)
tabula
  poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara, jonka paksuus on yli 38 mm ja leveys on yli 75 mm

lanko (n)
lēvir
  oman aviopuolison veli

lankous (n)
affīnitās
  jonkun henkilön ja hänen puolisonsa sukulaisen välinen suhde, avioliittoon perustuva sukulaisuus

lannenikama (n)
vertebrae lumborum abdominis
  selkärangan nikamat 20–24 ylhäältä laskien ()

lannoittaa (v)
fimum
  levittää lantaa tai muuta lannoitetta

lanseerata (v)
dēdūcō
  julkaista (markkinoille)

lanseeraus (n)
dēdūcō
  se, että lanseerataan; tuotteen julkistus

lanta (n)
fimum
  kasvisravintoa syövän kotieläimen uloste

lantaani (n)
lanthanum
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on La ja järjestysluku 57

lantatunkio (n)
fimārium
  lannoitteeksi tarkoitettu eläinten uloste ja kuivikkeet kasattuna keoksi tai läjäksi

lantio (n)
pelvis
  (lat. pelvis) ihmisen lantio muodostuu lonkkaluista, häpyluiden välisestä häpyliitoksesta ja suoliluiden väliin sijoittuvasta ristiluusta. Lantion tehtävänä on liittää alaraajat vartaloa tukevaan selkärankaan ja samalla suojata suolistoa ja sukupuolielimiä.

lantioluu (n)
ossa innominata pelvis coxarum
  lantion suuret laakeat luut

lantti (n)
nummus
  metalliraha; pieni metallista valmistettu ympyrän muotoinen maksuväline, kolikko

lapa (n)
lamina
  airossa, mailassa tai muussa välineessä leveä, litteä kohta
armus
  (keittiö) kylkipala lihaa

lapaluu (n)
scapula
  selässä kylkiluiden takana sijaitseva hartian luihin kuuluva, parillinen solisluuhun ja olkaluuhun niveltyvä litteä kolmiomainen luu, scapula

lape (n)
facies
  litteän kappaleen leveämpi sivu; kapeampaa sivua kutsutaan syrjäksi
plānus
  miekan terän leveä puoli

lapio (n)
rutrum, pala
  kaivamiseen tai luomiseen käytetty puu-, metalli- tai muovivartinen kaivu- tai luontityökalu, jossa on metallinen, joskus puinen tai muovinen, käyttöä varten muotoiltu lapa

lapioida (v)
pāla
  käyttää lapiota; kaivaa lapiolla

lapsellinen (adj)
puerīlis
  lapsen kaltainen, lapsen tavalla käyttäytyvä tai sellaiselta vaikuttava

lapsenlapsi (n)
nepos
  ihmisen jälkeläinen toisessa sukupolvessa

lapsenmielinen (adj)
puerīlis
  sellainen, jonka mieli on kuin lapsella; joka esimerkiksi pitää lasten kanssa leikkimisestä tai on luonteeltaan impulsiivinen

lapsenmurha (n)
infanticidium
  itse synnyttämänsä imeväisikäisen lapsen murhaaminen

lapsi (n)
puer, infans
  nuori ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut
infans, puer
  ihmisen jälkeläinen

lapsivesi (n)
liquor amnii
  kohdussa sikiön ympäröivä vesi, joka synnytyksessä vuotaa ulos

lapsuus (n)
incunabŭla
  aika, jolloin ihminen on lapsi; syntymästä murrosikään t. nuoruuteen asti

laryngaali (n)
laryngealis
  (fonetiikka) Äänne, joka ääntyy kurkussa.

laryngaalinen (adj)
laryngealis
  kurkunpään avulla tuotettava

laryngiitti (n)
laryngitis
  kurkunpään tulehdus

lasi (n)
vitrum
  kivennäisaineseosten sulatteen jähmettyessä syntyvä kova, amorfinen aine

laskea (v)
calculare
  tehdä laskutoimituksia; arvioida matemaattisesti; selvittää lukumäärä, ottaa luku
discedo
  siirtää jokin alaspäin
lābor
  tulla liukuen tai veden päällä kelluen alas jotakin pitkin
cadere
  vähentyä, tulla alaspäin joltain tasolta
dēdūcō
  vähentää
patior
  päästää pois
fungor
  johtaa johonkin
aedificō
  asentaa maahan putki, kaapeli, tms.

laskettelu (n)
dēclīvis
  laskettelemisen tapahtuma

laskeutua (v)
descendō
  tulla alas hallitusti

laskiaissunnuntai (n)
Quinquagesima
  (kristinusko) erään sunnuntaipäivän kristillinen nimitys; laskiaistiistaita edeltävä sunnuntai, jolloin laskiaista vietetään kirkossa

laskimo (n)
vena#Latina, vēna
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämeen päin

lasku (n)
calculātiō
  matemaattinen toimitus, laskeminen
descensus
  laskutehtävä esim. kotiläksynä
  jälkeen päin perittävä maksu
  aleneminen, väheneminen
  lentokoneen saapuminen kentälle
  urheilusuoritus kelkkailussa ja alppilajeissa
  taivaankappaleiden jääminen, "siirtyminen", horisontin taa
  alenema
  nestemäisen metallin valutus valettavaksi
declinatio
  alaspäin meno tai laitto

laskuri (n)
hora
  laite, joka laskee tai pitää kirjaa; mittari

laskutoimitus (n)
calculātiō
  toimenpide, jossa yhdestä tai useammasta luvusta muodostetaan jonkin säännön mukaisesti uusi luku

laskuvarjo (n)
umbrella descensoria
  aiemmin silkistä, nykyisin yleensä nailonista valmistettu valjaskiinnitteinen, rakenteeltaan alta avoin pallomainen (ilmanvastukseen perustuva) tai patjamainen (liito-ominaisuuteen ja siiven nostovoimaan perutuva) laite, jota käytetään ensisijaisesti hidastamaan vapaata pudotusta ilmassa

lassota (v)
capulum
  ottaa kiinni lassolla heittämällä

lasta (n)
spatula
  litteä ja leveä työkalu, jolla levitetään tai siirretään aineita
serperastrum
  (lääketiede) murtumien, m. venähdysten, hoidossa käytetty tukirakenne

lastata (v)
carrus
  tehdä kuormaa, kuormata

lastenvaunut (n)
plostellum
  työnnettävät vaunut, joissa on päällä kuomu, jotka on tarkoitettu pienen lapsen kuljetukseen

lastoittaa (v)
serperastrum
  tukea lastalla tai lastoilla

lastu (n)
ramentum
  puusta vuolemalla irrotettu suikale

lateksi (n)
latex
  mikroskooppisen polymeerihiukkasten ja veden muodostama seos, eli emulsio

lateraalinen (adj)
lateralis
  sivulla tai kauempana keskiviivasta sijaitseva, sivu-, laita-

latifundium (n)
latifundium
  antiikin Rooman aikainen laaja maatila, jossa käytettiin työvoimana talonpoikia tai orjia

latina (n)
lingua latina, sermo latinus
  latinan kieli (kielitunnus: la), alkuaan Italiassa Latiniumin maakunnassa latinien puhuma indoeurooppalaisten kielten italialaisen kieliryhmän kieli, joka oli myös antiikin roomalaisten kieli

latinalainen (adj)
latinus
  latinaan liittyvä

lato (n)
horreum
  rakennus, jossa säilytetään eläinten rehuksi tarkoitettuja heiniä

lattia (n)
solum
  huoneen pohjana oleva rakenne, jonka päällä yleensä kävellään

latva-artisokka (n)
cinara
  viljelykasvi (), jonka mykeröä suojaavat suomut ja kukkapohja ovat syötäviä

latvia (n)
letticus
  latvian kieli (kielilyhenne: lv), Latviassa puhuttava indoerooppalaisten kielten balttilaiseen ryhmään kuuluva kieli.

latvialainen (adj)
letticus
  Latviasta peräisin oleva tai Latviaan liittyvä

latvialainen (n)
letticus
  Latvian kansalainen

latvus (n)
corona
  yksittäisen puun tai pensaan oksisto ja lehvästö; myös puun hakkuutähteeksi jäävä latvaosa

latvusto (n)
aulaeum
  puuston latvuskerros, puiden pituuden mukaan erotettavissa oleva kokonaisuus

lauantai (n)
dies Saturni, Sabbata
  viikon kuudes päivä, päivä perjantain ja sunnuntain välissä

laudoittaa (v)
conscendō
  peittää laudoilla seinä, kiinnittää laudat esim. seinään tai laituriin

lauha (adj)
levis
  leuto, lauhkea

lauhduttaa (v)
condēnsō
  jäähdyttää kaasu nesteeksi

laukaista (v)
dēdūcō
  panna liikkeelle

laukaisu (n)
dēdūcō
  se, että laukaistaan jotakin (esim. ase tai raketti)

laukaus (n)
germen
  kiekon lyönti mailalla tai pallon potku maalia kohti

laukku (n)
bursa
  kankaasta tai nahasta valmistettu kantoväline, jossa voi säilyttää ja kuljettaa tavaroita

laulaa (v)
canere, cantare
  tuottaa ääntä yhtenäisen uloshengitysvirtauksen kulkiessa äänihuulten välistä siten että noudatetaan säveltaajuuksia ja säilytetään sävelten kesto sekä tyypillisesti lausutaan laulunsanat suu avoinna edellä mainitulla tavalla vokaaleja pidentäen

laulaja (n)
cantor
  henkilö, joka laulaa eli tuottaa äänielimillään musiikkia

laulajatar (n)
cantrīx
  naispuolinen laulaja; naislaulaja

laulu (n)
carmen
  laulettavaksi tarkoitettu teksti ja siihen liittyvä sävellys

laulukaskas (n)
cicāda
  laulukaskaiden yläheimoon () kuuluvia kaskaita

lauma (n)
grex
  eläinten, erityisesti maanisäkkäiden joukko

lause (n)
sententia
  ihmiskielten kielenkäytön yksikkö, jossa sanotaan ainakin yksi asia, ilmaistaan ajatus. Lauseessa on predikaatti ja usein myös subjekti.
theōrēma
  propositio, joka on tosi; teoreema

lauseke (n)
verbum
  hyvin muodostettu ja laillinen yhdistelmä matemaattisia symboleja
  ohjelmoinnissa arvojen ja funktioiden yhdistelmä, joka evaluoituu tietyksi luku- tai totuusarvoksi tai määrittää jonkin joukon

lauseoppi (n)
syntaxis
  (kielitiede) kieliopin osa, jossa käsitellään lauseen osia ja rakennetta

lausunto (n)
verbum
  (usein juridisia vaikutuksia sisältävä) suullinen toteamus

lauta (n)
tabula
  lankkua ohkaisempi ja rimaa leveämpi poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara (paksuus on alle 38 mm ja leveys yli 75 mm)

lautakunta (n)
conscendō
  tiettyä tehtävää varten asetettu monien henkilöiden muodostama toimielin

lautanen (n)
patella
  kattaukseen kuuluva matala syömä-, tarjoilu- tai koristeastia

lautasliina (n)
mantele
  paperinen tai kankainen liina, johon pyyhitään suuta ruokailun jälkeen

lautta (n)
ratis, trabica
  pölleistä tai tukeista koottu tilapäinen kelluva liikkumisväline, puulautta

lautturi (n)
navector
  lautan ohjaaja

lava (n)
scaena
  teatterin lava, esiintymiskoroke

lavantauti (n)
typhus
  vakava suolistoinfektio, jonka aiheuttaa Salmonella typhi -bakteeri, tyyfus

lavastaa (v)
sistō
  lavastaa syylliseksi saada johonkin tekoon syytön näyttämään syylliseltä

lavastus (n)
decoratio
  teatterin, elokuvan, television tms. arkkitehtonisista aineksista esinesijoitteluin täydentäen muodostettu keinotekoinen estysmiljöö

lavea (adj)
extensivus
  laaja, leveä

laventaa (v)
expando
  kertoa osoittaja ja nimittäjä samalla luonnollisella luvulla

laventeli (n)
lavendula
  mikä tahansa laventelien suvun () kasvi

lawrencium (n)
lawrencium
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Lr ja järjestysluku 103

legaatti (n)
lēgātus
  paavin lähettiläs

legenda (n)
fabula
  mytologinen sankaritaru
  sankaritarun päähenkilö

legendaarinen (adj)
fabularis
  unohtumaton, mahtava

legioona (n)
legio
  roomalainen sotajoukko, joka koostui noin 6000 miehestä

lehdistö (n)
foliatura
  kasvin, varsinkin puun lehdet
pressorium
  aikakaus- ja sanomalehdet

lehdykkä (n)
libellus
  kerrannaislehden lavan erillinen osa

lehmus (n)
tilia
  metsälehmus (), lehtipuu, jolla on suuret sydämenmuotoiset lehdet

lehmä (n)
vacca, bos
  naaraspuolinen, vähintään kerran synnyttänyt nauta; monien muidenkin märehtijöiden naarassukupuolta kutsutaan lehmäksi

lehmärokko (n)
vaccinia
  viruksen aiheuttama nautakarjan ja ihmisten rokko,

lehtevä (adj)
foliātus
  sellainen, jossa on runsaasti lehtiä

lehti (n)
folium
  kasvinosa, johon kuuluvat lehtiruoti, lehtilapa ja lehtikanta
  vihon tai lehtiön yksi arkki tai kirjan yksi yleensä molemmin puolin painettu kahdesta sivusta muodostuva kokonaisuus

lehti-ilmoitus (n)
prescriptio
  sanoma- tai aikakauslehdessä julkaistu ilmoitus tai mainos

lehtikaali (n)
crambe
  tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes (Brassica oleracea var. sabellica)

lehtikuusi (n)
larix
  mikä tahansa Larix-sukuinen havupuu

lehtinen (n)
libellus
  pieni lehti

lehtipuu (n)
arbor cadūca
  puu, jolla on leveät lehdet

lehtiriepu (n)
anas
  sanoma- tai aikakauslehti

lehtisalaatti (n)
lactūca
  asterikasveihin kuuluva yksi- tai kaksivuotinen kasvi (), jota kasvatetaan lehtivihannekseksi. Siitä on jalostettu useita erimuotoisia lajikkeita.

lehtiselleri (n)
apium
  sellerin muunnos (Apium graveolens var. dulce), jonka pitkiä ja paksuja lehtiruoteja käytetään ruoanvalmistuksessa

lehto (n)
lucus
  lehtipuista koostuva metsätyyppi

lehtokurppa (n)
attagēna
  , Suomessa maan etelä- ja keskiosissa yleinen kahlaaja

lehtopöllö (n)
cavannus
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

leija (n)
draco volans papyreus
  muovinen, paperinen tai kankainen lennokki, jota lennätetään tuulisella säällä pitkän narun päässä

leijona (n)
leo
  kissaeläimiin kuuluva petoeläin (Panthera leo), joka elää villinä Afrikan savanneilla ja Intiassa

leijonankita (n)
draco
  mikä tahansa leijonankitojen suvun () kasvi

leikata (v)
seco
  osittaa saksilla, veitsellä tai muulla teräaseella
pampinō
  katkaista, lyhentää, typistää kasvin vartta tai sen oksia, ruohoa

leikkaus (n)
seco
  leikkaamisen toteutus
ambivium
  kahden joukon yhteiset alkiot
curto
  kaikki ne alkiot, jotka kuuluvat sekä joukkoon A että joukkoon B

leikkauspiste (n)
ambivium
  suorien tai käyrien yhtymäkohta; se kohta, jossa ne leikkaavat toisensa

leikkausveitsi (n)
scalpellum
  kirurgisissa operaatioissa kudosten leikkaamiseen käytettävä veitsi

leikki (n)
lūdus
  säännötön toiminta, jota tehdään huvin vuoksi, erityisesti lasten kesken

leikkikalu (n)
crepundia
  lelu, leikkimistä varten valmistettu esine, joskus myös toiminnallinen laite

leikkiä (v)
ludo
  puuhailla askareissa, joita kutsutaan leikiksi; usein huvin vuoksi, yksin tai toisten lasten kanssa, spontaanisti tai ohjattuna

leikkuulauta (n)
tabula
  puinen tai muovinen alunen jonka päällä leikataan tai hienonnetaan aineksia ruoanlaitossa

leima (n)
imprimō
  musteeseen kastetulla muotilla painettu jälki; voidaan käyttää mm. varmentamaan asiakirjan alkuperäisyyttä tai koristeena

leimahdus (n)
coruscare
  kaasuuntuneen aineen äkillinen syttyminen

leimahtaa (v)
flamma
  syttyä tuleen

leimasin (n)
imprimō
  laite, jonka kohokuvion ja musteen avulla painetaan leima

leimata (v)
imprimō
  painaa leima leimasimella

leinikki (n)
gallīcrūs
  jokin leinikkien () sukuun kuuluva kasvi

leipoa (v)
torreō
  valmistaa leivonnaisia, jotka yleensä paistetaan

leipoja (n)
pistor
  henkilö, joka leipoo

leipomo (n)
pistrina
  paikka, jossa leivotaan leipomotuotteita

leipuri (n)
pistor, panifex
  Henkilö, joka leipoo, useimmiten ammatikseen.

leipä (n)
panis
  viljasta jauhetuista jauhoista ja nesteestä leipomalla ruoaksi valmistettava leipomotuote

leipäkori (n)
pānārium
  usein rottinkinen kori leipien kuljettamiseen

leipälapio (n)
vatillum fornācāle
  litteä, pyöreälapainen ja pitkävartinen, yleensä puinen apuväline, jolla leivät laitetaan leivinuuniin ja otetaan paistuneet leivät uunista; leipälapion muoto vaihtelee jonkin verran

leiri (n)
castra
  paikka jossa majoitutaan tiettyä tarkoitusta varten tilapäismajoituksessa kuten teltoissa tai parakeissa

leivinpaperi (n)
membrana
  uunissa paistettavien leivonnaisten yms. alustaksi tarkoitettu uunipellin levyinen ja kuumuutta kestävä paperi

leivonnainen (n)
crustum
  pääosin jauhotaikinasta valmistettu, leivottu ja paistettu makea tai suolainen elintarvike

leivos (n)
crustum
  erityinen annoskokoinen määrämuotoon tehty, usein täytetty ja koristeltu makea leivonnainen, jota syödään pikkulusikalla tai kakkuhaarukalla

leka (n)
marcus
  raskas, rautainen ja pitkävartinen työkalu, jolla voi mm. hakata paaluja maahan ja lyödä halkaisukiiloja puiden halkaisemiseksi, moukari

leksikko (n)
dictionarium
  johonkin kieleen kuuluva tai johonkin alaan liittyvä sanasto

lemmennuoli (n)
rūna
  eräiden kotilolajien nuolta tai tikaria muistuttava elin, joka kiihottaa niitä parittelussa

lemmikki (n)
animal domesticum
  suosikki, lellikki
myosotis
  jokin suvun kasveista, jotka tekevät pieniä viisiterälehtisiä vaaleansinisiä kukkia

lemmikkieläin (n)
animal domesticum
  ihmisen seuralaisenaan pitämä eläin

lempeys (n)
clēmentia
  se, että on lempeä

lempinimi (n)
agnomen
  kutsumanimi, lisänimi, liikanimi

lemu (n)
foetor
  paha haju, löyhkä

lenkki (n)
tintinare
  silmukka, rengas
nexus
  yhdysside, linkki

lennosto (n)
ala
  eräs ilmavoimien operatiivinen joukko-osasto, joka jaetaan laivueisiin

lennätin (n)
tēlegraphum
  sähköinen järjestelmä ja media viestien välittämiseen pitkien etäisyyksien päähän sovittuja merkkejä käyttäen

lento (n)
volatus
  lentämisen tapahtuma
fuga
  lentomatka, lentäen lentokoneella tehty matka

lentoasema (n)
āëriportus
  yleensä henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu ilmailuliikennepaikka; lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty

lentokenttä (n)
aeroportus
  tasainen maasta toimivien lentokoneiden nousu- ja laskeutumisalue, jossa on kiitoradat ja lentotoimintaan tarvittava varustus

lentokone (n)
aeroplanum
  siivin varustettu ilma-alus, jolla kuljetetaan matkustajia ja rahtia

lentopallo (n)
follis volatilis
  pallopeli, jossa pallo pyritään saamaan korkealla sijaitsevan verkon yli vastustajan puolelle kenttää
  edellisen peliväline

lentopotku (n)
scapha
  amerikkalaisessa jalkapallossa potku jolla hyökkäävä joukkue luopuu pelipallosta koska ei ole kyennyt etenemään vaadittavaa kymmenen jaardin matkaa (yleensä yritettyään neljästi)

lentotukialus (n)
navis aëroplanigera
  suuri hävittäjäkoneita kantamaan kykenevä kiitoradallinen sota-alus

lentäjä (n)
gubernator
  henkilö, jolla on koulutus, viranomaisen myöntämä lupa (lentolupakirja) ja lääketieteellinen kelpoisuus ohjata eli lentää ilmassa liikkuvaa kulkuneuvoa, esim. lentokonetta

lentäminen (n)
volucer
  lentää-verbistä muodostettu teonnimi

lentävä (adj)
volucer
  joka lentää

lentävä lautanen (n)
patella volans
  ufo

lentää (v)
volare
  liikkua ilmassa

leopardi (n)
pardus
  pantteri, eräs Afrikassa ja Aasiassa elävä, jonkin verran leijonaa pienempi kissaeläinlaji () tai sen yksilö

lepakko (n)
vespertilio
  siipijalkainen, Chiroptera-lahkon nisäkäs, joka kykenee lentämään lenninräpylöidensä avulla

lepo (n)
requiēs
  nukkuminen tai kiireetön paikoillaan oleminen, rauhoittuminen

leppoisa (adj)
loquax
  rauhallinen ja hyväntahtoinen

leppä (n)
alnus
  koivukasveihin kuuluvan Alnus-suvun puulaji

leppäkerttu (n)
coccinella
  jokin heimon () lajeista, pieni puolipallon muotoinen kovakuoriainen

lepra (n)
lepra
  (patologia) spitaali, -bakteerin aiheuttama sairaus

leptoni (n)
lepton
  eräitä alkeishiukkasia; fermioni, jonka spin on ½

lesbo (n)
tribas
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva nainen

lese (n)
clia
  jyvän kuori, siementä ympäröivä kasvikuitu, yleensä jauhettuna lesejauhona; myllyssä viljaa kuorittaessa leseeseen jää jonkin verran siemenen valkuaista

leskenlehti (n)
bechion
  (erityisesti) leskenlehtien sukuun kuuluva

leskeys (n)
viduitās
  leskenä oleminen

leski (n)
vidua
  ihminen, jonka puoliso on kuollut

leskimies (n)
viduus
  miespuolinen leski

lesti (n)
mustricula
  kengän valmistuksessa käytettävä muotti

letaali (adj)
lēthālis
  kuoleman aiheuttava

letto (n)
lāma
  puuton ja runsasravinteinen suotyyppi

lettu (n)
laganum
  juoksevan notkeasta taikinasta pannulla nopeasti paistettu ohut, hieman suolainen litteä leivonnainen, joka usein nautitaan sokeroituna tai hillon kera, mieluimmin lämpimänä

leuhkia (v)
glorior
  kehua itseään, puhua itsestään positiiviseen sävyyn

leuka (n)
mentum
  ihmisen kasvojen alaosa, suuta ympäröivät luut, joiden ylä- ja alaosassa hampaat ovat kiinni, muodostaa leukaparin, jonka muodostavat yläleuka (maxilla) ja alaleuka (mandibula)

leukemia (n)
leuchaemia
  veren valkosolujen syöpä

leukoija (n)
prōsāpia
  mikä tahansa leukoijoiden suvun () kasvi

leuto (adj)
cicur
  lauha, lauhkea

leventää (v)
ampliō
  tehdä leveämmäksi

leveys (n)
latitudo
  vaakasuunnassa etäisyys sivulta toiselle
lātitūdō
  maapallon koordinaatistossa vaakaviiva

leveyspiiri (n)
lātitūdō
  päiväntasaajan ja sen kanssa samansuuntaiset maapalloa leikkaavat pikkuympyrät; niihin perustuva pohjois–eteläsuuntaisen sijainnin ilmoittamiseen käytettävä asteikko

leveä (adj)
latus
  sellainen, jolla on paljon mittaa ja ulottuvuutta leveyssuunnassa, laaja sivusuunnassa

levitaatio (n)
levatio
  fysiikassa esineiden ilmassa pitäminen magneettien avulla

levite (n)
pandō
  leivälle levitettäväksi tarkoitettu elintarvike

levitoida (v)
levationem ago
  leijua ilmassa (ilman tukea tai vaijeria)

levittää (v)
expandō
  tehdä leveämmäksi
pandō
  aukaista jokin kokoon taitettu täyteen pituuteensa
  tehdä jostakin aineesta tasainen kerros pinnalle

levoton (adj)
implacidus
  sellainen, joka on mielentilaltaan huolestunut, hermostunut, rauhaton; luonteenlaadultaan tai olemukseltaan tasapainoton, ailahteleva, vakiintumaton; puheissaan ajattelematon, sopimattomaan kielenkäyttöön syyllistyvä

levottomuus (n)
inquiētūdō
  se, että on levoton

levy (n)
abacus
  litteä, tasapaksu kappale
discus
  tietokoneen massamuistiasema

levykuva (n)
effigies
  (tietotekniikka) levyn (esim. CD) tietosisällön vedos tiedostona

levypaino (n)
catillus
  levytankoon kiinnitettävä litteä ja yleensä pyöreä paino

levä (n)
alga
  monenlaisia aitotumallisia yksi- tai monisoluisia eliöitä, joista osa luetaan protisteihin ja osa kasvikuntaan

leväperäinen (adj)
neglegens
  huolimaton

levätä (v)
jaceō
  olla kuluttamatta voimiansa

liata (v)
foedō
  tehdä likaiseksi, sotkea

liberaali (adj)
largus
  liberaalisen politiikan mukainen

liberaali (n)
largus
  liberalismin kannattaja, liberaalisen puolueen jäsen, liberalisti

liberaalisti (adv)
largē
  liberaalilla tavalla; vapaamielisesti, suvaitsevasti

liberalismi (n)
liberalismus
  ideologia tai poliittinen suuntaus, joka pitää yksilönvapautta, vapautta jostakin ja vapautta johonkin, keskeisenä arvona

liberalisti (n)
largus
  liberalismin kannattaja; paremmin liberaali

libero (n)
liber
  jalkapallossa tietty puolustava pelirooli

libido (n)
libīdō
  sukupuolinen halukkuus, sukupuolivietti

lieju (n)
lutum
  pehmeä, hienojakoinen ja vetinen maalaji, joka syntyy vesistöjen pohjalle kerääntyvästä orgaanisesta aineksesta

liekehtivä (adj)
flagrans
  sellainen, jossa on avoin näkyvä liekki ja joka liekehtii.

liekki (n)
flamma
  tulen näkyvä muoto, kaasun yhtyessä ilman happeen tapahtuvaan palamiseen liittyvä valoilmiö

liemi (n)
intrita
  keitossa tai keitoksessa oleva neste

lieriö (n)
cylindrus
  geometrinen muoto, jossa kaksi pohjaa ja vaippa, pohjat ovat yhdensuuntaiset ja yhtenevät

liesi (n)
Ianuarius
  alkuaan muurattuun savupiippuun kytketty paikalle muurattu tai valurautainen ruoan valmistukseen tarkoitettu tasopinnallinen, liesitasollinen tulisija, joka on usein varustettu uunilla

liesma (n)
cadaver
  (merenkulku) purjeen reunakäänteeseen ommeltu ohuehko köysi

lietsoa (v)
fermentum
  tietoisesti (yrittää) saada aikaan, aiheuttaa, kiihdyttää (jtak kielteistä)

lietsoja (n)
mangō
  se, joka lietsoo; toiminnan kiihottaja

liettua (n)
lingua lithuana
  Liettuassa puhuttava balttilainen kieli (sanalista)

liettualainen (adj)
lithuanicus
  Liettuasta peräisin oleva tai Liettuan liittyvä

liettualainen (n)
lithuanicus
  pysyvästi Liettuassa asuva henkilö

liettuankielinen (adj)
lithuanicus
  liettuan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  liettuaksi esitetty tai tapahtuva, liettuan kielellä oleva.

ligatuuri (n)
ligatura
  kahden tai useamman kirjaimen muodostama merkki/yhteensulauma: œ, æ, ﬃ
  nuottikirjoituksessa merkki, joka yhdistää kaksi tai useampia peräkkäisiä nuotteja soitettaviksi yhden tavoin

ligniitti (n)
lignitus
  ruskohiili

liha (n)
caro
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava syötävä eläinten juovikkaan luihin yhteydessä olevan lihaksiston osa, nisäkkäiden ja lintujen liha

lihakauppa (n)
laniēna
  kauppa, jossa myydään lihaa tai muita lihatuotteita

lihakauppias (n)
lanius
  lihaa ja erilaisia lihatuotteita myyvä kauppias

lihaksikas (adj)
mūsculāris
  jolla on voimakkaat tai isot lihakset

lihansyöjä (n)
carnivora
  eliö, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä muiden eläinten lihaa, toisenvarainen eliö

lihas (n)
musculus
  lihaskudos, säikeinen kokonaisuus, joka supistumalla kykenee muuttamaan pituuttaan ja siten liikuttamaan kehon osia

lihaskouristus (n)
crampus
  lihassyiden tahaton melko pitkäkestoinen supistuminen

lihaskramppi (n)
crampus
  lihassyiden tahaton melko pitkäkestoinen supistuminen

lihaskudos (n)
textus muscularis
  supistumiskykyisistä soluista muodostunut rakenne

lihasmaha (n)
gigēria
  (anatomia) lintujen mahalaukun taaempi osa, jossa ruoan hienontaminen pääasiassa tapahtuu

lihava (adj)
pinguis
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, pulska, rehevä

lihavoida (v)
audax
  muuttaa jokin tekstin kohta lihavalla kirjoitetuksi

lihottaa (v)
farciō
  tehdä lihava(mma)ksi, tarkoituksellisesti esim. sikaa ruokkimalla tai jokin vaate voi tehdä lihavamman näköiseksi

liiallisesti (adv)
multum
  liikaa; liian paljon

liian (adv)
nimis
  enemmän tai vähemmän kuin tarpeeksi; ei sopivasti; ei sopiva

liidin (n)
aëronavis velivola
  jokin, jonka avulla liidetään

liikaa (adv)
nimis
  kohtuullisuutta tai tarpeellista määrää enemmän, liian paljon

liikalihavuus (n)
adeps
  se, että on liiallisen lihava

liikanimi (n)
cognomen
  varsinaisen nimen lisäksi tai tilalla käytettävä nimi

liikavarvas (n)
calus
  (lääketiede) tavallisimmin varpaisiin ahtaiden kenkien aiheuttaman ärsytyksen seurauksena muodostuva sarveisainetta sisältävä ihokyhmy

liike (n)
motus
  liikkuminen, paikasta toiseen siirtyminen tai kulkeminen tai jatkuva aseman muutos kulku
commercium
  liikahdus, yksittäinen siirto, aseman tai paikan vaihto
mōtus
  liikeyritys, kauppa, myymälä

liikemies (n)
negotians
  liiketoimia tekevä henkilö, esimerkiksi yrittäjä tai yrityksen johtoa

liikenne (n)
transitus
  kulkuvälineiden ja jalankulkijoiden liikkuminen ja tavaroiden kuljetus kokonaisuutena

liikenneruuhka (n)
obturamentum
  tilanne, jossa tiellä on sen kapasiteettiin nähden liikaa autoja, jolloin autojen ajonopeus hidastuu; yleensä ei liikennetukos

liikennöidä (v)
currō
  harjoittaa ammattimaisesti liikennettä jollakin reitillä, tilausliikenteessä tms.

liiketoiminta (n)
commercium
  taloudellinen, liike-elämään liittyvä toiminta, jolla on jokin taloudellinen tarkoitus

liikevoitto (n)
fructus
  tuloslaskelman erä, joka saadaan vähentämällä liikevaihdosta muuttuvat kulut ja kiinteät kulut sekä poistot

liikkeellelasku (n)
ēmissiō
  osakkeiden tai joukkolainan vaihtaminen ensi kerran sijoittajilta saatavaan rahaan
  uusien kolikoiden ja setelien käyttöön päästäminen

liikkeeseenlasku (n)
ēmissiō
  anti, emissio; osakkeiden tai joukkolainan vaihtaminen ensi kerran sijoittajilta saatavaan rahaan
  uusien kolikoiden ja setelien käyttöön päästäminen

liikkua (v)
moveo
  kulkea, siirtyä, muuttaa asemaansa kerran tai toistuvasti, olla parhaillaan liikkeessä tai liikkeellä

liikkumatta (adv)
immōbilis
  paikoillaan pysyen, liikahtamatta, heilahtamatta, hievahtamatta

liikkuvuus (n)
mōbilitās
  kyky liikkua; kyky liikkua ja toimia nopeasti

liikunta (n)
exercitium
  ruumillinen työ, jota tehdään kunnon ylläpitämiseksi

liikuntalaji (n)
exercitium
  liikunnan muoto

liikuttaa (v)
prōpellō
  siirtää tai kuljettaa paikasta toiseen; laittaa liikkumaan

liima (n)
glūten
  tavallisesti nestemäinen kiinnitysaine, jolla liitetään yhteen eli liimataan toisistaan irrallaan olevia osia tai esineitä

liimata (v)
glūtinō
  liittää yhteen liimaa käyttäen

liioittelu (n)
superlātiō
  liioitteleminen

liipata (v)
cōs
  hioa kovasimella

liipotin (n)
anxietas
  yleensä kuljetettavan, mekaanisen eli rataskellon käynnin tasaukseen käytetty hillike

liira (n)
cithăra
  eräissä maissa käytössä olleen tai olevan rahayksikön nimi

liisata (v)
locātum
  vuokrata pitkäaikaisesti leasing-sopimuksella

liiste (n)
serperastrum
  ohut, kapea ja pitkänomainen puukaistale, joka on valmistettu halkaisemalla, sahaamalla tai veistämällä; liiste on lautaa vähäisempi puukappale, mutta katontekoaineena se on pärettä pitempi

liisteröidä (v)
agglūtinō
  levittää liisteriä seinään tai tapetin kääntöpuolelle; myös erilaisten (mainos)julisteiden kääntöpuolelle

liite (n)
appendix
  liitetty asia: esimerkiksi teokseen, kirjeeseen tai artikkeliin oheistettu asiakirja tai tiedosto
suffixus
  suffiksi, sanamuotoon liittyvä itsenäisenä sanana esiintymätön morfeemi

liiteri (n)
horreum
  puulämmitteisen talon halkovaja tai muu varastorakennus omakotitalon tai maatalon ohessa

liitonarkki (n)
Arca foederis
  juutalaisten pyhä arkku, jossa kerrottiin säilytettävän Mooseksen Jumalalta saamia laintauluja, mannaa erämaavaelluksen ajalta sekä Aaronin sauvaa

liitto (n)
societās
  sopimus kahden tai useamman ihmisen tai muun toimijan välisestä yhteistyöstä tms; yhdistys; järjestö

liittokansleri (n)
Cancellaria Confoederatae Rei Publicae
  Sveitsin liittoneuvoston kansliapäällikkö

liittokunta (n)
societās
  kahden tai useamman valtion yhteenliittymä jonkin poliittisen, sotilaallisen tai taloudellisen tavoitteen saavuttamiseksi

liittolainen (n)
socius
  (toinen toiselle) liiton osapuoli tai jäsen

liittoutua (v)
socio
  muodostaa liitto; liittyä liittoon

liittovaltio (n)
foederātiō
  valtio joka koostuu osavaltioista

liittymä (n)
interfacies
  jokin jolla päästää yhteyteen tai vuorovaikutukseen toisen kanssa, yhteys, liitos
ostium
  yhteys jolla ajetaan sivutieltä moottoritielle tai pois siltä

liittyvä (adj)
propinquus
  sellainen, joka liittyy tai kytkeytyy jhk, jhk sidoksissa oleva

liittyä (v)
pars
  kuulua, olla johonkin sidoksissa
coniungō
  mennä johonkin ryhmään, mennä jäseneksi

liittää (v)
adiciō
  kiinnittää osaksi jotakin, kytkeä johonkin
teneo
  laittaa liitteeksi
collēga
  yhdistää mielessään

liitu (n)
calx
  valkoinen mureneva kalkkikivi

liitäjä (n)
aëronavis velivola
  joku, joka liitää

liivi (n)
vita
  naisten kansanpukujen hihaton vaate tai vastaava

lika (n)
squalitas
  jollekin pinnalle kertynyt, usein tarttunut, vieras aine

likainen (adj)
kotor
  sellainen, jossa on likaa, likaantunut, epäsiisti

likvida (n)
latex
  vokaalisia konsonantteja, joilla ei ole vastaavaa vokaaliäännettä

likviditeetti (n)
liquiditas
  se, miten helposti jokin omaisuuserä on muutettavissa rahaksi

lilja (n)
lilium
  jokin liljojen (Lilium) kasvisukuun kuuluva kasvi

lima (n)
līmus
  limakalvojen ja hengitysteiden nestemäinen, monesti sitkeähkö liukas erite

limburg (n)
Limburgica
  Alankomaissa, Belgiassa ja Luxemburgissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: li)

limetti (n)
calx
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu (Citrus aurantiifolia)
  sen vihreäkuorinen hedelmä

limonadi (n)
limonada
  perinteinen virvoitusjuoma, jossa kivennäisveteen on sekoitettu makeaa hedelmämehua; sitruunasooda; nykyisin mikä tahansa makea tai makeutettu ja hiilihapotettu virvoitusjuoma

limppu (n)
pānis
  suuri ja paksu leipä

linguaalinen (adj)
linguālis
  kieleen liittyvä, kielen-

linimentti (n)
linimentum
  ihmisen tai eläimen iholle levitettävä nestemäinen lääkevalmiste, jonka tarkoituksena on vaikuttaa paikallisesti

linja (n)
linea
  raja, rajalinja
  eräs pituusmitta, Suomessa 1/10 tuumaa = 2,54 mm
nexus
  säännöllisesti liikennöity reitti kahden paikkan välillä, yhteys, liikenneyhteys
  yhteys, viestintäyhteys
līma
  kirjaimilla A–H nimetty šakkilaudan pystysarake. Šakki- tai uhkauslinjana voi olla myös rivi tai diagonaali.

linja-auto (n)
laophŏrium
  moottoriajoneuvo, joka on tarkoitettu usean ihmisen yhtäaikaiseen kuljettamiseen ja jota käytetään yleisesti joukkoliikenteessä

linko (n)
funda
  primitiivinen heittoase, jolla singotaan pieniä kiviä, kuulia tai tikkamaisia nuolia

linna (n)
castellum
  asuntona tai sotilaallisena suojarakennuksena toimiva rakennus, jonka tärkeimmät osat ovat muurit ja torni

linnoittaa (n)
corrōborō
  rakentaa alueelle yksi tai useampi linnoitus
  vahvistaa suojarakenteilla

linnoitus (n)
arx
  sotilaallinen tukikohta tai suojavarustus, jota suojaavat muurit, vallit tai vastaavat rakennelmat
adrochatio
  kerran kummallekin pelaajalle mahdollinen erikoissiirto, jossa kuningas siirtyy alkuasemastaan kaksi ruutua jompaakumpaa tornia kohti ja kyseinen torni välittömästi kuninkaan toiselle puolelle

linnunpelätin (n)
terrīculum
  lintujen pelottamiseksi pois viljelyksiltä rakennettu ihmisen muotoinen hahmo tai jonkinlaisia kiiltäviä nauhoja tai levyjä sisältävä laite

linnunpesä (n)
nīdus
  linnun rakentama sija, jossa yleensä munii ja hautoo munansa

linnunpoika (n)
pullus
  linnun poikanen sukupuolesta riippumatta

linssi (n)
lens
  rokkalinssi, mikä hyvänsä hernekasvien heimon linssien (Lens) sukuun kuuluva laji ja sen ruokana käytettävä siemen, erityisesti kylvövirvilä ()

lintsata (v)
campana
  jäädä luvatta pois (esim. koulusta)

lintu (n)
avis, ales
  lintujen luokkaan (Aves) kuuluva tasalämpöinen muniva selkärankainen eläin, jonka eturaajat ovat kehittyneet siiviksi

lintulauta (n)
Sagina
  lintujen ruokintaan käytettävä teline tai yksinkertainen rakennelma

lintutiede (n)
ornithologia
  lintuja tutkiva eläintieteen haara

liota (v)
imbuō
  seisoa vedessä

lipas (n)
arca
  pienikokoinen kannellinen laatikko

lippa (n)
cacūmen
  päähineen tai esimerkiksi rakennuksen etuosan ohut uloke
lamina
  (kalastus) lippauistimen pyörivä osa

lippu (n)
vexillum
  kankainen tunnusmerkki, joka kiinnitetään reunastaan salkoon, ja jota käytetään valtion tai jonkin organisaation tai aatteen symbolina tai signaalinantoon

lipputanko (n)
antenna
  korkea salko johon lippu nostetaan liputettaessa

lipsua (v)
indūcula
  menettää ote tai pito toistuvasti

lipua (v)
lābor
  liikkua eteenpäin hitaasti, tasaisesti, liukuen

lisenssi (n)
licentia
  käyttölupa; oikeudenhaltijan lupa hyödyntää tuotetta tai valmistaa siitä kopioita

lisko (n)
lacerta
  suomukas, yleensä nelijalkainen matelijoihin kuuluva selkärankainen. Suomessa eläviä liskoja ovat mm. sisilisko ja vaskitsa

lista (n)
index
  luettelo

listata (v)
conscrībō
  laatia lista jstk

lisäksi (adv)
praeterhāc
  lisänä johonkin (lukuun tai määrään)

lisänimi (n)
cognomen
  henkilölle annettu liikanimi, joka usein kuvaa jotain tämän ominaisuutta tai saavutusta

lisärakennus (n)
additio
  (arkkitehtuuri) olemassa olevan rakennuksen yhteyteen tai läheisyyteen tehty toinen rakennus

lisätä (v)
accensere
  tehdä lisäys
  enentää määrää, kartuttaa tai suurentaa määrää tai arvoa

lisäys (n)
appendix
  lisäämisen tai lisääntymisen tulos; kasvu

lisääminen (n)
augmentatio
  määrän kasvattaminen

lisääntyä (v)
augescō
  tulla määrältään suuremmaksi
resēminō
  tuottaa jälkeläisiä

litium (n)
lithium
  kevyin alkalimetalleihin kuuluva metallimainen alkuaine

litosfääri (n)
lithosphaera
  Maan kuori ja vaipan jähmeä ylin osa

litteä (adj)
plānus
  sellainen, joka on muodoltaan ohut; leveähkö, vahvuudeltaan vähäinen, kuin olisi litistynyt

liturgia (n)
liturgia
  jumalanpalveluskaava, jonka mukaan jumalanpalvelus eräissä kirkkokunnissa toimitetaan

liueta (v)
dissolvō
  kiinteän aineen sekoittumista liuottimeen
duco
  häipyä

liukas (adj)
labidus
  sellainen, jossa kitka on pieni, luistavan tai niljakkaan sileä
  epäluotettava, lipevä, kaksinaamainen

liukua (v)
lābor
  liikkua pinnalla niin, että pysyy koko ajan (ainakin näennäisesti) kiinni pinnassa

liukumäki (n)
lābor
  rakennelma, jota pitkin liu’utaan alas esimerkiksi leikkikentällä

liukuportaat (n)
scalae volubiles
  automaattisesti ylös- tai alaspäin liikkuvat portaat, joissa ei tarvitse itse kävellä

liuos (n)
dilutum
  seos jossa kaksi tai useampi aine ovat sekoittuneet muodostaen yhtenäisen faasin

liuottaa (v)
dissolvō
  saattaa aine liukenemaan toiseen

livetä (v)
indūcula
  luistaa, luiskahtaa; päästä luiskahtamaan, karata otteesta

livistää (v)
lateo
  lähteä nopeasti pakoon

logaritmi (n)
logarithmus
  matemaattinen funktio, joka kertoo mihin potenssiin kantaluku on korotettava, jotta saataisiin haluttu luku; eksponenttifunktion käänteisfunktio, johon haluttu luku merkitään x:llä ja kanta jonka potenssina luku ilmaistaan merkitään b:llä: \log_b x

logiikka (n)
dialectica
  formaalinen tiede, jonka kohteena ovat käsitteiden yleiset ja muodolliset ominaisuudet ja suhteet, joita kuvaamaan käytetään erityisistä merkeistä koostuvia filosofian ja matematiikan lainalaisuuksia noudattavia formaaleja kieliä

lohduttaa (v)
alloquor
  yrittää parantaa toisen pahaa mieltä esim. halaamalla tai sanomalla jotain mukavaa

lohenpunainen (adj)
esox
  väriltään vaaleanpunaisen-oranssi

lohikala (n)
esox
  mikä tahansa Salmoniformes-lahkoon kuuluva viuhkaeväisten kalojen laji tai sellaisen yksilö

lohikalat (n)
salmonidae
  yksi viuhkaeväisten kalojen luokkaan kuuluvista lahkoista ()

lohikäärme (n)
draco
  tarujen siivekäs lisko, joka kykenee syöksemään tulta

lohkare (n)
claudō
  suuri kappale kiveä tai muuta kiinteää materiaalia

lohkeilla (v)
fatiscō
  irrota pinnasta kappaleina vähitellen

lohko (n)
circulor
  samassa sarjassa keskenään samassa ryhmässä pelaavat urheilujoukkueet, jotka eivät pelaa saman sarjan toisten ryhmien joukkueiden kanssa
claudō
  tietty määrä dataa, joka voidaan tyypillisesti lukea ja kirjoittaa yhdellä operaatiolla
  sarja lauseita yhdistettynä yhdeksi lauseeksi, koodilohko

lohtu (n)
solacium
  lohduttava asia

loikata (v)
dēscīscō
  paeta ulkomaille valtiosta, etenkin sosialistimaasta, joissa maastamuutto oli rajoitettua

loikka (n)
circumsilio
  pitkä hyppäävä askel

loimi (n)
stamen
  kankaan pituussuuntainen yhtenäinen lanka
lōdix
  eläimen, varsinkin hevosen, säältä suojaamiseen käytettävä peite

loinen (n)
parasitus
  Suomessa maaseudun tilattoman köyhälistön edustaja, joka eli toisen tuvassa, saunassa tai muissa tiloissa ja sai pääsääntöisesti elantonsa luontaistuotteina siten kuin isäntä parhaaksi katsoi antaa

loistaa (v)
antecedo
  heijastaa tai tuottaa valoa
praecellō
  olla todella hyvä

loistava (adj)
lūculentus
  todella hyvä, suurenmoinen
  kirkkaasti valaiseva, hohtava

loistelias (adj)
aureus
  erinomainen, todella hyvä

loistokas (adj)
gloriosus
  upea, loistava

loitolla (adv)
a loco
  kaukana, etäällä; poissa (yleensä negatiivisissa yhteyksissä)

loitontajalihas (n)
abductor
  lihas, joka liikuttaa raajaa kehon keskiviivasta pois päin

lojaali (adj)
lēgālis
  uskollinen ja luotettava jollekin (esimerkiksi henkilölle, aatteelle tai organisaatiolle kuten valtiolle)

lojaalisuus (n)
bonus
  se, että on lojaalinen

lokakuu (n)
october, October
  vuoden kymmenes kuukausi, kuukausi syyskuun ja marraskuun välissä

lokasuoja (n)
ala
  ajoneuvon rengasta ympäröivä roiskeilta suojaava osa

lokatiivi (n)
locativus
  joissakin kielissä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee paikkaa tai sijaintia

loki (n)
cala
  lokikirja

lokki (n)
larus, gavia
  (yleisesti) mikä tahansa lokkien heimoon () kuuluva rantalintujen laji tai sellaisen yksilö

lokum (n)
lucumium
  turkkilaisperäinen tomusokerilla päällystetty hillomainen makeinen

loma (n)
cessātiō
  pitkähkö yhtenäinen lepokausi uurastuksen vastapainona

lomake (n)
figūra
  painettu liuska tiettyyn tarkoitukseen kerättävien tietojen ilmoittamiseksi

lomakohde (n)
confugio
  suosittu lomaviettopaikka

lomamatka (n)
cessātiō
  loma-aikana tehtävä, kauas kotoa suuntautuva matka, jonka tarkoituksena on arjesta irrottautuminen

lomapäivä (n)
cessātiō
  päivä joka on lomaa

lompakko (n)
pēra
  rahalompakko, nahkasta tai kankaasta valmistettu, mukana kannettava, litteä, yleensä monilokeroinen säilytystila seteleille, pienelle määrälle kolikoita ja luottokorteille sekä joillekin henkilökohtaisille papereille

lonkka (n)
coxa
  nivel reiden ja lantion välissä

lonkkaluu (n)
os coxae
  ihmisen parillinen luu, joka muodostuu kolmesta osasta: suoliluusta, istuinluusta ja häpyluusta; jokaisella yksilöllä on kaksi lonkkaluuta, jotka ovat merkittävä osa lantiota

lonkkanivel (n)
coxa
  lonkkaluun muodostaman lonkkamaljan, ja reisiluun pään muodostama pallonivel

looginen (adj)
logicus
  logiikan mukainen, johdonmukainen

loosi (n)
dēversor
  osasto, aitio

lopettaa (v)
finio
  tehdä valmiiksi, suorittaa loppuun, saattaa loppuun
absisto
  lakata tekemästä; keskeyttää, lakkauttaa jonkin toiminta
caedere
  tappaa sairas, loukkaantunut eläin

loppiainen (n)
Epiphania
  joulunajan juhlista viimeisenä, 6. tammikuuta vietettävä kirkollinen juhlapäivä

loppu (n)
finis
  viimeiset vaiheet

loppua (v)
finem habeo
  päättyä, tulla tai päästä loppuunsa

loppukilpailu (n)
finale
  useasta osasta koostuvan kilpailun viimeinen osa, jossa ratkaistaan kilpailun voittaja

lopputulos (n)
cōnsequor
  se mihin jokin tekeminen päättyy; tulos; lopputulema

loppuvastus (n)
umbō
  videopelin normaalia vahvempi vihollinen, jonka voitettuaan pelaaja on läpäissyt pelin tai tason pelistä

lopuksi (adv)
denique
  viimeiseksi

lopullisesti (adv)
denique
  lopullisella tavalla

lopullisuus (n)
finalitas
  se, että on lopullinen

lordi (n)
dominus
  Britanniassa käytetty ylhäisaatelista asemaa ilmaiseva arvonimi.

lotto (n)
sortītiō
  onnenpeli, jossa yritetään arvata numeroriviä

louferi (n)
cessātor
  eräs miesten paulaton matala kenkä

louhinta (n)
destructio
  (kaivannaiset) kiinteän maa-aineksen irrottaminen kappaleina maaperästä, erityisesti kiven irrottaminen kalliosta

louhos (n)
lapicīdīnae
  paikka, jossa kiveä louhitaan

loukata (v)
noxia
  satuttaa itsensä (fyysisesti)
insultō
  satuttaa jotakuta toista (henkisesti)
stuprare
  loukata jonkun oikeuksia johonkin

loukkaantua (v)
offendō
  pahastua, pahoittaa mielensä, tuntea itsensä loukatuksi

loukkaantuminen (n)
plaga
  se, että joku loukkaantuu fyysisesti, vamman tuleminen

lounas (n)
prandium
  aamupäivällä tai keskipäivällä nautittu ruoka

lounastaa (v)
prandeō
  syödä lounasta

luento (n)
collatio
  opetustarkoituksessa pidettävä esitelmä, yliopiston oppitunti

luentosali (n)
auditorium
  sali, jossa voidaan luennoida yleisölle; auditorio

luetella (v)
enumerare
  lukea ääneen tai kirjallisesti mainita luettelosta

luettelo (n)
caudex
  kirjoitus, jossa mainitaan toisiinsa liittyvät asiat (tai joitain niistä); lista tietyistä asioista

luetteloida (v)
index
  tehdä luettelo

luhta (n)
palūs
  tulvavaikutteinen suo, joka sijaitsee vesistön läheisyydessä

luikas (adj)
lūbricus
  (murretta) liukas

luinen (adj)
osseus
  luuta sisältävä

luja (adj)
solidus
  kestävä
pervicax
  vahvatahtoinen, vankkumaton

lujittaa (v)
animo
  tehdä lujemmaksi, kestävämmäksi

lukea (v)
legere, lego
  katsoa tekstiä tulkiten kirjoitusta miellesisällöksi; osata lukea

lukeminen (n)
lectio
  kirjoituksen tulkitseminen mielleyhtyminä

lukija (n)
lector
  ihminen, joka lukee
  laite tai ohjelma, joka lukee tietoa

lukio (n)
gymnasium
  Suomen koulutusjärjestelmän vapaaehtoinen oppilaitos, joka antaa yleissivistystä ja valmiudet aloittaa opinnot korkea-asteella

lukita (v)
claudo
  laittaa lukolla kiinni, sulkea pääsy jhk, salvata

lukitus (n)
claudor
  lukitseminen; lukitsemisjärjestelmä

lukkari (n)
sēcrētārius
  kirkon vanha ammattinimike kellojen soittajalle

lukko (n)
claustra
  ovessa oleva laite tai mekanismi, joka estää pääsyn johonkin ilman avainta tai muuta keinoa avata ovi
  piilukko

lukkoseppä (n)
fabri claustrarius
  ammatinharjoittaja, joka rakentaa, huoltaa, asentaa ja avaa lukkoja

luksaatio (n)
lūxus
  nivelen meneminen sijoiltaan

luku (n)
numerus
  numeroista koostuva määrän kertova esitys
  osa joihin kirjan teksti on jaettu

lukumäärä (n)
numerare
  luettu eli laskettu määrä, lukuun perustuva tai lukuna ilmaistu paljous

lukutaidoton (adj)
illitteratus
  sellainen, jolla ei ole lukutaitoa

lukutaidottomuus (n)
analphabētismus
  kykenemättömyys lukea, tai ymmärtää lukemaansa, käsitellään yleensä yhteiskunnallisena tai tilastollisena ongelmana

lukuteoria (n)
theōria numerōrum
  lukuja tutkiva matematiikan osa-alue, joka on perinteisesti keskittynyt erityisesti luonnollisiin lukuihin ja niiden jaollisuuteen

lukuun ottamatta (adv)
praeter
  laskematta mukaan, poislukien

lumi (n)
nix
  veden härmistynyt olomuoto, jäätyneestä vedestä muodostunutta kiinteää kiteistä valkoista ainetta

lumihiutale (n)
nivis pluma
  jäätyneen veden muodostama kuusikulmainen kide, jotka satavat ja kerääntyvät maassa lumeksi

lumikko (n)
mūstēla
  () elintavoiltaan kärppää muistuttava näätäeläin. Euroopassa elää kaksi kokonsa ja ulkonäkönsä puolesta toisistaan eroavaa alalajia.

lumimyrsky (n)
nigor
  myrsky johon liittyy lumisade ja lumen nousu ilmaan

luminen (adj)
niveus
  lumen peittämä; (talvesta) jolloin sataa paljon lunta

lumipallo (n)
viburnum
  lumesta tehty pallo

lumisade (n)
casus
  sade, joka laskeutuu lumena
nix
  television ruudussa näkyvä valkoinen kohina

lumivalkoinen (adj)
niveus
  vitivalkoinen, täysin valkoinen

lumme (n)
ciboria
  joukko lumpeitten () sukuun kuuluva vedessä eläviä kasveja

lumo (n)
lepos
  (mytologia) taika tai yliluonnollinen voima, joka uskomuksien mukaan voi hallita ihmistä
  (ydinfysiikka) yhdelle kvarkityypille annettu nimitys

lumous (n)
cantio
  taika, jonka tekijä alistaa toisen persoonan hallintaansa lumoamalla

lunastus (n)
redemptiō
  toimituskirjoista perittävä maksu, sportteli

lunnaat (n)
pretium
  jonkun vapauttamisesta vaadittava hinta

luntata (v)
fraudō
  huijata jossakin kokeessa tai testissä esim. käyttämällä kiellettyjä apuneuvoja kuten sanakirjaa, laskinta, puhelinta, naapurin paperia yms.

lunttu (n)
lupa
  huora

luoda (v)
creare
  tuottaa jotakin uutta ja omaperäistä

luoda nahkansa (v)
abigo
  matelijoiden elämänkierrossa ryömiä uudistuneena ulos vanhasta nahkastaan

luode (n)
caurus
  väli-ilmansuunta lännen ja pohjoisen välissä

luoja (n)
conditor
  henkilö, joka saa aikaan ja tuottaa uutta ja omaperäistä

luokitella (v)
discribō
  asettaa jokin johonkin luokitteluun
circulor
  jakaa aineisto luokkiin matemaattisesti, tavallisesti tasavälisesti jonkin suureen mukaan

luokka (n)
categoria
  samankaltaisten asioiden, esineiden tai ilmiöiden kategoria
classis
  laatuaste, laatu ymmärrettynä erilaisina asteina tai kategorioina
  liikennevälineissä matkustajille palvelultaan, sisustukseltaan laadullisesti eroava tila
  suunnilleen samassa taloudellisessa ja sosiaalisessa asemassa yhteiskunnassa olevat ihmiset, yhteiskuntaluokka

luokkahuone (n)
aula magna
  luokka, huonetila, jossa opetus tapahtuu koulussa

luola (n)
caverna, antrum
  maan alla tai kallion sisällä oleva syvä onkalo

luomi (n)
naevus
  joskus kohollaan oleva, yleensä hernettä pienempi tumma täplä ihmisen iholla

luomisoppi (n)
creationismus
  oppi, jonka mukaan kaikkeus ja sen elolliset olennot ovat syntyneet luomistapahtumassa

luona (postposition)
apud
  jonkin välittömässä läheisyydessä

luonne (n)
indoles
  jonkun henkiset ominaispiirteet

luonnollinen (adj)
nātūrālis
  joka on sopusoinnussa luonnon kanssa

luonnollisesti (adv)
naturaliter
  luonnollisella tavalla

luonnonfilosofia (n)
philosophia naturalis, scientia naturalis
  filosofian osa-alue, joka tarkasteli luonnonilmiöitä

luonnontiede (n)
historia naturalis
  luontoa, sen ilmiöitä tutkiva, ja niitä selittämään pyrkivä tiede

luonnonvarainen (adj)
crudelis
  (eläimestä, kasvista) sellainen, joka elää luonnossa vastakohtana vankeudessa elävälle, tarhatulle tai kotieläimelle

luonnos (n)
informatio
  taideteoksen, kirjoituksen tms. (nopeasti tehty) suunnitelma, hahmotelma

luonto (n)
natura
  maapallolla kaikki, mikä ei ole ihmisen rakentamaa tai järjestelemää

luontokappale (n)
res creata
  eläin, elävä olento

luopio (n)
renegāta
  henkilö, joka on luopunut jostakin sopimattomasti

luopua (v)
relinquō
  antaa pois jotakin, jonka omistaa; jättää jotakin, jonka haluaisi omistaa; jättää virka tai asema; lopettaa jonkin tekeminen, tavoittelu

luostari (n)
monasterium, abbatia
  ulkopuolisilta lähes suljettu rakennus tai rakennusryhmä, missä miespuoliset munkit tai naispuoliset nunnat elävät luostarisäännön alaisina

luostarikirkko (n)
abbatia
  luostarin yhteydessä oleva kirkko

luotain (n)
perpendiculum
  syvyyden luotaukseen merenkulussa käytettävä, alkeellisimmillaan narusta ja painosta muodostuva laite
mēlōtris
  avaruuteen lähetetty itsenäisesti toimiva tutkimusrobotti, joka tutkii kohteita etäältä eri mittalaitteita ja kameroita käyttäen, avaruusluotain

luotettava (adj)
fīdus
  sellainen, johon voi luottaa

luoti (n)
glans
  käsiaseen tai konetuliaseen patruunaan sijoitettu heite, joka ammutaan kohteeseen
perpendiculum
  vanha massan yksikkö, noin 14–15 grammaa

luotilanka (n)
perpendiculum
  lanka ja sen päähän ripustettu säännöllisen muotoinen, yleensä teräväkärkinen paino; työkalu jonka avulla määritellään pystylinjoja

luotsata (v)
gubernātor
  ohjata alukset turvallisesti avomereltä satamiin ja niistä ulos

luotsi (n)
gubernātor
  merikapteenin tutkinnon suorittanut henkilö, joka ohjaa ja opastaa aluksia vaikeakulkuisten ja vaarallisten väylien läpi

luottaa (v)
confido
  uskoa että joku tai jokin ei petä tai huijaa

luottamus (n)
fides
  se asian tila, että luottaa jkh/jhk

luotti (n)
stigma
  kukkakasvien emin siitepölyä vastaanottava tahmea kärkiosa

luottokortti (n)
tessera crediticia
  jonkin rahoituslaitoksen myöntämä maksukortti, jolla voi ostaa luotolla tiliehtojen mukaisesti

luova (adj)
ingeniosus
  sellainen, jolla on luovuutta; joka kykenee luomaan tai keksimään uutta

luovuttaa (v)
dedo
  antaa jotakin jonkun hallintaan
dēdō
  antaa periksi

luovutus (n)
abdicātiō
  epätoivoisessa tilanteessa on tehty pelin lopetus

lupa (n)
concessus
  päättävässä asemassa olevan antama suostumus jonkin tekemiseen

lupaus (n)
promissio
  sitoumuksen tai vakuutuksen ilmaus

lurjus (n)
furcifer
  vintiö, veijari, keppostelija
scelesta
  ilkiö, heittiö, retku, ryökäle

lusikka (n)
cochlear
  löysän tai nestemäisen ruoan nauttimiseen tai sekoittamiseen tarkoitettu ruokailuväline

lusitaani (n)
Lusitani
  eräs Pyreneiden niemimaalla elänyt muinainen heimo, joista Rooman provinssi Lusitania sai nimensä

lutetium (n)
lutetium
  eräs alkuaine

lutikka (n)
cīmex
  mikä tahansa lutikoiden heimoon () kuuluva luteiden laji tai sellaisen yksilö
  erityisesti seinälude ()

lutka (n)
moecha
  horo; seksuaalisesti hyvin aktiivinen nainen, joka harrastaa irtosuhteita

luu (n)
os, ossum
  (anatomia) kalkkinen selkärankaisen eläimen sisäisen tukirangan eli luurangon osa

luulla (v)
censeo
  kuvitella jotakin, joka ei välttämättä pidä paikkaansa, uskoa tietävänsä

luultavasti (adv)
fortasse
  oletettavasti, arvatenkin, uskottavasti

luumu (n)
prunum
  mikä tahansa luumujen alasukuun () kuuluva -suvun puulaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä
prunus
  mikä tahansa -hedelmäpuun alalaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä

luunmurtuma (n)
cele
  luun murtuminen; murtunut kohta

luuranko (n)
larva
  selkärankaisen luinen tukiranka

luuta (n)
virga
  yl. varrellinen varvuista kimpuksi koottu lakaisuväline

luutnantti (n)
legatus
  vänrikin ja yliluutnantin arvojen väliin sijoittuva sotilasarvo; sellaisen arvon haltija

luuttu (n)
barbitos
  keskiajalta lähtien Euroopassa käytetty kielisoitin

luuydin (n)
medulla
  suurimpien luiden sisällä ontelossa oleva pehmeä kudos, joka ei ole kovaa luuta

luvallinen (adj)
licitus
  asia, johon on lupa

luvata (v)
promittere
  vakuuttaa, että jokin tulee tapahtumaan, antaa vakuutus, lupaus jostakin, joka tulee tapahtumaan

luxemburg (n)
lingua Luxemburgensis
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva germaaninen kieli, jota puhutaan Luxemburgissa ja osassa Belgiaa, Ranskaa ja Saksaa (kielitunnus: lb; sanalista)

lyhde (n)
merges
  ennen leikkuupuimureiden aikaa elonkorjuussa leikatusta viljasta valmistettu sylin täysi kimppu, jotka kasataan kuhilaiksi pellolle viljan kuivatusta ja alkusäilytystä varten ennen puintia

lyhenne (n)
abbreviātiō
  lyhennetty versio jostakin sanasta

lyhennelmä (n)
breviārium
  lyhennetty versio tekstistä, jossain ilmestyneestä artikkelista tai fiktiosta

lyhennesana (n)
acronimus
  Alkuperäisen sanan tai sanojen osista koostettu sana, jota käytetään tavallisten sanojen tapaan. Lyhennesana voi olla typistesana, kirjainsana tai koostesana.

lyhentää (v)
abbreviō
  tehdä lyhyemmäksi

lyhetä (v)
abbreviō
  muuttua lyhye(mmä)ksi

lyhty (n)
lanterna
  laite, joka tuottaa valoa yleensä polttamalla polttoainetta

lyhyesti (adv)
astrictē
  lyhyessä muodossa, lyhyessä ajassa, lyhyellä tavalla

lyhyt (adj)
brevis, curtus
  sellainen, joka on pituudeltaan vähäinen, pituussuunnassa pieni

lyijy (n)
plumbum
  metallinen aine, kemiallinen merkki Pb

lyijykynä (n)
plumbum
  kirjoitus- tai piirustusväline, jossa on kiinteä puiseen kuoreen tai täytekynään sijoitettu grafiitti- ja savitäyte

lykkyä tykö (interjection)
feliciter
  onnea, tsemppiä, lykkyä

lykätä (v)
pello
  työntää

lymfooma (n)
lymphoma
  imukudoksesta, tavallisimmin imusolmukkeista lähtöisin oleva syöpä

lymytä (v)
abscondō
  piileksiä, piileskellä

lynkkysuoli (n)
colon
  paksusuolen keskimmäinen osa

lypsää (v)
mulgeō
  ottaa maitoa lehmän tai muun lypsykarjan utareista

lysähtää (v)
decido
  menettää jäntevyys tai tukeva rakenne ja pudota kasaksi

lyttäys (n)
patina
  murskaava arvostelu

lyyhistyä (v)
decido
  painua kasaan, lysähtää kokoon raihan

lyyra (n)
lyra
  antiikin Kreikassa runonlausunnan säestämiseen käytetty kielisoitin

lyödä (v)
battuere
  iskeä kerran
  valmistaa metallirahaa
capere
  tehdä siirto, joka oikeuttaa poistamaan vastustajan nappulan ja sijoittamaan oman nappulansa sen paikalle
plangō
  voittaa kilpailussa tai taistelussa
  (sydämestä) pumpata verta säännöllisellä supistumisliikkeellä, sykkiä

lyödä lyttyyn (v)
sperno
  torjua täysin, tyrmätä
plānus
  litistää lyömällä

lyödä vetoa (v)
sponsiō
  sopia maksavansa rahalla tai muulla omaisuudella, jos ennustaa tulevaisuuden väärin, ja saavansa saman summan rahaa tai muuta omaisuutta, jos arvaa tulevaisuuden oikein

lyödä ällikällä (v)
obstupefaciō
  ällistyttää, häkellyttää

lyönti (n)
plāga
  yksittäinen isku, sivallus
capiō
  siirto, jossa oma nappula siirretään vastustajan miehittämään ruutuun ja vastustajan nappula poistetaan laudalta

lähde (n)
fons
  paikka, jossa valuu pohjavettä maasta, maan pintaan avautuvasta vesisuonesta, vesilähde
  paikka, jossa nestettä tai kaasua työntyy ulos maasta
  paikka tai kappale, josta jokin aine, säteily, energia jne. on peräisin
  tiedon tms. alkuperä
fōns
  kanavatransistorin elektrodi, josta varauksenkuljettajat kulkeutuvat kanavaan

lähdekoodi (n)
fōns
  tekstitiedosto, joka on tarkoitettu käännettäväksi ohjelmointikielen kääntäjällä

läheinen (adj)
propinquus
  lähellä sijaitseva

lähelle (adv)
circa
  melkein liki, lähipiirin keskipisteen tuntumaan

lähellä (adv)
prope
  lyhyen matkan tai ajan päässä

lähentely (n)
accessus
  pyrkiminen seksuaalisesti lähemmäs, erityisesti koskettelemalla

lähentää (v)
ferō
  tuoda lähemmäksi

lähes (adv)
paene
  liki, melkein, miltei, likipitäen, suunnilleen

lähestyminen (n)
accessus
  lähestyä-verbistä muodostettu teonnimi

lähestymistapa (n)
accessus
  tapa, jolla ongelman ratkaisuun lähdetään tai asiaa tarkastellaan

lähestyä (v)
accēdō
  tulla lähemmäksi jjkta/jtak

lähetti (n)
angarius
  viestejä, esim. kirjeitä ja muita lähetyksiä perille kuljettava henkilö
alfinus
  shakkinappula (♝ tai ♗), joka liikkuu shakkilaudalla joko mustia tai valkoisia diagonaaleja pitkin

lähettiläs (n)
legatus
  toisen arvoluokan diplomaatti, tavallisesti lähetystön päällikkö

lähettämö (n)
expedītiō
  osasto, josta lähetetään jotakin

lähettää (v)
mitto
  panna joku matkaan (johonkin muualle)

lähetys (n)
puerperium
  jonkin asian lähettämisen toteutus
commeatus
  lähetetty esine tai materia
transmissio
  ohjelmien julkaisu julkisessa (suoratoisto-) verkossa siten, että ne ovat vastaanotettavissa; lähetetty ohjelma
expeditio
  eräiden uskontojen harjoittamiseen liittyvä toimi, jossa julistetaan sanaa niille, jotka eivät sitä tunne, lähetystyö

lähetystyö (n)
expeditio
  oman uskonnon taikka uskonnolliseksi luokiteltavan näkemyksen tai kokemuksen levittäminen tai tarjoaminen toisille

lähetystö (n)
lēgātio
  valtion diplomaattinen edustusto, suurlähetystö

lähimmäinen (n)
vicinor
  (uskonnollinen) läheinen ihminen, oman kansan jäsen, ystävä

lähistö (n)
vicinitas
  jotakin välittömästi ympäröivä alue; lähialue

lähiö (n)
suburbium
  kaupungin laidalle rakennettu asuinalue

lähteä (v)
abambulo
  alkaa mennä; mennä pois, poistua
  kuolla, poistua keskuudestamme
abaetere
  mennä johonkin (niin että korostetaan eroa aiempaan tilanteeseen)

lähtien (postposition)
a
  toiminnon ajallista alkukohtaa ilmaiseva sana

lähtö (n)
initium
  urheilussa lajien, joissa on tarkoitus kulkea tietty matka, aloitus
abitio
  liikennevälineen lähtö reitilleen
dēdūcō
  raketin laukaisu
abitus
  ero virasta tai asemasta

läikkä (n)
conspicor
  läiskä

läikyttää (v)
divulgo
  saada läikkymään

läimäysäänne (n)
lacinia
  konsonanttiäänne, jota äännettäessä kieli taakse taivutetusta asennosta ojentuessaan lyö nopeasti hammasvalliia

läksy (n)
debere
  koulusta annettu kotitehtävä

läkähtyä (v)
suffōcō
  nääntyä kuumuuteen

lämmin (adj)
calidus
  sellainen, jonka lämpötila on tavanomaista korkeampi tai pysyvästi korkeahko ja tuntuu monista aistittuna sopivalta tai miellyttävältä

lämmittäjä (n)
siphonarius
  höyry- tai lämpökattila polttoaineen syötöstä vastaava työntekijä, joka myös tarkkailee laitteiston tilaa ja kuntoa

lämmittää (v)
calefacio
  (transitiivinen) tehdä lämpimäksi

lämpiö (n)
caminus
  teatterin tai konserttisalin tila, jossa yleisö voi oleskella ennen esityksen alkua ja väliajalla

lämpö (n)
calor
  aineen atomien ja molekyylien lämpöliikkeeseen perustuva energiamuoto, lämpöenergia
  lämpötilaa nostava energia, jonka syntyy tai kuluu jossakin reaktiossa tai olomuodon muutoksessa

lämpömittari (n)
thermometrum
  laite, jolla mitataan lämpötiloja

lämpötila (n)
temperatura
  (fysiikka) termodynaaminen suure, lämpöliikkeen voimakkuutta vastaava kappaleen tai aineen ominaisuus, joka kertoo kuinka kuuma tai kylmä jokin on

länget (n)
collare
  kahdesta puisesta puolikaaresta koostuva vetovaljaiden osa, joka puetaan eläimen kaulalle, ja jota vasten nojaamalla eläin saa kuorman liikkeelle

länsi (n)
occidens, occasus
  pääilmansuunta etelän ja pohjoisen välissä, 270 astetta pohjoisesta myötäpäivään

läntinen (adj)
occidentalis
  sellainen, joka sijaitsee lännessä, lännessä oleva tai lännestä tuleva; läntiseen maailmaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

läpi (n)
apertūra
  reikä

läpi (postposition)
per
  jonkin asian keskeltä päästä toiseen tai puolelta toiselle

läpimeno (n)
iter
  se, että jk esitys, suunnitelma tms. hyväksytään
ambivium
  esim. muodostelmaluistelun elementti, jossa kaksi luistelijoiden muodostamaa riviä menee toistensa läpi

läpimitta (n)
diametrus
  kuvion tai kappaleen, tai tämän poikkileikkauspinnan, halkaisijan pituus

läpimätä (adj)
corrumpō
  täysin mätä

läpinäkyvä (adj)
pellūcidus
  (optiikka) sellainen materiaali, jonka läpi ihminen näkee, koska valo läpäisee sen erinomaisesti

läppä (n)
lacinia
  laite, jonka tarkoitus on estää aineen liike tai virtaus, tyypillisesti ohuehko levy putkessa tai kanavassa

läpäistä (v)
peragrō
  kulkea jonkin lävitse
intrō
  puhkaista
praetereo
  tulla hyväksytyksi kokeessa tai testissä

läsnä (adv)
praesens
  luona

läsnä oleva (adj)
condono
  sellainen, joka tai mikä on läsnä; mukana oleva, paikalla oleva

läsnäolo (n)
praesentia
  oleminen paikalla jossain

lässähtää (v)
cado
  mennä kasaan ilman poistumisen tai tukirakenteen löystymisen myötä

lätinä (n)
garriō
  turhanpäiväinen puhe, jaarittelu

lättäjalkainen (adj)
plancus
  sellainen, jolla on lättäjalat tai -jalka

lävikkö (n)
cōlum
  maljanmuotoinen astia, jossa on reikiä pohjassa; käytetään mm. vihannesten huuhtelemiseen ja pastan valuttamiseen

lävistys (n)
strīdulus
  jollakin lävistäminen
  kehoon tehty reikä, jotta koru voidaan kiinnittää

lävistäjä (n)
diagonalis
  tasokuvion etäisimmät pisteet yhdistävä jana

lävistää (v)
transigō
  tehdä reikä johonkin

lääke (n)
medicīna
  ihmisen tai eläinten elimistössä sairautta tai sen oireita parantava tai elintoimintoja muuttava, Suomessa lääkelain säädösten mukainen, aine tai valmiste

lääketiede (n)
medicina
  terveyden ylläpitämisen ja palauttamisen hoitomenetelmien ja lääkkeiden vaikutusten tieteellinen tutkimus; jakautuu lukuisiin osa-alueisiin

lääkitys (n)
medicāmen
  henkilön käyttämät lääkkeet kokonaisuutena

lääkitä (v)
medico
  hoitaa lääkkeellä tai lääkkeillä

lääkäri (n)
medicus, clinicus
  ihmisten sairauksia tunnistava ja hoitava, siihen koulutuksen saanut ja lääketieteen lisensiaatin tutkinnon suorittanut terveysammattilainen

lörpötellä (v)
arguto 1
  puhua tyhjänpäiväisiä, toisia häiriten, pulista, hölöttää

lörpöttää (v)
garriō
  puhua paljon, yleensä tyhjänpäiväisiä

löydös (n)
inventus
  lääketieteellisessä tutkimuksessa tai seulonnassa havaittu tutkimusobjekti ja siitä tehty analyysi
  arkeologisissa kaivauksissa tai sattumalta havaittu arkeologisesti kiinnostava kohde selvitettäväksi
  irtonaisista kappaleista tai kaivauksista saadusta mateiaalista tehty mielenkiintoinen havainto, joka saattaa johtaa esiintymän jäjille

löyhkä (n)
foetor
  voimakas paha haju

löyhkätä (v)
foeteō
  lemuta, haista pahalle

löyhtyä (v)
labefacio
  päästä löyhemmälle

löyly (n)
vapor
  saunan kiukaalta löylynheiton seurauksena nouseva tav. kuuma vesihöyry; saunan lämpö, henki

löylyhuone (n)
sūdātōrium
  saunan se huone, jossa on kiuas

löysentää (v)
relaxō
  tehdä löysemmäksi

löystyttää (v)
labefacio
  saattaa osat toisiinsa nähden vapaammin liikkuviksi

löysä (adj)
solūtus
  joka sisältää runsaasti nestettä, viskositeetiltaan pieni

löysätä (v)
labefacio
  tehdä löys(emm)äksi

löytää (v)
invenire
  nähdä jokin esine tai asia, joka on ollut kadoksissa tai jota on muuten kaivannut
comperiō
  keksiä, havaita, huomata jokin uusia asia tai teoria

löytö (n)
inventio
  löydetty asia

löytöretki (n)
cursus
  matka ennalta tuntemattomaan paikkaan

maa (n)
terra
  maapallon kiinteä pinta; kuiva maa veden tai ilman vastakohtana
  aine, josta maa koostuu; maa-aines; multa

maagi (n)
magus, mage
  tietäjä, taikuri

maahantunkeutuminen (n)
incursiō
  invaasio, hyökkäys

maahantuonti (n)
invectio
  tavaroiden tai palveluiden ostoa ja tuontia ulkomailta

maaherra (n)
gubernātor
  läänin ylin hallintoviranomainen, lääninhallituksen päällikkö

maailma (n)
mundus
  planeetta Maa

maailmankaikkeus (n)
universum
  kaikki olevainen

maailmankansalainen (n)
mundanus
  maailman kansalainen

maailmankausi (n)
aetas
  geologisen ajanlaskun kymmeniä tai satoja miljoonia vuosia käsittävä taso. Maailmankaudet muodostavat aionin ja jakaantuvat kausiin

maailmanpalo (n)
exustiō
  maailmansota

maakaasu (n)
gasium naturale
  tavallisesti lähes kokonaan metaanista koostuva fossiilinen polttoaine, joka on syntynyt ajan saatossa anaerobisen toiminnan myötä maaperässä

maakotka (n)
Aquila chrysaetos
  () haukkojen heimoon kuuluva kookas päiväpetolintu, Yleisväriltään ruskea lintu, jonka siipien kärkiväli saattaa ylittää kaksi metriä.

maakreivi (n)
comes prīncipālis
  lähinnä kreivin tai markiisin arvonimi Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa; joskus vaaliruhtinas

maakunnallinen (adj)
provincialis
  maakuntiin, maakuntien tasoon tai niiden hallintoon liittyvä

maakunta (n)
provincia
  historiallisesti tai kansatieteellisesti yhtenäinen valtion osa

maakuoppa (n)
lacuna
  maahan kaivettu kuoppa

maalainen (adj)
ruralis
  maaseudulle ominainen

maalaisjuntti (n)
petrō
  maaseudun asukkaasta, varsinkin maatalousväestöön kuuluvasta käytetty nimittelysana

maalaismainen (adj)
agrestis
  maalais-, maaseudun tapoja ja kulttuuria mukaileva

maalaji (n)
foedō
  (geologia) maaperän syntytavan mukaista koostumusta kuvaava luokittelu

maalari (n)
pictor
  ammattihenkilö, joka maalaa

maalata (v)
pingo
  levittää jnk pinnan päälle maalia

maalaus (n)
pictura
  taidemaalarin maalaamalla tekemä taideteos
  maalaamalla tehty pinnoite; maalaajan työpanos, maalaustyö, missä tehdään yleensä värillinen päällyste halutun ulkonäön ja suojauksen aikaansaamiseksi

maalaustaide (n)
pictura
  (kuvataide) taidemuoto, missä taideteokset syntyvät taiteilijan tekeminä maalaamalla

maalausteline (n)
vāra
  taidemaalarin apuväline, joka pitää kankaan tukevasti paikallaan maalaamisen aikana

maali (n)
pigmentum
  pinnoitukseen käytettävä aine, joka suojaa pintaa ja muuttaa sen väriä

maaliskuu (n)
Martius, maret
  vuoden kolmas kuukausi, kuukausi helmikuun ja huhtikuun välissä

maalitaulu (n)
scopus
  ammunnassa taulu, johon yritetään osua

maalivahti (n)
custos
  joidenkin joukkuelajien pelaaja, jonka tehtävänä on puolustaa omalla maalilla pyrkien estämään pelivälineen pääsy omaan maaliin

maallikkoveli (n)
frater
  papiksi vihkimätön munkki

maanalainen (adj)
subterrāneus
  maanpinnan alainen, sellainen, joka on maan alla, maan alla sijaitseva tai elävä

maanantai (n)
dies Lunae, dies lunae
  viikon ensimmäinen päivä Euroopassa ja ISO 8601 -standardia noudattavissa järjestelmissä, viikonpäivä sunnuntain ja tiistain välissä

maanjäristys (n)
terrae motus, tremor
  maan kallioperän tärähtely, joka on voimakkaana haitallista ihmisille ja rakennuksille

maankuori (n)
crusta
  Maan vaippaa ympäröivä kiinteä kivikerros, joka on jakautunut litosfäärilaattoihin

maanmittari (n)
agrimensor
  henkilö, joka suorittaa maamittauksia tai jolla on alan koulutus

maannos (n)
humus
  maankuoren uloin, parin metrin vahvuinen pintakerros, jossa tapahtuu elollisia ja elottomia muutoksia

maanosa (n)
continens
  mikä tahansa maapallon suurista maa-alueista, joiden paikoin epäselvät rajat on määritelty osin maantieteellisesti, osin poliittisesti; yhteensä maanosia hahmotetaan, ajatellaan olevan, seitsemän kappaletta

maanpako (n)
ablēgātiō
  karkotus tai pako kotimaasta vainon tms. vuoksi
  oleskelu ulkomailla em. syistä; maanpakolaisuus

maanpetos (n)
perduellio
  valtion turvallisuuteen tai muihin etuihin kohdistuva rikos; sotiminen kotimaataan vastaan tai vakoilu vieraan valtion hyväksi

maantie (n)
iter
  tieliikennettä varten tehty yleensä valtion omistama yleinen tie

maantiede (n)
géografi, geographia
  Maan pintaa ja sen ilmiöitä tutkiva tiede; geografia

maantierosvo (n)
latro
  maantien varrella ohikulkijoita vaaniva ja ryöstävä varas

maantieteellinen (adj)
geographicus
  sellainen, joka liittyy maantieteeseen, maantieteen alaan kuuluva

maanviljelijä (n)
agricola
  henkilö, joka saa toimeentulonsa maata viljelemällä

maanviljely (n)
agricultura
  valikoima tekniikoita ja käytäntöjä, joilla ruokaa ja muita hyödykkeitä tuotetaan kasvattamalla hyötykasveja järjestelmällisesti

maaorava (n)
tamias
  oravasuku (), joka elää pääosin Pohjois-Amerikassa

maapallo (n)
globus terrae
  Maa-planeetta; kolmas planeetta Auringosta lukien

maapalloistuminen (n)
globalizatio
  sanalle globalisoituminen ehdotettu suomenkielinen vastine

maaperä (n)
foedō
  kallioperää peittävä maata, vettä ja ilmaa sisältävä irtomaakerros

maapähkinä (n)
arachis
  eräs hernekasveihin kuuluva kasvi ()

maaseutu (n)
campi
  harvaan asuttu, us. haja-asutettu alue kaupunkien ulkopuolella

maasiira (n)
oniscus
  siirojen lahkoon kuuluva ryhmä () maalla eläviä äyriäisiä

maasika (n)
orycteropus
  Saharan eteläpuolisilla alueilla Afrikassa elävä termiittejä syövä eläinlaji ()

maastamuutto (n)
transmigratio
  jostain maasta pois muuttaminen

maasto (n)
humus
  luonnonvarainen, usein pinnanmuodoiltaan vaihteleva, luonnollinen ympäristö retkeilytarkoituksessa, metsästyksessä tai sotatoimien yhteydessä

maata (v)
cubo
  olla makuuasennossa

maatalous (n)
agricultura
  elinkeino, jossa tuotetaan ruokaa ja rehua sekä muita tuotteita raaka-aineeksi kasvattamalla tiettyjä viljelykasveja ja tuotantoeläimiä

maataloustuki (n)
ager
  tuki, jota maksetaan julkisista varoista maatalouden harjoittajille, esimerkiksi maanviljelijöille

maatila (n)
vicus
  tila, jolla harjoitetaan maataloutta ja jolla on tätä varten tarvittavat rakennukset ja muut tuotantovälineet

maatilkku (n)
argumentum
  pieni maapalsta jolla joku usein asuu ja sitä viljelee

maatuska (n)
pupa
  puusta valmistettu naishahmoinen nukke, joka on ontto niin, että sen sisälle voidaan asettaa sarja samanlaisia, mutta aina hieman toistaan pienempiä nukkeja

maavarsi (n)
stirps
  kasvien maanpinnan alapuolella kasvava varsi

madaltaa (v)
subsum
  tehdä matalammaksi

madrigaali (n)
madrigalis
  yleensä lyhyt ja rakkausaiheinen runo
  eräs kaksi- tai useampiääninen laulumuoto

mafia (n)
mafia
  alun perin sisilialainen rikollis- ja terrorijärjestö

magenta (n)
magentibus
  ei kovin tumma sinipunainen väri

magia (n)
magia
  salaoppi, menettelyt, joilla pyritään pakottamaan luonnon- ja kohtalonvoimat omien tarkoitusten mukaisiksi

magneetti (n)
magnes
  voimakkaasti magneettinen kappale, joka luo ympärilleen magneettikentän

magneettinen (adj)
magnēsius
  sellainen, jolla on magnetismin mukainen ominaisuus vars. kyky vetää puoleensa ferromagneettisia metalleja, kuten rautaa

magnesium (n)
magnesium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

magnetismi (n)
magnetismus
  kappaleiden välistä vetovoimaa ilmentävien fysikaalisten ilmiöiden joukko

mahalaukku (n)
stomachus
  ruoansulatuselimistön osa, ruokatorven jatkeena oleva ruoansulatuskanavan laajentuma, jossa varsinainen ruoansulatus alkaa

mahanportti (n)
pylorus
  mahalaukun ja pohjukaissuolen välinen elin

mahdollinen (adj)
possibilis
  ehkä tapahtuva; toteutettavissa oleva; sellainen johon suodaan mahdollisuus

mahdollisesti (adv)
fortasse
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

mahdollistaa (v)
habilito
  tehdä mahdolliseksi

mahdollisuus (n)
facultas
  se että jokin on mahdollista, joka on tehtävissä tai voi toteutua

mahla (n)
sucus
  lehtipuiden johtosolukoissa kasvikauden alussa virtaava makeahko ja siirappimainen maitiaisneste, jota on kerätty keväisin juotavaksi

maho (adj)
infertilis
  hedelmätön, erit. lisääntymiskyvytön eläin, vars. tuotantoelän, arkikielessä m. nainen
cassa
  (kasvi) marras, marto

mahtaileva (adj)
ambitiosus
  näyttävä, suureellinen, teennäinen; sellainen, joka mahtailee

mahtailija (n)
ostentātor
  henkilö, joka mahtailee

mahtailla (v)
glorior
  esiintyä mahtavana, leveillä, leuhkia

mahtailu (n)
iactantia
  mahtaileminen

mahtava (adj)
imperiōsus
  sellainen, jolla on mahtia eli kykyä vaikuttaa johonkin
verendus
  upea, poikkeuksellisen suuri, kunnioitusta herättävä

mahtua (v)
aptus
  olla tarpeeksi pieni tai suuri kooltaan tai määrältään, että pääsee tai voidaan laittaa johonkin, sopia kooltaan

maihinnousu (n)
egressio
  laivamatkustajien siirtyminen laivasta maihin määränpäässä

maila (n)
clāva
  eräisiin urheilulajeihin kuuluva yhdellä kädellä tai molemmin käsin pideltävä peliväline, jolla lyödään tai isketään palloa, kiekkoa tai muuta vastaavaa liikuteltavaa pelivälinettä

maili (n)
mille
  anglosaksinen pituusmitta, 5 280 jalkaa eli noin 1 609 metriä

maine (n)
fama
  laajalle tai yleisesti levinnyt moraalisesti arvottava käsitys, joka muilla on jostakin tai jostakusta

maininki (n)
tumor
  tuulen nostama usein yksinäinen aalto, joka etenee vielä tuulen laannuttua

mainita (v)
memorō
  antaa lyhyt ilmoitus; jstk, sanoa t. kertoa lyhyesti ohimennen

mainonta (n)
venditātiō
  yksi markkinointiviestinnän keinoista: mainosten laatiminen ja julkaiseminen eri medioissa

mainos (n)
prescriptio
  kaupallinen tiedote, jonka tarkoituksena on kasvattaa mainostettavan hyödykkeen kysyntää

maisema (n)
locus
  näkymä luontoon tai rakennettuun alueeseen

maisemointi (n)
topiāria
  maisemoiminen

maiskaus (n)
alapa
  ääni, joka syntyy, kun huulet painetaan yhteen tai kieli asetetaan pehmeää kitalakea vasten, ja vapautetaan äkillisesti

maiskuttaa (v)
alapa
  tehdä maiskauksia

maissi (n)
maizium
  viljelyskasvi Zea mays, joka on peräisin Väli-Amerikasta ja jonka syötävät siemenet ovat kukinnon määräämissä tasaisissa riveissä

maistua (v)
gustare
  olla jonkin makuinen, maukas

maite (n)
trifolium
  maitteiden () suvun kasvi

maiti (n)
lac
  koiraskaloilla mätimunat hedelmöittävä aine, kalan sperma

maitiaisneste (n)
lac
  kasveissa tai sienissä solujen välillä ravinteita kuljettava neste, kasvia vahingoittaessa vuotava vaalea neste

maito (n)
lac
  neste, jota nisäkkäät erittävät pienten jälkeläistensä imettäväksi
  maito myytynä ja tarjoiltuna ihmisravinnoksi

maitohappo (n)
acidum lacticum
  orgaaninen happo, jota muodostuu maitohappokäymisessä, jossa maitohappobakteerit muuttavat hiilihydraatteja, esimerkiksi laktoosia maitohapoksi

maitojauhe (n)
lac
  maidosta kuivattamalla saatu jauhe

maitomainen (adj)
lacteus
  maitoa muistuttava

maitorasva (n)
butyrum
  maidossa oleva rasva, joka kohoaa pinnalle jos maitoa ei ole homogenoitu

maja (n)
attegia
  pieni, yksinkertainen vakinaiseen t. tilapäiseen käyttöön tehty asumus t. suojapaikka

majakka (n)
pharus
  merenkulun turvaksi tarkoitettu, paikannuskohteena toimiva tornimainen rakennus

majatalo (n)
hospitium
  yritys, joka tarjoaa matkaajille ruokaa, juomaa sekä majoitusta

majava (n)
castor fiber, castor
  vesistöissä elävä jyrsijä, jompikumpi heimon Castoridae lajeista

majesteetti (n)
māiestās
  hallitsijan nimitys tai puhuttelu

majoittaa (v)
dēversor
  sijoittaa asumaan, tarjota tilapäinen asunto

majoittua (v)
colere
  asettua johonkin asumaan (yl. väliaikaisesti)

majolika (n)
argilla
  seinälaattojen, koriste-esineiden yms. valmistuksessa käytetty, värikäs, lasitettu materiaali

majordomus (n)
major domus maior domus
  frankkivaltakunnan korkea virkamies

majuri (n)
maior
  kapteenin ja everstiluutnantin väliin sijoittuva sotilasarvo

makaki (n)
cercops
  laajalle levinnyt vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva suku Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa eläviä apinoita ()

makaroni (n)
collȳra
  koneellisesti valmistettu pastalaji, joka muodostuu lyhyistä pätkistä joiden sisällä on reikä

makea (adj)
dulcis
  yhden perusmaun mukainen, sokerin makuinen
  (Helsingin slangia, josta tullut puhekieltä) (käytetään lähes yksinomaan muodossa makee) jonkin tyylikkyyttä tai muuta hyvin myönteistä ominaisuutta ilmaiseva; siisti, hieno, upea, viilee
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, makeampi kuin puolimakea
suavis
  (vedestä) suolaton, jossa ei ole suolaa

makedonia (n)
Macedonicus
  makedonian kieli (kielitunnus: mk), Makedoniassa puhuttava eteläslaavilainen kieli.

makeinen (n)
dulce
  herkutteluun tarkoitettuja erittäin makeita, pieniksi muotoiltuja naposteltavia

makeus (n)
dulcitās
  se, että on makea

makeuttaa (v)
condulcō
  lisätä ruoan tai juoman makeutta jotain makeaa ainetta lisäämällä

makeutusaine (n)
dulcedo
  makealta maistuva aine, yleensä sokerin korvikkeena; aine jolla voi makeuttaa ruokia ja juomia

makkabilainen (n)
Maccabaeus
  Judeassa toiminut kapinallisarmeija seleukidi-imperiumin aikana. Makkabilaisten perustama dynastia hallitsi Juudeaa 164–63 eaa. roomalaisvalloitukseen asti

makkara (n)
botulus
  suoleen tai muuhun päällykseen tai muottiin tehty lihasta ja sidosaineista ruoaksi valmistettu einestuote

makkarankuori (n)
excorticare
  makkaran valmistuksessa makkaramassan päällykseksi laitettu luonnonsuoli tai keinoaineinen kuori

makrilli (n)
scomber
  kala, joka elää lähellä vedenpintaa ja syö eläinplanktonia ()

makrotaloustiede (n)
macrooeconomia
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii talouden aggregoituja suureita eli aggregaatteja

maksa (n)
iecur, ficatum
  nisäkkäiden ruoansulatukseen liittyvä suuri rauhanen, jonka erittämät entsyymit hajottavat hiilihydraatit, rasvat ja valkuaisaineet sekä tuhoavat verenkierron mukana tulevia bakteereja ja myrkkyjä ja joka toimii vararavinnon säilytyspaikkana

maksaa (v)
solvo
  antaa rahallinen korvaus jostakin tavarasta tai palvelusta
cōnstō
  olla jonkin hintainen; olla jonkin arvoinen

maksiimi (n)
dictum
  lyhyt kokemuksesta johdettu yleinen totuus, periaate tai käyttäytymissääntö

maksimaalinen (adj)
maximum
  mahdollisimman suuri, erittäin suuri

maksimi (n)
maximum
  arvon suurin mahdollinen määrä tai aste

maksu (n)
pensiō
  se mitä pitää suorittaman jonkin hyödykkeen tai palvelun saamiseksi

maksusuoritus (n)
pensiō
  maksun tekeminen

maksuton (adj)
grātīs
  sellainen, josta ei peritä maksua; ilmainen

maksuvalmius (n)
liquiditas
  rahojen riittävyys kuluihin; kyky suoriutua maksuista; likviditeetti

maksuväline (n)
tener
  väline, jolla maksetaan jotakin, esim. raha

maku (n)
palātum
  suuhun päätyneen aineen tiettyjen kemikaalien aiheuttama ärsyke, joka aistitaan makuaistilla
sapor
  esteettinen mieltymys vaatteiden, ruoan tai muun vastaavan suhteen

makuaisti (n)
sapor
  aisti, joka havaitsee maun

makuuhuone (n)
cubiculum
  huone, jossa nukutaan; huone, joka on tarkoitettu nukkumista varten

malaiji (n)
Malaeorum
  (kielitiede) malaijin kieli, austronesialainen kieli, Malesian ja Brunein virallinen kieli. Sanalista
  (etninen ryhmä) pääosin Malesian, Indonesian, Brunein, Filippiinien ja Itä-Timorin alueella asuvan kaakkoisaasialaisen kansan jäsen

malakiitti (n)
molochītis
  kuparimalmien muuttumistuloksena muodostuva voimakkaan vihreä mineraali

mali (n)
absinthium
  koiruoho (), eräs maustekasvi

malja (n)
calix
  yleensä pyöreä, matala ja leveä jalallinen juoma-, tarjoilu- tai koristeastia

maljakko (n)
vas
  koristeellinen, korkea vedenpitävä astia leikkokukkia ja vastaavia varten

mallas (n)
brasea
  viljasta, tyypillisesti ohrasta, idättämällä ja kuivattamalla valmistettu tuote, jota käytetään panimoissa oluen raaka-aineena ja polttimoissa sellaisenaan tai viljan ohessa tislattujen alkoholijuomien valmistukseen

malli (n)
exemplar
  valmiiksi näytetty tapa tai esimerkki, jonka mukaan pitää toimia

malmi (n)
ruda
  (geologia) sellainen luonnon mineraaliesiintymä, josta voidaan taloudellisesti tuottaa metalleja

malta (n)
Maltēnsis
  Maltalla puhuttava arabialle sukua oleva seemiläinen kieli (kielitunnus: mt)

maltalainen (adj)
Melitensis
  Maltalta peräisin oleva tai Maltaan liittyvä

maltalainen (n)
Melitensis
  Maltan kansalainen

maltankoira (n)
Maltēnsis
  kääpiökokoinen seurakoirarotu

maltillinen (adj)
malacia
  rauhallinen, harkitsevainen

maltillinen (n)
modestus
  henkilö, jonka poliittiset mielipiteet eivät ole äärimmäisiä

maltittomuus (n)
aviditās
  se, että on maltiton

malttaa mielensä (v)
teneo
  olla kärsivällinen

malttamaton (adj)
impatiens
  kärsimätön; sellainen, joka ei malta, jolla ei ole malttia

maltti (n)
abstinentia
  itsehillintä, harkinta, rauhallisuus

maluri (n)
rēgulus
  eräitä Australian ja Uuden-Guinean varpuslintuja ()

manaaja (n)
adiurator
  pappi, jolle piispa on luottanut erityisen tehtävän ajaa pois demoneita, erit. katolisessa kirkossa

mandaatti (n)
mandātum
  toimeksianto, toimeksisaanti, valtuutus, etenkin demokraattisessa järjestelmässä kansalta saatu oikeutus johtaa maata

mandariini (n)
lingua Sinensis Mandarinica
  mandariinikiina

mangaani (n)
manganum
  eräs alkuaine, siirtymämetalleihin kuuluva ulkonäöltään rautaa muistuttava harmaanvalkoinen metalli, joka on hyvin haurasta ja hapettuu helposti

mania (n)
mania
  mielialahäiriö, jossa mieliala on epänormaalisti ja pysyvästi kohonneena ja kiihtyneenä mielialana

manifestoitua (v)
manifestus
  tulla ilmi, tulla julki, ilmentyä, ilmetä

manikealaisuus (n)
Manichaeismus
  Manin n. 200-luvulla jaa. Persiassa perustama sekauskonto, joka yhdisti zarathustralaisuutta, kristinuskoa ja gnostilaisuutta

manipuli (n)
manipulus, maniplus
  roomalaisen legioonan 120–160 miehen osasto, joka jakautuu kahteen kenturiaan

mankeli (n)
discerpō
  laite, jonka pyörivien telojen välissä litistetään hieman kosteita tai kuivia vuodevaatteita, jotta ne säilyttäisivät muotonsa paremmin ja eivät likaantuisi yhtä herkästi

manner (n)
continens
  mannermaa t. suuri yhtenäinen maa-alue meren keskellä, vrt. saari ja maanosa

mansikka (n)
fragum, fragaria
  jokin runsaasti viljeltyjä ja villejä lajikkeita sisältävän ruusukasvisuvun jäsen

manteli (n)
amygdala, amygdalum
  mantelipuu, pienikokoinen puu ()

manumissio (n)
#Latina
  orjan vapauttaminen omistajansa toimesta

manööveri (n)
decursio
  tilanteen hallintaan liittyvä erityisiä taitoja vaativa liike, toimenpide tai järjestely

maori (n)
lingua maorica
  maorin kieli, polynesialaisten kielten ryhmään kuuluva austronesialainen kieli, jota puhuvat äidinkielenään Uudessa-Seelannissa asuvat maorit (kielitunnus: mi). Sanalista

mappi (n)
categoria
  kansio, jossa voidaan säilyttää asiakirjoja tai muita papereita

maraton (n)
Marathon
  juoksukilpailu, jossa juostaan 42,195 km matka
  televisiosarjan jaksojen sarja, pääsykokeeseen valmistautuminen; pitkä työrupeama tms.

marginaali (n)
margō
  (kirjapaino) paperin reunaan jätettävä tila

marihuana (n)
cannabis
  kannabis- eli hamppukasvin kukinnot ja lehdet huumeena käytettyinä

marionetti (n)
vavato
  nukketeatterin nivelnukke, sätkynukke
neuropastum
  tahdoton, toisten johdettavissa oleva henkilö

marista (v)
balatus
  valittaa (ärsyttävästi)

marja (n)
baca, acinus
  mehevä, usein pensas- tai varpukasvin hedelmä, jonka seinämä on kokonaan hedelmämaltoa

marjakuusi (n)
taxus
  (yleisesti) mikä tahansa marjakuusien () havupuusuku, johon kuuluu muutamia lajeja, suvun kasvi

markiisi (n)
vēlārium
  kannattimien varaan asennettu peite, joka toimii auringonsuojana
marchensis
  eräs aatelisarvo

markka (n)
marchia
  useiden maiden rahayksikkö, sata penniä

markkina (n)
forum
  ostajien ja myyjien kohtaamispaikka, jossa kysyntä ja tarjonta kohtaavat sekä hinta muodostuu

markkinat (n)
emporium
  säännöllisin väliajoin (esim. kerran kuussa tai kerran vuodessa) järjestettävä toritapahtuma
macellum
  rajallisten myytävien hyödykkeiden kysynnän ja tarjonnan vuorovaikutussuhde

markkinoida (v)
forum
  edistää tuotteen kysyntää
  tuoda markkinoille, saattaa kuluttajien saataville

marmori (n)
marmor
  karbonaattipitoinen kivilaji, jolla on sellainen kovuus ja kiillotettavuus, että sitä voidaan käyttää rakentamiseen ja veistoksiin

marmoroida (v)
marmor
  koristella pinta marmorin näköiseksi juovia maalaamalla

marmoroitua (v)
marmor
  tulla marmorin näköiseksi

marraskesi (n)
stratum corneum
  orvaskeden uloin kerros

marraskuu (n)
Novembris, November, november
  vuoden yhdestoista kuukausi, kuukausi lokakuun ja joulukuun välissä

marsalkka (n)
marescalcus
  eräissä maissa korkein mahdollinen sotilasarvo, kenraalia korkeampi; osassa maista (kuten Suomessa) voidaan myöntää vain sodanaikaisista ansioista (sotamarsalkka)

marsilainen (adj)
Mārtiāna
  Marsista peräisin oleva

marsilainen (n)
Mārtiāna
  hypoteettinen Marsista kotoisin oleva olento, Marsin asukas

marsipaani (n)
Mārcī pānis
  jauhetuista manteleista ja tomusokerista tehty elintarvikemassa

marski (n)
lāma
  marskimaa, alava vetinen niitty

marssi (n)
margo
  sotilasosaston siirtyminen paikasta toiseen, joko jalan tai osaston ajoneuvoilla

marsu (n)
Cavia porcellus
  Etelä-Amerikasta kotoisin oleva jyrsijä ()

martiopuoli (n)
granum
  nahan ulkopuoli

maruna (n)
absinthium
  -suvun kasvi

masennus (n)
depressio
  sairaus, jossa ihmisen mieliala on jatkuvasti alhainen

masennuslääke (n)
antidepressivum
  masennuksen oireita lievittävä lääke; antidepressantti

maskuliini (n)
genus masculinum
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa miehiin; maskuliinisukuun kuuluva sana

maskuliininen (adj)
masculus
  sellainen, joka on suvultaan maskuliini

maskuliinisuus (n)
masculīnitās
  miessukupuolelle ominaiset piirteet; miessukupuoleen, miehenpuoleen liittyvä ominaisuus

massa (n)
mōlēs
  pehmeä, amorfinen aine
  suuri väkijoukko, kansa, ihmispaljous
  aineen ominaisuus; kappaleen hitaus muuttaa liiketilaansa, kun siihen vaikuttaa voima
tomus
  ainepaljous, kasoittain tavaroita

massamaahanmuutto (n)
migratio
  laajamittainen maahanmuutto; maahanmuuttajien tulva

massamedia (n)
media publica
  joukkoviestimet, erityisesti televisio, radio ja lehdistö, jotka viestivät yksisuuntaisesti monelle vastaanottajalle

masternauha (n)
dominulus
  ääni- tai videomedian tuotantoon liittyvä ensimmäinen lopulliseen muotoonsa saatettu ääni- tai kuvatallenne, josta tehdään kopioita

masto (n)
malus
  (merenkulku) purjelaivan takilan eli rikin päävaruste, johon purjeet kiinnitetään

masturboida (v)
masturbor
  tuottaa itselleen seksuaalista mielihyvää hyväilemällä sukupuolielimiään, tyydyttää itseään

masturbointi (n)
masturbatio
  itsetyydytys

mataa (v)
rēpō
  liikkua hitaasti ryömimällä

matala (adj)
humilis
  sellainen, johon on helppo ulottua pystysuunnassa
  sellainen, jonka yli on helppo kulkea tai kiivetä
  sellainen, jossa täytyy kumartua; sellainen, jonka alta ei mahdu
  sellainen, jonka maavara ei, riitä
  jonkin mitattavan suureen alhainen arvo
  sellainen, jonka tuotto- tai kuluprosentti on alhainen
  sellainen jalkine, jossa ei ole paljon korkoa.
  sellainen, jossa on vähän reunaa
  ääni, jonka taajuus on alhainen
  väljä
tenuis, humilis
  sellainen, jolla on alhainen syvyys; sellainen, joka soveltuu kahluupaikaksi; sellainen, jossa aluksen syväys on liian suuri; sellainen, jossa voi polskia käsipohjaa

matalapaine (n)
depressio
  depressio, ilmakehän alue, jossa on ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna alhaisempi ilmanpaine

matalikko (n)
vadum
  paikka, jossa vesi on matalaa

mate (n)
coeō
  matepuu, runsaasti kofeiinia sisältävä pensasmainen puu, jonka lehtiä käytetään piristävän juoman valmistamiseen
  matejuoma, matepuun lehdistä valmistettava juoma

matelija (n)
reptile
  (eläintiede) selkärankaisten eläinten luokka, johon kuuluvat mm. liskot, käärmeet, kilpikonnat ja krokotiilieläimet. Matelijat ovat vaihtolämpöisiä.

matemaatikko (n)
mathematicus
  matematiikan tutkija

matemaattinen (adj)
mathēmaticus
  sellainen, joka liittyy matematiikkaan, matematiikalle ominainen, matemaattisten lainalaisuuksien alainen

matemaattinen lauseke (n)
theōrēma
  suureita tai funktioita sisältävä matemaattinen esitys, kaava, johon on merkitty mitkä laskutoimitukset tai operaatiot johtavat tulokseen; merkitty laskutoimitus

matematiikka (n)
mathematica
  deduktiivisen logiikan avulla abstrakteja järjestelmiä tutkiva tieteenala

materia (n)
materia
  aine

materiaali (n)
māteria
  aine, aines, josta valmistetaan jotain
  yhteisnimitys kaikille shakkinappuloille eli upseereille ja sotilaille

matka (n)
iter itineris, navigatio
  siirtyminen paikasta toiseen

matkaaja (n)
peregrinus
  henkilö, joka tekee matkaa, on matkalla

matkalainen (n)
peregrinus
  matkalla oleva henkilö; matkaaja

matkalaukku (n)
averta
  perinteisesti nahasta tai pahvista, nykyisin lujitemuovista tms. valmistettu suljettava, yleensä lukollinen laukku, joka on tarkoitettu matkatavaroiden kuljetukseen ja säilytykseen

matkamies (n)
peregrinus
  kulkija, matkustava henkilö

matkamuisto (n)
mnēmosȳnum
  matkalta muistoksi kotiin tuotu muistoesine

matkaopas (n)
dux
  yleensä matkalla mukana oleva opas, joka huolehtii matkalaisten opastamisesta ja matkajärjestelyjen toimivuudesta

matkapuhelin (n)
telephonulum
  mukana kannettava, langaton, akkutoiminen puhelin

matkatavara (n)
impedimenta
  matkalle mukaan otetut tavarat pakattuna laukkuihin tms.

matkia (v)
imitor
  jäljitellä, apinoida

matkija (n)
imitātor
  henkilö, joka matkii jotakin tai jotakuta

matkustaa (v)
currere
  tehdä matka, mennä matkalle jonnekin

matkustaja (n)
vector
  jollakin kulkuneuvolla matkustava henkilö

matkustamo (n)
casa
  lentokoneen sisätilan osa, joka on varattu matkustajien käyttöön

matkustus (n)
ambulo
  matkustamisen toteutus

mato (n)
vermis
  johonkin eläinkunnan matomaiseen pääluokkaan kuuluva matelemalla liikkuva raajaton eläin

matriisi (n)
mater
  suorakulmainen riveihin ja sarakkeisiin jaettu taulukko, jonka alkiot ovat lukuja, usein reaali- tai kompleksilukuja, tai lausekkeita

matruusi (n)
nauta
  kauppalaivan kansihenkilöstöön kuuluvan merimiehen ammattinimike

matta (adj)
brūtus
  himmeä, valoa heijastamaton

matti (n)
coeō
  pelin tilanne ja päämäärä eli kuninkaaseen kohdistuva lyöntiuhka, jota ei voi enää millään keinolla torjua.

matto (n)
stragulum
  sisustustekstiili, kankainen kudonnainen, jota pidetään lattialla, joskus maassa; myös koristeellinen seinälle ripustettava kudonnainen

maturoitunut (adj)
mātūrescō
  varsinkin alkoholijuomista: kypsä, kypsynyt

maukas (adj)
sapidus
  hyvältä maistuva

maustaa (v)
condiō
  lisätä mausteita ruokaan

mauste (n)
arōma
  Ruokiin ja juomiin toivotun maun saamiseksi ja ruoansulatuksen edistämiseksi lisättävä aine. Usein mausteena toimii maustevihannes tai muu pieninä annoksina käytettävä maultaan voimakas tai aromaattinen kasvin osa.

maustebasilika (n)
ocimum
  basilika (), ruoan maustamiseen käytetty yksivuotinen pensasmainen ruoho

maustekirveli (n)
caerefolium
  sarjakukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Antrhriscus cerefolium), jonka persiljaa muistuttavia lehtiä käytetään yrttinä

maustesahrami (n)
crocus
  sahramien suvun kasvi, jonka luotteja käytetään mausteen ja väriaineena ()

mauton (adj)
insulsus
  sellainen ruoka, juoma tms., jossa ei ole makua
  sellainen mikä on täysin tyylitön, tyylitajuton
  hyvien tapojen vastainen; moraaliton, sopimaton

me (pronoun)
nos
  sana, jolla puhuja viittaa henkilöihin, joihin hän itse kuuluu

medaljonki (n)
medallionis
  riipus, jonka sisällä voi pitää pientä kuvaa tai esinettä

mediaalinen (adj)
medialis
  keskellä tai lähempänä keskiviiva sijaitseva

mediterraaninen (adj)
mediterraneus
  välimerellinen, Välimereen liittyvä

meditointi (n)
meditātiō
  meditoiminen; se, että meditoidaan

meduusa (n)
halipleumon, pulmo
  vedessä elävä pelaginen polttiaiseläinyksilö

meemi (n)
mīmēma
  kulttuurissa tai viestinnässä leviävä, kopioituva ja muuntuva idea
  Internetin käyttäjien keskuudessa suuren suosion saavuttava ja leviävä ilmiö, hokema tai kuva

mega- (prefix)
mega-
  SI-järjestelmän etuliitteenä miljoonakertainen

megafoni (n)
megaphonium
  kannettava ja tavallisesti kädessä pidettävä äänentoistolaite

mehevä (adj)
succulentus
  mehukas, nestettä tihkuva

mehiläinen (n)
apis
  mesipistiäisiin (Apoidea) kuuluvia yhteiskuntahyönteisiä, joka elävät parvissa

mehiläishoitaja (n)
apiārius
  mehiläisten hoitamista harjoittava henkilö

mehiläispesä (n)
apiārium
  mehiläisten pesä

mehiläissyöjä (n)
merops
  värikäs säihkylintuihin lukeutuva erilaisten pistiäisten syöntiin erikoistuneut lintulaji,

mehiläisvaha (n)
cera
  mehiläisten pesäkennojensa rakennusmateriaaliksi tuottama vaha

mehu (n)
sucus
  hedelmistä, marjoista tai kasviksista tehty tai niiden makuinen hiilihapoton juoma

mehukas (adj)
sūcidus
  mehevä; jossa on hedelmämehua tai nestettä
  mielenkiintoa herättävä

mehustaa (v)
exsūcō
  erottaa mehu marjoista, hedelmistä tms.

meikata (v)
compensō
  ehostaa ruumiin yleensä näkyvimpiä osia, esim. kasvoja, jotta ne näyttäisivät paremmilta tai kauniimmilta

meikkivoide (n)
fundatio
  voide jonka tarkoitus on peittää ihon virheitä ja tasoittaa ihon väriä

meininki (n)
āctiō
  tunnelma, meno

meirami (n)
amāracus
  maustemeirami, () yleisesti käytetty maustekasvi

mekaanikko (n)
māchinātor
  koneita ja välineitä tekevä, asentava, hoitava tai korjaava henkilö

mekaaninen (adj)
mechanicus
  mekaniikkaan ja sen sovelluksiin perustuva tai tukeutuva

mekaniikka (n)
mēchanicus
  vuorovaikutuksia ja liikeilmiöitä tutkiva tieteen ala, fysiikan osa-alue

mekanismi (n)
māchina
  laitteisto, koneisto, sen toiminnallinen rakenne

mekko (n)
stola
  leninki, yhtenäinen, yläosasta ja hameesta koostuva vaate, jota käyttävät yleensä naiset

meksikolainen (adj)
Mexicanensis
  Meksikosta peräisin oleva tai Meksikoon liittyvä

meksikolainen (n)
Mexicanensis
  pysyvästi Meksikossa asuva henkilö

mela (n)
remus
  kädessä pidettävä yksi- tai kaksilapainen varsi, jolla melotaan ja ohjataan venettä sitä veneen laitoihin tukematta

melankolia (n)
melancholia
  alakuloisuus

melankolikko (n)
melancholicus
  melankolinen ihminen

melankolinen (adj)
melancholicus
  surullinen, alakuloinen, synkkämielinen

melanooma (n)
melanoma
  melanosyytistä lähtöisin oleva syöpä; eräs ihosyövän laji

melkein (adv)
fere
  hyvin lähelle, ei aivan

melko (adv)
pulcher
  suhteellisen, verrattain

melkoinen (adj)
aliquantus
  melko suuri

meloni (n)
mēlō
  yleisnimitys kurkkukasvien eri sukujen mehevähedelmäisille kasveille, kuten vesimelonille ja tavalliselle melonille

meluisa (adj)
sonābilis
  häiritsevän äänekäs, melua tuottava

mendelevium (n)
mendelevium
  aktinoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 101 ja kemiallinen merkki Md

mendikantti (n)
mendīcāns
  kerjäläismunkki

menehtyä (v)
abolesco
  kuolla (hitaasti); nääntyä, riutua, kuihtua

meneminen (n)
itio
  lähteminen ja kulkeminen johonkin päämäärään

menestyminen (n)
fructus
  menestyksen saavuttaminen ja eteneminen menestyksekkäästi

menestys (n)
successus
  onnistumisen ja menestymisen toteutuma

menestyä (v)
succēdō
  onnistua jossakin

menetellä (v)
sē gerō
  toimia järjestelmällisesti tavoitteen saavuttamiseksi

menetelmä (n)
via
  järjestelmällinen menettelytapa t. -keino määrätarkoituksen saavuttamiseksi

menettelytapa (n)
actio
  yl. vakiintunut tapa menetellä t. toimia tilanteen edellyttämästi

menettää (v)
amitto
  joutua eroon jostakin omistamastaan

meniski (n)
meniscus
  astiassa olevan nesteen kovera tai kupera pinta

menneisyys (n)
praeteritum
  jo mennyt takana oleva aika tapahtumineen

mennä (v)
ire, vadere
  liikkua muuhun paikkaan (eteenpäin, kauemmaksi, etäämmälle) siitä missä puhuja on

mennä naimisiin (v)
maritor
  avioitua, solmia avioliitto

meno (n)
itio
  yhdensuuntainen liike johonkin, poispäin
sūmptus
  rahan kuluminen johonkin tarkoitukseen

mentori (n)
oraculum
  henkilö, joka kokeneempana antaa opastusta kokemattomammalle

merenkulku (n)
permarīnus
  vesillä, merellä ja sisävesillä, tapahtuvaa välineellistä liikkumista. Puhekielessä merenkululla usein tarkoitetaan kauppamerenkulkua

merenlahti (n)
sinus
  meren muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

merenneito (n)
Nereis
  taruolento, jolla on naisen ylävartalo ja kalan pyrstö

meri (n)
mare, pontus, pelagus
  laaja maapalloa peittävä vesimuodostuma, jossa on suolaista vettä

meriantura (n)
lingua
  Koillis-Atlantin kampelakala (Solea solea)

meridiaani (n)
meridianus
  navoilta tietyn paikan zeniitin kautta kulkeva isoympyrä

meriharakka (n)
Haematopodidae
  (erityisesti) laji
  (lähinnä monikossa) mikä tahansa meriharakoiden heimoon () kuuluva kahlaajalintujen laji tai sellaisen yksilö

merihevonen (n)
equus bipes
  mikä tahansa merihevosten sukuun () sukuun kuuluva luukala

merihirviö (n)
cētos
  myyttinen meressä elävä hirviö

merihätä (n)
aerumna
  hätätilanne merellä

merikäärme (n)
hydrophiidae
  vedessä elävä myrkyllinen käärme (Hydrophiidae)

merilokki (n)
larus marinus
  lokkien heimoon () ja sukuun () kuuluva suurikokoinen lintulaji () tai sen yksilö

merimies (n)
nauta
  laivan miehistön jäsen

meripihka (n)
sucinum, succinum, glaesum
  20—100 miljoonaa vuotta sitten kasvaneiden havupuiden kivettynyt pihka, joka on kerrostunut meren pohjaan

merirosvo (n)
pirata
  rosvo, joka ryöstää kauppalaivoja merellä

merirosvous (n)
pīrātica
  ryöstäminen merellä

merisairaus (n)
nausea
  aluksen keinumisen aiheuttama matkapahoinvointi

merisavu (n)
caligo
  meren yllä esiintyvä haihtumissumu

merisiili (n)
echinus
  piikkisen pallon muotoinen, piikkinahkaisiin kuuluva meren selkärangaton eläin

meritaksi (n)
navis
  nimitys Välimerellä kulkevalle pelastusalukselle, jonka kyytiin pääsee Eurooppaan laittomasti pyrkiviä muukalaisia; jonkin kansalaisjärjestön pelastusalus, joka ottaa Eurooppaan laittomasti pyrkiviä muukalaisia Afrikan rannikolta merihätään vedoten

meritähti (n)
stella marina
  joukko merissä eläviä ruumiinmuodoltaan tähteä muistuttavia piikkinahkaisiin kuuluvia selkärangattomia (Asteroidea), joita tavataan noin 1800 lajia

merivesi (n)
sal
  meressä oleva vesi, merestä saatu vesi, jonka suolapitoisuus on keskimäärin 3,5 painoprosenttia

merkeli (n)
marga
  karbonaatista ja savesta muodostunut sedimentti/-kivi

merkillinen (adj)
curiosus
  erikoinen, outo

merkitsevä (adj)
significans
  sellainen, jolla on jokin merkitys; sellainen, joka merkitsee; merkityksellinen
  sellainen, jolla on tilastollista merkitsevyyttä

merkittävyys (n)
sensus
  se, että on merkittävä

merkittävä (adj)
notābilis
  oleellinen, merkillepantava; sellainen, jolla on merkitystä

merkityksellinen (adj)
gravis
  sellainen, jolla on merkitystä, tärkeä

merkityksetön (adj)
vānus
  sellainen, jolla ei ole merkitystä, vailla merkitystä oleva

merkitys (n)
significatio
  se, mitä jokin symboloi, sanan kyky viitata joukkoon todellisia olioita

merkitä (v)
significo
  tarkoittaa, olla merkkinä jostakin tai jollekin

merkki (n)
signum
  jälki

merkkijono (n)
fīlum
  ohjelmoinnissa käytetty tietotyyppi, johon tallennetaan peräkkäisiä merkkejä

merkonomi (n)
collaborator
  kauppaoppilaitoksen opistoasteinen talouden alan tutkinto; henkilö jolla on ko. tutkinto

merta (n)
olla
  yksinieluinen ansatyyppinen pienehkö seisova kalanpyydys

mesoliittinen (adj)
mesolithicus
  paleoliittisen ja neoliittisen kivikauden välisen eli mesoliittisen kauden aikainen. Alueen mesoliittinen kausi on jääkauden (n. 10,000 eaa.) jälkeinen ja maa- ja karjatalouteen siirtymisen välinen aika

messinki (n)
orichalcum
  seosmetalli, joka on kuparin ja sinkin seos eli lejeerinki

messu (n)
missa
  jumalanpalvelus, joka sisältää ehtoollisen
  jumalanpalveluksen osa, joka sisältää ehtoollisen

messut (n)
missa
  kaupallinen tapahtuma, jossa yritykset esittelevät tuotteitaan ja palvelujaan

mestari (n)
magister
  maestro, taituri, virtuoosi

mestariteos (n)
magnum opus
  poikkeuksellisen hyvänä pidetty teos tai sellainen, jota voidaan pitää taiteilijan uran parhaana

mestata (v)
decollo
  katkaista jklta kaula

mestaus (n)
decapitatio
  tappaminen katkaisemalla kaula, erityisesti tällä menetelmällä toteutettu kuolemantuomion täytäntöönpano; se, että mestataan

mestitsi (n)
hibrida
  ihminen, jonka vanhemmat ovat valkoihoinen ja intiaani

metaani (n)
methanum
  yksinkertaisin alkaani, hiilivety, jossa on yksi hiiliatomi, CH₄. Esiintyy suokaasussa ja kaivoskaasussa.

metafysiikka (n)
metaphysica
  olevaisen yleisimpien piirteiden ja perusteiden systemaattista tutkimusta ja selittämistä toteuttava filosofian osa

metafyysinen (adj)
metaphysica
  sellainen, joka liittyy metafysiikkaan, metafysiikkaan kuuluva tai perustuva, maailman kokonaisuuteen liittyvä

metalli (n)
metallum
  alkuaine tai materiaali, jonka fysikaalisiin ominaisuuksiin yleensä kuuluu taottavuus, hyvä sähkönjohtokyky ja suuri ominaispaino
  metalliseos materiaalina

metallimusiikki (n)
metallum
  rockmusiikin tyylisuunta, jolle on ominaista vetävät rytmit, voimakkaasti vahvistetut kitarat ja monesti myös synkeät teemat

metallinen (adj)
metallicus
  sellainen, mikä on metallia tai metallista

metalliraha (n)
moneta
  metallista tai nykyisin vartavasten suunnitellusta rahametallista lyöty raha

metallurgia (n)
metallurgia
  tekniikan ja sen tutkimuksen osa, johon kuuluu metallien erottaminen malmeista, puhdistaminen, seostaminen ja saattaminen haluttuun käyttötarkoitukseen sopivaksi

metoikki (n)
metoecus
  antiikin Ateenassa kreikkalainen tai muu vieraspaikkakuntalainen, joka ei ollut kansalainen

metonymia (n)
metonymia
  merkityksen korvaaminen sen osan merkityksellä. Esimerkiksi katunäkymä elokuvassa ei kuvaa itse katua vaan kaupunkielämää yleensä

metri (n)
metrum
  pituuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m

metro (n)
subterrāneus
  Kiskoja käyttävä joukkoliikennejärjestelmä, joka usein on rakennettu maan alle (ainakin osittain). Metrojärjestelmä muistuttaa paikallisjunaliikennettä, mutta erotetaan siitä yleensä sillä perusteella, että virransyöttö tapahtuu metrovaunujen alta eikä päältä kuten junassa. Rajanveto paikallisjuna-, metro-, pikaraitiotie- ja raitiovaunujärjestelmien välillä on usein häilyvää.
Tugium
  metrojärjestelmän kulkuväline, metron juna

metropoli (n)
metropolis
  suurkaupunki, kansainvälinen keskus, maailmankaupunki

metropoliitta (n)
metropolitanus
  kirkkoprovinssin pääkaupungin piispa, usein arkkipiispan arvonimi

metsikkö (n)
nemus
  pienehkö metsä tai metsän osa, jonka jokin sen ominaisuus, kuten ikä, tiheys, puulaji, erottaa sen ympäröivästä metsästä tai tiluslajeista

metsuri (n)
lignātor
  metsänhoidon ammattilainen, joka kaataa, karsii ja katkoo puita

metsä (n)
silva, nemus
  alue, jossa kasvaa ennen kaikkea puita, mutta myös aluskasvillisuutta

metsäinen (adj)
arbustus
  sellainen alue, tai paikka, jossa kasvaa metsää

metsäjänis (n)
lepus
  koko Suomessa yleinen, noin 60 cm mittainen eläin, jolla on 12 cm pitkät mustakärkiset korvat ()

metsäkauris (n)
caprea
  siro euraasialainen lehti- ja sekametsien hirvieläin, . Suomessa nykyisin riistaeläin.

metsäkuusi (n)
picea
  eräs mäntykasvien heimon (Pinaceae) kuusien sukuun kuuluva havupuulaji () tai tämän yksilö

metsänhoitaja (n)
saltuārius
  metsätieteellisestä koulutusohjelmasta valmistuneen maatalous- ja metsätieteiden maisterin arvonimi

metsäpäästäinen (n)
sōrex
  (Sorex araneus) pienisilmäinen ja -korvainen jyrsijä

metsästys (n)
venatio
  villieläinten ajo ja/tai tappaminen hyödyn saamiseksi. Aikaisemmin yleisesti erällä käynti.

metsästysmuisto (n)
trophaeum
  saaliseläimen osa jonka metsästäjä ottaa muistoksi kaadosta

metsästäjä (n)
venator
  henkilö, joka työkseen tai harrastuksekseen metsästää

metsätammi (n)
quercus
  eräs lehtipuu, jolla on tunnistettavat lehdet ja tuottaa tammenterhoja ()

metsävaahtera (n)
acer
  (kasvitiede) Suomessa luonnonvaraisena kasvava vaahteroihin kuuluva lehtipuulaji (Acer platanoides)

miau (interjection)
miau
  kissan ääntelyä kuvaava onomatopoeettinen interjektio

miedontaa (v)
cicur
  tehdä entistä miedommaksi, laimentaa

miehekkyys (n)
animus virilis
  se, että on miehekäs

miehistö (n)
manipulus
  alukselle (laivalle, lentokoneeseen jne.) palkattu tai määrätty ihmisjoukko, joka työskentelee aluksella huolehtien aluksen kuljettamisesta ja muista toimista

miehisyys (n)
animus virilis
  se, että on miehinen

miehittäjä (n)
dominus negōtiī
  valtio joka miehittää toisen alueita

miehittää (v)
possideo
  viedä sotilasjoukkojaan hallitsemaan toista valtiota tai jotakin aluetta
homō
  asettaa miehistö johonkin

miehitys (n)
negotium
  miehitysjoukkojen lähettäminen johonkin tai pitäminen jossakin

miehuullisuus (n)
animus virilis
  se, että on miehuullinen

miekankärki (n)
locus
  miekanterän kärkiosa

miekka (n)
gladius
  pitkäteräinen ase, jossa on kahva ja joka on suunniteltu isku- tai pistolyöntejä varten

miekkailla (v)
saepēs
  taistella miekoilla

miekkakala (n)
gladius, xiphias
  kookkaaksi kasvava ja nopeasti uiva kala Xiphias gladius, jonka yläleuka muistuttaa suurta miekkaa

mielekäs (adj)
modicus
  jolla on jotakin merkitystä, jossa on järkeä

mielellään (adv)
libenter
  halukkaasti, ei vastahakoisesti

mielenkiinto (n)
bonum
  kiinnostus johonkin asiaan

mielenkiintoinen (adj)
iūcundus
  joka herättää mielenkiintoa tai on kiinnostava

mielenosoittaja (n)
reclāmitātor
  henkilö, joka osoittaa mieltään osana mielenosoitusta

mielenosoitus (n)
demonstratio
  tilaisuus, jossa tavallisella kansalla on mahdollisuus näyttää yhdessä mielipiteensä jostain asiasta

mielenterveysongelma (n)
turba
  mielenterveyteen liittyvä ongelma; mielenterveyden häiriö

mieletön (adj)
absurdus
  absurdi, järjetön, järjenvastainen; mieltä vailla; sellainen, jolla ei ole mieltä

mieli (n)
animus
  ihmisen henkinen tai sisäinen olemus, tajunta, tietoisuus
arbitrium
  halu, tahto

mielihyvin (adv)
libenter
  mielellään, kernaasti, ilomielin

mielihyvä (n)
frūctus
  mieltä hyväilevä, myönteinen tunne

mielikuva (n)
īnfōrmātiō
  mielle; kuvitelma

mielikuvitus (n)
opinio
  kyky tuottaa mielessään ajatuksia tapahtumista ja selityksiä niille

mielipaha (n)
paeniteo
  voimakas epämieluisuuden tunne

mielipide (n)
iudicium
  näkemys asiasta tai henkilöstä

mielistelijä (n)
adūlātor
  henkilö, joka mielistelee

mielistellä (v)
adūlor
  pyrkiä hankkimaan hyötyä olemalla jollekulle ylenpalttisen kohtelias tai miellyttävä esimerkiksi kehumalla tätä

mielitietty (n)
corculum
  henkilö, joka on jonkun romanttisen rakkauden kohde, mutta (tavallisesti) ei vielä puoliso

mielivaltainen (adj)
arbitrārius
  sellainen joka on päätöksentekijän vapaan arvion tulosta täysin omien mielipiteidensä tai mieltymystensä mukaan

mielleyhtymä (n)
consortium
  mielteen kytkeytymiseen aikaisempaan mielteeseen liittyvä tapahtuma

miellyttävä (adj)
acceptabilis
  mieltä hyväilevä, myönteisiä tuntemuksia tuottava, mielihyvää aiheuttava, mieltymysten mukainen

miellyttävästi (adv)
amoenē
  miellyttävällä tavalla

mies (n)
vir, homo
  aikuinen miespuolinen ihminen
vir
  toinen sukupuolista; miessukupuolen edustaja
maritus
  aviomies

mieskuntoisuus (n)
virīlitās
  se, että on mieskuntoinen

miesleski (n)
viduus
  mies, jonka puoliso on kuollut; miespuolinen leski; leskeksi jäänyt mies; leskimies

miesmäinen (adj)
masculus
  miehille tyypillinen tai ominainen

miespuolinen (adj)
masculus
  sukupuoleltaan mies

miesystävä (n)
amans
  miespuolinen kumppani romanttisessa suhteessa

mieto (adj)
cicur
  sellainen joka ei ole väkevä

migreeni (n)
hemicrania
  eräs neurologinen sairaus, joka aiheuttaa kohtauksittain esiintyvää voimakasta toispuolista päänsärkyä

mihin (adv)
quo
  minne

miimikko (n)
mīmus
  mimiikan toteuttaja, taitaja ja käyttäjä

miina (n)
mina
  maastoon tai vesistöön asetettava taisteluväline, joka räjähtää herätteestä
effodere
  miinaajaperhosen toukan lehden pintakerrosten väliin tekemä käytävä

mikroaaltouuni (n)
clībanus mīcrocȳmaticus
  uuni, jossa kuumennetaan ruokaa mikroaaltosäteilyn avulla

mikrobi (n)
microbium
  mikroskooppisen pieni eliö, mikro-organismi

mikrobiologia (n)
microbiologia
  mikrobeja tutkiva tiede, mikrobien biologia

mikrometri (n)
micrometrus
  metrin miljoonasosa eli millimetrin tuhannesosa, tunnus μm

mikrometriruuvi (n)
micrometrus
  mittalaite tarkkoihin etäisyysmittauksiin, tarkkuus tyypillisesti 1/100 mm

mikroskooppi (n)
microscopium
  optinen laite, jolla pienistä esineistä tai eliöistä saadaan katseltavaksi suurennettuja kuvia

mikrotaloustiede (n)
microoeconomia
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii miten yksilöt, kotitaloudet ja yritykset tekevät päätöksiä ja allokoivat niukkoja resursseja

mikseri (n)
promiscuus
  drinkissä käytettävä alkoholiton juoma

miksi (adv)
cur
  minkä takia, minkä tähden, minkä vuoksi ?

mikä (pronoun)
quid, quod, quae, qui
  viittaa asiaan tai esineeseen kysymyslauseissa

mikään (pronoun)
ullus
  asiaa tai esinettä, joskus henkilöä koskeva; ylipäätään jokin

miliaarinen (n)
miliarius
  sellainen, joka muodostaa viljanjyvämäisiä pesäkkeitä

militarismi (n)
militarismus
  joko sotilaallisten seikkojen yksipuolista korostamista, sotahenkisyyttä ja sotaisuutta yhteiskunnallisessa elämässä tai sotilasvaltaa

miljardi (numeral)
milliardum
  tuhat miljoonaa; vastaava numeroin ilmaistuna 1 000 000 000

miljonääri (n)
milionarius
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljoonan arvosta

miljoona (numeral)
decies centena milia
  tuhat tuhatta; vastaava numeroin ilmaistuna 1 000 000

miljoonas (n)
milliōnēsimus
  lukua miljoona vastaava järjestysluku

miljöö (n)
medius
  ympäristö; se millaisena ympäristömme näyttäytyy, sen vallitseva ilmapiiri, olemus ja aikaansaamat tuntemukset

millainen (adj)
qualis
  minkälainen, minkä kaltainen

milloin (adv)
quando
  , koska

mineraali (n)
minerale
  kivennäinen, yhtenäinen maankuoren tai taivaankappaleen aines, joka ei ole ihmisen tai elollisen luonnon tuottama; tavallisesti epäorgaaninen yhdiste

minervanpöllö (n)
Athene noctua
  pienikokoinen euraasialainen pöllölaji,

minimaalinen (adj)
minimus
  mahdollisimman pieni, erittäin pieni

minimi (n)
minimum
  pienin (mahdollinen) määrä tai aste

ministeri (n)
librariolus
  virkaa toimittava poliitikko, joka on valtioneuvoston jäsen ja siten myös hallituksen jäsen

ministerinsalkku (n)
scrīnium
  ministerin asema

ministeriö (n)
ministerium
  valtion hallituksen tietyn hallinnonhaaran osasto. Suomessa ministeriö on valtioneuvoston toimivaltainen osasto, jota johtaa se ministeri, jonka toimialaan ao. ministeriö kuuluu. Pääministeri on valtioneuvoston kanslian päällikkö.

miniä (n)
nurus
  oman lapsen vaimo

minkälainen (adj)
quālis
  millainen, minkä tapainen

minne (adv)
quo
  interrogatiivinen, liikkeen suuntaa kysyvä adverbi

minttu (n)
menta, mentha
  jokin Mentha-suvun kasvi, yleensä viherminttu tai piparminttu

minun (pronoun)
ego
  ; genetiiviä vaativan yksipersoonaisen verbin epätäydellinen subjekti
meus
  ; attributiivinen muoto, joka ilmaisee puhujalle kuuluvaa -verbin jälkeen tai ennen sitä, tämän toimiessa attribuuttina pääsanaan kuuluu possessiivisuffiksi
mei
  ; substantiivinen muoto, joka ilmaisee puhujalle kuuluvaa -verbin jälkeen

minuus (n)
ego
  Se mikä on ihmisessä itsessään. Oma minä, sielu ja psyyke.

minuutti (n)
horae pars sexagesima, minuta
  SI-järjestelmän mukainen ajan yksikkö, tunnus: min, 60 sekuntia, 1/60-osa tuntia

minä (pronoun)
ego, kuring
  sana, jolla puhuja viittaa itseensä

mirandeesi (n)
lingua mirandica
  Pohjois-Portugalissa puhuttava galloromaaninen kieli (kielitunnus: mwl)

mirri (n)
porcella
  (hellittelynimi) kissa

misantropia (n)
misanthropia
  vihan tunne ihmisiä kohtaan; ihmisviha

mispeli (n)
mespilum
  (yleisesti) mikä tahansa mispelien suvun () kasvi

missi (n)
careō
  kauneuskilpailun osallistuja tai voittaja

missio (n)
expeditio
  yrityksen toiminta-ajatus, sen olemassaolon syy. Mission ajatellaan vastaavan kysymykseen siitä, mitä organisaatiossa halutaan pysyvästi tehdä ja mihin yritys haluaa pidemmällä aikavälillä päästä. Missio liittyy vahvasti yrityksen perustarkoitukseen ja sen ydintoimintaan.

missä (adv)
ubi
  interrogatiivinen, olemista paikassa tai sijaintia kysyvä adverbi

mistelinoksa (n)
viscum
  eräs joulukoriste

mitali (n)
medalis
  esimerkiksi muistoksi, palkinnoksi tai kunniamerkiksi tehty taiteellinen, usein pyöreä metallinen laatta

mitata (v)
metior
  arvioida tai määrittää jonkin asian pituuden, massan tai muun suureen määrää esim. mitan avulla

miten (adv)
quomodo
  millä tavoin; kuinka. Yleensä kysymyshakuinen.

mitoittaa (v)
dimensio
  suunnitella oikean suuruiseksi jtak varten

mitokondrio (n)
mitochondrion
  kahdesta kalvosta muodostunut soluelin, jossa soluhengitys tapahtuu

mitra (n)
mitra
  eräs kirkollinen päähine, ulkoasultaan erilainen läntisen ja itäisen kirkon välillä

mitta (n)
mēnsūra
  jokin suureen arvo tai mittauksen tulos
  jokin laite, jolla voi mitata tai joka määrittää jonkin mittayksikön
  joukkofunktio, joka liittää luvun annetun joukon osajoukkoon

mittakaava (n)
ascendō
  suhdeluku, jolla ilmaistaan kaksiulotteisesta kuvasta tai kolmiulotteisesta mallista mitatun välimatkan suhde luonnossa olevaan matkaan

mittanauha (n)
catena
  mittauksessa käytettävä pieni kankainen tai metallinen työkalu

mittari (n)
metrum
  laite, jolla mitataan jotakin

mitä (adv)
quod
  miksi, mistä syystä; mitä sitten, saati sitten; jostakin puhumattakaan

mitätöidä (v)
ēviscerō
  saattaa merkityksettömäksi tai pätemättömäksi
invalidō
  julistaa laillisesti pätemättömäksi, sellaiseksi, jolla ei ole mitään juridista pätevyyttä

mitätöityä (v)
invalidō
  tulla mitättömäksi, kelvottomaksi

mobiili (adj)
mōbilis
  liikkuva, joko paikasta toiseen vaivattomasti siirrettävä tai itseliikkuva

moderoida (v)
mediocris
  valvoa keskustelua (keskustelupalstalla, tsätissä)

moi (interjection)
ave
  tuttavallinen tervehdys tavattaessa tai erottaessa

moinen (adj)
talis
  sellainen, senkaltainen (epätavallisessa tai kielteisessä mielessä)

moittia (v)
accusare
  esittää kritiikkiä jotakin kohtaan
castigo
  nuhdella

molekyyli (n)
molecula
  hiukkanen, joka koostuu toisiinsa kovalentti- tai ionisidoksilla liittyneistä atomeista

molemmat (pronoun)
ambo
  sekä toinen että toinen, kumpikin tunnetusta oliosta tai asiasta

molemminpuolinen (adj)
mūtuus
  kumpaakin osapuolta koskeva

molottaa (v)
blaterō
  (arkikieltä) puhua epäselvästi

molybdeeni (n)
molybdenum
  alkuaine, kemiallinen merkki Mo

momentti (n)
momentum temporis
  voiman momentti, mekaaninen suure, joka kuvaa voiman ja momenttivarren (vaikuttava matka) tulona syntyvää vääntövaikutusta

mongoli (n)
mongolicus
  mongolin kieli (kielitunnus: mn), lähinnä Mongoliassa puhuttava mongolilainen kieli

mongolialainen (adj)
mongolicus
  Mongoliasta peräisin oleva tai Mongoliaan liittyvä

mongolialainen (n)
mongolicus
  pysyvästi Mongoliassa asuva henkilö

moni (pronoun)
multi
  usea; suuren ryhmän edustajista

moniavioisuus (n)
polygamia
  polygamia, olotila jossa yleensä uros pitää useaa puolisoa samaan aikaan

monikielisyys (n)
multilingualismus
  se, että on monikielinen

monikko (n)
pluralis, multitudo
  sanan lukua ilmentävä muoto, joka viittaa moneen (samanlaiseen) nominiin, tai verbin tapauksessa siihen, että tekijöitä on monta

monikollinen (adj)
plūrālis
  sellainen, joka on monikkomuodossa, monikossa oleva

monikulmaluu (n)
os trapezium, os trapezoid
  ranteen luita:

monikulmio (n)
polygonum
  janoista koostuva suljettu murtoviiva

monimuotoinen (adj)
varius
  monesta erilaisesta asiasta koostuva

monimuotoisuus (n)
diversitas
  se, että on monimuotoinen

monisto (n)
multiplex
  topologinen avaruus, joka paikallisesti on täysin euklidisen avaruuden kaltainen, mutta on kokonaisuutena Hausdorffin avaruus

monitoimikone (n)
messor
  metsän hakkuussa käytettävä kone, joka kaataa, karsii, katkoo ja kasaa puun sekä mittaa hakatun puumäärän[http://www.mhy.fi/mhy/sanasto/fi_FI/m/ MHY Metsäalan sanastoa]

monitori (n)
monitor
  tarkkailtavaa ääntä tai kuvaa esittävä laite

monivuotinen (adj)
perennis
  yli kaksi vuotta elävä

monivärinen (adj)
multicolor
  sellainen, jossa on monta väriä

monni (n)
silūrus
  säkiä, monnikaloihin kuuluva makeassa vedessä elävä kookas viiksekäs petokala ()

monnikala (n)
silūrus
  mikä tahansa monnikalojen lahkoon () kuuluva kalalaji tai sellaisen yksilö

monofysitismi (n)
monophysitismus
  kerettiläisenä vuoden 451 kirkolliskokouksessa tuomittu kristillinen oppi, jonka mukaan Kristuksella on vain yksi, jumalallinen, luonto

monopoli (n)
monopolium
  tilanne, jossa toimialalla on vain yksi yritys

monopsoni (n)
monopsonium
  tilanne, jossa on vain yksi (yleensä tavaran/hyödykkeen) ostaja; myös vain yksi työnantaja

monstranssi (n)
ostensorium
  astia, jota käytetään siunatun ehtoollisleivän kantamiseen

monumentti (n)
monumentum
  suurikokoinen ja vaikuttava patsas tai muistomerkki

moodi (n)
modus
  laitteen tai ohjelman tila; toimintatila, toimintatapa
  kirkkosävellaji
  aineistossa useimmin esiintyvä arvo; valta-arvo, tyyppiarvo

mooli (n)
naevus
  ainemäärän SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus mol)

moottoripyörä (n)
autobirota
  kaksipyöräinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin iskutilavuus on yli 50 kuutiosenttimetriä (vrt. mopo, mopedi)

moottoripyöräilijä (n)
centaurus
  moottoripyörällä ajava tai ajamista harrastava henkilö

moottoritie (n)
autovia
  vain auto- ja moottoripyöräliikenteelle tarkoitettu kaksiajoratainen tie, jolla on eri ajosuunnat erottava keskialue ja jolla nopeusrajoitus on Suomessa normaalioloissa vähintään 100 km/h

moraali (n)
mōrālitās
  paljolti tapoja ja toimintaa ohjaava, aikakaudelle ominaisen yhteisön tai yksilöiden eettiset käyttäytymissäännöt; käsitysten, arvostusten ja normien sisäistetty kokonaisuus

moraalinen (adj)
probus
  sellainen moraaliin liittyvä, joka edellyttää sopusoinnussa oloa vallitsevan moraalin kanssa; moraalin mukainen

moraalisuus (n)
mōrālitās
  eettisiin arvoihin sidottu ominaispiirre

moreeni (n)
morēna
  jääkauden aikaansaama maa-ainesten lajittumaton kerrostuma, joka usein muodostaa maalajipeitteen. Erilaisia moreeneja nimetään niissä vallitsevan raekoon perusteella.

morfeemi (n)
morphema
  kielen pienin merkityksen sisältävä rakenneosa

morfologia (n)
morphologia
  (biologia) muoto-oppi, biologian osa, jossa käsitellään eliöiden rakennetta ja kehitystä solujen, elimien ja kokonaisuuden osalta

morsian (n)
sponsa
  kihlattu nainen, avioliittoon menossa oleva nainen

mosaiikki (n)
musivum
  pienistä vierekkäin astelluista värillisistä lasi-, kivi- tai keramiikkapalasista tehty sommitelma

moskeija (n)
meschita
  islaminuskoisten temppeli

moskiitto (n)
culex
  erityisesti trooppisten alueiden malariasääskistä ja joskus myös muista hyttysistä käytetty nimitys

motetti (n)
motectum
  erilaisista kuoroteoksista käytetty nimitys

motiivi (n)
ratio
  (erityisesti) vaikutin rikoksen tekemiseen
  muotoaihe, taideteoksen hallitseva idea tai teema, toistuva teema, toistuva aihe

motti (n)
obsessiō
  vihollisjoukon saarto

moukari (n)
clava
  kaksin käsin käytettävä kookas 3–10 kg painoinen vasara; leka
malleus
  moukarinheitossa kahvallinen vaijeri ja sen päässä oleva painava rautapallo, jota pyritään heittämään mahdollisimman pitkälle

moukka (n)
rupex
  käytökseltään sivistymätön henkilö; tomppeli, pölkkypää, hölmö, ääliö
agricola
  sotilas

mouruta (v)
cauriō
  pitää voimakkuudeltaan vaihtelevaa tiheästi katkeilevaa matalataajuista naukuvaa tai ulisevaa ääntä (kuten kissa)

mufloni (n)
mūsimō
  Euroopassa elävä luonnonvarainen lammas ()

muhamettilainen (adj)
Mahometanus
  islamilainen

muhennos (n)
copadium
  höystö (harvoin), raguu. Hitaasti miedolla lämmöllä eri ruoka-aineita yhdessä muhentamalla valmistettu ruokalaji, sakeampi kuin keitto.

muhkura (n)
tūber
  epämääräinen kohouma

muikku (interjection)
caseus
  valokuvaa otettaessa käytetty sana, jolla saadaan mahdollisesti muikea ilme

muinainen (adj)
antīquus
  hyvin vanha, ikiaikainen

muinaisskandinaavi (n)
lingua Nordica antiqua
  skandinaavisten kielten varhainen edeltäjä

muinaistulokas (n)
archaeophytum
  kasvilaji, -kanta tms., joka on saapunut alueelle ennen kuin on ollut kasvitieteilijöitä sitä muistiinmerkitsemässä

muistaa (v)
memini
  pitää, säilyttää mielessään

muisti (n)
memoria
  kyky pitää mielessä aiemmin tapahtuneita asioita

muisto (n)
memoria
  muistissa oleva tieto jostakin aiemmin tapahtuneesta, muistikuva

muistomerkki (n)
monumentum
  julkisesti esille laitettu esine, usein veistos, joskus rakennus, joka kertoo menneestä tapahtumasta tai henkilöstä

muistuttaa (v)
commoneō
  saada joku toinen muistamaan, palauttamalla mieleen; mainita, huomauttaa
  moittia, tehdä muistutus

mukaan (postposition)
in
  mukaisesti, johonkin perustuen

mukana (adv)
contra
  osana jotakin, muassa

mukauttaa (v)
adaptō
  saada mukautumaan; sopeuttaa

mukautua (v)
adaptō
  tulla jonkin mukaiseksi; sopeutua

mukautuminen (n)
accommodātiō
  lajin sopeutuminen ympäristöön

mukava (adj)
lepidus
  ystävällinen
commodus
  hyvältä tuntuva, käytössä mukava, mukava käyttää
  turvallinen, runsas, jossa ei ole uhkaa muista

mukavuus (n)
alloquor
  se, että on mukava

muki (n)
cantharus
  isokokoinen kuppi jota tavallisesti käytetään ilman asettia

mukina (n)
ganniō
  mukiseminen

mukista (v)
ganniō
  vastustaa, valittaa, olla vastahakoinen, esittää vastalause

muksu (n)
haedus
  lapsi

mulkku (n)
mentula
  siitin
irrumator
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

mullata (v)
clivus
  kääntää multaa viljelyssaran päälle

mulperi (n)
mōrus
  mulperipuun hedelmä

mulperipuu (n)
mōrus
  mulperikasvien (Moraceae) heimon silkkiäispuiden kasvisuvun (Morus) edustaja

multa (n)
humus
  lehtometsien runsaasta lehtikarikkeesta syntyvä eloperäinen maalaji, johon on sekoittunut myös kivennäismaalajeja

mummi (n)
avia
  vanhemman äiti

mummo (n)
avia
  vanhemman äiti

mummu (n)
avia
  isoäiti

muna (n)
ovum
  munivan eläimen (linnun tai matelijan) tuottama alkio, joka kehittyy munittuna sitä ympäröivän kuoren sisällä itsenäiseksi yksilöksi
  kananmuna elintarvikkeena

munakoiso (n)
melongena
  koisokasveihin kuuluva vihanneshedelmä (Solanum melongena)

munanvalkuainen (n)
albumen
  munan sisäpuolen valkea osa

munasarja (n)
ovarium
  (anatomia) aivolisäkkeen säätelemä, naisen sukupuolielimistöön kuuluva parillinen elin munasolujen tuottamista varten

munasolu (n)
ovum
  naaraseläinten sukusolu, joka on ihmisen suurimpia soluja

munkki (n)
monachus, nonnus
  miesluostarin asukas, luostariveli; uskonnollisista syistä askeesissa elävä mies

munniharppu (n)
harpa
  idiofoninen soitin, jota soitetaan hampaita vasten pitämällä ja soittimen kieltä näppäilemällä siten, että suuontelo toimii kaikukoppana

munuainen (n)
ren, ginjal
  (anatomia) pavunmuotoinen virtsaa erittävä elin maksan ja pernan alapuolella

munuaisrasva (n)
arvina
  nautaeläinten ja lampaiden munuaisten ympärillä oleva rasva, jota käytetään ruoanlaitossa ja josta valmistetaan talia

muodistaa (v)
refingō
  muuntaa muodinmukaiseksi

muodokas (adj)
sūcidus
  yleensä naisesta: isorintainen tai leveälanteinenkin

muodonmuutos (n)
trānsfōrmātiō
  ulkoisen muodon muuttuminen tai muuttaminen toiseksi

muodostaa (v)
figūrō
  saattaa johonkin muotoon; aiheuttaa jokin; synnyttää, saada-aikaan jokin tai jotakin

muodostua (v)
compingō
  koostua, rakentua jostakin

muokata (v)
adaptō
  saattaa uuteen tai toiseen muotoon; vaikuttaa johonkin muuttaen sitä, muovata
corrigō
  käsitellä tai kirjoittaa uudelleen jonkun toisen tekemää tekstiä tai muuta teosta

muokkaaja (n)
editor
  henkilö, joka muokkaa

muokkaus (n)
correctio
  yksittäinen muokkaamisen teko

muoti (n)
moda
  usein houkutteilla tai muilla keinoin aikaan saatu ja ylläpidetty aikakaudelle tai ajanjaksolle ominainen, vallalla oleva suuntaus, jäljitelty tapa. Muoti kohdistuu erityisesti asusteisiin.

muoto (n)
figūra
  kuvion tai esineen piirteet, geometrinen muoto

muotoilla (v)
fingō
  antaa jollekin muoto, saattaa johonkin muotoon; muovata

muotti (n)
fingō
  malli, johon muotoiltava asia tai materia sijoitetaan mukautuvasti

muovata (v)
fingō
  muuttaa kappaleen muotoa esimerkiksi venyttämällä tai puristamalla

muovi (n)
res plastica
  hiilipohjaisista polymeereistä ja niihin sekoitetuista lisäaineista, täyteaineista ja lujitteista koostuva materiaali

muovinen (adj)
plastica
  muovista valmistettu

murahtaa (v)
grunniō
  päästää murahdus, eräänlainen lyhyt kurkkuääni

muratti (n)
hedera
  murattien () -suvun köynnöskasvi

murea (adj)
curtus
  sellainen, joka on helposti leikattava ja pureskeltava; sellainen, joka ei ole sitkeä

mureena (n)
mūraena
  Atlantilla ja Välimeressä elävä noin 1,3 metrin pituinen ankerias

murehtia (v)
paeniteo
  miettiä jotakin asiaa huolestuneena ja surullisena

mureke (n)
insicium
  (keittiö) Hienoksi hakatusta lihasta, kalasta tai muusta korvaavasta valmistettu höystetty ruoka, joka paistetaan uunissa tai kypsytetään höyrykeittimessä.

murha (n)
nex
  tahallinen, suunniteltu hengen riisto toiselta ihmiseltä

murhaaja (n)
homicida
  ihminen, joka on tehnyt murhan, tappanut suunnitelmallisesti tai julmasti toisen ihmisen

murhata (v)
assassīnō
  tappaa toinen tahallisesti ja suunnitellusti, tehdä murha

murhe (n)
aegritudo
  huoli, suru

murina (n)
hirrītus
  muriseminen
hirritus
  murisemisesta syntyvä ääni

murista (v)
ganniō
  tuottaa uhkaavaa kurkkuääntä, joka on tyypillistä vihaiselle eläimelle

murmeli (n)
marmota
  oravien heimon sukuun (Marmota) kuuluva laji

muro (n)
frūmentum
  rapeaksi paahdettu viljanjyvä, joita syödään erityisesti aamiaiseksi maidon kanssa

murre (n)
dialectus, dialectos
  alueellisesti esiintyvä kielen muunnelma, kielimuoto, jota ei voida pitää toisena kielenä

murrosikä (n)
pūbertās
  ikävaihe, jolloin ihminen kehittyy sukukypsäksi

murrosikäinen (n)
adulēscēns
  murrosiässä oleva nuori

murskata (v)
pervinco
  tehdä murskaksi, rikkoa palasiksi

mursu (n)
Odobenus rosmarus
  suurikokoinen hyljettä muistuttava nisäkäs, jolla on kulmahampaista kehittyneet syöksyhampaat: mursujen heimon ja suvun ainoa elossa oleva laji () tai sen yksilö

murteellinen (adj)
in Dialecto
  murteeseen kuuluva (ilmaisuista yms.)

murto-osa (n)
fractio
  todella pieni osa, osuus jostakin

murtoluku (n)
fractiō
  luku, joka on esitetty kokonaislukujen osamääränä

murtovaras (n)
perfossor
  henkilö joka murtautuu esim. asuntoon ja varastaa sieltä jotakin

murtua (v)
frangere
  mennä rikki, särkyä - usein tietystä kohdasta

murtuma (n)
fractura
  murtumisen tapahtuma tai ajankohta

muru (n)
frustum
  pieni kappale kuivaa, murenevaa ainetta, hippu
cārus
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

museo (n)
museum
  laitos, johon on järjestelmällisesti kerätty taidetta, kulttuurihistoriaa tai luonnontiedettä koskevaa aineistoa

musiikillinen (adj)
musicus
  musiikkiin liittyvä

musiikki (n)
musica, musice
  säveltaide, yleensä sävelten ja sävelryhmien välistä säännönmukaisuutta noudattavaan ääneen ja sen tuottamiseen perustuva taiteen muoto

musiikki-instrumentti (n)
instrumentum musicum
  sävelen aikaansaamiseen tai soinnin ja rytmin korostamiseen käytettävä laite tai väline

musiikkilauseke (n)
complexio
  (musiikki) kolmen tai useamman säkeen muodostama rytmillinen tai melodinen jakso, fraasi.

musikaali (n)
mūsicus
  teatteriesitys tai elokuva, jossa on puhutun dialogin lisäksi lukuisia laulu- ja tanssinumeroita

musikaalinen (adj)
mūsicus
  sellainen, jolla on lahjakkuutta tai kyvykkyyttä musiikin alalla

muskottikukka (n)
clava ferrea
  eräiden muskottipuiden siemenen vaippaosa. Muskottikukkaa käytetään mausteena.

muslimi (n)
muslimanus
  islaminuskoinen henkilö

must (n)
debere
  välttämättömyys, jokin välttämätön tarvike tms.

musta (adj)
niger, ater
  väriltään sellainen, joka ei heijasta lainkaan valoa; sysimusta aine on vailla väriä kaikissa valaistuksissa; sinimusta ja mustanharmaa ovat erittäin tummia värejä

musta (n)
niger, ater
  musta väri

musta aukko (n)
gurges ater
  suurimassainen pistemäinen avaruuden kohde, jossa aine on tihentynyt loputtoman tiheään tilaan ja joka imee siihen osuvan valon

mustaherukka (n)
ribes nigrum
  herukka, jonka marja on lähes musta ()

mustamaija (n)
carrus
  erillisellä säilötilalla varustettu kiinniotettujen ja pidätettyjen kuljettamiseen tarkoitettu poliisiauto

mustarastas (n)
merula
  varpuslintuihin kuuluva rastas ()

mustaselja (n)
sambucus
  seljojen sukuun kuuluva kasvi

mustasukkainen (adj)
invidiōsus
  sellainen, joka suhtautuu omistushaluisesti ja epäilee toisen uskollisuutta parisuhteessa

mustasukkaisuus (n)
obtrectatio
  inhimillinen ominaisuus tai luonteenpiirre, johon liittyy ylikorostunut omistamisenhalu yhdistyneenä kateellisuuteen ja epäluuloisuuteen uskollisuudesta, joskus aito menettämisenpelko

mustavaris (n)
graculus
  tumma violetin metallin hohtoinen variksen sukuinen lintu ()

muste (n)
atramentum
  nestemäinen väriaine jolla kirjoitetaan tai painetaan tekstiä

mustekala (n)
lolligo
  joukko vedessä eläviä pääjalkaisiin kuuluvia nilviäisiä (Cephalopoda), joilla on kahdeksan tai kymmenen lonkeroa ja jotkut lajit pystyvät piiloutumaan ruiskuttamalla eteensä vihollista harhauttavan väripilven

mustikka (n)
vaccinium
  kangasmustikka, puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

muta (n)
lutum
  rapa, märkä savi

mutina (n)
mussō
  mutiseminen

mutista (v)
mussō
  puhua hiljaa ja epäselvästi (usein paheksuvasti)

mutka (n)
flexus
  kaareva, koukistunut, käyrä tai väärä kohta jossakin; tiessä oleva osuus, joka ei ole suora; kaarre, kurvi

mutkikas (adj)
contortus
  monimutkainen, pulmallinen

mutta (conjunction)
sed
  adversatiivinen konjunktio, joka yhdistää kaksi rinnakkaista toistensa vastakkaismerkityksiä sisältävää lausetta

mutteri (n)
scrofa
  pultin vastakappaleena käytettävä kiinnitysväline

mutu (n)
phoxinus
  särkikalojen heimoon kuuluva pieni kala, joka viihtyy puhtaissa vesissä (), ; Suomessa mutua tavataan lähinnä Pohjois-Suomen hiekka- ja sorapohjaisissa virroissa

muu (interjection)
mugitus
  (onomatopoeettinen) lehmän ääni, ammunta ”ammuu”

muu (pronoun)
alius
  joku tai jokin toinen, ei se henkilö tai asia, josta aiemmin on puhuttu

muualla (adv)
alibi
  muussa paikassa

muuan (pronoun)
quīdam
  eräs tunnettu

muukalainen (n)
extrānea
  yhteisön ulkopuolelta tuleva henkilö
aliēnus
  maapallon ulkopuolelta tuleva olento, avaruusolento

muuli (n)
mulus
  hevostamman ja aasioriin risteymä; tällainen risteymä on yleensä lisääntymiskyvytön

muuliaasi (n)
hinnus
  aasitamman ja hevosoriin risteymä

muumio (n)
mumia
  kuivumalla säilynyt tai kuivattamalla säilötty ruumis

muunnelma (n)
variatio
  muuntelemisen tulos

muurahainen (n)
formica
  jokin yleisen ja monilajisen -heimon yhdyskunnissa elävistä pistiäisiin kuuluvista hyönteisistä

muurahaiskarhu (n)
vermilingua
  mikä tahansa muurahaiskarhujen heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

muurahaiskeko (n)
formicarium
  kekomuurahaisten pesän maanpäällinen osa, joka koostuu pääasiassa kerätyistä aineksista

muurari (n)
caementarius
  muurausta ammatikseen tekevä henkilö

muuri (n)
murus
  puolustustarkoitukseen rakennettu umpinainen pystysuora rakennelma, joka on tehty latomalla kivistä tai valettu muottiin rakennusmassasta. Ladottujen muurien kivet on tavallisesti sidottu laastilla.

muurinharja (n)
tectum
  muurille rakennettu rintavarustus tai suojakatto

muurinmurtaja (n)
ariēs
  piirityskone, jolla rikotaan linnoituksen muuri

muusa (n)
Musa
  kreikkalaisessa mytologiassa runottaria, taiteiden ja tieteiden haltiattaria

muusikko (n)
musicus
  esiintyvä taiteilija, ammattitaitoinen soittaja, säveltäjä; henkilö, joka tekee tai esittää musiikkia

muutama (pronoun)
aliquot
  vähäinen määrä laskettavissa olevia kohteita, joiden tarkkaa lukumäärää puhuja ei tiedä tai ilmaise

muuten (adv)
alioqui
  muussa tapauksessa, muutoin; ilman
obiter
  muusta syystä, muulta kannalta, muissa suhteissa

muutoin (adv)
aliter
  muussa tapauksessa, muuten

muutos (n)
cambiatio
  muuttuminen, toisenlaiseksi tuleminen; muuttaminen, toisenlaiseksi tekeminen

muuttaa (v)
migro
  siirtyä muualle asumaan, mennä pysyvästi toiseen paikkaan

muutto (n)
migratio
  paikan vaihto

muuttohaukka (n)
Falco peregrinus
  jalohaukkoihin kuuluva keskikokoinen päiväpetolintu ()

muuttoliike (n)
migratio
  väestön siirtyminen asumaan toiselle alueelle

muuttua (v)
cambiō
  tulla erilaiseksi

muuttuja (n)
variabilis
  variaabeli, lausekkeessa esiintyvä symboli, joka voi saada eri arvoja
  nimetty tietovarasto, josta tietoa voidaan hakea ja johon tietoa voidaan kirjoittaa

mykistää (v)
infans
  panna hiljaiseksi, vaientaa, erit. elektroninen laite

mykkä (adj)
infans
  syntymästään tai sairauden tai tapaturman vuoksi puhekyvytön

mykologi (n)
mycologus
  sienitieteen eli mykologian tutkija, sienitieteilijä

mylly (n)
molendinum
  luonnon energian avulla tai käsivoimin jauhinkivin viljan jauhamiseen käytetty laite t. laitos; jauhamiseen käytetty tuotantolaitos; myös rakennus, johon tämä on sijoitettu t. ylipäänsä rakennus, jossa jauhetaan viljaa

myllynkivi (n)
mola
  toinen kivi myllyssä viljaa jauhavien pyöreiden kiekkomaisten uurrepintaisten kivien parista

myllyttää (v)
mola
  jauhaa myllyssä

mylläri (n)
molitor, pistor
  myllyn hoitaja, joka jauhaa viljaa jauhoksi

mylviä (v)
mūgiō
  möyrytä, mölistä äänekkäästi

myntti (n)
nummus
  kolikko, lantti

myrkky (n)
venenum, toxicum, virus
  elävälle eliölle jo pienenäkin annoksena vakavaa haittaa aiheuttava vieras aine; erityisesti myrkyttämistarkoitukseen tuotettu aine

myrkkykatko (n)
cicūta
  sarjakukkaiskasveihin kuuluva myrkyllinen kaksivuotinen ruohovartinen kasvi ()

myrkyllinen (adj)
venenosus
  sellainen kemiallisesti vaikuttava minkä pienetkin määrät aiheuttavat eliölle vakavia haittoja; myrkkyä sisältävä
noxius
  (kuvaannollinen) häijy, ilkeämielinen, pilkallinen

myrkyttää (v)
venēnō
  antaa jollekin myrkkyä

myrsky (n)
tempestas
  (ilmatiede) voimakas matalapaine, johon liittyy keskinopeudeltaan 21–32 metriä sekunnissa (raja meteorologiassa) oleva tuuli

myrskytä (v)
assultō
  olla myrsky

myrtti (n)
myrtus
  meillä huonekasvina viljeltävä ikivihreä eurooppalainen koristepensas ()

myski (n)
moschus
  eläinkunnasta, kuten myskihirven ihopussin rauhasten eritteenä saatava hajuaine, jota käytetään hajuvesiteollisuudessa. Myskiä tuotetaan myös synteettisesti

mysteeri (n)
aenigma
  selittämätön arvoitus, salaperäinen tai salamyhkäinen asia

mysteerinäytelmä (n)
mysterium
  keskiaikainen kristillisiin teksteihin perustuva näytelmä, jotka kuvasivat varsinkin Kristuksen elämänvaiheita ja joita esitettiin alun perin kirkossa

mystinen (adj)
mysticus
  salaperäinen

mytologia (n)
mythologia
  etnisen ryhmän yhteinen tarusto ja uskomukset. Jonkin uskonnon jumaluustarusto ja myytit; tällaisten tutkiminen

myydä (v)
vendere
  antaa jotakin maksua vastaan; tehdä kauppaa, pitää kaupan

myyjä (n)
venditor
  henkilö, joka myy jotain

myymälä (n)
taberna
  kauppa, liike, puoti (jonka tiloissa myydään tavaroita)

myynti (n)
venditio
  myymisen toteutus, tapahtuma, jossa kaupan akti tapahtuu, tuote tai palvelus vaihdetaan rahaa vastaan

myyntiartikkeli (n)
articulus
  myynnissä oleva tuote, kauppatavara

myyntimies (n)
institor
  henkilö, joka myy ammatikseen; myyjä

myyrä (n)
talpa
  organisaatioon soluttautunut vakooja

myytti (n)
mythos
  tarina tai uskomus, joka selittää asioita, joista ei ole ensikäden tietoa tai joiden paikkansapitävyyttä ei voida todistaa

myöhemmin (adv)
postea
  myöhempänä aikana

myöhäinen (adj)
tardus
  sellainen, joka on ajallisesti pitkälle ehtinyt, pitkälle kulunut; viivästynyt; myöhä, myöhään ilmenevä

myöhäislatina (n)
sēra Latīnitās
  myöhäisantiikin ajan (300–600 jaa.) kirjallinen latina

myöhästyä (v)
careō
  saapua tietyn määräajan jälkeen, myöhässä jhk

myöntää (v)
confiteor
  tunnustaa jokin asia, hyväksyä samanmielisenä tosiasia, olla samaa mieltä
dono
  antaa laina, sopimus jollekin osapuolelle

myös (adv)
etiam
  jonkin lisäksi, jonkin ohella, ei ainoastaan; -kin

myöskään (adv)
nec
  (negatiivisisssa yhteyksissä) myös

myötäillä (v)
sequor
  olla myötäinen, olla jonkin mukainen

myötäjäiset (n)
dos
  rahamäärä tai muu omaisuus, jonka puoliso tai hänen perheensä maksaa toisen puolison perheelle naimisiinmenon yhteydessä

myötätunto (n)
misericordia
  tietoisuus toisen kärsimyksestä ja halu toimia sen helpottamiseksi

mädännäisyys (n)
corruptio
  korruptio

mädäntyä (v)
putrefaciō
  tulla mädäksi

mädättää (v)
cariēs
  antaa mädäntyä tarkoituksella

mäki (n)
collis
  ympäristöönsä nähden selkeästi koholla oleva maastonkohta

mäkinen (adj)
clīvōsus
  mäkiä sisältävä; pinnanmuodoiltaan mäkinen

mänty (n)
pinus
  metsämänty , Pinus-sukuun kuuluva havupuulaji

märehtijä (n)
rūmināns
  kasvissyöjä, jolla on erikoislaatuinen ruoansulatuskanava monine mahoineen. Erityistuntomerkkeinä hampaaton yläleuka ja nimitystä vastaava syömiskäyttäytyminen, märehtiminen.

märehtiä (v)
rūmīnō
  (märehtijöistä) pureksia ruokansa toiseen kertaan
  miettiä, pohtia

märkä (adj)
umidus, madidus
  sellainen, jossa on paljon nestettä; kosteaa nestepitoisempi

mäski (n)
farrago
  maltaiden ja veden seos oluen tai viinan valmistuksessa

mäti (n)
ova
  kudussa naaraskalan laskemat mätimunat, jotka koiraskala hedelmöittää maidilla

mätä (adj)
cariōsus
  mätänemisilmiön pilaama

mätä (n)
pūs
  bakteerien hajottama orgaaninen aine

mätäkuu (n)
canicula
  23.7. ja 23.8. välinen tai epämääräisempi ajanjakso keski–loppukesällä

mätämuna (n)
carō pūtida
  ainainen epäonnistuja; joukon häpeäpilkku

mäyrä (n)
meles
  näätäeläimiin kuuluva, metsäsikanakin tunnettu, yleensä metsässä asuva yöeläin (), joka syö hyönteisiä, marjoja ja juuria

määkiä (v)
bālō
  pitää lampaalle tai vuohelle ominaista ääntä

määre (n)
attributum
  jokin, joka määrittää jotakin toista asiaa
complementum
  sana, joka määrittää nominia tai verbiä, paremmin määrite[Kielitoimiston sanakirja]

määrite (n)
definitio
  se, mikä määrittää jotain

määritelmä (n)
definitio
  käsitteen ominaisuuksien lyhyt kielellinen kuvaus, definitio

määrittää (v)
scīscō
  tehdä määritys tai määrityksiä jonkin määrän tai muun mitallisen arvon selvittämiseksi

määrä (n)
quantitās
  paljous, se, missä määrin, kuinka runsaasti jotakin on
finis
  päämäärä, määrän pää

määräinen artikkeli (n)
articulus definitus
  pääsanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo pääsanan kieliopillisesti määräisestä muodosta eli siitä että pääsanan ajatellaan olevan tuttu tai tietty

määränpää (n)
dēstinātiō
  maali

määräys (n)
dispōnō
  velvoittava ohje tehdä tai olla tekemättä jotakin
stipulatio
  säädöstä alemmanasteisessa oikeuslähteessä oleva yksittäinen käsky tai kielto

mökki (n)
casa
  maja, pieni, kevyt rakennus oleskelua varten

möljä (n)
naevus
  satama-aallonmurtajaan liitetty satamalaituri, johon usein johdetaan myös junanraiteet. Möljällä saattaa olla myös tavarasuojia ja pienten alusten kunnostuspaikka

möläyttää (v)
forīs
  sanoa harkitsemattomasti

mörkö (n)
larva
  saduissa esiintyvä pelottava olento

mörssäri (n)
mortārium
  käytöstä pois jäänyt tykkityyppi, jota käytettiin pääasiassa kenttätykistössä

möyheä (adj)
delicātus
  ilmava, kuohkea, pehmeä

möyrästää (v)
mūgiō
  möyrytä, mölistä äänekkäästi

naakka (n)
monedula, monerula
  pieni tumma varislintu ()

naama (n)
faciēs
  kasvot, ihmisen pään etuosa

naamari (n)
masca
  kasvot peittävä suojus, suojanaamari

naamiaiset (n)
persona
  juhlat, joihin mennään pukeutuneina naamioihin tai erikoisiin asuihin

naamio (n)
masca
  kasvojen peittämiseen tarkoitettu suoja

naamioitua (v)
dissimulō
  panna naamio ylleen, laittautua joksikin muuksi, peittää kasvonsa jollakin

naapuri (n)
adcola, accola
  Olinpaikan tai asunnon lähistön asukas. Rivi- ja kerrostaloissa on myös seinänaapureita.

naapurusto (n)
vicinitas
  toistensa naapureina asuvien ihmisten asunnoista, rakennuksista tai lähialueista muodostuva alueellinen yhteisö
  eräissä maissa kaupunginosaa pienempi hallinnollinen kokonaisuus; vastaa osittain Suomessa käytössä olevaa termiä osa-alue

naara (n)
trahea
  koukku jota käytetään naaraukseen

naaras (n)
fēmina
  sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, jonka munasolut koiras hedelmöittää

nahka (n)
corium
  materiaali, jota saadaan parkitsemalla eläinten vuodista

nahkiainen (n)
lampetra
  (eläintiede) ympyräsuinen, vedessä elävä kiduksilla hengittävä selkärankainen nahkiaiskalojen lahkon (Petromyzontiformes) vesieläin, jolla on muodonvaihdos. Kalan tapaan se nousee jokeen syksyllä ja kutee keväällä. Munasta kuoriutuu toukka-aste, likomato.

nahuatl (n)
lingua navatlaca
  (kielitiede) nahuatlin kieli, alkuperäiskieli, jota puhutaan Meksikossa. Sanalista

naida (v)
marito
  ottaa joku puolisokseen, mennä naimisiin jonkun kanssa
futuō
  olla seksuaalisessa yhdynnässä jonkun kanssa, rakastella jotakuta

naiivi (adj)
simplex
  lapsellinen lapsenomaisen herkkäuskoinen, yksinkertainen

naimaton (adj)
caelebs
  henkilö, joka ei ole avioliitossa

nainen (n)
femina, mulier
  aikuinen naispuolinen ihminen, ihmisnaaras

nainti (n)
coitus
  yhdyntä

naisellinen (adj)
femineus
  feminiininen, naiselle tyypillinen

naiseus (n)
muliebris status
  naisena oleminen; se, että on nainen

naisleski (n)
vidua
  nainen (rouva), jonka puoliso on kuollut; naispuolinen leski

naismainen (adj)
perfluus
  naisille tyypillinen tai ominainen

naisopettaja (n)
magistra
  opettaja, joka on sukupuoleltaan nainen; naispuolinen opettaja

naispuolinen (adj)
femineus
  sukupuoleltaan nainen

naistenmies (n)
fēmellārius
  jatkuvasti eri naisten seksiseuraa tavoitteleva mies; naisten suosima mies

naisystävä (n)
amans
  naispuolinen seurustelukumppani

naivistinen (adj)
credulus
  naivismin mukainen

nalli (n)
abecedārium
  pieni iskusta tai lämmöstä herkästi syttyvää ainetta sisältävä kapseli, joka sytyttää isomman räjähteen tai aseen ruudin

napa (n)
umbilicus
  poistetun napanuoran jättämä arpi ihmisen tai muun eläimen mahassa

napajää (n)
glacies polaris
  maapallon napoja peittävä ikijää

napakka (adj)
strēnuus
  ripeä ja ponteva

napanuora (n)
funiculus umbilicalis, nervus umbilicaris
  sikiön ja istukan yhdistävä yhdysside, jossa kulkee kolme verisuonta

napapiiri (n)
circulus poli
  leveyspiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon pohjois- tai etelänavasta on sama kuin maapallon akselin kaltevuus, sijainti noin 66 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä; napapiirejä on maapallolla kaksi kappaletta

napata (v)
corripiō
  siepata, ottaa nopeasti käteensä

napausäänne (n)
lacinia
  yksitäryinen konsonanttiäänne, jota äännettäessä kielen kärki lyö nopeasti hammasvalliin liikkuen ensin ylös, sitten alas

napina (n)
ganniō
  (varsinkin epäsuora, vähä-ääninen tai kärjistämätön) sanallinen vastarinta

napoli (n)
neāpolītānus
  Italiassa Napolin alueella puhuttava italoromaaninen kieli (kielitunnus: nap)

naposteltava (n)
merenda
  pieni suuhunpantava

nappula (n)
calyx
  pieni, yleensä lieriömäinen, lyhyt kappale

narahtaa (v)
crepō
  päästää lyhyt nariseva ääni, jollainen kuuluu esimerkiksi rasvaamattomasta saranasta

narkolepsia (n)
narcolepsia
  pakonomainen torkahtelu

narri (n)
stultus
  yleensä hoviin kuulunut henkilö, jonka tehtävänä oli hauskuttaa kuulijoitaan esimerkiksi vitsejä kertomalla

narrimaisuus (n)
fatuitās
  se, että on narrimainen

narsismi (n)
Narcissismus
  rakentava itsensä rakastaminen
  narsistinen persoonallisuushäiriö

narsissi (n)
narcissus
  mikä tahansa narsissien sukuun () kuuluva narsissikasvien laji tai sellaisen yksilö

narttu (n)
canicula
  naaraspuolinen koira
canis
  loukkaukseksi tarkoitettu luonnehdinta voimakastahtoisesta ja riitelevästä naisesta, joka ei sitoudu perinteisiin sosiaalisiin normeihin

naru (n)
restis
  sitomistarkoituksiin valmistettu yksinkertainen tai kerrattu, tavallisesti kierretty lankamainen tuote

nasta (n)
acus
  painonasta, pieni neula, jonka avulla voi kiinnittää esim. paperin ilmoitustaululle
ducere
  mikropiirin tai muun elektroniikkakomponentin jalka tai liittimen piikki, pinni, jalka; liittimen yksittäiseen johtimeen kytkeytyvä piikki

natiivi (adj)
indigena
  synnynnäinen

nationalismi (n)
nationalismus
  poliittinen aate, joka korostaa kansallisuutta, kansojen, kansakuntien merkitystä ja itsemääräämisoikeutta; kansallisuusaate

nato (n)
glōs
  oman aviomiehen sisar

natrium (n)
natrium
  pehmeä, kevyt ja reaktiivinen alkalimetalli

natriumkloridi (n)
sodium chloride
  natriumin suola (NaCl), joka meillä tunnetaan käyttönimillä ruokasuola, keittosuola tai merisuola

naudanliha (n)
bubula
  ruoanlaittoon tarkoitettu teurastetun nautaeläimen liha

nauha (n)
fascia
  kapea, litteä punomalla tai kutomalla valmistettu tuote tai muulla tavoin tehty saman muotoinen materiaali

naukua (v)
felio
  kissasta, joistakin muista kissaeläimistä ja eräistä linnuista: pitää niille ominaista ääntä

naula (n)
clavus
  metallinen tai harvoin puinen terävä kiinnitystarvike, jolla kiinnitetään puuosia toisiinsa; nauloja voidaan käyttää myös taulujen ripustukseen tms.

nauraa (v)
seuri, rideo
  päästää katkonaista ääntä, naurua, esimerkiksi ilon, hermostuneisuuden tai pilkan osoituksena

naurettava (adj)
rīdiculus
  pelkän naurun arvoinen; sellainen, jota ei ole syytä ottaa vakavasti

nauris (n)
rapum
  var. rapa, jo kaskiviljelykaudella kasvatettu viljelykasvi, makeahko juures, joka oli ennen perunaa tärkeä ravintokasvi, nykyisin lähinnä rehukasvi

nauru (n)
risus
  ihmisen tunteenilmaus iloon tai muuhun tunteenpurkaukseen

nauta (n)
bos
  onttosarvinen märehtijä, jonka lajeja ovat: biisoni, puhveli, kyttyränauta, kesy nauta. Kesyt naudat, kuten lehmä, sonni, hieho, vasikka ovat varsinaisia nautoja

nautaeläin (n)
bovinus
  jokin onttosarvisten Bovinae alaheimoon kuuluva märehtijä

nautakarja (n)
pecu
  karjatalouden tuotantoeläiminä pidetyt nautaeläimet

nautintaoikeus (n)
usufructus
  laajahko käyttöoikeus toisen omistamaan irtaimeen tai kiinteään esineeseen

nautinto (n)
delectamentum
  mielihyvää tuottava asia

nauttia (v)
fruor
  tuntea mielihyvää, kokea nautinto

ne (pronoun)
ea
  viittaa joihinkin asioihin tai esineisiin, jotka eivät ole lähellä puhujaa tai ovat toisaalla

neekeri (n)
niger
  afrikkalaisperäinen tummaihoinen henkilö

nefriitti (n)
lapis nephrīticus
  eräs puolijalokivi (aktinoliitin muoto)

negatiivi (n)
infitialis
  kuvan, esimerkiksi valokuvan tai elokuvan valmistuksessa tehtävä raakakappale, jossa valoisuus ja usein myös värit ovat päinvastaiset kuin valmiissa kuvassa eli positiivissa

negatiivinen (adj)
negativus
  kielteinen, epäsuotuisa, epäedullinen, huono; sellainen, joka ei ole positiivinen tai neutraali

neiti (n)
dominula
  naimaton nuori nainen

neitseellinen (adj)
virgineus
  ilman hedelmöitystä tapahtuva (lisääntyminen)

neitsyt (adj)
virgō
  sukupuolisesti koskematon

neitsyt (n)
virgo
  henkilö, yleensä nainen, joka ei ole koskaan ollut sukupuoliyhteydessä

neitsyys (n)
virginitās
  neitsyenä olo, koskemattomuus

nekrofilia (n)
necrophilia
  seksuaalisen kiinnostuksen kohdistuminen kuolleisiin, ruumiisiin

nekropoli (n)
necropolis
  yleensä muinaisten kaupunkien läheisyydessä sijaitseva iso hautausmaa

neliapila (n)
trifolium
  apilan epätavallinen nelilehdykkäinen muunnos t. sitä muistuttava kuvio

nelikulmainen (adj)
quadratum
  sellainen, jossa on neljä kulmaa; neliön muotoinen

nelivaljakko (n)
quadrigae
  neljän hevosen muodostama valjakko

neliö (n)
quadratum
  säännöllinen nelikulmio; suorakulmio, jonka sivut ovat yhtä pitkät keskenään
  toinen potenssi

neliöidä (v)
quadratum
  kertoa luku itsellään

neliökilometri (n)
chiliometrum quadratum
  pinta-alan kansainvälisen yksikköjärjestelmän johdannaisyksikkö

neljä (numeral)
quattuor
  4, roomalaisilla numeroilla merkittynä IV, luku kolmen ja viiden välissä; vastaava järjestysluku: neljäs

neljäkymmentä (numeral)
quadraginta
  40; kokonaisluku, joka on suurempi kuin 39, mutta pienempi kuin 41

neljäkäs (n)
rhombus
  (geometria) suunnikas, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä

neljännes (n)
quadrans
  neljäsosa, yksi neljäsosaa

neljännesvuosi (n)
plaga
  vuoden neljäsosa; kolme kuukautta; 13 viikkoa

neljäs (numeral)
quartus
  numeroa neljä vastaava järjestysluku. Kolmannen jälkeen ja ennen viidettä.

neljästi (adv)
quater
  neljä kertaa

neljätoista (numeral)
quattuordecim
  14, roomalaisilla numeroilla merkittynä XIV, luku kolmentoista ja viidentoista välissä. Vastaava järjestysluku: neljästoista.

nelonen (n)
IV
  numeroa neljä vastaava substantiivi, luku 4; numerolla neljä merkitty tai järjestetty

nenä (n)
nasus, naris
  keskellä ihmisen kasvoja sijaitseva ruumiinosa, joka aistii hajuärsykkeitä, kosteuttaa ja puhdistaa hengityselimistöön tulevaa sisäänhengitysilmaa

nenäliina (n)
sūdārium
  nenän niistämiseen käytettävä paperi- tai kangasliina

nenäluu (n)
os nasale
  toinen nenän harjan muodostavasta kahdestä pienestä luista

nenänpää (n)
apex nasi
  nenän näkyvän osan kärki

nenäontelo (n)
cavitās nāsī
  (anatomia) parillinen sokkeloinen käytävä, joka ulottuu ulkonenästä nenänieluun

nenäverenvuoto (n)
epistaxis
  veren vuotaminen nenästä

neodyymi (n)
neodymium
  eräs lantanoideihin kuuluva alkuaine

neoliittinen (adj)
neolithicus
  neoliittisen kauden eli nuoremman kivikauden aikainen. Neoliittisen kauden katsotaan alkavan viljely- ja karjatalouden alkaessa

neon (n)
neon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine

neptunium (n)
neptunium
  eräs radioaktiivinen alkuaine

nero (n)
daemon
  poikkeuksellisen älykäs henkilö

neste (n)
liquidus, liquor
  juoksevassa olomuodossa oleva aine

nestemäinen (adj)
liquidus
  olomuodoltaan nesteen kaltainen

netota (v)
rete
  tehdä voittoa

netto (n)
rete
  se, mitä jää jäljelle, kun kaikki vähennykset on tehty

neula (n)
acus
  metallinen, ohut ja teräväpäinen työkalu, jota käytetään ompeluun tai kiinnittämään kankaita

neulanen (n)
acus
  havupuun kapea lehti

neulansilmä (n)
foramen acus
  neulan tylpässä päässä oleva aukko, johon lanka pujotetaan

neurologia (n)
neurologia
  aivojen ja hermoston orgaanisia sairauksia tutkiva lääketieteen osa-alue

neurotyypillinen (n)
neurotypicus
  ko. kaltainen henkilö

neutri (n)
genus neutrum
  sanojen kieliopillinen sukupuolineutraali luokka kielissä, joissa käytetään suvun ilmaisevia artikkeleita

neutriino (n)
neutrino
  (fysiikka) fermioneihin kuuluvia varauksettomia alkeishiukkasia, joita esiintyy kolmessa muodossa: elektronin, myonin ja taun neutriino

neutroni (n)
neutron
  sähkövaraukseton nukleoni, joka lähes poikkeuksetta yhdessä protoneiden kanssa muodostaa atomiytimen; yksi baryoneista ja koostuu kolmesta kvarkista

neutronitähti (n)
stella neutronica
  gravitaation vaikutuksesta kokoon luhistunut pienikokoinen tähti, jonka aine koostuu pääasiassa neutroneista

neuvo (n)
consilium
  saatu tai annettu hyödyllinen ohje

neuvoa (v)
commoneo
  antaa ohjeita jklle jnk tekemiseen

neuvoja (n)
commoneo
  henkilö, joka neuvoo

neuvonta (n)
doctrina
  Paikka mistä saa tietoa ja opastusta, infopiste, neuvontapiste

neuvosto (n)
consilium
  yhtiön, työpaikan, valtion tms. päättävä tai neuvoa-antava elin

neuvostoliittolainen (adj)
sovieticus
  Neuvostoliitosta kotoisin tai peräisin oleva, Neuvostoliittoon liittyvä

neuvostoliittolainen (n)
sovieticus
  pysyvästi Neuvostoliitossa asunut henkilö

neuvotella (v)
agō
  käydä neuvotteluja

neuvottelija (n)
interpres
  henkilö, joka neuvottelee jostakin

neuvottelu (n)
colloquium
  keskustelu asiasta sopimiseksi

nielu (n)
pharynx
  suuontelon ruokatorveen yhdistävä ruoansulatuskanavan osa

nielurisatulehdus (n)
angina
  nielurisojen tulehtuminen, tonsilliitti

niemi (n)
prōminens
  vesialueeseen työntyvä maakaistale t. maakieleke

niemimaa (n)
paeninsula
  mantereesta mereen pistävä laaja maa-alue

nieriä (n)
salvelinus alpinus
  (yleisesti) mikä tahansa nieriöiden sukuun () kuuluva lohikalojen laji tai sellaisen yksilö

nihilismi (n)
nihilismus
  ajatussuunta, joka kieltää vallitsevat arvot ja käsitykset

niin (adv)
tam
  sillä tavalla

niin kuin (conjunction)
amō
  kuten

niin kutsuttu (adj)
nuncupativus
  joksikin nimitetty tai kutsuttu, mainittu erityisellä nimellä se ja se

niin muodoin (adv)
abinde
  siksi, sen vuoksi, tämän johdosta, siten, täten, niinpä, siis

niistää (v)
afflare
  puhaltaa sieraimet puhtaaksi samalla sormilla nenää puristellen

niitty (n)
pratum
  luonnontilainen aukea, jossa kasvaa niittykukkia ja heiniä

niittää (v)
dēmetō
  katkoa ja kaataa heinää, pääasiassa viikatteella
consequor
  saavuttaa, saada osakseen

nikama (n)
vertebra
  epäsäännöllisen muotoinen moniulokkeinen luu, joista selkäranka muodostuu ()

nikkeli (n)
niccolum
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine. Nikkelin kemiallinen merkki on Ni.

nikotella (v)
singulto
  hikata, hikotella

nikotiini (n)
nicotina
  tupakoista (Nicotiana) saatava myrkyllinen alkaloidi

nilkka (n)
tarsus, talus
  nivel säären ja jalkaterän välissä ja sen läheinen säären osa

nilos (n)
locus lubricus
  liukas, niljakka paikka

nilviäinen (n)
mollusca
  tavallisesti pehmeäruumiisten yksineuvoisten suvullisesti lisääntyvien kaikissa maailman merissä, jonkin verran sisävesissä ja osa maalla olevien, vaihtelevan kokoisten selkärangattomien suuren kokonaisuuden, eläinkunnan pääjakson Mollusca edustaja

nimbus (n)
nimbus
  sadepilvi, yleensä yhdysssanojenn cumulonimbus tai nimbostratus osana

nimekäs (adj)
fāmōsus
  nimeä saanut, monen tuntema, tunnettu, kuuluisa

nimenomaan (adv)
ad unguem
  erityisesti, juuri, etenkin, varsinkin, suoranaisesti

nimentö (n)
nōminātīvus
  nominatiivin vanhempi rinnakkaisnimi

nimetön (adj)
anonymos
  joka ei ilmaise nimeään, anonyymi

nimetön (n)
digitus annularis
  sormi ihmisen kädessä keskisormen ja pikkusormen välissä

nimi (n)
nomen
  käsitteen pelkistetty verbaalinen kuvaus, sovittu nimitys. Nimet luokitellaan nimisanoihin eli substantiiveihin ja luonteensa mukaisesti siellä alaryhmiin.

nimike (n)
nomen
  systemaattinen ja standardi tapa identifioida, koodata ja nimetä fyysinen tuote, tuotteen osa tai komponentti, materiaali tai palvelu

nimikirjoitus (n)
subscriptiō
  henkilön itsensä omalla persoonallisella tavallaan käsin kirjoittama oma nimi

nimimerkki (n)
agnomen
  merkkijono, joka nimikoi Internet-palvelun tai pikaviestinsovelluksen tai vastaavan käyttäjän; usein vastaa käyttäjätunnusta

nimittäin (adv)
nomen
  sana, jota seuraa tarkennus edellä sanottuun

nimittää (v)
addīcō
  antaa jollekin nimi tai nimitys; asettaa johonkin nimettyyn tehtävään

nimiö (n)
pittacium
  ohjelmakoodissa oleva nimetty kohta, johon voi myöhemmin siirtyä ajon aikana

niobium (n)
niobium
  eräs alkuaine

nipistää (v)
vellico
  tavallisesti etusormella ja peukalolla puristaa jotakin pieneltä alalta joko kovaa, kipeästi tai yhteen taikka katki, irti tai erilleen

nippu (n)
fasciculus
  kiinteä, säilytystä tai kuljetusta varten yhdistetty joukko esineitä; kimppu

niska (n)
nucha, cervix
  kaulan takaosa; ruumiinosa selkäpuolella pään ja vartalon välillä

nisä (n)
mamma
  nänni

nisäkäs (n)
mammalia, mammalis
  imettäväinen; selkäjänteisten nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläin, joka imettää poikasiaan

nitoja (n)
consutorium
  (arkikieltä) nituri, nitomalaite

niukasti (adv)
haud
  hyvin vähän, juuri ja juuri riittävästi

niukkuus (n)
inopia
  vallitseva tila, jossa hyödykettä on tarjolla markkinoilla vähemmän kuin sitä kysytään

nivel (n)
articulus
  (anatomia) kahden toisiinsa liittyvän tukirangan osan liikkuva tai kiinteä liitos
nodus
  (kasvitiede) nodus, kasvin lehden tai lehtikiehkuran kiinnekohta varressa

niveljalkaiset (n)
Arthropoda
  eläinkunnan suurin pääjakso,

niveltulehdus (n)
cheragra
  vaiva, jossa nivelessä käynnistyy tulehdusreaktio

nivunen (n)
inguin
  symmetrisesti reisien sisäpuolilla jalan ja vartalon liittymäkohdassa sijaitseva myös nivusseuduksi kutsuttu alue, ihmisellä suoliluun etukärjen, häpyluun reunan, vatsan ja reiden väliin jäävä alue

no (interjection)
bonus
  täyte- tai vahvistussana

nobelium (n)
nobelium
  eräs alkuaine

noin (adv)
circa
  likimain, suunnilleen; lyhenne on n.

noita (n)
malefica
  entisajan epäkristillisiä ja siksi pahoiksi leimattuja tietäjiä ja magian, noituuden tai kansanlääkinnän harjoittajia

noita-akka (n)
venefica
  noituutta tai salatieteitä harrastava nainen, erityisesti saduissa ja tarinoissa

noituus (n)
artes magae
  se, että on noita; noidan taikakeinot

noki (n)
fuligo
  epätäydellisestä palamisesta syntyvä hienojakoinen hiili

nokinen (adj)
fūlīginōsus
  noen peittämä

nokka (n)
rostrum
  linnun tai nokkaeläimen ulkoneva sarveisaineesta muodostunut leukaosa

nokkahuilu (n)
tibia recta
  soittimen päässä olevaan suukappaleeseen puhallettava huilu, päästä puhallettava huilu

nokkakala (n)
Belona belona
  eräs nokkakaloihin kuuluva pitkä ja laiha kalalaji () tai sen yksilö

nokkasiili (n)
echidna
  nokkaeläimiin kuuluva Australiassa ja Tasmaniassa elävä siiliä muistuttava eläin ()

nokkela (adj)
versūtus
  nopeaälyinen

nokkia (v)
modius
  lyödä toistuvasti nokallaan

nokkonen (n)
urtica
  isonokkonen, eräs runsastyppistä maata rakastava kasvi, joka tunnetaan siitä että sen lehdissä on poltetta aihettavia piikkejä (Urtica dioica)

nolla (numeral)
nullus, nihilum
  luku 0; luku ennen yhtä; järjestyslukua nollas vastaava kardinaaliluku

nolo (adj)
difficilis
  nolostuttava

nominatiivi (n)
nominativus
  nominin perusmuoto

nomini (n)
nomen
  sana, joka taipuu sijamuodoissa sekä yksikössä ja monikossa

nooni (n)
nonum
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja sekunnin (pieni 13 ja suuri 14 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

nopea (adj)
celer, rapidus
  sellainen, jolla on suuri nopeus

nopeasti (adv)
cito
  suurella nopeudella
properē
  nopeaan tahtiin, pikaisesti, kiireesti

nopeus (n)
velocitas
  vektorisuure, joka ilmaisee liikkeen määrän ja suunnan; paikan muutos tietyssä ajassa, aikayksikössä kuljettu matka; yksikkö metriä sekunnissa (m/s)

noppa (n)
talus, tessera
  peleissä ja leikeissä käytetty satunnaistuloksia antava viskeltävä, yleensä tahokas esine, tavallisimmillaan kuution muotoinen eli arpakuutio

nopsaan (adv)
celer
  nopeasti

norja (n)
lingua norvegica
  norjan kieli, Norjassa puhuttava taustaltaa germaanis-skandinaavinen kieli (kielitunnus: no)

norjalainen (adj)
lingua norvegica
  Norjasta peräisin oleva tai Norjaan liittyvä

norjalainen (n)
Norvegia
  Norjan kansalainen

norkko (n)
iulus
  velttolapakkoinen tähkää muistuttava puun riippuva kukinto

norkoilla (v)
moror
  hengailla, notkua, oleskella asiattomasti

normaali (adj)
iustus
  säännönmukainen, odotuksia vastaava, hyväksyttävä, tavanomainen

normaali (n)
normalis
  suoraa tai tasoa vastaan kohtisuora suora tai vektori

normaalijakauma (n)
distributio normalis
  eräs jakauma, jossa sen vasemmalla ja oikealla puolella on saman verran alkioita ja alkiot keskittyvät keskiarvon ympärille symmetrisesti

normaalisti (adv)
normaliter
  tavallisesti

normi (n)
norma
  sääntö, määräys, ohje, periaate, malli

norsu (n)
elephantus, elephas
  elefantti, suurin maalla elävä nisäkäs ()

norsunluinen (adj)
eburneus
  sellainen, joka on norsunluuta, norsunluusta valmistettu

norsunluu (n)
ebur
  norsun syöksyhampaiden kova luu

norsunluutorni (n)
turris eburnea
  todellisesta elämästä irrallaan oleva toimielin tai instituutio, joka usein pyrkii ohjaamaan, kritisoimaan tai muuten vaikuttamaan yhteiskunnan tai yhteisön toimintaan; organisaatiossa ylempänä olevista toimielimistä tai teoreetikoista käytetty halventava ilmaus

nostaa (v)
animo
  siirtää tai laittaa ylemmäs; saada nousemaan ylös, ilmaan

nostattaa (v)
animo
  saada aikaan, aiheuttaa
  (taikinasta) antaa nousta

noste (n)
anosa
  Arkhimedeen lain mukaisesti nesteeseen tai kaasuun upotettuun kappaleeseen suoraan ylöspäin vaikuttava voima

nostokurki (n)
polyspaston
  kappaleiden nostamiseen ja siirtämiseen tarkoitettu kone

notaari (n)
notārius
  eräiden, nykyisin yleensä lainoppineisuutta vaativien tehtävien nimike

noteerata (v)
video
  panna merkille, huomioida
aestimō
  arvostaa

notkeus (n)
flexibilitās
  se, että on notkea

notkua (v)
moror
  oleilla, vetelehtiä, lorvia, kuluttaa aikaansa

noudattaa (v)
sequi
  seurata määräyksiä, ohjeita tai sääntöjä

nouseminen (n)
ascensus
  ylemmäksi tai ylemmälle tasolle siirtyminen

nousta (v)
ascendo
  liikkua ylöspäin tai ylemmäs, kohota

nousu (n)
ortus
  kohoaminen, konkreettisen tai kuvaannollisen korkeusaseman muuttuminen ylemmäksi
  jonkin mitattavan arvon suureneminen; hintojen suureneminen, kallistuminen; määrän kasvaminen, lisääntyminen: laajeneminen, leviäminen
  Auringon, Kuun tai planeettojen tulo esiin horisontin takaa

nousukas (n)
novus homo
  henkilö, jonka varallisuus, yhteiskunnallinen asema tai maine on nopeassa ajassa huomattavasti kohentunut, mutta joka ei saa osakseen samaa kunnioitusta ja arvostusta kuin muut tässä asemassa olevat

noutaa (v)
sum
  käydä hakemassa, hakea

noutopöytä (n)
tundō
  tarjoilutapa, jossa ruoat ja juomat haetaan erilliseltä pöydältä tai eri pöydiltä ja nautitaan muussa pöydässä; buffet, (arkikieltä) seisova pöytä

novelli (n)
novellus
  lyhyehkö kaunokirjallinen kertomus

nudismi (n)
gymnismus
  alastomuuden harrastaminen

nuha (n)
catarrhus
  nenän limakalvojen tulehdus, joka aiheuttaa liman vuotamista nenästä

nuhde (n)
obiurgō
  (yleensä monikossa) negatiivinen palaute virheestä tai sopimattomasta käytöksestä

nuhteeton (adj)
innocens
  sellainen, joka ei anna aihetta nuhteisiin; joka käyttäytyy kunnollisesti

nuhtelu (n)
reprehensiō
  nuhteleminen

nuija (n)
clāva
  muinoin sodassa käytetty puinen lyömäase
bardus
  typerys, ääliö, juntti, bimbo

nuijapää (n)
gyrinus, ranula
  sammakkoeläinten vedessä elävä raajaton poikasvaihe

nukahtaa (v)
addormiscō
  vaipua uneen

nukke (n)
pūpa
  usein ihmishahmoa esittävä lelu tai esine

nukkua (v)
dormire
  olla unessa

nukkua pois (v)
aborior
  kuolla

nukkuja (n)
dormītor
  henkilö, joka nukkuu

nukleiinihappo (n)
acidum nucleicum
  DNA tai RNA

nulikka (n)
furcifer
  huonokäytöksinen lapsi

numeraali (n)
nomen numerale
  nomineihin kuuluva lukusana, joka voidaan ilmaista myös numeromerkein; jaetaan kahteen ryhmään, kardinaalilukuihin ja ordinaalilukuihin

numero (n)
nota numeri
  kirjoitusjärjestelmässä oleva tietyn lukusanan eli numeraalin esittämiseksi sovittu merkki, numeromerkki
numerus
  numeroin (1) tehty merkintä, joka kuvaa erilaisissa järjestelmissä asemaa, kokoa, osaa, sijaintia tai muuta yksilöintiä, usein kirjainten yhteydessä käytetty symboli
  ohjelmanumero, esitys

numeroida (v)
numerare
  antaa numerot joillekin, lisätä numero tai numeroita joihonkin, merkitä numeroin

numismatiikka (n)
numismatica
  historian tutkimusta tukeva erityisesti metallirahoja, mutta myös muita maksuvälineitä ja mitaleja käsittelevä tiede

nummi (n)
ethnicus
  pääsääntöisesti karu, puuton tai matalakasvuista kasvustoa sisältävä alue, jossa hapan hedelmätön maaperä

nunna (n)
monacha
  uskonnollisen sääntökunnan jäsen ja luostarilupauksen tehnyt nainen

nuntius (n)
nuntius
  Pyhän istuimen suurlähettilään arvonimi

nuo (pronoun)
ille
  jotkin, joita puhuja osoittaa

nuolenpää (n)
sagitta
  ammuttavaan nuoleen kiinnitetty erillinen kärkikappale

nuoli (n)
sagitta
  teräväkärkinen, jousessa käytettävä ammus

nuolla (v)
lambo
  kosketella kielellään

nuori (adj)
iuvenis
  sellainen, jolla on alhainen ikä tai, jolla on vähäinen määrä elettyjä vuosia. Hyvin nuoria saatetaan kutsua pieniksi, eikä aina koon mukaan.

nuori (n)
iuvenis
  ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut (mutta on suhteellisen lähellä sitä)

nuorikko (n)
pullus
  lintu, joka on ohittanut poikasvaiheen, mutta ei vielä muni

nuoriso (n)
iuventus
  nuoret ihmiset

nuoruus (n)
iuventus, adulescentia
  ihmisen ikäkausi lapsuuden ja aikuisuuden välillä, aika jolloin ihminen on nuori

nuotio (n)
ignis
  avoimeen paikkaan ilman kiinteätä tulisijaa sytytetty kontrolloitu, pienehkö tuli

nuotti (n)
tonus
  musiikin kirjallisessa muistiin merkitsemisessä käytettävä symboli, joka osoittaa sävelen korkeuden ja sävelen keston annetussa tempossa

nuottiavain (n)
clavis
  nuottiviivaston merkki, joka ilmoittaa viivaston perussävelkorkeuden

nuppi (n)
bulla
  yl. pieni pallon t. puolipallon muotoinen paksunnos, ponsi, kohouma tms. tav. esineen päässä koristeena, kädensijana, luiskahtamisen esteenä tms.

nuppu (n)
gemma
  kukkakasvin avautumaton kukka

nurkka (n)
angulus
  paikka, jossa kaksi seinää kohtaavat

nurmikko (n)
virectum
  heinälajeista koostuva monivuotinen kasvusto, joka pidetään matalana leikkaamalla

nussia (v)
futuere
  naida, harrastaa seksiä

nussija (n)
irrumator
  se, joka nussii (erityisesti yhdyssanojen osana)

nuudeli (n)
collȳra
  eräs nauhamainen pastatyyppi

nuuska (n)
tergeō
  suussa ylä- tai alahuulen alla käytettävä tupakkatuote, jonka nikotiini imeytyy verenkiertoon suun limakalvojen kautta

nyhtää (v)
lacrima
  kiskoa irti
trahō
  repiä rikki

nykyaika (n)
hoc die
  parhaillaan kuluva ajanjakso, aika menneen ja tulevan välillä

nykyaikainen (adj)
aequālis
  sellainen, joka tai mikä kuluu nykyaikaan ja on siihen mukautunut

nykyinen (adj)
praesens
  sellainen, joka on olemassa tai vallitsee parhaillaan; tällä hetkellä oleva, tämänhetkinen

nykyisin (adv)
hoc die
  nykyisenä aikana

nykyisyys (n)
aetas
  juuri kuluva hetki, tämä aika

nykypäivä (n)
condono
  nykyisyys

nykyään (adv)
hoc die
  näinä aikoina, nykyisin

nyppy (n)
pilula
  tekstiilin pinnalle kuluessa muodostuva pallomainen nukka

nyrkinisku (n)
colaphus
  isku nyrkillä

nyrkistää (v)
pugnus
  puristaa nyrkkiin

nyrkkeilijä (n)
pugil
  henkilö, joka harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeillä (v)
capsa
  harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeily (n)
pugilatus
  kamppailu-urheilulaji, jossa kaksi ottelijaa yrittävät lyödä toisiaan pehmustetuilla hanskoilla suojatuilla nyrkeillään

nyrkkeilyhanska (n)
caestus
  nyrkkeilyssä käytettävä hanska, jollaiset on molemmissa käsissä

nyrkkeilykehä (n)
tintinare
  köysien rajaama 6×6 metrin neliön muotoinen kenttä, jossa nyrkkeilyottelu käydään

nyrkkeilysäkki (n)
cōrycus
  nyrkkeilyharjoituksissa käytettävä katosta riippuva jämäkkä säkki, joka heilahtaa hienoisesti iskun voimasta

nyrkki (n)
pugnus
  käsi, jonka sormet on puristettu suppuun vasten kämmentä

nystyrä (n)
glaeba
  pieni kohoama, kyhmy, pahkura

nyt (adv)
nunc
  parhaillaan, parasta aikaa, juuri puhehetkellä

nyökyttää (v)
adnuō
  nyökätä toistuvasti

nyökätä (v)
adnuō
  heilauttaa päätään siten, että leuka käväisee lähellä rintaa tyypillisesti myönteisen vastauksen tai tervehdyksen merkiksi

näennäinen (adj)
manifestus
  sellainen, mikä vaikuttaa joltakin olematta sitä todellisuudessa
virtualis
  sellainen, mikä vaikuttaa joltakin olematta sitä todellisuudessa; virtuaali-

nähdä (v)
videre, video
  aistia näköaistin avulla, kyetä erottamaan silmillään
videre
  ymmärtää, tajuta

nähtävyys (n)
res visu digna
  näkemisen tai vierailun arvoisena pidetty paikka, rakennus, muistomerkki tmv.

näin (adv)
ita
  tällä tavalla, tähän tapaan

näivettyä (v)
marceō
  nuutua, surkastua, riutua, kuihtua

näkemiin (interjection)
vale
  hyvästeltäessä käytettävä muodollinen ilmaus, jonka käyttöön liittyy oletus, että puhuja ja hyvästeltävä joskus tulevaisuudessa jälleen näkevät toisensa

näkeminen (n)
videns
  (fysiologia), (psykologia) näköhavainto eli näköjärjestelmän kyky tulkita valon välittämää visuaalista informaatiota ja aivojen siitä muodostamaa "kuvaa"

näkemys (n)
adspectus
  sisäistynyt mielikuva; henkilökohtainen mielipide

näkijä (n)
fatidica
  ennaltanäkijä, ennustaja

näkinkenkä (n)
putāmen
  simpukka tai kotilo, erityisesti rannalta löytyvä kuori

näky (n)
somnium
  kuviteltu tai aivoissa olevan fyysisen ongelman aiheuttama harhakuva

näkymä (n)
praespectus
  jostain kohdasta edessäpäin nähtävissä oleva

näkymättömyys (n)
invīsibilitās
  se, että on näkymätön

näkymätön (adj)
invisus
  sellainen, jota ei voi nähdä; silmälle havaitsematon

näkyvä (adj)
visibilis
  joka on ilmiselvästi havaittavissa

näkyvä valo (n)
lumen
  valo; sähkömagneettisen spektrin se osa, joka on ihmissilmän havaittavissa

näkyä (v)
designo
  olla silmin havaittavissa

näköaisti (n)
lux
  (fysiologia) näkö, näköelimen toimintaan perustuva aisti, alkeellisimmillaan kyky havaita valoa

näköalapaikka (n)
specula
  paikka, josta on hyvät näköalat; myös tarkoitusta varten rakennettu

näköinen (adj)
amō
  sellainen, joka on ulkonäöltään jonkin tai jonkun kaltainen; joltakin näyttävä.

näkökohta (n)
acumen
  tarkastelussa huomioonotettava seikka, asianhaara tai puoli

näkötorni (n)
apopsis
  tornimainen rakennus, joka on rakennettu maisemien katselua varten

nälkä (n)
fames
  ruumiillinen tuntemus, että tarvitsee ruokaa; näläntunne

nälkäinen (adj)
jejunus
  sellainen, jolla on nälkä

nälänhätä (n)
caritas
  vallitseva ruoan äärimmäinen niukkuus, mikä johtaa aliravitsemukseen ja siihen, että kaikille ei ole saatavissa tarpeeksi ravintoa hengissä pysymiseksi

nänni (n)
mamilla
  nisäkkään pyöreä ja ulkoneva nysty, jonka kärkeen maitotiehyt avautuu

näppäillä (v)
genus
  painella näppäimistön näppäimiä

näppäimistö (n)
claviatura
  tiedon syöttämiseen tarkoitettu laite, joka koostuu sormilla painettavista näppäimistä

näppäryys (n)
agilitās
  se, että on näppärä

näppärä (adj)
agilis
  kätevä, taitava

närhi (n)
Garrulus glandarius
  värikäs varislintu ()

näsiä (n)
mezereon
  aikaisin keväällä kukkiva pensas, joka tuottaa myrkyllisiä marjoja (Daphne mezereum)

näyte (n)
exemplum
  jostain otettu pala tai osuus, otos, erityisesti tutkimustarkoituksia varten
specimen
  ilmaiseksi jaettava kappale jotain tuotetta

näytellä (v)
ago
  esittää osaa näytelmässä tai elokuvassa; työskennellä näyttelijänä

näytelmä (n)
fabula
  vuoropuheluihin perustuva, tavallisesti näyttämöllä esitettäväksi tarkoitettu kirjallisen tekstin muoto; draamaan perustuva teatteriesitys

näytteillepano (n)
exhibeō
  katseltavaksi asettaminen, nähtäväksi sijoittaminen

näytteleminen (n)
histriōnia
  omista lähtökohdista ja olemuksesta toisen tuntevan, kokevan ja toimivan hahmon tai henkilön luomista

näyttelijä (n)
āctor
  henkilö joka näyttelee jotain roolia työkseen

näyttelijätär (n)
actrix
  naispuolinen näyttelijä

näyttely (n)
ostentus
  esineiden tai asioiden esittelemiseen tarkoitettu tapahtuma

näyttää (v)
videor
  olla jonkin näköinen
  vaikuttaa joltakin
designo
  antaa jonkun nähtäväksi, esitellä

näyttö (n)
custōdia
  näyttölaite; kuvaa näyttävä elektroninen laite

näytös (n)
ostentus
  esitys sirkuksessa, teatterissa tai elokuvateatterissa
ago
  kohtauksista koostuva näytelmän osa

näätä (n)
meles
  mäntynäätä, näätäeläimiin kuuluva petonisäkäs (), jota metsästetään turkiksiksi

nöyristellä (v)
adūlor
  käyttäytyä alistuvasti, mielistellä

nöyrryttää (v)
humilis
  tehdä nöyräksi

nöyrtyä (v)
humilis
  taipua, luopua ylpeydestään

nöyryys (n)
humilitas
  sopeutuvaisuus, kuuliaisuus, tottelevaisuus

nöyrä (adj)
lubens
  tottelevainen, sopeutuvainen, kuuliainen
humilis
  vaatimaton

obeesi (adj)
corpulentus
  merkittävästä, vaikeasta tai sairaalloisesta lihavuudesta kärsivä, jonka painoindeksi ylittää 30

obeliski (n)
obeliscus
  yhdestä kivestä veistetty, pohjaltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva pylväs, jonka huippu on pyramidin muotoinen

objekti (n)
objectum
  esine, olio

obligaatio (n)
littera
  valtion ottaman obligaatiolainan osavelkakirja, tietynlainen joukkovelkakirja

obliikvi (adj)
oblīquus
  vino

oboli (n)
obolus
  hopea- tai pronssiraha, kuudesosa muinaisesta drakmasta

observatorio (n)
specula
  havaintoasema, jossa seurataan tähtiä ja muita taivaankappaleita, yleensä teleskoopin avulla

obskuuri (adj)
ambiguus
  hämärä, hämäräperäinen

odelma (n)
cordum
  (maatalous) jälkisato. Nurmissa sadonkorjaamisen tai laiduntamisen jälkeen tapahtuva kasvu, josta saadaan satoa. Odelma on usein tapana korjata säilörehuksi.

odiöösi (adj)
foedus
  vihattava, vastenmielinen

odottaa (v)
opperior
  pysyä jossakin paikassa ja pidättäytyä tekemästä muuta, kunnes jokin tulossa oleva asia tapahtuu

odottamaton (adj)
necopīnātus
  täysin äkillinen, tai äkillisesti tapahtuva; sellainen, jota ei oltu osattu odottaa

odotus (n)
exspectatio
  odottaminen

odotusaika (n)
graviditās
  ihmisellä noin yhdeksän kuukautta vauvan odottamista hedelmöityksen ja synnytyksen välillä; raskausaika

odotusarvo (n)
habeo in animo
  (matematiikka) erityisesti stokastiikassa ja todennäköisyyslaskennassa määritelty satunnaismuuttujan jakauman painopiste

ohdake (n)
carduus
  lähinnä -suvun kaksi- tai monivuotisia piikikkäitä ruohovartisia asterikasveja

ohella (postposition)
non solum...sed etiam
  lisäksi, samanaikaisesti jonkin muun toiminnan kanssa

ohentaa (v)
gracilis
  tehdä jokin fyysinen kappale ohuemmaksi; kaventaa
diluere
  tehdä notkeammaksi; alentaa jokin nesteen viskositeettia

ohessa (adv)
alioqui
  yhdessä

ohestalyönti (n)
in praetereundo
  Ohestalyönti (en passant) on erikoissiirto, jossa sotilas lyö vastustajan edeltävällä siirrollaan kaksoisaskeleella rinnalleen tulleen sotilaan sen ohittamaan uhkaamaansa ruutuun samalla tavoin kuin se olisi siirtynyt vain yhden ruudun.

ohi (adv)
praeteritum
  (liikettä ilmaiseva) Sanotaan jonkun menevän ohi, kun tämä ohittaa jonkun toisen.
supra
  (aikaa ilmaiseva) Sanotaan jonkin päätyttyä sen olevan ohi.

ohimo (n)
tempus
  silmäkulman takainen alue pään sivulla, anatomiassa tempus

ohimoluu (n)
ossa temporum
  ohimon kohdalla, päälaenluun alapuolella oleva luu ()

ohjaaja (n)
gubernātor
  henkilö joka ohjaa kulkuvälinettä
moderator cinematographicus
  henkilö, joka vastaa tuotannossa teoksen taiteellisesta ilmaisusta; elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja
commoneo
  henkilö joka neuvoo ja suuntaa johonkin

ohjain (n)
moderātor
  ohjaamiseen käytettävä mekanismi

ohjainkannatin (n)
caulis
  emäputken ja ohjaustangon välinen osa polkupyörässä

ohjastaja (n)
auriga
  henkilö, joka ohjastaa jotakin

ohjata (v)
gubernō
  kuljettaa jotakin kulkuneuvoa maalla, merellä tai ilmassa ohjauspyörää, ohjaussauvaa, ohjaustankoa tai ruoripyörää jne. käyttäen
dūcō
  opastaa, kohdistaa, kohdentaa, kääntää, suunnata joku tai jotakin jonnekin
dīrectus
  (taide) neuvoa esiintyjiä, suunnitella ja määrätä esityksen toteutus

ohjaus (n)
pars
  teoksen taiteellisesta ilmaisusta vastaaminen

ohje (n)
index
  neuvo, miten pitää toimia

ohjelma (n)
institūtum
  se mitä tilaisuudessa tapahtuu, tapahtumien ajoitus, aikataulu
  esityslista; suunnitelma

ohjelmatulkki (n)
interpres
  tietokoneohjelma, joka toteuttaa ohjelmointiin käytetyllä komentosarjakielellä kirjoitettua ohjelmaa riveittäin tulkiten komennon kerrallaan konekielelle

ohjelmoida (v)
institūtum
  kirjoittaa tietokoneohjelma ohjelmointikielellä

ohjelmointikieli (n)
lingua programmandi
  keinotekoinen kieli, jota käytetään mm. tietokoneohjelmien tekemiseen eli ohjelmoimiseen

ohjelmointivirhe (n)
cīmex
  tietokoneohjelman lähdekoodissa oleva virhe. Virheet jaetaan kahteen pääluokkaan: syntaksivirheet ja semanttiset virheet

ohra (n)
hordeum
  pelto-ohra, ohrien suvun monimuotoinen viljalaji (), jonka kukinto on tähkä, johon jyvät muodostuvat

ohut (adj)
tenuis
  paksuudeltaan tai vahvuudeltaan vähäinen

ohutsuoli (n)
lactēs
  mahalaukun mahaportista paksusuoleen ulottuva suolen ensimmäinen osa

oikaista (v)
corrigō
  korjata virheellinen käsitys tai tapa

oikea (adj)
dexter
  aito, todellinen, ei väärä
  oikeanpuoleinen, oikealla puolella oleva; ei vasen

oikeastaan (adv)
rēvēra
  itse asiassa, tosiasiallisesti

oikeasti (adv)
vere
  todella, todellisuudessa

oikein (adv)
emendate
  ilman virheitä
corrigo
  moraalisesti hyvin
omnīnō
  täysin, kokonaan, ihan
maxime
  todella, erittäin, tosi

oikeinkirjoitus (n)
orthographia
  kielen sääntöjen mukainen kirjoitusasu ja siihen liittyvät säännöt; ortografia

oikeudenkäynti (n)
experimentum
  laissa säännelty menettely, jossa tuomioistuin ratkaisee, mikä yksittäisessä asiassa on lainmukaista

oikeudenmukainen (adj)
iustus
  yleistä oikeuskäsitystä, oikeudentuntoa vastaava; sellainen, jossa samassa asemassa olevia kohdellaan samalla tavalla

oikeudenmukaisuus (n)
iustitia
  yleistä oikeuskäsitystä vastaava teko tai toimi; samassa asemassa olevien kohtelu samalla tavalla

oikeus (n)
ius
  vapaus tehdä jotakin tai olla tekemättä jotakin
  tietynlainen lainkäytön järjestelmä periaatteineen
aula
  tuomioistuin
iūstitia
  oikeudenmukaisuus

oikeusjuttu (n)
dica
  tuomioistuimen ratkaistavaksi joutunut asia

oikeusperuste (n)
creō
  oikeustoimen peruste, jolla pyritään saamaan aikaan oikeusseuraamus

oikeusriita (n)
līs
  tuomioistuimessa tai välimiesoikeudessa ratkaistava erimielisyys

oikeustapaus (n)
causa
  tuomioistuimen tai jonkin oikeussäännöksiä soveltavan viranomaisen ratkaistavaksi annettu tai jo ratkaisema asia

oikeustiede (n)
iuris prudentia
  tiede, jonka tehtävänä on oikeusjärjestyksen sisällön tutkiminen ja sen systematisointi eli oikeudellisen informaation jäsentäminen hallittavaan muotoon

oikeuttaa (v)
iustifico
  olla moraalisesti hyväksyttävä peruste jollekin

oikeutus (n)
apologia
  oikeuttaminen; saatu oikeus johonkin

oikku (n)
arbitrium
  äkillinen halu tai mielenmuutos; mielijohde, päähänpisto

oinas (n)
vervex
  kuohittu pässi

oireyhtymä (n)
manipulus
  samanaikaisesti esiintyvien oireiden kokonaisuus; syndrooma

oivaltaa (v)
cōgnōscō
  käsittää, ymmärtää, keksiä, älytä

oja (n)
fossa
  maahan kaivettu ura pintavesien pois johtamista tai maanalaisen johdon sijoittamista varten

ojentaa (v)
moneo
  nuhdella, erityisesti kehottamalla ja ohjaamalla

ojittaa (v)
canālis
  tehdä oja tai useampia jnnek, erityisesti suolle sen kuivattamiseksi

oka (n)
spīna
  kasvin piikki, oas

oksa (n)
virga
  puuvartisen kasvin, puun tai pensaan, rungosta eroava haara tai haarauma, jossa lehdet ja kukat kasvavat

oksainen (adj)
pampinōsus
  sellainen, jossa on oksia

oksennus (n)
vomitus
  oksentaminen, vatsan sisällön voimallinen poistuminen suun kautta

oksentaa (v)
evomere
  kokea fysiologinen reaktio, joka poistaa vatsan sisältöä voimallisesti suun kautta (tekijän tahdosta riippumattomana refleksina tai siten, että tekijä itse edesauttaa sitä)

oksete (n)
emeticus
  oksentamisen aikaansaava lääkeaine

oksidentti (n)
occidens
  länsimaailma, länsimaat, länsi, Länsi, läntinen maailma

oksidi (n)
oxidum
  oksidi-ioni, hapen anioni O2-

oksitaani (n)
occitanicus
  romaaninen kieli, jota puhutaan pääasiassa Etelä-Ranskassa ja jonkin verran Italiassa ja Espanjassa (Kielitunnus: oc )

oksymoron (n)
oxymorum
  kielellinen ilmaus, jonka sisältämien sanojen merkityksien välillä on ainakin näennäinen ristiriita

okulaari (n)
ocularis
  (optiikka) optisten kojeiden käyttäjän silmää lähinnä oleva linssi tai linssijärjestelmä, jonka kautta tavallisesti katsellaan objektiivin muodostamaa kuvaa

ole hyvä (interjection)
nihil est
  annettaessa jotakin lausuttava kohteliaisuus
  vastaus kiitokseen
  pyydettäessä lausuttava kohteliaisuus

olemassaolo (n)
exsistentia
  se että on olemassa, oleminen

olemus (n)
essentia
  metafysiikassa se ominaisuus tai ominaisuusjoukko, joka tekee jostakin oliosta tai substanssista sen, mitä se pohjimmiltaan on, ja joka sillä on välttämättä oltava ollakseen olemassa

olento (n)
animate
  erillinen elävä olio t. kuvitteellinen hahmo

oleskella (v)
habito
  olla, viettää aikaansa jossakin paikassa, oleilla

olettaa (v)
adscisco
  pitää todennäköisenä päättelyn perusteella
putare
  valita tarkastelun lähtökohdaksi

oletus (n)
assumptio
  väite jonka ajatellaan olevan tosi ajattelun pohjana; muodostaa premissin

oligarkia (n)
oligarchia
  harvainvalta, jossa hallitseva luokka pyrkii edistämään vain omia etujaan

oliivi (n)
olea
  öljyoliivi, oliivipuu eli öljypuu (), aina vihanta puu
  oliivipuun hedelmä, luumarja

oliivinvihreä (adj)
olea
  vihreän oliivin värinen, harmaan vihreä

oliivipuu (n)
olea
  öljypuu, Välimeren alueella kasvatettava puu, joka tuottaa oliiveja

olinpaikka (n)
locus
  paikka, jossa on; sijainti, olopaikka

olio (n)
creātūra
  elollinen olento, otus
rēs
  olio-ohjelmoinnissa tietorakenne, johon kuuluvat sitä käsittelevät toiminnot

olkalaukku (n)
pēra
  hihnasta olalla kannettava laukku

olkaluu (n)
os brachii, os humeri
  olkavarressa kyynärpään ja olkapään välissä oleva luu

olkapää (n)
humerus
  kädellisten ruumiinosa, joka sijaitsee olkavarren yläosassa kaulan vieressä

olkavarsi (n)
brachium
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, olkanivelen ja kyynärnivelen välinen osa

olki (n)
stipula
  heinäkasvien, tyypillisesti viljan, kuivunut suora korsi puinnin jälkeen

olla (v)
esse, sum
  (kopula, joka rinnastaa kaksi asiaa) sisältää sama ominaisuus kuin jk, vastata identtisesti jtk (väliaikaisesti tai pysyvästi)
sum, esse
  muodostaa osa todellisuudesta , pitää hallussaan jtk paikkaa (väliaikaisesti tai pysyvästi)
habeo
  (adess. + y. 3. p. + nominatiivi/partitiivi/akkusatiivi) sana, jolla ilmaistaan omistusta

olla väärässä (v)
erroneus
  uskoa, jonkin epätoden todenperäisyyteen

olo (n)
animate
  oleminen jossain tai jonakin, olemisen akti

olohuone (n)
sessōrium
  asunnon vapaa-ajan oleskeluun tarkoitettu ja kalustettu huone

olomuoto (n)
status
  materian tila, joiksi perinteisesti luetaan kiinteä, neste ja kaasu

olosuhteet (n)
rēs
  olot

olotila (n)
status
  tila tai tilanne, jossa joku tai jokin on, ; olosija

olut (n)
cervisia, cerevisia
  viljasta, tavallisesti ohrasta, käyttämällä valmistettu alkoholijuoma

olutlasi (n)
cervisia
  lasillinen olutta

olutravintola (n)
taberna
  ravintola, jonka valikoimissa on normaalia enemmän oluita, ravintola joka on erikoistunut eri olutlaatujen tarjoiluun

olympialaiset (n)
Olympia
  joka neljäs vuosi järjestettävä maailmanlaajuinen urheilutapahtuma

olympiaurheilija (n)
āthlēta
  olympialaisiin osallistuva urheilija

oma (adj)
proprius
  jonkun omistama

oma pääoma (n)
aequitās
  se osa yrityksen pääomasta, johon ei kohdistu takaisinmaksuvelvollisuutta, toisin kuin vieraaseen pääomaan

omaisuus (n)
bona
  asiat joihin henkilöllä on omistusoikeus: jonkun omistamat varat, tavarat ja kiinteä omaisuus

omaksua (v)
adoptō
  sisäistää jokin asia

omalaatuinen (adj)
extraneus
  omituinen, kummallinen, outo

omaperäinen (adj)
orīginālis
  aito, alkuperäinen

omata (v)
habeo
  (välttämistä suositellaan, ellei sanan käyttö yksinkertaista ilmausta) ilmaisee, että jollakulla tai jollakin on jokin ominaisuus

omatoiminen (adj)
independens
  itsenäisesti ja oma-aloitteisesti toimiva

omatunto (n)
conscientia
  ihmisen sisäinen käsitys oikeasta ja väärästä

omena (n)
pomum, malum
  omenapuussa kasvava pyöreä hedelmä, kasvitieteellisesti epähedelmä, jonka ulkonäkö vaihtelee lajikkeittain

omenapuu (n)
malus
  tarhaomenapuu , omenoiden tuottamiseen jalostettu hedelmäpuu, josta on useita lajikkeita

ominainen (adj)
specialis
  sellainen, joka on luonteenomainen; johonkin luonnostaan kuuluva; tunnusomainen

ominaispiirre (n)
vultum
  ominaisuus, joka tosiasiallisesti kuuluu tietyn luokan jäsenille, mutta eivät millekään muille oliolle, yhteinen mutta ei välttämätön

ominaisuus (n)
proprietās
  seikka, joka kuvaa millainen jokin asia, henkilö, esine tms. on

omintakeinen (adj)
orīginālis
  ketään jäljittelemätön, omaperäinen, erikoinen, outo, omituinen

omistaa (v)
habeō
  pitää hallussaan ja määräämisvallassaan, hallita omistusoikeutta
dedere
  tehdä esim. teos jollekulle tietylle ihmiselle

omistaja (n)
dominus, possessor
  henkilö tai muu taho, joka omistaa jotakin, omistusoikeuden haltija

omistajuus (n)
dominium
  se, että on omistaja; omistajana oleminen

omistusosuus (n)
pālus
  se kuinka suuren osuuden joku tai jokin omistaa jostakin, tavallisesti ilmoitetaan prosentteina

ommella (v)
suo
  liittää kaksi reunaa yhteen langalla pujottaen sitä reunojen läpi neulalla

omnipotentti (adj)
omnipōtens
  kaikkivoipa, kaikkeen kykenevä

onageri (n)
onager
  Aasiassa elävä villiaasi tai aasianvilliaasin alalaji ( tai )

ongelma (n)
problema
  ratkaisemista vaativa pulmallinen tilanne tai asia

ongenkoho (n)
fluitō
  koho-ongen kelluva osa, jonka tehtävänä on pitää ongenkoukku valitussa ongintasyvyydessä ja toimia kalojen syönnin ilmaisimena

ongenkoukku (n)
hamus
  teräväkärkinen koukku, joka kiinnitetään siimaan ja johon kalojen on tarkoitus jäädä kiinni

onkalo (n)
cavea
  varsinkin maassa oleva suurehko ontto tila, luola, suurehko ontelo

onki (n)
arundo
  yksinkertainen kalastusväline, jonka osat ovat vapa, siima ja koukku sekä yleensä myös koho ja pieni siiman paino lähellä koukkua

onkologia (n)
oncologia
  syöpäsairauksia käsittelevä lääketieteen osa-alue

onnea (interjection)
feliciter
  onnentoivotus

onnekas (adj)
faustus
  sellainen jolla on hyvä onni

onneksi (adv)
feliciter
  on onni, että

onnellinen (adj)
felix
  syvästi ja perinpohjaisesti tyytyväinen, onnea tunteva

onnettomuus (n)
accidens
  yksilöön, yritykseen, yhteiskuntaan tai luontoon kohdistuva ennalta-arvaamaton, usein seuraamuksiltaan vakava, vahinkoa aiheuttava tapahtuma

onni (n)
fortuna
  (psykologia) onnellisuus, ilon ja tyytyväisyyden tunne, autuus
  onnekkuus; sattumanvarainen menestys, kohtalon suopeus, menestys, hyvä tuuri, onnekas sattuma; tilanne, jossa asiat sujuvat omalta kannalta hyvin

onnistua (v)
succēdō
  (tekijästä) suoriutua jostakin halutulla tavalla
contigit
  (tehtävästä) päättyä haluttuun lopputulokseen

onnitella (v)
congrātulor
  toivottaa onnea, kehua jkta hänen kohtaamansa onnellisen tapahtuman johdosta, yl. sanomalla tälle "onnea!", "onnittelut!" tms.

onomatopoeesi (n)
onomatopoeia
  sana, joka kuvaa jonkin (luonnollista) ääntä, esim ’määkii’, ’ammuu’ tai ’kukkuu’

onomatopoeettinen (adj)
onomatopoeticus
  ääniasultaan merkitsemäänsä asiaa jäljittelevä, esimerkiksi luonnon ääntä jäljittelevä

ontelo (n)
cavea
  jonkin sisässä oleva ontto tila

onteloida (v)
antrum
  tehdä ontoksi, tehdä ontelo johonkin

onteloinen (adj)
cavus
  sellainen, jossa on ontelo tai onteloita

ontologia (n)
ontologia
  olevaisen perimmäistä laatua tutkiva filosofian osa

ontua (v)
claudeō
  kävellä keinahdellen jalkavamman tai muun vuoksi

onyksi (n)
onyx
  musta ja valkojuovainen kalsedoni

oodi (n)
oda
  lyhyt runollinen laulettavaksi tai soitettavaksi tarkoitettu sävelteos; lyyrinen runo

oopiumi (n)
opium
  oopiumiunikosta valutettavasta maitiaisnesteestä kuivatettu massa, joka sisältää opioideja, kuten morfiinia ja kodeiinia, jotka imeytyvät käyttäjänsä verenkiertoon polttamalla ja päihdyttävät

opas (n)
dux
  tietä näyttävä tai tietoja jostakin kohteesta kertova, opastava henkilö

opastaa (v)
dērigō
  auttaa jhk tiettyyn paikkaan, neuvoa tietä

opetella (v)
disco
  harjoitella jtk oppiakseen sen

opettaa (v)
doceo
  antaa uusi tieto tai taito

opettaja (n)
magister, doctor, magistra
  henkilö, joka antaa opetusta oppilaalle

opetus (n)
disciplina
  (koulu, ym.) oppisisältö, opettajan oppilaalle antama uusien tietojen tai taitojen kokonaisuus
  opettamisen toteutus, opetustapahtuma
mōrālitās
  kasvatuksellinen anti, opettavainen asia tarinassa

opetusoppi (n)
ars docendi
  erityisesti opetusta, opetusmenetelmiä ja opetussuunnitelmaa käsittelevä kasvatustieteen osa

opiskelija (n)
discipulus
  opiskeleva, oppilaitosta käyvä tai tutkintoa suorittava henkilö

opiskella (v)
disco
  harjoittaa opintoja, hankkia ja analysoida tietoja

opiskelu (n)
disciplina
  opintojen harjoittaminen

opisto (n)
ludus
  (yleensä jnk erikoisalan) oppilaitos

oppi (n)
doctrina
  oppimisen tapahtuma prosessin osana

oppia (v)
disco
  omaksua uutta tietoa tai uusi taito

oppiaine (n)
materia
  nimetyn alan asioiden ja tietojen suunnitelman mukaiseen opetusohjelmaan kuuluva kouluissa opetettava aihealuekokonaisuus

oppija (n)
discipulus
  se, joka oppii

oppikirja (n)
līber definitivus
  opetuksen ja opiskelun apuvälineenä käytettävä kirja, joka käsittelee tiettyä aihekokonaisuutta

oppilas (n)
discipulus, discipula
  henkilö, joka saa opetusta opettajalta; koululainen tai opiskelija

oppiminen (n)
doctrina
  se, että opitaan: tietojen ja/tai taitojen omaksuminen

oppinut (adj)
doctus
  oppia saanut, laajasti tietoja hankkinut ja omaksunut

oppipoika (n)
discens
  käsityöläisammattien alin taso, josta saattoi yletä kisälliksi ja edelleen mestariksi

oppitunti (n)
auditio
  kouluopetuksen jaksotuksen ja ajankäytön perusyksikkö

oppositio (n)
adversatio
  (politiikka) yleensä hallitukseen kuulumattomat puolueet
oppositiō
  suora oppositio, tilanne, jossa kuninkaat ovat vastakkain niin, että välissä on vain yksi linja tai rivi. Tällöin vastustajan kuninkaan on mahdollisesti siirryttävä epäedullisempaan asemaan.
  aspekti, jossa kulmaetäisyys on 180°

optiikka (n)
optica
  valo-oppi, tieteenhaara, joka tutkii valon ja muiden sähkömagneettisten ilmiöiden ominaisuuksia

optio (n)
optiō
  sopimus, jossa option asettaja lupaa myydä, tai ostaa, sovitun kohteen sovittuun hintaan sovittuna hetkenä, tai ajanjaksona

oraakkeli (n)
fatus
  jumalilta ennustuksia tai neuvoja välittävä ennustaja

oranki (n)
Pongo pygmaeus
  Malesiasta ja Indonesiasta peräisin oleva kädellisiin kuuluva apinalaji, joilla on pitkät kädet ja punertava, joskus ruskea karva

oranssi (adj)
arantius
  väriltään oranssi, oranssin värinen

oranssi (n)
arantius
  punakeltainen väri

orava (n)
sciurus
  erityisesti -laji tai sen yksilö

oregano (n)
orīganum
  maustekasvi

organisaatio (n)
institutum
  ihmisten muodostama toimintajärjestelmä yhteisten päämäärien toteuttamiseksi, us. useiden elinten muodostama tarkoituksen mukaisesti toimiva kokonaisuus

organismi (n)
organismus
  (biologia) eliö

organisoida (v)
ordinō
  järjestää

orgasmi (n)
orgasmus
  refleksi, joka johtuu seksuaalisen kiihottumisen fyysisestä laukeamisesta

orgia (n)
orgia
  juhla, johon kokoontunut joukko harjoittaa pidäkkeetöntä seksiä

ori (n)
caballus
  urospuolinen kuohitsematon hevonen, uroshevonen

origo (n)
principium
  koordinaatiston akseleiden leikkauspiste; nollapiste
orīgō
  lihaksen lähtökohta, lihaksen pää, joka on liikkumattomassa luussa

orja (n)
servus, serva
  historiallisesti henkilö, joka pakotettiin tekemään toiselle työtä saamatta siitä itselle jäävää rahallista korvausta erityisesti maataloudessa ja rakennushankkeissa: esim. Euroopassa maaorja tai Amerikoissa plantaasilla työskennellyt neekeriorja, mutta orjia on ollut useissa kulttuureissa eri aikakausina

orjuus (n)
servitium
  se, että on orja; orjana oleminen

orkesteri (n)
orchestra
  mikä tahansa klassista musiikkia soittava yhtye; kapellimestarin johtama soitinyhtye

orogeneesi (n)
orogenesis
  vuorijonojen synty

orpo (n)
orphanus, orba
  henkilö, jonka vanhemmista toinen tai kumpikin on kuollut

orpokoti (n)
orphanotrophium
  valtion, kunnan tai yksityisen tahon ylläpitämä laitos, jossa asuu orpoja lapsia

ortodoksinen (adj)
orthodoxus
  oikein ylistävä, oikeaoppinen, puhdasoppinen

ortografia (n)
orthographia
  oikeinkirjoitus

ortografinen (adj)
orthographicus
  ortografiaan eli oikeinkirjoitukseen liittyvä

orvaskesi (n)
epidermis
  epidermi, selkärankaisten ihon uloin kerros

orvokki (n)
viola
  jokin Viola-sukuun kuuluva kasvi, joiden kukat ovat usein väriltään violetteja

osa (n)
pars
  pala jotakin suurempaa rakennetta tai kokonaisuutta

osaamaton (adj)
iners
  sellainen, joka ei osaa

osake (n)
pars
  osakeyhtiön liikkeelle laskema rahoitusinstrumentti, joka ostetaan ja vastineeksi osakkeenomistaja saa äänioikeuden yhtiökokouksissa ja mahdollisesti osingon

osakeanti (n)
ēmissiō
  osakkeiden liikeellelasku; yrityksen tapa kerätä pääomaa

osakesalkku (n)
scrīnium
  yhden omistajan osakeomistukset tai yksittäinen osakkeiden muodostama kokonaisuus

osakunta (n)
fraternitas
  (Pohjoismaissa) yliopiston piirissä toimiva opiskelijajärjestö, joka kerää jäsenensä pääsääntöisesti näiden kotipaikan mukaan

osallistua (v)
participō
  ottaa osaa, olla mukana (esimerkiksi kilpailussa tai tapahtumassa)

osallistuja (n)
particeps
  henkilö, joka osallistuu johonkin

osallisuus (n)
participium
  se, että on osallisena jossakin

osasto (n)
arceō
  sairaalan tai muun laitoksen erillinen yksikkö

osata (v)
posse
  taitaa, olla kykenevä tekemään jotakin

osavaltio (n)
civitas
  liittovaltion osa, jolla on oma lainsäädäntö ja hallinto

oselli (n)
ocellus
  pistesilmä

osio (n)
pars
  jonkin selkeä osa, joka on varattu jollekin asialle

osittain (adv)
partim
  jossakin määrin, mutta ei täysin, osana jostakin

osmani (n)
osmanicus
  Osmanien valtakunnan (n. 1200-luvulta 1900-luvulle) aikainen turkkilainen

osmankäämi (n)
buda
  osmankäämien suvun () kasvi

osmium (n)
osmium
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine, tunnus Os.

osoite (n)
inscriptio
  tiedot sijainnista tai toimintapaikasta tai henkilön asuinpaikasta

osoitin (n)
acus
  kellotaulun alalla kulkeva varsi, joka osoittaa kehällä sijaitsevia numeroita; viisari

osoittaa (v)
indicō
  näyttää konkreettisesti jotakin suuntaa
monstrare
  ilmentää, antaa viitteitä
exhibeo
  todistaa, näyttää toteen
affor
  merkitä jotain toimitettavaksi jollekin, kohdistaa jollekin

osoittautua (v)
monstrare
  käydä ilmi, paljastua, usein ennakkoarvion, tai yleisenä pidetyn käsityksen vastaisesti

osoitus (n)
verbum
  ilmaus

ossifikaatio (n)
ossificatio
  luutuminen

ostaa (v)
emo, emere
  hankkia hyödykkeitä rahaa vastaan

ostaja (n)
ēmptor
  henkilö joka ostaa jotakin

osteri (n)
ostrea
  meressä elävä simpukkaheimo, johon kuuluu toistakymmentä sukua, joiden eräitä lajeja käytetään luonnosta kerättynäyinä tai viljeltyinä ruoaksi ja niistä erityisesti erooppalainen osteri ()

osto (n)
emptiō
  hyödykkeen hankkiminen rahalla

ostoskärry (n)
iumentum
  ostosten kassalle kuljettamiseen tarkoitettu kärry, jossa on yleensä neljä kääntyvää pyörää

osua (v)
battuo
  (heitetystä, ammutusta tms. esineestä) saavuttaa tarkoitettu kohde

osuus (n)
pars
  osa jostakin kokonaisuudesta

osuuskunta (n)
cooperātivus
  yritys joka on jäseniensä omistama siten että kullakin jäsenellä on osuuskunnan kokouksessa yksi ääni

osuvasti (adv)
aptē
  osuvalla tavalla; nasevasti

otaksua (v)
praesūmō
  olettaa

ote (n)
ampla
  tarttuminen, kiinni pitäminen

otenauha (n)
aestuō
  kitarassa ja sitä muistuttavissa kielisoittimissa otelautaan upotettu metallinen kapea poikkipuu, jonka takaa painamalla nauhavälistä saadaan soitettua haluttu sävel kielen soivan osan lyhentyessä otenauhaan asti

otollinen (adj)
faustus
  suotuisa, sovelias

otos (n)
exemplum
  perusjoukosta poimittu näytejoukko
eminentia
  yhdessä jaksossa tehty kuva- tai äänitallenne, esimerkiksi filmin kohtaus, tai sellaisen osa

otsa (n)
frons
  silmien ja hiusrajan välissä oleva pään etuosa

otsaluu (n)
os frontis
  otsan muodostama kallon osa ()

otsatukka (n)
antiae
  kampaus, jossa hiukset peittävät otsan

otsikko (n)
inscriptio
  tekstin yläpuolella oleva sana tai lause, joka kertoo lukijalle, mistä tekstissä on kyse; lehdissä painettu yleensä isommalla kuin leipäteksti

otsikoida (v)
cacumen
  antaa tekstille tai sen osalle otsikko

ottaa (v)
capio
  tarttua kädellä, siirtää jotakin itselle, haltuunsa, ulottuvilleen

ottaa kiinni (v)
capio
  tarttua jhk (estäen sen liikkuminen)

ottaa yhteyttä (v)
contactus
  tavoitella; yrittää tavoittaa esim. puhelimella tms.

ottelu (n)
certāmen
  vastustajaa vastaan käyty kamppailu, erityisesti urheilussa

otto (n)
recessus
  käteisen rahan nostamisen tilitapahtuma pankissa
eminentia
  elokuvan kohtauksen tai sen osan kuvaaminen, otoksen teko

otus (n)
creātūra
  riistaeläin; kummallisen näköinen eläin.

outo (adj)
ignōtus
  tavallisesta poikkeava; epätavallinen, erikoinen, kummallinen

ovaatio (n)
ovatio
  (historia) antiikin Roomassa triumfia pienempi voitonkulkue

ovela (adj)
callidus
  sellainen, joka pystyy johtamaan muita harhaan haluamallaan tavalla tulematta itse huomatuksi ja joutumatta vastuuseen

ovelasti (adv)
vafrē
  ovelalla tavalla

ovi (n)
ianua, ostium
  rakennuksen, huoneen tai muun sisätilan seinässä olevaan oviaukkoon sijoitettu avattava ja suljettava, monesti myös lukittava, saranoitu luukkumainen levymäinen elementti

oviaukko (n)
ianua
  (rakennus) tavallisesti ovellinen kulkuaukko kahden tilan välillä

ovipaarinen (adj)
oviparus
  munimalla lisääntyvä

ovulaatio (n)
ovulatio
  munasolun irtautuminen munasarjoista ja siirtyminen munajohdinten haaraisiin päihin

paahtaa (v)
assō
  kuumentaa tai paistaa kuumalla säteilylämmöllä eli loisteessa
prōpīnātiō
  paistaa tai tummentaa kuumalla kosketuslämmöllä ilman rasvaa ja vettä

paalu (n)
asser
  tolppa; maahan pystytetty puinen pylväs
  maapohjaan rakennuksen perustuksien tukemiseksi laitettava puinen, teräsbetoninen tai teräksinen tukirakenne
albesco
  kilven keskellä vertikaalisesti kulkeva airutkuvio

paaluvarustus (n)
vallum
  puolustuseste, joka koostuu vieri viereen pystyyn paalutetuista, teroitetuista paaluista tai seipäistä

paapuuri (n)
portus
  aluksen perästä eteenpäin katsoen vasen puoli eli ohjauspuolen vastainen puoli

paarit (n)
ferculum
  potilaan makuuasennossa kantamiseen tarkoitettu apuväline, joka muodostuu kahdesta yhdensuuntaisesta tangosta ja niiden välille pingoitetusta kankaasta

paarma (n)
tabanus
  (eläintiede) kärpäsiin kuuluva lukuisalajinen hyönteisheimo (). Paarman toukat elävät vedessä tai kosteassa maassa.

paasto (n)
quādrāgēsima
  kieltäytyminen joistakin tai kaikista ruokalajeista ja juomista terveydellisistä tai uskonnollisista syistä

paastota (v)
ieiuno
  pitää taukoa (yleensä kiinteän) ruoan (ja joissakin tapauksissa myös juoman) nauttimisesta

paatsama (n)
calabrix
  paatsamoiden () suvun kasvi

paavi (n)
papa, pater
  Rooman piispa, katolisen kirkon korkein johtaja

paaši (n)
pedisequus
  keskiajalla hovipoika, kuninkaalliseen hoviin kuulunut nuori miespalvelija, myöhemmin myös kamaripoika tai nuorempi aseenkantaja

paeta (v)
aufugio
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, karata

paha (adj)
malum
  ei hyvä; pahaa tarkoittava; ilkeä; viittaa pahuuteen
gravis
  vakava; vakavanlaatuinen
difficilis
  vaikea; hankala
aeger
  (tuntemuksesta) kuvottava; ahdistava
foedus
  (mausta, hajusta) vastenmielinen, inhottava

pahaenteinen (adj)
dīrus
  sellainen, joka enteilee pahaa

pahamaineinen (adj)
infāmis
  sellainen, jolla on paha maine

pahantahtoinen (n)
malevolens
  sellainen, joka tahtoo pahaa muille

pahe (n)
vitium
  paha, huono ja sopimaton tapa; moraalisesti ja konventionaalisesti paheksuttu asia

paheellinen (adj)
vitiosus
  paheita harjoittava; moraaliltaan kyseenalainen

paheksua (v)
damnare
  pitää pahana; pitää sosiaalisesti ei-hyväksyttävänä

paheksunta (n)
damnatio
  se, että jotakin paheksutaan; paheksuminen

pahentaa (v)
aggravo
  tehdä pahemmaksi

pahka (n)
oedema
  puussa kasvava möykky

pahoillaan (adv)
doleō
  (3. persoonan muoto) olla pahoillaan tuntea katumusta

pahoinpidellä (v)
assultō
  kohdella väkivaltaisesti

pahoinpitely (n)
contumēlia
  ihmiseen kohdistuva fyysinen vahingoittaminen

pahoittaa (v)
noxia
  ~ mielensä loukkaantua, tulla surulliseksi
  ~ jonkun mieli loukata, tehdä surulliseksi

pahuus (n)
malum
  abstrakti moraaliin, uskontoihin ja uskomuksiin liittyvä käsite kaiken hyvän vastakohdasta

pahvi (n)
conscendō
  kasvikuituaineista valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on yli 350 g/m³. Tätä keveämmät vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja papereja.

paikalla (adv)
praesens
  läsnä

paikallinen (adj)
localis
  tiettyyn paikkaan kuuluva

paikallinen (n)
localis
  jossakin paikassa asuva ihminen

paikallisesti (adv)
localiter
  pienelle alalle tai lähialueelle sijoittuen

paikallisosasto (n)
localis
  laajalla alueella toimivan puolueen tai muun järjestön suppealla alueella toimiva järjestäytynyt osa

paikan päällä (adv)
ilico
  tapahtumapaikalla

paikannimi (n)
nomen loci
  jonkin maantieteellisen kohteen erityinen yksilöivä nimi

paikka (n)
locus
  konkreettinen kohta, sijaintikohta
  tila, jossa voidaan käydä tai oleskella, oleskelupaikka

paikkakuntalainen (n)
localis
  paikkakunnalta kotoisin oleva, paikkakunnalla syntynyt

paimen (n)
bubulcus, pastor
  henkilö, joka paimentaa laitumella olevaa karjaa

paimenkoira (n)
pastor
  karjan paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

painaa (v)
premō
  työntää alaspäin tai poispäin
pendo
  olla painoltaan tai massaltaan
imprimō
  kirjapainossa siirtää mustetta tai väriainetta painolaatalla tai painokoneella paperille; tuottaa painotuotteita

painajainen (n)
incubus
  epämiellyttävä tai pelottava uni; painajaisuni
  epämiellyttävä tai pelottava tilanne

painava (adj)
gravis
  joka painaa paljon, raskas

painavasti (adv)
aegre
  painavalla tavalla

paine (n)
pressiō
  voiman vaikutus pinta-alayksikköä kohti

paini (n)
luctātiō
  urheilumuoto, jossa ottelijat koettavat sääntöjen sallimia otteita käyttäen painaa vastustajan hartiat mattoon

painia (v)
luctor
  taistella toisen kanssa aseetta, lyömättä ja potkimatta

painija (n)
luctātor
  kreikkalaisroomalaisessa tai vapaapainissa otteleva henkilö

painiskella (v)
dīmicō
  () painia, kamppailla, taistella (ongelmien kanssa)

paino (n)
pondus
  kappaleen massasta ja painovoiman kiihtyvyydestä riippuva gravitaation voimavaikutus kappaleeseen
  voimaharjoitteluun käytetyt painot
prēlum
  painamisen prosessi painotuotteiden valmistuksessa, painatus

painoarvo (n)
auctōritās
  auktoritatiivinen merkitys, tärkeys, painavuus

painolasti (n)
saburro
  laivan tai muun aluksen arvotonta lisäkuormaa, jonka tarkoituksena on vakauttaa alusta ja saada aikaan kulun kannalta edullinen syväys

painostaa (v)
opprimō
  vaatia asettamalla joku henkisen paineen alle

painovoima (n)
gravitās
  gravitaation aiheuttama voima; käytetään erityisesti taivaankappaleen pinnalla sijaitsevien kappaleiden yhteydessä, kun massalliset kappaleet saavat painon ja suuntautuvat kohti taivaankappaleen pintaa

paise (n)
vomica
  elimistössä, varsinkin iholla, oleva märkäpesäke, abskessi

paiserutto (n)
pestis bubonica
  yleisin ruton kolmesta ilmenemismuodosta, jotka voivat esiintyä samanaikaisesti tai erillään; muut ovat keuhko- ja verirutto

paistaa (v)
lūceō
  loistaa, lämmittää (erityisesti auringosta puhuttaessa)
frīgō
  kypsentää ruokaa kuumentamalla tulella tai pannulla ilman keitinvettä

paiste (n)
antecedo
  valaiseva, us. lämmittävä säteily

paisti (n)
assum
  (keittiö) padassa, uunipannussa, joskus vartaassa kypsennetty suurehko lihakimpale
globōsus
  (kauppa) lihanleikkaajan erottama keittiössä paistina käytettävä ruhon osa, ruhon takimmaiten selkälihasten sekä lantio- ja reisilihasten yhteisnimitys

paistinpannu (n)
sartāgō
  paistamiseen tarkoitettu varrellinen ja tasapohjainen ruoanlaittoastia

paistos (n)
coquere
  uunissa kypsennettävä matalaan vuokaan muotoiltu leivonnainen, jossa on pohjana tai kantena tai kumpanakin taikinakuori ja suolainen tai makea täyte

paisua (v)
bōlētus
  kasvaa runsaasti

paita (n)
camisia, subucula
  ylävartalon päälle puettava vaate, usein alusvaate

paitsi (adv)
praeter
  jotain lukuun ottamatta
  sen lisäksi että

paja (n)
incudo
  rakennus tai verstas sepän työtä varten

paju (n)
salix
  pajukasveihin kuuluva pensas tai lehtipuu ()

pakahtua (v)
dīrumpō
  läkähtyä; täyttyä lähes revetäkseen
fatiscō
  revetä, haljeta

pakana (n)
ethnicus
  vallalla olevaan uskonnolliseen enemmistöön kuulumaton; erityisesti polyteistisen tai panteistisen varhaiskantaisen uskonnon kannattaja

pakara (n)
natis, clunis
  lantion ja reiden yläosan takana oleva, pakara- ja muiden lihasten muodostama kokonaisuus

pakastaa (v)
congelo
  jäähdyttää alle jäätymispisteen; säilöä ruokaa syväjäädyttämällä

pakastua (v)
gelo
  tulla pakkanen, tulla kylmempi pakkassää

pakastus (n)
gelidus
  prosessi, jossa esimerkiksi elintarvikkeet jäädytetään säilyvyyden parantamiseksi

pakata (v)
convāsō
  sijoittaa materiaalia tai kappaleita yhtenäiseksi usein suljetuksi kokonaisuudeksi säilytystä tai kuljetusta varten tilaa tehokkaasti hyödyntäen

paketti (n)
fascis
  tavarakäärö

pakka (n)
fasciculus
  pinkka saman suuruisia arkkeja paperia, kääröksi kierretty kangas
  yksi sarja pelikortteja, korttipakka

pakkanen (n)
gelu
  säätila, jossa lämpötila on veden jäätymispisteen alapuolella

pakkaus (n)
ornō
  pakkaamisen tulos

pako (n)
fuga
  pakeneminen, karkaaminen jostain

pakokaasu (n)
dēfatīgō
  polttomoottorin tuottamat, polttoaineen palamisessa syntyvät kaasut

pakokauhu (n)
pavor
  tunnetila, jossa ihminen ei kykene ajattelemaan järkevästi ja pyrkii pakenemaan; paniikki

pakolainen (n)
profugus
  henkilö, joka on paennut kotimaastaan, koska pelkää joutuvansa siellä vainotuksi rodun, uskonnon, kansalaisuuden, sosiaalisen aseman tai poliittisen mielipiteen vuoksi ja on saanut pakolaisen aseman eli pakolaisstatuksen

pakottaa (v)
cōgō
  saattaa joku vastoin tahtoaan tekemään tai estää häntä tekemästä
consector
  muokata levymäistä metallia takomalla

paksu (adj)
crassus
  sellainen, joka on muutoin kaltaisiinsa verrattuna pituuteensa tai korkeuteensa nähden leveä; paksuudeltaan suuri

paksuinen (adj)
crassus
  paksuudeltaan jonkin suuruinen

paksusuoli (n)
intestinum crassum
  ohutsuolesta peräaukkoon ulottuva osa suolta. Ihmisen paksusuolessa erotetaan kolme osuutta: umpisuoli, lynkkysuoli ja peräsuoli.

paksuus (n)
crassitūdō
  mekaanista vahvuutta ja läpimittaa ilmentävä suure

pakti (n)
pactiō
  (kansainvälinen) sopimus, valtiosopimus, puolustussopimus, liittosopimus

pala (n)
cella
  osa kokonaisuutta

palaa (v)
aestuō
  yhtyä happeen nopeasti, olla liekeissä, olla tulessa
lumen
  hohtaa valoa

palankiini (n)
feretrum
  intialainen maattava kantotuoli

palapeli (n)
aenigma
  peli, joka kootaan sijoittamalla sen palat oikeisiin paikkoihin, jolloin paljastuu kuva

palata (v)
revenio
  tulla takaisin, mennä takaisin

palatsi (n)
palatium
  hallitsijoiden tai muiden korkearvoisten henkilöiden suuri, usein ylellinen asuinrakennus

palauttaa (v)
reddō
  antaa tai viedä takaisin
  saattaa ennalleen tai alkuperäiseen tilaan

palautus (n)
fructus
  jonkin asian tai esineen saattaminen takaisin aiempaan tilaan

palautusmerkki (n)
nātūrālis
  etumerkki, joka kumoaa voimassa olevan ylennyksen tai alennuksen tahdin loppuun asti, symboli ♮

palaveri (n)
concilium
  pikainen neuvottelu tai neuvonpito

palella (v)
congelo
  olla kylmissään, tuntea vilua

paleltaa (v)
gelidus
  olla kylmä

paleografia (n)
palaeographia
  (filologia) vanhoihin käsikirjoituksiin, käsialoihin ja kirjoitustapoihin kohdistuva tieteellinen tutkimus

paleoliittinen (adj)
palaeolithicus
  vanhemman kivikauden (n. 500 000–12 000 vuotta sitten) aikainen

palestiinalainen (adj)
Palaestinensis
  Palestiinasta peräisin oleva, Palestiinassa sijaitseva

palettiveitsi (n)
platalea minor
  varrellinen ja taipuisa veitsi tai lasta, jolla taiteilija levittää öljyvärejä maalauspinnalle tai kaapii pois aiemmin levittämäänsä väriä

palho (n)
fibra
  heteen ohut varsiosa

palimpsesti (n)
palimpsēstus
  antiikista tai keskiajalta peräisin oleva käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty tai raaputettu pois ja korvattu uudella

palindromi (n)
palindromus
  sana, virke, luku tai mikä tahansa merkkijono, jonka merkkien järjestys on etu- ja takaperin sama

palisadi (n)
vallum
  hakuli: puolustuseste, joka koostuu pystyyn paalutetuista seipäistä tai paaluista

paljas (adj)
nudus
  sellainen, joka on alaston, verhoton tai katteeton, vailla vaatteita oleva

paljastaa (v)
acclārō
  näyttää jtk. sellaista, mikä oli aiemmin peitetty tai piilossa
  kertoa tai tuoda muuten julki, harkitusti tai tahattomasti, salaisuus, epäkohta tai muu sellainen seikka, jonka ei suotaisi tulevan ilmi tai julki

palje (n)
follis
  yl. nahasta tai muusta taipuisasta materiaalista valmistettu laskosteinen liitososa, jota käytetään mm. lietsomiseen tarvittavien palkeiden rakenneosana

paljon (adv)
multum
  koko joukon, runsaasti

paljonko (adv)
quantus
  kuinka paljon; miten paljon

paljous (n)
multitudo
  se ominaisuus, että jotakin on paljon; (suuri) määrä

palkata (v)
conduco
  ottaa jk töihin palkkaa vastaan

palkinto (n)
praemium
  kilpailusta saatu, voittajalle tai voittajille myönnettävä tunnustus

palkita (v)
fructus
  antaa palkinto, antaa kunnianosoitus

palkka (n)
aes
  korvaus sovitusti tehdystä työstä

palkkamurhaaja (n)
sīcārius
  rahaa vastaan murhia tekevä henkilö

palkkasoturi (n)
mercēnārius
  taistelija, joka ottaa osaa sotatoimiin rahapalkkaa vastaan

palkki (n)
trabs
  (sahatavara) neljältä sivulta sahattua järeää sahatavaraa, jonka leveyden ja paksuuden ero on yli 25 mm; yleisemmin mikä tahansa jykevä puutavara
  vaakasuora tai kalteva rakennusosa, jonka tehtävä on kannatella ylempiä rakenteita
  nuotteja yhdistävä vaakasuora tai kalteva viiva, jonka tarkoitus on selventää nuottikuvaa

palko (n)
siliqua
  hernekasvien hedelmä, us. mehevä suojakuori ja sen sisällä siemenet eli herneet

palkovilja (n)
legūmen
  yksivuotinen palkokasvi, joka tuottaa ravinnoksi käytettäviä siemeniä

palladium (n)
palladium
  eräs alkuaine

pallea (n)
diaphragma
  rintaontelon ja vatsaontelon välisen kuperan seinämän muodostava hyvin ohut sisäänhengityslihas, joka koostuu suurimmaksi osaksi jänteistä

pallo (n)
pila, globus
  eräiden pelien ja leikkien pallon muotoinen peliväline

pallonpuolisko (n)
hēmisphaerium
  päiväntasaajan pohjois- tai eteläpuoleinen osa

palmaarinen (adj)
palmaris
  kämmenenpuoleinen

palmu (n)
palma
  mikä tahansa trooppinen tai subtrooppinen Arecaceae-heimon lehtipuulaji

palmusunnuntai (n)
Dominica in Palmis de passione Domini
  kirkollinen juhla, sunnuntai viikkoa ennen pääsiäistä

palo (n)
flagrans
  tulipalo, palamistapahtuma
passio
  pesäpallopelin tilanne, jossa juoksija ei ehdi pesälle tai kotipesään ennen palloa
forīs
  poltettu kaskimaa

paloitella (v)
curto
  leikata paloiksi

palomies (n)
siphonarius
  ammatikseen tulipaloja sammuttava ja muita palokunnan tehtäviä hoitava henkilö

palopuhe (n)
dēbacchor
  (leikkimielinen) kiihkeä puhe

palovamma (n)
aestuō
  palamisen, korkean lämpötilan tai säteilyn elimistössä, usein ihossa, aiheuttama vaurio

paloviina (n)
aqua vitae
  väkiviinan kotipolton aikainen nimitys

palsta (n)
fascis
  tila tai siitä tilarajoilla tai vesitiluksilla täysin rajattu alue, maapalsta
columna
  sanomalehdessä tai muussa painotuotteessa palstaleveyden rajamaan tilaan ladottujen tekstirivien muodostama sivua kapeampi painoalan osa
  lehdessä tai Internetissä julkaistava ylläpitäjänsä valitsemille vaihtuville tai johonkin aihepiiriin liittyville aiheille varattu palstatila

palsternakka (n)
pastināca
  sarjakukkaiskasvi Pastinaca sativa, jolla on vaaleaa porkkanaa muistuttava juureksena käytettävä voimakasmakuinen juuri

palttina (n)
carbasa
  yksi kudottujen kankaiden perussidoksista

palttoo (n)
laena
  miesten pitkä, vuorillinen, muuten pelkistetty päällystakki; ei sadetakki

paluu (n)
fructus
  tulo takaisin lähtöpaikkaan, palautuminen rutiineihin

palvelija (n)
minister
  henkilö, joka palvelee, jonka työ on palvella (etenkin toista, ylempää, henkilöä tai tämän taloutta)

palvelin (n)
administer
  tietokoneohjelma, joka palvelee muita ohjelmia suorittamalla pyydettäessä tietyn toiminnon

palvella (v)
oboedio
  auttaa toisia, tehdä toisille palveluksia alemmassa asemassa

palvelu (n)
prodessendum
  se, että joku tekee jonkin asian jonkun puolesta, rahallista korvausta vastaan tai ilman sitä

palvelus (n)
officium
  toiselle vapaaehtoisesti tehty avustava teko

palvelustyttö (n)
ancilla
  (suomessa vanhanaikainen) nuori naispuolinen kotiapulainen

palvoa (v)
adoro
  ihailla, kunnioittaa, erityisesti Jumalaa

pam (interjection)
battuō
  laukauksen, räjähdyksen tai lyönnin ääni

pamauttaa (v)
battuō
  saada pamahtamaan

pandemia (n)
pandemia
  maailmanlaajuinen epidemia

paneeli (n)
abacus
  ohut lauta, josta rakennetaan sisäseinän tai sisäkaton pinnoite
  asiantuntijoiden tai kutsuvieraiden joukko, joka julkisesti keskustelee annetusta aiheesta

panetella (v)
blasphēmia
  puhua pahaa jostakin tämän maineen tahrimiseksi; solvata

panikoida (v)
pavor
  joutua paniikkiin

panimo (n)
bracitorium
  tehdas tai laitos, jossa valmistetaan olutta

pankki (n)
argentaria
  rahaliikennettä, luottoja ja talletuksia hoitava yritys tai muu laitos; yksi pääasiallisista rahalaitoksen tyypeistä

pankkiiri (n)
argentārius
  pankin omistaja tai osakas

pankkikonttori (n)
rāmus
  pankin toimipiste, jossa voi asioida ja jossa on perinteisesti ollut pankkiholvi ja tallelokeroita

pankkivirkailija (n)
diribitor
  työntekijä, joka työskentelee pankkikonttorin tiskillä asiakasrajapinnassa

panna (n)
anathema
  anateema, kirkonkirous kristillisen kirkon jäsenen erottaminen kirkon yhteydestä, tai ekskommunikaatio eli sakramenttiyhteydestä sulkeminen ja kielto osallistua pyhiin toimituksiin

panna (v)
ponere
  sijoittaa jokin jonnekin, laskea kädestä, asettaa
excito
  asettaa johonkin olotilaan; asettaa jollekin ehto tai hinta
dēpōnō
  tallettaa rahaa tilille, tehdä pano
coquo
  valmistaa olutta tai sahtia
futuō
  harjoittaa seksiä, naida, kiksauttaa, hässiä, olla sukupuoliyhteydessä (+ partitiiviobjekti)

panna merkille (v)
aspicio
  havaita, kiinnittää huomionsa, pitää mielessä

pannu (n)
cortīna
  kaatonokallinen vedenkeittoastia

pano (n)
arrabō
  rahan talletus, tallettaminen pankkitilille
fututio
  nainti, naiminen, paneminen

panssarivaunu (n)
autocurrus armatus
  telaketjuilla kulkeva ja suurikaliiperisella tykillä aseistettu panssaroitu moottoriajoneuvo

pantata (v)
latro
  antaa pantiksi, usein panttilainaamoon rahaa vastaan

panteismi (n)
pantheismus
  oppi, jonka mukaan kaikki olevainen ja jumala ovat sama. Panteismin jumala on persoonaton ja ääretön, joten jumalan lisäksi ei voi olla muuta todellisuutta.

pantomiimi (n)
mīmus
  elenäytelmä jossa ei käytetä lainkaan puhetta

panttivanki (n)
obses
  vanki, joka vapautetaan lunnaita vastaan tai henkilö joka on otettu haltuun ja pidetään hallussa, jotta kolmas osapuoli täyttäisi jonkin ehdon

paperi (n)
charta, papyrus
  tavallisesti kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 5–150 g/m³. Tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja pahveja
charta
  asiakirja, todistus, asiapaperi

paperoida (v)
charta
  päällystää paperilla, kääriä paperiin

papinkaapu (n)
habitus
  kaapu tai pitkä takki, jota papit käyttävät jumalanpalveluksen ulkopuolella; kauhtana

pappa (n)
avus
  isän tai äidin isä, miespuolinen isovanhempi

pappeus (n)
sacerdōtium
  se, että on pappi; pappina oleminen

pappi (n)
sacerdos
  henkilö, joka suorittaa ammatikseen erilaisia uskonnollisia menoja ja toimituksia

pappismies (n)
clericus
  miespuolinen pappi, miespuolinen papiston edustaja

paprika (n)
capsicum
  , ruokapaprika, koisokasvien heimon vihanneshedelmäkasvi; luonnonvaraisia ja viljeltyjä lajikkeita on runsaasti. Makeaa tai miedonmakuista paprikaa käytetään salaatteihin ja ruoanlaittoon. Tulista paprikaa (chiliä) käytetään mausteena tai koristekasvina.

papu (n)
faba, phaseolus
  jokin hernekasvisuvun köynnöstävä ruohokasvi, jonka isokukkaiseen terttukukintoon muodostuu palkoja joita sellaisenaan tai niissä olevia siemeniä käytetään ravinnoksi.
faba
  papukasvien tai joidenkin muiden kasvien, kuten kahvin tai kaakaon kova siemen

papukaija (n)
psittacus
  varsinaisiin papukaijoihin () lukeutuva luonnonvaraisena Euroopan ulkopuolisilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla elävä värikäs lintu

papukaijalintu (n)
psittacus
  mikä tahansa papukaijalintujen lahkoon () kuuluva lintujen laji tai sellaisen yksilö

papyrus (n)
papyrus
  papyruskaislasta () valmistettava paperin kaltainen materiaali, jota käytettiin erityisesti muinaisessa Egyptissä

papyruskaisla (n)
papyrus
  papyruksen valmistukseen käytetty kaislalaji ()

paraabeli (n)
parabola
  matemaattinen tasokäyrä, jonka jokaisen pisteen etäisyys polttopisteestä on yhtä suuri kuin sen etäisyys kiinteästä suorasta; ympyräkartion tasoleikkaus

paradigma (n)
paradigma
  laajasti käytössä oleva, oikeana pidetty, yleisesti hyväksytty ja auktoriteetin asemassa oleva teoria tai viitekehys ja sen mukainen toimintatapa

paradoksi (n)
paradoxum
  näennäisesti järjenvastainen, luonnoton tai ristiriitainen seikka tai väite

paragrafi (n)
signum sectionis
  pykälä, symb. §.

parannus (n)
meliōrātiō
  parantaminen, paremmaksi tekeminen, kohennus
curo
  parannuskeino

parantaa (v)
meliorem facio
  tehdä paremmaksi
sanare
  tehdä terveeksi, poistaa sairaus

parantaja (n)
sanatrix
  luonnonlääkinnällä, taikavoimilla tms. sairauksia tms. parantava henkilö; nykyisin tavallisemmin: kansanparantaja
reformātor
  uudistaja, reformisti

parantua (v)
corrigo
  tulla paremmaksi

parapetti (n)
crepido
  linnoituksen matala suojavalli; rintavarustus

paraplegia (n)
paraplexia
  alaraajahalvaus, halvaantuminen vyötäröstä alaspäin

paratiisi (n)
paradisus
  kristinuskon mytologiassa esiintyvä puutarha, myös eeden

parhaillaan (adv)
momentum temporis
  parasta aikaa, juuri nyt

pari (n)
iugum
  kahden muodostama ryhmä tai yksikkö
  kahden yhdessä käytettävän yl. keskenään samankaltaisen muodostama kokonaisuus

pariisilainen (adj)
Lutetianus
  Pariisista peräisin oleva tai Pariisiin liittyvä

paristo (n)
cumulus
  sähköenergiaa kemiallisessa muodossa säilyttävä laite, joka koostuu yhdestä tai useammasta sähköparista

paritella (v)
coeō
  (erit. eläimistä) olla sukupuoliyhteydessä

pariton (adj)
impār
  kokonaisluku, joka ei ole jaollinen kahdella

parittaa (v)
lena
  välittää prostituoituja

parittaja (n)
leno
  sutenööri; henkilö, joka myy toisten ihmisten toteuttamia seksuaalisia palveluja

parkki (n)
baubor
  puunkuori, erit. parkitsemiseen käytettävä kuivattu puunkuori

parkkilaiva (n)
baubor
  (merenkulku) 3–5 mastoinen purjealus, jonka perämastossa on puomi- ja huippupurje, muissa mastoissa raakapurjeet

parlamentti (n)
parlamentum
  valtion hallintoelin, johon vaaleilla valitut edustajat kokoontuvat säätämään lakeja

parodia (n)
parodia
  ivamukaelma jostakin kirjallisesta tai kuvallisesta taideteoksesta (tai elokuvasta)

parrakas (adj)
barbātus
  sellainen jolla on parta

parranajo (n)
ramentum
  parran ajaminen; se, että mies ajaa partansa tai hänen partansa ajetaan hänen puolestaan jollakin välineellä, kuten sähköparranajokoneella, partahöylällä tai partaveitsellä, tavallisesti partavaahdon kanssa sähköistä parranajokonetta lukuun ottamatta

parras (n)
conscendō
  äyräs, syrjä; jonkin välitön reuna
  veneen tai laivan laita
  (teatteri) näyttämön etureuna, ramppi
  jokin mikä on hyvin lähellä jotakin lopullisen kielteistä tapahtumista

parraton (adj)
imberbis
  sellainen, jolla ei ole partaa

parsa (n)
asparagus
  ruokaparsa, vihannesparsa (Asparagus officinalis), jonka nuoria versoja käytetään ravinnoksi

parsimonia (n)
parsimonia
  tieteessä käytettävä periaate, jonka mukaan säästäväisin selitys on paras selitys; monimutkaisempaa selitystä ei hyväksytä ellei sen hyväksymisen ehto muodostu painavaksi

parta (n)
barba
  ihmisen kasvojen, erityisesti leuan alueen karvoitus

partakarva (n)
pilus barbae
  parran yksittäinen karva

partakone (n)
novacula
  sähkökäyttöinen laite parran ajamiseen; parranajokone

partaveitsi (n)
novacula
  parran ajamiseen tarkoitettu veitsi, jossa on hyvin teräväksi yhdeltä sivulta teroitettu linkkuveitsen tavoin taittuva terä

parthi (n)
Parthus
  muinaisen Parthian asukkaita

parthialainen (adj)
Parthus
  Parthiaan tai partheihin liittyvä

partikkeli (n)
particula
  taipumaton apusana, joka ei saa määritteitä eikä itse toimi määritteenä; aiemmin partikkeleihin luettiin myös adpositiot ja adverbit, interjektiot ja konjunktiot

partio (n)
circuitus
  pieni valvontaa ja vartiointia tekevä joukko

partiolainen (n)
antecessor
  maailmanlaajuisen partiojärjestön jäsen

partisiipin perfekti (n)
participium perfectum
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tapahtunutta toimintaa tai tapahtumaa ja vastaa suomen NUT-partisiippia (’tehnyt’, ’mennyt’)

partisiipin preesens (n)
participium praesentis
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa parhaillaan meneillään olevaa toimintaa tai tapahtumaa ja ja vastaa suomen VA-partisiippia

partisiippi (n)
participium
  verbin nominaalimuoto, jota käytetään adjektiivin tavoin

parturi (n)
tonsor
  hiusten leikkaamisen ja parranajon ammattilainen

parveke (n)
maenianum, podium
  rakennuksen seinästä ulkoneva kaiteellinen tasanne, jonne avautuu ovi rakennuksen sisältä

parvi (n)
cāmera
  (arkkitehtuuri) ulkorakennuksen ullakko; aitan parveke
maenianum
  (arkkitehtuuri) ylempänä oleva tila, sisäparveke, josta on avoin näkymä alempaan saliin tai näyttämölle, lehteri
agmen
  kalojen, merinisäkkäiden, hyönteisten tai lintujen joukko

pasianssi (n)
patientia
  yksin pelattavien korttipelien yleisnimi; erilaisia pelejä, jotka voivat poiketa toisistaan hyvinkin suuresti

paska (n)
merda
  uloste

paskahuussi (n)
cacātor
  wc, vessa

paskantaa (v)
cacare
  ulostaa

paskapuhe (n)
muscerdae
  valheellinen tai turhanpäiväinen puhe

paskapää (n)
culus
  epämiellyttävä henkilö, paskiainen

paskiainen (n)
irrumātor
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

passi (n)
syngraphus
  henkilön tunnistamiseen kansainvälisesti käytetty virallinen asiakirja, matkustusasiakirja

passiivi (n)
passivum
  passiivimuoto, verbin pääluokka, jossa lauseen muodollinen tekijä (subjekti) on tekemisen kohteena

passiivinen (adj)
verbum passivum
  sellainen, joka ei ota osaa toimintaan, ponneton, välinpitämätön

passiohedelmä (n)
passiflora
  (hedelmä) punapassion trooppinen köynnöshedelmä

pastilli (n)
pastillus
  makeisen muoto, joka muistuttaa raetta

pastori (n)
pastor
  Kristinuskossa hengellisen työn virka, jonka tarkempi sisältö vaihtelee huomattavasti eri kirkkokunnissa; käytössä lähinnä protestanttisissa kirkoissa ja kirkkokunnissa; Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa rovastia tai kirkkoherraa alempi nimike; katolisessa kirkossa alueittain seurakuntapappi

pasunisti (n)
trombonista
  pasuunan soittaja

pasuri (n)
sparulus
  , ulkonäöltään nuorta lahnaa muistuttava särkikala

pasuuna (n)
tubae
  messingistä valmistettava vaskipuhallinsoitin, tavallisesti sama kuin vetopasuuna
bucina
  trumpetin edeltäjä, etenkin sotajoukkojen merkinantovälineenä käytetty soitin

pata (n)
cortīna
  metallinen, keraaminen tai emaloitu keittoastia
  saunan isokokoinen puilla lämmitettävä vesiastia
copadium
  padassa valmistettu haudutettu ruoka, pataruoka, muhennos
hastae
  tavallisen (ranskalaisen) korttipakan maa, jonka symboli on piikinkärki ♠

patistaa (v)
hortor
  painostaa, hoputtaa, vaatia (tekemään jotain)

patja (n)
culcita
  pehmusteilla täytetty kangaspäällysteinen makuualusta; erityisesti sängyssä

pato (n)
portorium
  vedenpinnan korkeutta ja veden virtausta ohjaava vesirakennuksen piiriin kuuluva rakennelma, jolla on yleensä seinämäinen tai vallimainen rakenne. Patoja tehdään vesivoimatekniikan ja muihin tarpeisiin.

patogeeni (n)
pathogenum
  sairautta aiheuttava pieneliö

patologi (n)
pathologus
  patologiaan erikoistunut lääkäri

patriarkka (n)
patriarcha
  (sosiologia) perheen tai suvun päämies, todellista valtaa käyttävä isä

patriotismi (n)
amor patriae
  isänmaallisuus

patruuna (n)
cucullus
  ampuma-aseen metalliseen hylsyyn pakattu luodin, nallin ja ruudin muodostama kokonaisuus
  tehtaan tai ruukin omistaja, kartanonherra

patsas (n)
statua
  muotoon veistetty tai valettu taideteos, jonka materiaalina käytetään tavallisesti kiveä, kipsiä, metallia tai muuta muotoiltavaa materiaalia

patsastella (v)
ostento
  esiintyä itseään korostaen, liioitellun arvokkaasti, varsinkin korostetun jäykästi

patu (n)
senex
  vanha mies, ukko, äijä
veterātor
  alansa huipputaitaja, konkari, stara

paukahtaa (v)
battuō
  räjähtää äänekkäästi tai tuottaa räjähdystä muistuttava ääni

paukuttaa (v)
battuō
  aiheuttaa toistuvaa pauketta, paukkuvaa ääntä

pašša (n)
bassa
  korkea arvonimi osmanivaltakunnassa

pederasti (n)
paedīcō
  homoseksuaalinen mies, erityisesti sellainen joka on nuorukaisen kanssa homoseksuaalisessa suhteessa

pediatria (n)
paediatria
  lasten sairauksiin keskittynyt lääketieteen ala; lastentautioppi

peesata (v)
perflātus
  ajaa lähellä edellä ajavaa ilmanvastuksen pienentämiseksi ja lepäämiseksi (maantiepyöräilyssä)

pehku (n)
stipula
  eläimen pehmeä kuivikkeista (esim. oljista tai turpeesta) muodostuva makuualusta

pehmentää (v)
molliō
  tehdä pehmeämmäksi, pehmittää
  muokata jotakin negatiivista suopeaksi tai suotuisammaksi

pehmeys (n)
lenitas
  se, että on pehmeä

pehmeä (adj)
mollis
  sellainen, joka tai mikä joustaa tai antaa muutoin myöten; löysä, hervoton

pehmeästi (adv)
leniter
  pehmeällä tavalla

peili (n)
speculum
  heijastava pinta, joka on riittävän ohut muodostaakseen kuvajaisen

peilipöytä (n)
vanitas
  peilillinen pöytä; varsinkin kaunistautumiseen tarkoitettu

peippo (n)
frigilla
  peipponen (), koko Euroopassa yleinen siemeniä ravinnokseen käyttävä varpuslintu, meillä muuttolintuna jokakesäinen vieras

peite (n)
cooperiō
  jokin joka peittää jotain

peitellä (v)
obtegō
  pyrkiä piilottamaan

peitetty (adj)
tectus
  jkn. peittämäksi tullut

peitota (v)
clades
  voittaa (toinen kilpailussa)

peitto (n)
tectum
  ihmisen päällä tämän maatessa sängyssä oleva peite
cooperiō
  kuorman tai varastoitavan tavaran päälle laitettava suojaava kangas tai vastaava

peittyä (v)
abscondō
  joutua jonkin peittoon

peittää (v)
operire
  panna jokin toisen alle tai taakse siten, että tätä ei voi enää havaita (esim. näkemällä, kuulemalla, maistamalla tms.)

pekoni (n)
lardum
  pitkäselkäisestä ja laihasta aikuisen sian ruhosta leikattu siansivu suolattuna

pelaaja (n)
lusor
  henkilö, joka pelaa jotakin peliä

pelastaa (v)
excipio
  tuoda, viedä t. saada pois vaarallisesta paikasta t. tilanteesta

pelastaja (n)
salvātor
  henkilö, joka pelastaa

pelastautua (v)
adiuvo
  pelastaa itsensä

pelastua (v)
ademptio
  selvitä uhkaavasta tilanteesta, välttyä onnettomuudelta tms. jonkun pelastamana tai muuten

pelata (v)
ludo
  osallistua jhk, missä us. tarkoituksena voittaa toinen, osallistua peliin tai otteluun

peli (n)
ludus
  ajanvietteeksi harjoitettava määrämuotoinen ja sääntöjen mukainen kilpailu tai leikki

pelikaani (n)
pelicanus
  mikä tahansa pelikaanien heimoon () kuuluva pelikaanilintujen laji tai sellaisen yksilö

pelikenttä (n)
terrenum
  jotakin peliä varten merkitty kenttä, joka mahdollistaa pelin pelaamisen

pelikonsoli (n)
consola ludis electronicis
  videopelien pelaamiseen tarkoitettu kodin viihdelaite

pelikortti (n)
charta a ludo
  kämmenelle sopiva pystysuuntaisesti suorakaiteen muotoinen lakkapintainen kartonkinen kortti, johon on etusivulle painettu yksilöivät korttisymbolit siten, että kortti on aina käteen otettuna oikein päin. Kaikkien korttien taustapuolelle on painettu yhtenäinen kuviointi niin, ettei kortteja voi tunnistaa kääntöpuolelta.

pelilauta (n)
abacus
  lautapelin alustana käytettävä pahvinen tai puinen lauta

pelimerkki (n)
assula
  rahapeleissä rahan sijasta panosten asettamiseen käytettävä maksuväline

pelimies (n)
fēmellārius
  naistenmies
āctor
  peluri

pelinappula (n)
cella
  lautapelin peliväline
latro
  hyväksi käytetty, us. helposti johdateltava henkilö, joka ei pääse osallistumaan itseään koskevaan päätöksentekoon

pelkistää (v)
dēdūcō
  (kemia) käsitellä hapetus-pelkistysreaktiossa

pelkkä (adj)
merus
  sellainen, johon ei sisälly muuta, ilman lisukkeita oleva, sekoittamaton, sekoitteeton

pelko (n)
timor, pavor
  tajuttavan uhkan tai vaaran aiheuttama hädän tai tuskan tunne

pelkuri (n)
ignavus
  sellainen, jolla ei ole uskallusta siihen mihin pitäisi

pellava (n)
linum, līnum
  yksivuotinen kuitu- ja öljykasvi ()
linum
  pellavakuituinen kangas

pellavakangas (n)
carbasa
  kangas, joka on tehty pellavasta, liinainen kangas

pelle (n)
balatrō
  sirkuksessa hölmöilemällä yleisöä hauskuttava henkilö, joka on tavallisesti maalannut kasvonsa värikkäästi ja pukeutunut värikkäisiin vaatteisiin
sannio
  itsensä naurunalaiseksi saattanut henkilö

pelleillä (v)
dēsipiō
  käyttäytyä kuin pelle, erityisesti tarkoituksella; hölmöillä

peloissaan (adv)
metuens
  ollessaan pelon vallassa, peläten jotakin

pelokas (adj)
dirus
  arka, pelkäävä

pelotella (v)
terreō
  aiheuttaa tai yrittää aiheuttaa pelkoa

peloton (adj)
impavidus
  sellainen, joka ei pelkää, vailla pelkoa oleva; rohkea

pelottava (adj)
metūculōsus
  sellainen, joka synnyttää pelkoa

pelto (n)
ager, arvum
  maa-alue, jossa kasvatetaan viljaa ja muita viljelyskasveja

peltopyy (n)
Perdix perdix
  erityisesti

pelästyttää (v)
terreō
  saada pelästymään

pelästyä (v)
terreō
  säikähtää

pelättävä (adj)
metūculōsus
  voimakkaan pelontunteen aiheuttava, pelottava

pelätä (v)
timere
  tuntea tai kokea pelkoa jkta tai jtk kohtaan

penetraatio (n)
penetratio
  tunkeutuminen, sisään työntyminen; yhdyntä

penger (n)
agger
  maa-aineksen muodostama valli, pato

penikka (n)
catellus
  (etenkin koiran) pentu, poikanen

penis (n)
penis, kontol, mentula, purusa, sirit
  siitin, uroksen sukupuolielin

penkata (v)
scamnum
  tehdä penkkipunnerrusta

penkki (n)
scamnum
  pehmustamaton ja usein selkänojaton monipaikkainen istuin

pensaikko (n)
dumetum
  etupäässä pensaita kasvava alue

pensas (n)
frutex
  puuvartinen, tyvestä haarova, vähintään puoli metriä korkea kasvi

pensasaita (n)
saepēs
  riviin istutettujen, usein muotoon leikattujen pensaiden muodostama aita

pensassakset (n)
saepēs
  ohuiden puuvartisten kasvien lekkaamiseen ja muotoiluun suunniteltu työkalu

penseä (adj)
incūriōsus
  välinpitämätön

pensseli (n)
manus
  maalaamiseen tarkoitettu apuväline, jolla voidaan siirtää maali maalattavalle alustalle

pentaani (n)
pentanum
  eräs alkaani, C₅H12

pentagrammi (n)
pentagrammum
  (symbolikuvio) viisikanta, viisisakarainen tähdenmuotoinen kuvio, joka periytyy muinaisesta Babyloniasta, missä sitä lienee pidetty taikamerkkinä; myös kirkotaiteen symboli

pentu (n)
catulus
  eläimen, erityisesti nisäkkään poikanen

pentue (n)
feretrum
  kerralla syntyneet poikaset

peppu (n)
Padanus
  takapuoli

perfekti (n)
perfectum
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka on tullut suoritetuksi täydellisesti ja päättynyt menneisyydessä

pergamentti (n)
membrana
  parkitsematta viimeistelty valkoinen nahka, jolle on kirjoitettu kuin paperille; jokin asiakirja tai teksti joka on kirjoitettu ko. materiaalille

perhe (n)
familia, gens
  kahden tai useamman henkilön muodostama sukulaisuuden tai parisuhteen yhdistämä yhteisö

perhenimi (n)
cognomen
  (historia) perheen nimi mielletään nykymaailmassa usein sukunimeksi; Muinaisessa Roomassa perhenimi oli vapaan kansalaisen kolmesta nimestä viimeinen eli etunimen ja sukunimen jälkeen

perheväkivalta (n)
violentia domestica
  perheen sisällä tapahtuva väkivalta

perhonen (n)
papilio
  perhosten lahkoon (Lepidoptera) kuuluva hyönteinen

perhostoukka (n)
campē
  perhosen kehitysvaihe ennen koteloitumista

periaate (n)
princeps
  toimintaa tai ajattelua ohjaava perusajatus, perusohje, perussääntö

perijä (n)
hērēs
  henkilö, joka perii: perillinen

perikuva (n)
copia
  perusmuoto, perustyyppi; mallikuva; ihanne, ideaali

perinne (n)
cōnsuētūdō
  pitkään käytössä ollut tapa

perinnäistapa (n)
cōnsuētūdō
  peritty tai periytyvä perinteeksi muodostunut tapa

perinnöllinen (adj)
hereditarius
  sellainen, joka periytyy geeneissä

perinpohjainen (adj)
profundus
  perusteellinen, yksityiskohtainen, läpikotainen, huolellinen

perinteinen (adj)
translaticius
  perinteen tai perinteiden mukainen, sellainen johon liittyy perinne

perintä (n)
collēctus
  saatavien maksusuoritusten kerääminen velallisilta

perintö (n)
herctum
  kuolleelta henkilöltä määrätylle perijälle lain mukaan siirtyvä omaisuus; esim. vanhemmilta lapsille
lēgātum
  jokin seuraajille tai myöhemmin tuleville siirtyvä materiaalinen, aineeton tai kulttuurinen

periodi (n)
aetas
  ajanjakso

peristyyli (n)
peristylium
  pylväiden ympäröimä, reunoilta katettu, mutta keskeltä avoin sisäpiha

perisynti (n)
peccatum originale
  kristillisen teologian käsite ihmisen syntisestä olotilasta lankeemuksen jälkeen ilman Jumalan antamaa armoa

periä (v)
heredito
  saada omaisuutta kuolleelta sukulaisuuden tai testamentin perusteella

perjantai (n)
dies Veneris, feria sexta
  viikon viides päivä, päivä torstain ja lauantain välissä

perkele (n)
diabolus
  paholainen

perkussio (n)
percussio
  tutkimusmenetelmä, jossa hyödynnetään koputtelusta syntyviä ääniä

permanentti (n)
constans
  kemiallinen käsittely, jolla hiukset saadaan pysymään kiinteämmin yhdessä; sisältää tavallisesti myös kiharuuden lisäämisen tai vähentämisen

permutaatio (n)
permutatio
  vaihtelu, olion erilaiset järjestykset eli jonot

perna (n)
lien, splen
  muun muassa valkoisia verisoluja muodostava tummanpunainen, pavunmuotoinen elin vatsaontelon yläosassa

pernarutto (n)
morbus lienis
  Bacillus anthracis -bakteerin aiheuttama nisäkkäiden vaarallinen tartuntatauti, johon liittyy pernan turpoamista. Tarttuu myös ihmiseen.

perse (n)
culus
  takapuoli

persereikä (n)
culus
  peräaukko

persia (n)
Achaemenius
  persian kieli eli farsi (kielitunnus: fa), arabialaisin kirjaimin kirjoitettava indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan Iranissa, Tadžikistanissa nimellä tadžikki, Afganistanissa nimellä dari, Uzbekistanissa ja Bahrainissa

persialainen (adj)
persicus
  Persiasta peräisin oleva tai Persiaan liittyvä

persikka (n)
persicum
  persikkapuu (), ruusukasveihin luettava hedelmäpuu
  persikkapuun hedelmä, joka on kasvitieteellisesti luumarja

persilja (n)
petroselinum, petroselinon
  kaksivuotinen ruohovartinen yrtti (Petroselinum crispum), jota käytetään mausteena

perso (adj)
avārus
  ahne t. ahnas jollekin

personifikaatio (n)
fictio personae
  henkilöinti: kielikuva, jossa eloton esitetään elollisena tai muu kuin inhimillinen inhimillisenä ikään kuin se olisi henkilö, kuten ”Aurinko hymyilee.”

persoona (n)
aliquis
  (psykologia) tietoinen ja tarkoitusellisesti toimiva olento
  (kielitiede) tekijä, teonsanan persoona lauseessa
  (kielitiede) persoonamuoto, verbin taivutuskategoria

persoonallisuus (n)
indolēs
  ihmisen tapa ajatella, tuntea ja käyttäytyä; kokoelma pysyviä ennustettavissa olevia, tunteiden ja käyttäytymisen piirteitä

persoonamuoto (n)
aliquis
  persoona, verbin taivutuskategoria, joka ilmaisee tekijän

persoonapronomini (n)
pronomen personale
  pronominien alaryhmä, persoonapronomini viittaa henkilöön; suomen kielen persoonapronomineja ovat minä, sinä, hän, me, te ja he

perspektiivi (n)
mensura
  tapa esittää kolmiulotteinen kohde kaksiulotteisena kuvauksena esim. piirroksena

peruke (n)
caput
  vieheen ja siiman väliin kiinnitettävä vaijeri, joka estää kalaa katkaisemasta siimaa hampaillaan

peruna (n)
patata
  eräs koisojen sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji () tai sen yksilö

perunalastu (n)
assula
  ruokaöljyssä rapeaksi uppopaistettu ja suolattu ja usein maustettu perunasiivu

perusjoukko (n)
ūniversum
  populaatio, tutkimuksen kohteena oleva tapausten ja yksilöiden joukko

peruskallio (n)
basis
  kallioperän vanhin, eli prekambrinen (noin kolme miljardia vuotta vanha) jähmettyneistä syväkivilajeista muodostunut osa

peruslause (n)
theōrēma fundāmentāle
  lause eli teoreema, joka on jollekin matematiikan alalle keskeinen

perusluku (n)
cardinale
  luku, joka ilmaisee lukumäärän; kardinaaliluku

perusosa (n)
elementum
  elementti, kokonaisuuden yhtenä lähtökohtana oleva rakenteellinen osa

perustaa (v)
fundō
  aloittaa esimerkiksi yritys, kaupunki tai yhtye
solum
  pitää jotain lähtökohtana
cura
  välittää

peruste (n)
basis
  jollekin päätökselle annettu perustelu, syy tai oikeutus jonkin päätöksen tekemiseen

perusteellinen (adj)
accuratus
  perinpohjainen, seikkaperäinen

perustella (v)
iustifico
  kertoa syy esimerkiksi mielipiteeseen

perustelu (n)
argumentatio
  asiaan kerrotut perusteet, syyt ja mahdolliset taustatiedot; perusteiden esittäminen

perustua (v)
humus
  jnk perusominaisuudet on jssk, määräytyä jnk mukaan

perustukset (n)
fundatio
  rakennuksen alaosassa sijaitseva osa, jonka varaan päällä olevat rakenteet rakennetaan

perustus (n)
fundamentum
  rakennuksen tai muun teknisen rakennelman osa, jonka tarkoituksena on välittää ja sovittaa rakenteelle tulevat kuormat rakennusalustalle
fundāmen
  lähtökohta, pohja

perustuslaki (n)
constitutio
  valtiovallan ja ihmisten ja yhteisöjen oikeudellisten suhteiden perusperiaatteet sisältävä laki, valtion valtiosäännön keskeisimmät normit sisältävä laki

peruukki (n)
caliandrum
  luonnon hiuksista tai keinokuidusta valmistettu hiuksia korvaava tai täydentävä pukine tai hiuksia jäljittelevä päähine, jota voidaan käyttää naamiointivälineenä tai eräissä kulttuureissa arvoaseman symbolina

peruuntua (v)
desciscō
  tulla peruutetuksi

peruuttaa (v)
rescindō
  keskeyttää jonkin tapahtuma, tilaisuus, tilaus tai sopimus ennen sen täyttymistä tai tapahtumista tai sen aikana

peruutus (n)
recessus
  peruttamisen toteutus

perverssi (adj)
corruptus
  sukupuolisesti poikkeava, luonnoton

perverssi (n)
obscēna
  henkilö joka on seksuaalisesti poikkeava, luonnoton

perä (n)
tergum
  laitteen tai esineen kärjestä kaukaisin osa
prōsāpia
  kiväärin osa, joka tuetaan olkapäätä vasten

peräaukko (n)
anus
  anus, ruoansulatuselimistön päätepiste, jonka kautta uloste poistuu kehosta

peräisin (adv)
a
  (yhdessä sanan olla kanssa) kotoisin, alkuisin, lähtöisin

peräkkäin (adv)
deinceps
  toinen toisen jälkeen (ajassa tai paikassa)

peräkkäinen (adj)
alternus
  ajallisesti tai loogisesti toista seuraava

peräpukama (n)
haemor
  peräaukkokanavan sisä- tai ulkopuolelle muodostunut laskimon pullistuma

peräsin (n)
gubernāculum
  vedenalainen ohjauslaite, jonka avulla laiva, vene tai sukellusvene ohjautuu vedessä; sen avulla kulkusuuntaa voidaan muuttaa

peräsuoli (n)
rectum
  suoliston loppupäässä oleva osa paksusuolen ja peräaukon välissä

perättäinen (adj)
alternus
  ajallisesti toista seuraava

perätön (adj)
vānus
  aiheeton, perusteeton, valheellinen

perääntyä (v)
pedem referre
  vetää sotilaalliset joukot pois

peseytyä (v)
lavō
  pestä itsensä

pesiä (v)
nīdus
  (linnuista) rakentaa pesä, elää pesässä, kasvattaa poikasia

pestata (v)
conduco
  palkata, ottaa töihin
conscrībō
  värvätä

pestautua (v)
conscrībō
  ottaa pesti, liittyä palvelukseen

pestä (v)
luere
  puhdistaa vedellä ja jollakin puhdistavalla, usein kemiallisella yhdisteellä

pesu (n)
lōtiō
  puhdistamiseksi tai puhdistautumiseksi, yleensä vettä käyttäen, tehtävä toimenpide, peseminen

pesuallas (n)
labellum
  WC:n tai kylpyhuoneen keraaminen tai metallinen vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana ja pohjassa tulpallinen reikä veden poistamista varten

pesue (n)
feretrum
  samaan aikaan pesään syntyneet eläimen poikaset

pesusieni (n)
spongia
  pesuvälineenä tai kiillotukseen käytettävä pesusienestä saatava tai sellaista jäljittelevä kimmoisa ja huokoinen vaahtomuovin tai vaahtokumin pala

pesä (n)
nidus
  linnun rakentama paikka, johon se munii ja jossa kasvattaa poikasiaan ja saattaa myös yöpyä

pesäpallo (n)
basipila
  pesäpallopelissä käytettävä pallo

peti (n)
alveus
  nukkumiseen tarkoitettu paikka tai rakennelma

petkel (n)
pistillum
  (työkalu) mausteiden murskaamiseen käsivoimin tarkoitettu kärjestä kupera työkalu, jota käytetään morttelin eli huhmareen kanssa erityisesti yrttien ja mausteiden hienontamiseen

petkuttaa (v)
baculum
  pettää, huijata, toimia epärehellisesti liiketoimissa jms.

petkutus (n)
fraudātor
  petkuttaminen

peto (n)
bēstia
  toisia eläimiä saalistava eläin, nisäkäs tai lintu
animal
  väkivaltainen ja julma henkilö

petoeläin (n)
carnivora
  petoeläinten lahkoon kuuluva, petomaisesti käyttäytyvä nisäkäs
praedator
  mikä tahansa toisia eläimiä saalistava ja syövä eläin, peto

petos (n)
captiō
  luottamuksen pettäminen; toiselle vahingollinen teko
perfidia
  sotarikos, jossa saavutetaan vastustajan suostumus, mutta pyörretään oma kanta

pettuleipä (n)
panis corticeus
  Suomessa hätäruokana käytetty leivän korvike, joka valmistettiin vaihtelevasti pettua sisältäneistä ruisjauhoista

pettyä (v)
dēstitūtus
  huomata toiveiden, odotusten tms. täyttymättä jääminen

pettäjä (n)
proditor
  henkilö joka pettää; petturi

pettää (v)
prōdō
  rikkoa luottamus, toimia petollisesti, petkuttaa, johtaa harhaan, harhauttaa; olla uskoton

peukalo (n)
pollex
  lyhyt ja paksu sormi ihmisen kädessä, sormi etusormen vieressä

peukaloinen (n)
rēgulus
  (yleisesti) mikä tahansa peukaloisten heimoon () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) suvun nimikkolaji () tai sen yksilö

peukuttaa (v)
amō
  tykätä kommentista sosiaalisessa mediassa

peura (n)
cerva
  jokin peurojen alaheimon () hirvieläin, pois lukien Alces-suvun eläimet, joita nimitetään hirviksi. Pienempiä lajeja nimitetään myös kauriiksi.

pian (adv)
brevī
  (ajasta) hetken kuluttua, kohta, äkkiä; nopeasti, kiireesti

pianisti (n)
pianistus
  pianon soittaja

piano (n)
clavile
  yleinen mekaaninen kosketinsoitin, mutta äänen synnyn perusteella myös kielisoitin

pidentyä (v)
diu
  muuttua pidemmäksi

pidättäytyminen (n)
abstinentia
  se, että pidättäytyy

pidättää (v)
teneo
  ottaa rikoksesta epäilty henkilö poliisin haltuun
  jarruttaa, hidastaa jonkin etenemistä
dētrāhō
  jättää maksamatta osa maksettavasta summasta
subsidiāriī
  varata itselleen
absorbeō
  pitää sisällään

pieksiäiset (n)
flagrum
  tapahtuma, jossa ihmisiä kuritetaan ruumiillisesti

pieksäjäiset (n)
flagrum
  tapahtuma, jossa ihmisiä kuritetaan ruumiillisesti

pienetä (v)
diminuō
  muuttua pienemmäksi

pieni (adj)
parvus
  sellainen, joka tai mikä on kooltaan vähäinen

pieni verenkierto (n)
circulatio minor, circulatio pulmonalis
  verenkierron osa, joka kulkee sydämen oikeasta kammiosta keuhkovaltimorungon kautta keuhkovaltimoihin ja sieltä edelleen keuhkoja ympäröiviin hiussuoniin, joista veri palaa sydämeen keuhkolaskimoita pitkin sydämen vasempaan eteiseen

piennar (n)
humerus
  ajoradan ja penkereen välinen tien osa; reunaviivan ulkopuolella sijaitseva tien laita, missä jalankulkijat ja pyöräilijät voivat kulkea

pienokainen (n)
infans
  vauva, pieni lapsi

pieraista (v)
pedo
  päästää suolistokaasua kerran ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

piereksiä (v)
flātulentia
  pierrä toistuvasti tai jatkuvasti

pierrä (v)
pēdō
  päästää suolistokaasua ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

pieru (n)
flatus, crepitus, peditum
  peräsuolesta tuleva suolistokaasun purkauma

piestä (v)
pello
  hakata, piiskata, rangaista, kurittaa, pahoinpidellä
  voittaa ylivoimaisesti

pietä (v)
bitumen
  käsitellä piellä

pigmentti (n)
pigmentum
  väriaine

piha (n)
ārea
  pihamaa, yleensä välittömästi rakennuksen ympärillä oleva rajattu alue
aula
  sisäpiha, rakennusten rajaama alue niiden keskellä

pihdit (n)
forceps
  tarttumiseen, vääntämiseen tai katkaisuun tarkoitettu työkalu

pihka (n)
resina
  öljyjä ja hartseja sisältävä seos, jota havupuut erittävät haavojensa suojaksi

pihlaja (n)
sorbus
  kotipihlaja (), yleinen lehtipuu, jolla on parilehdykkäiset lehdet ja punaiset luumarjat. Kotipihlajan lisäksi Suomen luonnossa kasvaa suomenpihlaja ja ruotsinpihlaja sekä muutama harvinaisempi lajike.

pihta (n)
abies
  mikä tahansa -sukuinen havupuulaji; jalokuusi

pihvi (n)
carnis
  pannulla tai grillissä paistettu liharuoka, joka valmistetaan kokolihasta, yleensä sisä- tai ulkofileestä, myös vastaavanlaisista kasvisruoista

pii (n)
silicium
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine. Piin kemiallinen tunnus on Si

piika (n)
ancilla
  naispuolinen palvelija, erityisesti maatalon naispuolinen työntekijä

piikikäs (adj)
spīnifer
  sellainen, jossa on paljon piikkejä; piikkinen, piikillinen

piikitellä (v)
urtīca
  ärsyttää, ivata, loukata

piikivi (n)
silex
  kova harmaasävyinen kvartsi. Sitä esiintyy kalkkikiven yhteydessä, ei löydetä Suomesta

piikki (n)
clavus
  kasvien ja eläinten terävät puolustuskeinoina käytetyt osat

piikkimatto (n)
aculeus
  poikittain tielle levitettävä este joka puhkoo yliajavan auton renkaat

piikkipaatsama (n)
ilex
  ainavihanta lehtipuu ()

piikkisika (n)
hystrix
  jokin jyrsijä heimosta Hystricidae, tunnetaan parhaiten suojaavista piikeistään

piileksiä (v)
abscondō
  olla piilossa

piileskellä (v)
abscondō
  pysyä piilossa

piilevä (adj)
abditus
  jota ei voi tai on vaikea ulkoapäin havaita; sellainen, joka piilee

piillä (v)
abditus
  olla piilossa, olla huomaamattomissa, olla toteutumatta

piilo (n)
latebra
  paikka, johon piiloudutaan tai piilotetaan jotakin, eikä muiden ole tarkoitus löytää

piilopaikka (n)
latebra
  paikka, jossa on hyvä olla piilossa tai piilottaa jotain

piilottaa (v)
abdo
  panna jokin pois näkyvistä siten että sitä on vaikea löytää, panna piiloon

piiloutua (v)
lateō
  mennä piiloon

piilu (n)
dextralis
  hirsien veistossa suuria pintalastuja irrotettaessa käytettävä leveäteräinen kirves

piinata (v)
macero
  aiheuttaa kärsimystä: kiusata, kiduttaa, vaivata

piippu (n)
fumisugium
  väline, jolla voi käyttää tupakkaa, huumeita tai muita päihteitä polttamalla, jotta kemikaalit imeytyisivät hengityskanavasta, tupakkapiippu
tubus
  rakennelma, jonka kautta savu poistuu, savupiippu
arundo
  tuliaseen osa, jonka kautta luoti ammutaan

piirakka (n)
crustum
  makea tai suolainen täytetty pienehkö leivonnainen, jossa on taikinasta valmistettu kuori

piiri (n)
circumferentia
  tasokuvion ympärysmitta
corona
  suljettu ihmisten ryhmä
ambitus
  kytkennän osa; mikropiiri tai muu monimutkainen komponentti
pāgus
  eräiden maiden aluehallinnon nimike

piirikunta (n)
ager
  aluehallinnon yksikkö eräissä maissa

piirittää (v)
obsideō
  tehdä piiritys, ympäröidä joukoilla tarkoituksena pakottaa antautuminen

piiritys (n)
obsessiō
  piirittämisen toteutus

piirros (n)
descriptio
  piirtämisen tuloksena, usein käsivaraisesti syntyvä summittainen kuva

piirto (n)
adumbratio
  piirrottamalla tehty tai muu naarmu

piirtää (v)
pingo
  tehdä viiva, viivoja tai niiden muodostama kuva kynällä tai muulla jälkeä jättävällä esineellä tai hyödyntäen piitämiseen tehtyä tietokoneohjelmaa

piirustus (n)
graphis
  kynällä tai tusseilla piirtämällä tuotettu kuva

piiska (n)
flagrum
  väline eläinten ohjaamiseen
  (musiikki) lyömäsoitin, joka koostuu kahdesta saranoidusta puupalikasta

piiskapoika (n)
plāgipatida
  (historia) sijaiskärsijä, poika, jonka piti kärsiä rangaistukset prinssin puolesta

piiskata (v)
flagrum
  lyödä toistuvasti vitsalla tai muulla lyöntivälineellä ihmistä tai eläintä kurittamisen tarkoituksessa

piispa (n)
episcopus
  kristillisessä kirkossa hiippakunnan hengellinen johtaja, Suomessa mies tai nainen

piitata (v)
cūrō
  huolia, välittää

pikainen (adj)
rapidus
  nopea

piki (n)
bitumen
  puu-, kivihiili-, ruskohiili-, turve-, luutervaa, hartseja tai vastaavia orgaanisia aineita tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

pikkuhiljaa (adv)
pauxillātim
  vähitellen

pikkuhousut (n)
brācae
  poikien ja miesten lyhyet alushousut

pikkuinen (n)
infans
  (hellittelymuoto) kulta

pikkukaupunki (n)
oppidum
  vähäväkinen kaupunki

pikkukylä (n)
vīculus
  pinta-alaltaan ja asukasluvultaan pieni kylä

pikkuleipä (n)
copta
  pieni, usein makea leivonnainen, joka yleensä valmistetaan ilman kohotusainetta

pikkulokki (n)
Hydrocoloeus minutus
  naurulokkia muistuttava, mutta pienempi lokkilaji ()

pikkuraha (n)
nummulī
  arvoltaan pieni raha, m. kollektiivina

pikkuseikka (n)
apinae
  vähämerkityksinen yksityiskohta, epäoleellinen asia

pikkusisko (n)
soror parva
  nuorempi sisko

pikkusormi (n)
digitulus
  pienin sormi ihmisen kädessä, reunimmainen sormi nimettömän vieressä

pikkuvanha (adj)
praecox
  joka käyttäytyy kuin aikuinen (lapsesta)

pikkuvarvas (n)
digitulus
  ihmisellä pienin varvas

pikkuzorilla (n)
mustela
  eräs Afrikassa elävä näätäeläin ()

pila (n)
iocus
  kepponen, kuje

pilaantua (v)
abeo
  muuttua käyttö- tai syömäkelvottomaksi; mennä pilalle

pilaantunut (adj)
cariōsus
  kelvoton syötäväksi tai juotavaksi tai muuten käytettäväksi mätänemisen, lahoamisen tai saastumisen takia

pilari (n)
colŭmen
  rakennuksen vapaasti seisova pystytuki, joka on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen tai monisärmäinen

pilkahtaa (v)
fulgeō
  tulla esiin hetkeksi, käväistä näkyvillä, vilahtaa

pilkata (v)
deridere
  asettaa naurunalaiseksi

pilkka (n)
dērīsiō
  häpäisevä puhe

pilkkaaja (n)
irrīsor
  henkilö, joka pilkkaa

pilkku (n)
comma
  yksi välimerkeistä [,]

pillastua (v)
pessulus
  vauhkoontua

pilleri (n)
pilula
  pallomaiseksi puristettu lääkevalmiste tai tabletin muodossa oleva lääke

pilli (n)
stipula
  imupilli, muovista tai paperista tehty ohut putki, jolla imetään nestettä esim. pullosta
sībilō
  väline, jolla tuotetaan äänimerkki puhaltamalla siihen
fistula
  soittimen tai laitteen osa, joka tuottaa ääntä siinä virtaavan ilmavirran tai muun kaasun avulla

pillu (n)
cunnus
  naisen häpy ja/tai emätin

pilottijakso (n)
gubernātor
  televisiosarjan itsenäinen esittelyjakso, jolla testataan sarjan kannattavuutta

pilvenpiirtäjä (n)
caeliscalpium
  erittäin korkea kerrostalo tai muu rakennus

pilvetön (adj)
innūbilus
  jossa ei ole pilviä (taivaasta)

pilvi (n)
nubes, nebula
  taivaalla leijaileva koostuma vesihöyryä, jääkiteitä ja muita aineksia

pilvinen (adj)
nūbilus
  pilviä sisältävä
  säästä, kun taivas on kokonaan tai lähes kokonaan pilvien peitossa

pimennys (n)
eclīpsis
  tapahtuma, jossa taivaankappale joutuu toisen varjoon tai sen peittämäksi; pimentyminen

pimentyä (v)
nigresco
  muuttua pimeäksi

pimeys (n)
caligo
  valon puute

pimeä (adj)
obscurus
  jossa on vähän tai ei yhtään valoa
creper
  paha, synkkä

pimeä (n)
creper
  auringonvaloton olotila kahden hämärän välillä

pimeänpelko (n)
annoctatio
  pelko pimeää ja pimeitä paikkoja kohtaan

pimppi (n)
porcella
  ulkosynnyttimien nimitys

pimu (n)
pupa
  nuori, hyvännäköinen nainen

pinaatti (n)
spinacia
  , ruohokasveihin kuuluva vihannes

pinkki (n)
roseus
  violettiin vivahtava vaalea punainen väri

pinnallinen (adj)
levis
  pinnalla tai pinnassa oleva

pinnoittaa (n)
laena
  lisätä pinnoite

pino (n)
cumulus
  useita tavaroita päällekkäin
  tietorakenne johon voidaan lisätä alkioita ja poistaa niistä päällimmäinen sekä tarkastella pinon tai päällimmäisen alkion tilaa

pinsetit (n)
volsella
  pieniin kappaleisiin tarttumiseen tarkoitettu työkalu, joka koostuu yksinkertaisimmillaan taitetusta joustavasta materiaalista jota puristetaan sormilla

pinta (n)
superficies
  esineen tai asian näkyvä, päällimmäinen osa

pinta-ala (n)
area
  kaksiulotteisen alueen koon mitta

pintti (n)
octāvius
  Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa käytössä oleva tilavuusmitta pint

pioni (n)
paeōnia
  Paeonia-suvun kasveja

piparjuuri (n)
armoracia
  ristikukkaiskasvien heimon monivuotinen, kookas kasvi jonka juurta käytetään mausteena ()

pippeli (n)
pipinna
  (lapsekas ilmaisu) siitin

pippuri (n)
piper
  ryytipippuri, tärkeä pippureihin kuuluva maustekasvi Piper nigrum, jonka hedelmä on luumarja. Tästä saadaan mustapippuri, valkopippuri ja viherpippuri.

piraatti (n)
pirata
  tekijänoikeuksia loukkaava kuluttaja

piratismi (n)
pīrātica
  äänitteiden, elokuvien, tietokoneohjelmien lisenssitön kopiointi ja levitys; tuoteväärennösten valmistamiseen ja myyntiin perustuva liiketoiminta

piristää (v)
hilarō
  tehdä iloiseksi t. iloisemmaksi

pirta (n)
harundō
  kangaspuissa kaiteen osa, loimen langat erotteleva ja kuteen kankaan suuhun tiivistävä säleikkö

pirteä (adj)
alacer
  levännyt, reipas, valmis toimimaan, energinen, eloisa
  (väristä) raikas, energinen, eloisa

pisama (n)
lenticula
  vaaleanruskea 2–3 millimetrin kokoinen läikkä ihmisen ihossa, erityisesti kasvoilla

pisara (n)
gutta
  pienen nestemäärän vapaasti muodostama pallomainen muoto ilmassa tai pinnalla

piskotella (v)
pluvia tenuis
  sataa pisaroita harvakseltaan

pissa (n)
meiō
  virtsa

pissata (v)
meiō
  virtsata

pistaasi (n)
pistacium
  mantelipistaasin siemen, pistaasipähkinä

piste (n)
aetas
  välimerkki, kirjoitetussa kielessä virkkeen päättävä merkki [.]
acumen
  nollaulotteinen objekti, jolla merkitään sijainti avaruudessa
  peleissä ja kokeissa tai arvioinneissa saavutetun tuloksen yksikkö

pistesilmä (n)
ocellus
  eräänlainen yksinkertainen silmä eräillä hyönteisillä, jotka joskus aistivat vain valon voimakkuutta; sana on yleisnimitys erityyppisille rakenteeltaan alkeellisille valoaistimille

pistin (n)
aculeus
  eräiden hyönteisten peräpäässä oleva piikki, jolla se voi pistää myrkkyä vastustajaan. Pistin on kehittynyt munanasettimesta

pistiäinen (n)
hymenoptera
  mikä tahansa pistiäisten lahkoon () kuuluva hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

pistomiekka (n)
gladius
  (ase, urheilu) länsimaisessa urheilumiekkailussa käytetään kahdenlaisia pistomiekkoja: floretteja ja kalpoja

pistooli (n)
pistōla
  lyhyt, yhdellä tai kahdella kädellä pidettävä käsiase, jossa patruunat ovat irrotettavassa lippaassa, yleensä itselataava ase

pistorasia (n)
capsella contactus
  kiinteän siirtoverkon kytkentäpisteessä oleva naaraskomponentti, johon liitäntäjohdon koiraskomponentti, pistoke, tarvittaessa liitetään

pistouvata (v)
dono
  tarjota (varsinkin omasta pussistaan) jollekulle jotakin

pistää (v)
pungō
  lyödä tai painaa kapealla terävällä kappaleella aiheuttaen reikämäisen jäljen

pitkä (adj)
longus
  suuri mitattuna yhdestä pisteestä toiseen
  (ihmisestä) kookas, suuri kantapäästä päälakeen mitattuna
  kestoltaan suuri, pitkäkestoinen

pitkäperjantai (n)
Diēs Passiōnis Dominī
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

pitkäveteinen (adj)
taediōsus
  tylsä, pitkästyttävä

pitkään (adv)
diu
  hetkistä pidemmän ajan, kauan

pitoisuus (n)
animadversio
  Laadullista koostumusta kuvaava suhde

pitsi (n)
opus acu pictum et denticulatum
  langasta tehtyä verkkomaista koristetta, jossa eri kokoiset silmukat muodostavat kuvioita

pittoreski (adj)
ornatior
  maalauksellinen, silmiä hivelevän kaunis

pituus (n)
longitūdō
  kuinka pitkä jokin esine tai matka on, esineen tai matkan mitta yhdessä ulottuvuudessa
  kuinka kauan jokin kestää, kesto
altitudo
  kuinka pitkä joku henkilö on

pituusmerkki (n)
macron
  kirjaimen yläpuolinen vaakaviiva ¯, kun sillä merkitään pitkää äännettä, makron ; Unicode-merkki U+00AF, kirjaimeen yhdistyvä pituusmerkki U+0304

pitäjä (n)
dioecesis
  eräiden hallinnollisten ja kirkollisten paikallisyhteisöjen nimitys

pitävästi (adv)
tūtō
  kiinni pysyvästi

pitäytyä (v)
baculum
  nojautua, tukeutua, turvautua johonkin, pitää kiinni jostakin, pysytellä kiinni jossakin

pitää (v)
tenere
  pitää otteessa, pidellä

pitää huolta (v)
arbitror
  huolehtia jostakin

pitää silmällä (v)
vigilō
  vahtia, vartioida, vahdata

pizza (n)
placentula
  italialaislähtöinen ruokalaji, joka on yksinkertaisimmassa muodossaan uunissa paistettu, litteä, yleensä pyöreä leipä, joka on päällystetty tomaattikastikkeella, mahdollisesti juustolla sekä valinnaisilla täytteillä

planeetta (n)
planeta
  kiertotähti, tähteä kiertävä iso taivaankappale, joka on painovoimansa vaikutuksen ansiosta lähes pallomainen ja tyhjentänyt ympäristönsä planetesimaaleista

plantaarinen (adj)
plantaris
  jalkapohjan puoleinen

plantaasi (n)
plantarium
  suurviljelmä tropiikissa, mutta plantaaseja on ollut historiallisesti myös tropiikin ulkopuolella esimerkiksi Yhdysvalloissa, vaikkakin tropiikin läheisyydessä subtropiikissa; viljelykasveja ovat muiden muassa sokeriruoko, kahvipensas ja puuvilla; plantaaseilla on käytetty orjatyövoimaa

plasma (n)
plasma
  aineen olomuoto, jossa atomit ovat menettäneet elektroneja eli ionisoituneet suuren lämpötilan vuoksi

plataanipuu (n)
platanus
  Kaakkois-Euroopan, Pohjois- ja Väli-Amerikan sekä Aasian luonnossa kasvava -suvun pitkäikäiseksi kasvava lehtipuu

platina (n)
platinum
  jalometalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pt

plebeiji (n)
plebeius
  antiikin Rooman alemman yhteiskuntaluokan jäsen

plektra (n)
plectrum
  väline, jolla näppäillään kielisoitinta, tavallisesti mandoliinia tai kitaraa

pleonasmi (n)
pleonasmos
  liikasanainen, samaa asiaa toistava ilmaus

pleuriitti (n)
lateris dolor
  keuhkopussintulehdus

pluskvamperfekti (n)
plus quam perfectum
  entispäättymä, aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka oli päättynyt jo menneisyydessä.

plusmerkki (n)
signum additionis
  positiivista numeroarvoa tai yhteenlaskua ilmaiseva symboli +, plus; Unicode-merkki U+002B

plussa (n)
pro et contra
  etu, positiivinen asia

plutonium (n)
plutonium
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jota käytetään mm. ydinaseissa, sen kemiallinen merkki Pu

plyymi (n)
plūma
  pöyheä sulkakoriste tai -asuste, strutsinsulka
  töyhtö

pohdin (n)
vannus
  matalareunainen laakea, toiselta puolen loiva, astia, jota ravistamalla puhdistettavista viljanjyvistä irtoavat pöly ja roskat

pohja (n)
fundus
  esineen tai muodostuman alapinta, alin osa tai myös perimmäinen kohta vaakasuunnassa katsottaessa; joidenkin kappaleiden alapinta sisältä katsottuna, toisten ulkoa katsottuna
  umpinaisen rakennelman perimmäinen nurkka
  vesistön veden alapuolella oleva maa- tai kivikerros

pohjanuotta (n)
tragula
  pohjaa pitkin vedettävä nuotta

pohjapiirros (n)
cōnsilium
  vaakatasoinen leikkauskuva rakennuksesta tai rakenteesta

pohjasakka (n)
faex
  nesteen pohjalle jäävä kiinteä muodostuma tai niiden joukko
caenum
  ihmisjoukko, jota ei pidetä arvossa

pohjautua (v)
fundō
  perustua, nojautua

pohje (n)
sura
  jalan osa, säären takapinta polven ja nilkan välillä

pohjeluu (n)
fibula, perone
  sääriluun rinnalla sijaitseva pienempi luu (lat. os fibula)

pohjoinen (n)
septentrio, septemtrio
  pääilmansuunta lännen ja idän välissä, lännestä 90 astetta myötäpäivään

pohjoismeridiaani (n)
meridianus
  havaintopaikan zeniitin ja pohjoisen taivaanavan välinen meridiaanin osa

pohjukaissuoli (n)
duodenum
  mahalaukun mahaportista lähtevä ohutsuolen alkuosa (lat. duodenum)

poiju (n)
attollo
  kelluva, yleensä vettä imemättön, usein metallinen tai kestomuovinen, muodoltaan vaihteleva ankkuroitu kappale

poika (n)
puer, adulescens
  miespuolinen lapsi tai nuori
filius
  jonkun oma miespuolinen lapsi tai jälkeläinen

poikamainen (adj)
puerārius
  poikaa muistuttava; pojalle ominainen

poikamies (n)
baccalaureus
  nuorehko mieshenkilö, joka ei ole koskaan ollut naimisissa

poikaystävä (n)
amans
  miespuolinen kumppani romanttisessa suhteessa
  miespuolinen ystävä

poiketa (v)
differō
  olla erilainen, poikkeava
descisco
  mennä pois retiltä; tehdä aikomuksen tai suunniteman vastaisesti

poikittainen (adj)
transversus
  (sähkötekniikka) differentiaalinen, eromuotoinen

poikkeama (n)
exceptio
  poikkeaminen, poikkeus

poikkeava (adj)
abnormis
  sellainen, joka eroaa tavanomaisesta, erilainen

poikkeuksellinen (adj)
eximius
  erilainen; tavallisesta poikkeava

poikkeus (n)
exceptio
  säännöstä tai määräyksestä tehty erivapaus tai poikkeava menettely; tavanomaisesta poikkeava seikka

poikkiviiva (n)
mulceō
  (tarke) poikkiviiva

poikue (n)
feretrum
  eläimen kerralla synnyttämät poikaset

poimia (v)
carpō
  kerätä (varsinkin marjoja, hedelmiä yms.)

poimuttaa (v)
plicō
  tehdä poimuja johonkin

pois (adv)
foras
  ilmaisee paikasta tai muusta yhteydestä eriämistä

poissaoleva (adj)
amens
  ei ajatuksissaan tilanteessa oleva, tarkkaamaton ympäristöään ja nykyhetkeä kohtaan

poissaolo (n)
absentia
  se, että on tai on ollut poissa jostakin

poissulkea (v)
praeclūdō
  tehdä mahdottomaksi, estää

poistaa (v)
adimō
  ottaa pois

poisto (n)
ablatio
  poistaminen, poistaa-toiminto tai sen tekeminen jollekin

poistua (v)
abambulo
  mennä, mennä pois, lähteä pois

pokaali (n)
calix
  palkintona saatava, yleensä kultainen, hopeinen tai pronssinen malja

pokeri (n)
rutābulum
  nimitys eräille korttipeleille, joita pelataan rahasta ja joissa pyritään keräämään määrättyjä viiden kortin yhdistelmiä

poleeminen (adj)
bellatorius
  polemiikkia sisältävä, kiistanhaluinen, väittelevä, riitaisa

poliisi (n)
biocolyta, vigil
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä organisaatio, poliisivoimat

poliitikko (n)
politicus
  usein puoluepoliittisesti sitoutunut, kunnalliseen politiikkaan ja erityisesti valtiolliseen poliittiseen toimintaan osallistuva henkilö

poliittinen (adj)
politicus
  joka liittyy politiikkaan, politiikkaa koskeva

politiikka (n)
cīvīlitās
  julkisyhteisön päätöksenteko ja muu siihen liittyvä toiminta; valtion, kunnan, liikelaitoksen tms. jollakin julkisen elämän alueella harjoittama toiminta

poljin (n)
insilia
  jalalla painettava vipu tai nappula

polkea (v)
imprimō
  astua jalalla nopeasti tai voimakkaasti toistuvasti, tallata
insilia
  liikuttaa jaloin polkupyörän tai vastaavan polkimia

polku (n)
callis
  pieni tallaantumalla syntynyt kulkuväylä tai kulku-ura esim. metsässä

polkupyörä (n)
birota
  tavallisesti kaksipyöräinen kevyt ajoneuvo, joka saadaan liikkeelle polkemalla

polkupyöräily (n)
cursu
  polkupyörällä liikkuminen

pollari (n)
caudex
  kiinnitystolppa, johon kiinnitetään aluksen kiinnitysköydet

polonium (n)
polonium
  eräs alkuaine

polttaa (v)
cremō
  saattaa palamaan, hävittää tai tuhota jotakin tulessa tai palossa
  saada palovamma jostain kuumasta
fumare
  käyttää tupakkaa tai huumetta polttamalla sitä ja imemällä savu henkeen; tupakoida

polttaminen (n)
flagrans
  tuhoaminen tai hävittäminen tulta käyttäen

polttohaudata (v)
cremare
  polttaa ruumisarkussa oleva vainaja tuhkaksi ja sijoittaa tuhka hautaan

polttopiste (n)
focus
  linssi- tai peilijärjestelmän akselin piste, jossa akselin suuntaisina järjestelmään tulevat valonsäteet yhtyvät

polttopuu (n)
cremium
  yleensä tulisijassa, kuten liedessä tai uunissa, myös nuotiossa, käytettävä puupolttoaine

polttouhri (n)
holocaustum
  juutalaisuudessa uhri, joka poltettiin tulessa; tyypillisesti lammas, joka poltettiin temppelissä alttarin tulessa kokonaan (veri ja vuota tosin oli poistettu ennen polttamista)

polttouuni (n)
fornāx
  keramiikan valmistuksessa uuni, jossa savi muuttuu kovaksi
ustor
  krematorion uuni, jossa vainaja tuhkataan

polvi (n)
genu, poples
  nivel reiden ja säären välissä

polvilumpio (n)
patella
  nelipäisen reisilihaksen jänteessä sijaitseva kolmionmuotoinen luu, joka liikkuu pitkin reisiluun alaosan etupintaa polven ojentuessa ja koukistuessa

polvinivel (n)
articulatio genus
  jalassa oleva nivel, kohdassa, jossa niveltyvät reisiluu, sääriluu ja polvilumpio

polvistua (v)
lānūgō
  mennä polvilleen

polvitaive (n)
perna
  jalassa pohkeen ja takareiden liittymäkohdassa sijaitseva polvinivelen taive

polynomi (n)
polynomium
  lauseke, jossa vakioita kerrotaan muuttujalla/muuttujilla, jotka korotetaan positiivisiin kokonaislukupotensseihin ja nämä lasketaan yhteen. Mukana saa olla myös vakiotermi eli vakio ilman muuttujalla kertomista.

pommi (n)
bomba, pyrobolus
  räjähdysaineella ladattu laite, jonka räjähdyksen on tarkoitus aiheuttaa vahinkoa

pommittaa (v)
bombardare
  pudottaa pommeja jollekin alueelle lentokoneesta

pondi (n)
piscīna
  voiman yksikkö, vastaa 9,80655 mN; likimain voima, jolla maa vetää gramman massaa puoleensa 45. leveyspiirillä merenpinnan korkeudella

poni (n)
caballio
  pienikokoinen hevonen, pienhevonen, säkäkorkeudeltaan enintään 148 cm; vanh. ponihevonen

ponnahduslauta (n)
petaurum natantium
  joustava lauta, jolta voidaan hypätä veteen

poppeli (n)
pōpulus
  (kasvitiede) mikä tahansa Populus-sukuun kuuluva puu

populisti (n)
plebicola
  populismin harjoittaja; poliitikko, jonka tarkoituksena on edustaa tavallisen kansalaisen tarpeita ja toiveita

porkkana (n)
carota, carōta
  maan sisällä kasvava juures (), jota voidaan syödä raakana tai kypsennettynä
daucum, carōta
  houkutin, kiihoke; vapaaehtoisuutta edistävä palkinto; kannuste jolla vältetään pakko

pormestari (n)
praepositus
  korkein kunnallinen viranhaltija, joka aiemmin johti kaupunkia raadin kanssa maistraattina

pornahtava (adj)
acutus
  pornoon viittaava, rajun seksikäs

pornografia (n)
pornographia
  seksuaaliseen kiihottumiseen tarkoitettu, yleensä kuvallinen materiaali

poro (n)
tarandrus
  tunturipeuran () poronhoitoalueilla Pohjoismaissa ja Siperiassa kasvatettava puolikesy alalaji, jonka kummallakin sukupuolella on vuosittain vaihtuvat sarvet ja vuosittain uusiutuva turkki

porras (n)
gradior
  portaikon yksittäinen askelma; rappu

porrassyöksy (n)
agmen
  porrastasanteiden välinen osa, jossa porrasaskelmat sijaitsevat

porsas (n)
porcella, porcellus
  nuori sika, sian poikanen

portaali (n)
aditus
  julkisen rakennuksen arkkitehtonisesti koristeltu pääovi
  sivusto, jolla on linkkejä tiettyä aihetta käsitteleviin muihin sivustoihin tai eri aiheiden mukaan järjestettynä

portata (v)
portus
  siirtää tietokoneohjelma alustalta toiselle ohjelmakoodia muuttamalla; tehdä tietokoneohjelma toisella alustalla toimivaksi kirjoittamalla ohjelmakoodi uusiksi

portiikki (n)
ambulātiō
  pylväiden tai arkadien rajoittama etuhalli, pylväshalli tai pylväskäytävä

portteri (n)
bāiulus
  eräs tumma, vahva pintahiivaolut

portti (n)
foris
  kulkuaukko muurissa tai aidassa tai rakenne jolla kulkuaukko tai -väylä suljetaan; myös porttimainen symbolinen rakenne
portus
  väylän päätepiste, johon lisälaite kytketään
  looginen portti, digitaalipiirin rakenneosa

portugali (n)
lingua Lusitana
  portugalin kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan muun muassa Portugalissa ja Brasiliassa (kielitunnus: pt)

portugalilainen (adj)
lusitanus
  Portugalista peräisin oleva tai Portugaliin liittyvä

portugalilainen (n)
lusitanus
  pysyvästi Portugalissa asuva henkilö

portviini (n)
portus
  Portugalissa valmistettu, varsinkin jälkiruokaviininä käytetty makea väkevä viini

porukka (n)
globus
  ihmisjoukosta käytetty yleinen nimitys

posamentti (n)
plectō
  vaatteiden tai sisustustekstiilien viimeistelyyn käytetty koristeellinen punos (nyöri, tupsu, nauha, hapsut yms.)

poseerata (v)
facere
  pysyä mallina tietyssä asennossa erit. valokuvaa tai maalausta varten

posetiivi (n)
organum
  mekaaninen urkumainen soittolaite, jota soitetaan kampea pyörittämällä

positiivi (n)
gradus absolutus
  perusaste, adjektiivin komparaation perusmuoto eli vertailuasteiden perusaste
  pienet urut

positiivinen (adj)
positivus
  myönteinen, suotuisa, edullinen, hyvä; sellainen, joka ei ole negatiivinen tai neutraali
  sellainen, joka on suurempi kuin nolla; plusmerkkinen

poski (n)
bucca, gena
  ihmisen kasvojen osa, jollainen sijaitsee nenän kummankin puolen

poskikaari (n)
arcus zygomaticus
  poskiluuhun ja ohimoluuhun liittyvä kaarimainen luu (lat. arcus zygomaticus)

poskiluu (n)
ossa zygomatica jugalia
  silmän alapuolella pään sivussa oleva kallon osa ()

poskipuna (n)
fūcus
  perinteisesti punaisen tai vaaleanpunaisen sävyinen poskien värjäykseen tarkoitettu kosmetiikkatuote

posliini (n)
porcellanus
  kaoliinista, maasälvästä ja kvartsista polttamalla valmistettu, murtopinnaltaan valkoinen, kova ja läpikuultava keraaminen tuote, joka syntyy siten, että maasälpä ja kvartsi sulavat ja näin syntyneet silikaatit muodostavat sulamattomien kaoliinihiukkasten kanssa tiiviin seoksen

possu (n)
porcella
  pikku porsas

posteriorinen (adj)
posterior
  takapuolella tai takana sijaitseva

posti (n)
diribitorium
  organisaatio, laitos tai yritys, joka toimittaa kirjeitä ja paketteja ihmisille lähettäjän antamien ohjeiden, yleensä nimen ja osoitteen perusteella
  rakennus tai liiketila, jossa postijärjestelmä toimii, postitoimisto
sūta
  kirjeistä, paketeista ja muista lähetyksistä, jotka on toimitettu tai tulee toimittaa perille
cippus
  virkapaikka tai tehtävä

postikortti (n)
charta
  pieni kartonkinen kortti, jossa on yleensä kuva-aihe ja jolla voi lähettää lyhyen tervehdyksen

postimerkki (n)
pittacium epistulare
  perinteisesti raha-arvoinen painettu postilähetykseen kiinnitettävä todistus siitä, että postimaksu on maksettu

postinkantaja (n)
tabellārius
  henkilö, joka hoitaa postinjakelua

postitoimipaikka (n)
diribitorium
  postin kuljetusta hoitavan yrityksen yksittäinen, tavallisesti asiakaspalveluun tarkoitettu toimipiste

postitoimisto (n)
diribitorium
  postin alueellinen palvelutoimisto, josta voi esimerkiksi lähettää kirjeitä ja paketteja sekä ostaa postimerkkejä

postittaa (v)
mittō
  lähettää postin välityksellä

potaska (n)
nitrum
  kaliumkarbonaatti, K₂CO₃, hiilihapon kaliumin kanssa muodostama suola

potenssi (n)
potentia
  luku korotettuna potenssiin n on tulo, jossa luku on tulontekijänä n kertaa
virīlitās
  miehen sukupuolinen kyvykkyys

potentiaalienergia (n)
energīa potentiālis
  asemaenergia, kuvaa kappaleen kykyä tehdä työtä asemansa ansiosta

potilas (n)
aegrotus
  sairas henkilö, sairautta poteva henkilö

potkaista (v)
calcitrō
  tönäistä kovaa jalalla yhden kerran

potkaisu (n)
calcitrō
  kova yksittäinen jalalla tönäisy

potkuri (n)
helix
  siipipyörä, joka muuttaa lapojensa pyörivän liikkeen väliaineen nopeutta kasvattamalla työntövoimaksi; merenkulussa korvasi siipirattaan

potkut (n)
dīmissiō
  erottaminen työstä, koulusta, alasta, asemasta; työsuhteen purku/purkaminen

potta (n)
olla
  erityisesti lasten ulostamiseen ja virtsaamiseen käyttämä astia. Ennen sisävessoja asuinhuoneessa yöastiana käytetty lasinen tai posliininen astia

potti (n)
olla
  erilaisissa peleissä voitettavaksi kertynyt (raha)palkinto, voittopotti

poukama (n)
acinus
  pieni lahti

pouta (n)
sudum
  (ilmatiede) säätila, jonka vallitessa on sateetonta

povekas (adj)
mammōsus
  isorintainen (lähinnä naisesta, jolla kookkaat rinnat eli suuri povi)

povi (n)
sinus
  naisen rinnat

pragmaattinen (adj)
pragmaticus
  käytännönläheisesti asioihin suhtautuva; esimerkiksi toimii poikkeuksellisissa tilanteissa taktisesti oikein - mahdollisesti poiketen suurista linjoista, strategiasta tai ideologiasta

praseodyymi (n)
praseodymium
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pr

predikaatti (n)
praedicatum
  lauseen pääjäsen, lauseen persoonamuotoinen verbi
attribūtum
  avoin lause, lause, jonka totuusarvo riippuu yhdestä tai useammasta muuttujasta

predikatiivi (n)
nomen praedicativum
  predikaatintäyte, subjektina tai objektina toimivan substantiivin määre, mikä täydentää predikaattina olevaa verbiä

preesens (n)
praesens
  verbin aikamuoto , joka kuvaa menemätöntä eli nykyistä tekemistä tai tapahtumista. Suomen kielen preesens on myös tulevaa kuvaava aikamuoto, joka vastaa monien muiden kielten futuuria.

prefiksi (n)
praefīxum
  (kielitiede) etuliite; sanavartalon alkuun liitettävä affiksi, jonka lisäys luo uuden sanan

prekatiivi (n)
precātīvus
  pyyntöä ilmaiseva tapaluokka

preludi (n)
praelūdium
  lyhyt, yleensä instrumentaalinen musiikkikappale, jolla ei ole tarkkaan määriteltyä muotoa

preparoida (v)
parō
  valmistella (tutkimusta tms. varten)

prepositio (n)
praepositio
  ennen nominaalista päälausekettaan tuleva suhdesana, esim. ennen (vrt. postpositio)

presbyteerio (n)
presbyterium
  presbyteerisessä kirkkojärjestyksessä maallikoiden (presbyteerien) ja pappien muodostama kirkkoneuvosto

presidentti (n)
praesidens, praesidēns
  tasavallan valtionpäämies; tämän aseman haltija tai entisen haltijan arvonimi, virallisesti tasavallanpresidentti

pretendentti (n)
simulātor
  kruununtavoittelija

preteriti (n)
praeteritum
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä yleisesti. Mm. suomen ja venäjän verbien menneen ajan muodot vastaavat preteritiä.

preussi (n)
prussicus
  preussin kieli, muinaispreussi. Sukupuuttoon kuollut länsibalttilainen kieli

preussilainen (n)
prussicus
  Preussin asukas tai Preussista lähtöisin oleva ihminen

preussinsininen (n)
caeruleus berolinensis
  eräs raudan kemiallinen yhdiste (Fe4[Fe(CN)6]3· x H2O), jota käytetään toisaalta väriaineena, toisaalta vastamyrkkynä raskasmetallimyrkytyksissä

priimi (n)
primus
  kahden samankorkuisen sävelen välinen intervalli

primitiivinen (adj)
primitivum
  alkukantainen, sivistykseltään alkeellinen, kehittymätön verrattuna ns. korkeakulttuureihin

prinsessa (n)
principissa
  hallitsijan tytär; myös hallitsijan sisar; myös kruununperillisen tytär

prinssi (n)
princeps
  kuninkaan, kuningattaren, keisarin tai keisarinnan poika, miespuolinen kruununperijä; myös kruununperillisen poika

printata (v)
imprimō
  tulostaa

priori (n)
prior
  apotin apulainen tai prioraattiluostarin johtaja

prisma (n)
prisma
  valon spektriksi hajoittava tai valon kulkua taittava optinen laite

privilegio (n)
privilegium
  jollekin yhteiskuntaluokille tai yhdyskunnille myönnetty lakiin perustuva erityisoikeus

produktiivinen (adj)
conficiens
  tuottava; tuottelias

profeetta (n)
prophēta
  henkilö joka saa viestejä eli profetian jumalalta; ennustaja, julistaja

professori (n)
professor
  yliopiston korkein opetus- ja tutkimustyötehtävä, aikaisemmin virka

profetia (n)
fatus
  jumalallinen ilmoitus, ennustus

prognostikon (n)
prognosticon
  ennustus, ennusmerkki

progressiivinen (adj)
progressivus
  edistyvä; etenevä

projekti (n)
inceptum
  liittoutuma, jonka tarkoituksena on työstää jotain asiaa; hanke

projisoida (v)
inceptum
  heijastaa omaa mielensisältöä toiseen ihmiseen tai muuhun ulkoiseen kohteeseen (enimmäkseen tiedostamattaan)

proksimaalinen (adj)
proximalis
  raajan tyven puolella, lähempänä vartaloa, sijaitseva

proletaari (n)
proletarii
  antiikin Rooman varattomimman tai myöhemmin toiseksi köyhimmän sosiaaliluokan jäsen

prologi (n)
antelogium
  esipuhe (tavallisesti kirjallisen teoksen)

prometium (n)
prometium
  eräs radioaktiivinen alkuaine

prominentti (adj)
insignis
  huomattava

promoottori (n)
firmātor
  henkilö, joka järjestää otteluita tai konsertteja

promulgaatio (n)
prōmulgātiō
  (lain) voimaan saattaminen, promulgoiminen

promulgoida (v)
promulgo
  (laista) julkaista, saattaa voimaan

pronomini (n)
pronomen
  nomineihin kuuluva tekijään tai kohteeseen viittaava sana (esim. se), jota käytetään varsinaisen sanan asemesta esimerkiksi toiston välttämiseksi

pronssi (adj)
aes
  väriltään pronssi

pronssi (n)
aes
  lejeerinki, jossa pääkomponenttina on kupari; tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta

pronssikausi (n)
aetas aënea
  historiallinen ajanjakso, jolloin pronssi otettiin käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

proosa (n)
prōsa
  kertomakirjallisuuden laji; suorasanainen, ei säkeisiin tai runomittaan perustuva kirjallisuus

propositio (n)
prōpositō
  suljettu lause; lause, jonka totuusarvo voidaan määrittää

prosentti (n)
per centum
  sadasosan merkintätapa; tunnus on % eli prosenttimerkki

prosodinen (adj)
prosodiacus
  prosodiaan liittyvä

prostituoitu (n)
meretrix
  henkilö, joka tarjoaa maksullisia tilapäisiä sukupuoliyhteyksiä; prostituution harjoittaja

prostituutio (n)
prostitutio
  naisten tai miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen tilapäisessä suhteessa rahaa tai muuta vastiketta vastaan

protaktinium (n)
protactinium
  eräs alkuaine

proteiini (n)
proteinum
  pitkästä aminohappoketjusta koostuva orgaaninen yhdiste

protestantti (n)
Protestāns
  kristitty, joka kuuluu johonkin protestanttiseen, ts. reformaation eli uskonpuhdistuksen aikaan roomalaiskatolisesta kirkosta eriytyneeseen kirkkokuntaan tai sellaiseen näistä edelleen erkaantuneeseen tunnustuskuntaan

protestanttinen (adj)
protestanticus
  sellaiseen kirkkokuntaan tai sen uskontunnustukseen liittyvä, joka reformaation eli uskonpuhdistuksen aikaan eriytyi roomalaiskatolisesta kirkosta tahi joka on syntynyt näiden pohjalta ja jota yleisesti pidetään kristillisenä

protestanttisuus (n)
Protestantes
  se, että on protestanttinen

protesti (n)
reclāmō
  vastalause

protestoida (v)
reclāmō
  asettua vastarintaan, vastustaa jotakin (varsinkin mielenosoituksellisesti)

protoni (n)
proton
  subatominen hiukkanen, joka on positiivisesti varautunut nukleoni; yhdessä neutronien ja muiden protonien kanssa muodostaa atomiytimen; luetaan baryoneihin, sillä koostuu kolmesta kvarkista

provinssi (n)
provincia
  hallintoalue, maakunta, lääni, aluehallinnon yksikkö joissain maissa

provisio (n)
commissio
  kaupallisen tehtävän suorittamisesta maksettava yl. prosenttiosuutena myynnin arvosta laskettava korvaus

provokaatio (n)
provocatio
  yllytys, kiihotus

provosoida (v)
lacessō
  kiihottaa tekemään jotakin ärsyttämällä tai loukkaamalla

pryki (n)
bracitorium
  panimo

psykiatri (n)
psychiater
  mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon perehtynyt lääkäri

psykiatria (n)
psychiatria
  lääketieteen haara, joka keskittyy mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon

psykologi (n)
mentis doctor
  psykologian maisterin koulutuksen saanut psykologian asiantuntija

psykologia (n)
psychologia
  elollisten olioiden, varsinkin ihmisen, käyttäytymistä laajoihin toiminnekokonaisuuksiin liittyen kuvaamaan ja selittämään pyrkivä tiede, johon liittyy useita erityisaloja

psykopatia (n)
psychopathia
  äärimuoto antisosiaalisesta persoonallisuushäiriöstä, jolle tyypillistä ovat valehtelu, vastuuttomuus, moraalittomuus ja häpeän sekä katumuksen puute, ja kehityksellinen alikehittyneisyys tarpeisiin liittyvässä tavoitteistossa, jonka seurauksena elämän tavoitteet jäävät Maslow'n tarvehierarkian alimmille tasoille ja näitä tavoitellaan välineellisesti

psyyke (n)
psyche
  sielu, mielenlaatu

puberteetti (n)
pūbertās
  murrosikä, usein varhaismurrosikä; ikävuosina 10-13

pubi (n)
taberna
  englantilaistyylinen alkoholijuomia myyvä seurusteluravintola, alkuaan olutravintola pub, kapakka

publikaani (n)
publicanus
  veronkerääjää muinaisessa Roomassa

pudota (v)
cadere
  liikkua alaspäin
  (luvuista, lämpötilasta tai vastaavasta) vähetä, pienentyä

pudottaa (v)
dēmittō
  aiheuttaa tietoisesti jonkin putoaminen

pugilisti (n)
pugil
  nyrkkeilijä

puhallinsoitin (n)
instrumentum inflatile
  soitin, jonka ääni syntyy siihen puhallettaessa saattamalla rajallinen ilmatila, tavallisesti ilmapatsas, värähtelemään ja tämä värähtely etenee soittimesta ympäröivään ilmatilaan

puhaltaa (v)
flo
  pusertaa ilmaa keuhkoista suun kautta siten, että syntyy ilmavirtaus

puhdas (adj)
purus
  jossa ei ole likaa tai epäpuhtauksia
  pelkkä, ainoastaan jotain

puhdasoppisuus (n)
orthodoxia
  se, että on puhdasoppinen

puhdistaa (v)
luo
  tehdä puhtaaksi, poistaa likaa tai saastetta

puhdistus (n)
luo
  ei-toivottujen henkilöiden poistaminen järjestöstä tai alueelta

puhe (n)
contio
  yhden henkilön pitämä suullinen, ennalta laadittu tai improvisoitu, tiettyyn retoriseen päämäärään pyrkivä esitys
dictiō
  suullinen ilmaisu, puhumisen teko tai tulos

puheenjohtaja (n)
praepositus
  henkilö, joka johtaa keskustelua kokouksessa

puheenvuoro (n)
affor
  annettu vuoro puhua

puheet (n)
aio
  vuoro korttipelissä

puhekupla (n)
balonus
  sarjakuvassa oleva, hahmoon osoittava kupla, jossa lukee mitä hahmo sanoo

puhelias (adj)
garrulus
  paljon puhuva

puhelin (n)
telephonum, telephonium
  puhelinverkkoon kytkettävä puheen kaksisuuntaiseen välittämiseen ja keskustelujen käymiseen tarkoitettu sähkömekaaninen laite

puhelu (n)
clamo
  kahden puhelimen välinen puheyhteys

puhemies (n)
orator
  eduskunnan tai muun parlamentin jäsenten edustaja, joka edustaa parlamenttia ulospäin ja johtaa sen työskentelyä ja toimii istuntojen puheenjohtajana

puhetorvi (n)
megaphonium
  puhujan ääntä suuntaava ja voimistava kartiomainen metallinen torvi, megafoni

puhjeta (v)
dīrumpō
  mennä puhki, rikkoutua (omasta paineestaan), kulua puhki
  ilmestyä, tulla esiin/näkyviin
ērumpō
  alkaa, syttyä, syntyä

puhkaista (v)
pungō
  saada puhkeamaan

puhtaasti (adv)
munditer
  puhtaalla tavalla

puhua (v)
loquor
  tuottaa puhetta, saada suullaan aikaan tunnistettavia sanoja ja lauseita

puhuja (n)
orator
  henkilö, joka puhuu

puhuminen (n)
dictiō
  puhua-verbistä muodostettu teonnimi

puhutella (v)
alloquor
  () puhuttaa; pyrkiä puheisiin / ottaa jokin puheeksi jonkun kanssa

puhuttu (adj)
dictus
  sellainen, josta on ollut puhe, puheena ollut; suullisesti ilmaistu, puhumalla aikaan saatu tai muodostettu.

puida (v)
trituro
  irrottaa jyvät viljakasveista

puinen (adj)
ligneus
  puusta tehty

puiseva (adj)
ligneus
  vivahteeton; sävytön, nyanssiton; ilmehtimätön; yksioikoinen, monotoninen, tasapaksu; lattea; tylsä, ikävystyttävä; tavanomainen; ilmeisen opettavainen; banaali.

puisto (n)
horti
  usein esteettisiä arvoja korostava, hoidettu, puita kasvava, asutuksesta erillinen suurehko viheralue

puistokatu (n)
advenita
  puiden tai puistoistutusten reunustama katu

pujottaa (v)
fīlum
  sovittaa jokin ahtaan aukon läpi

pukea (v)
vestire
  laittaa vaatteet päälle
adulor
  sopia kauniisti jonkun päälle; näyttää kauniilta tai hienolta jonkun päällä; saada joku olemaan ulkonäöltään edukseen

pukeutua (v)
vestire
  laittaa vaatteet ylleen

pukki (n)
caper
  koiraspuolinen vuohi

puksipuu (n)
buxum, buxus
  mikä tahansa puksipuiden suvun () kasvi

puku (n)
habitus
  miehen tai naisen yhtenäinen asukokonaisuus

pula (n)
aerumna
  tukala tilanne, ahdinko, hätä
inopia
  puute

pula-aika (n)
depressio
  puutteen aika; aika, jolloin kaikesta on puutetta

pulista (v)
blaterō
  puhua pälpättää, jorista
bulla
  pulputtaa
murmur
  jupista, nurista, napista

pullea (adj)
pinguis
  paksu ja pyöreä

pullistuma (n)
protuberantia
  laajentunut kohta, paisuma

pullo (n)
ampulla, lagoena
  suusta suppea, usein suljettava nesteen ym. säilyttämiseen tarkoitettu soveliaasta materiaalista valmistettu astia

pullonkaula (n)
cervix
  pullon tai vastaavan säiliön osa, joka johtaa suuaukosta säiliöön ja on tätä kapeampi

pullottaa (v)
ampulla
  panna, pakata pulloon
prominere
  olla pullollaan, olla pulleana, olla koholla

pullukka (n)
cephalus
  hieman pyöreä, pullea henkilö

pulska (adj)
pinguis
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, lihava, rehevä, uhkea, pyylevä

pulssi (n)
pulsus
  lyhytaikainen signaali, sykäys

pultti (n)
pessulus
  koneruuvi, kuusiokantainen kiinnitysväline, tylppäkärkinen ja lieriövartinen ruuvi, mutterin vastakappale

pumpata (v)
antlia
  käyttää pumppua

pumppu (n)
antlia
  mekaaninen nesteiden tai kaasujen siirtämiseen tarkoitettu laite

punainen (adj)
ruber, rufus, russus
  sellainen, jonka väri on punainen
ruber, russus
  vasemmistolainen, etenkin sosialistinen tai kommunistinen

punainen (n)
ruber, russus
  punainen väri, näkyvän valon aallonpituudeltaan pisin väri, 625–760 nanometriä

punakampela (n)
pecten
  () ruokakalana kaupalliseti merkittävä, Koillis-Atlantilla, Pohjanmerellä ja läntisellä Itämerellä elävä kampelalaji

punakka (adj)
rubicundus
  kasvoiltaan punertava

punapää (n)
rūfus
  punatukkainen henkilö

punastua (v)
rubescō
  muuttua kasvojen väriltä punaiseksi nolostuksen, ujouden tai häpeän vuoksi

punatauti (n)
dysenteria
  suoliston bakteeritauti, shigelloosi eli dysenteria

punatulkku (n)
Pyrrhula pyrrhula
  peippojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

punaviini (n)
vinum atrum
  väriltään punainen viini, johon on liuennut valmistuksen aikana parkkiaineita rypäleiden kuorista ja siemenistä

punertava (adj)
rubellus
  punaiseen vivahtava

punnita (v)
expendō
  mitata jnk paino

punoa (v)
texō
  kiertää lankamaisia kappaleita toistensa ympärille

punos (n)
plectō
  punomisen tulos

punta (n)
cūdō
  joissakin maissa käytetyn rahayksikön nimi; Iso-Britannian punnan symboli on £

puntaroida (v)
dēlīberō
  harkita

puntti (n)
auctōritās
  urheilussa, voimaharjoittelussa ja kuntoutuksessa käytettävä paino

puola (n)
excolo
  puolan kieli, Puolassa puhuttava länsi-slaavilainen kieli (kielitunnus: pl)
alabrum
  ompelukoneen osa alulankaa varten

puolalainen (adj)
polonicus
  Puolasta peräisin oleva tai Puolaan liittyvä

puolalainen (n)
polonus
  Puolan kansalainen

puolanminttu (n)
pulegium, puleium
  minttujen suvun kasvi (), jota on käytetty mm. kirppujen karkoitukseen. Kasvaa Länsi- ja Keski-Euroopassa ja Lähi-Idässä sekä tulokkaana Amerikassa

puolesta (postposition)
prō
  jonkin eteen tai sijaan
ad
  tuen, kannatuksen ilmaus

puoli (adj)
dīmidium
  ajanilmauksissa, yms.

puoli (n)
dimidium
  jonkin kokonaisuuden osa; toinen kahdesta; yksi useasta
latus
  näkökanta, näkökohta

puoli (numeral)
dīmidium
  luku yksi jaettuna kahdella, 1/2

puoliaika (n)
dīmidium
  eräissä urheilulajeissa peliajan puolisko, joista ensimmäinen jakso pelataan ennen taukoa ja toinen sen jälkeen

puolialaston (adj)
seminudus
  hyvin vähissä pukeissa

puoliavoin (adj)
sēmiapertus
  sellainen, joka on toiselta puolelta avoin ja toiselta suljettu, joka sisältää toisen päätepisteen, muttei toista

puolijumala (n)
sēmideus
  henkilö, jonka toinen vanhemmista on jumala ja toinen ihminen

puolikas (n)
semis
  puoli, puolisko, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puolikuu (n)
luna dimidiata
  taivaalla auringon puoliksi valaisema Kuun kiekko

puolikuuluu (n)
os lunate
  käsivarren luihin liittyvä ranteen luu, os lunate

puolimakea (adj)
mediocris
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, puolikuivan ja makean välissä

puolinen (n)
cena
  puoliltapäivin nautittava ruoka, lounas

puolisko (n)
dimidium
  puoli, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puoliso (n)
maritus
  mies (aviomies) tai vaimo

puolisuunnikas (n)
trapezium
  nelikulmio, jossa on kaksi yhdensuuntaista sivua

puolitoista (numeral)
dīmidium
  yksi ja puoli

puolittaa (v)
dimidiō
  jakaa kahteen yhtä suureen osaan
  alentaa puoleen

puolittua (v)
dimidiō
  pienentyä puoleen

puolivillainen (adj)
malefactus
  huonolaatuinen, huolimaton, välinpitämätön

puoliväljä (adj)
sēmiapertus
  sellainen, jossa suuväylän väljyys on jossain väljien ja välivokaalien välissä

puolue (n)
factio
  yhteisten aatteiden kannattajien ja samoja poliittisia etuja tavoittelevien kansalaisten yhteenliittymä; poliittinen puolue

puolueettomuus (n)
neutralitas
  se, että on puolueeton

puolueohjelma (n)
exstructum
  puolueen yleisohjelma jossa esitetään puolueen politiikan periaatteita ja tavoitteita

puolukka (n)
vaccinium
  kanervakasveihin kuuluva korkea ikivihreä varpu ()

puolustaa (v)
defendo
  koettaa vastustaa jnk tahon hyökkäystä

puolustaja (n)
dēfensor
  ihminen, joka puolustaa jotakuta tai jotakin; puolestapuhuja
  pallopeleissä kenttäpelaaja, jonka tehtävänä on torjua vastustajan hyökkäyksiä

puoskari (n)
magus
  henkilö, joka harjoittaa lääketieteellistä tointa ilman voimassa olevaa lupakirjaa

puoti (n)
taberna
  myymälä, kauppa, varsinkin pieni erikoisliike

pupu (n)
cuniculus
  erityisesti lasten käyttämä hellittelynimi kaniinille tai jänikselle

puraista (v)
īcō
  purra nopeasti ja kerran

puristaa (v)
comprimō
  painaa tiiviiksi vähintään kahdesta vastakkaisesta suunnasta

purje (n)
velum
  (merenkulku) purjealuksen mastoon kiinnitetty kangas, johon tuulen voima kohdistuu ja kuljettaa alusta

purjealus (n)
navis velifera
  purjeita käyttäen tuulen voimalla liikkuva alus

purjehdus (n)
velum
  purjehtien tai muulla tavoin aluksella tehty matka; myös risteily

purjehtia (v)
nāvigō
  liikkua vesillä purjeen tai purjeiden avulla

purjehtiminen (n)
velificatio
  aluksen tai veneen kuljettaminen purjeeseen kohdistuvan tuulen avulla pitkin valittua reittiä halutulla tavalla

purjelentokone (n)
aëronavis velivola
  kevytrakenteinen ilmaa raskaampi ilma-alus, joka hinataan taivaalle ja joka liitää pitkiäkin matkoja

purjosipuli (n)
porrum
  purjo (Allium porrum), sipuli, jonka juuresta kasvaa lieriömäisesti pitkiä, leveitä lehtiä

purkaa (v)
annihilare
  hajottaa tai pilkkoa pienempiin osiin hallitusti esimerkiksi taloja tai tavaroita; hajottaa osiin
rescindō
  saattaa pätemättömäksi (sopimus); lakkauttaa (yhtiö, yhdistys)
fluere
  tyhjentää vetensä

purkki (n)
urceolus
  pienehkö yleensä kannellinen laajasuinen jäykkä astia

puro (n)
rivus
  jokea pienempi vesiväylä, joka on suunnilleen 10 cm:stä pariin metriin leveä

purotaimen (n)
salvelinus fontinalis
  koko maassa paikalliskalana pikku joissa, puroissa ja lampareissa elävä pieni lohikala, taimenen "puromuoto", lähisukua muille taimenille

purppura (n)
ostrum
  väri violetin ja punaisen välillä; näkvyän valon kirjoon kuulumaton, sen lyhyt- ja pitkäaaltoisen säteilyn yhteisvaikutuksesta aistittava väri

purra (v)
mordere
  puristaa hampailla
mando
  nipistää, tehdä kipeää
affligo
  tepsiä, tehota

pursi (n)
baubor
  purjeella varustettu soutuvene tai muu pieni alus

purskuttaa (v)
eluo
  pyöritellä nestettä suussa

pursottaa (v)
comprimō
  puristaa jotakin ainetta suuttimen läpi, jolloin aine saa suulakkeen mukaisen muodon

pusero (n)
pēlūsia
  ylävartalon ylle puettava yleensä vain vyötäröön saakka ulottuva vaatekappale

puska (n)
dūmus
  häpykarvoitus (erityisesti runsas karvoitus)

puskaradio (n)
vinea
  nimitys huhujen, kuulopuheen, juorujen kautta tapahtuvalle tiedon leviämiselle

puskuri (n)
conditorium intermedium
  muistialue, jossa varastoidaan dataa sen käsittelyä tai eteenpäin lähettämistä varten

pussi (n)
marsupium
  joustavaseinämäinen säiliö, joka on tehty esimerkiksi muovista, voimapaperista tai kankaasta

pussieläin (n)
marsupial
  jokin osaluokan nisäkkäistä, jotka elättävät vastasyntyneitä poikasiaan vatsassa olevassa ihopoimussa, jonka sisällä nisät ovat

pussinperä (n)
fundala
  umpikuja; tie tai katu, jonka päässä on käännöspaikka

pussittaa (v)
follis
  pakata pussiin

pusukala (n)
bāsiātor
  pusukaloihin kuuluva kala (), joka on tunnettu myös akvaariokalana

putatiivirikos (n)
aberratio delicti
  luvallinen teko, jonka tekijä erheellisesti luulee tekevänsä rikoksen; putatiivirikoksen tekee esimerkiksi henkilö, joka luulee anastavansa vieraan omaisuutta, mutta ottaakin oman tavaransa

putiikki (n)
taberna
  pieni myymälä

putka (n)
carcer
  lyhytaikaista henkilön talteenottoa varten tarkoitettu, usein poliisiasemalla sijaitseva säilö

putki (n)
tubus
  tavallisesti poikkileikkaukseltaan pyöreä, tasapaksu ja molemmista päistä avoin kappale
cupa
  yli 20 mm kaliiperisen aseen piippu

putkimies (n)
plumbarius
  ammattilainen, joka korjaa ja huoltaa rakennusten lämpö-, vesi- ja ilmastointijärjestelmiä ja -laitteita

putoaminen (n)
conflictus
  pudota-verbistä muodostettu teonnimi

puu (n)
arbor
  puuvartinen, pensasta suurempi kasvi
  golfmailan rakennetyyppi
lignum
  puuaines
  puutavara, sahatavara

puuaines (n)
lignum
  (puutavara) mekaanisesti tai kemiallisesti jalostettava puuraaka-aine

puuduttaa (v)
torpidus
  saada puutumaan

puuhiili (n)
carbō
  puun hiiltyessä, vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine

puujalka (n)
grallae
  (alkujaan puinen) pareittain käytettävä väline, jolla voi kulkea tavallista korkeammalla; puujalat

puukenkä (n)
calx
  puupohjainen kenkä

puukottaa (v)
confodio
  lyödä tai viiltää henkilöä vahingoittamistarkoituksessa puukolla tai muulla teräaseella

puulajipuisto (n)
arborētum
  puistoalue, jolle on istutettu pääosin erilaisia puulajeja

puuma (n)
pictor
  Amerikassa elävä suurikokoinen kissaeläin (), jolla on keltainen turkki

puuni (n)
lingua punica
  puunilaisten puhuma foinikian kielen myöhäismuoto

puunilainen (n)
punicus
  Karthagon foinikialainen

puunkuori (n)
baubor
  kookkaan puuvartisen kasvin rungon ja oksien mantoa, jälttä ja nilaa peittävä solukko, parkki

puupuhallin (n)
instrumentum ligni et venti
  puhallussoitinten ryhmän soitin, joka eroaa vaskipuhaltimista materiaaliltaan (joka voi olla puuta tai metallia) sekä äänenmuodostukseltaan.

puuro (n)
granea
  jostakin viljasta maidon tai veden kanssa keittämällä valmistettu velliä kiinteämpi ruoka

puuseppä (n)
lignārius
  ainespuun käsittelyn ammattilainen, joka tekee puusta erilaisia esineitä sekä korjaa ja entisöi

puuska (n)
flabrum
  äkillinen, lyhytkestoinen tuulenvirtaus
  äkillinen tunteenilmaus

puutarha (n)
hortus
  puilla, pensailla ja kukkaistutuksilla koristeltu rauhallinen ulkoalue, jossa usein tuotetaan koristekasvien lisäksi juureksia ja vihanneksia. Suomessa kasvukauden pidentämiseksi on käytetty kasvilavaa taimien kasvatukseen. Kaupallisesti toimivaa puutarhaa nimitetään kauppapuutarhaksi.

puutarhamansikka (n)
fragaria
  marjojen tuotantoon jalostettu mansikka, jota kasvatetaan kotitarvekäyttöön puutarhoissa ja kaupallisesti pelloilla ja kasvihuoneissa. .

puutarhanhoito (n)
horticultura
  koriste- ja hyötykasvien kasvattamista pienessä määrin

puutarhuri (n)
hortulanus
  puutarhatalouden perustutkinto

puutavara (n)
tignum
  puusta, erityisesti puun rungosta, saatavan raaka-aineena ja kaupallisena tuotteena käytettävän puuaineen yleisnimitys

puute (n)
inopia
  kova tarve; se, että jotakin ei ole

puuteri (n)
pulvis
  kosmeettinen jauhe jota käytetään kasvojen ihon ehostamiseen

puuterilumi (n)
pulvis
  vastasatanut, irtonainen, tiivistymätön lumi, jollaista muodostuu yleensä tyynellä ilmalla ja kovalla pakkasella

puutiainen (n)
ricinus
  punkkeihin kuuluva kahdeksanjalkainen verta imevä eläin, joka saattaa purressaan levittää tauteja

puuttua (v)
careō
  olla poissa jostakin ja aiheuttaa siten sen vajavaisuus
careo
  olla olematta jollakin/jollakulla ja aiheuttaa siten sille puute tai tarve

puutua (v)
mortuus
  tulla tunnottomaksi

puuvilla (n)
gossypium
  malvakasveihin (Gossypium) lukeutuva yksi- tai monivuotinen ruoho. Hyötykasveina käytettyjä lajeja on useita.

pyhiinvaellus (n)
peregrīnātiō
  uskonnollinen matka pyhänä pidettyyn paikkaan

pyhimys (n)
sānctus
  pyhänä pidetty henkilö

pyhä (adj)
sacer, sanctus
  uskonnoissa Jumalalle tai jumalille erotettu
sanctus, sancta
  arvonimi pyhimykseksi julistetulle lähinnä katolilaisuudessa

pyhä (n)
feriae
  pyhäpäivä; sunnuntai

pyhäinpäivä (n)
Omnium Sanctorum
  kirkollinen juhlapyhä jolloin muistetaan vainajia ja kirkon pyhiä. Suomessa ja Ruotsissa lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän välinen lauantai, katolisissa maissa marraskuun 1. päivä, ja ortodokseilla ensimmäinen helluntain jälkeinen sunnuntai

pyhäkkö (n)
sacellum
  pyhättö, temppeli tai palvontapaikka, joka on rakennettu säilyttämään kristinuskon pyhäinjäännöstä

pyhäpäivä (n)
feriae
  sunnuntaiksi tai muuksi viikonpäiväksi osuva kirkollinen juhlapäivä; päivä joka pyhitetään

pyjama (n)
paiama
  väljä yöasu, johon kuuluu housut ja paita

pylly (n)
Padanus
  takapuoli (pakarat)

pylväs (n)
columna
  vapaasti seisova tolppa, jota käytetään merkkinä tai lampun kannattimena

pylväshattu (n)
abacus
  (tekniikka) pylvään päähän kiinnitettävä suojus

pyramidi (n)
pyramis
  pohjaltaan neliömäinen, sivuiltaan kolmiomainen, sileä- tai porrastettu huippua kohti kapeneva rakennelma, jossa yleensä on sisätiloja

pyridoksiini (n)
piridoxinum
  B₆-vitamiini

pyrkiä (v)
apīscor
  yrittää päästä johonkin tavoitteeseen

pyro- (prefix)
pyr-
  tuleen tai kuumuuteen liittyvä

pyroklastinen pilvi (n)
efluxus pyroclasticus
  tulivuorenpurkauksen synnyttämä sen tapahtumahetken alkuun ajoittuva kuumista kaasuista ja hienojakoisesta vulkaanisesta tuhkasta koostuva nopeasti rinnettä alaspäin kulkeva virtaus

pyrstö (n)
cauda
  erityisesti selkäjänteisten, kuten kalojen, lintujen ja useiden sammakkoeläinten ruumiin takapäässä olevan pidentymän nimitys, joka häntää vastaavana ruumiinosana mm. helpottaa liikkumista

pyry (n)
ningor
  tiheä lumisade

pyssy (n)
sclopetum
  yhden henkilön käytettävissä oleva tuliase, käsituliase

pysyvä (adj)
constans
  sellainen, joka on muuttumaton, jatkuvasti olemassa oleva, stabiili

pysyä (v)
maneo
  jäädä jhk paikkaan tai olotilaan, olla lähtemättä jstk

pysyä vaiti (v)
silens
  olla puhumatta; pitää salassa

pysäkki (n)
absisto
  joukkoliikenteen kulkuneuvojen pysähtymispaikka matkustajien ottamista ja jättämistä varten

pysäköidä (v)
viridarium
  jättää ajoneuvo seisomaan pysäköintiin varatulle paikalle

pyydys (n)
fovea
  kalojen, riistan tai petojen pyydystämiseen käytettävä väline tai laite

pyydystää (v)
capiō
  pyytää, ottaa kiinni jotakin; metsästää, saalistaa

pyyhe (n)
mantele
  tarkoitukseen soveltuvasta materiaalista, us. tekstiilistä tai paperista, valmistettu esine, jota käytetään pois pyyhkimiseen, kuivaamiseen tms.

pyyhekumi (n)
gummis
  väline, jolla voi pyyhkiä pois lyijykynän jäljen

pyyheliina (n)
mantēle
  kuivaamiseen käytettävä yl. kankainen pyyhe

pyyhkiä (v)
tergō
  poistaa likaa pinnalta hankaamalla tai kevyesti painamalla yleensä tekstiilistä esinettä sen päällä
oblitterō
  poistaa kynänjälkeä piirtopinnalta; kumittaa

pyykkikori (n)
impediō
  kori, jossa säilytetään likaisia vaatteita odottamassa pyykinpesua

pyykkilauta (n)
chelys
  erottuvat vatsalihakset, pyykkilautavatsa

pyykätä (v)
lavō
  pestä pyykit

pyylevä (adj)
pinguis
  lihavahko

pyyntö (n)
petītum
  toivomus, joka esitetään jollekulle

pyytää (v)
precor
  esittää pyyntö, anoa, kehottaa tekemään jotakin tai pyytää palvelusta tai esinettä

pyökki (n)
fagus
  euroopanpyökki, kasvuvyöhykkeellään hyvin kookkaaksi kasvava jalo lehtipuu ()

pyöreä (adj)
rotundus
  ympyrän muotoinen, pallomainen
teres
  sellainen, jonka ääntämisen aikana huulet pyöristyvät

pyörittää (v)
volūmen
  saada pyörimään
currō
  pitää toiminnassa

pyöriä (v)
volvō
  liikkua pysyen osittain paikallaan

pyörre (n)
vortex
  nesteen tai kaasun nopeasti kiertävä virtaus

pyörä (n)
rota
  keskelle kiinnitetyn akselin ympäri pyörivä mekaaninen laite

pyörähtää (v)
vertō
  mennä kerran ympäri, kääntyä akselin ympäri

pyöräillä (v)
birota
  ajaa polkupyörällä

pyöräily (n)
cursu
  polkupyörällä liikkuminen, polkupyöräily
birotatio
  polkupyörällä ajettavat kilpailut

pyörätuoli (n)
sella rotalis
  liikuntavammaisen liikkumavälineenä käytettävä tuoli, jossa on pyörät

pyöveli (n)
carnifex
  kuolemanrangaistuksen toimeenpanija; teloittaja, mestaaja

pähkinä (n)
nux
  kuiva, aukeamaton hedelmä, joka sisältää vain yhden siemenen. Kaupallisesti ja arkikielessä nimitetään muunkin laisia kovia syötäviä paljon rasvaa ja valkuaista sisältäviä hedelmiä tai sellaisen osia pähkinöiksi.

pähkinänkuoressa (adv)
in nuce
  olennaisin tiivistettynä; lyhyesti ja ytimekkäästi

pähkinäpensas (n)
Corylus avellana
  euroopanpähkinäpensas, korkeakasvuinen pensas (); hedelmä on pähkinä, joka kypsyy kasvukauden päättyessä

pähkinäpuu (n)
iūglāns
  jalopähkinöihin (Juglans) kuuluvia kasveja, joissa kasvaa pähkinöitä

päihde (n)
narcoticum
  päihtymistarkoitukseen käytettävä huume, lääke tai muu valmiste

päihittää (v)
vincō
  voittaa kilpailussa, kukistaa

päihtynyt (adj)
ebrius
  jonkin päihteen vaikutuksen alainen

päinmakuu (n)
prōpensus
  asento, jossa maataan siten, että vatsa ja rinta on maata vasten

päinvastoin (adv)
rursus
  vastakkaisella tavalla (kuin aiemmin ilmaistu)
vice versa
  toisinpäin

päissään (adv)
bibōnius
  humalapäissään, juovuksissaan

päivittäin (adv)
cotidie
  jokaisena päivänä, joka päivä

päivittäinen (adj)
cottidianus
  sellainen, joka esiintyy, tapahtuu, toistuu tms. jokaisena päivänä; jokaiseen päivään kuuluva, jokapäiväinen

päivyri (n)
Kalendae
  almanakka, kalenteri

päivystys (n)
dēbitum
  toimintavalmius, odotteleminen; valmius vastaanottaa sovitunlaisia tehtäviä

päivä (n)
dies, lux
  valoisa aika vuorokaudesta, aamun ja illan välissä
dies
  (arkikieltä) vuorokausi

päiväkirja (n)
diarium
  henkilökohtainen muistikirja merkittävien tapahtumien muistiin merkitsemiseksi

päivällinen (n)
cēna
  ateria, joka syödään yleensä iltapäivällä klo 16–19, vuorokauden toinen pääateria lounaan jälkeen

päivämäärä (n)
dies
  kalenterin mukainen ajankohta, päivän aikamäärä ()

päivänseisaus (n)
solstitium
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Kravun tai Kauriin kääntöpiirillä

päiväntasaaja (n)
aequator
  Maan ekvaattori

päiväntasaus (n)
aequinoctium
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Maan päiväntasaajalla

päivänvalo (n)
lux
  auringonvalo

päivänvarjo (n)
alexilum
  päivänpaisteelta suojaava sateenvarjon kaltainen suoja, auringonvarjo

päiväpeite (n)
cadurcum
  vuodetta peiteltäessä päällimmäiseksi asetettava peite, jota käytetään silloin kun vuodetta ei käytetä nukkumiseen

päiväsaika (n)
dies
  päiväinen aika, päiväaika

päre (n)
scandula
  kaadetusta puusta kiskottu tai höylätty ohuehko pitkittäissyinen tasavahvuinen levy tai suikale, jonka pituus ja muut mitat vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan

pässi (n)
aries
  urospuolinen lammas

pää (n)
caput
  kehon osa, jossa yleensä sijaitsevat aivot, silmät, korvat, suu ja nenä

pää-äänenkannattaja (n)
convīvium
  lehti, joka toimii puolueen tai yhdistyksen aatteen kannattajana ja pääasiallisena julkaisukanavana

pääasiallinen (adj)
principalis
  sellainen, joka on pääasiana

pääasiassa (adv)
praecipue
  merkittävimmältä osin, suurimmalta osin

päähän (postposition)
a loco
  jllk etäisyydelle

pääjakso (n)
phylum
  eliöiden tieteellisen luokittelun toiseksi ylin taso

pääjuuri (n)
radix palaris
  (kasvianatomia) kaksisirkkaisten kasvien paksu alaspäin yl. pystysuoraan kasvava juuri

pääkaupunki (n)
caput
  itsenäisen valtion hallinnollinen keskus

pääkipu (n)
capitis dolor
  päähän kohdistuva kipu, päänsärky

pääkirjoitus (n)
caput
  sanoma- ja aikakauslehden aloitussivulla sijaitseva, päätoimittajan hyväksymä mielipidekirjoitus, joka kertoo lehden kannan ajankohtaiseen aiheeseen

pääkonttori (n)
praetōrium
  strategisesti sijoitettu keskuskonttori, joka toimii yrityksen ja sen konttoriverkoston hallintokeskuksena; myös kyseinen toimistorakennus

päälaenluu (n)
ossa parietalia bregmatis
  kaksi luuta, jotka muodostavat päälaen, otsaluun ja takaraivonluun välissä

päälaki (n)
corona
  ihmisen tai eläimen pään ylin, kaareva osa; pään lakipiste

päällikkö (n)
archimagirus
  työpaikalla yksikön johtaja

päällys (n)
bulba
  peittävä, suojaava, ympäröivä ulkopinta, yläpinta tms.

päällystakki (n)
exordia
  pikkutakin ja muiden ylävartaloa peittävien vaatteiden päällä käytettävä takki

päällystys (n)
strātūra
  päällyksen laittaminen

päällystää (v)
cooperiō
  laittaa pysyvästi jonkin päälle jotakin

päällysvaate (n)
habitus
  alusvaatteiden päällä pidettävä vaate

pääluokka (n)
genus verbi
  prdoduktiivinen rakenne, jolla muutetaan verbin tai lauseen argumenttirakennetta ja valenssia, suomessa verbien taivutusluokka, joka kertoo siitä tunnetaanko tekijä

päämies (n)
cacumen
  jotakin toimintaa johtava henkilö, jonka asema on ylimpänä arvoasteikossa; johtaja, päällikkö
  aatelissuvun vanhin (miespuolinen) henkilö
dominus negōtiī
  henkilö, jonka puolesta edustaja tai avustaja toimii

päämäärä (n)
finis
  tavoite, tarkoitus
dēstinātiō
  määränpää

päänahka (n)
calva
  pään yläosan iho; hiuspohja

päänsärky (n)
capitis dolor
  pääkipu, päässä tuntuva särky ja kipu
  päänvaiva; huoli, murhe; asia, joka tuottaa vaivaa

pääosa (n)
papyrus
  näytelmän tai elokuvan tärkein rooli, päähenkilön osa, päärooli
pars
  suuri enemmistö

pääruoka (n)
summa cena
  usean ruokalajin ateriassa tyypillisesti aterian keskellä syöty raskain ruokalaji

päärynä (n)
pirus, pirum
  tarhapäärynä, hedelmäpuuna viljelty ruusukasvien heimon puu (Pyrus communis), joka on läheistä sukua omenapuulle
pirum
  päärynäpuun hedelmä

päärynäsiideri (n)
piracium
  käymismenetelmällä päärynöistä valmistettu alkoholijuoma

pääsiäinen (n)
Pascha, Festa Paschalia
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ylösnousemuksen muistoksi

pääsky (n)
hirundō
  laajalle levinneen, noin 75 lajin varpuslintuheimon, pääskyjen (), jäsen. Heimoon kuuluu kolme Suomessa pesivää lajia: haarapääsky, räystäspääsky ja törmäpääsky

päässä (adv)
a loco
  matkan takana, etäisyydellä

päästä (v)
fieri
  saavuttaa jokin paikka, onnistua tulemaan jnnk

päästä käsiksi (v)
appropinquare
  saada ponnistelujen tuloksena jk käyttöönsä

päästä läpi (v)
praetereo
  suorittaa hyväksytysti

päästäinen (n)
sōrex
  mikä tahansa päästäisten heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai semmoisen yksilö

päästää (v)
amittere
  vapauttaa
  antaa selvitä vähällä, päästää pälkähästä
  vapauttaa ilmoille
condono
  antaa, sallia jotain
concedō
  olla se, jota vastaan maali tehdään

pääte (n)
suffixus
  sanan loppuun lisättävä aines; sijapääte, jokin muu taivutuspääte tai johdospääte, tai mikä tahansa sanan lopusta tunnistettava osa

päätellä (v)
coniecto
  tehdä johtopäätös

päättyä (v)
finem habeo
  tulla loppuunsa

päättämätön (adj)
infectus
  sellainen, mitä ei ole saatettu päätökseen; keskeneräinen

päättää (v)
finio
  viedä loppuun, saattaa loppuun, lopettaa

pääty (n)
exitus
  pitkänomaisen rakennuksen lyhyempi sivu tai sivu, jonka yläosa rajautuu kattoon kolmiomaisena

päätykolmio (n)
fastīgium
  klassisessa arkkitehtuurissa palkiston ja kattorakenteiden rajaama kolmiomainen tai kaarimainen alue
  harjakattoisen rakennuksen lyhyemmän seinän kolmion muotoinen yläosa

päätön (adj)
excors
  aivoton, typerä, tyhmä

päätös (n)
consultum
  pohdinnan tuloksena syntyvä vakuuttuminen jonkin asian tekemisestä; hallinnollisesti tehty ratkaisu
crīmen
  oikeuden päätös
acer
  loppu, pääte

pöhistä (v)
anhēlō
  tupruttaa, hönkiä, pöhkyä, päästää ajoittain kaasua tai savua

pökäle (n)
stercus
  pala kiinteää ulostetta

pölkky (n)
claudō
  puupölkky, pölli, tukin tai hirren katkaistu osa erityisesti asetettuna pystyyn alustaksi
  alusta, jolle teloitettavan kaula asetetaan katkaistavaksi

pöllö (n)
ulula, noctua
  Strigidae-heimoon kuuluvia öisin liikkuvia petolintuja, jotka tunnistaa suuresta päästä, lyhyestä kaulasta ja koukkumaisesta nokasta

pöllölintu (n)
būbō
  (eläintiede) kaikkialla maailmassa Antarktista lukuun ottamatta tavattavan lintulahkon (Strigiformes) yksilö. Pöllölintuihin kuuluu noin 200 lintulajia.

pöly (n)
pelédug, pulvis
  hyvin hienojakoinen aine, jolle ilmassa leijuminen on ominaista

pölynimuri (n)
pulveris hauritorium
  siivoukseen käytettävä sähkölaite, joka imee sisäänsä pölyä ja roskia

pölypyörre (n)
vertigo
  nouseva ilmapyörre, johon on sekoittunut pölyä

pölyttää (v)
pulvis
  poistaa pölyä

pölyyntyä (v)
pulvis
  tulla pölyiseksi, kerätä pölyä

pörssi (n)
sacculus
  julkinen kauppapaikka kaupankäynnin kohteen, erityisesti arvopapereiden, ostamista ja myymistä varten; rakennus jossa se toimii

pötsi (n)
ingluviēs
  märehtijän ensimmäinen maha

pöytä (n)
mensa
  huonekalu, jossa on jalkojen varassa seisova taso työntekoa, lukemista, syömistä yms. varten

pöytälaatikko (n)
loculus
  kirjoituspöytään tai muuhun pöytään kuuluva vetolaatikko

pöytäliina (n)
linteum
  pöydän päälle asetettava liina, joka suojaa pöydänkantta

quadrivium (n)
quadrivium
  keskiajan koulussa tähtitieteen, musiikin, aritmetiikan ja geometrian käsittävä opintokokonaisuus

raadollinen (adj)
miser
  kurja, onneton, julma, kova

raaja (n)
articulus
  selkärankaisten ja niveljalkaisten parillinen nivelikäs uloke, jota käytetään tarttumiseen tai liikkumiseen

raajarikko (n)
debilito
  vaikeasti raajavammainen henkilö

raajarikkoinen (adj)
claudus
  sellainen, jonka raajat ovat kokonaan tai osittain vahingoittuneet tai toimintakyvyttömät

raaka (adj)
crudus
  sellainen, joka ei ole vielä kypsynyt, kypsymätön

raakalaisuus (n)
saevitia
  se, että on raakalainen

raakkua (v)
coracino
  variksen ääntelyä kuvaava verbi

raakunta (n)
grocāre
  variksen ääntely

raamattu (n)
biblia
  iso kirja, etenkin kattavista, ohjekirjoista käytetty sanonta

raamatullinen (adj)
biblicus
  sellainen, joka liittyy Raamattuun, on Raamatussa tai Raamatusta peräisin

raapia (v)
scabo
  vetää tai hangata jollakin terävällä jotakin pintaa jälkiä jättäen, naarmuttaen

raaputtaa (v)
annullare
  eräänlaisesta raapimisesta

raastaa (v)
cancellī
  hangata ruoka-ainesta (esim. juustoa) raastimen pintaa vasten niin, että se hienonee

raastin (n)
rādula
  väline jolla raastetaan

raato (n)
cadaver
  kuollut, hajoava eläimen ruumis

rabbi (n)
rabbi
  juutalainen lainoppinut, alun perin juutalaisen uskon ja lain opettaja ja tulkitsija ja tuomari, joka voi nykyisin myös toimia jumalanpalveluksissa ja edustaa juutalaista seurakuntaa

rabbiini (n)
rabbi
  juutalaisen seurakunnan hengellinen johtaja, Talmudin tuntija

rabies (n)
rabies
  rhabdo-RNA-viruksen aiheuttama aivotulehdukseen johtava virusinfektio, joka leviää syljen, esim. eläimen pureman välityksell; jokainen yritys juoda vettä tai muuta nestettä aiheuttaa nielun lihaksissa erittäin kivuliaan kouristuksen

radio (n)
radiophonia
  radioaaltoja lähettävä ja vastaanottava laite tai laitteisto, jota käytetään viestinnässä ja joukkotiedotuksessa

radioaktiivisuus (n)
radioactivitas
  luonnonilmiö, jossa tiettyjen alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti säteilyä vapauttaen

radioamatööri (n)
perna
  radioamatööritutkinnon suorittanut henkilö, jonka tarkoituksena on pitää radioyhteyksiä toisten radioamatöörien kanssa

radiologi (n)
radiologistus
  radiologian tuntija, tutkija tai siihen radiologiaan erikoistut lääkäri

radioputki (n)
tubus
  elektroniputki, viittaa komponentin käyttämiseen radiovastaanottimissa tai lähettimissä

radiovastaanotin (n)
capsella radiophonica
  radiolähetysten vastaanottamiseen käytettävä laite, arkikielessä radio, jossa antennin kautta saatu radiosignaali vahvistetaan ja siitä erotetaan siirretty informaatio, esimerkiksi ääni

radium (n)
radium
  maa-alkalimetalleihin kuuluva radioaktiivinen alkuaine, tunnus Ra

radon (n)
radon
  jalokaasu, alkuaine Rn

rae (n)
ave
  taivaalta raesateessa satava pala jäätä
granum
  (materiaalitiede) yhden yksittäiskiteen muodostama alue kiteisessä materiaalissa

raha (n)
pecunia, aes
  vaihdon väline, jota voi vaihtaa hyödykkeisiin eli palveluihin ja tavaroihin ja jota käytetään arvon ja hinnan mittana

rahallinen (adj)
pecūniārius
  rahataloutta koskeva

rahanpesu (n)
lavatio pecuniae
  rikoksilla hankitun rahan naamiointi laillisista lähteistä saaduksi

rahapaja (n)
monēta
  laitos joka lyö kolikoita; nykyään toimenkuvaan kuuluu myös seteleiden painaminen

rahaton (adj)
lumen
  sellainen, jolla ei ole rahaa, vailla rahaa oleva

rahka (n)
quarcum
  maitorahka – hapatetusta maidosta valmistettu massa, josta hera on lähes kokonaan poistettu

rahoittaa (v)
financius
  antaa rahoitusta jonkun käytettäväksi tai jonkin käyttöön, tavallisesti korvausta vastaan

rahoitus (n)
financius
  yliopistojen ja kauppakorkeakoulujen ko. aiheeseen perehdyttävä oppiaine

rahti (n)
onus
  korvaus tavaran kuljetuksesta, rahti-, kuljetusmaksu

rahtilaiva (n)
onerāria
  tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettu laiva

raide (n)
orbita
  tiehen muodostunut kulku-ura
rallus
  rautatien kiskopari

raihnainen (adj)
dēcrepitus
  iän tai vaivojen heikentämä tai rappeuttama

railo (n)
barāthrum
  jäähän ilmestyvä halkeama

raiskaaja (n)
constuprātor
  henkilö, joka käyttää seksuaalisesti hyväkseen, raiskaa

raiskata (v)
constuprō
  pakottaa sukupuoliyhdyntään fyysistä väkivaltaa, sen uhkaa tai sillä pelottelua käyttäen

raiskaus (n)
illata pudicitiae
  väkisinmakaaminen, sukupuoliyhteys ilman toisen osapuolen tahtoa

raita (n)
linea
  pitkänomainen kuvio, juova
orbita
  kanava johon on tallennettu audiosignaali

raitiotie (n)
currus electricus
  kadulle henkilöliikennettä varten rakennettu yleensä sähköistetty rautatien tyyppinen järjestelmä, jolla lyhyin välein kulkee raitiovaunuja

raitiovaunu (n)
currus electricus
  raitiotietä pitkin kulkeva kaupungin sisäisen tai lähiliikenteen joukkoliikenneväline

raitis (adj)
abstēmius
  alkoholijuomia nauttimaton
mustus
  raikas; kirpeä, viileä

raittius (n)
sobrietas
  raittiina oleminen

raivo (n)
furia
  silmitön suuttumus, hurja viha

raivokohtaus (n)
aptus
  tilanne, jossa henkilö on täynnä raivoa eikä näytä rauhoittuvan lainkaan

raja (n)
limes, finis
  se, mihin jokin muu konkreettinen tai kuviteltu asia loppuu, ja mistä toinen alkaa

raja-arvo (n)
līmen
  rajoituksenomainen arvo, jota ei saisi ylittää tai alittaa
cohibeō
  arvo, jota funktio tai jono lähestyy, kun muuttuja tai jonon indeksi lähestyy tiettyä arvoa

rajallinen (adj)
conclūsus
  rajoitettu, rajalla tai rajoilla varustettu

rajapinta (n)
interfacies
  jonkin järjestelmän sisäisen toteutuksen ulospäin näkyvä liitäntä, jonka kautta se on yhteydessä ulkomaailmaan

rajasuutari (n)
calceātor
  suutari, joka korjailee rikkinäisiä kenkiä, mutta jonka taidot eivät välttämättä riitä uusien valmistukseen

rajata (v)
compescō
  määritellä rajat, joiden sisälle jokin jää
scalpere
  poistaa valokuvasta ylimääräiset kaistaleet reunoilta, jotta pääkohde tulisi paremmin esille

rajatarkastus (n)
calculus
  maan rajalla suoritettava tarkastus

rajaus (n)
demarcatio
  tarkasteltavan asian rajojen asettaminen laajuuden kaventamiseksi

rajavastuuyhtiö (n)
dēfinītus
  eräissä oikeusjärjestelmissä yhtiömuoto, jossa yhtiömiesten vastuu yrityksen veloista ja muista sitoumuksista on rajattu kiinteään summaan

rajoittaa (v)
cohibeō
  estää tai kieltää tapahtumasta tai tekemästä jotakin liian pitkälle tai laajalle, asettaa rajoitteita
  olla jonkin rajana, muodostaa tai asettaa raja

rajoitus (n)
limes
  jotain toimintaa rajoittava asia

rajuilma (n)
procella
  kova myrsky, sade ja ukkonen

rakas (adj)
gratus
  sellainen, joka on rakkauden kohteena, erityisen pidetty, monesti myös palvottu

rakastaa (v)
amo, amare
  pitää paljon; olla syvästi kiintynyt pitkänkin ajan jälkeen

rakastaja (n)
amator
  henkilö, joka rakastaa

rakastajatar (n)
amatrix
  naispuolinen henkilö, jonka kanssa jklla avioliiton ulkopuolinen suhde

rakastettava (adj)
comis
  sellainen, josta on helppo pitää; herttainen

rakastettavasti (adv)
amabiliter
  rakastettavalla tavalla

rakastettu (adj)
cārus
  rakkauden kohteena oleva tai ollut, rakas

rakastettu (n)
cārus
  rakkauden kohde, rakas

rakennus (n)
aedificium, aedificatio
  ihmisen tekemä rakennelma, jossa on katto, seinät ja lattia

rakennusmies (n)
aedificātor
  rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakennustyöntekijä (n)
aedificātor
  myös rakennusmies, rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakentaa (v)
aedifico, construo
  tehdä rakennus tai rakennelma

rakentaja (n)
aedificātor
  henkilö tai yritys, joka rakentaa

rakentaminen (n)
cōnstructiō
  rakennuksen tai muun rakennuskohteen toteuttaminen

rakkaus (n)
amor, caritas
  syvän kiintymyksen tunne toista ihmistä tai jotakin asiaa kohtaan
amor
  henkilö johon on rakastuttu, rakkauden kohde

rakkaussuhde (n)
coniūnctiō
  yleensä ihastumisesta alkava kahden toisilleen henkisesti läheisen ihmisen välinen vuorovaikutteinen suhde

rakki (n)
scelestus
  sekarotuinen koira, seropi

rakko (n)
vesica
  nesteen täyttämä pussimainen sisäelin

rakuuna (n)
dracunculus
  monivuotinen yrttikasvi, Artemisia dracunculus, jota käytetään kuivattuna mausteena
draco
  jalan taisteleva, mutta hevosella liikkuva sotilas

rampa (adj)
claudus
  raajarikkoinen

rampa (n)
claudus
  raajavammainen, henkilö, jonka raaja on vammautunut vaikeasti

rangaista (v)
multō
  aiheuttaa toiselle kielteinen kokemus opetuksenomaisena seurauksena tämän väärästä teosta

rangaistus (n)
poena
  seuraamus rikoksesta tai muusta konkreettista kohdetta tai elävää olentoa kohtaan tehdystä rikkomuksesta

rankka (adj)
dificilis
  ankara, kova

rankki (n)
gradus
  arvoaste, etuoikeusjärjestys

ranne (n)
carpus
  ranteen luinen osa, yhdeksän ranneluuta (lat. carpus)

rannekoru (n)
armilla
  ranteeseen tarkoitettu koru, saattaa olla rannerengas

ranneluu (n)
ossa carpi
  joku ranteen monista luista

rannikko (n)
acta
  meren rantaa lähellä olevat alueet

ranska (n)
Francogallica
  romaaninen kieli, jota puhutaan etenkin Ranskassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Kanadassa ja useissa Afrikan maissa (kielitunnus: fr)

ranskaksi (adv)
Gallicus
  ranskan kielellä, ranskan kielelle

ranskalainen (adj)
Gallicus
  Ranskasta peräisin oleva tai Ranskaan liittyvä

ranskalainen (n)
Francogallus
  Ranskan kansalainen

ranskalainen suudelma (n)
bāsium linguae
  romanttista tai seksuaalista mielihyvää tuottava ele, jossa kaksi ihmistä koskettelee toistensa kieliä ja suuontelon sisäosia

ranskalaiset perunat (n)
papa
  rasvassa uppopaistettuista perunasuikaleista koostuva ruokalaji

ranskankielinen (adj)
Francophona
  ranskan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

ranskanpaisti (n)
lumbus
  (keittiö) naudan selkäpaisti

ranta (n)
ora, ripa
  vesistön ja maan raja-alue

rantapenger (n)
rīpa
  aaltojen kulutustyön aiheuttama rantamuodostelma, jossa erotetaan jyrkkä törmä, osittain veden peitossa oleva pengertasanne ja törmästä irtautuneiden maa-ainesten muodostama jyrkänparras

rantautua (v)
acta
  tulla rantaan

raottaa (v)
fatiscō
  avata hieman, avata raolleen

rapa (n)
lutum
  Rapan saarella, Ranskan Polynesiassa puhuttava uhanalainen austronesialainen kieli, jolla on noin 500 puhujaa (kielitunnus: ray)

raparperi (n)
rheubarbarum
  pitkävartisia lehtiä kasvattava vihannes, jonka kirpeän happamia varsia käytetään tuoreina tai säilöttyinä ruoanvalmistukseen

rapata (v)
fōmentum
  päällystää laastilla esim. seinää

rapautua (v)
caelum
  kulua eroosion vaikutuksesta

raportoida (v)
referō
  tehdä selkeäksi, kertoa tapahtuneesta, tehdä raportti

raportti (n)
auditio
  asiateksti, joka tiedottaa jostakin asiasta, tiedotus, selonteko, tilannekatsaus

rappaaja (n)
tector
  rakennusalan ammattilainen, jonka toimenkuvaan kuuluu erityisesti rappaaminen

rappauslaasti (n)
fōmentum
  rappaamiseen käytettävä laasti

rappiotila (n)
abnegō
  huono kunto

rapsuttaa (v)
scabō
  hangata ihoa sormenpäillä tottaen mielihyvää rapsutettavalle

rapu (n)
cancer
  jonkin rapuihin kuuluva, vedessä elävä äyriäisten heimon kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäinen. Ravuilla on kookkaat sakset ja kitiinikuori.

rasia (n)
capsa
  pieni laatikko

rasismi (n)
elatio phyletica discriminatrix
  ihmisten erottelu tai poissulkeminen rodun, ihonvärin, syntyperän tai kansallisen tai etnisen alkuperän perusteella; ihmisrotujen tasa-arvon kiistäminen; oman rodun suosiminen tai sen kannattaminen ja edistäminen että jotkut rodut ovat arvokkaampia kuin toiset

rasittava (adj)
molestus
  sellainen, joka rasittaa

raskaana (adv)
praegnans
  (naisesta) tilassa, jossa kohdussa kehittyy parhaillaan sikiöstä jälkeläinen

raskaana oleva (adj)
gravidus
  gravidi, henkilöstä, jonka kohdussa on kehittymässä lapsi

raskas (adj)
gravis
  painava, suuri massaltaan, normaalia painavampi

raskaudenehkäisy (n)
contraconceptio
  ovulaation estäminen

raskaudenkeskeytys (n)
abagmentum
  abortti; hedelmöittyneen ja kiinnittyneen munasolun tai sikiön tuhoaminen

raskaus (n)
graviditas
  raskaana oleminen, vauvan odottaminen, raskaustila

raskausaika (n)
graviditās
  ihmisellä noin yhdeksän kuukautta vauvan odottamista hedelmöityksen ja synnytyksen välillä; odotusaika

raspi (n)
grosa
  karkea viila

rastas (n)
turdus
  jokin heimon Turdidae varpuslinnuista

rasti (n)
crux
  vinoristi

rasva (n)
arvina
  eläimen ihonalainen rasvakudos

rasvaimu (n)
liposuctio
  plastiikkakirurgiaan luettava toimenpide, jossa kehosta imetään pois rasvakudosta

rasvainen (adj)
unctus
  rasvaa sisältävä tai rasvasta koostuva
  rasvan peittämä

rata (n)
orbita
  tietty kulkureitti
via
  reitti, jota pitkin kuljetaan kilpaillessa nopeuslajeissa

ratapölkky (n)
limen
  rautatien pohjalle asetettu vaakasuora pölkky, johon kiskot kiinnitetään

rationaaliluku (n)
numerus rationalis
  luku, joka voidaan kirjoittaa kahden kokonaisluvun osamääränä eli murtolukuna

ratkaista (v)
dĭrĭmĕre
  löytää ratkaisu pulmaan

ratkaisu (n)
decisio
  riidan saaminen selvitetyksi tai tuomioistuimen päätös

ratsastaa (v)
equitare
  kulkea eläimen, usein hevosen selässä, ohjastaa ratsua sen selässä istuen
caballico
  käyttää toisen saavutuksia, mainetta tms. omaksi edukseen

ratsastaja (n)
eques
  hevosen selässä ratsain liikkuva henkilö

ratsastava (adj)
eques
  sellainen, joka ratsastaa parhaillaan tai toisinaan

ratsastus (n)
equitatio
  liikkuminen ratsulla istuen sen selässä ja ohjastaen, myös urheilumuotona

ratsia (n)
excursus
  yllätystarkastus; yleensä yllättävä ja laajamittainen poliisioperaatio

ratsu (n)
eques
  hevosenpään muotoinen nappula ♞, ♘

ratsuhevonen (n)
ascendō
  ratsuna toimiva, ratsastamiseen käytettävä hevonen

ratsumies (n)
eques
  ratsuväen sotilas

ratsuväki (n)
equitatus
  sotajoukko joka liikkuu ratsain hevosella

rattaat (n)
iumentum
  kärryt, vaunut

ratto (n)
voluptatem
  viihdyke

raudoittaa (v)
corrōborō
  lisätä betoniin (esim. rakennuksen perustuksiin) raudoitteita

rauha (n)
pax
  häiriötön olotila
  riidaton olotila
  sodaton tila

rauhallinen (adj)
tranquillus
  tyyni, hermoilematon

rauhanen (n)
glandula
  solu tai soluryhmästä koostunut elin, joka erittää ulkopuolelleen jatkuvasti tai toistuvasti usein fysiologisesti vaikuttavia aineita

rauhaton (adj)
implacidus
  sellainen, joka ei saa rauhaa
  sellainen, jossa ei saa rauhaa, jossa ei ole rauhallista

rauhattomuus (n)
inquiētūdō
  se, että on rauhaton

rauhoittua (v)
malacia
  tulla rauhalliseksi

rauhoitus (n)
mūnīmen
  lainmääräykset luonnonsuojelusta, kalavesien ja riistan hoitamisesta sekä omaisuuden hävittämisestä

rauma (n)
via
  virtaava, talvisinkin sula salmi

rausku (n)
raia
  lähellä pohjaa elävä ja pohjaliejussa maaten saalista vaaniva rustokala, jolla on litteä ruumis ja silmät "selkäpuolella"

rauta (n)
ferrum
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine; kemiallinen merkki Fe

rautainen (adj)
ferrum
  raudasta valmistettu, rauta-

rautakausi (n)
etas ferrum
  esihistoriallinen kausi, jolloin rauta otettiin yleiseen käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

rautatammi (n)
īlex
  eteläisessä Euroopassa kasvava tammilajike (), jonka terhoja käytetään sian ruoaksi ja myös ihmisravinnoksi

rautatie (n)
ferrivia
  rautatieliikenteen ja muun kiskoliikenteen käyttöön kiskoista rakennettu raidetie; raideliikenneväylä kaikkine siihen kuuluvine raiteineen, laitteineen ja järjestelmineen

rautatieasema (n)
statio ferriviaria
  henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jossa junat pysähtyvät

rautatiet (n)
ferrivia
  raideliikennettä ja usein myös sen oheistoimintoja hoitava organisaatio

rautatievaunu (n)
carrus
  junanvaunu; kuljetus- ja liikennöintiväline rautateillä; vaunu, joista juna koostetaan liittämällä niitä peräkkäin toisiinsa ja veturiin

rautias (adj)
spādix
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet samanväriset tai peitinkarvaa vaaleammat

ravata (v)
succussare
  (hevosurheilu, ym.) juosta ravia
lustrum
  juoksennella; käydä jossain häiritsevän usein, rampata

ravi (n)
lynx
  hevosen askellaji, jossa ristiin vastakkaiset jalat liikkuvat pareittain samaan tahtiin.

ravihevonen (n)
succussator
  ravikilpailujen osallistujaksi koulutettu, ravikilpailuissa juokseva, ravaava hevonen

ravinto (n)
alimentum
  ravintoaine energian lähteenä

ravintola (n)
gānea
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten, usein myös alkoholin, tarjoamiseen erikoistunut liike

ravirata (n)
curriculum
  raviajoa ja -kilpailuja varten kunnostettu rata

ravistaa (v)
commoveō
  heiluttaa nopeasti edestakaisin, pudistaa

ravistella (v)
commoveō
  () ravistaa

ravita (v)
alere
  antaa ravintoa, tyydyttää ravinnontarve

ravitseva (adj)
nutricius
  ravintoa tarjoava, ravinnontarvetta tyydyttävä

ravustaa (v)
cancer
  pyydystää rapuja

reaalinen (adj)
naturalis
  reaalilukua vastaava, joka voidaan ilmaista lukusuoralla

realisoida (v)
efficio
  muuttaa omaisuus rahaksi esim. myymällä se

realistinen (adj)
vērīsimilis
  todenmukainen

realiteetti (n)
realitas
  tosiasia, fakta

reetialainen (adj)
Raeticus
  Raetiaan liittyvä

reetialainen (n)
Raeti
  Keski-Euroopassa sijainneen Rooman provinssin Raetian asukas

reformaattori (n)
reformātor
  uskonpuhdistaja

reformi (n)
ēmendō
  suunnitelmallinen ja laillisin keinoin toimeenpantu uudistus

reformoida (v)
ēmendō
  uudistaa, suorittaa reformi

rehellisyys (n)
honestas
  valheita välttävä luonteenomaisuus

rehennellä (v)
glorior
  tuoda esille omia positiivisia asioita kohottaakseen sosiaalista asemaansa

rehentely (n)
iactantia
  rehenteleminen

rehevä (adj)
pinguis
  naisesta: muodokas, isorintainen ja lanteikas, uhkea; ihmisestä: pullea, pulska

rehtori (n)
dominus negōtiī
  oppilaitoksen johtajasta käytetty nimitys alakoulusta yliopistoon

rehu (n)
cibus
  eläinten, erityisesti karjan ravinto

rehustaa (v)
cibus
  ruokkia rehulla

rehvastelija (n)
iactātor
  henkilö, joka rehvastelee

reikä (n)
forāmen
  kappaleen läpi menevä lyhyehkö aukko
  hammasmädän eli karieksen aiheuttama vaurio hampaassa

reilu (adj)
iustus
  rehti, vilpitön
generōsus
  runsas

reiluus (n)
pulchritūdō
  se, että on reilu

reinkarnaatio (n)
reincarnatio
  jälleensyntyminen, ihmisen syntyminen kuoleman jälkeen uudelleen toisessa ruumiissa

reisi (n)
femur
  lonkan ja polven välinen jalan yläosa

reisiluu (n)
os femoris
  lonkkanivelen ja polvinivelen välissä sijaitseva, ihmiskehon pisin luu (lat. os femoris)

reissu (n)
iter
  matka

reitti (n)
iter
  se, mitä pitkin jokin kulkee tai on kulkenut

reivata (v)
ālūcinor
  osallistua reiveihin, tanssia reiveissä

reklamaatio (n)
querēla
  hyödykkeen virheellisyyden ilmoittaminen ja korvauksen vaatiminen; valitus, takaisin vaatiminen

rekrytoida (v)
tiro
  hankkia väkeä osalliseksi toimintaan

rektio (n)
inclinamentum
  kahden samaan lauserakenteeseen kuuluvan sanan kieliopillinen suhde, jossa toisen sanan taivutusmuoto määräytyy toisen sanan perusteella

rekvisiitta (n)
vīcus
  (teatteri) näytelmässä, lähinnä lavastuksessa tarvittavat tavarat ja esineet

rekyyli (n)
recellō
  ampuma-aseen laukaistaessa ampujaa kohti suuntaama voima

relatiivinen (adj)
relativus
  suhteellinen

relatiivipronomini (n)
pronomen relativum
  relatiivisen sivulauseen aloittava pronomini, joka viittaa toisen lauseen sanaan tai sanaryhmään; relatiivinen pronomini

reliabiliteetti (n)
firmitas
  mittarin tai menetelmän luotettavuus; se, että ei saada sattumanvaraisia tuloksia, vaan saadaan johdonmukaisia tuloksia

reliefi (n)
aberrātiō
  (kuvataide) korkokuva

reliikki (n)
memoria
  pyhäinjäännös

remontoida (v)
renovo
  tehdä remonttia

remontti (n)
renovātiō
  korjaustyö

rengas (n)
anulus
  ympyrän muotoinen, keskeltä avoin esine
  planeetan ympärille irtomateriasta muodostunut ohut kiekko
cummis
  ajoneuvon pyörän kumiosa
tintinare
  algebrallinen joukko, jolla on yhteenlasku- ja kertolaskuoperaatiot. Rengas on ryhmä yhteenlaskun suhteen ja monoidi kertolaskun suhteen.

renium (n)
rhenium
  eräs alkuaine

renki (n)
operarius rusticus
  maatalon vakituinen miespuolinen työntekijä agraarikaudella

rento (adj)
mītis
  huoleton, leppoisa, ei hermostu helposti

rentoutua (v)
relaxō
  saattaa itsensä rentoon olotilaan

renttu (n)
errō
  (miespuolisesta henkilöstä, käytetään hyvin harvoin naisesta) retku, retale, retkale, heittiö

repeämä (n)
lacrima
  repeytymä, repeytynyt kohta jossakin asiassa tai esineessä

repiä (v)
lacerare
  rikkoa useaan osaan (yl. jotain osittain pehmeää)

reppu (n)
pannus
  selässä kannettava pussi, jossa on olkapäiden yli kulkevat hihnat

reps (interjection)
corrideō
  repesin nauruun, repesin sikana

resensio (n)
recensio
  kirjallinen arvostelu

resepti (n)
praeceptum
  ruoan, juoman tai muun elintarvikkeen raaka-aineiden luettelo ja valmistusohje

reservi (n)
subsidiāriī
  jotain käyttöä varten varattu resurssi

resiprookkipronomini (n)
pronomen reciprocum
  vastavuoroisuutta ilmaiseva pronomini, esimerkiksi toinen toisemme

resistanssi (n)
resistantia
  sähköinen vastus, sähkövastus; suure, joka kuvaa johteen tai vastuksen sähkövirran kulun vastusta (tunnus R, yksikkö ohmi (Ω))

resitaatio (n)
recitatio
  resitoimalla lukeminen, resitointi

resitoida (v)
recitō
  lukea ääneen laulaen (runoa tms.)

resoluutio (n)
scītum
  kuvan tarkkuus eli erottelukyky, pituusyksikköä kohden olevien pikselien lukumäärä

retiisi (n)
raphanum
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Raphanus sativus var. sativus), joka on eräs maailman vanhimmista viljelykasveista. Sen kirpeä alkeisvarsi on yleensä päältä punainen ja sisältä valkoinen

retki (n)
iter
  ulkoilmassa ilman ajoneuvoa tehtävä matka

retoriikka (n)
ars rhetorica
  puhetaito; puhetaito-oppi

retorinen (adj)
Ars rhetorica
  puhetaidollinen, retoriikkaan kuuluva

retriitti (n)
latebra
  vetäytymistä arkielämästä ja hiljentymistä esimerkiksi hengellisistä syistä tai stressin välttämiseksi

reumatologia (n)
rheumatologia
  lääketieteen haara joka on erikoistunut niveltulehdukseen ja muihin nivelten ongelmiin

reuna (n)
finis
  kohta, jossa jokin päättyy ja toinen alkaa

reunakiveys (n)
crepīdō
  kadun tai jalkakäytävän reunan kiveys, yleensä betonisista tai graniittisista reunakivistä tehty

reunus (n)
finis
  jotakin asiaa tai esinettä reunustava jossakin olomuodossa oleva osa tai rakenne, reunusta

revetä (v)
lacerare
  mennä rikki tietyllä tavalla (esim. kankaasta)

revontulet (n)
aurora australis
  ilmakehän ilmiö, jossa Auringosta lähteneet varatut hiukkaset aiheuttavat napapiirien läheisyydessä aaltoilevan valoilmiön

ribonukleiinihappo (n)
acidum ribonucleicum
  nukleiinihappo, jonka päätehtävänä elävässä solussa on valkuaissynteesin ohjaaminen. Ribonukleiinihappon lyhenne on RNA.

ribosomi (n)
ribosoma
  soluelin, jossa proteiinisynteesi tapahtuu

riehakas (adj)
raucus
  hillitön, riemukas, raju

riekko (n)
Lagopus lagopus
  yleisesti Lapin lintuna pidetty metsäkanalintu, jota esiintyy koko Suomessa ()

riemu (n)
ēlātiō
  suuri ilo

riemuita (v)
gaudeō
  tuntea tai osoittaa voimakasta iloa

riemuvoitto (n)
triumphus
  arvokas voitto, suuri saavutus

rihma (n)
fīlum
  yksinkertainen ohut säie

riidellä (v)
iurgō
  kiistellä ollen jyrkästi eri mieltä jostakin, väitellä äänekkäästi tai raivokkaasti

riikinkukko (n)
pavo
  luonnonvaraisena Etelä-Aasiassa tavattava suurikokoinen kanalintu (), joka tunnetaan uroksen koristeellisista pyrstösulista

riimi (n)
homoeoteleuton
  runon loppusointu

riimu (n)
runa
  riimukirjain
capistrum
  juova, naarmu, viilto, raaputus (josta "riimun" merkitys "riimukirjain" eli "raaputettu kirjain")

riimukirjain (n)
runa
  riimukirjoituksen kirjain

riippua (v)
nītor
  määräytyä jonkin tekijän mukaan
pendeō
  (asennosta tai asemasta) olla riipuksissa; roikkua

riippumatto (n)
lectulus pensilis
  tekstiiverkosta tai kankaasta tehty kahden pidikkeen väliin ripustettu makuualusta

riippuminen (n)
pendulus
  riippua-verbistä muodostettu teonnimi

riippuvainen (n)
dependens
  jostain seikasta, asiasta tai aineesta riippuvainen henkilö

riippuvuus (n)
consortium
  pakonomainen tarve harjoittaa jotakin toimintoa tai kokea tietynlainen tunnetila; addiktio

riisi (n)
oryza
  riisien heinäkasvisuvun (Oryza) luonnonvaraisten tai syötäväksi viljeltyjen lajien yleisnimi; riisi on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla viljelty maapallon tärkein viljalaji

riista (n)
lūdus
  luonnonvaraisina elävät nisäkkäät tai linnut, joita käytetään saaliseläiminä ja metsästetään ruoaksi tai turkisten vuoksi

riistanmakuinen (adj)
lūdus
  (keittiö) sellainen, jonka maku on peräisin riistasta.

riisua (v)
exuō
  ottaa itseltään tai toiselta pois päältä vaate tms.

riisuminen (n)
ablatio
  jonkun poisottaminen, poistaminen (myös kuv.)

riisuutua (v)
emigrare
  riisua itsensä

riita (n)
turbellae
  tavallisesti mielipide-eron aiheuttama sanasota, johtaa joskus tappeluihin

riita-asia (n)
lis
  oikeudessa selvitettävä kahden osapuolen riita, jossa ei ole kyse rikoksesta

riitakapula (n)
mālum discordiae
  kiistakapula, riidanaihe

riitasointu (n)
dissensus
  musiikinteorian käsite, jolla tarkoitetaan samanaikaisten tai peräkkäisten sävelien soivuuden puutetta

riitti (n)
caerimōnia
  liturginen toimitus tai seremonia; palvontameno

riittävä (adj)
satis
  sellainen, joka riittää; tarpeeksi mittava, tarpeet täyttävä

riittävästi (adv)
affatim
  riittävällä tavalla; tarpeeksi

riittää (v)
-nam
  tyydyttää tarpeet, olla tarpeeksi

riivata (v)
teneo
  aiheuttaa demoninen possessio

riiviö (n)
furcifer
  pahankurisesta kakarasta käytetty nimitys

rikas (adj)
dives, dis
  sellainen, jolla on hallussaan runsaasti omaisuutta

rikastua (v)
dives
  tulla rikkaaksi, vaurastua merkittävästi
dītō
  erottua luonnon geologisissa prosesseissa mineraaliesiintymäksi tms.

rikastuttaa (v)
dītō
  tehdä rikkaammaksi; saada rikastumaan

rikkalapio (n)
pala
  muodoltaan lapiota muistuttava siivousväline, johon roskat siirretään harjalla

rikkaruoho (n)
runcō
  rikkakasvi

rikki (n)
sulphur, sulfur
  epämetalleihin kuuluva yleinen, mauton ja hajuton, väriltään keltainen alkuaine. Rikin kemiallinen merkki on S.

rikkihappo (n)
acidum sulphuricum
  H₂SO₄, vahva happo, joka liuottaa epäjaloja metalleja

rikkinäinen (adj)
frāctus
  rikki mennyt, rikki oleva, rikkoutunut, rikottu

rikkoa (v)
violō
  tehdä rikkinäiseksi, särkeä, panna palasiksi
  toimia noudattamatta sääntöjä tai lupausta
  vaihtaa seteli pienemmiksi rahoiksi
stuprare
  poistaa rikat, perata

rikkoontua (v)
cōnfringō
  mennä rikki, hajota

rikkoutua (v)
cōnfringō
  mennä rikki itsekseen

rikkuri (n)
crusta
  henkilö, joka ei osallistu lakkoon muiden osallistuessa; lakonrikkoja

rikollinen (adj)
scelestus
  lainvastainen

rikollinen (n)
scelestus
  henkilö, joka ei noudata lakia, lainrikkoja, rikokseen syyllistynyt

rikollisuus (n)
facinus
  rikolliset teot, rikosten määrä (yhteiskunnallisena ilmiönä)

rikos (n)
scelus, facinus
  laissa rangaistavaksi säädetty teko tai laiminlyönti

rikoskumppani (n)
correus
  yhden tai useamman rikoksen suunnitteluun, toimeenpanoon tai valmisteluun toisen rikollisen kumppanina osallistunut henkilö

rikosoikeudellinen (adj)
scelestus
  rikosoikeuteen kuuluva, sisältyvä tai liittyvä

rima (n)
canaba
  lautaa kapeampi ohut puulista

rinnastaa (v)
comparare
  pitää vertailukelpoisena tai samanarvoisena jnk kanssa

rinnasteinen (adj)
coōrdināta
  rinnastussuhteessa oleva, parataktinen; sellainen, joka on rinnastussuhteessa; samanvertainen.

rinne (n)
clīvus
  kalteva tai viettävä maa; maa-alue kukkulan ja laakson välillä

rinta (n)
pectus, mamma
  ihmisen yläruumiin etuosa
mamma, sūmen
  ihmisen yläruumiin etuosassa oleva ruumiinosa, joka sisältää maitorauhasen, rasvakudosta ja nännin (usein monikossa rinnat tarkoittaen molempia rintoja)

rintakehä (n)
thorax
  kylkiluiden, rintanikamien ja rintalastan tukema alue selkärankaisen ruumiissa

rintalasta (n)
sternum
  keskellä rintakehää sijaitseva pitkä ja litteä luu, johon kylkiluut kiinnittyvät kylkirustojen välityksellä

rintaliivit (n)
strophium
  naisten alusvaate, joissa on kaksi kuppia, jotka peittävät ja samalla tukevat rintoja

rintama (n)
antīcus
  sotajoukkojen muodostelma puolustuksen tai hyökkäyksen etuosassa, tavallisesti valtion rajalla ja historiallisesti siellä missä sijaitsevat juoksuhaudat

rintamakarkuri (n)
dēsertor
  sotilas, joka pakeni rintamalta sodan aikana

rintaneula (n)
fībula
  naisten vaatteen rintamukseen kiinnitettävä koru

rintava (adj)
mammōsus
  isorintainen (lähinnä naisesta, jolla kookkaat rinnat)

ripa (n)
ansa ostii
  kahva, kädensija
costa
  ohut ja litteä lämpöä hyvin johtava liuska

ripeä (adj)
callidus
  nopea, vauhdikas

rippi (n)
scripta
  syntien tunnustus papille, katumus ja synninpäästö kristillisissä kirkoissa

ripsi (n)
cilium
  (yleensä monikossa) silmäripsen kärjessä kasvava karva

ripuli (n)
alvei profluvium
  oire, jossa potilaan uloste on vetistä ja ulostustarve lisääntyy

ripustaa (v)
pendō
  laittaa roikkumaan

riskeerata (v)
audeo
  ottaa riskiä; joutua tai jättää riskille alttiiksi

riski (adj)
anomalus
  roteva, voimakas (henkilöstä)
crassus
  isokokoinen, vahva

riski (n)
perīculum
  negatiivisen tapahtuman ja tämän toteutumisen uhka ja sen toteutumisen todennäköisyys (esim. onnettomuuden tai sairauden)

ristetä (v)
differō
  olla erilaisia, tavoitella erilaisia tai päinvastaisia asioita

risteys (n)
ambivium
  kohta, jossa kaksi reittiä tai useampi risteävät

risteyttää (v)
Crux
  saattaa lisääntymään keskenään kaksi perimältään erilaista yksilöä

risti (n)
crux
  muodostelma, jossa kaksi osaa kulkevat toistensa poikki
  ristikkäisistä osista muodostuva kristinuskon symboli

ristiinnaulita (v)
crucifīgō
  teloittaa kiinnittämällä ristiin nauloin tai sitomalla ristiin köysin, minkä jälkeen kiinnitetty henkilö menehtyy nestehukkaan

ristikkomerkki (n)
farrāgō
  #: symboli, jota käytetään tekniikassa useisiin eri tarkoituksiin; amerikanenglannissa numeron edessä numeron merkkinä ja numeron jälkeen naulan (l. paunan) merkkinä

ristiluu (n)
os sacrum
  ihmisen lantion osa, joka on muodostunut viiden ristinikaman yhteenluutumana ()

ristiriita (n)
contradictio
  kahden asian välillä oleva ero, jota ei saisi olla
conflictus
  osapuolten välillä vallitseva, aistimusten, kokemusten, näkemysten, vakaumusten tms. erilaisuudesta tai merkittävästä poikkeamisesta johtuva erimielisyys

risuaita (n)
farrāgō
  (tietotekniikka ym.) #, ristikkomerkki, ruutu

ritari (n)
eques
  aateliin kuulunut keskiaikainen raskas ratsumies
  jonkin ritarikunnan ritarin arvon saanut henkilö

ritarikunta (n)
ordo militaris
  sotilaallinen järjestö, jonka jäsenet antoivat munkkilupauksen ja vaalivat kristityn ritarin ihannetta, jossa yhdistyivät sotilaallinen urheus ja hurskaus

ritsa (n)
fustibalus
  ase tai lelu, jolla laukaistaan pikkukiviä kuminauhaa venyttämällä

rituaali (n)
caerimōnia
  tietty tapa, jolla uskonnollinen meno suoritetaan
  muu samanlaisena tehtävä sarja toimintoja

riuku (n)
regula
  (metsätalous) solakka, läpimitaltaan noin 4—12 cm karsittu, kuorittu tai kuorimaton puu; salko

riutta (n)
claustrum
  saaren tai laguunin ympärillä olevista koralleista koostuva rengasmainen alue

riutua (v)
marcesco
  heiketä heikkenemistään

rivi (n)
seriēs
  muoto, jossa on edestä katsottuna monta asiaa vierekkäin
  sulkeisjärjestyksen muoto, jossa henkilöt ja ajoneuvot ovat rinnakkain
linea
  tekstiä varten rivivälein varattu tyhjä tai tekstiä sisältävä vaakasuora kaistale, tekstirivi
gradus
  šakkilaudan vaakarivit valkean pelaajan puolelta mustan suuntaan lueteltuna nimetään numeroilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 ja 8

rivistö (n)
columna
  sotilas- tai ajoneuvorivien muodostama kokonaisuus

rivo (adj)
obscēnus
  säädytön, alatyylinen

rivosti (adv)
obscēnē
  rivolla tavalla; siten, että on rivo

robotiikka (n)
ars robotica
  robottien tutkimus, rakentaminen ja hyödyntäminen

robotti (n)
robotum
  itsetoiminen sähkömekaaninen kone

robusti (adj)
rōbustus
  vankkarakenteinen, roteva, vanttera, jykevä, kestävä

rodium (n)
rhodium
  eräs alkuaine

rohjeta (v)
audeo
  olla tarpeeksi rohkea tekemään jotakin, uskaltaa

rohkaista (v)
hortor
  puhua tai muuten viestiä pelokkaalle niin, että tämä uskaltaa/uskaltautuu tekemään jotakin

rohkea (adj)
audax
  henkilö tai eläin, joka tekee jonkun asian pelostaan huolimatta

rohkeasti (adv)
fortiter
  rohkealla tavalla

rohkeus (n)
animus
  uskallus, pelottomuus tehdä asioita

roilo (n)
consector
  tiilen tai muun rakennusosan sisään jätetty ura tai kanava putkea, kaapelia, sähköjohtoja tms. varten

roina (n)
scrūta
  käyttämätön, turha tavara
cremor
  dopingaine, anaboliset steroidit

roisisti (adv)
barbare#Latina
  roisilla tavalla

roisto (n)
agolum
  psykologiselta profiililtaan voimakkaasti itsesäilytykseen pyrkivä henkilö, jolla on tärkeysjärjestyksessä ylimpänä omat tarpeet ja intressit, kun taas ryhmään tai yhteisöön liittyvät näkökohdat ovat alikorostuneita tai alisteisia; ryhmää tai yhteisöä korostavien näkökulmasta rikollinen

rokata (v)
petrus
  esittää tai tanssia rockia

rokote (n)
vaccinum
  immunologinen valmiste, joka tuottaa elimistössä puolustusreaktion synnyttäen immuniteetin tai lieventää mahdollisen tartunnan haittoja

romaani (n)
fabula
  laaja proosamuotoinen, usein fiktiivinen kirjallinen teos

romahtaa (v)
ruō
  sortua, hajota painovoiman vaikutuksesta

romani (n)
Roma
  Suomen romanikieli (kielitunnus: rmf), puhujia Suomessa ja Ruotsissa

rommi (n)
rhomium
  sokeriruo'osta käyttämällä ja tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

romu (n)
frustum
  erityisesti metallista koostuva jäte

rooli (n)
album
  jonkun henkilön esittämä osa esityksessä, näytelmässä tai elokuvassa

roolipeli (n)
ludus personarum
  peli, jossa pelaajat pelaavat kuvitteellisen henkilön roolia

roomalainen (adj)
Romanus
  Roomasta peräisin oleva tai Roomaan liittyvä

roomankumina (n)
cumin
  eräs sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva laji () tai sen yksilö

roosa (n)
roseus
  (väri) ruusunpunainen; vaalea ruusunpunainen

roska (n)
purgamentum
  kiinteää yksityiselämän jätettä, lähinnä kotitalousjätettä, lukuun ottamatta biojätettä ja ongelmajätettä

roskakori (n)
calathus
  kori paperiroskaa varten

roskakuilu (n)
disturbātiō
  rakennustyömaalla käytettävä jätelavalle viettävä putki, jota pitkin purkujätteet putoavat kerrostalon ikkunalta hallitusti maan tasoon

roskaväki (n)
caenum
  yhteiskuntaan sopeutumattomien ihmisjoukko, joita pidetään kenties työtä karttelevina, rikoksiin tai huliganismiin taipuvaisina

rosoisuus (n)
asperitās
  se, että on rosoinen

rosvous (n)
latrocinium
  rosvoaminen, ryöstö

rotta (n)
mus, rattus
  mikä tahansa rottien sukuun () kuuluva rottaeläinten laji tai sellaisen yksilö

rotu (n)
gens
  maantieteellisesti rajoittunut ihmisjoukko, jonka perinnölliset ulkonäköominaisuudet erottavat sen muista vastaavista (ei ole olemassa yksiselitteistä luonnontieteellistä määritelmää)
pariō
  ihmisen tarkoituksella jalostama saman eläinlajin ryhmä, jolla on tiettyjä perinnöllisiä ominaisuuksia, jotka erottavat ne toisista samaan lajiin kuuluvista yksilöistä

rouva (n)
domina
  naimisissa oleva tai ollut nainen, kuten eronnut tai leski. Lyhenne rva.

roux (n)
rufa
  rasvan ja jauhojen seos (yleensä 50/50 paino-%), jota käytetään kastikkeiden suurustamisessa

rovasti (n)
parochus
  seurakunnan johtava pappi lähinnä Saksassa ja Pohjoismaissa; Suomen evankelis-luterilaisessa ansioituneelle papille myönnettävä arvonimi

rubidium (n)
rubidium
  alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, kemiallinen merkki Rb

rubiini (n)
rubinus
  syvänpunainen jalokivi, joka kuuluu korundiryhmään; timantin jälkeen kovin jalokivi

rubriikki (n)
rubrica
  otsikko, etenkin punaisella kirjoitettu käsin kopioidussa käsikirjoituksessa

ruhje (n)
contusio
  ruhjevamma, kontuusio

ruho (n)
corpus
  tapetun, yl. ruoaksi tarkoitetun suolistetun eläimen ruumis raajoineen

ruhonosa (n)
curto
  teuraseläimestä leikattuja nimettyjä osia

ruhtinas (n)
princeps
  ruhtinaskunnan hallitsija tai perinnöllisen ruhtinaan arvon perinyt henkilö

ruhtinaskunta (n)
prīncipālitās
  valtio tai valtakunta, jonka päämies on ruhtinas

ruis (n)
secale
  leipäruis, viljakasvi ()

ruisku (n)
ēiaculor
  letku tai putki, jolla painetta apuna käyttäen siirretään nestemäisessä tilassa olevaa ainetta haluttuun kohteeseen

rukoilija (n)
precatio
  henkilö, joka rukoilee

rukoilla (v)
precari
  lukea rukous, kiittää Jumalaa tai pyytää apua häneltä

rukous (n)
prex, precatio
  rukoileminen
carmen, prex
  rukoilemisen toteuttamiseksi luettava määrämuotoinen teksti tai suoritettava muu toimenpide

rukousnauha (n)
rosarium
  rukoilemisessa apuna käytettävä nauha, jossa on solmuja tai helmiä

rulettaa (v)
regimen
  olla erinomainen, erityisen hyvä tai paras

rulla (n)
alabrum
  akselinsa ympäri pyörivä lieriömäinen osa

rullalauta (n)
tabula subrotata
  rullalautailun harrastajien käyttämä lauta, jossa on neljä rengasta

rullata (v)
volūmen
  vieriä, pyöriä
taxiraeda
  siirtyä maata pitkin omien moottorien voimalla

ruma (adj)
foedus, turpis
  sellainen, joka kuulostaa tai näyttää vastenmieliseltä; koetaan ilkeäksi tai vastenmieliseksi; pahan kuuloinen, pahan näköinen

rumba (n)
rumba
  Kuubasta peräisin olevaa paritanssi ja siihen liittyvä hidastempoinen musiikki

rumentaa (v)
dēformāre
  tehdä rumemmaksi

rumpali (n)
tympanista
  rumpujen soittaja

rumpu (n)
tympanum
  rummuttamalla soitettava lyömäsoitin

rumuus (n)
dēfōrmitās
  se, että on ruma

runkata (v)
glubo
  masturboida

runko (n)
caudex
  puun varsiosa

runkokunta (n)
colōnia
  yhdestä yksilöstä suvuttomasti lisääntymällä ja emoyksilön yhteyteen jääneiden eliöiden yhdyskunta

runkoverkko (n)
spina
  tietoliikenne- tai energiansiirtoverkon solmupisteiden välinen pääväylä, joka koostuu runkolinjoista

runnella (v)
dēturpō
  vahingoittaa, rikkoa, murskata, aiheuttaa vaurioita jollekin

runo (n)
poema, carmen
  suullinen tai kirjallinen teos, jossa kieltä käytetään esteettisesti ja usein runomittaa noudattaen

runoilija (n)
poeta
  henkilö, joka kirjoittaa runoja

runojalka (n)
pes
  runopolvi, painollisen eli nousussa olevan ja painottoman eli laskussa olevan tavun ryhmä mitallisessa runoudessa

runomitta (n)
metrum
  metrumi, mitallisen runouden runoissa käytetty mitta, joka perustuu poljennollisissa runoissa rytmiin ja poljennottomissa esimerkiksi tavujen määrään säkeessä ja säkeiden määrään säkeistössä sekä loppusointuun

runous (n)
poesis
  kirjallisuuden ja sanataiteen muoto, jossa kieltä käytetään esteettisesti sen merkityksen ja kieliopillisen oikeellisuuden sijaan tai lisäksi

runsaasti (adv)
abundanter
  reilusti, riittävästi, paljon, yli odotusten

runsas (adj)
abundans
  määrältään reilu, yltäkylläinen, runsaslukuinen

runsaudensarvi (n)
cornucopia
  muinaisten kreikkalaisten ja roomalaisten käyttämä yltäkylläisyyden ja vaurauden symboli

runsaus (n)
abundantia
  paljous; se että jotain on runsaasti

ruoanlaitto (n)
coctūra
  ruoan valmistus

ruoansulatus (n)
digestio
  digestio, ruoka-aineiden muuttuminen sellaiseen muotoon, että eläin voi käyttää ne hyväkseen

ruoansulatuskanava (n)
stomachus
  (elimistö) suun ja peräaukon välinen putkimainen kokonaisuus; Ihmisellä, kuten muillakin nisäkkäillä, lukuun ottamatta märehtijöitä, ruoansulatuskanava on reitti suusta nielun, ruokatorven, mahan ja suoliston kautta peräaukkoon

ruoho (n)
gramen
  kasvi, jonka maanpäällinen varsi on puutumaton ja joka kasvaa pituutta vain kärjestään toisin kuin heinä

ruohokasvi (n)
herba
  ruohovartinen kasvi

ruohosipuli (n)
Allium schoenoprasum
  mausteena käytetty sipuli Allium schoenoprasum, jolla on ruohomaiset lehtivarret ja sinipunaiset kukat

ruoka (n)
cibus
  eliöiden ravinnon ja energianlähde, elävien organismien syömä usein kiinteä aine, jonka näiden elimistö muuttaa energiaksi, tai käyttää muuten hyödyksi esimerkiksi solujen rakennusaineena

ruokabanaani (n)
plantāgō
  banaanien suvun Paradisiaca-lajikeryhmän kasvi ()
  niiden hedelmä, jota käytetään trooppisissa maissa perunan tapaan

ruokahalu (n)
appetitus
  halu syödä ruokaa

ruokailuväline (n)
ferramenta
  kattaukseen kuuluva aterin, jota käytetään ruokaillessa; joskus myös lautasista

ruokailuvälineet (n)
ferramenta
  ruokailuvälineen monikkomuoto

ruokakomero (n)
apotamia
  rakennuksessa ruoan säilytykseen tarkoitettu erillinen tila/ kylmiö

ruokakulttuuri (n)
ars culinaria
  ruokaan ja sen valmistamiseen liittyvät perinteiden mukaiset menetelmät ja tavat, jossa raaka-aineiden hankinnalla, käsittelyllä, varastoinnilla ja säilytyksellä on merkittävä rooli maustamisen ja tarjollepanon ohessa

ruokala (n)
caupona castrensis
  lounasruoan tarjoiluun erikoistunut ruokapaikka, usein työpaikoilla

ruokalaji (n)
lanx
  nimitys tietystä ruoasta, joista ateria koostuu

ruokasali (n)
cēnāculum
  suurelle henkilömäärälle ruokailuun varattu huone

ruokatorvi (n)
gula
  nielusta mahalaukkuun johtava ruoansulatuskanavan osa

ruokavalio (n)
victus
  mitä joku yleensä syö tai käyttää ravintonaan; tietylle alueelle ominainen syöminen

ruokkia (v)
alō
  antaa ruokaa, syöttää

ruoko (n)
canna
  heinäkasvisuvun (Phragmites) kasvi

ruokosokeri (n)
saccharum
  sokeriruo'osta saatava sokeri

ruori (n)
gubernāculum
  aluksen peräsimen tai potkurin asentoa halutun kulkusuunnan muuttamiseksi säätävä ohjauspyörä, jonka kehällä on usein kapuloita

ruoska (n)
flagrum
  eläinten ajamiseen käytetty väline, jossa on jäykän varren päässä nahkasiima tai siimoja ja jolla lyödään eläimiä tai ihmisiä

ruoste (n)
ferrugo
  hapettunut eli oksidoitunut rauta

ruostesieni (n)
ferrūgō
  helmi-itiöpesäkkeitä muodostava kasveilla loisiva sieni, jonka rihmasto kasvaa isäntäkasvin solukkojen soluväleissä

ruostua (v)
robigino
  Raudan tai teräksen hidasta muuttumista hauraaksi ruosteeksi hapen ja kosteuden vaikutuksesta.

ruotsalainen (adj)
Suecius
  Ruotsista peräisin oleva tai Ruotsiin liittyvä

ruotsalainen (n)
lingua Suecica
  Ruotsin kansalainen

ruotsi (n)
Suecica lingua
  ruotsin kieli, pääosin Ruotsissa ja Suomessa puhuttava kieli; kielitunnus

ruotsiksi (adv)
lingua Suecica
  ruotsin kielellä, ruotsin kielelle

ruotsinkielinen (adj)
lingua Suecica
  ruotsiksi esitetty tai tapahtuva, ruotsin kielellä oleva.

ruovikko (n)
acutus
  tiheästi ruokoja kasvava alue

rupi (n)
crusta
  haavasta vuotavasta tai ihottuman erittämästä nesteestä ihon pintaan muodostunut karstottuma

rupikonna (n)
Bufo bufo
  , ainoa Suomessa elävä konnalaji

rupilisko (n)
stelliō
  (Triturus cristatus) kyhmyinen selkäpuolelta musta tai tummanruskea ja vatsasta keltainen lisko

rusahtaa (v)
fatiscō
  päästää lyhytkestoinen rutiseva ääni
  murtua äkillisesti rutisten

rusetti (n)
musca
  miehen vaatekappale, joka muodostaa rusetin kaulan etupuolelle

rusina (n)
passa
  auringossa tai kuivurissa kuivattu viinirypäle

ruskea (adj)
brunneus, fuscus
  väriltään ruskea

ruskea (n)
brunneus
  ruskea väri

ruskistaa (v)
aquilus
  kuumentaa ruoka-aineita siten, että niihin syntyy ruskea paistopinta

rusto (n)
cartilago
  rustosoluista muodostunutta verisuonetonta tukikudosta

rutenium (n)
ruthenium
  eräs alkuaine

rutherfordium (n)
rutherfordium
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Rf ja järjestysluku 104

rutistaa (v)
pervinco
  rypistää, puristaa
comprimō
  halata lujasti

rutto (n)
luēs
  Yersinia pestis-bakteerin aiheuttama tarttuva tauti, joka leviää helposti epidemian lailla ja johtaa hoitamattomana usein kuolemaan

ruuhka (n)
obturamentum
  tilanne, jossa normaali toiminta hidastuu tai estyy sen takia, että tilaa tai aikaa on käytettävissä tarvittavaa vähemmän, erityisesti liikenneruuhka

ruukku (n)
olla
  keraaminen, yläosasta avoin, tavallisesti pyöreänmallinen astia

ruuma (n)
caverna navigii
  laivan kannen alainen lastitila

ruumiinosa (n)
membrum
  ihmisen tai eläimen ruumiin rakenteellisesti erottuva osa

ruumiinvalvojaiset (n)
silicernium
  eräiden kulttuurien ihmisten tapa valvoa vainajan kuolinvuoteen äärellä

ruumis (n)
corpus
  (anatomia) eläimen tai ihmisen fyysinen olemus, keho
corpus mortuus, cadaver
  eläimen tai ihmisen kuollut keho, kalmo

ruumisarkku (n)
capulus
  arkku, johon kuollut ruumis pannaan hautaamista varten

ruumishuone (n)
mortuarium
  kylmä tila, joka on tarkoitettu vainajien säilyttämiseen ennen hautausta

ruuna (n)
cabo
  kuohittu ori

ruunikko (adj)
badius
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet mustat

ruusu (n)
rosa
  ruusukasvien heimon kukkiva piikkivartinen pensas, ruusupensas

ruusuinen (adj)
roseus
  optimistisen hieno, toiveikkuutta herättävä

ruusukko (n)
rosarium
  katolilainen rukousnauha

ruusunmarja (n)
rosa canina
  ruusupensaan tuottama epähedelmä, mehevä kukkapohjus

ruuta (n)
ruta
  mikä tahansa ruutien suvun () kasvi

ruutana (n)
carpa
  eräs särkikalojen heimoon () kuuluva karppikalojen lahkon () laji () tai tämän yksilö

ruuti (n)
pulvis
  mm. ammuksissa ja ilotulitteissa käytettävä räjähdyksenomaisesti palava aineseos

ruutu (n)
quadratum
  suorakaiteenmuotoinen pinnan osa; myös jokin rajattu alue tai ala, jonka muoto on muukin kuin neliö tai jopa määrittelemätön
capsa
  lomakkeen tms. tila, joka täytetään rastittamalla tai muilla yksittäisillä merkeillä
umbraculum
  näytön, television kuva-ala; näyttö
vitrum
  ikkunan lasi, ikkunaruutu
quadra
  tavallisen korttipakan maa, jonka symboli on punainen salmiakkiruutu ♦
farrāgō
  #-symboli, risuaita

ruuvata (v)
clavus cochleatus
  kiertää tai vääntää ruuvia tai muuta kierteillä kiinnitettävää esinettä; kiinnittää ruuveilla

ruuvi (n)
clavus cochleatus
  kierteinen kiinnitysväline, kone-elin, joka on usein valmistettu metallista

ryhmitellä (v)
circulor
  () ryhmittää; jakaa ryhmiksi

ryhmittää (v)
circulor
  jakaa ryhmiksi

ryhmä (n)
circulus
  joukko
  jaksollisen järjestelmän pystysarake, jonka alkuaineella on samanlainen elektronikuori ja siitä johtuva ominaisuudet
sectiō
  ryhmänjohtajan, yleensä aliupseerin johtama pieni sotilasjoukko

ryhmäkunta (n)
fractio
  puolueen tai järjestön sisäinen ryhmittymä, klikki

ryhtyä (v)
coepisse
  (+ 3. inf. illatiivi) alkaa tehdä jtk, tarttua toimeen

ryhtyä välittäjäksi (v)
intercēdō
  aloittaa toiminta välittäjänä osapuolten välisen asian ratkaisemiseksi

ryhä (n)
glaeba
  patti, paukama, kuhmu

rykmentti (n)
cohors
  klassisen kolmijaon mukainen joukkoyksikkö, joka sisältää vain yhden aselajin joukkoja, jalkaväessä kolme pataljoonaa

rynnäkkö (n)
assultō
  taistelijajoukon yhtäaikainen nopea tunkeutuminen lähitaistelua käyden vihollisryhmitykseen

rynnäs (n)
mamma
  aluksen keulakupu, keulassa oleva pyöristymä, josta kylki alkaa

ryntäät (n)
mamma
  hevosen rintaosa
  naisen rinnat

rypälemehu (n)
mustum
  viinirypäleistä puristettu mehu, jota voidaan juoda sellaisenaan tai josta voidaan valmistaa viiniä

rystynen (n)
articulus digiti
  kämmenluiden ja sormen tyviluiden yhtymäkohdan kohoamat

rysähtää (v)
conflictus
  kuulua, tapahtua rysähdys; tyypillisesti kun jotakin tormää voimalla johonkin siten että jompikumpi rikkoontuu

ryväs (n)
racēmus
  alkioiden tiheä joukko
  usean tietokoneen muodostama järjestelmä, joka ulkoa päin katsottuna toimii kuin yksi järjestelmä

ryvästyä (v)
racēmus
  muodostua rypääksi

ryvästää (v)
racēmus
  muodostaa ryväs
  muodostaa ryväs, klusteroida

ryypätä (v)
ebriamen
  juoda alkoholia päihtymistarkoituksessa

ryökäle (n)
furcifer
  kunniaton tai moraaliton henkilö

ryömiä (v)
serpō
  liikkua eteenpäin käsivoimin vartalo matalana maata vasten

ryöppy (n)
fusio
  yhtäkkisesti satava tai putoava massa vettä tai muuta nestettä
  laaja, eri suunnista kohdistuva arvostelu

ryöpsäyttää (v)
scateō
  aiheuttaa ryöpsähdys, purskauttaa, roiskauttaa

ryöstellä (v)
expīlō
  ryöstää toistuvasti t. ilman, että kukaan hillitsisi ryöstämistä

ryöstäjä (n)
latroncula
  henkilö, joka ryöstää

ryöstää (v)
latrocinor
  ottaa toiselta ilman laillista oikeutta uhkaamalla tai väkivalloin jotakin toiselle kuuluvaa tai toisen vastuulla olevaa

ryöstö (n)
rapina
  toisen omaisuuden varkaus väkivallan tai uhkauksen avulla

ryövätä (v)
latrocinor
  ryöstää

räjähdys (n)
diruptio
  pienessä tilassa tapahtuva nopea palaminen, josta vapautuu energiaa ja paineen nousu, joka aiheuttaa mahdollisesti paineaallon ja tuhoa

räkä (n)
malleus
  nenän limakalvojen muodostama lima

räystäs (n)
grunda
  rakennuksen seinästä ulkoneva katon osa

rääkyä (v)
coaxō
  laulaa särjetyllä äänellä

räätäli (n)
sartor
  vaatteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö, vaatturi

räätälöidä (v)
sartor
  kustomoida, tehdä mittatilauksena

rölli (n)
vēna
  röllien () suvun heinäkasvi

röntgenlääkäri (n)
radiologistus
  erikoislääkäri, jolla on koulutus röntgensäteilyn tai muiden ionisoivien säteiden käyttöön

röntgenologi (n)
radiologistus
  röntgenologian harjoittaja, röntgenlääkäri

röyh (interjection)
erugo
  röyhtäyksen ääntä kuvaava ilmaus

röyhkeä (adj)
insolens
  julkea, tunkeileva

röyhtäistä (v)
erugo
  päästää suolistokaasuja äänekkäästi ulos ruokatorvesta suun tai nenän kautta kerran

röyhtäys (n)
ructus
  kaasun pääseminen tai päästäminen ruokatorven kautta ulos ruoansulatuselimistöstä

rööki (n)
draucus
  savuke

saada (v)
accipiō
  olla annettavan tavaran tai idean kohde, ottaa vastaan, vastaanottaa; saada jotakin
possum
  olla lupa, voida
ago
  aiheuttaa, tehdä joku tekemään jotain
mereō
  joutua tai tulla jonkin kohteeksi
fanus
  päästä tavoitteeseen, saavuttaa jotakin omalla toiminnalla
assequor
  tulla jonkun osaksi tai kohdalle ilman tarkoitusta tai tavoittelua

saada aikaan (v)
pervenio
  saavuttaa [suurella vaivalla]
percieō
  synnyttää, herättää

saaga (n)
saga
  viikinkien sankariteoista ja henkilöistä kertova eeppinen kertomus

saakka (adv)
usque ad
  johonkin (aikaan) mennessä
-ere
  jostain ajasta lähtien

saalis (n)
captura
  se, mikä on metsästämällä tai kalastamalla saatu
spolium
  ryöstämällä saatu; ryöstösaalis, sotasaalis

saalistaja (n)
praedator
  petoeläin, joka pyydystää toisia eläimiä syötäväkseen

saame (n)
lappo
  saamelaiskielet kokonaisuutena; kieliryhmä, jonka tunnetuimpia kieliä ovat pohjoissaame, inarinsaame ja koltansaame

saamelainen (n)
lappo
  etniseltä syntyperältään Lapista oleva, saamelaisten jälkeläinen.

saanti (n)
cēdō
  saatavana t. saatavissa olo

saapas (n)
calceus
  umpinainen, pitkävartinen jalkine

saapua (v)
advenire
  tulla perille

saapuminen (n)
adventus
  tuleminen johonkin

saarelainen (n)
insulānus
  saaren asukas

saari (n)
insula
  veden ympäröimä suurehko, kuitenkin mannerta pienempi maa-alue

saaristo (n)
archipelagus
  laaja saarista koostuva alue merellä; yleensä laajemman alueen nimitys kuin saariryhmä

saarivaltio (n)
civitas insularis
  saaresta tai useista saarista muodostuva valtio

saarnaaja (n)
praedicator
  henkilö, joka saarnaa

saarnata (v)
praedicō
  pitää saarna

saarni (n)
fraxinus
  lehtosaarni, öljypuukasvien (Oleaceae) heimoon kuuluva lehtipuu (Fraxinus excelsior), jolla on suuret parillisesti kasvavat lehdet

saarto (n)
obsessiō
  kaupan, kulun, pääsyn tai toiminnan estäminen, taloussaarto

saasta (n)
paedor
  (varsinkin voimakkaasti tahriva) lika, epäpuhtaus

saastainen (adj)
sordidus
  erittäin likainen
impūrus
  epäpuhdas

saasteeton (adj)
impollutus
  sellainen, jossa ei ole saasteita

saastunut (adj)
pollūtus
  likainen, epäpuhdas

saastuttaa (v)
inquinō
  päästää ympäristöön saasteita, esimerkiksi vesistöihin, meriin tai ilmaan

saatana (interjection)
antitheus
  eräs kirosana

saatanallinen (adj)
diabolicus
  ilkeä, vihamielinen, pahansuopa

saatavilla oleva (adj)
promptus
  sellainen, joka on jonkun ulottuvilla tai mahdollista saada lähes vaivatta

saattaa (v)
possum
  tehdä mahdollisesti jotakin

saatto (n)
Tugium
  saattaminen

saattojoukko (n)
cohors
  henkilöä seuraava ihmisryhmä

saattue (n)
cohors
  usean ajoneuvon joukko, joka kulkee yhdessä keskinäisen tuen ja puolustuksen takia

saavuttaa (v)
adipisci
  toteuttaa jokin pyrkimys tai päämäärä
pervenio
  päästä perille jonnekin ponnistelujen jälkeen

sabiini (n)
Sabina, Sabinus
  erään muinaisessa Roomassa eläneen kansan jäsen

sabiinitar (n)
Sabina
  naispuolinen sabiini

sabotaasi (n)
surruō
  vahingonteko, jolla pyritään poliittiseen tai sotilaalliseen tavoitteeseen vaikeuttamalla vastustajan toimintaa

sabotoida (v)
surruō
  tuhota, tärvellä, vandalisoida

sabotointi (n)
surruō
  sabotoiminen

sadas (numeral)
centēsimus
  lukua sata vastaava järjestysluku, yhdeksännenkymmenennenyhdeksännen jälkeen ja ennen sadattaensimmäistä

saddukeus (n)
Saddūcaeus
  (Raamattu) erään Jeesuksen aikaisen juutalaisen puolueen jäsen

sade (n)
pluvia, imber
  ilmakehässä olevan vesihöyryn tiivistymisestä seuraava luonnonilmiö, jossa tiivistymisen tulokset putoavat maahan; sade tulee vetenä, lumena tai rakeina ja välillä näiden yhdistelmänä

sadekausi (n)
tempus
  vuodenaika tropiikissa, jolloin sateet ovat yleisempiä ja runsaampia kuin muulloin

sadekuuro (n)
imber
  tyypillisesti rankka melko lyhyen aikaa kestävä sade, joka tulee ukkospilvestä tai korkeasta kumpupilvestä; sadekuuroissa sataa tavallisesti vettä, mutta ukkospilvistä voi sataa myös rakeita

sadomasokismi (n)
sadomasochismus
  seksuaalista toimintaa, johon liittyy leikittelyä valtasuhteilla, sitomista tai nauttimista kivusta tai muista voimakkaista tuntemuksista

sadonkorjuu (n)
messis
  sadon, esim. viljasadon tai viinisadon talteenotto eli korjuun otto

safiiri (n)
sapphirus
  arvokas, yleensä sininen jalokivi

sagittaalitaso (n)
plana sagittalia
  jokin kuvitteellisista kehon oikeaan ja vasempaan jakavista tasoista

saha (n)
serra
  pitkittäisen litteän seläkkeen laitaan, yleensä edestakaista sahausliikettä varten, pyöreän litteän laikan reunaan, pyörivää sahausliikettä varten, tai ketjuun, kiertävää sahausliikettä varten, kiinnitettyjen peräkkäisten hammasmaisten terien leikkuuvoimaan perustuva kappaleen halkaisuun tai katkaisuun käytettävä työkalu

sahata (v)
serrare
  leikata puuta tai muuta materiaalia sahaa käyttäen

sahrami (n)
crocus
  maustesahramin kuivatuista emin luoteista jauhettu mauste ja väriaine

saippua (n)
sapo
  rasvahapon suoloja sisältävä pesuaine

saippualinimentti (n)
linimentum saponis camphoratum
  keltainen hyytelömäinen neste, jota käytettiin iholle siveltynä kipujen lievitykseen

saippuasprii (n)
spiritus saponis
  kellertävä paksuhko neste, jonka antiseptisten ominaisuuksien vuoksi sitä käytettiin esimerkiksi ihon desifiointiin

saippuavaahto (n)
spūma
  saippuasta veteen sekoitettaessa syntyvä vaahto

saippuoida (v)
sāpō
  lisätä saippuaa; peittää saippuavaahdolla

sairaala (n)
valetudinarium
  laitos, jossa lääkärit, sairaanhoitajat ja muu hoitohenkilökunta auttavat potilaita pyrkimyksenään terveyden ylläpitäminen ja palauttaminen sekä sairauksien ehkäiseminen ja hoito

sairaalloinen (adj)
aegrotaticius
  sairasteleva, raihnas

sairaanhoitaja (n)
alō
  hoitotyön ammattilainen, jonka tehtävänä on huolehtia potilaiden terveydestä

sairas (adj)
aeger
  sellainen, joka ei ole terve, jolla on jokin fyysinen tai psyykkinen tauti tai sairaus; myös kasveista ja eläimistä

sairastua (v)
sum
  tulla sairaaksi

sairaus (n)
morbus, aegritudo
  tila, jossa ihmisen jokin osa ei toimi kuten pitäisi

saita (adj)
avarus
  erittäin tai liian säästäväinen

saituri (n)
avara
  saita, kitsas ihminen

saivar (n)
lēns
  saivare, päätäin muna

sakaali (n)
canis aureus
  jokin neljästä Canis-sukuun kuuluvasta koiraeläimestä

sakata (v)
bubile
  joutua putoavaan liikkeeseen nosteen vähenemisen takia

sakinhivutus (n)
differentia
  ryhmän muiden jäsenten yhdelle antama kurinpalautus, myös toverillinen häpäisy (termiä käytetty vain Neuvosto-Karjalassa)

sakka (n)
floces
  nesteen pohjalle kasautunut epäpuhtaus

sakkaroosi (n)
saccharosum
  glukoosista ja fruktoosista muodostuva disakkaridi, jota esiintyy mm. taloussokerissa

sakkeli (n)
vincula
  U:n tai hevosenkengän muotoinen metalliesine, jonka läpi menee avattava ruuvi. Sakkelia käytetään ketjujen kiinnittämiseen

sakki (n)
agmen
  ryhmä, joukko ihmisiä

sakko (n)
multa
  rahallinen summa, jonka syylliseksi todetun tulee maksaa rangaistuksena rikoksesta tai sopimusrikkomuksesta

sakottaa (v)
multō
  antaa sakko

sakraalinen (adj)
sacer
  uskonnollisessa tai hengellisessä mielessä pyhä, pyhitetty, pyhyyteen erotettu

sakramentti (n)
sacrāmentum
  kristinuskon pyhä toimitus

saksa (n)
lingua Germana, lingua theodisca
  Keski-Euroopassa pääasiassa Saksassa ja Itävallassa sekä monessa muussa valtiossa puhuttava länsigermaaninen kieli (kielitunnus: de)

saksaksi (adv)
Germana
  saksan kielellä, saksan kielelle

saksalainen (adj)
germanicus, theodiscus
  Saksasta peräisin oleva tai Saksaan liittyvä

saksanhirvi (n)
cervus
  Keski-Euroopassa yleinen hirveä pienempi laji (Cervus elaphus)

saksankielinen (adj)
Germanica lingua
  saksan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

saksanpähkinä (n)
iūglāns
  saksanjalopähkinä, eräs jalopähkinöihin kuuluvaa puu (Juglans regia)
  sen syötävä pähkinä

saksatar (n)
lingua Germana
  saksalainen nainen

sakset (n)
axicia, forfex
  kaksiteräinen saranallinen työkalu, jolla leikataan ohutta materiaalia hiertämällä teriä toisiaan vasten

saksi (n)
unguis
  (biologia) ravun eturaaja

saksofoni (n)
saxophonum
  puhallinsoitin, puu- ja vaskipuhaltimen välimuoto, jossa ääni synnytetään ruokolehden värähtelystä

saksofonisti (n)
saxophonista
  saksofonia soittava muusikko

salaa (adv)
clam
  muiden tietämättä asiasta, salaisesti

salaatti (n)
lactūca
  lehtisalaatti, lehtevä, syötävä kasvis, asterikasveihin kuuluva yksi- tai kaksivuotinen kasvi, jota kasvatetaan lehtivihannekseksi
acetaria
  kasviksista valmistettu kuumentamaton ruoka

salainen (adj)
occultus
  sellainen, jonka olemassaolo, sijainti, sisältö, laatu tms. ei ole tiedossa

salaisuus (n)
arcanum
  asia, jota ei kerrota tai saisi kertoa muille

salakka (n)
alburnus
  makeassa vedessä ja murtovedessä elävä hopeankirkas särkikaloihin kuuluva parvikala ()

salaliitto (n)
coniuratio
  useamman kuin yhden henkilön muodostama muilta piilossa pidettävä juoni, jolla pyritään saavuttamaan jokin päämäärä tarkoituksellisesti muiden siitä tietämättä; mukana voi olla useita keskenään yhteyttä pitäviä henkilöitä, sisältää tyypillisesti salaisia suunnitelmia ja tavoitteena jonkinlainen laiton tai haitallinen teko, jonka juonessa osalliset voivat yhdessä saavuttaa ilman, että muut saavat siitä koskaan tietää

salaliittoteoria (n)
theoria coniurationis
  perusteltu ehdotus jonkin merkittävän tapahtuman, tapahtumasarjan tai kehityskulun taustalla olevasta salaliitosta; tyypillisesti viranomaisten antamasta niin sanotusta virallisesta selityksestä poikkeava jonkinasteisesta näytöstä ja virhetulkinnoista muodostuva selitys

salama (n)
fulgur, fulmen
  luonnonilmiö, ukkosella tapahtuva sähkövarauksen purkaus ilmakehässä, joka tyypillisesti näkyy taivaalla välähtävänä valojuovana

salamatkustaja (n)
lepus
  luvatta matkalla mukana oleva matkustaja, jota myös jänikseksi kutsutaan

salamurha (n)
assassinātiō
  poliittisista syistä tehty murha, joka suoritetaan väijyksistä ja jonka tekijä pyrkii pysymään salassa

salamurhaaja (n)
percussor
  salamurhan tekijä tai sitä yrittänyt

salaseura (n)
hetaeria
  seura, jonka toiminta ja jäsenistö pyritään pitämään salassa

salata (v)
cēlō
  pitää omana tietonaan

salava (n)
sagitta
  pajulaji (Salix fragilis), jota käytetään melko yleisesti koristepuuna

salavihkaa (adv)
clam
  huomaamatta, salaa

saldo (n)
statēra
  (kirjanpidossa) tilin loppusumma, joka saadaan debet- ja kreditpuolten erotuksena

sali (n)
atrium
  suuri huonetila oleskelua, luennointia tai juhlatilaisuuksia varten

salkku (n)
scrīnium
  kahvallinen suorakulmion muotoinen kädessä kannettava laukku, joka soveltuu hyvin papereiden kuljettamiseen

sallia (v)
condono
  antaa lupa; antaa tehdä jotakin; suoda mahdollisuus

sallimus (n)
fatum
  persoonattomaksi käsitetystä jumaluudesta tai sen tahdosta tapahtumia ja kohtaloita ohjaava voima

salmi (n)
fretum
  kahden yhtä korkean tai lähes yhtä korkean vesialueen välinen kapeahko vesiyhteys

salpautua (v)
canaba
  estyä, tulla salvatuksi

salpietari (n)
nitrum
  eräistä mm. lannoitusaineina käytetyistä nitraateista käytetty nimitys

saluuna (n)
canaba
  ravintola tai majatalo Amerikan lännen rajaseudulla

salva (n)
unguen
  iholle levitettävä voide tai lääkeaine

salvia (n)
salvia
  ryytisalvia (), tunnettu mauste- ja lääkekasvi

sama (pronoun)
eadem
  korvaamaton tai muuttamaton; ei eri (viittaa edellä jo mainittuun asiaan)

samainen (adj)
eadem
  aiemmin mainittu, puheena oleva, sama

samalla (adv)
simul
  yksin tein, yhdellä kertaa, yhtä aikaa

samankaltainen (adj)
similis
  lähes samanlainen, jotakin tai jotakuta erityisesti muistuttava

samankeskinen (adj)
concentricus
  sellainen, jossa tarkasteltavilla osilla on kaikilla yhteinen keskipiste

samanlainen (adj)
cadaver
  sellainen, joka ei poikkea toisesta paljoa, samankaltainen

samarium (n)
samarium
  eräs alkuaine

samea (adj)
lutulentus
  nesteestä tms. epäpuhdas, himmeä, samentunut

samentua (v)
nūbēs
  muuttua sameaksi

sammakko (n)
rana
  jokin aitosammakoihin (Ranidae) kuuluvasta noin 600 sammakkolajista

sammal (n)
muscus
  jokin rakenteeltaan yksinkertaisista ja pienikokoisista itiökasveista, joilla on hyvin pienet lehdet tai ei varsinaisia lehtiä lainkaan

sammaloitua (v)
muscus
  peittyä sammaleeseen

sammio (n)
cūpa
  puinen iso vesiastia, jolla kuljetettiin karjalle juomavettä laitumelle tai navettaan
  panimoteollisuudessa käytettävä säiliö, jossa olut käy

sammua (v)
exstinguo
  lakata palamasta

sammuttaa (v)
exstinguo
  saada sammumaan (tulesta)

samoin (adv)
item
  samalla tavalla

sampi (n)
acipenser
  mikä tahansa sampien heimoon () kuuluva sampikalojen laji tai sen yksilö

samuus (n)
īdentitās
  se, että on sama
aequitās
  yhtäsuuruus

sana (n)
verbum, vocabulum
  kielen pienin mahdollinen verbaalinen tai joskus miiminen ilmausyksikkö, jolla on itsenäinen merkitys. Sana koostuu äänteistä tai ilmeistä ja viittomista. Muistiin merkitty sana muodostuu kirjoitusmerkeistä.

sanaharkka (n)
argumentatio
  verbaalinen, keskustelemalla tai huutamalla käyty kiivas mielipide-erojen selvittely; riita

sanajuuri (n)
radix
  juuri, juurimorfi: morfi, joka on vartalon minimaalinen perusosa ja edustaa lekseemiä.

sanakirja (n)
dictionarium
  tietosanakirjan kaltainen hakuteos, jossa hakusanat ja artikkelit käsittelevät sanojen kuvaamien asioiden sijasta sanoja itseään kielen osasina

sanaluokka (n)
pars ōrātiōnis
  sanojen luokittelukeino eri kielten kieliopeissa

sananlasku (n)
adagium
  usein kansan suusta kuultu vertauskuvalliseen muotoon puettu lyhyt mietelmä

sanasota (n)
iurgium
  kiivas väittely

sanasto (n)
vocabulatium
  kieleen kuuluvat sanat

sanaton (adj)
indictus
  ääneen sanomaton
ēlinguis
  sellainen, joka ei tiedä mitä sanoa

sandaali (n)
crepida
  erityisesti jalkapohjaa suojaava päältä avoin jalkine, jota jalkaterän päältä kulkevat hihnat pitävät paikoillaan

sanella (v)
dicto
  sanoa sana sanalta, mitä toisen pitää kirjoittaa muistiin

sangen (adv)
maxime
  painotuksesta riippuen jonkin verran vahvistava tai lieventävä adverbi; jokseenkin, varsin, hyvin

saniainen (n)
filix
  mikä tahansa saniaisten alakaareen () kuuluva sanikkaisten laji tai sellaisen yksilö

sankari (n)
heros
  urheita tekoja tekevä henkilö, jota ihaillaan
hērōis
  kirjallisuuden tai elokuvien sankarihahmo

sankka (adj)
spissus
  (savusta tai sumusta) paksu, tiheä, läpinäkymätön

sanoa (v)
dicere, dico
  puhua, lausua ääneen, kommunikoida lähinnä suullisessa muodossa

sanoitus (n)
verba
  laulun tai muun musiikkiesityksen lyriikka

sanoma (n)
communicatio
  jonkin välittämä viesti tai uutinen
alcohol
  mieliala, henki

sanomalehti (n)
acta diurna
  säännöllisesti, yleensä päivittäin vähintään arkipäivinä ilmestyvä uutisjulkaisu

sanomaton (adj)
ineffābilis
  sellainen, jota ei voi sanoin ilmaista

sanominen (n)
dictum
  sanoa-verbistä muodostettu teonnimi; sanottu asia, kommentti

sanonta (n)
dictum
  vakiintunut ilmaus, fraasi

sanoutua irti (v)
negō
  eräs ilmaus sosiaaliselle jälkikäteiskontrollille, kun (epäkorrektit) julkilausumat ovat menneet viestien vastaanottajien ihon alle kieltää, kiistää sanomansa (jälkikäteen), jotta muut ihmiset voisivat olla hyvillä mielin siitä että henkilö ei enää pidä sisällään niitä "vääränlaisia" mielipiteitä, jotka hän on aikaisemmin lausunut julki
  sama idea kuin yo. merkityksessä, mutta ongelmallisuutta havainnollistetaan paiskaamalla ovi kiinni kieltäytyä yhteistyöstä jonkun tai jonkin tahon kanssa jonkin "väärän" teon tai mielipiteen vuoksi eräänlaisena sosiaalisesti näkyvänä kannanottona, joka ilmentää sitä että ei kuulu samaan sillä "väärällä" tavalla ajattelevaan porukkaan

sanskriitti (n)
lingua Sanscrita
  (kielitiede) indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: sa), kirjakielenä käytetty Intian klassinen sivistyskieli, suositeltu kirjoitusasu: sanskrit

saparo (n)
calamus
  lyhyt häntä

sapeli (n)
acinaces
  yksiteräinen käyrä miekka

sapettaa (v)
galla
  suututtaa, kiukuttaa, harmittaa

sappi (n)
bilis
  sappineste, tummanvihreästä kellertävään, tahmea ja kitkeränmakuinen maksan erittämä ruoansulatukseen liittyvä neste

sappikivi (n)
cholelithus
  sappirakkoon muodostunut ylimääräinen mineraaleista koostuva kappale

sappirakko (n)
vesica biliaris
  (anatomia) maksaan kiinnittynyt sappea väkevöivä elin, pussimainen säiliö

sara (n)
cārex
  sarojen () suvun kasvi; jäykkälehtinen, karkeaa heinää muistuttava kosteikkokasvi, jonka varsi on kolmikulmainen ja kukinnot tähkiä tai erilaisia kerrannaiskukintoja

sarake (n)
columna
  kapeahko pystyviivoin rajattu tilikirjan sivun, taulukon, lomakkeen tms. osa, tarpeellisen palstajaon yksikkö

sarana (n)
cardō
  kiertymisen mahdollistava kiinnike

saraseeni (n)
Sarracenus
  keskiaikainen nimitys muslimeille

sardelli (n)
apua
  eräs sillikaloihin kuuluva pienikokoinen kalalaji () tai sen yksilö

sardiini (n)
sardina
  sillin sukuinen pieni kala (), joka elää Välimeressä ja itäisessä Atlantissa. Tärkeä talouskala. Sardiiniksi kutsutaan myös joitakin muita kalalajeja.
sarda
  öljyyn säilöttyjen kalasäilykkeiden kauppanimi

sariini (n)
sarinum
  eräs äärimmäisen myrkyllinen hermokaasu

sarja (n)
seriēs
  toisiinsa liittyvistä osista muodostuva kokonaisuus, toistojono
  lukujonon osasummien jono, eli lukujono, jonka n:s termi on alkuperäisen lukujonon n:n ensimmäisen termin summa.
  kukinnon muoto
  konetuliaseella ammuttujen peräkkäisten laukausten muodostama kokonaisuus
  yhdelle tai useammalle instrumentille sävelletty, itsenäisistä osista koostuva teoskokonaisuus
  suvun ja lajin välissä oleva taksonomien taso (series)
  urheilussa yhdestä mestaruudesta pelaavat joukkueet

sarjakuva (n)
liber pictus
  joukko perättäin esitettyjä piirrettyjä kuvia, jotka muodostavat yhtenäisen tarinan

sarkasmi (n)
dicācitās
  pureva iva; kyynisen ivallinen ilmaisukeino, joka on satiiria vahvempi

sarkastinen (adj)
dicax
  (purevan) ivallinen

sarkooma (n)
sarcoma
  tukikudossyövän yleisnimitys

sarvekas (adj)
corniger
  sellainen jolla on sarvi tai sarvet; sarvellinen

sarvi (n)
cornu
  sorkkaeläimillä päästä kasvava luurakenne, jota ne käyttävät tavallisesti taisteluvälineenä. Onttosarvisten sarvissa on pysyvä luuydin, tohlo, jota sarveituppi ympäröi. Varsinaisia sarvia on vain sorkkaeläimillä. Monien muiden eläinlajien vastaavasta pään rakenteesta käytetään samaa nimeä.

sarvikuono (n)
rhinoceros
  Kavioeläimien (Rhinocerotidae)-heimoon kuuluvia eläimiä, joita elää kaksi lajia Afrikassa ja kolme Aasiassa

sata (numeral)
centum
  100, roomalaisilla numeroilla C, luku yhdeksänkymmenenyhdeksän jälkeen; vastaava järjestysluku: sadas

sataa (v)
pluit
  luonnonilmiö, jossa vettä tippuu pilvistä maahan

satakieli (n)
Luscinia luscinia
  mikä hyvänsä satakielten sukuun () kuuluva lintu

satama (n)
portus
  paikka, jossa laivoja tai veneitä on ankkurissa tai laituriin kiinnitettynä purkamista ja lastausta varten

sateenkaari (n)
arcus, arcus caelestis
  ilmakehän optinen ilmiö, jossa sadepisarat hajottavat auringon valon spektriksi

sateenkaarirautu (n)
fario
  kala, joka tunnetaan kauppanimellä kirjolohi,

sateenvarjo (n)
alexilum
  kädessä pidettävä, taitettava, kankainen suoja sadetta vastaan

sateinen (adj)
imbridus
  märkä, sataa paljon

satelliitti (n)
satelles
  kappale, joka kiertää toista taivaankappaletta; kiertolainen

saterlandinfriisi (n)
Frisice orientalis
  ainoa elossa oleva itäfriisin (frs) kielen murre, kielitunnus stq

satiiri (n)
satura
  ilmaisukeino, jota käytetään huvittamaan lukijaa ja samalla kritisoimaan ajan ilmapiiriä ja ihmistä; ironiaa vahvempi ilmaisukeino

sato (n)
messis
  pellolla, puutarhassa tai muualla viljeltyjen kasvien tuotto yhden kauden ajalta

satraappi (n)
satrapēs
  muinaisen Persian maakunnan kuvernöörin arvonimi

sattua (v)
doleō
  (yksipersoonainen + illatiivi) tehdä kipeää, koskea
accidō
  tapahtua sattumoisin

sattumalta (adv)
fortuītō
  sattuman aiheuttamana; ilman erityistä tarkoitusta

sattumus (n)
casus
  (ihmisen toiminnasta aiheutuva) suunnittelematon yksittäinen tapaus

satu (n)
fabula
  sepitetty tarina tai kertomus

satula (n)
sella
  hevosen (tai aasin tai kamelin) selkään laitettava, yleensä nahkainen, istuinalusta

satunnainen (adj)
fortuītus
  sellainen, joka esiintyy tai tapahtuu sattumalta, silloin tällöin tapahtuva, ajoittainen, sporadinen; tilapäisesti tarvittava, väliaikainen

satunnaisesti (adv)
temere
  satunnaisella tavalla; satunnaisessa järjestyksessä; sattumanvaraisesti

satunnaisilmiö (n)
eventum
  (todennäköisyys) ilmiö, jonka tulosta ei varmasti tiedetä ennen kuin se on havainnoitu

saukko (n)
lutra
  saukkojen heimon näätäeläin ()

sauma (n)
sūtūra
  (tekstiili) hyötyommel, jolla ommeltavat kappaleet liitetään
fortuītus
  mahdollisuus, tilaisuus

sauna (n)
sūdātōrium
  pieni huone tai rakennus, jossa otetaan löylyä ja peseydytään

sauva (n)
virga
  poikkileikkaukseltaan pyöreä, kepin tai tai tangon muotoinen puinen, lasinen, metallinen tms. liki tasapaksu esine

sauvasolu (n)
baculum
  verkkokalvon solu, joka on hyödyllisempi himmeässä valossa

savenvalaja (n)
figulus
  muinaisista ajoista periytyvä käsityöläisammatti, jonka harjoittaja tavallisesti käsillään muokkaa savesta erilaisia käyttö- ja taide-esineitä, jotka valmistuksen loppuvaiheessa poltetaan uunissa käyttöä ja aikaa kestäviksi

savi (n)
argilla
  hienorakeinen epäorgaaninen maalaji

savinen (adj)
argillāceus
  savea sisältävä; saven peittämä

savitavara (n)
fictilis
  savesta tehty keramiikka

savu (n)
fumus
  aineen palaessa muodostuneiden kaasujen, palokaasujen seos, yleensä sen näkyvä osa

savuinen (adj)
fūmeus
  savun täyttämä
  savun makuinen tai hajuinen

savukanava (n)
fundibulum
  muuratussa tulisijassa tai muussa oleva putkimainen tunneli, jota pitkin kuumat savukaasut kulkevat

savuke (n)
sigarellum
  hienonnettua tupakkaa sisältävä, ohuella paperilla kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

savukepaperi (n)
sigarellum
  savukkeiden päällysteenä ja käärimiseen käytettävä paperi

savupiippu (n)
camīnus
  talon tulisijan hormin se osa, joka ulottuu ulkokaton yläpuolelle

savustaa (v)
fumare
  säilöä ruokaa savun avulla

savutella (v)
fūmus
  (leikillinen) tupakoida

se (pronoun)
id, ea, is
  viittaa johonkin asiaan, esineeseen tai eläimeen, jota puhuja ei osoita eleillään tai katseellaan

seaborgium (n)
seaborgium
  synteettinen radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa

seepia (n)
lolligo
  Atlantilla ja Välimeressä esiintyvä mustekalalaji ()

seepra (n)
equus, equus zebra
  yleisnimi Afrikassa elävälle hevosen sukuiselle mustavalkoraidalliselle kavioeläimelle, jota on kolme lajia: aroseepra, vuoriseepra ja grevynseepra.

seesami (n)
sesama
  Afrikasta kotoisin oleva yksivuotinen yrtti ()

seesteinen (adj)
serēnus
  tyyni, levollinen

seesteisyys (n)
serenitas
  se, että on seesteinen

segmentti (n)
pars
  pisteen, suoran tai tason rajoittama osa kuviosta

seikka (n)
ens
  vaikuttava tekijä, asianhaara, vivahde, yksityiskohta

seikkailla (v)
casus
  kokea jännittävä, usein vaaroja sisältävä matka, seikkailu

seikkailu (n)
periculum
  mielenkiintoinen tai jännittävä matka tai tapahtuma

seinä (n)
paries
  rakennusten tiloja jakava pystysuora rakenneosa

seinäkello (n)
horologium
  seinällä pidettävä kello

seireeni (n)
Siren
  kreikkalaisessa mytologiassa saarilla elävä naispuolinen olento, jonka ulkomuoto on ihmisen ja lintujen sekoitus ja joka laulullaan houkuttelee ohikulkevia merenkävijöitä tuhoon

seis (interjection)
absisto
  sanotaan, kun halutaan pysäyttää joku tai jokin

seisauttaa (v)
absisto
  pysäyttää (liikenne, tehdas tms.)

seiska (n)
septem
  numero seitsemän, numero 7; numerolla seitsemän merkitty tai järjestetty

seismologia (n)
seismologia
  tieteen ala, joka tutkii maanjäristyksiä ja maan läpi kulkevia aaltoliikkeitä

seisoa (v)
stare
  seistä, olla pystyssä
  olla erektiossa
  olla kirjoitettuna
immobilizatio
  olla pysähdyksissä, liikkumaton

seistä (v)
stare
  seisoa, olla jaloillaan pystyssä

seitsemän (numeral)
septem
  7, roomalaisilla numeroilla merkittynä VII, numero kuuden ja kahdeksan välissä. Vastaava järjestysluku: seitsemäs.

seitsemänkymmentä (numeral)
septuaginta
  70, luku kuudenkymmenenyhdeksän ja seitsemänkymmenenyhden välissä

seitsemäntoista (numeral)
septemdecim, septendecim
  17, roomalaisilla numeroilla merkittynä XVII, luku kuudentoista ja kahdeksantoista välissä. Vastaava järjestysluku: seitsemästoista.

seitsemäs (numeral)
septimus
  numeroa seitsemän vastaava järjestysluku, 7.. Kuudennen jälkeen ja ennen kahdeksatta.

seiväs (n)
pertica
  seiväshypyssä käytetty urheiluväline, joskus hyppyseiväs

sekaannus (n)
tumultus
  sekaantuminen; epäselvä tilanne

sekaannussana (n)
falsus amicus
  ns. petollinen ystävä: sana joka on sama tai hyvin samankaltainen kuin toisessa kielessä (yleensä vieraan kielen opiskelijan äidinkielessä) mutta joka tarkoittaa eri asiaa (tai jonka merkitys eroaa sekaannusta aiheuttavalla tavalla)

sekaantua (v)
contortus
  sotkeutua johonkin luvattomaan, epäilyttävään
interveniō
  puuttua johonkin

sekainen (adj)
incomptus
  sellainen, joka on sekaisin; sotkuinen

sekaisin (adv)
confūsus
  epäjärjestyksen vallassa, sekasortoinen

sekalainen (adj)
miscellus
  ei mihinkään yksittäiseen ryhmään tai luokkaan kuuluva

sekasorto (n)
chaos
  kaaos; olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys
anarchia
  turvaton tilanne, jossa ei ole sääntöjä

sekauinti (n)
farrāgō
  kilpauinnissa laji, jossa kilpailija ui neljä yhtä pitkää osuutta käyttäen kullakin yhtä muista neljästä uintilajista; lajien keskinäinen järjestys on etukäteen määrätty säännöissä

sekeli (n)
siclus
  Israelin rahayksikkö

sekki (n)
calculus
  paperinen maksuväline, jonka saaja käy lunastamassa sille kirjoitetun summan pankissa

sekoitettu (adj)
miscellus
  sekaisin laitettu tai saatettu

sekoittaa (v)
misceo
  panna sekaisin niin, että osasia ei voi erottaa toisistaan; yhdistää keskenään; laittaa osaset satunnaiseen järjestykseen; tehdä liikettä, joka muistuttaa sekaisin panevaa liikettä

sekopäinen (adj)
delirus
  hullu, kajahtanut; sellainen joka on sekopää

seksagesimasunnuntai (n)
Sexagesima
  (vanhentunut) toinen sunnuntai ennen paastonaikaa

seksi (n)
coitus
  sukupuolinen toiminta, seksuaalinen kanssakäyminen, sukupuoliyhdyntä

seksiasento (n)
figura veneris
  asento, jossa voi harrastaa seksiä

seksismi (n)
sexismus
  katsantokanta, joka korostaa sukupuolten välisiä eroja ja niihin perustuvaa sukupuolten eriarvoisuutta; sukupuolten tasa-arvon kiistäminen; huomion kiinnittäminen miesten ja naisten eroavaisuuksiin tai se ettei pidä toista sukupuolta yhtä hyvänä jossain tai edistää ajatusta jonka mukaan sukupuolten vahvuudet ovat eri asioissa

seksti (n)
sextans
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kuuden sävelaskelen väli, intervalli. Pieni seksti on kahdeksan, suuri seksti yhdeksän puolisävelaskelta

seksuaalinen (adj)
sexualis
  seksuaalisuuteen liittyvä, sukupuolielämään kuuluva, sukupuolinen

seksuaalinen suuntautuminen (n)
propensio sexualis
  muuttumattomaksi ajateltu seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen joko miehiin tai naisiin tai molempiin

seksuaalisuus (n)
sexualitas
  seksualiteetti, sukupuolivietti ja siihen liittyvä käyttäytyminen ja tunteet

sekulaari (adj)
profānus
  sekulaarinen, maallinen

sekulaari (n)
profānus
  hengelliseen sääntökuntaan kuulumaton opettaja keskiajan yliopistossa

sekulaarinen (adj)
profānus
  maallinen, ei-kirkollinen

sekunti (n)
secundus
  länsimaisessa säveljärjestelmässä yhden sävelaskeleen väli, intervalli

sekvenssi (n)
seriēs
  peräkkäisyys, järjestetty sarja

sekä (conjunction)
atque
  ; käytetään varsinkin pitkissä luetteloissa

sekä että (conjunction)
et et
  molemmat kahdesta asiasta; x ja (myös) y

selata (v)
percurro
  käydä nide summittaisesti läpi, esimerkiksi etsien jotain tiettyä tai katsoen vain kuvat

seleeni (n)
selenium
  alkuaine, jolla on kaksi allotrooppista muotoa, myrkyllinen epämetalli tai metallinen "harmaa seleeni"

seleukidi (n)
Seleucides
  n. 300–50 eaa. Aleksanteri Suuren valtakunnan itäisillä alueilla hallinneen Seleukuksen perustaman seleukididynastian jäsen

selibaatti (n)
caelibatus
  pidättäytyminen avioliitosta

selinmakuu (n)
supīnum
  asento, jossa maataan siten, että selkä on maata vasten

selite (n)
fabula
  tarkentava tieto, lyhyt selitys

selittäminen (n)
explanatio
  selityksen antaminen

selitys (n)
descriptio
  yksinkertainen, ymmärrettävä selvitys jostain tapahtumasta tai tekstistä

selja (n)
sambucus
  mikä tahansa seljojen suvun () kasvi

seljanka (n)
salsola
  venäläisperäinen kasviksia sekä lihaa tai kalaa sisältävä keitto

seljanmarja (n)
sabūcum
  seljan, erityisesti mustaseljan marja, jota käytetään mausteena

seljetä (v)
diluo
  tulla selkeämmäksi

selkeys (n)
claritudo
  se, että on selkeä

selkeä (adj)
clārus
  selvä, hyvin näkyvissä olevissa
  säästä, kun taivaalla ei juurikaan ole pilviä

selkkaus (n)
explicatio
  poliittisista syistä johtuva aseellinen konflikti

selkä (n)
dorsum, tergum
  ruumiin takaosa pakaroiden ja niskan välissä

selkäranka (n)
columna vertebralis
  selkärankaisen eliön kehon luusta rakentunut ylävartalon tuki

selkätaite (n)
coxa
  kahden vierekkäisen kattopinnan kupera yhtymäkohta

selkäydin (n)
medulla spinalis
  selkärangan sisällä suojaisassa putkessa sijaitseva hermoston osa

sellainen (adj)
talis
  sen kaltainen

sellakka (n)
resina laccae
  Kerria lacca -hyönteislajin naarasyksilöiden erittämä hartsi, jota voidaan käyttää monin tavoin varsinkin pintakäsittelyaineena eri materiaaleille ja jopa elintarvikkeille

selleri (n)
apium
  ruokaselleri, , eurooppalainen monimuotoinen viljelyskasvi, josta meillä kasvatetaan juureksena käytettävää mukulaselleriä ja salaatteihin soveltuvaa lehtiselleriä

sello (n)
violoncellum
  toiseksi matalaäänisin perinteiseen sinfoniaorkesteriin kuuluva jousisoitin

selostus (n)
auditio
  usein yksityiskohtainen kertomus tapahtumien kulusta, yms.

selvitys (n)
auditio
  selonteko
indagatio
  selvittely, tutkimus (jostakin asiasta selvyyteen pääsemiseksi)

selvitä (v)
aufugio
  pysyä hengissä vaikeasta tai vaarallisesta tilanteesta
reliquus sum
  elää tietyillä resursseilla
abstēmius
  toipua humalasta

selviytyjä (n)
superstes
  henkilö, joka on selviytynyt jostakin, erityisesti hengissä; usein tulipalosta, liikenneonnettomuudesta

selvä (adj)
clārus
  helposti erottuva, helposti havaittava, helposti tunnistettava
  ilmeinen, kiistaton
effectus
  täsmällinen, helppotajuinen, ymmärrettävä
sobrius
  sellainen, joka ei ole alkoholin vaikutuksen alaisena, joka on selvin päin

selvästi (adv)
disertim
  hyvin erottuvasti, tarkasti
  merkittävässä määrin, huomattavasti
ēvidenter
  ilmeisesti, epäilemättä

selänne (n)
pecten
  ympäristöään korkeampi alue, jossa korkeuskäyrät eivät muodosta suljettuja silmukoita vaan vain mutkan

selättää (v)
pello
  voittaa, kukistaa

selätys (n)
acus
  selättäminen

sementti (n)
caementum
  kalkkikivestä valmistettu rakennusmassa joka veteen sekoitettuna kovettuu ilmassa, käytetään laastina ja betonin valmistukseen

seminaari (n)
seminarium
  esitelmistä ja keskustelusta koostuva tilaisuus; esitelmien sarja
  pappien koulutuslaitos
sēminārium
  yliopiston kurssi, jossa laaditaan ja esitellään tieteellinen tutkimusharjoitus

senaatti (n)
senātus
  valtion hallintoelin; parlamentin ylähuone

senesalkki (n)
dapifer
  eräs korkea virkamies Keski-Euroopan hoveissa keskiajalla

seniili (adj)
senīlis
  olemukseltaan vanha, vanhuudenhöperö, vanhuudenheikko

sensuroida (v)
cēnsor
  harjoittaa sensuuria

sensuuri (n)
censura
  valtion ennakkotarkastus painotuotteille ja muulle medialle

sentraalinen (adj)
medius
  keskikohtaa koskeva, keski-, keskus-

sentrifugi (n)
centrifugium
  laite joka erottaa liuoksesta eritiheyksiset aineosat keskipakoisvoiman avulla pyörimisliikkeellä

sentti (n)
centimetrum
  senttimetri

senttimetri (n)
centimetrum
  metrin sadasosa, tunnus cm

seos (n)
remisceo
  kahden tai useamman aineen yhdistelmä, jonka seoskomponentit eivät ole kemiallisesti sitoutuneita toisiinsa

seostaa (v)
remisceo
  valmistaa seos; sekoittaa eri aineita yhteen siten, että niistä muodostuu seos

sepittää (v)
compensō
  sanoa jotakin itse keksimäänsä, joka ei oikeasti pidä paikkaansa
scribo
  kirjoittaa esim. runo

sepivä (adj)
amplexicaulis
  sellainen, joka kasvaa kasvin varren ympärillä suoraan ilman, että välissä on ruotia

seppele (n)
corōna
  oksista, kukista tai vastaavista punottu koristeellinen vanne, joka voi olla esimerkiksi päässä pidettävä tai oveen ripustettava

seppä (n)
faber, ferrarius
  metallista esineitä takoen tai valaen valmistava käsityöläinen

septimi (n)
septimus
  länsimaisessa säveljärjestelmässä seitsemän sävelaskelen väli, intervalli. Pieni septimi on kymmenen, suuri septimi yksitoista puolisävelaskelta

septuagesimasunnuntai (n)
Septuagesima
  (vanhentunut) kolmas sunnuntai ennen paastonaikaa

serafi (n)
seraphus
  Vanhassa testamentissa mainittuja kuusisiipisiä enkeleitä

serbia (n)
service
  serbian kieli (kielitunnus: sr), indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli

serbiankielinen (adj)
Servius
  (kielitiede) serbian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
service
  serbiaksi esitetty tai tapahtuva, serbian kielellä oleva.

seremonia (n)
caeremonia
  juhlallinen rituaali

seremoniallinen (adj)
caerimonialis
  seremonian mukainen, juhlallinen ja muodollinen

serkku (n)
consobrinus, amitina, amitinus consobrina
  isän tai äidin sisaren tai veljen lapsi

sesonki (n)
tempus
  omana sanana tai yhdyssanan alkuosana: vuosittain, kuukausittain tms. toistuva aikajakso, kausi kausivaihtelussa, jolloin matkailu, kaupankäynti tms. on vilkasta tai vilkkaimmillaan

seteli (n)
charta argentaria
  yksittäinen paperinen tai joskus muovinen maksuväline tiettyä valuuttaa, seteliraha; myös alennus- tai muusta lipukkeesta

setelitukku (n)
fascis
  suurehko nippu seteleitä

setri (n)
cedrus
  mäntykasveihin kuuluvia havupuita ()

setti (n)
ornō
  joukko yhteenkuuluvia asioita

setä (n)
patruus
  isän veli (eräissä murteissa myös äidin)

seula (n)
crībrum
  työkalu tai kone, jolla kiinteäaineiset rakeet lajitellaan niiden koon perusteella tai erotetaan rakeet nesteestä

seulaluu (n)
os ethmoideum
  nenän takana oleva luu ()

seuraaja (n)
sectātor
  se, joka seuraa (esim. kulkee perässä)
  aatteen tai henkilön kannattaja tai jäljittelijä
  tanssiparin osapuoli, jonka tehtävänä on seurata viejää
successor
  se, joka seuraa (tehtävässä, asioiden sarjassa tms.)

seuraava (adj)
posterus
  järjestyksessä välittömästi jälkeen tuleva
deinceps
  jäljessä tai mukana tuleva
  seurauksena oleva

seurakunta (n)
basilica
  paikallinen uskonnollinen yhteisö, jolla on yleensä yksi kokoontumispaikka

seuralainen (n)
dēductor
  seurana tai seurassa olija; kumppani, mukana kulkija

seurata (v)
sequi
  tarkkailla, valvoa
  kulkea jäljessä tai mukana
  olla seuraaja tai seuraava
  noudattaa, toimia jnk mukaan

seuraus (n)
cōnsequentia
  jostain aiheutuva tilanne tai tapahtuma, tulos

seurue (n)
cohors
  arvohenkilöä seuraava joukko avustavia ym. henkilöitä

seurustella (n)
colloquor
  oleskella ja keskustella, olla sosiaalisessa kanssakäymisessä, toisten ihmisten seurassa
dies
  olla avioliittoon tai vastaavaan vakituiseen yhteiselämään tähtäävässä parisuhteessa

seurustelu (n)
consortium
  ihmisten välinen kanssakäyminen ja siihen liittyvä ajatustenvaihto ja muut sosiaaliset toiminnot

seutu (n)
tractus
  laajahko, tarkemmin määrittelemätön, maantieteellinen alue

shakata (v)
calculus
  tehdä shakki, uhata vastustajan kuningasta

shakki (n)
scacci
  lautapeli, jossa kaksi pelaajaa siirtävät vuorotellen omia nappuloitaan 8×8 ruudun kokoisella tavallisesti mustavalkoisella shakkilaudalla; shakkipeli
scaccus
  shakkipelin tilanne, jossa jokin nappula uhkaa lyödä vastustajan kuninkaan

shakkilauta (n)
scaccarium
  shakkipelin pelialustana käytettävä neliömäinen 64:stä vuorotellen valkeasta ja mustasta ruudusta muodostuva pelilauta, jonka ruudut merkitään pystysuoria linjoja osoittavilla kirjaimilla ja vaakasuoria linjoja osoittavilla numeroilla

shakkinappula (n)
latro
  shakki-pelin nappula, joko sotilas, torni, ratsu eli hevonen, lähetti, kuningas tai kuningatar

shokeerata (v)
consternō
  tyrmistyttää, tehdä vaikutus

shoppailla (v)
officina
  tehdä ostoksia ja kierrellä etsien myymälöissä

shorttari (n)
curtus
  lyhyeksimyyjä; henkilö, joka shorttaa

siamilainen (adj)
siamensis
  Siamista peräisin oleva
  (kaksosesta) yhteen kasvanut toisen kanssa

siamilainen (n)
siamensis
  Siamin asukas

sianliha (n)
maialis
  sian liha

siansorkka (n)
ungula
  sian sorkka

sibylla (n)
Sibylla
  muinaisessa Kreikassa ja Roomassa jumalallisen hurmoksen vallassa toimivia naisennustajia, jotka toimivat oraakkeleina

side (n)
fascia
  haavaa sitomaan ja peittämään asetettava kangaspala
vinculum
  emotionaalinen yhteys johonkin

sidonnaisuus (n)
faenus
  yksilön asioihin suhtautuminen kulttuurin, tapojen ja lakien luomissa puitteissa

sidos (n)
nexus
  kemiallinen sidos; kemiallisia yhdisteitä koossa pitävä voima

sidottu asema (n)
acus
  passiivista peliasemaa, jossa on vaikeuksia tehdä mitään hyödyllistä siirtoa, sanotaan sidotuksi asemaksi.

siellä (adv)
illic
  etäällä olevassa, suhteellisen laajassa tai epätarkasti määritellyssä paikassa, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt. siinä

siellä täällä (adv)
passim
  paikoin, paikka paikoin, paikoitellen; hajallaan

sielu (n)
anima, animus
  tekijä, jota pidetään ihmisen, joskus myös muiden elollisten olentojen, tajunnan, psyyken ja elämän ylläpitäjänä, ja jonka usein uskotaan jatkavan olemassaoloaan kuoleman jälkeen

sielukkuus (n)
mens
  se, että on sielukas

siemen (n)
semen
  suvullisesti lisääntyvän kasvin alkio

siemenjohdin (n)
ductus deferens
  lisäkiveksestä virtsaputkeen johtava putki

siemenneste (n)
sperma
  siittiösoluja sisältävä erite, jota erittyy nisäkkäiden koirailla siemensyöksyssä

siemensyöksy (n)
patrātiō
  seksuaalisen kiihottumisen huipentuma, jossa miehen tai sukukypsyyden saavuttaneen pojan siittimen päästä purkautuu siemennestettä

sienestää (v)
bōlētus
  kerätä sieniä

sienet (n)
Fungi
  eliökunta ; sienikunta

sieni (n)
boletus, fungus
  sienen ulkoilmaan, usein maanpinnalle, kasvattama itiöemä

sienitiede (n)
mycologia
  biologian haara, joka tutkii sieniä

siepata (v)
raptō
  ottaa henkilö haltuunsa vastoin hänen tahtoaan, kaapata
corripiō
  ottaa nopeasti käteensä, napata

sierain (n)
naris
  nenän alta ulkopuolelta nenäonteloon johtava kanava

sietokyky (n)
firmitās
  kykeneminen sietää jotakin, toleranssi

sietää (v)
perpetior
  pystyä tulemaan toimeen jnk yl. kielteisen kanssa

sieventää (v)
dēdūcō
  muuntaa jk yksinkertaisemmaksi laskemalla siitä laskettavissa olevat elementit

sievistellä (v)
minūtal
  kaunistella, antaa harhaanjohtavaa informaatiota

sievä (adj)
pulcher
  kaunis ja ihana

signeerata (v)
signum
  liittää teokseen signeeraus

sihistä (v)
sibilo
  päästää sihinää

sihteeri (n)
Sagittarius serpentarius
  toimistotyön ammattilainen, jonka työhön kuuluu erilaisten asioiden hoitaminen

siideri (n)
sīcera
  alkoholijuoma, joka valmistetaan käymismenetelmällä omenamehusta

siika (n)
capra
  lohikaloihin kuuluva ryhmä Coregonus-suvun kaloja. Lajeja on useita, joista osa on vaelluskaloja. Parvikala, joka elää joissa, järvissä ja merissä. Suomessa tärkeä talouskala.

siili (n)
ericius, erinaceus
  piikikäs talviunta nukkuva hyönteissyöjä (). Suomessa esiintyy ainoastaan eurooppalainen siili ()

siilit (n)
ericio
  eräs istukkanisäkkäisiin kuuluva selkärankaisten heimo ()

siima (n)
linea
  ongessa tai virvelissä käytettävä ohut, usein läpinäkyvä lanka tai punos, johon ongenkoukku, koho ja viehe kiinnitetään
flagellum
  bakteerin liikuntaelin

siipi (n)
ala
  lintujen ja hyönteisten lentämiseen käyttämä elin
  lentokoneen nostovoimaa tuova osa
  rakennuksen ulkoneva osa, lamelli

siipikarja (n)
aves altiles
  lihan, munan tai muun hyödykkeen tuotantoon käytettävät linnut

siipirakennus (n)
ala
  rakennuksen pääosasta ulkoneva osa

siirappi (n)
sirupus
  paksu, ruskea, nestemäinen sokeriliuos

siirtokunta (n)
colōnia
  toiseen maahan asettuneiden vierasmaalaisten yhteisö tai jonkin kansan oman kotimaansa ulkopuolelle perustama kauppapaikka

siirtomaa (n)
colōnia
  varsinaisen valtion ulkopuolinen maa-alue, joka on isäntämaan hallinnassa

siirtyä (v)
moveo
  liikkua tai kulkea paikasta toiseen; muuttaa asemaa

siirtää (v)
movēre
  vaihtaa jnk paikkaa
relator
  lykätä

siis (adv)
ab eo tempore
  näin ollen, tämän johdosta

siisteys (n)
munditia
  se, että on siisti

siisti (adj)
castus
  jossa ei ole likaa, puhdas
classis
  kiva, makee

siitepöly (n)
pollen
  kukkakasvien heteissä muodostuva kasvien sukusoluista koostuva erittäin hienojakoinen pöly

siitin (n)
penis, mentula
  (elimistö) urospuolen sukupuolielin; penis

siittiö (n)
sperma
  varsinkin eläinkunnan, jossain määrin kasvikunnan, suvullisessa lisääntymisessä aktiivinen liikkuva sukusolu

siitä (adv)
abinde
  määrätystä lähellä olevasta paikasta

siivilä (n)
cōlum
  astia, jossa on verkkopohja tai pienen pieniä reikiä, joiden läpi osa astiaan laitettavasta aineesta siivilöityy muun osan jäädessä astiaan

siivilöidä (v)
saccō
  erottaa jotakin jostakin siivilällä tai kuvaannollisesti myös siivilää vastaavalla esineellä, kappaleella tms.

siivota (v)
mundo
  tehdä siistiksi, poistaa lika tai roskat

siivous (n)
purgatio
  paikkojen puhdistaminen/siistiminen/järjestäminen, siivoamisen toteutus

sija (n)
forum
  paikka, olinsija, makuupaikka
gradus
  (urheilu) sijoittumalla kilpailussa saavutettu kilpailijoiden keskeinen sijoitus.

sijainti (n)
locus
  paikka, missä jokin on fyysisesti

sijaistaa (v)
cōpia
  toimia sijaisena

sijaita (v)
cubō
  olla sijoittuneensa, olla jossakin paikassa (yleensä enemmän tai vähemmän pysyvästi)

sijamuoto (n)
casus
  sija, yksi nominien taivutuskategorioista (muita ovat luku ja suku); käytetään myös muiden sanaluokkien, kuten adverbien ja verbien, nominaalimuodoille

sijoittaa (v)
locō
  panna, asettaa esine, tms. paikalleen

sijoitus (n)
collocātiō
  sijoittamisen tapahtuma tai sen tulos
  se mitä sijoitetaan; sijoitettu pääoma
  se mihin on sijoitettu; sijoituskohde

sika (n)
porcus, sus
  kotieläimenä kasvatettava sorkkaeläin, jota käytetään lihan tuotantoon ja jota pidetään yleensä sikalan karsinassa eli läävässä

sikala (n)
porcinarium
  rakennus, jota käytetään sikojen kasvatukseen

sikari (n)
sigarum
  kokonaisista tupakanlehdistä kääritty tupakkatuote, jonka läpi sikaroitsijat imevät savua suuhunsa.

sikhiläisyys (n)
Sichismus
  intialainen uskonto, jossa on piirteitä islamista ja hindulaisuudesta

sikiö (n)
fētus
  monisoluisten eläinten kehitysaste ennen syntymistä

sikolätti (n)
hara
  pieni, korkeintaan parin eläimen sikala
  likainen ja sekainen tila

siksi (adv)
autem
  sen vuoksi, sen takia

silava (n)
arvina
  sian nahanalainen rasvakudos, johon lihaa leikattaessa jää myös lihaa

sileys (n)
lēvitās
  se, että on sileä

sileä (adj)
glaber
  täysin tasainen

silfion (n)
sirpe, silphium
  antiikin aikana jälkiehkäisyyn käytetty, sittemmin sukupuuttoon kuolleeksi uskottu, tuntematon kasvi

silinteri (n)
cylindrus
  korkea, lieriönmuotoinen ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri

silittää (v)
admulcere
  liikuttaa raajaansa (yleensä kättä) jonkin päällä kevyesti sitä painamatta, yleensä hellyyden osoituksena
ferrum
  tasoittaa vaatteesta tai muuta tekstiilistä rypyt silitysraudalla

silitysrauta (n)
ferrum
  sähköllä tai aiemmin hellalla tai hiilten avulla kuumennettava väline, jonka metallinen pohja kuumennetaan ja jolla sitten tasoitetaan vaatteiden ryppyjä

silkki (n)
bombyx
  silkkiäistoukan erittämä kuitu, silkkikuitu
bombȳx
  silkkikuidusta valmistettu kangas, silkkikangas

silkkinen (adj)
bombȳx
  silkistä valmistettu

silkkipaperi (n)
textus
  ohut sulfiittiselluloosasta valmistettu, yleensä kemiallisesti puhdas paperi, jonka paino on 10—30 g/m².

silkkiuikku (n)
Podiceps cristatus
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

silkkiäistoukka (n)
bombyx
  silkkiperhosen Bombyx mori toukka, kehitysvaihe. Tämä laji on riippuvainen mulperipuusta. Myös muiden silkkiperhosten toukat, joiden kehräämistä kotelokopista saadaan silkkiä, ovat silkkiäistoukkia.

silli (n)
aringus
  pohjoisissa merissä elävä parvikala , joka on samaa kalalajia kuin Itämeressä elävä silakka; käytetään paljon maustekalana.

silloin (adv)
tum
  (ajan adverbi) varhemmin tapahtuneeseen liittyvänä tai aikaisemmin puheena olleena ajankohtana; sillä kertaa, sen ajan, sinä aikana

silloin tällöin (adv)
interdum
  aika ajoin, välillä, aina joskus

silloinen (adj)
alioqui
  silloin olemassa ollut tai oleva

sillä (adv)
quandoquidem
  sen vuoksi, siitä syystä, sen tähden, siksi

sillä (conjunction)
nam
  nimittäin, perustuen siihen, että ... (päälauseen väitteen perusteleva rinnastuskonjunktio)

sillä aikaa (adv)
cum
  sinä aikana, sen aikana, saman aikaisesti

silmiinpistävä (adj)
conspicuus
  huomiota herättävä

silminnäkijä (n)
arbiter
  tapahtuman omakohtaisesti nähnyt henkilö

silmitön (adj)
absurdus
  raivoisa, vimmattu

silmu (n)
gemma
  versokasvien kehityksensä alussa oleva verso

silmä (n)
oculus
  ihmisen tai eläimen kuvan aistimiseen pystyvä elin, joka mahdollistaa näköaistin

silmäkulma (n)
cantus
  silmää ympäröivässä ihossa kohta, jossa ylä- ja alaluomi kohtaavat

silmälasinsanka (n)
arcu
  silmälasien korvan päälle ulottuva osa, joka pitää silmälasit päässä

silmälasit (n)
perspicillum
  silmien liki- tai kaukonäköisyyden tai hajataiton korjaamiseksi silmien edessä pidettävät lasiset tai muoviset optiset linssit yhtenäisessä kehyksessä

silmäluomi (n)
cilium
  silmän päällä liikkuva suojaava ihopoimu

silmälääkäri (n)
oculāria
  lääkäri, joka tutkii silmiä ja niiden sairauksia

silmämuna (n)
bulbus oculi
  ihmisen silmän kolmesta kalvosta muodostuva pallomainen silmäkuopassa liikkuva rakennekokonaisuus

silmänisku (n)
conniveo
  silmää räpäyttämällä lähetetty viesti, joka voi merkitä esimerkiksi edellä sanotun huumorina ymmärtämistä tai flirttiä

silmänkääntäjä (n)
praestīgiātor
  silmänkääntötemppujen tekijä

silmänkääntötemppu (n)
praestīgiae
  ajatuksia johdattelemalla, sorminäppäryyttä ja monesti optisia yms. tehosteita ja apuvälineitä käyttäen tuotetun usein todellisena koettavan harhavaikutelman toteutus

silmänräpäyksellinen (adj)
nunc
  täysin yhtäkkinen, äkillinen

silmänräpäys (n)
conniveo
  hyvin lyhyt aika

silmänvalkuainen (n)
albus
  silmän valkoinen osa

silmäripsi (n)
cilium
  silmäluomen reunassa kasvava jäykkä ihokarva

silta (n)
pons
  rakennelma, joka mahdollistaa kulun jonkin esteen, tavallisesti veden yli

silti (adv)
nihilōminus
  siitä huolimatta

siluetti (n)
adumbrātiō
  ääriviivakuva, varjokuva, usein muotokuva

sima (n)
hydromel
  sitrushedelmästä, tavallisesti keitettyyn veteen laitetuista sitruunaviipaleista, ja sokerista hiivakäymisellä valmistettu juoma

simonia (n)
simonia
  kirkollisten virkojen myyminen

simpanssi (n)
satyrus
  Keski-Afrikassa esiintyvä ihmisapinoihin kuuluva laji, ihmisen lähisukulainen ()

simpukka (n)
mollusca
  joukko makeassa tai suolaisessa vedessä eläviä nilviäisiä, joilla on kaksiosainen saranoitu kova kuori ja liikkumiseen tarvittava jalka ()

simuloida (v)
accedo
  mallintaa, jäljitellä

sinappi (n)
sinapi
  (kasvitiede) sinappikasvi

sinappikaali (n)
ērūca
  ristikukkaiskasveihin kuuluva kaalin sukuinen kukkiva viljelyskasvi (), jota käytetään yrtti- ja salaattivihanneksena ja myydään nimellä rucola

sinappikaasu (n)
gasum sinapis
  rikkisinappikaasu, kemiallisen sodankäynnin taistelukaasu 1. maailmansodan ajalta

sinappikasvi (n)
sināpe
  (kasvitiede) sinappi, joukko (Sinapis)-suvun ja eräitä (Brassica)-suvun keltakukkaisia ristikukkaiskasveja, joiden siemenistä tehdystä jauheesta valmisteaan mausteena käytettyä tahnamaista sinappia

sinetti (n)
sigillum
  kuumaan vahaan painettu kuvio jolla voidaan sulkea kirje ja varmistaa asiakirjan aitoutta

sinfonia (n)
symphonia
  laaja, useimmiten kolmesta tai neljästä osasta koostuva orkesteriteos

singota (v)
catapulta
  lähettää nopeasti liikkelle halki ilman; heittää

singulatiivi (n)
nomen unitatis
  kerran tapahtuvan kertominen kerran

sinihai (n)
prionace glauca
  , eräs suurikokoinen tiikerihaiden heimon hailaji

siniittinen (adj)
sinica
  (kielestä) kiinalainen

sininen (adj)
caeruleus, caerulea, caeruleum
  väriltään sininen

sinisilmäinen (adj)
crēdulus
  hyväuskoinen, naiivi

sinisimpukka (n)
mutili
  suolaisessa merivedessä viihtyvä simpukkalaji (Mytilus edulis), jota hyödynnetään ihmisravintona

sinitiainen (n)
Cyanistes caeruleus
  , eräs tiaisiin () kuuluva lintu

sinivalas (n)
Balaenoptera musculus
  hetulavalaiden alalahkoon kuuluva valaslaji (Balaenoptera musculus), suurin eläinlaji, jonka tiedetään koskaan olleen olemassa

sinkki (n)
zincum
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zn

sinkku (n)
caelebs
  henkilö, joka ei ole vakituisessa parisuhteessa
  albumista erikseen myyntiin ja radiosoittoon otettu musiikkikappale

sinne (adv)
eo
  ilmaisemassa liikkeen päämäärää

sinun (pronoun)
tuus
  genetiivimuoto sanasta sinä, genetiiviä vaativan yksipersoonaisen verbin epätäydellinen subjekti
tui
  possessiivinen pronomini, joka ilmaisee puhuteltavalle kuuluvaa, ennen pääsanaa vaatii omistusliitteen -si

sinä (pronoun)
tu
  sana, jolla puhuja viittaa keskustelukumppaniinsa

sipuli (n)
cepa, caepa, caepula, caepulla
  -suvun syötäviä kasveja, joiden osia käytetään maustamiseen ja vihanneksina, erityisesti keltasipuli ()

sireeni (n)
Siren
  kovaääninen merkinantolaite

sirkka (n)
gryllus
  mikä tahansa sirkkojen heimoon () kuuluva suorasiipisten hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

sirkus (n)
circus
  paikasta toiseen liikkuva esitys, johon yleensä kuuluu akrobaatteeja, jonglööreitä, eläimiä, klovneja ja muita taiteilijoita

sirkut (n)
emberizidae
  varpuslintujen heimo ()

sirota (v)
dissipō
  muuttaa suuntaansa esteen tai väliaineen tiheyden muutoksen takia

sirppi (n)
falx
  käyräteräinen lyhytvartinen leikkuutyökalu, jolla leikataan viljaa

sisar (n)
soror
  naispuolinen sisarus

sisarenpoika (n)
nepos
  sisaren poika

sisarentytär (n)
filia fratris
  sisaren tytär

sisilialainen (adj)
Siciliensis
  Sisiliasta peräisin oleva tai Sisiliaan liittyvä

sisilisko (n)
lacerta
  toinen Suomessa esiintyvistä liskolajeista ()

sisterssiläinen (adj)
Cisterciensis
  sisterssiläiseen veljeskuntaan kuuluva

sisterssiläinen (n)
Cisterciensis
  1000-luvulla Cîteaux'n luostarissa benediktiiniläisyydestä kehittyneen luostarijärjestön jäsen

sisyfolainen (adj)
Sisypheius
  jatkuva tai toistuva ja työläs, mutta turhanpäiväinen

sisäelin (n)
viscus
  rinta-, vatsa- tai lantio-ontelon suuri elin

sisäinen (adj)
internus
  jota ympäröi jokin toinen joka puolelta, jonkin sisällä tai sisässä oleva

sisäkatto (n)
lacunar
  huonetilan yläpinta ja tyypillisesti yläpohjarakenteen alapinta

sisäkkö (n)
ancilla
  naispalvelija, joka huolehtii kodinhoidosta kuten siivouksesta

sisäkorva (n)
auris interna
  ohimoluun sisällä oleva nesteen täyttämä korvan osa

sisällissota (n)
bellum civile
  saman valtion kansalaisten keskenään valtion sisällä käymä sota

sisällysluettelo (n)
de contentis in eodem tables
  luettelo tekstin otsikoista esiintymisjärjestyksessä, mikä antaa lukijalle käsityksen tekstistä

sisällyttää (v)
inclūdō
  sisällyttää jotakin johonkin: lisätä jotakin mukaan johonkin

sisällä (adv)
intra
  jossakin asiassa, esineessä tai tilassa niin, että se ympäröi väljästi

sisälmys (n)
omāsum
  vatsaontelon ja rintaontelon sisus

sisältyä (v)
inclūdō
  kuulua johonkin

sisältää (v)
abstinere
  pitää sisällään (svetisismi)

sisältö (n)
contentus
  mitä jokin sisältää, sisällys

sisämaa (n)
mediterrāneus
  alue yleisesti maantieteellisen alueen tai erityisesti jonkin valtion alueen sisäosassa

sisämeri (n)
lacus
  meri, josta on salmien kautta yhteys valtamereen

sisäpiiri (n)
penitus
  muut poissulkeva ryhmä, klikki t. hyvä veli -kerho

sisäpuolella (adv)
intrā
  sisällä; sisäpuolen suunnassa

sisäpuolella (postposition)
intrā
  jonkin sisällä, sisäpuolen suunnassa

sisäpuoli (n)
intus
  se mikä ei ole suljetun tilan tai alueen sisäpintaan tai muuhun rajaan rajautuvan ulkopuolta; sisäpinta, sisusta

sisätaite (n)
vallis
  kahden vierekkäisen kattopinnan suoraviivainen, kovera yhtymäkohta

sisään (adv)
a
  johonkin asiaan niin, että asia on joka puolella tiiviisti ympärillä

sisäänhengittää (v)
inhālō
  hengittää sisään, vetää ilmaa keuhkoihin

sisäänkäynti (n)
introitus
  sisään johtava ovi, käytävä, kulkutie

siten (adv)
sic
  (proadverbi) sillä tavalla, niin

sitkeä (adj)
perseverans/ntis
  joka ei lannistu helpolla

sitoa (v)
ligo
  laittaa kiinni narulla tai köydellä
alligō
  laittaa side
ligō
  rajoittaa muuttujan arvoja toisen perusteella

sitoutumaton (adj)
independens
  puolueista riippumaton, puolueeseen kuulumaton

sitra (n)
cithara
  kielisoitin, jota soitetaan näppäilemällä plektralla t. sormin kaikukopan ylitse pingotettuja kieliä

sitrushedelmä (n)
citrus
  lähinnä ruutakasveihin kuuluvien sitruspuiden lohkoinen marja

sitruuna (n)
citreum
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu, sitruunapuu
citreum, citreus
  sen tuottama sitrushedelmä

sitruunaperhonen (n)
Gonepteryx rhamni
  kaaliperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen

sitten (adv)
deinde
  mennyttä aikaa ilmaiseva
abhinc
  sen tai tämän jälkeen

sittenkin (adv)
denique
  kuitenkin, kumminkin, kaikesta huolimatta, siitä huolimatta

sitä mukaa (adv)
ante
  sen myötä, siinä samalla, samalla kertaa

siula (n)
ala
  nuotan reiden uloin havas

sivellin (n)
pēnicillum
  maalin tai lakan levittämiseen tarkoitettu työkalu, jossa on karvoista tehdyt harjakset

sivellä (v)
admulcere
  pyyhkiä käsin hellävaroen kevyesti koskettaen, silitellä
pingere
  levittää jollekin pinnalle jotakin siveltimellä tai muulla tavoin
ovum
  viimeistellä

sivilisaatio (n)
civilizatio
  pysyvän asutuksen järjestäytynyt yhteiskunta, joka perustuu maanviljelykselle ja jolla on ominainen kulttuuri ja jolle ovat tyypillisiä kaupunkien muodostaminen, yhteiset säännöt, valtahierarkiat ja sen olemassaolon edellytyksenä toimivien alueiden sotilaallinen puolustaminen

sivistyneesti (adv)
cultus
  sivistyneellä tavalla

sivistynyt (adj)
cultus
  sivistykseltään kehittynyt; laajasti tai syvällisesti oppinut

sivistys (n)
civilizatio
  henkinen kehittyneisyys, kulttuuri, valistus, sivilisaatio

sivu (n)
pagina
  kirjan tai lehden aukeaman numeroitu toinen puoli, paperin yksi puoli; myös verkkosivu

sivulause (n)
sententia subordinata
  lause, joka on toisen (hallitsevan) lauseen osa

sivurakennus (n)
ala
  (arkkitehtuuri) päärakennuksesta erillinen samalla tontilla sijaitseva tai rakennuskokonaisuuteen kuuluva rakennus

sivusto (n)
pagina
  internetissä saatavilla oleva yksittäinen kokonaisuus, joka identifioidaan uniikilla URL:lla

sivuttaa (v)
pagina
  numeroida sivut ja jakaa teksti sivuille
  käsitellä sivun kokoisia muistilohkoja lataamalla niitä keskusmuistiin tai tallettamalla muistin loppuessa virtuaalimuistiin

siván (n)
siban
  sivánkuu, siván-kuu juutalaisen kalenterin kuukausi ijjár- ja tammúz-kuun välissä, gregoriaanisen kalenterin touko-kesäkuussa

skalpeerata (v)
calva
  poistaa päänahka

skandaali (n)
flāgitium
  asianosaisten maineelle haitallinen tapahtuma

skandium (n)
scandium
  eräs alkuaine

skannata (v)
percurro
  käyttää skanneria

skanneri (n)
sarotis
  laite, joka digitalisoi kuvia ja tekstiä

skarabee (n)
coleopterum
  muinaisessa Egyptissä käytetty amuletti, joka muotoiltiin pillerinpyörittäjän mukaan

skatooma (n)
scatoma
  käsin tunnustelemalla havaittava ulostepaakku suolessa

skeitata (v)
tabula subrotata
  rullalautailla

skene (n)
locus
  esiintymislava, lava; näyttämö
  tietty musiikki-, muoti- tai alakulttuuripiiri

skeptismi (n)
scepticismus
  oppi, jonka mukaan ihminen ei voi saavuttaa mistään asiasta varmaa tietoa

sketsi (n)
adumbro
  lyhyt komediallinen esitys

skientismi (n)
scientismus
  näkökanta, jonka mukaan kaikki todellinen tieto on tieteellistä tietoa

skisma (n)
schisma
  jonkin organisaation – varsinkin kirkkokunnan – (tyypillisesti opillisesta tai hallinnollisesta erimielisyydestä syntyvä) hajaannus tai jakaantuminen

skissi (n)
adumbro
  (usein käsin piirretty) luonnos

skitsofrenia (n)
schizophrenia
  maailman terveysjärjestön ICD-10-luokituksessa F20; henkilön todellisuudentajuun ja toimintakykyyn merkittävästi vaikuttava mielisairaus, jolle ovat ominaisia muiden muassa harhaluulot, harha-aistimukset, tunneilmaisujen latistuminen, vetäytyminen ihmissuhteista ja taantuminen aikaisemmalta toimintakyvyn tasolta

skolastiikka (n)
scholastica
  keskiajan teologiasta ja filosofiasta koostuva akateeminen sivistys, koulutiede

skorpioni (n)
scorpio, nepa
  hämähäkkieläinten lahkon Scorpionida eläimiä, joilla on tavallisesti suuret sakset ja myrkkypiikki. Jotkut lajeista ovat hyvin myrkyllisiä.

skotlantilainen (n)
Scotus
  Skotlannissa asuva Ison-Britannian kansalainen

skuuppi (n)
trulla
  suuri uutinen (lehdessä)

skyyttalainen (adj)
Scytha
  skyyttalaisten kansaan liittyvä

skyyttalainen (n)
Scytha
  skyyttalaiset eräs Keski-Aasiassa Mustanmeren pohjois- ja itäpuolella pronssikaudella (n. 800 eaa.–200 jaa.) elänyt kansa

slagi (n)
scoria
  (metallurgia; murt.) kuona, masuunikuona; myös slaki

slovakialainen (adj)
slovachus
  Slovakiasta peräisin oleva tai Slovakiaan liittyvä

smaragdi (n)
smaragdus
  vihreä kallisarvoinen jalokivi

sodankäynti (n)
bellum
  kahden itsenäisen tahon välistä organisoitua, vihamielistä ja väkivaltaista vaikuttamista

sodomiitti (n)
cinaedus
  paheksuttu tai rikolliseksi julistettu paheellinen sodomian (anaaliyhdynnän) harjoittaja; (laajemmin) homoseksuaali mies

sohva (n)
cubīle
  pehmustettu monen istujan istuin

sohvatyyny (n)
cervīcal
  sohvan istujan tukena toimiva tyyny tai sohvan koristuksena pidettävä tyyny

soida (v)
tinniō
  tuottaa ääntä värähtelemällä, kilistä
  (korvasta) aistia olematonta ääntä voimakkaan melun jälkeen

soihtu (n)
fax, taeda
  kädessä kannettava varrellinen palavaa ainetta sisältävä valaisuväline

soitin (n)
āctor
  laite, ohjelma tai sovellus, joka toistaa tallennettua ääntä tai kuvaa

soittaa (v)
cano
  tuottaa musiikkia soittimella
tinniō
  tuottaa ääntä laitteella
  ottaa yhteyttä puhelimella

soittaja (n)
-cen
  henkilö, joka soittaa jotakin soitinta, muusikko, instrumentalisti

soittokello (n)
campana
  merkinantolaite, jota soitetaan lyömällä tai nappia painamalla

soittopöytä (n)
alloquor
  urkujen koskettimistoista koostuva laitteisto

sokea (adj)
caecus
  sellainen, joka ei kykene näkemään tai jonka näkökyky on merkittävästi heikentynyt

sokea (n)
caecus
  henkilö, joka on syvästi heikkonäköinen: lähes tai täysin näkökyvytön

sokeri (n)
saccharum
  sakkaridirenkaista ja niihin liittyneistä ryhmistä muodostunut makea kasvisperäinen hiilihydraatti
  elintarvikkeena ruokosokeri eli sakkaroosi; rypälesokerin (glukoosi) ja hedelmäsokerin (fruktoosi) yhdiste, jota valmistetaan sokeriruo’osta ja sokerijuurikkaasta

sokerijuuri (n)
siser
  monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota viljellään juureksena ()

sokerisiirappi (n)
sapa
  sivutuotteena saatava makeutusaine, jota syntyy puhdistettaessa juurikassokeria ja ruokosokeria valkosokeriksi

sokeus (n)
caecitas
  näköaistin toimintakyvyttömyys
caecitās
  kyvyttömyys havaita jotakin

sokkelo (n)
labyrinthus
  sisäkorvan onteloiden yhteisnimi

sol (n)
sol
  Perun entisen ja nykyisen rahayksikön nimitys (tunnus PEN, aiempi PES)

sola (n)
angustiae
  kapea kulkureitti korkeiden pinnanmuodostumien tai rakenteiden muodostamien esteiden välissä

solakka (adj)
gracilis
  pitkä, hoikka ja suora

solidus (n)
solidus
  myöhäisantiikissa ja varhaiskeskiajalla käytössä ollut kultaraha

solisluu (n)
clavicula
  rintalastan ja lapaluun välissä sijaitseva poikittainen luu (lat. clavicula)

solki (n)
buccula
  vyötä tai muuta nauhaa kiinni itsessään tai toisessa nauhassa pitävä kappale

solmia (v)
nōdō
  tehdä solmu tai solmuja
facere
  tehdä sopimus jostakin

solmia avioliitto (v)
marito
  virallistaa keskinäinen parisuhde aviolliseksi

solmio (n)
fascia
  kaulan ympärille kauluspaidan alas taitetun kauluksen alle solmittava nauhamainen asuste

solmu (n)
nodus
  narun tai köyden kiinnitys solmimalla se
nōdus
  nopeusyksikkö merenkulussa, meripeninkulma tunnissa, ja ilmailussa, 1,852 km/h

solu (n)
cellula
  eliön rakenteellinen ja toiminnallinen perusyksikkö, joka sisältää kokonaisuudessaan sen perimän; eliöiden pienin elollinen rakenneyksikkö

solulima (n)
cytoplasma
  solun sisäinen nesteseos, jossa on veteen liuenneita ja suspensoituneita aineita

soma (adj)
pulcher
  miellyttävän näköinen, suloinen, kaunis, söpö, sievä

somistaa (v)
como
  tehdä liikkeen tai muun sisustus tai ulkoasu edustavan näköiseksi, koristaa

sommitelma (n)
combīnātiō
  suunnitellusti eri nappuloilla tehty edullisempaan asemaan johtava useamman peräkkäisen siirron sarja, jossa alkusiirron jatko on usein sarja taktisiin laskelmiin perustuvia pakkosiirtoja

sonetti (n)
epigramma
  nelisäkeistöinen runomuoto, joka sisältää 14 säettä

sonni (n)
taurus
  koiraspuolinen nauta

sonta (n)
stercus
  kiinteä tai puolikiinteä eläimen uloste
fimus
  kuivikkeisiin sekoitettu hitaasti palanut kiinteä tai puolikiinteä eläimen uloste

soopeli (n)
mus silvestris
  näätäeläin (), jota esiintyy Pohjois-Aasiassa Ural-vuoristosta läpi Siperian Mongoliaan, Kiinaan, Pohjois-Koreaan ja Hokkaidōn saarelle Japaniin

sopeutua (v)
adaptō
  muuttua sopimaan, mukautua uusiin olosuhteisiin

sopia (v)
aptus
  mahtua, olla fyysisesti mahtuva
adaequō
  olla pukeva, sellainen jonka väri tai tyyli pukevat kantajaansa
ire
  olla mahdollista tai hyväksyttyä, olla sopivaa, käydä, käydä päinsä
sedeo
  tehdä sovinto, selvittää riita

sopimuksentekorikkomus (n)
culpa in contrahendo
  Tuottamuksen muoto, jossa sopimuksesta neuvotteleva sopijapuoli ei todellisuudessa aiokaan tehdä sopimusta. Korvausvelvollisuus ei synny, vaikka sopijapuoli keskeyttää neuvottelut syytä ilmoittamatta, mutta toisen kuluja voi joutua korvaamaan, jos esimerkiksi pyytää urakasta tarjouksia selvittääkseen hintatasoa, mutta aikomatta tehdä sopimusta kenenkään tarjoajan kanssa. Käsitettä ei käytetä eikä määritellä lainsäädännössä, vaan se on oikeustieteessä luotu instituutio.

sopimus (n)
pactum
  suullinen tai kirjallinen osapuolten välinen yhteisymmärrys, jossa molemmat osapuolet sitoutuvat noudattamaan sopimuksessa määriteltyjä ehtoja

sopiva (adj)
aptus
  johonkin tarkoitukseen hyvä, käypä
  sellainen, joka ei ole liian iso eikä liian pieni

sopivasti (adv)
aptē
  sopivalla tavalla; siten että sopii jollekulle

sopusointu (n)
harmonia
  harmonia

sora (n)
glārea
  kivinen maalaji, jonka raekoko on luokkaa 2...20 mm

soraääni (n)
dissensus
  väärä ääni soitossa tai laulussa

sordiino (n)
infans
  soittimessa käytettävä lisälaite, joka vaimentaa ääntä ja usein myös muuttaa sen sävyä

sorkka (n)
ungula
  parivarpaisen kavioeläimen jalan alaosa

sorkkarauta (n)
vectis
  teräksinen tai rautainen tanko, jota käytetään vipuna ja jonka mutkalle taivutetussa päässä on hahlo naulojen irrotukseen

sorkkia (v)
contactus
  sormeilla, käpälöidä

sormeilla (v)
palpo
  koskea sormin, käpälöidä

sormenjälki (n)
digiti signum
  ihmisen sormenpään yksilöllinen ja koko iän samanlaisena pysyvä ihon urien kuvio; sormen ihon kuviosta jäänyt jälki jollakin pinnalla

sormettaa (v)
digitus
  tyydyttää itseään sormin, käytetään ilmaisemaan naisten itsetyydytystä

sormi (n)
digitus
  käden nivelikäs uloke; ihmisen kädessä näitä ovat peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi

sormikas (n)
chirotheca
  kudottu käsine, jossa on paikka erikseen jokaiselle sormelle

sormiluu (n)
ossa phalangum digitorum
  sormen luu

sormio (n)
plectrologium
  käsin soitettava soittimen koskettimisto; musiikki-instrumentin osa

sormus (n)
anulus
  sormen ympäri tuleva rengas, sormessa pidettävä koru

sorsa (n)
anas
  sorsien heimon () lintu, joko varsinainen sorsa, eli puolisukeltajasorsa tai sukeltajasorsa

sortsit (n)
curtae bracae
  vaate, jota sekä miehet että naiset käyttävät lantion alueen ja reisien yläosan peittämiseen; lyhyet, korkeintaan reiden puoliväliin ulottuvat housut

sortua (v)
ruō
  romahtaa, hajota painovoiman vaikutuksesta

sorvata (v)
tornus
  käsitellä esimerkiksi puu- tai metallikappaletta sorvilla

sorvi (n)
tornus
  pyörivän kappaleen työstöön käytettävä lastuavan työstön työkone, jossa paikallaan oleva terä irrottaa työstökohteesta materiaalia

sosialismi (n)
socialismus
  vastauksena teollistumisen aiheuttamiin yhteiskunnallisiin ongelmiin kehittynyt ryhmä erilaisia ideologioita, joissa omaisuus ja tulonjako halutaan pitää yhteiskunnallisen sääntelyn alaisena yksilöiden tai markkinavoimien sijaan

sosialisti (n)
socialista
  sosialismia kannattava henkilö; usein henkilö, joka kiinnittää huomiota tulonjakokysymyksiin

sosiologia (n)
sociologia
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva sosiaalisia järjestelmiä sekä yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntien välisiä sosiaalisia suhteita tutkiva käyttäytymistiede

sota (n)
bellum
  väkivaltainen yhteenotto kahden tai useamman järjestäytyneen osapuolen, useimmiten valtioiden, aseistettujen joukkojen välillä sotatilan vallitessa

sota-alus (n)
navis bellica
  sotatoimiin tarkoitettu alus

sotaisa (adj)
bellax
  sellainen, joka on mieleltään tai olemukseltaan sotimiseen taipuvainen, sotaa ihannoiva, vahvasti riidanhaluinen; sotaan valmis

sotamies (n)
gregārius
  miehistöön lukeutuvan sotilaan sotilasarvo maavoimissa

sotatoimi (n)
casus belli
  sodanjulistusta seuraava tai ilman sodanjulistusta tapahtuva suvereenin valtion etuja tai alueellista koskemattomuutta loukkaava hyökkäysoperaatio tai miehitys, joka tavallisesti käsitetään vihollisuuksien alkamiseksi eli tulkitaan automaattiseksi sodanjulistukseksi, ja jota yleensä seuraa virallinen sodanjulistus em. ryhtyneelle viholliselle (jos sitä ei ole jo julistettu) ja liikekannallepano

sotavanki (n)
dēditīcius
  sodassa vihollisen vangiksi joutunut sotilas tai siviili

sotilaallinen (adj)
militaris
  sotaa, sodankäyntiä, sotilastointa koskeva, niiden alaan t. piiriin kuuluva, niissä esiintyvä, niille ominainen, niiden tarkoitusperää palveleva

sotilas (n)
miles
  sotajoukkoihin kuuluva henkilö; armeijan tai muun järjestäytyneen joukon aseistettu ja univormua kantava jäsen

sotilashenkilö (n)
bellator
  puolustuslaitoksessa palvelevien henkilöiden sotilasarvosta riippumaton yleisnimitys, jota käytetään erityisesti kantahenkilökuntaan kuuluvista, mutta ei armeijan siviilihenkilöstöstä

sotilaskarkuri (n)
desertor
  yksiköstään luvatta pitemmäksi ajaksi poistunut sotilas

sotkea (v)
trahea
  ottaa mukaan johonkin; sekoittaa joku johonkin

sotkeutua (v)
illaqueō
  mennä sellaiseen tilaan, jonka selvittäminen on vaikeaa
  muodostaa jonkin kanssa tällainen sotku
admisceō
  (ihmisestä) puuttua tai joutua mukaan toisten asioihin; sekaantua

sotkuinen (adj)
incomptus
  sekaisin oleva, sotkussa oleva, likainen

soturi (n)
bellātor
  sotilas, taistelija

soudella (v)
navis
  () soutaa

soutaa (v)
remigare
  liikuttaa alusta haluttuun kulkusuuntaan käyttäen yhtä tai useampaa airoparia hankaimissaan, joskus vain yksittäistä airoa hankaimeen sijoitettuna

soutaja (n)
rēmex
  henkilö, joka soutaa

sovelias (adj)
aptus
  se, mikä on sopivaa, hyväksyttävä

sovellus (n)
applicatio
  jonkin teorian tai mallin käyttäminen käytännössä

soveltaa (v)
applico
  käyttää teoriassa keksittyä käytännössä

sovinnollinen (adj)
amīcus
  sellainen, joka pyrkii ristiriidan rauhanomaiseen ratkaisuun, sovintoon, sopuun; sovitteleva

sovittaa (v)
argŭĕre
  panna, asettaa jk paikoilleen, jotta nähdään mahtuuko tai sopiiko se
adaptō
  muokata jnk mukaan
expiō
  hyvittää tekemänsä vääryys
expendo
  kärsiä rangaistus

sovittelija (n)
arbiter
  henkilö, joka sovittelee (riitaa)

spaatteli (n)
rutabulum
  laboratoriossa käytettävä lusikka

spagaatti (n)
fatiscō
  voimisteluliike, jossa istutaan jalat eteen ja taakse ojennettuina

spatiaalinen (adj)
spatialis
  tilaa tai välimatkaa koskeva, avaruudellinen

spektaakkeli (n)
spectāculum
  näytelmä tai näytös, jolla on mahtavat puitteet

spektri (n)
idolum
  säteilyn taajuusjakauma

spelttivehnä (n)
ador
  eräs vehnä, Triticum aestivum subsp. spelta tai Triticum spelta

sperma (n)
semen
  siemenneste

spiraali (n)
helica
  pyöreä kuvio joka kiertyy keskustastaan laajenevasti ulospäin

spiraalimainen (adj)
tortilis
  spiraalin muotoinen

spitaalinen (n)
leprosus
  spitaalia eli lepraa sairastava henkilö

spontaani (adj)
spontāneus
  oma-aloitteinen, ohjailematon

spontaanisti (adv)
spontē
  spontaanilla tavalla, vailla ulkoista syytä

stabiili (adj)
equile
  (tasapainosta) vakaa; sellainen, joka ei ole herkkä menettämään tasapainoaan

stabiloida (v)
stabiliō
  tehdä stabiiliksi, vakaaksi

stadi (n)
civitas
  kaupunki

stadion (n)
stadium
  urheilukenttä, jota ympäröi kokonaan tai osittain katsomorakennelma, myös stadioni

stailata (v)
compensō
  ehostaa, kaunistaa, tehdä pinnoista kauniimpia, fiksata

standaari (n)
vexillum
  pienikokoinen, välittömästi tankoon kiinnitettävä lippu

standardi (n)
norma
  malli, tyyppi, normi

standartti (n)
norma
  jokin samannimisistä entisistä puutavaran ja sahatavaran mitta- ja hintayksiköistä, jotka olivat erilaiset sahatavaralle sekä pyöreälle ja veistetylle puutavaralle sekä myös maittain erisuuruisia

statiivi (n)
perpetior
  (varsinkin laboratoriossa) jonkin kannattelemiseen käytettävä tukiteline

statisti (n)
subsicīvus
  elokuvan tai televisio-ohjelman kuvauksissa palkattu henkilö, joka ei esitä roolihahmoa eikä lausu vuorosanoja, vaan toimii joukkokohtauksessa tuntemattomaksi jäävänä täytehenkilönä, kuten esim. koulun oppilaana, yleisön jäsenenä, rivisotilaana tai jonossa seisojana

statuutti (n)
scītum
  sääntö

steele (n)
stela
  pystyssä oleva, koristeltu tai kirjoitettu kivilaatta, joihin kirjoitettiin julkisia päätöksiä tai niitä pystytettiin haudoille

steeli (n)
stela
  kasvin juuren ja varren ydinosa, johtosolukkokimppu

stemmi (n)
caulis
  polkupyörän ohjainkannatin

steriili (adj)
sterilis
  lisääntymiskyvytön, hedelmätön

steriloida (v)
sterilizare
  tehdä steriiliksi

sterletti (n)
helops
  sampien heimon kala , jota tavataan Itä-Euroopan ja Länsi-Siperian jokivesissä ja toisinaan Itämeressäkin

stetoskooppi (n)
stethoscopium
  lääkärin ja hoitajan työväline, jolla voidaan kuunnella kehon sydän- tai hengitysääniä

stipendi (n)
dono
  esimerkiksi koulun hyvästä työstä antama kannustuspalkinto; myös apuraha

strategia (n)
ars bellica
  organisaation pitkän aikavälin kehityssuunta ja -ulottuvuus, jonka avulla muuttuvassa ympäristössä voimavaroja ja kykyjä järjestelemällä saavutetaan etuja kilpailussa

stressi (n)
opprimō
  (fysiologia) yksilössä muodostuva henkinen vaste ulkoisiin vaikutuksiin ja niiden muodostamaan uhkaan, stressivaikutus

striimata (v)
rīvus
  suoratoistaa; toistaa suoratoistona

striimi (n)
rīvus
  Internetissä välitetty suora lähetys

stringit (n)
fīlum
  bikinit, joiden alaosana on pienet housut, joissa takaosassa on vain narut ja jotka paljastavat takapuolen

stripata (v)
nudor
  riisua vaatteita esityksenkaltaisesti

strippi (n)
nudo
  lyhyt, usein humoristinen sarjakuva, jonka pituus on yleensä 2–4 ruutua; usein sanomalehdissä

strontium (n)
strontium
  eräs alkuainemetalli

strutsi (n)
struthio, struthiocamelus
  suurikokoinen afrikkalainen lentokyvytön lintu ()

struuma (n)
ingluvies
  kilpirauhasen suurentuma

stuertti (n)
baiulus
  miespuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa tai laivassa

stukko (n)
tectōrium
  seinien koristeluun käytetty materiaali; eräänlainen muotoiltava rappaus, jota valmistetaan kipsistä, kalkista, hiekasta, vedestä sekä väreistä ja erilaisista sideaineista; laastimainen kalkki-kipsiseos

subaaja (n)
subscrīptor
  henkilö, joka on tilannut kanavan sosiaalisessa mediassa

subjekti (n)
subjectum
  kohde, se mistä jotakin lausutaan; olio, joka ajattelee, tajuaa ja toimii
  alus, lauseenjäsen, joka kertoo predikaatin ilmaiseman tekemisen tekijän tai kokijan. Suomen kielessä subjektin sijamuoto on nominatiivi, partitiivi tai genetiivi.
subiectus
  hallitsijan alamainen

subjektiivinen (adj)
subjectivus
  sellainen, joka koskee subjektia, subjektille kuuluva tai subjektille ominainen

subjunktiivi (n)
modus adiunctivus
  latinan konjunktiivista kehittynyt, romaanisissä kielissä esiintyvä verbin tapaluokka, joka ilmaisee esim. toivottua tai epätodellista tapahtumaa; kielihistoriallisesti sama kuin joidenkin indo-eurooppalaisten kielten konjunktiivi

substanssi (n)
substantia
  tosiolio, häviämätön ja muuttumaton olevaisen perustekijä

substantiivi (n)
substantivum, nomen substantivum
  . nomineihin kuuluva sana, joka merkitsee asioiden, esineiden, aikajaksojen, henkilöiden, paikkojen jne. nimityksiä; jakaantuvat kahteen pääryhmään: yleisnimiin eli appellatiiveihin ja erisnimiin eli propreihin

substantiivinen (adj)
substantivalis
  substantiivin tavoin toimiva

substituutti (n)
substituō
  tietyn hyödykkeen korvike, kun sen hinta nousee suhteessa muihin hyödykkeisiin (substituutio on harvoin täydellinen)

sudenkuoppa (n)
fovea
  kätkettynä ollut, odottamaton ongelma tai vaikeus

suggestio (n)
suggestiō
  mikä tahansa yksinkertainen tai monimutkainen kommunikaation muoto, jonka tarkoituksena on saada kohdehenkilö kokemaan asioita tai toimimaan tietyllä tavalla

suhde (n)
consuetudo
  asioiden välinen keskinäinen riippuvuus ja vuorovaikutus
genus
  suhtautumistapa tai kannanotto asiaan
prōportiō
  kahden luvun suuruuden suhde, myös sisältöjaon osamäärä

suhtautua (v)
ergā
  olla jollakulla tietty asenne jkta tai jtk kohtaan

suhteellinen (adj)
relātīvus
  (numeerisessa) suhteessa johonkin oleva

suhteellisesti (adv)
relātīvē
  suhteessa johonkin

suihku (n)
tubus
  tavallisesti kylpyhuoneeen asennettu laite, joka suihkuttaa vettä peseytymistä vasten; tila johon se on asennettu

suihkukone (n)
gagates
  suihkulentokone, yhden tai useamman suihkumoottorin kuljettama lentokone

suihkulähde (n)
fons
  keinotekoisesti vettä vesiputouksen tai vesisuihkun omaisesti lennättävä monumentti

suisto (n)
bucca
  joen laskualue, delta

suitset (n)
aurea
  osa hevosten valjaista, päitsiin kiinnitetty hallinta- ja ohjauslaite, johon liitetään ohjakset

suitsia (v)
aurea
  asettaa suitset
  hillitä jonkun tai jonkin toimintaa

suitsuke (n)
suffīmen
  suitsute, aromaattinen aine, joka palaessaan levittää ympäristöönsä tuoksua

sujua (v)
ago
  edetä (toivotulla tavalla)

sukaattisitruuna (n)
Citrus medica
  eräs ruutakasveihin kuuluva sitruspuu ()
  edellisen hedelmä

sukellus (n)
praeceps dēsiliō
  meneminen veden alle

sukellusvene (n)
navis submarina
  pinnalla liikkumisen lisäksi veden alla sukelluksissa omatoimiseen liikkumiseen pystyvä alus

sukeltaa (v)
praeceps dēsiliō
  uida veden alla
  hypätä veteen
perpendiculum
  (talousslangia) romahtaa, alentua selvästi

sukeltaja (n)
ūrīnātor
  se, joka sukeltaa, veden alla liikkuja

sukka (n)
impilium
  jalkaterän ja nilkan sekä mahdollisesti muutakin jalkaa peittävä vaatekappale

sukkela (adj)
argūtus
  terävästi oivallettu, älyllinen
celer
  joutuisa, nopea, vikkelä
impār
  vitsikäs, hauska

sukkula (n)
alveolus
  kangaspuiden edestakaisin liikutettava osa, joka pujottaa kuteen loimien välitse

suklaa (n)
cacaotica
  kaakaomassasta ja -voista sekä sokerista valmistettava makeinen

suklaakuorrutettu (adj)
cacaotica
  jokin, mikä on kuorrutettu suklaalla

suklaalevy (n)
cacaotica
  suklaa myytynä ohueksi levyksi valettuna

suku (n)
genus
  tieteellisen luokittelun taso, johon kuuluu samankaltaisia lajeja

sukulainen (n)
cognāta
  samaan sukuun kuuluva henkilö

sukulaisuus (n)
coniūnctiō
  tilanne tai olotila, joka vallitsee sellaisten henkilöiden välillä, joiden esivanhemmista joku on yhteinen

sukunimi (n)
nomen, cōgnōmen
  yleensä vanhemmilta, lapsille periytyvä erisnimi, joka ilmaisee lapsen kuuluvan tiettyyn sukuun ja erottaa lapsen toisista etunimeltään samannimisistä henkilöistä

sukupolvi (n)
aetas
  ihmiset, jotka ovat vanhempiensa jälkeläisiä ja keskenään samassa polvessa, kuten lapset keskenään tai lapsenlapset keskenään

sukupuoli (n)
sexus, genus
  suvullisesti lisääntyvillä lajeilla ilmenevä ominaisuus, jonka perusteella yksilöt ovat jaettavissa munasoluja tuottaviin yksilöihin eli naaraisiin ja siittiösoluja tuottaviin yksilöihin eli koiraisiin

sukupuolielin (n)
natura
  eläimillä lisääntymiseen käytettävä elin; esim. ihmisillä miehen penis, kivekset ja siemenjohtimet tai naisen emätin, häpyhuulet tai kohtu

sukupuolineutraali (adj)
agenus
  sellainen, joka on sukupuolesta riippumaton; myös sellainen, jossa ei erotella sukupuolen mukaan

sukupuolivietti (n)
libīdō
  seksuaalisuutta ohjaava käyttäytymismalli, joka yksilöllä on ilman ennakkokokemusta

sukupuoliyhdyntä (n)
coitus
  seksuaalinen tapahtuma, jossa siitin on emättimessä; kädellisten menetelmä käynnistää suvunjatkuminen

sukupuoliyhteys (n)
coitus
  merkittävä osa kehittynyttä, yleensä romanttista, rakkaussuhdetta

sukupuu (n)
stemma
  ylhäältä alaspäin kulkeva, alaspäin kapeneva sukuselvitys

sukupuutto (n)
exstinctiō
  eliölajin kuoleminen, häviäminen viimeistä yksilöä myöten

sukututkija (n)
genealogista
  henkilö joka tekee sukututkimusta

sukututkimus (n)
genealogia
  historian aputiede, jonka tutkimuskohteena ovat ihmisten väliset sukulaisuussuhteet ja sukujen historia

sula (adj)
fūsilis
  nestemäisessä olomuodossa oleva, juokseva

sulaa (v)
liquescō
  muuntua kiinteästä aineesta nesteeksi
dissolvō
  liueta nesteeseen

sulatejuusto (n)
moretum
  juustopohjainen elintarvike, joka on tehty yhdestä tai useammasta juustolaadusta kuumentamalla ja lisäämällä emulgointiaineita, sekä usein myös muita maitotuotteita tai vettä

sulattaa (v)
liquefaciō
  saattaa nestemäiseen olotilaan lämpötilaa nostamalla

sulautua (v)
ūna
  muuntua yhteen tai yhdeksi jonkun tai jonkin kanssa

sulfaatti (n)
sulfat
  sulfaatti-ioni, rikin ja hapen muodostama anioni, SO₄-2

sulhanen (n)
fidentiatus
  naimisiin menevän henkilön tuleva aviomies

suljettu (adj)
clausus
  ei kaikille avoin, yksityinen
  kiinni laitettu tai kiinni oleva

sulka (n)
penna
  kookas jäykkä höyhen

sulkakynä (n)
Chilonium
  linnun sulan ontto varsiosa
penna
  linnun sulasta tehty kynä

sulkava (n)
pater
  (eläintiede) Särkikalojen heimon planktonia ja pohjaeläimiä syövä makean veden parvikala (), jota tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa, myös paikoin eteläisellä rannikkoalueella. Sulkavan selkäevä on korkea, pitkässä peräevässä on 37 — 46 eväruotoa.

sulkea (v)
claudere
  tukkia reikä, reitti, tietovuoto; laittaa ovi, luukku tai vastaava kulkuaukon tukkeeksi; kiinnittää korkki tai tulppa
  rajata tilaan ilman poispääsymahdollisuutta
claudo
  laittaa tikit, ommella kiinni
  rajata tietyn piirin ulkopuolelle
scalpere
  kytkeä virta pois sähkölaitteesta, avata virtapiiri

sulkeet (n)
parenthesis
  merkit, joiden sisälle kirjoitetaan tekstiin liittyvä, ympäröivästä lauserakenteesta irrallinen sivuhuomio, (- ja )-merkit

sulkukorkeapaine (n)
claudō
  laaja, noin 5-20 vuorokautta paikoillaan pysyvä korkeapaine

sulttaani (n)
sultanus
  islamilaisessa maailmassa käytetty hallitsijan arvonimi

suma (n)
condītus
  tukkien kasaantuminen ja juuttuminen yhteen uitossa

sumentaa (v)
concitare
  tehdä sumeaksi

sumeta (v)
concitare
  tulla sumeaksi tai sumeammaksi

summa (n)
summa
  tieteenalan peruskysymyksistä laadittu kokonaisesitys

summata (v)
addere
  laskea yhteen, plussata
summa
  tehdä yhteenveto, kiteyttää, esittää tiivistelmä

sumo (n)
sumo
  japanilainen urheilulaji, jossa kilpailijat yrittävät työntää ja töniä toisensa pois rajatulta alueelta; sumopaini

sumu (n)
nebula, caligo
  lähellä maata olevassa ilmakerroksessa esiintyvä, maahan kosketuksissa oleva, näkyvyyttä huonontava leijailevien hienojakoisten vesipisaroiden muodostuma

sumuinen (adj)
nebulōsus
  sumun peittämä

sumupilvi (n)
nubes strata
  tasaisen harmaa maahan ulottumattomasta sumusta muodostunut pilvi

sunnuntai (n)
dies Solis, dies Dominica
  viikon viimeinen päivä Euroopassa ja muissa maissa, jotka käyttävät ISO 8601 -standardia, päivä lauantain ja maanantain välissä

suntio (n)
aedituus
  kirkon työntekijä, jonka tehtäviä ovat mm. talonmiehen työt seurakunnan kiinteistöissä ja avustaminen jumalanpalveluksissa

suo (n)
palus
  soistumisen synnyttämä ainakin osan vuodesta kosteana oleva monimuotoinen kasviyhdyskunta, jossa muodostuu turvetta

suodatin (n)
liquatorium
  suodattamiseen tarkoitettu laite; laite, joka erottaa aineet lioksesta, suspensiosta tai seoksesta

suodattaa (v)
liquo
  erottaminen kiinteitä aineita nesteestä tai kaasusta suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suoja (n)
suffugium
  esine, laite, aine joka suojaa

suojeleminen (n)
custōdia
  suojelun toteuttaminen

suojelija (n)
fautor
  henkilö, joka suojelee

suojella (v)
colo
  pitää turvassa

suojelusenkeli (n)
angelus custōs
  enkeli, joka joidenkin uskomusten mukaan suojaa ja ohjaa ihmistä

suojus (n)
integumentum
  ulkoisilta tai ulospäin suuntautuvilta vaikutuksilta suojaava tai vaikutuksia vähentävä materiaali, laite tai rakennelma

suokaasu (n)
methanum
  suossa tai järven pohjalietteessä muodostuva maakaasu, jota tuottavat anaerobiset bakteerit hajottaessaan eloperäistä ainesta

suokukko (n)
praepositus
  keskikokoinen kurppien heimon kahlaaja ()

suola (n)
sal
  ioniyhdiste, ionisidosten muodostama yhdiste. Ionisidoksinen kiinteä ja kiteinen aine, jossa kationina on usein jokin metalli-ioni, anionina taas epämetalli-ioni tai jokin moniatominen ioni

suolainen (adj)
salsus
  suolan makuinen, suolaa sisältävä; liiaksi suolaa sisältävä

suolaliemi (n)
muria
  suolaa sisältävä, us. vahva liemi

suolansirotin (n)
salīnum
  pieni astia, josta sirotellaan suolaa ruokaan

suolata (v)
sal
  säilöä suolalla, käsitellä ruoka suolalla ennen kypsentämistä

suolavesi (n)
muria
  yleensä vahva natriumkloridin vesiliuos, jota käytetään mm. elintarvikkeiden säilömiseen; myös muu suolapitoinen vesiliuos

suoli (n)
intestinum, botulus
  (elimistö) ruoansulatuskanavan osa

suoliluu (n)
os ilium
  lantion luihin kuuluva luu

suolistaa (v)
ēviscerō
  poistaa suolet ja muut sisälmykset

suomalainen (adj)
Finnicus
  Suomesta peräisin oleva tai Suomeen liittyvä

suomi (n)
lingua Finnica
  suomen kieli; suomalais-ugrilainen kieli, jota puhutaan pääosin Suomessa , kielitunnukset: (ISO 639-1)fi ja (ISO 639-2, ISO 639-3) fin

suomia (v)
flagrum
  moittia, ivata perusteellisesti
  hutkia, piiskata, ruoskia, piestä

suomu (n)
squama
  useimpien kalojen ja eräiden muiden eläinten ihoa peittävät sarveisaineesta muodostuneet levyt

suoni (n)
vēna
  elimistössä veren ja imunesteen kulkuteinä toimivia putkia ihmisen elimistössä

suonikohju (n)
varix
  sairaalloinen laskimon laajentuma tavallisesti sääressä

suora (adj)
rectus
  mutkaton, kaartumaton, suuntaansa muuttamaton

suora käännös (n)
dīrectus
  käännös toisesta kielestä, mikä ei ota huomioon lähdekielen idiomaattisia ilmauksia, on kieliopillisesti oikein, mutta ei välttämättä kuulosta hyvältä; kirjaimellinen käännös; sanatarkka käännös

suoraan (adv)
dīrectus
  suoraviivaisesti
  välittömästi, kiertelemättä; poikkeamatta reitiltä tai asiasta, suoraa päätä
  vaihtamatta junaa, lentoa tai bussia

suorakaide (n)
rectangulum
  (matematiikka) nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suorakulma (n)
norma
  työkalu, jolla voi merkitä ja mitata suoran eli 90 asteen kulman

suorakulmio (n)
rectangulum
  nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suorasanainen (adj)
dīrectus
  suora; kaunistelematta sanova

suorasukainen (adj)
arduus
  sellainen, joka sanoo tai tekee asiat kaunistelematta, varsinkin epäkohteliaasti tai tahdittomasti

suoraviivainen (adj)
explicātus
  nopea, tehokas, usein yksinkertainen

suorittaa (v)
ad necum mittō
  tehdä, toteuttaa, kärsiä tehtävä tms. velvollisuuden omainen työ
  ajaa, käynnistää (ohjelma)

suoritus (n)
exsecūtiō
  jnk tekemisen tai toimittamisen tulos

suorituskyky (n)
exsecūtiō
  kyky suorittaa jotakin; toimintakyky, työkyky

suosio (n)
popularitas
  se, että on suosittu
addīcō
  myötämielisyys, suopeus
acclāmātiō
  jonkin innokas kannatus tai ihastunut hyväksyntä

suositella (v)
suggerō
  ehdottaa tutustumaan asiaan, henkilöön, kirjallisuuteen, ilmiöön

suosittu (adj)
favōrābilis
  suosiossa oleva

suostua (v)
patior
  vastata myöntävästi pyyntöön tehdä jotakin

suostumus (n)
consensiō
  myöntävä vastaus pyyntöön

suostutella (v)
dehortor
  () suostuttaa; pyrkiä saamaan joku suostumaan johonkin

suoti (adj)
castanea
  rautias, raudikko

suotuisa (adj)
faustus
  otollinen, edullinen (jonkin tekemiseksi)

supattaa (v)
susurrare
  puhua kuiskaten

superiorinen (adj)
superior
  yläpuolella tai ylhäällä sijaitseva

supistaa (v)
rescindō
  jakaa osoittaja ja nimittäjä samalla luonnollisella luvulla

supistaminen (n)
destructio
  (yleiskieli) tilan, toiminnan laajuuden, työntekijämäärän tms. vähentäminen

supistuma (n)
contractiō
  kahden tai useamman sanan yhteenliittymä, jonka keskeltä jokin äänne on hävinnyt

suplementtikulma (n)
appendix
  sellainen kulma, joka vieruskulmansa kanssa muodostaa oikokulman

suppea (adj)
petilus
  alaltaan tai tilavuudeltaan pieni; myös kuvaannollinen
altus
  sellainen, jota tuottaessa kielen selkä on korkealla, jolloin väylä on kapea

suppilo (n)
fundibulum
  torvimainen, toisesta päästään avarasuinen, toisesta päästä putkimaiseksi kapeneva pohjaton astia, jota käytetään esimerkiksi valutettaessa nestettä suppeasuiseen tilaan

surkea (adj)
malus
  erittäin huono

surra (v)
lūgeō
  olla alakuloinen jonkin takia (erit. jonkun kuoleman takia), tuntea surua

suru (n)
aegritudo
  murhe, alakuloisuuden tunne, jonkin traagisen tapahtuman, kuten läheisen ihmisen menetyksen, aikaansaama pitkäaikainen mielialan muutos

suruaika (n)
lūctus
  merkkihenkilön kuoleman tai suuronnettomuuden muistoaika jolloin voi olla voimassa esim. suruliputus ja kieltoja huvittelulle

surullinen (adj)
tristis
  huonolla mielialalla oleva, alakuloinen

surullisuus (n)
trīstitia
  se, että on surullinen

surumielisyys (n)
melancholia
  se, että on surumielinen

surunvalittelu (n)
lamentum
  osanoton ilmaus kuolemantapauksen johdosta

survoa (v)
stīpō
  sulloa, ahtaa
farrago
  musertaa rakenteeltaan enemmän tai vähemmän tasaiseksi soseeksi tai pehmeäksi massaksi

susi (n)
lupus, lupa
  Suomenkin luonnossa elävä petoeläin ()

sutuura (n)
sūtūra
  sauma

suu (n)
os, bucca
  huulet ja suuonteloon vievä aukko
  suuaukosta alkava suuontelo, joka päättyy kitasolaan, josta alkaa ruoansulatuskanava; tällä alueella olevat toiminnalliset elimet kuuluvat suuhun

suuaukko (n)
bucca
  luonnon muovaama tai ihmisen tekemä sisäänkulun tai ulostulon lähtöpaikka
os
  pääsy jostakin johonkin syvempään anatomiseen rakenteeseen

suudella (v)
basiare, osculari
  antaa suudelma

suudelma (n)
basium
  suuteleminen tekona; jonkin koskettaminen huulilla

suufilaisuus (n)
Sufismus
  islamilainen askeettinen ja mystillinen suuntaus

suuhinen (n)
labellum
  kaksoisruokolehdykkäsoittimen äänenmuodostukeen käytettävä kaksi vastakkain värähtelevää ruokolehteä sisältävä suuosa

suukappale (n)
bucca
  (musiikki) vaskipuhaltimen tai puupuhaltimien se osa, joka on kosketuksissa soittajan huuliin tai aivan lähellä huulia

suulaki (n)
palatum
  suuontelon katto, joka jakautuu kovaan ja pehmeään suulakeen

suullinen (adj)
dictus
  sellainen, joka on ilmaistu tai toteutettu suullisesti, suusanallinen

suunnata (v)
dirigo
  ottaa suunta tai kurssi johonkin

suunnaton (adj)
immensus
  erittäin suuri, valtava

suunnattoman (adv)
perquam
  erittäin, hyvin; vahvistava sana adjektiivien edellä

suunnikas (n)
parallelogrammon
  nelikulmio, jonka vastakkaiset sivut ovat yhdensuuntaiset

suunnilleen (adv)
circiter
  melko tarkasti

suunnitella (v)
cōnsilium
  ajatella mielessään jotakin, jonka tulee tulevaisuudessa tekemään, aikoa

suunnitelma (n)
cōnsilium
  etukäteen pohdittu asia, joka aiotaan toteuttaa tulevaisuudessa
  Suunnitelma sisältää keinot miten peliaseman huonot piirteet voidaan eliminoida ja hyviä korostaa.

suunnittelija (n)
mētātor
  henkilö, joka suunnittelee (työkseen)

suunsoittaja (n)
clāmātor
  henkilö, joka soittaa suutaan

suunsoitto (n)
labellum
  suunpieksäntä; suulas, monesti asiaton, puhuminen; tyhjänpuhuminen

suunta (n)
pars
  tavoitteena tai kohteena oleva konkreettinen tai kuvaannollinen sijainti, asema tai tila suhteessa vallitsevaan

suure (n)
quantitas
  jokin yksiköin mitattava ominaisuus, esim. pituus

suurenmoinen (adj)
magnificus
  oikein hyvä tai hieno

suurenmoisuus (n)
magnificentia
  erityistä oivallisuutta, erinomaisuutta, verrattomuutta kuvaava asian, tapahtuman tai henkilön ominaisuus

suurennos (n)
prōlātiō
  suurennettu versio jostakin, etenkin valokuvasta

suurentaa (v)
accrescere
  Näin suurennat reikää.
grandiō
  enentää, lisätä, kasvattaa

suureta (v)
augeri
  tulla suureksi tai suuremmaksi

suuri (adj)
magnus, grandis
  kookas, mittava, laaja tilavuudeltaan tai ulkomitoiltaan suuri

suurin piirtein (adv)
asperē
  kohtalaisen tarkasti

suurkaupunki (n)
metropolis
  kaupunki, jossa on paljon asukkaita

suurlähettiläs (n)
lēgātus
  korkein diplomaattinen edustaja toisessa maassa

suurlähetystö (n)
legatio
  suurlähettilään johtama valtion diplomaattinen edustusto toisessa valtiossa

suurmies (n)
figūra
  miespuolinen henkilö, joka on jäänyt historiankirjoihin jonkin suuren tekonsa seurauksena

suuronnettomuus (n)
calamitās
  mittasuhteiltaan sellainen onnettomuus, jossa loukkaantuneiden tai kuolleiden määrä on suuri ja usein sen seurauksena syntyy myös massiivisia aineellisia vahinkoja

suurpiirteinen (adj)
ambiguus
  yksityiskohtiin puuttumaton; likimääräinen, epätarkka, epämääräinen

suuruus (n)
magnitudo
  se, että jokin tai joku on suuri

suuseksi (n)
coitus oralis
  seksin muoto, jossa toinen partnereista käyttää suutaan toisen sukupuolielinten imemiseen ja nuolemiseen

suutari (n)
calceolarius
  jalkineiden valmistaja tai korjaaja

suuttua (v)
īrātus
  vihastua, tulistua

suvaitsevainen (adj)
tolerans
  vapaamielinen, suvaitseva, erilaisuuteen hyväksyvästi suhtautuva

suvereniteetti (n)
principatus
  ylin valta, itsenäisyys, täydellinen riippumattomuus

svealainen (adj)
lingua Suecica
  Sveanmaasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

sveevi (n)
Suebus Suebi
  sveevit eräs germaaniheimo

sveitsiläinen (n)
Helvetia
  pysyvästi Sveitsissä asuva henkilö

swahili (n)
lingua Suahelica
  bantukieli, jota puhutaan laajalla alueella Itä-Afrikassa (kielitunnus: sw), suahili

sydämen oikea kammio (n)
ventriculus dexter
  sydämen oikean puoliskon kammio, johon veri tulee sydämen oikeasta eteisestä ja josta veri jatkaa keuhkovaltimorunkoa pitkin pieneen verenkiertoon

sydämen vasen kammio (n)
ventriculus sinister
  sydämen vasemman puoliskon se osa, johon veri tulee sydämen vasemmasta eteisestä ja josta veri jatkaa aorttaa pitkin isoon verenkiertoon

sydämetön (adj)
insensibilis
  sellainen, joka ei ole sydämellinen; kylmä, epäystävällinen, ilkeä, paha

sydän (n)
cor
  monilla eläimillä oleva verta pumppaava elin

sydänkohtaus (n)
infarctus cordis
  sairauskohtaus, jossa osa sydänlihaksesta vaurioituu pysyvästi solujen tuhoutuessa hapenpuutteen takia

sydänpussi (n)
pericardium
  pussi, joka ympäröi sydänlihasta ja sen tehtävänä on vähentää sydämen supistuessa syntyvää kitkaa

sydänsuru (n)
cordolium
  surua ja tuskaa tärkeää ihmistä kohtaan, johon voi kuulua torjuttuja tunteita

syklaami (n)
cyclamen
  -suvun erityisesti huonekasvi; kasvaa Välimeren seudulla

sykloni (n)
cyclonas
  matalapaineenkeskus

syksy (n)
autumnus
  kesän ja talven välinen vuodenaika

sylinteri (n)
cylindrus
  moottorin sylinterimäinen osa, jossa mäntä liikkuu

sylkeä (v)
spuere
  lennättää sylkeä suusta

sylki (n)
saliva
  sylkirauhasten erite, joka tekee mm. ruoan liukkaaksi nielemistä varten

symbioosi (n)
symbiosis
  kahden eri eliölajin kiinteä, molempia hyödyttävä yhteiselämä

symboli (n)
symbolum
  erilaisiin asioihin ja käsitteisiin yhdistyvä tunnuskuva tai tunnusmerkki

symboliikka (n)
symbolismus
  symbolien sisältöä ja niihin sisältyviä merkityksiä selvittävä oppi

symbolinen (adj)
symbolicus
  symbolein esitetty

symbolisesti (adv)
sumbolice
  vertauskuvallisesti

symboloida (v)
symbolum
  kuvata, esittää symbolisesti

symmetria (n)
symmetria
  se, että jokin on symmetrinen, tasasuhtaisuus

symmetrisyys (n)
symmetria
  se, että on symmetrinen

sympaattinen (adj)
lepidus
  sympatiaa tunteva, myötä elävä

sympatia (n)
compassio
  myötätunto, toisen hyväksyminen

synagoga (n)
proseucha, synagoga
  juutalaisten temppeli

synninpäästö (n)
absolutio
  absoluutio, syntien anteeksiannon julistaminen synnintunnustuksen jälkeen jumalanpalveluksessa tai yksityisessä sielunhoidossa

synnitön (adj)
impeccans
  sellainen, joka ei ole tehnyt syntiä

synnyttää (v)
pariō
  (naaraseläimestä) saada syntymään, tuoda jälkeläinen ulos kohdustaan tai munastaan kannettuaan sitä siellä raskauden ajan

synnytys (n)
nascentia
  nisäkkään raskauden päätösvaihe, jossa naaraan kohdussa sikiöstä kehittynyt poikanen siirtyy ulkomaailmaan naaraan emättimen kautta

synonyymi (n)
synōnymum
  samaa merkitsevä eli samanmerkityksinen sana

synonyyminen (adj)
synonymos
  samaa merkitsevä, samamerkityksinen, samanmerkityksinen

syntaksi (n)
syntaxis
  luonnollisen tai formaalin kielen merkkien yhdistelyn säännöt ja niiden tutkimus

syntetisaattori (n)
synthetizator
  1950-luvulla kehitetty elektroninen kosketinsoitin, elektronisesti ääniä ja efektejä tuottava laite

synti (n)
peccatum
  uskonnon sääntöjen vastainen paha tai väärä teko

syntinen (adj)
nefastus
  syntiin taipuvainen, syntiä tehnyt
  ihmisten teoista, ajatuksista, elämästä; huono, paha, moraaliton, synnillinen

syntipukki (n)
caper emissarius
  (aiheettomasti) syyllisenä pidetty, syypää

syntyminen (n)
natio
  syntyä-verbistä muodostettu teonnimi

syntymä (n)
partus
  syntymistapahtuma, yksilön elämän alkaminen äidistä itsenäisenä

syntymämerkki (n)
naevus
  syntymän aikaan esiintyvä, pysyvä ihon hyvänlaatuinen epäsäännöllisyys: valtaosa syntymämerkeistä muodostuu ihon ylipigmentaatiosta ja nämä syntymämerkit luokitellaan luomiksi, mutta osa muodostuu ihon poikkeuksellisesta verisuonettumisesta

syntymäpäivä (n)
natalis
  päivä jona henkilö täyttää vuosia ja siihen liittyvä juhla
  syntymän vuosipäivä

syntyperä (n)
genus
  se, millaisille vanhemmille on syntynyt, esimerkiksi mihin kansaan kuuluville tai yhteiskuntaluokkaan

syntyperäinen (adj)
indiges
  syntymästään asti jonkin paikkakunnan asukkaana oleva tai siellä syntynyt

syntyä (v)
nascor
  alkaa elää itsenäisenä emostaan: tulla ulos emon kohdusta tai munasta, käytetään myös ihmisestä
orior
  saada alkunsa

syreeni (n)
syringa
  mikä tahansa syreenien sukuun () kuuluva öljypuukasvien heimon laji tai sellaisen yksilö

syrjä (n)
margō
  litteän kappaleen, varsinkin laudan, kapeampi sivu; leveämpää kutsutaan lappeeksi

syrjäinen (adj)
repositus
  syrjässä, kaukana keskustasta, kulkuväylistä tms. sijaitseva; sellainen, jonka luokse on vaikea päästä

syrjäisyys (n)
distantia
  se, että on syrjäinen

syrjäseutu (n)
tractus
  syrjäinen seutu; syrjäinen alue, joka on kaukana kaupungeista ja kunnollisesta infrastruktuurista

syrjäytyminen (n)
aliēnātiō
  yhteiskunnan ulkopuolelle jääminen tai jättäytyminen; syrjäytyneeksi tuleminen; se, että kansalainen on eristäytyneenä yhteiskunnasta siten ettei osallistu sen toimintaan

sytytin (n)
ignitabulum
  kaasutoiminen tulentekoväline

sytyttäminen (n)
ignitio
  tulen tekeminen

sytyttää (v)
accendo
  käynnistää palamisreaktio, laittaa tuli palamaan
  laittaa sähkövalo palamaan

sytytys (n)
ignitio
  sytyttämisen toteutus

syventää (v)
profundus
  tehdä syvemmäksi

syvyys (n)
altitudo
  pystysuuntainen etäisyys vertailutasona toimivasta vaakapinnasta, us. merenpinnasta tai maanpinnasta, alaspäin

syvä (adj)
profundus
  pitkälle maan-, meren- tai muun pinnan alapuolelle ulottuva

syvällinen (adj)
profundus
  syvästi vaikuttava, syvälle käypä

syvänne (n)
altus
  ympäröivää maastoa matalampi kohta

syväys (n)
perflātus
  laivan tai veneen rungon alimpien kiinteiden rakenteiden (yleensä kölin tai peräsimen) etäisyys tyynestä vesirajasta

syy (n)
causa
  jonkin aiheuttava seikka
  tarkoitus, asia, jonka vuoksi jotakin tehdään, vaikutin, motiivi
culpa
  kielteinen asia, jonka voidaan katsoa johtuneen jostakusta, vika
granum
  puussa tai muussa materiaalissa oleva yksittäinen erottuva raita

syyhy (n)
prūrīgō
  ihon alle kaivautuvan syyhypunkin aiheuttama loistauti, johon liittyy ihon voimakas kutina

syyhytä (v)
prūriō
  tuntea syyhyä, kutista

syylä (n)
verruca
  viruksen aiheuttama pienehkö, hyvänlaatuinen kasvain iholla

syyläinen (adj)
verrūcōsus
  sellainen, jolla on syyliä

syyrialainen (n)
Syriacus
  pysyvästi Syyriassa asuva henkilö

syyskuu (n)
Septembris, September
  vuoden yhdeksäs kuukausi, kuukausi elokuun ja lokakuun välissä

syytetty (n)
reus
  (oikeustiede) rikosasiassa omissa nimissään oikeuteen vastaamaan haastettu syytteeseen asetettu henkilö, vastaaja

syyttäjä (n)
prosecutor
  viranomainen, joka vie rikosasiaa eteenpäin oikeudessa

syyttää (v)
accūsō
  väittää syylliseksi johonkin
aggredior
  syyttäjän ominaisuudessa väittää jkta syylliseksi jhk

syytös (n)
accūsātiō
  lausuma, joka sisältää väitteen, että joku on syypää jhk rikolliseen lain vastaiseen, luvattomaan, vahingolliseen, väärään, sopimattomaan

syödä (v)
edo, manduco, comedo
  aterioida, laittaa ruokaa suuhunsa ja niellä sen jälkeen; käyttää ravinnoksi; ottaa oraalisesti

syöjä (n)
ēsor
  se, joka syö

syöksy (n)
adaestuō
  nopea suoraviivainen liike, kuten juoksu

syöksykierre (n)
neō
  lentokoneen epätavallinen lentotila, jossa kone putoaa pyörien nokka maata kohden vain toisen siiven kantaessa ja toisen sakatessa

syöksylasku (n)
dēclīvis
  alppihiihtoon sisältyvä urheilulaji, jossa lasketaan vähintään kahdeksan metrin etäisyydellä toisistaan sijaitsevien porttien läpi

syöpä (n)
cancer
  sairaus, jossa jostain syystä muuttuneet elimistön solut alkavat jakautua liian nopeasti, eivätkä kehon säätelymekanismit kykene hillitsemään solujen lisääntymistä ja muodostuu pahanlaatuisia kasvaimia

syöpäinen (adj)
cancerosus
  sellainen missä on syöpä, syövän vaurioittama

syötti (n)
esca
  jokin pyydettävän eläimen houkuttelemiseksi käytettävä sen ravinnoksi kelpaava eläin tai jokin kasvin tuottama ruoka-aine; voidaan käyttää ansoissa ja muissa pyydyksissä

syöttäjä (n)
administer
  henkilö, joka syöttää

syöttää (v)
alō
  antaa ruokaa, ruokkia
insĕrĕre
  näppäillä tietokoneelle, antaa syöte
abire
  antaa tai tarjota peliväline toiselle
bitumen
  saattaa pallo peliin aloituslyönnillä tai -heitolla

syöttö (n)
trames
  pelivälineen siirto pelaajalta toiselle eteenpäin toimitettavaksi; erityisesti kun seuraava pelaaja tekee maalin
militō
  joissain peleissä pelivälineen laitto peliin, pelin aloitus

säde (n)
radius
  aalto- tai hiukkassäteilyn etenemistä kuvaava viiva; voimakkaasti yhdensuuntaistuneen säteilyn ilmentymä
  ympyrän kehän ja ympyrän keskipisteen välinen jana
creagra
  puolisuora

sädekehä (n)
nimbus
  pyhyyden ja jumalallisuuden tunnusmerkki

säe (n)
circa
  runorivi, runon yksi rivi; osa säkeistöä

säestää (v)
comitō
  esittää melodiaa tai pää-ääntä tavallisesti harmonisena taustana värittävää tai tukevaa osaa

sähistä (v)
sibilo
  päästää sähisevää ääntä, kuten esim. kiukkuinen kissa

sähkö (n)
ēlectricitās
  sähkövirta tai sähkövaraus

sähköinen (adj)
electricus
  staattisella sähköllä varautunut
  jännittynyt

sähkökitara (n)
cithara electrica
  kitara jonka ääni vahvistetaan sähköisesti

sähkökäyttöinen (adj)
electricus
  sellainen, jonka käyttövoimana on sähköenergia

sähkömaa (n)
humus
  sähköinen maapotentiaali

sähkömagnetismi (n)
elecromagnetismus
  kaikkien sähköisten ja magneettisten ilmiöiden yhteisnimitys; yksi maailmankaikkeuden perusvuorovaikutuksista; suppeassa mielessä erityisesti johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttama magnetismi

sähköoppi (n)
electronica
  fysiikan haara, joka tutkii sähköilmiöitä tai laajemmassa mielessä sähkömagneettiseen vuorovaikutukseen liittyviä ilmiöitä

sähköposti (n)
electronicarum
  järjestelmä sähköisten viestien välittämiseen tietoverkon kautta
  tietoverkossa lähetettävä viesti toisen käyttäjän sähköiseen postilaatikkoon

sähköpostiosoite (n)
inscriptio electronica
  sähköpostin vastaanottajan yksilöivä osoite

sähköputki (n)
canālis
  muovinen tai metallinen suojaputki sähköjohtojen ympärillä

sähkövaraus (n)
onus electricum
  nollasta eroava sähkömäärä; aineen tai hiukkasen ominaisuus, joka ilmenee siten, että se vaikuttaa voimalla toisiin lähellä oleviin sähkö­varauksellisiin kappaleisiin

sähkövatkain (n)
promiscuus
  sähkömoottorilla toimiva keittiöväline, jota käytetään leivonnassa ja ruoanvalmistuksessa

sähkövirta (n)
fluxus oneris electrici
  sähkökentän aiheuttama sähkövarausten järjestynyt liike; mittasuureena sähkövirran tunnus on I ja SI-järjestelmän mukaisesti sen yksikkö on ampeeri, tunnus A .

sählätä (v)
clavus cochleatus
  aiheuttaa epäjärjestystä tai vahinkoa

säie (n)
fibra
  kuiduista yhteen kierretyn, kehrätyn tai punotun, yleensä rihmaisen rakenteen tai muun kokonaisuuden osa, tai tällainen kokonaisuus
fīlum
  yhden prosessin sisällä ajettava rinnakkainen suoritussäie, joka jakaa prosessin muistiavaruuden
  eräissä fysiikan säieteorioissa yksiulotteinen avaruuden perusolio

säihke (n)
claritas
  loiste, kimallus, loisto, loistokkuus

säiliö (n)
capsa
  varsinkin nestemäisten, kaasumaisten t. jauhemaisten aineiden säilyttämiseen tarkoitettu tila, us. suljettu astia

säilyttää (v)
habeo
  pitää esinettä, asiaa, tavaraa ym. ilman, että esim. heittää roskiin
tueor
  pitää ruokaa tms. niin, että sen kunto, olotila tai koostumus säilyy entisellään. säilöä

säilyä (v)
possideo
  pysyä muuttumattomana

säkeistö (n)
stropha
  (runo, laulu) kahden tai useamman säkeen muodostama kokonaisuus

säkittää (v)
culeus
  laittaa säkkeihin, täyttää säkkejä jollakin

säkki (n)
culeus
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä suuri ja tukeva pussi

säkä (n)
mercurius
  nelijalkaisen nisäkkään, erityisesti hevosen tai koiran, kaulan ja selän yhtymäkohta; selän korkein kohta, jota käytetään eläimen korkeuden mittauskohtana
sors
  tsäkä, poikkeuksellisen hyvä tai huono sattumus; onni, onnenpotku

sälyttää (v)
carrus
  kuormata kannettavaksi

sälä (n)
māteria
  sekalainen, vähäarvoinen pikkutavara

sämplätä (v)
exemplum
  (varsinkin hiphop-musiikissa) ottaa ääninäyte jostakin aikaisemmasta musiikkikappaleesta ja lisätä se uuteen kappaleeseen toistuvana silmukkana

sämpylä (n)
volūmen
  pieni pyöreä tai pitkulainen, useimmiten vehnästä tai grahamjauhoista leivottu, hiivalla kohotettu leipänen

sänki (n)
stipula
  leikatun viljan tai heinän maahan jäävä, yleensä pysty, juuressa kiinni oleva korren tyviosa

sänky (n)
lectus
  pääasiassa nukkumista varten tehty huonekalu

särkeä (v)
dolere
  koskea, tuntua hyvin kipeältä

särkkä (n)
syrtis
  vedenalainen tai vedestä kohoava hiekkakasaantuma

särky (n)
dolor
  pitkäkestoinen kipu

särkylääkepäänsärky (n)
cephalalgia medicamento pro&shy;vocata
  päänsärky, joka johtuu särkylääkkeiden käyttämisestä pitkähkön aikaa suurempina annoksina kuin on kivun lievityksen kannalta tarpeen, kun elimistö ylilääkitykseen totuttuaan alkaa reagoida normaaliin terveydentilaan kipuaistimuksella

särmä (n)
margō
  monitahokkaan erisuuntaisten tasopintojen yhtymäkohta

särmäkartio (n)
pȳramis
  kartio, jonka pohja on monikulmio

sättiä (v)
flagellare
  moittia vihaiseen sävyyn monisanaisesti, usein käyttäen asiattomia ilmauksia

sävel (n)
tonus
  puhdas ääni, jonka korkeus on tunnistettavissa

sävelasteikko (n)
scala
  sävellajin mukaan muuttuva järjestettyjen sävelten rajattu joukko; yleensä ylöspäin tai alaspäin etenevä tekninen harjoite, joka on tarkoitettu laulettavaksi tai soitettavaksi

sävellys (n)
compositio
  taiteellisen työn, säveltämisen, tuloksena syntynyt musiikkiteos, kappale

säveltäjä (n)
compositor
  henkilö, joka säveltää musiikkia

säveltää (v)
compōnō
  tehdä musiikkia, luoda melodia

sävy (n)
color
  värisävy

sävyisyys (n)
docilitas
  sellaisen ominaisuus, joka on sävyisä; säyseys

sää (n)
caelum
  ilmakehän aistittavissa olevat olosuhteet; säämuuttujien (lämpötila, sademäärä, tuulen nopeus- ja suunta, ilman kosteus jne.) tila, säätila, määrätyssä paikassa tiettynä hetkenä

säädös (n)
scītum
  julkista valtaa käyttävän luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön antama kirjallinen, pätevä määräys säännöistä

sääksi (n)
ossifragus
  kalasääski (Pandion haliaetus), järvialueilla ja rannikoilla elävä lähes yksinomaan kalaa syövä suurikokoinen päiväpetolintu

sääli (n)
misericordia
  toisen olennon kärsimyksen tai mielipahan herättämä myötätunto

sääliä (v)
compati
  tuntea sääliä jkta/jtak kohtaan

säännöllinen (adj)
legitima
  useita kertoja ja määrätyin väliajoin tapahtuva

säännönmukainen (adj)
legitima
  jaksottaisesti toistuva

säännös (n)
penum
  säädöksen tekstistä ilmenevä yksittäinen käsky, kielto tai lupa

sääntely (n)
imperium
  säänteleminen

sääntö (n)
regula, modus
  kirjallisesti tai suullisesti sovittu tai määrätty tai yleiseksi käytännöksi omaksuttu toimintatapa, vakiintunut käytäntö

sääri (n)
crus
  polven ja jalkaterän välinen alaraajan osa

sääriluu (n)
tibia
  toinen polvinivelen ja nilkkanivelen välissä sijaitseva luu (lat. os tibia)

sääski (n)
culex
  kaksisiipisten hyönteisten alalahko, johon kuuluvat mm. hyttynen, mäkärä ja vaaksiainen

säästyä (v)
impercō
  jäädä loppuun käyttämättä, kuluttamatta, jäädä säästöön, tallelle, talteen

säästäminen (n)
parcus
  säästöön laittaminen

säästäväinen (adj)
frūgālis
  sellainen, joka säästää paljon (tyypilisesti rahoistaan); joka ei tuhlaa

säästäväisyys (n)
frūgālitās
  se, että on säästäväinen

säästää (v)
servo
  säilyttää tai säilöä jotain tulevaisuuden käyttöä varten

säästö (n)
fanus
  tulojen ja kulutuksen erotuksena talteen jäänyt raha tai muu raha-arvoinen hyödyke

säätila (n)
tempus
  sää, ilma, ilmat; meteorologinen tilanne

säätiö (n)
fundatio
  sääntöjensä määräämään tarkoitukseen luovutettu ja hallituksensa hoitama varallisuusmassa ilman omistajia, osakkaita tai jäseniä

säätää (v)
impōnō
  laatia laki, antaa jokin velvoittava määräys
  määrätä jtk noudatettavaksi
accommodō
  saattaa tiettyyn asentoon, tilaan, virittää

söpö (adj)
bellus
  sellainen, joka on mukavan näköinen, suloinen, positiivisia tuntemuksia aikaansaava

sörkkiä (v)
contactus
  sorkkia, sormeilla, käpälöidä
scōmma
  törkkiä, sohia

t-paita (n)
tē
  lyhythihainen napitukseton ja kaulukseton paita

taajuus (n)
crēbritās
  esiintymisen tiheys

taakka (n)
pondus
  painava kuorma

taakse (adv)
post
  taaksepäin

taas (adv)
iterum
  toistamiseen, uudelleen

taata (v)
praestare
  sitoutua, yleensä kirjallisesti, vastaamaan joistakin velvoitteista; mennä takuuseen jostakin, vastata

tabletti (n)
pilula
  lääkeainetta, vitamiinia tai vastaavia sisältävä jauhemaisista aineista kiekkomaiseksi puristettu valmiste
tabula
  taulutietokone

tabu (n)
indicendus
  asia, josta on sopimatonta puhua; sellainen mitä ei ehdottomasti saa tehdä

tahallaan (adv)
consiliō
  (3. persoonan muoto) harkintaa käyttäen, ei vahingossa, tarkoituksella, tieten tahtoen, tahallisesti

tahallinen (adj)
ultrōneus
  sellainen, joka on tehty tahallaan; tarkoituksellinen

tahdas (n)
farīna
  kuiva-aineen ja nesteen notkeahko muttei vetelä seos, massa, tahna

tahdinosa (n)
pello
  musiikkikappaleen tahdin sykkeen perusyksikkö (joiden määrän ilmaisee tahtiosoituksen ylänumero, esim. ³/₄-tahtilajin kappale jaetaan kolmeen neljäsosanuotin pituiseen tahdinosaan)

tahko (n)
mola
  (hiomaväline) pyöritettävä hiomiseen tarkoitettu kiekko
facies
  kolmiulotteista kappaletta erit. monitahokasta rajaava tasopinta, taho
rota
  kiekon muotoinen kappale juustoa

tahmea (adj)
viscidus
  sellainen, johon tai joka tarttuu kiinni helposi

tahna (n)
pasta
  paksu ja tahmainen aine, jota voidaan levittää johonkin, tyypillisesti pakkauksesta pusertamalla

tahra (n)
macula
  likaläiskä esimerkiksi vaatteessa

tahrata (v)
foedō
  tehdä, tuottaa tai aiheuttaa tahra; tahria; yleisesti: sotkea, liata

tahriintua (v)
maculare
  tulla tahraiseksi

tahti (n)
canaba
  toistuva tietynmittainen kappaleen osanen

tahtilaji (n)
metrum
  musiikkikappaleen tahdin jako tahdinosiin

tahtiviiva (n)
canaba
  nuottiviivaston tahteihin jakava pystysuora viiva

tahto (n)
arbitrium
  halu, tahtominen tai se mitä tahdotaan

tahtoa (v)
velle
  haluta

tai (conjunction)
vel
  ilmaisee sanojen tai lauseiden tapahtumien vaihtoehtoisuutta; joko-sanan kanssa sana korostaa kahta vaihtoehtoa

tai (n)
aut
  (logiikka) looginen tai; ajatellaan yleensä taipumattomana ja taivutetaan vain jälkiosaa yhdyssanamuodosteessa, jos tarpeen

taide (n)
ars
  luova inhimillinen toiminta, joka ilmaisee eri keinoin keskeisiä tai merkittäviä inhimillisen kokemuksen puolia suhteessa vallitsevaan olevaiseen tai koettuihin fantasioihin; tällaisen toiminnan tuotokset

taidemaalari (n)
pictor
  maalaustaiteen harjoittaja; maalauksia tekevä taiteilija

taifuuni (n)
typhonas
  Kiinanmerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky

taikalyhty (n)
laterna magica
  camera obscurasta kehitetty kuvia heijastava laite

taikasauva (n)
virga
  sauva, jolla iskemällä toive maagisesti toteutuu; taikurin tempuissaan tehosteena käyttämä sauva

taikausko (n)
superstitio
  usko yliluonnollisiin, valitsevan maailmankäsityksen ulkopuolisiin voimiin tai ilmiöihin

taikauskoinen (adj)
superstitiosus
  henkilö, joka uskoo, että ihmisen ja yhteisön elämässä ja luonnossa ilmenee yliluonnollisia voimia, joita ihminen pystyy määräkeinoin hallitsemaan

taikina (n)
farina
  Elintarvikkeiden valmistuksessa käytettävä raaka-aineista, tavallisesti jauhoista ja tarvittavasta nesteestä, vedestä, maidosta tai piimästä, tehty seos, joka saatetaan käyttötarkoituksen mukaiseen muotoon hämmentämällä, sekoittamalla, vaivaamalla, kaulitsemalla tai vatkaamalla; tarvittaessa käytetään kohotusainetta

taikuri (n)
magus
  silmänkääntäjä, taikatemppujen tekijä, taikatemppuja tekevä viihdetaitelija

taimen (n)
tructa
  lohien sukuun () kuuluva lohikalojen laji , mikä tahansa sen kolmesta ekologisesta muodosta, jotka ovat meritaimen, järvitaimen ja purotaimen, tai tällaisen yksilö

tainnuttaa (v)
stupefaciō
  saada taintumaan

taipumaton (adj)
rigide
  sellainen, joka ei taivu
  sellainen, joka ei taivu henkisesti; henkisesti vahva, peräänantamaton
indeclinabilis
  sana joka ei taivu suvussa, luvussa eikä sija- tai aikamuodoissa

taipunut (adj)
curvus
  vääntynyt, lakannut olemasta suora jonkin vaikutuksesta johtuen

taipuvainen (adj)
libens
  sellainen, jolla on taipumusta johonkin

taipuvuus (n)
nītor
  se, että on taipuva

taistella (v)
bellare
  kamppailla, otella, ottaa yhteen

taistelu (n)
proelium, pugna
  sodankäyntiin liittyvä yhteenotto tai kamppailu kahden tai useamman osapuolen välillä

taitaa (v)
sim
  (+ infinitiivi) saattaa; ehkä, luultavasti
possum
  olla taito, osata, kyetä

taitamaton (adj)
iners
  sellainen, jonka taidot eivät riitä, osaamaton

taiteilija (n)
artifex
  ammatikseen taidetta harjoittava henkilö

taito (n)
ars
  henkinen tai ruumiillinen kyky tehdä jtk

taitoluistelu (n)
patinaticum
  urheilulaji, jossa luistellaan jääkentällä taitoluistimilla ja esitetään erilaisia ohjelmia musiikin tahdissa

taitos (n)
plicō
  taittamisen tulos

taittaa (v)
plicō
  taivuttaa pitkänomainen tai levymäinen kappale jostakin kohdasta niin, että taivutuskohtaan muodostuu terävä tai ainakin terävähkö kulma

taituri (n)
dominulus
  jossakin erittäin taitava henkilö

taituruus (n)
fascinatio
  jonkin fysiologisen tai teknisen kyvyn erinomainen hallinta tai taito, taiturina oleminen

taituruusvoimistelija (n)
cernuus
  akrobaatti

taivaallinen (adj)
caelestis
  taivaaseen kuuluva tai liittyvä

taivaankansi (n)
firmāmentum
  valtaisa kuvitteellinen pyörivä pallonkehä, näkyvä osa taivaanpalloa, jonka keskipiste ja akseli ovat samat kuin maapallon

taivaankappale (n)
astrum
  havaintopiiriimme kuuluva taivaan kohde

taivaansini (n)
caelum
  Auringon valon spektrin sinisten komponenttien heijastuma ilmakehässä, joka on kirkkaalla säällä päiväsaikaan nähtävissä kaikissa suunnissa

taival (n)
iter
  määrämittainen vaellus

taivas (n)
caelum
  maan pinnalta tarkasteltuna horisontin yläpuolella näkyvä osa maapallon ilmakehää, joka on läpinäkyvä; se, mikä taivaankappaleen pinnalta näkyy ylhäällä
  Jumalan olinpaikka; paratiisi (kristinuskossa)

taivutella (v)
campter
  taivuttaa useaan kertaan tai jatkuvasti

taivuttaa (v)
curvō
  saattaa taipuneeksi
  kiristää, painostaa lievästi
flectere
  muodostaa sanan taivutusmuotoja

taivutus (n)
flexus
  valmistusmenetelmä, jossa kappaleeseen tehdään taivuttamalla pysyviä muodonmuutoksia
declinatio
  sanojen muokkaaminen käyttökohteen, aseman lauseessa, tai semantiikan edellyttämään muotoon

taivutuspääte (n)
exitus
  taivutettavan sanan vartalon, joskus taivutusvartalon, loppuun tulevaa päätettä ilmentävä morfeemi, mm. nominien sija- ja lukupääte ja verbin persoona-, luku- ja aikamuotopäätte

taiwanilainen (adj)
taiwanensis
  Taiwanista peräisin oleva tai Taiwaniin liittyvä

taiwanilainen (n)
taiwanensis
  pysyvästi Taiwanissa asuva henkilö

tajuttomuus (n)
cōma
  tila, jossa ihminen on tiedottomana

takaa-ajo (n)
consector
  jahtaaminen; se, että ajetaan takaa

takaapäin (adv)
coitus mōre ferārum
  (seksistä) partnerin ollessa polvillaan ja toisen penetroidessa polvillaan tai seisten

takaisin (adv)
retro
  ilmaisee suuntaa, johon joku tai jokin palaa sinne, mistä se on aikaisemmin lähtenyt

takaisinosto (n)
redimō
  aiemmin myydyn takaisin ostaminen saman tahon toimesta; myös aikaisemmin liikkeellelaskettujen osakkeiden ostaminen markkinoilta ja niiden mitätöiminen, jolloin liikkeellä olevien osakkeiden lukumäärä laskee ja yksittäisen osakkeen arvo nousee

takalisto (n)
calathus
  (arkinen) takamus, takapuoli, pakarat

takamus (n)
calathus
  takapuoli, pakarat

takana (adv)
post
  taakse sijoittuneena, taka-alalla, taustalla.

takapajuinen (adj)
recessim
  jälkeenjäänyt, kehityksestä jäljessä oleva

takapuoli (n)
post
  edestä päin tarkasteltaessa esineen, rakennuksen tms. katsojalta kokonaan piiloon jäävä sivu, taus, takainen alue, esineen kääntöpuoli
calathus
  ihmisen ruumiinosa lantion takaosassa, pakarat

takaraivo (n)
cervix
  pääkallon ja pään takaosa

takaraivonluu (n)
os occipilis
  takaraivon muodostava kallon osa ()

takaus (n)
polliceor
  sitoumus, jolla takaaja lupautuu velkojalle vastuuseen kolmannen henkilön velasta

takavarikoida (v)
auferō
  todisteen otto haltuun tai menetetyksi tuomitun esineen otto haltuun, tai rikoksella viedyn esineen palautus lailliselle omistajalle

takiainen (n)
lappa
  mikä tahansa -suvun kasvi
  ko. sukuun kuuluvien lajien tuottama pallomainen pähkylä, joka tarttuu tehokkaasti erityisesti eläinten jalkojen karvoitukseen

takka (n)
caminus
  osittain avonainen tulisija

takki (n)
laena
  yläruumista suojaamaan käytettävä vaatekappale; myös miesten puvun yläosa

taklata (v)
conscendō
  tönäistä olkavarrella toista henkilöä, joissain tapauksissa myös takapuolella

takoa (v)
conflare
  muokata metallia iskemällä sitä vasaralla

taksi (n)
taxiraeda
  henkilöliikennettä tilausliikenteenä hoitava organisaatio

taksonomia (n)
taxonomia
  biologisen systematiikan ryhmittely, jossa lajit on järjestetty kehitysopillisen perusjaottelun mukaisesti hierarkiatasoja käyttäen

takuusumma (n)
vadimōnium
  oikeudella pantiksi maksettava summa, henkilön vapautusta vastaan, joka maksetaan takaisin kun hän tulee oikeudenkäyntiin

takykardia (n)
tachycardia
  sydämen tiheälyöntisyys

tali (n)
arvina
  puhdistettu naudan tai lampaan, rasva, myös poron kuu, jota saadaan ko. eläimen murskatuista rasvakudoksista sulattamalla ne 60–70 °C:ssa ja poistamalla vesi (iGS)
sebum
  ihon rauhasten erittämä rasva

talikko (n)
furcilla
  maataloudessa ja puutarhanhoidossa käytettävä, lähinnä eloperäisen materiaalin käsittelyyn tarkoitettu työkalu, joka on varreltaan lapion kaltainen, mutta terä muodostuu useasta piikistä

talipallo (n)
arvina
  pallomainen rasvan ja siementen tms. seos lintujen talviruokintaan

talirauhanen (n)
glandula sebacea
  ihon pinnalle rasvamaista talia erittävä avoeritysrauhanen (glandula sebacea)

talitiainen (n)
Parus major
  varpuslintujen tiaisten sukuun kuuluva lintulaji () tai tämän yksilö

talja (n)
trochlea
  köydestä ja yhdestä tai useammasta väkipyörästä koostuva laite lähinnä taakkojen nosteluun
corium
  karvapeitteineen nyljetty ja muokattu tai muokkaamaton isohkon eläimen nahka

taljajousi (n)
arballista
  varsijousi, jalkajousi

talkki (n)
talcum
  erittäin pehmeä ja rasvaiselta tuntuva, väriltään valkoinen tai vihertävä, asultaan suomuinen, kiteinen mineraali

talkoo (n)
bē
  yleensä monikossa, talkoot; vapaaehtoinen ja palkaton yhteinen työrupeama

tallata (n)
ambulo
  kävellä jonkin päällä astuen melko voimakkaasti

tallennin (n)
tibia recta
  tallentamiseen käytettävä laite

tallentaa (v)
servo
  laittaa talteen, säästöön
  kopioida käsiteltävä tieto ohjelmasta tietokoneen massamuistille, jossa tiedot pysyvät myös virrat sammutettaessa
condō
  laittaa jotain johonkin

tallete (n)
arrabō
  talletettu, jonkun huomaan uskottu asia

tallettaa (v)
confiscō
  tehdä talletus, antaa jtn esim. pankin tai arkiston säilytykseen

talletus (n)
arrabō
  rahan tallettaminen pankkitilille

talli (n)
equile
  eläinsuoja, jossa pidetään hevosia
  organisoitu sponsoroitu yhteisö urheilussa, viihdetaiteessa, mallimaailmassa tms.

tallium (n)
thallium
  eräs alkuaine

talloa (v)
calcō
  tallata toistuvasti

talo (n)
domus, casa
  yleensä ihmisten asumista varten tehty ja varustettu asuinrakennus, asuintalo

talonpoika (n)
agricola
  maanviljelijäväestön edustaja, erityisesti aatteeltaan, yleensä viljelmän tai tilan omistaja, maamies

taloudellinen (adj)
pecūniārius
  talouteen liittyvä
attentus
  vähän kuluttava, säästeliäs, edullinen

talous (n)
taberna
  julkinen tai yksityinen taloudellinen toiminta, varojen hankinta ja käyttö

talousarvio (n)
pecuniae ratio
  budjetti

taloustiede (n)
oeconomia
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva erilaisia taloudellisia ilmiöitä ja niiden riippuvuuksia tutkiva tiede, jossa pääsija on taloudellisten toimijoiden kannusteiden tutkimisella; kansantaloustiede

taltta (n)
caelum, scalprum
  pitkänomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

taluttaa (v)
ambulatio
  kuljettaa mukana eläintä tai ihmistä hihnassa tai kädestä pitäen; kävelyttää

talvehtia (v)
hiemo
  viettää talvi jossakin
  elää yli talven

talvi (n)
hiems, hibernus
  syksyn jälkeen tuleva ja ennen kevättä oleva vuodenaika

talvinen (adj)
hibernalis
  talvea muistuttava, talvelle tyypillinen

talvipäivänseisaus (n)
brūma
  vuosittain hetki, jona auringon zeniittipiste on pohjois-eteläsuunnassa kaukaisimmillaan vastakkaisella pallonpuoliskolla, ja sen kohdalle osuva vuorokausi, jona päivänvalon kesto on lyhyimmillään ja alkaa jälleen pidetä

tamma (n)
equa
  naaraspuolinen hevonen, naarashevonen

tammenterho (n)
glans
  tammen pähkinä

tammi (n)
quercus
  metsätammi, pyökkikasvien heimon jalo lehtipuu (), jota kasvaa myös Suomessa luonnonvaraisena

tammikuu (n)
Ianuarius, Januarius
  vuoden ensimmäinen kuukausi, kuukausi joulukuun ja helmikuun välissä

tamperelainen (adj)
Tamperensis
  Tampereelta peräisin oleva tai Tampereeseen liittyvä.

tangat (n)
amentum
  bikinityyppinen uima-asu, jonka alaosana on pienet ja osittain pakaroiden väliin menevät kalsarit

tanko (n)
canaba
  pitkä, kapea ja jäykkä umpinainen, toisinaan ontto tai putkimainen esine

tanskalainen (adj)
Danicus
  Tanskasta peräisin oleva tai Tanskaan liittyvä

tanskalainen (n)
Dani
  Tanskan kansalainen

tanssi (n)
saltatus, saltatio
  ihmisen jäsenten liikuttaminen musiikin tahtiin

tanssia (v)
salto
  liikkua rytmisesti, erityisesti musiikin tahtiin

tanssiaiset (n)
cōleī
  juhlava ja suuri tanssitilaisuus

tanssija (n)
saltator, saltatrix
  henkilö, joka tanssii

tanssijatar (n)
ludia
  naispuolinen tanssija

tanssittaa (v)
ballo
  viedä tanssissa; laittaa tanssimaan
  tehdä mieli tanssia

tantaali (n)
tantalum, tantalium
  siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ta ja järjestysluku 73

tapa (n)
consuetudo
  asia, jota tehdään totuttuun tapaan säännöllisesti
modus
  keino tehdä jotain

tapaaminen (n)
occursus
  kohtaaminen kasvokkain, yleensä ennalta sovitusti

tapahtua (v)
accidō, cadō
  käydä, sattua jotakin

tapahtuma (n)
adventura
  asia, joka tapahtuu odotetusti tai sattumalta
eventum
  yleensä julkinen tilaisuus, jossa on ennalta ilmoitettua ohjelmaa

tapahtumahorisontti (n)
horizon eventuum
  mustaa aukkoa ympäröivä rajapinta, jossa pakonopeus ylittää valonnopeuden, ja jonka takaa ulkopuolisen tarkkailijan ei ole mahdollista saada informaatiota

tapaluokka (n)
modus
  modus, verbin persoonamuotoon sisältyvä toiminnan tavan ilmaiseva osa

tapaturma (n)
temeritās
  ihmistä koskeva (vahingossa sattunut) onnettomuus

tapaus (n)
casus
  muisteltava tapahtuma

tapella (v)
dīmicō
  käyttää väkivaltaa toisiaan vastaan (tyypillisesti ilman aseita)

tapetoida (v)
charta
  kiinnittää tapettia seinään

tappaa (v)
leto
  riistää henki; aiheuttaa jonkun tai jonkin kuolema

tappaja (n)
interfector
  henkilö, joka tappaa

tappara (n)
securis
  kuunsirpin muotoinen lyhyt- tai pitkävartinen sotakirves

tappelu (n)
rixa
  kahden henkilön tai joukon fyysinen yhteenotto, kahakka, usein ilman aseita tai vain kädessä pidettävin välinein

tappio (n)
stragēs
  häviö, häviäminen; erityisesti peleissä ja sodassa

tappisolu (n)
cōnus
  verkkokalvon solu, joka on hyödyllisempi kirkkaassa valossa

taputtaa (v)
applaudō
  osoittaa suosiota lyömällä käsiä yhteen toistuvasti, antaa aplodit

tarha (n)
hortus
  tavallisesti aidalla ympäristöstä erotettu alue

tarhapapu (n)
phaselus
  puna- tai valkoteriöinen hernekasvi (), joka tuottaa sileitä, jopa 16 cm mittaisia palkoja. Tarhapavun siemenet ovat melko valkoisia.

tariffi (n)
telōnium
  tullimaksu
  vahvistetun hinnaston osoittama hinta

tarina (n)
fābella
  keksitty tai jotakin todellista tapahtumaa kuvaava kertomus, jolla on mahdollisesti jokin opetus

tarinankertoja (n)
fabulātor
  henkilö joka kertoo tarinoita, mahdollisesti hyvin tai eläväisesti, tarinoiden keksijä tai kirjoittaja

tarjoaja (n)
licitātor
  se, joka tarjoaa maksua

tarjoilija (n)
administer
  tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö, joko mies tai nainen, vrt. tarjoilijatar

tarjoilijatar (n)
administra
  naistarjoilija, naispuolinen tarjoilija

tarjoilla (v)
prosum
  ottaa ruoka- ja juomatilauksia vastaan ja kuljettaa ruokia ja juomia pöytiin

tarjoilu (n)
officium
  ruoan, juomien yms. tuominen nautittavaksi ja usein siihen liittyvä kattaminen ja astioiden keräys

tarjolla (adv)
grātīs
  olla tarjottavana, olla saatavilla, asettaa tarjolle tai saataville

tarjonta (n)
cōpia
  se määrä, joka on tarjolla markkinoilla annetulla hinnalla

tarjota (v)
offerō
  antaa mahdollisuus saada jotakin; antaa tilaisuus, mahdollisuus johonkin
liceor
  esittää tarjous, tehdä tarjous, sitoutua maksamaan jostain jotain
afficiō
  antaa jollekin nautittavaksi, erit. ruokaa ja juomaa tai vastaavaa

tarjotin (n)
discus
  tarjottavien kantamisessa käytettävä alunen

tarjous (n)
offerō
  neuvotteluehdotus

tarkalleen (adv)
ad unguem
  tarkasti

tarkastaa (v)
aspiciō
  ottaa selvää jostakin, tutkia, tutkistella, katsoa

tarkastaja (n)
inspectrix
  henkilö, joka tarkastaa jotakin; henkilö, joka suorittaa tarkastuksen

tarkastella (v)
aspicio
  havainnoida, huomioida

tarkistaa (v)
verifico
  tarkastamalla ja virheellisyydet korjaamalla varmistautua siitä, että jokin on asianmukainen, kunnossa, oikea tai paikkansapitävä; kontrolloida

tarkka (adj)
exāctus
  täsmällinen, yksityiskohtainen
accūrātus
  sellainen, joka osuu siihen mihin yritetään osua

tarkkaavainen (adj)
attentus
  sellainen, joka seuraa tarkasti jotakin, antaa sille täyden huomion

tarkkaavaisuus (n)
attentiō
  se, että on tarkkaavainen

tarkkailija (n)
contemplātor
  henkilö joka tarkkailee

tarkkailla (v)
aspecto
  seurata, pitää silmällä, valvoa

tarkkailu (n)
animadversiō
  järjestelmällinen havannointi tai seuranta

tarkoin (adv)
caute
  hyvin tarkasti, yksityiskohtaisesti

tarkoittaa (v)
significo
  olla jotain merkitykseltään
  viitata puheessaan johonkin

tarkoituksella (adv)
consultō
  tarkoituksellisesti

tarkoituksellinen (adj)
meditātus
  sellainen, joka on tehty tarkoituksella, jossakin tarkoituksessa

tarkoitus (n)
propositum
  se mitä halutaan saada ilmaistuksi, ajatus

tarpeeksi (adv)
satis
  riittävän paljon, riittämiin

tarpeellinen (adj)
necesse
  sellainen, jota tarvitaan johonkin; sellainen, jolle on tarvetta

tarpeeton (adj)
superforāneus
  sellainen, mille ei ole mitään tarvetta tai käyttöä; jota ilman voi ihan hyvin olla; josta ei ole mitään hyötyä

tarrata (v)
capio
  tarttua käsin tiukasti kiinni

tarttua (v)
capere
  ottaa kiinni
adhaereō
  jäädä kiinni, kiinnittyä

tarve (n)
necessitas
  jonkin tai jonkun tarpeellisuuden puutteena koettu tila

tarvita (v)
egere
  tuntea pakkoa tai halua saada jotakin
ministro
  olla hyödyksi johonkin tarpeeseen, olla tarpeellinen

tasa-arvo (n)
aequabilitas
  se, että kohdellaan saman arvoisina, ei aseteta eri asemaan sosiaalisten tai kulttuuristen erojen vuoksi

tasa-arvoinen (adj)
adaequō
  sellainen, joka on samanarvoinen muiden kanssa; jolla on sama arvo kuin muilla

tasa-arvoisuus (n)
aequitās
  se, että on tasa-arvoinen

tasainen (adj)
aequus
  sellainen, jossa ei ole paljoa kuoppia tai mäkiä

tasan (adv)
ad unguem
  tarkalleen

tasanko (n)
campus
  pinnanmuodoiltaan suhteellisen tasainen maa-alue

tasanne (n)
exstructum
  tasainen rakenne

tasapaino (n)
statēra
  se, että jokin pysyy pystyssä tai paikoillaan; vaikuttavat erisuuntaiset voimat ovat yhtä suuret; menot ja tulot yhtä suuret
aequilībrium
  tilanne, jossa kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret

tasapainoasema (n)
aequitās
  tila jossa systeemi on tasapainossa

tasapainoilla (v)
statēra
  pyrkiä pitämään tasapaino, esimerkiksi kapean tukin päällä

tasapainotilanne (n)
aequilībrium
  tilanne, jossa jokin asia on tai jotkin asiat ovat keskinäisessä tasapainossa

tasapainottaa (v)
statēra
  saattaa tasapainoon
  tasata menot ja tulot, etenkin menojen ollessa tuloja suuremmat

tasapeli (n)
nemo
  pelin tilanne, jossa molemmilla on pelin loppuessa saman verran pisteitä

tasasoukka (adj)
linearis
  (lehdestä) pitkä ja kapea

tasavalta (n)
res publica, respublica
  valtiomuoto, jossa ei ole lainkaan päämiestä tai päämies (tavallisesti presidentti) valitaan vaaleilla määräajaksi

tasavaltalaisuus (n)
republicanismus
  aate tasavallan kannattamisesta hallitusmuotona

tase (n)
statēra
  yleisesti kaksipuolinen laskelma

tasku (n)
sinus
  vaatteeseen kiinni neulottu pussi pienten esineiden kantamista varten

taskulamppu (n)
lanterna
  pieni kädessä pidettävä paristoilla tai akuilla toimiva valaisin

taskuliina (n)
sūdārium
  pieni koristeellinen vaatekappale, liina, jota pidetään miesten pikku- tai päällystakin rintataskussa

taskurapu (n)
cancer
  jokin kymmenjalkaisten osalahkoon Brachyura kuuluva äyriäinen

taso (n)
libella
  osaamistaso, se, kuinka hyvin jonkin taidon hallitsee
planum
  se, kuinka hyvä jokin on laadultaan

tasoittaa (v)
compensō
  antaa tasapuoliset mahdollisuudet kaikille osapuolille; parantaa mahdollisuuksia johonkin
assolō
  tehdä maali tai piste siten että pelin tilanne menee tasan

tataari (n)
tataricus
  tataarin kieli (kielitunnus: tt), turkkilaisiin kieliin kuuluva tataarien käyttämä kieli, jota puhutaan virallisena kielenä Tatarstanissa
  etnisesti tataari, tataarikansaan kuuluva henkilö

tattari (n)
Fagopyrum
  tatarkasveihin kuuluva kasvi, jonka siemeniä käytetään ravintona viljan tavoin ()

tau (n)
tau
  kreikkalaisten aakkosten 19. kirjain. Vastaava symboli Τ tai τ.

taudinaiheuttaja (n)
pathogenum
  sairautta aiheuttava loinen, bakteeri, virus tai prioni

tauko (n)
pausa
  keskeytys, kahden ajanjakson välillä toiminnassa oleva hiljaisempi jakso
  sävellyksen yhden tai useamman äänen määrämittainen vaikeneminen. Tauoilla käytetään vastaavia kestoja kuin nuoteilla.
  puhutussa kielessä esiintyvä artikuloitumaton puhunnon vaihe, pitkä kokotauko tai lyhyt täytetauko

taukoamaton (adj)
iūgis
  sellainen, joka ei taukoa

taulu (n)
pictura
  siirrettävälle alustalle maalattu, painettu tai piirretty taideteos
margo
  liitutaulu; valkotaulu, tussitaulu
tabula
  hiotun jalokiven horisontaalinen yläviiste

taulukko (n)
tabula
  tietojen esitys yleensä tasavälisiin riveihin ja sarakkeisiin järjestettynä

taulutietokone (n)
tabula
  kosketusnäytöltä ohjattava ohut mobiili tietokone

tauota (v)
pausa
  päättyä, keskeytyä

tauti (n)
aegror
  lääketieteellisesti määriteltävissä oleva yhteisten oireiden vallitessa useilla yksilöillä esiintyvä sairaus

tavallinen (adj)
frequens
  ei erikoinen; tavallisuudesta poikkeamaton, arkipäiväinen

tavallinen (n)
solitus
  jotakin tavallista; se tavanomainen, sama kuin tavallisesti

tavallisesti (adv)
mediocritas
  tavan mukaisesti, kuten tavallista, tavoista poikkeamatta

tavanomainen (adj)
solitus
  tavanmukainen, totunnainen, tavaksi tullut; sellainen joka noudattaa vakiintuneita käytäntöjä tai normeja

tavara (n)
merx
  aineellinen esine, etenkin kaupan ja omistuksen kohteena

tavarantoimittaja (n)
praebitor
  toimija, joka toimittaa tavaroita toiselle toimijalle

tavaratalo (n)
emporium
  useisiin osastoihin jaettu suuri kauppaliike, jossa on monipuolinen valikoima ja jossa ruokaosaston osuus on pieni

tavaratila (n)
arca
  tila ajoneuvoon matkalle mukaan otettavia tavaroita varten

tavata (v)
coeo
  kohdata, nähdä, tavoittaa joku
cantamen
  lukea tavuittain tai kirjaimittain

taverna (n)
taberna
  italialaistyyppinen ravintola, kapakka

tavoite (n)
finis
  päämäärä, jonka henkilö yrittää saavuttaa

tavoittaa (v)
adīpiscor
  saada yhteys jkh

tavu (n)
syllaba
  sanan osa, yhden tai useamman äänteen muodostama kielen rytmiyksikkö

tavuittain (adv)
syllabatim
  tavu kerralla, tavu tavulta.

te (pronoun)
vos
  monikon toinen persoona; tarkoittaa henkilöryhmää, johon puhuja ei kuulu, mutta jota puhuja puhuttelee

teatteri (n)
theatrum
  taidemuoto, jossa näyttelijät esiintyvät puhetta, musiikkia, tanssia, liikkeitä ja eleitä hyödyntäen

tee (n)
thea
  kuivatut ja leikatut teenlehdet tuotteena

teema (n)
thema
  pääaihe, keskeisin, johtava ajatus

teepensas (n)
thea
  kaakkoisaasialainen Ternstromiacea-heimon n. 3 — 20 metrin korkuinen puu, jonka hammaslaitaisia lehtiä, lehtisilmuja ja kukintoja hyödynnetään laajalti kaupallisesti nautintoaineina

teeri (n)
tetrao
  Suomen metsissä usein tavattu kanalintu (, aiemmin )

teeskennellä (v)
simulo
  yrittää esittää jotain muuta kuin mitä oikeasti on

tehdas (n)
officina
  tuotantolaitos, jossa valmistetaan yleensä sarjatuotantona tiettyjä tuotteita

tehdä (v)
facio
  käytetään mistä tahansa tilanteesta, jossa jokin verbi toteutuu

teho (n)
consequentia
  vaikutus
potentia
  käytetyn energian määrä aikayksikössä. Tehon SI-yksikkö on watti, W

tehokas (adj)
efficax
  huolellisesti resursseja käyttävä; ei turhaan liikaa käyttävä
  jolla on suuri teho tai kapasiteetti tehdä jotain

tehokkaasti (adv)
factiose
  tehokkaalla tavalla

tehtävä (n)
expedītiō
  asia, joka pitää tai on tarkoitus tehdä

teidän (pronoun)
vester
  possessiivinen pronomini, joka ilmaisee puhuteltaville kuuluvaa

teikkaus (n)
fīlum
  pool-biljardissa aloittavan joukkueen tai pelaajan selvittäminen yrittämällä lyödä pallo toisen päätyvallin kautta mahdollisimman lähelle toista päätyvallia

teini (n)
iuvenis
  nuori, 13–19 vuoden ikäinen henkilö

teini-ikäinen (n)
iuvenis
  murrosikäinen nuori, nuori ihminen

teismi (n)
theismus
  käsitys yksilöllisen, maailmankaikkeutta ylläpitävän jumaluuden olemassaolosta

tekeminen (n)
actiō
  jonkin suoritteen tuottaminen

tekijä (n)
auctor
  erityisesti teoksen luoja

tekijännimi (n)
nomen agentis
  verbikantainen substantiivijohdos, joka tarkoittaa kantaverbinsä ilmaiseman toiminnan suorittajaa tai muuta tilanteen osallistujaa

teknetium (n)
technetium
  ulkonäöltään platinaa muistuttava radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki Tc

tekniikka (n)
technologia
  menetelmät, joilla ihminen vaikuttaa ympäristöönsä ja käyttää sitä hyväkseen
  tieteenalat, joissa tutkitaan näitä menetelmiä

tekno (n)
musica technica
  1980-luvulla kehittynyt elektronisen tanssimusiikin suuntaus

teknokraattinen (adj)
technocraticus
  teknokratian mukainen

teknologia (n)
technologia
  yhteisnimitys joukolle tietyn alan tekniikoita

teknologinen (adj)
technologicus
  teknologiaan liittyvä

teko (n)
factum
  tehdä-verbin keskeneräinen tai valmis tuotos

tekokieli (n)
lingua artificialis
  (kielitiede) keinotekoinen kieli

tekosyy (n)
praetextum
  syy, joka ei ole todellinen, vaan keksitty, usein hätävalheeksi

tekoäly (n)
intelligentia artificialis
  tietokoneen kyky sellaiseen joka ei perustu valmiiksi siihen ohjelmoituun mekanistiseen logiikkaan; joka havaitsee ympäristöään ja reagoi tai tekee toimia jotka parantavat sen menestystä jonkin tavoitteen saavuttamisessa; tietokoneen kyky sellaisiin kognitiivisiin tehtäviin kuin oppiminen ja ongelmanratkaisukyky

teksti (n)
textus
  kirjallinen tai suullinen esitys

tekstiili (n)
textum
  kutoma-alan tai vaatetusalan kudottu, neulottu tai virkattu eri tarkoituksiin valmistettu tuote

teksturoida (v)
textūra
  kuvioida tekstuurilla

tekstuuri (n)
textūra
  pinnan (yleis)rakenne, (-)muoto, pinnan tuntu
  ruoan suutuntuma
  kaksiulotteinen kuva, jota käytetään kolmiulotteisen polygonin tahojen kuvioimiseen

telaketju (n)
eruca
  erillisistä telakengistä muodostuva telaketjuajoneuvon pyöriä yhdistävä maata vasten liikkuva nauhamainen ketju, jota käytetään panssarivaunujen, maansiirtoajoneuvojen sekä joidenkin maastoajoneuvojen voimansiirrossa

telakka (n)
navalia
  laivojen rakennukseen ja korjaukseen tarkoitettu laitos tai yritys

telaluu (n)
talus
  ihmisellä veneluuhun niveltyvä nilkan luu ()

teleskooppi (n)
telescopium
  erityisesti tähtien tarkkailuun tarkoitettu kaukoputki tai taivasta tarkkaileva sähkömagneettista säteilyä havaitseva laite

televisio (n)
televisio
  televisiovastaanotin, televisiokanavilla välitettävien televisio-ohjelmien vastaanottamiseen tarkoitettu laite

televisio-ohjelma (n)
emissio televisionis
  televisioon tehty ja televisiossa esitettävä ohjelma; televisiolähetyksen keskeinen sisältö

televisiotoiminta (n)
televisio
  (joukkotiedotus) yleisradion tai muun organisaation televisio-ohjelmien tuottaminen, hankinta ja levittäminen sekä siihen varatut resurssit ja niiden käyttö

televisiovastaanotin (n)
televisio
  nykyisin yleensä televisio; (ammattikieli) televisiojärjestelmään liittyvä televisiokuvan ja yhdistetyn äänen vastaanottoon tarkoitettu laite, jossa on viritin

teline (n)
pluteus
  rakennelma, jonka varaan voidaan asettaa (roikkumaan) jotain

telluuri (n)
tellurium
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 52 ja tunnus Te

telluurio (n)
tellurium
  mekaaninen laite, joka havainnollistaa Maan, Auringon ja kuun kiertoliikkeitä toistensa ympäri

teloitus (n)
carnificīna
  kuolemantuomion täytäntöönpano: lakiin perustuva ihmisen surmaaminen rangaistukseksi hänen tekemästään rikoksesta; se, että teloitetaan

teltta (n)
tabernaculum
  metalli- tai puurungolle pingotetusta kankaasta, joskus vuodista tms. tehty, maahan lyötyihin paaluihin kiinnitetyillä naruilla tuettu maja tai katos, joka usein on tarkoitettu purettavaksi ja siirrettäväksi tilapäisrakennelmaksi

tempaus (n)
surpō
  ensimmäinen kahdesta painonnostokilpailun osasta

temporaalinen (adj)
templaris
  aikaa ilmaiseva; ajallinen

temppeli (n)
templum, delubrum
  uskonnolliseen käyttöön pyhitetty paikka, jossa harjoitetaan kyseisen uskonnon toimituksia, esimerkiksi riittejä ja rituaalimenoja.

temppeliherra (n)
Templarius
  Temppeliherrain ritarikunnan jäsen

temppu (n)
astus
  taitoa vaativa liike, liikesarja, taidonnäyte

temppuilija (n)
funámbulus
  henkilö, joka temppuilee

tenderi (n)
tener
  höyryveturin perään kiinnitetty erillinen vaunu polttoainetta ja syöttövettä varten

tennis (n)
tenniludium
  pallopeli, jossa tarkoituksena on lyödä pallo mailalla verkon yli vastustajan puolelle pelikenttään rajojen sisäpuolelle

tentti (n)
examen
  koe tai kuulustelu esimerkiksi kurssin päättyessä

teollisuus (n)
industria
  sekundaarituotannoksi eli jalostukseksi lukeutuva tuotantotoiminnan laji, joka muuttaa kiinteässä toimipaikassa alkutuotannon luovuttamia orgaanisia tai epäorgaanisia raaka-aineita tai teollisesti valmistettuja puolivalmisteita mekaanisesti tai kemiallisesti uusiksi aineellisiksi hyödykkeiksi

teologi (n)
theologus
  teologian tutkija

teologia (n)
theologia
  kristinuskoa tutkiva tiede

teoreettinen (adj)
doctrīnālis
  teoriaan perustuva, teoriaa hyödyntävä

teos (n)
opus
  luovan taiteellisen tai tieteellisen tekemisen, kuten kirjoittamisen tai maalaamisen, säveltämisen tms. tulos

teosofia (n)
theosophia
  oppi, jonka mukaan ihminen mietiskelemällä ja muuttumisella saavutettavan siveellisen puhdistuksen avulla kykenee tulemaan tietoiseksi omasta olemuksestaan ja siten saavuttaa yhteyden kosmoksen ja jumaluuden kanssa

terapia (n)
therapīa
  lääketieteellinen hoito

terbium (n)
terbium
  metallinen alkuaine, väriltään hopeanharmaa harvinainen maametalli, jonka järjestysluku on 65 ja kemiallinen merkki Tb

termiitti (n)
tarmes
  Isoptera-lahkon hyönteisiä

ternimaito (n)
colostrum
  nisäkkäiden heti synnytyksen jälkeen erittämä maito, ensimaito

teroittaa (v)
acuō
  tehdä teräväksi

territoriaalinen (adj)
territorialis
  alueisiin liittyvä; alueellinen

territorio (n)
territorium
  jostakin valtiosta riippuva hallintoalue olematta kuitenkaan tuon valtion osa

terrorismi (n)
tromocratia
  yksilön tai ryhmän harjoittamaa väkivaltaa, jonka tarkoitus on viranomaisten uhkaamisen ja yleisöön kohdistuvan pelon avulla vaikuttaa päätöksentekoon

terroristi (n)
terrorista
  terrorismin harjoittaja, väkivallalla ja uhalla tavoitteisiinsa pyrkivä

terska (n)
glans penis
  siittimen pää

terssi (n)
tertia
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kolmen sävelaskelen väli, intervalli. Pieni terssi on kolme ja suuri terssi neljä puolisävelaskelta

terva (n)
pix
  orgaanisen aineksen kuivatislauksessa muodostunutta tummaa, paksua ja tahmeaa öljyä

tervaleppä (n)
alnus
  Suomessa maan eteläiseen osaan ja muuten lähinnä rannikkoalueelle levinnyt leppä (), joka kasvaa harmaaleppää kookkaammaksi ja sille tyypillistä on kaarnainen puunrunko ja pyöreämmät lehdet harmaaleppään verrattuna

tervata (v)
pix
  (pinta)käsitellä tervalla

terve (adj)
sanus, validus
  sellainen, joka voi hyvin (fyysisesti, psyykkisesti, sosiaalisesti), on hyvässä kunnossa; jossa ei ole sairautta

terve (interjection)
salve, ave, salvete, avete
  epämuodollinen tervehdys

terveellinen (adj)
salūber
  terveydelle edullinen

tervehdys (n)
salutatio
  tavattaessa tai erottaessa käytetty ilmaus tai eleet

tervehtiä (v)
salutare
  tehdä tervehdysele tai esittää lyhyt sanallinen tervehdys kohdattaessa

terveiset (n)
salūtātiō
  jonkun tai jonkin välittämä tervehdys jollekulle

tervetullut (adj)
acceptus
  henkilö tai asia, joka/jota on toivottu tai odotettu

tervetuloa (interjection)
salve
  tervehdys, kohtelias toivotus saapuvalle henkilölle tai saapuville henkilöille

terveydeksi (interjection)
absit omen
  vastauksena ja terveenä pysymisen toivotuksena henkilölle, joka on juuri aivastanut

terveys (n)
sanitas, salus
  se, että on terve; se, miten terve on

terä (n)
lamina
  teräaseen tai työkalun terävä, leikkaava reuna
  kokonaisuudessaan teräaseen tai työkalun osa, jossa on edellä mainittu teroitettu reuna tai pistävä kärki

terälehti (n)
folium
  siemenkasvin teriön osana oleva kehälehti

teräs (n)
adamas, chalybs
  pääasiassa rautaa sisältävä metalli, joka sisältää seosaineena hiiltä ja usein muita seosmetalleja

terästää (v)
clavus
  lisätä jhk alkoholia

terävä (adj)
acer, acutus
  ohueksi kapeneva tai suippeneva, piikkimäinen, pistävä
  joka leikkaa helposti materiaalia
  alle yhdeksänkymmenasteinen

terävä-älyinen (adj)
sagāx
  nokkela, nopeaälyinen

teräväkulmainen (adj)
acer
  sellainen, jossa on terävä kulma tai kulmia

tesis (n)
thesis
  runojalan painoton osa; lasku
  iskualan painollinen osa

testamentti (n)
testamentum
  jälkisäädös, määrämuotoinen oikeustoimi, jolla testaattori viimeisenä tahtonaan määrää jälkeensä jäävästä omaisuudestaan
  toinen Raamatun kahdesta pääosasta: Uusi testamentti tai Vanha testamentti

testi (n)
experior
  koe, kokeilu

tetrarkki (n)
tetrarches
  hallitsija tetrarkiassa, jossa on samaan aikaan neljä hallitsijaa

teurastaa (v)
trucīdō
  tappaa teuraseläin ja käsitellä sen ruho: tainnuttaa, pistää, laskea veri, suolistaa, nylkeä ja paloitella
  tappaa säälimättömästi

teurastaja (n)
macellarius
  henkilö, joka teurastaa eläimiä ammatikseen

teurastus (n)
nex
  teurastamisen toteutus, teuraseläimen saattaminen ruhoksi ja muiden teurastuotteiden erottaminen siitä

thai (n)
lingua thai
  thain kieli, Thaimaan virallinen kieli (kielitunnus: th)

thaimaalainen (adj)
thailandicus
  Thaimaasta peräisin oleva tai Thaimaahan liittyvä

thaimaalainen (n)
thailandicus
  Thaimaan kansalainen

tiainen (n)
parus
  yleensä pienikokoinen, varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajisen lintuheimon () metsisissä asuva edustaja; kuuluu kolme sukua: tiaisten, kerttutiaisten ja sulttaanitiaisten suvut

tie (n)
via
  rakennettu, merkitty tai muuten määritetty kulkureitti maalla, vedessä tai ilmassa

tiede (n)
scientia
  yhtenäinen ja järjestelmällinen varmojen ja yleispätevien tietojen kokonaisuus sekä tällaisten tietojen järjestelmällinen tavoittelu

tiedonanto (n)
notificatio
  varsinkin virallinen tiedotus, julkinen kuulutus

tiedosto (n)
līma
  tietokoneessa yhdeksi kokonaisuudeksi ymmärrettävä tietojen tai tietueiden kokoelma, joka voi sisältää esimerkiksi tekstiä, musiikkia, videokuvaa tai käyttäjän hyödynnettävissä olevan ohjelman

tiedottaa (v)
doceo
  antaa jollekulle tietoa jostakin, informoida

tiedustelu (n)
quaestiō
  tietojen kysyminen, kysely
ingenium
  tietojen hankkiminen esim. maastosta, vihollisen toiminnasta

tiedustelupalvelu (n)
colloquium
  valtion kansallista turvallisuutta ja puolustusta varten tietoa keräävä virasto

tiekartta (n)
itinerārium
  piirroskuva jonkin alueen teistä

tiellä (adv)
obvius
  jaloissa, toisten häiriönä

tienristeys (n)
compita
  paikka, jossa kaksi tai useampia teitä risteää

tieteellinen (adj)
doctus
  sellainen, joka kuuluu tieteen alaan ja on sen vaatimusten mukainen, tieteelle ominainen

tieteenala (n)
disciplina
  yksi tarkoin määritelty tieteen osa-alue, yksittäinen tiede

tieteisfiktio (n)
scientia ficticia
  fiktion muoto, joka tyypillisesti käsittelee tieteen ja tekniikan vaikutusta yhteiskuntaan tai ihmisiin

tieteiskirjallisuus (n)
scientia ficticia
  kirjallisuuden genre, joka käsittelee yleensä tulevaisuuteen sijoittuvaa kehittynyttä tiedettä ja teknologiaa ja niiden vaikutusta yhteiskuntaan ja ihmisiin tavallisesti kuvitteellisesta, mutta joskus myös hyvinkin tieteelliseen hypoteesiin tähtäävästä näkökulmasta

tietenkin (adv)
scilicet
  tietysti

tieto (n)
scientia
  (filosofia) tutkittuihin tosiasioihin ja yleiseen tietämykseen perustuva tai muuten todennettavissa oleva käsitys tai näkemys

tietoinen (adj)
cōnscius
  sellainen, joka tietää jostakin
cōnsciēns
  tajuissaan oleva

tietoisuus (n)
agnitio
  asioiden tiedossa oleminen

tietojenkäsittelytiede (n)
informatica
  tieteenala, jonka tutkimuskohteena ovat informaation ja laskettavuuden mahdollisuudet ja niiden soveltaminen tietotekniikan avulla

tietokone (n)
computatrum, ordinatrum
  tietotekninen laite, joka käsittelee automaattisesti numeeris-loogista tietoa ohjelmointinsa mukaisesti

tietokoneohjelmisto (n)
programmatura
  tietokoneen toimintaan liittyvä useista tietokoneohjelmista, niiden käyttämistä tiedostoista ja niihin liittyvästä dokumentaatiosta muodostuva kokonaisuus

tietokonepeli (n)
ludus computatri
  tietokoneella pelattava peli

tietosanakirja (n)
encyclopaedia
  kirja, josta voi hakea tietoa eri asioista; sisältää artikkeleita eri aiheista, esim. historiasta, esineiden käyttötarkoituksista ja asioiden levinneisyydestä

tietotekniikka (n)
informatica
  tiedonsiirto-, tietojenkäsittely- ja tietokonetekniikka

tietoteoria (n)
epistemologia
  tietoa koskevia yleisiä kysymyksiä käsitteellisin, filosofisin menetelmin tutkiva filosofian osa-alue

tietous (n)
agnitio
  tietämys, valistuneisuus

tietoverkko (n)
rete
  päätelaitteiden, esimerkiksi tietokoneiden ja niiden välisten tietoliikenneyhteyksien muodostama järjestelmä, joka mahdollistaa datan välittämisen

tietty (adj)
specialis
  ennalta tiedetty, määrätty, sovittu

tietysti (adv)
nempe
  tavan adverbi, jolla ilmaistaan, että kyseessä olevan asian odotetaan toteutuvan ilmeisesti ja odotetusti; tietenkin

tietäminen (n)
sciens
  erityisen tai yleisen tietouden hallitseminen

tietämys (n)
agnitio
  tieto; tietojen kokonaisuus; se, mitä tiedetään

tietämättömyys (n)
ignorantia
  se, että on tietämätön

tietämätön (adj)
ignārus
  sellainen, joka ei tiedä, jolla ei ole tietoa jostakin

tietää (v)
scio
  olla tietoinen jostakin, olla selvillä jostain asiasta

tiheikkö (n)
virgultum
  tiheäkasvuinen alue (esimerkiksi metsässä)

tiheys (n)
densitas
  suure, joka ilmaisee kappaleen massan suhteessa sen tilavuuteen; tunnus on ρ (rhoo)

tihkua (v)
stillō
  tulla pieninä pisaroina esiin, tiristä, kohota

tihkusade (n)
pluvia tenuis
  erittäin vähäinen vesisade, jossa pisaroita tippuu harvoin sinne tänne

tihtaali (n)
delphinus
  pohjaan juntatuista, rautarenkaalla yhteensidotuista paaluista tehty alusten kiinnityspylväs

tii (n)
tē
  golfissa käytettävä tuki, jonka päälle pallo asetetaan aloituslyöntiä varten. Noin 1-4 cm pitkä, yleensä puinen, maahan työnnettävä pää terävä, toinen pää paksumpi ja palloa vasten sopivaksi koverrettu.

tiikeri (n)
tigris
  isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji tai sen yksilö

tiili (n)
later
  punatiili, savesta tai seostetusta savesta muovattu, kuivaamalla ja polttamalla valmistettu rakennuskivi

tiimellys (n)
dīmicātiō
  (lähinnä sanonnassa taistelun timmellys) tohina, kiihko

tiistai (n)
dies Martis, dies martis
  viikon toinen päivä, päivä maanantain ja keskiviikon välissä

tiiviste (n)
animadverto
  tiivistetyssä muodossa oleva aine
farrāgō
  hajautusfunktion palauttama arvo; hajautusarvo

tiivistyminen (n)
condēnsātiō
  tiivimmäksi muuttuminen

tiivistyä (v)
fōmentum
  tulla tiiviimmäksi

tiivistää (v)
fōmentum
  puristaa pienempään tilaan
phoca
  lisätä tiivistettä jhk niin, että kohteestä tulee tiivis

tikapuut (n)
scāla
  alkuaan puinen, kahden tai useamman, tukipuiden väliin kiinnitetyn askelman muodostama rakennelma, joka pystytetään tukea vasten nojalleen kiipeämistä varten, mutta voidaan myös pystyttää samassa tarkoituksessa toisinaan rakenteeseen lisättyä omaa tukea vasten tai erityistapauksessa ripustaa

tikari (n)
dolo
  terän molemmilta laidoilta teroitettu, teräväkärkinen ja miekkaa lyhyempi pistoase

tikka (n)
picus
  tikkojen heimon () lintu, joka pitkällä ja terävällä nokallaan tekee puuhun koloja ja on lisäksi hyvä kiipeämään puissa

tikli (n)
acalanthis
  eräs Suomessakin pesivä värikäs varpuslintu,

tila (n)
ager
  kiinteistörekisteriin merkitty rajoiltaan määrätty yksikkö siihen kuuluvine kiinteine omaisuuksineen, oikeuksineen ja velvollisuuksineen
spatium
  paikka, jossa jokin tapahtuu
  avaruus, väljyys, tyhjä kohta
status
  henkilön vointi, terveydentila

tilaaja (n)
subscrīptor
  henkilö, joka on tilannut jonkin säännöllisesti ilmestyvän tuotteen tai pysyvän palvelun ja on taloudellisesti sitoutunut tekemänsä tilauksen ehtoihin

tilaisuus (n)
eventum
  kokoontuminen, sosiaalinen tapaaminen jonkin asian merkeissä
opportūnitās
  mahdollisuus

tilanne (n)
condicio
  aika, paikka ja muut vallitsevat olosuhteet jonkin asian yhteydessä

tilannekomedia (n)
comoedia situationis
  koomisen tilanteen ympärille rakentuva komediatelevisiosarja

tilapäinen (adj)
temporālis
  väliaikainen

tilata (v)
mandō
  pyytää itselleen tuotavaksi jtak

tilaus (n)
dispōnō
  tavaran tai palvelun toimittamiseksi tehtävä pyyntö

tilava (adj)
capax
  jossa on paljon tilaa

tilavuus (n)
capācitās
  kolmiulotteisen kappaleen koon mitta; kertoo paljonko kappaleessa on tilaa; SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö on kuutiometri (lyhenne m³) ja lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l); tunnus V

tilintarkastaja (n)
audītor
  henkilö, jolla on auktorisoitu pätevyys tehdä tilintarkastuksia, myös sisäinen tilintarkastaja

tilkitä (v)
māteria
  tiivistää hirsiseinän hirsien välit, tukkia aukot, paikata

tilli (n)
anethum
  maustetilli, ruohokasvi jota käytetään mausteena ja yrttinä ()

tiltaltti (n)
Phylloscopus collybita
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

timantti (n)
adamas
  yksi hiilen viidestä allotrooppisesta muodosta

timjami (n)
thymum
  huulikukkaisten heimoon kuuluva, ajuruohon viljelty sukulainen (), tarha-ajuruoho

timpermanni (n)
xylocopus
  kirvesmies

tina (n)
stannum
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Sn.

tinata (v)
stannum
  peittää tinakerroksella

tinkiä (v)
instipulor
  yrittää alentaa ostoksensa hintaa, jolla myyjä suostuu hänelle myymään; yrittää saada edullisemmaksi

tinktuura (n)
tinctūra
  lääkkeeksi perkoloimalla tai maseroimalla valmistettu jonkin kasvin alkoholiuute

tippanokka (n)
stillō
  rakennuksen ulokkeen vaakasuora reuna tai suippeneva kärki, joka ohjaa sade- ja sulamisveden loitommas rakennuksen ulkopinnasta

tippua (v)
dēmittō
  tihkua nestettä muodostaen yksittäisiä pisaroita, pudota pisaroina, pudotella pisaroita

tippuri (n)
gonorrhoea
  gonorrea, bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

tiskiallas (n)
fusorium
  tiskipöydässä sijaitseva, tiskaamiseen tarkoitettu allas, joka on usein valmistettu ruostumattomasta teräksestä

tissisillään (adv)
nūdus
  (puhekieltä) (naisista) alastomana

titaani (n)
titanium
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ti
  (mytologia) kreikkalaisen mytologian jättiläisiä, jotka Zeus voitti ja syöksi Tartarokseen

titteli (n)
modus
  arvonimi

tiuha (adj)
densus
  tiheä

tiukasti (adv)
firmiter
  tiukalla tavalla

tiukka (adj)
strictus
  ahdas, piukka, kireä
sevērus
  ankara, tinkimätön

tivata (v)
efflāgitō
  kysyä vaativasti, vaatia sinnikkäästi

tmeesi (n)
diacopē
  sanojen lisääminen yhdyssanan osien väliin

todella (adv)
vere
  (korostava) suurissa määrin, erittäin

todellinen (adj)
verus
  sellainen, joka on oikeasti olemassa tai oikeasti tapahtunut, faktinen, reaalinen

todellisuus (n)
realitas
  (ontologia) maailma sellaisena kuin se on; yleensä sellaiset tosiasiat, jotka ovat luonnontieteellisin menetelmin todennettavissa

todenmukainen (adj)
vērax
  tosi, todellisuutta vastaava

todennäköinen (adj)
probābilis
  ilmeisen tosi; otaksuttava; hyvin luultavasti tapahtuva, sellainen johon otaksuttavasti päädytään

todennäköisesti (adv)
fortasse
  mitä ilmeisimmin, suurella todennäköisyydellä, siten että sanoja kokee olevan todennäköistä

todennäköisyys (n)
probabilitas
  ilmiöön tai tapahtumaan liittyvän satunnaisuuden ja epävarmuuden määrää kuvaava mitta

todennäköisyyslaskenta (n)
probabilitas
  satunnaisilmiöiden tapahtumisen todennäköisyyttä tutkiva matematiikan osa-alue, joka liittyy läheisesti tilastotieteeseen

todentaa (v)
verifico
  osoittaa tai todeta todeksi, oikeaksi, varmaksi

todentuntuinen (adj)
vērīsimilis
  sellainen, joka tuntuu todelta; realistinen

todistaa (v)
arguō
  osoittaa jonkin olevan totta, näyttää toteen
experior
  olla läsnä, nähdä, olla silminnäkijänä
  kertoa todistus uskoontulostaan tai siihen liittyvistä kokemuksistaan
testificor
  antaa todistajan lausunto, kertoa todistajana rikokseen tai rikkeeseen liittyvistä tapahtumista oikeudessa

todistaja (n)
testis
  henkilö, joka todistaa

todiste (n)
indicium
  näyte rikossyytteen tai tapahtuman tueksi

todistelu (n)
demonstratio
  todisteleminen

todistus (n)
indicium
  henkilön antama varmistus jostain asiasta
  peruslauseista eli aksioomista matemaattisia ja loogisia lainalaisuuksia noudattaen johdettu osoitus jonkin väitteen totuusarvosta
testimonium
  kirjallinen varmistus jostakin; koulutodistus
  todistajanlausunto, oikeudessa annettu selostus tapahtumien kulusta

todistustaakka (n)
onus probandi
  väitteen esittäjän velvollisuus perustella väitteensä

tofu (n)
cāseus soiae
  soijamaidosta juoksettamalla tehty ruoka-aine

tohtori (n)
clinicus
  korkein akateeminen oppiarvo, joka myönnetään henkilölle, joka on suorittanut itsenäistä tieteellistä tutkimusta ja puolustanut väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa. Ansioituneelle henkilölle voidaan ilman akateemisia meriittejä myöntää myös kunniatohtorin arvo.

toimeksiantaja (n)
dominus negōtiī
  joka antaa toimeksisaajan tehtäväksi hoitaa jokin asia tai toimi toimeksiantajan puolesta

toimelias (adj)
actuōsus
  ahkera, uuttera

toimenpide (n)
consilium
  jonkun suorittama teko esimerkiksi jonkin estämiseksi, muuttamiseksi tai asian edistämiseksi

toimeton (adj)
otiosus
  sellainen, jolla ei ole tekemistä tai tehtävää; joutilas

toimia (v)
ago
  olla aktiivinen, tehdä jotakin
fūnctiō
  olla toiminnassa, olla kunnossa, tehdä tehtävänsä
laboro
  työskennellä
currō
  kierretään passiivilla: hyödynnetään käyttövoimana

toimielin (n)
organum
  toiminnalle välttämätöntä tehtävää hoitava organisaation toiminnallinen ja rakenteellinen osa

toimija (n)
histriō
  jokin joka toimii; tekijä

toiminta (n)
actiō
  ihmisen tekeminen, teot, toimet, toimenpiteet, aktiviteetti

toiminto (n)
pars
  ominaisuutena oleva kyky tehdä jokin asia

toimisto (n)
officium
  yhdestä tai useammasta huoneesta muodostuva tila, missä tehdään toimialan mukaisesti vaihtelevia, usein asiakirjojen käsittelyyn liittyviä töitä

toimistotyöntekijä (n)
scrība
  henkilö, joka tekee töitä toimistossa

toimittaa (v)
sum
  toimittaa tavaraa
ducere
  toimittaa jokin tilaisuus
corrigo
  toimittaa kirjaa tai lehteä

toimittaja (n)
relātor
  henkilö, joka tekee työkseen juttuja, uutisia tai raportteja lehteen, radioon, televisioon tai muuhun joukkoviestimeen; journalisti
curator
  kirjan tekstit koonnut ihminen
praebitor
  kaupan kohteena olevia esineitä tai aineita hankkiva ihminen tai yritys
administrator
  toimituksen suorittaja

toimitus (n)
puerperium
  tilatun tuotteen tai paketin kuljetus vastaanottajalle; se, että toimitetaan jotakin

toimivalta (n)
diciō
  oikeus tehdä päätöksiä ja toimia jossain asiassa

toimivaltuus (n)
ars
  viranomaisen tai toimielimen säädökseen tai sääntöihin perustuva oikeus tehdä jotakin

toinen (numeral)
secundus
  numeroa kaksi vastaava järjestysluku: ensimmäisen jälkeen ja ennen kolmatta

toinen (pronoun)
alius, alia, aliud
  jompikumpi kahdesta tietystä puheena olevasta

toinen maailmansota (pn)
secundum bellum mundanum
  suursota, joka käytiin pääasiassa Euroopassa ja Aasiassa vuosina 1939–1945

toipua (v)
relego
  parantua, parata (sairaudesta tai kielteisestä tapahtumasta)

toisaalta (adv)
autem
  eri kannalta katsottuna

toisemme (pronoun)
ad invicem
  toinen toistaan (kun lauseen subjekti on monikon ensimmäinen persoona)

toisenlainen (adj)
differens
  ei samanlainen kuin mikään tai kukaan toinen

toisenne (pronoun)
ad invicem
  toinen toistaan (kun lauseen subjekti on monikon toinen persoona)

toisin (adv)
aliter
  eri tavalla, eri lailla; toisella t. muulla tavalla

toisinaan (adv)
interdum
  ajoittain, joskus, silloin tällöin

toisiopalvelin (n)
administer
  Internetissä palvelin, jolla on kopio toisen palvelimen sisällöstä, mahdollisesti ajan tasalla pidettynä

toissa päivänä (adv)
nudius tertius
  eilistä edeltävänä päivänä

toistaa (v)
instaurō
  tehdä uudelleen
  sanoa uudelleen

toistainen (adj)
temporālis
  väliaikainen, tilapäinen, ei pysyvä

toisto (n)
iterātiō
  aiemmin tapahtuneen uudelleen teko, toistamisen toteutus

toistuva (adj)
continens
  joka tapahtuu uudelleen

toitottaa (v)
boare
  tiedottaa näkyvästi jostakin; julistaa, pitää meteliä jostakin

toive (n)
cupiditas
  asia, jota halutaan tai toivotaan

toiveajattelu (n)
pium desiderium
  mahdolliseksi tai varmaksi ajattelu, vaikka toteutuminen on hyvin epätodennäköistä; ajattelua, jossa ylikorostetaan onnistumisen mahdollisuutta tai suhtaudutaan tulevaisuuteen yltiöpositiivisesti, ehkä lupaillaan kaikenlaista hyvää tapahtuvan tulevaisuudessa

toivo (n)
spes
  usko, odotus tai mahdollisuus johonkin hyvään

toivoa (v)
spero
  odottaa positiivisesti jonkin asian toteutumista; haluta jonkin toteutuvan

toivoton (adj)
desperatus
  sellainen, jolla ei ole toivoa
  sellainen, jossa ei ole toivoa

toivottaa (v)
cupiditas
  ilmaista toivovansa jklle jtk tulevaa, yl. fraasin kaltaisella toivotuksella

toivottaa tervetulleeksi (v)
adventu festum ago
  antaa ymmärtää olevan tervetullut jonnekin

toivottomuus (n)
desperatio
  se, että on toivoton, että ei ole toivoa

toki (adv)
certus
  tietenkin, tietysti, miksipä ei

tolerantti (adj)
tolerans
  jollekin ruoka- tai lääkeaineelle sietokykyinen, sietävä, vastustuskykyinen

tolvana (n)
blennus
  yksinkertaisesta, typerästä ihmisestä

tomaatti (n)
lycopersicum
  Etelä-Amerikasta lähtöisin oleva yksivuotinen vihanneshedelmäkasvi Solanum lycopersicum

tomumaja (n)
tabernāculum
  ihmisen keho sielun tilapäisenä asuinpaikkana

tonkia (v)
terēdō
  kaivaa maata, erityisesti kärsällään ruokaa

tonnikala (n)
thunnus, thynnus
  makrillien heimoon kuuluva, yleisesti säilykkeenä tai pakasteena myytävä suurikokoinen kala (Thunnus thynnus)

tontti (n)
pars
  eräs kiinteistöyksikkö: kiinteistörekisteriin merkitty, asemakaavoitettu, rakennustarkoitukseen varattu maa-alue

tonttu (n)
alfus
  kansanperinteessä jonkin paikan, kuten rakennuksen, suojelija ja asukas, ihmisen kaltainen, mutta sitä pienempi olio

tooga (n)
toga
  antiikin Rooman ylimysten ja virkamiesten vaate, joka koostui noin kuusi metriä pitkästä kankaasta vartalon ympärille kiedottuna

topologia (n)
topologia
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee jatkuvuutta, raja-arvoja, geometrisia kuvauksia ja kappaleiden niitä ominaisuuksia, jotka eivät muutu kun kappaletta venytetään ja väännellään

torakka (n)
blatta
  muodoltaan litteähköjä ja sitkeitä tuhohyönteisiä,

tori (n)
forum
  alun perin kaupankäyntiä varten varattu aukea kaupungeissa, jossa kauppa on säänneltyä ja valvottua

torikammo (n)
agoraphobia
  ahdistuneisuushäiriö, josta kärsivä ihminen pelkää avaria paikkoja

torium (n)
thorium
  eräs radioaktiiivinen alkuaine

torjuntahävittäjä (n)
aeronavis interceptoria
  hävittäjälentokone, joka on tarkoitettu ilmataisteluun, erityisesti ilmapuolustukseen pommikoneita vastaan ja on usein pieni ja kevyesti aseistettu

torkahtaa (v)
intervigilium
  vaipua hetkeksi kevyeen uneen

torkku (n)
intervigilium
  (yleensä monikossa) kevyt uni, puoliuni

torkkua (v)
intervigilium
  nukkua kevyesti, olla puoliunessa

torni (n)
turris
  korkea ja kapea rakennus
  vaaka- ja pystyriveillä suoraan liikkuva shakkinappula: ♖ tai ♜

tornipöllö (n)
parra
  keskikokoinen pöllölaji ()

torstai (n)
dies Iovis, dies jovis
  viikon neljäs päivä, päivä keskiviikon ja perjantain välissä

torttu (n)
lībum
  makea leivonnainen, jonka sisällä on täytettä

torvi (n)
cornu
  sarvesta, tuohesta tai puusta valmistettu puhallettava merkinantoväline tai soitin
  auton äänimerkinantolaite
calus
  mikä tahansa vaskipuhallinsoitin; vaskipuhaltimien kansanomainen yleisnimitys

tosi (adj)
verus
  sellainen, joka on faktuaalinen ja reaalinen, mielipiteestä riippumaton; objektiivisesti totta

tosiasia (n)
acta
  asia, jonka sisältö ei riipu mielipiteistä ja joka on todennettavissa

tosiasiallinen (adj)
verus
  sellainen, joka tai mikä perustuu tosiasioihin; todellinen

tosin (adv)
vere
  ilmaisee jotakin, joka lieventää aiemmin sanottua

tosiseikka (n)
factum
  todellisesti vaikuttava tekijä, todellinen asianhaara; yksityiskohta, joka on tosi

tositoimi (n)
āctiō
  jokin, mitä tehdään toden teolla, tosissaan, vakavissaan, voimalla

totella (v)
audio
  toimia niin kuin joku käskee tai niin kuin säännöt edellyttävät

toteuttaa (v)
perpetrō
  tehdä todeksi

toteutus (n)
exsecūtiō
  toteuttamisen toimeenpano, suunnitelman aikaansaanti

tottelevainen (adj)
morigerus
  jolla on taipumus totella

tottelevaisuus (n)
oboedientia
  se, että on tottelevainen

tottua (v)
adsuescō
  tottua johonkin, alkaa pitää jotakuta/jotakin tavallisena tai siedettävänä; mukautua, sopeutua

tottumus (n)
habitus
  totuttu menettelytapa

totuttaa (v)
assuefacio
  opettaa tai saattaa tottumaan

totuus (n)
veritas
  niiden väitteiden yhteinen ominaisuus, jotka kuvaavat eli esittävät asian oikein ja todellisuuden mukaisesti; myös tällaisen väitteen sisältämän lauseen sisällys

toukka (n)
larva
  hyönteisen kehitysvaihe ennen koteloitumista

toukokuu (n)
Maius
  vuoden viides kuukausi, kuukausi huhtikuun ja kesäkuun välissä

toutain (n)
aspis
  särkikaloihin lukeutuva karppikala Aspius aspius

toveri (n)
comes
  henkilö jota yhdistää puhujaan yhteinen työ tai toiminta ja tuttavuussuhde; kumppani, ystävä
  vasemmistolaisten (ja joidenkin äärioikeistolaisten) aatetovereista käyttämä termi sekä puhuttelusana

toveruus (n)
amīcitia
  se, että on toveri; toverina oleminen; toverien välinen suhde

traakialainen (adj)
Thracus
  traakialaisiin (ks. alla) liittyvä

traakialainen (n)
Thracus
  Traakiassa pronssikaudella elänyt kansa

traditionaalinen (adj)
translaticius
  tradition mukainen, perinteinen (käytetään myös lyhennettä trad.)

trakea (n)
aspera artēria
  (anatomia}} henkitorvi
trachia
  niveljalkaisen ilmaputkiston putki, jolla se saa happea kudoksiinsa

transfobia (n)
transphobia
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja transsukupuolisia kohtaan

transihminen (n)
transgener
  transsukupuolinen henkilö: transmies tai transnainen

transistori (n)
transistrum
  vahvistimena ja kytkimenä käytettävä puolijohdetekniikalla toteutettu elektroniikan komponentti

transit (n)
trānseō
  kauttakulku-

transkutaaninen (adj)
transcutaneus
  ihon läpäisevä

translitterointi (n)
transcriptio
  tekstin muuntaminen toiseen kirjoitusjärjestelmään siten, että jokaiselle kirjaimelle on sovittu jokin vastine, ja kirjoitus voidaan useimmiten palauttaa alkuperäiseen kirjoitusasuun

transsukupuolinen (n)
transgener
  henkilö, jonka aivot, ajattelutapa ja käytös eivät vastaa syntymässä sukupuolielinten ja kromosomien perusteella määriteltyä sukupuolta, ja joka pyrkii muuttamaan ulkonäköään kokemaansa sukupuolta vastaavaksi ja tulemaan hyväksytyksi kokemansa sukupuolen edustajana

trebuchet (n)
tripantium
  vastapainokatapultti, heittokone

tredesiimi (n)
terdecimus
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja sekstin (pieni 20 ja iso 21 puolisävelaskelta) laajuinen intervalli

treema (n)
diaeresis
  (tarke) kirjaimen yläpuolinen tarke, joka näyttää kahdelta pisteeltä: ¨; Unicode-merkki U+00A8, kirjaimeen yhdistyvä tarke U+0308

triangeli (n)
triangulum
  lyömäsoitin, säännölliseen kolmiomuotoon väännetty teräspuikko, joka ripustetaan yhdestä kulmasta ja sitä lyödään toisella puikolla

tribadi (n)
tribas
  tribadismin harjoittaja

tribrakys (n)
tribrachys
  kolmitavuinen runojalka, joka koostuu kolmesta lyhyestä tavusta ()

tribus (n)
tribus
  taksonomiassa luokka heimon ja suvun välissä

tribuutti (n)
tributum
  Rooman valtakunnassa peritty maavero

trigonometria (n)
trigonometria
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee kolmion sivujen suhteita, kulmia ja niihin liittyviä laskutoimituksia, erityisesti trigonometrisia funktioita

triljoona (numeral)
quintillio
  luku, jossa on ykkösen jälkeen 18 nollaa; miljoona biljonaa

trilogia (n)
trilogia
  kolmen toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja

trioli (n)
trigemina
  tahdin, tahdin osan tai nuottiarvon jakautuminen poikkeuksellisesti kolmeen osaan, esim. kolme aika-arvoltaan yhtäkestoista nuottia kahden neljäsosanuotin aikana

trireemi (n)
triremis
  kolmisoutu

triumfi (n)
triumphus
  kulkue, jolla palkittiin sotilasmenestystä saavuttanut komentaja antiikin Roomassa

triviaali (adj)
levis
  triviaalinen, arkipäiväinen, lattea, sovinnainen, typerä

trivium (n)
trivium
  keskiajan koulussa grammatiikan, retoriikan ja dialektiikan käsittävä opintokokonaisuus

troijalainen (n)
equus Troianus
  viattomaksi naamioitu haittaohjelma tai toisen ohjelman mukana tuleva haittaohjelma

trokee (n)
choreus
  kaksitavuinen runojalka, joka koostuu pitkästä (painollisesta) ja lyhyestä (painottomasta) tavusta ()

trokeinen (adj)
trochaicus
  trokeiden muodostama

trollata (v)
trollum
  kirjoittaa ärsyttäviä viestejä, joihin muut innostuvat herkästi vastaamaan

trolli (n)
trollum
  peikko
  käyttäjä, joka ärsyttää tai provosoi tahallaan muita käyttäjiä viesteillä; nettitrolli, verkkohäirikkö
  viesti, jonka on tarkoitus ärsyttää muita käyttäjiä
  nettikeskustelija, jonka väitettään olevan palkattu puolustamaan tiettyjä kantoja sosiaalisessa mediassa; suomalaisessa mediassa termiä käytetään etupäässä Venäjän kantoja puolustavista henkilöistä joiden oletetaan toimivan palkatusti; nettikeskusteluissa kuka tahansa eriävän mielipiteen omaava, joka esittää kantansa värikkäästi ja uhmakkaasti

trombi (n)
turbō
  tornadoa pienempi ja heikompi pyörremyrsky

trukkilava (n)
grabātus
  trukilla käsiteltävä kuormalava

trumpetti (n)
buccina
  pääasiassa klassisessa musiikissa ja jazzissa käytettävä vaskipuhallin

trumpettikurki (n)
Grus americana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tryffeli (n)
tertufulus
  multasieni
  eräs suklaamakeinen

tsaari (n)
tzar
  muutamissa slaavilaisissa maissa käytetty hallitsijan arvonimi; erityisesti Venäjän hallitsijan arvonimi

tsekata (v)
verifico
  katsoa, tarkastaa

tsättäillä (v)
fabulor
  () tsätätä

tsätätä (v)
fabulor
  osallistua tsättiin, kirjoittaa viestejä tsättiin tai keskustella tsätissä

tuberkuloosi (n)
phthisis
  tuberkkelibakteerien aiheuttama tartuntatauti; yleensä keuhkoissa esiintyvä pitkäaikainen sairaus

tuhannes (numeral)
millesimus
  lukua tuhat vastaava järjestysluku, yhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksännen jälkeen ja ennen tuhannettayhdettä

tuhannesosa (n)
millēsimus
  määrä, joka tuhatkertaisena vastaa yhtä kokonaista; promille

tuhat (numeral)
mille, mīlle
  1 000; vastaava järjestysluku tuhannes

tuhatjalkainen (n)
scolopendra
  tuhatjalkaisten alajakson () niveljalkainen

tuhka (n)
cinis
  eloperäisen aineen palamisen seurauksena muodostuva kiinteä jäännös

tuhkarokko (n)
boa
  tuhkarokkoviruksen aiheuttama lastentauti

tuhkata (v)
cremō
  krematoida, polttohaudata

tuhlata (v)
prōdigō
  käyttää tehottomasti tai turhaan jotain resurssia (esim. rahaa)

tuhma (adj)
foedō
  siveetön, sopimaton

tuho (n)
clādes
  vahinko, hävitys, turmio, turmelu
ruīna
  loppu, romahdus, häviö, perikato

tuhoisa (adj)
destructivus
  suurta tuhoa aiheuttava tai aiheuttanut

tuhopolttaja (n)
incendiārius
  henkilö joka sytyttää tahallaan rakennuksen tuleen, murhapolttaja

tuhota (n)
annullo
  hajottaa, hävittää

tuijottaa (v)
conspicio
  katsoa yhtäjaksoisesti, hellittämättä, katsettaan siitämättä.

tuikkia (v)
micō
  (valonlähteestä) vaihdella kirkkauttaan, vilkkua, välkkyä
  loistaa ihastuttavasti

tukea (v)
fulciō
  pitää pystyssä

tukeutua (v)
nītor
  nojata, ottaa tukea jostakin, luottaa johonkin

tukeva (adj)
firmus
  jämäkkä, kestävä, luja, vankkumaton

tuki (n)
adiuvamen
  jokin, josta otetaan tukea tai joka kannattelee jotakin
firmāmentum
  kannatus
auxilium
  asiakkaalle annettava neuvonta ja ohjaus

tukija (n)
assensor
  henkilö joka tukee jotain toimintaa etenkin taloudellisesti tai poliittisesti

tukikohta (n)
solum
  alue johon on sijoitettu asevoimien joukkoja ja kalustoa

tukipilari (n)
erisma
  kontrefori; muuria tai kiviseinää vahvistava, siitä ulkoneva pilari tai pilarimainen rakenne, johon kattoholvin sivupaine kohdistuu

tukka (n)
crines
  hiusten muodostama karvapeite päälaella, hiukset yhdessä ovat tukka

tukki (n)
cala
  katkaistu ja karsittu puun runko, joka täyttää sahausnormin
prōsāpia
  aseen, kuten kiväärin, haulikon tai jalkajousen perä
bura
  kangaspuiden osa, loimitukki

tukkia (v)
claudō
  tilkitä, laittaa tuke, aiheuttaa tukos jonnekin

tukkukauppa (n)
acervatim
  suuria eriä käsittävä kaupankäynti; myynti vähittäiskaupoille

tukkuliike (n)
acervatim
  valmistajan tai tuottajan ja vähittäiskaupan välillä tavaraa välittävä yritys

tukkumyynti (n)
acervatim
  tuotteiden myynti suurissa erissä

tulehdus (n)
inflammatio
  elimistön luontaisen suojavasteen synnyttämä monimuotoinen biologinen reaktio uhkaavaa tai tapahtunutta kudoksen vaurioitumista vastaan

tuleminen (n)
venturus
  jostakin siirtyminen olevaan paikkaan

tuleva (adj)
futūrus
  joka tapahtuu tulevaisuudessa, joka sijoittuu tulevaisuuteen
  josta on juuri tulossa jotain
venturus
  jostain saapuva, peräisin oleva

tuleva aika (n)
futūrum
  yhteisnimitys aikamuodoille, jotka kuvaavat tulevaisuudessa tapahtuvaa toimintaa; monissa kielissä sitä edustaa futuuri, suomessa preesens tai myös partisiippirakenne, esimerkiksi: Olet sen näkevä.

tulevaisuus (n)
futurum
  nykyisen ajanhetken jälkeinen aika, tuleva aika

tulevaisuuskuva (n)
futūrum
  kuvaus mahdollisesta tulevaisuuden tilasta; eräs tulevaisuudentutkimuksen peruskäsite

tuli (n)
ignis
  avoimeen palamiseen kuuluva ilmiö, johon yl. liittyy näkyvä kuuma liekki

tuliainen (n)
xenium
  lahja joka annetaan vierailulle mentäessä tai joka tuodaan matkalta esim. ystävälle

tuliase (n)
arma ignifera
  ase, jonka ammusten liikkeelle panevana voimana toimii ruudin palamisesta syntyvä kaasunpaine

tuliasema (n)
gradus
  paikka johon voidaan asettua ampumaan ollen samalla suojassa vihollisen tulitukselta

tulikukka (n)
verbascum
  mikä tahansa tulikukkien sukuun () kuuluva naamakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

tulinen (adj)
acer
  polttavasti maustettu; chilinen

tulipalo (n)
incendium
  hallitsemattomaksi päässyt, tuhoa aiheuttava tuli

tulirokko (n)
aurum
  streptokokki-A:n aiheuttama tartuntatauti, jonka oireisiin kuuluvat pienipilkkuinen punainen liekkejä muistuttava ihottuma ja mansikkakieli

tulisija (n)
Ianuarius
  rakennukseen kiinteästi kuuluva puun polttoon tehty, savuhormiin liitetty rakennelma

tulitauko (n)
armistitium
  lyhyt taisteluista pidettävä tauko, jonka aikana voidaan esimerkiksi kerätä kuolleet ja haavoittuneet tai vaihtaa vankeja

tuliterä (adj)
menta
  aivan uusi ja käyttämätön, upouusi

tulitikku (n)
adaequō
  tulentekoväline, jonka päässä oleva syttymisherkkä seos syttyy kitkan aiheuttamalla lämmöllä raapaistaessa sitä karkeaa pintaa vasten

tulittaa (v)
duco
  ampua tuliaseella useita laukauksia

tulium (n)
thulium
  eräs alkuaine

tulivuori (n)
mons ignifer
  vulkaaninen pinnanmuodostuma, jonka kohdalla maankuoressa on repeämiä ja maan sisältä pääsee virtaamaan magmaa ajoittain pinnalle asti; näin vuori on aikoinaan muodostunut

tulkata (v)
interpretor
  toimia tulkkina

tulkita (v)
interpretor
  arvata mitä jokin tarkoittaa; selittää tai kertoa jonkin merkitys

tulkitsija (n)
interpres
  henkilö, joka tulkitsee

tulkki (n)
interpres
  henkilö, joka kääntää eli tulkkaa puhuttua kieltä, vrt. kääntäjä

tulla (v)
venire
  liikkua puhujaa kohti; seurata ajallisesti

tulla ilmi (v)
acclārō
  tulla tiedoksi, tulla yleiseen tietoon, paljastua, ilmetä, selvitä

tulla mieleen (v)
subeo
  muistaa, keksiä, ajatella

tulla toimeen (v)
facere
  selvitä, pärjätä, säilyttää olemassaolonsa
concentus
  olla jonkun kanssa ihmissuhteessa, jossa osapuolet sietävät toisiaan tai ovat vähintään neutraaleissa väleissä

tullata (v)
diluo
  antaa tai ilmoittaa maahantuotava tavara tullin arvioitavaksi tavaran tullausarvon ja tullimaksun määrittämiseksi

tulli (n)
telōnium
  maahan tuotavasta tavarasta maksettava vero, tullimaksu

tullitarkastus (n)
calculus
  tullin suorittama tarkastus, yleensä maan rajalla

tulo (n)
adventus
  lähemmäksi tai perille liikkuminen
fructus
  jonkin saapuminen tai alkaminen

tulos (n)
effectus
  se, mihin tekeminen päättyy, lopputulos
  pisteiden määrä kilpailun tai pelin päättyessä
eventus
  päätelmä, johtopäätös

tuloste (n)
fructus
  tietokoneohjelman suorituksen aikana kirjoittama data

tulppa (n)
obtūrō
  yksinkertainen apuväline, jota käytetään pitämään reikä suljettuna nesteen valumiselta, esimerkiksi allastulppa

tulppaani (n)
tulipa
  kauniiden kukkien takia viljelty liljakasveihin kuuluva -suvun sipulikasvi

tulva (n)
inundatio
  vallitseva tila, jossa nestepinta on kohonnut ja ylittänyt sille asetetun normaalitason arvon

tuma (n)
core
  aitotumallisen eliön solun osa, jossa sijaitsee solun genomi DNA:n muodossa kromosomeihin tallentuneena

tumajyvänen (n)
nucleolus
  tuman alue, jossa syntetisoidaan ribosomaalista rRNA:ta

tumma (adj)
aquilus
  valaistukseltaan pimeä

tummaverinen (adj)
annoctatio
  tummaa valkoihoista tarkoittava adjektiivi

tummentaa (v)
nigresco
  tehdä tummaksi/tummemmaksi

tumppi (n)
clūnis
  jäännös, erityisesti savukkeesta

tundra (n)
tundra
  karuin kasvillisuusvyöhyke, jonka hallitsevaa kasvillisuutta ovat heinät, sammalet ja jäkälät

tungos (n)
agmen
  suuri määrä (ihmisiä) ahtaassa tilassa tai tunkemassa samaan paikkaan; väentungos

tunkea (v)
stīpō
  työntää jotakin ahtaaseen paikkaan

tunkeutua (v)
introeō
  työntyä sisään

tunkeutuja (n)
interventor
  henkilö, joka tunkeutuu johonkin

tunkki (n)
feles
  raskaiden kohteiden nostamiseen tarkoitettu laite

tunne (n)
affectus
  sisäinen mielentila, henkinen tuntemus

tunneli (n)
cuniculus, crypta
  maanalainen yl. vaakasuora käytävä

tunnettu (adj)
nōtus nōbilis
  jonka monet tuntevat, joka tiedetään; maineikas, nimekäs

tunnetuin (adj)
ille
  ; parhaiten tunnettu

tunnollinen (adj)
pius
  joka suorittaa tehtävänsä tai velvollisuutensa huolellisesti ja/tai kantaa omantunnon tuskia (oikeasti tai kuvitellusti) huonosta suorituksesta

tunnontuska (n)
defectio
  huono omatunto

tunnoton (adj)
torpidus
  sellainen, jossa ei ole tuntoa; sellainen, että tuntoaistimusta ei havaita

tunnustaa (v)
confiteor
  paljastaa tarkoituksellisesti tietävänsä tai tuntevansa jtkn tai tarkoituksellisesti tehneensä jtkn (hyvää tai pahaa), kuulijan pyynnöstä tai ilman
agnoscō
  ilmaista pitävänsä jtkn laillisena, hyväksyttävänä tai merkityksellisenä jossakin suhteessa

tunnustella (v)
mēlōtris
  tutkia käsillä; palpoida
  tiedustella, tutkia mahdollisuuksia

tunnustus (n)
cōnfessiō
  yl. ilman kuulijan pyyntöä tehty, jnk tehdyn hyvän tai pahan asian paljastus

tuntea (v)
nosco
  tietää jonkin tai jonkun olemassaolosta; persoonallisuudesta ja ominaisuuksista; tunnistaa ihminen ulkonäöltä tai nimeltä
sentire
  kokea jotakin tunnetta

tunteeton (adj)
insensibilis
  välinpitämätön, kylmä muita kohtaan

tuntematon (adj)
ignotus, incognitus
  sellainen, jota ei tunneta, outo, vieras

tunti (n)
hora
  ajan yksikkö, tunnus suomen yleiskielessä t, fysiikassa h; 1 t on 60 minuuttia ( = 3 600 sekuntia = 1/24-osa vuorokautta)

tuntomerkki (n)
nota
  tunnusmerkki, ominaisuus tai piirre, jonka avulla henkilö tai asia voidaan tunnistaa

tuntua (v)
sentio
  olla jonkin tuntuinen, antaa tuntoaistille jokin aistimus
  olla jonkin oloinen, vaikuttaa joltakin

tunturi (n)
mons
  varsinkin Fennoskandian maaperässä mannerjään peitossa olleella alueella metsärajan yläpuolelle kohoava vuori. Paikallisesti erityyppisille tuntureille on omia nimityksiä.

tunturihaukka (n)
Falco rusticolus
  Suomessa harvinainen jalohaukkoihin kuuluva petolintu ()

tuo (pronoun)
ista, ille, illa, istud, illud iste
  viittaa johonkin selvästi osoitettavaan asiaan tai esineeseen, joka on sanojasta etäällä (tai johon otetaan etäisyyttä), muttei epämääräisellä etäisyydellä jossain kaukaisuudessa

tuoda (v)
addō
  kuljettaa jollekulle tai johonkin paikkaan jotakin jostakin toisesta paikasta
advectō
  tuoda maahan kauppatavaroita maan rajojen ulkopuolelta

tuoda esille (v)
mōnstrō
  huomauttaa, todeta
dēclārō
  saattaa julki

tuohi (n)
baubor
  varttuneen koivun varren pintaan kasvava tavallisesti lähes valkoinen korkkisolukko

tuoksu (n)
odor
  hyvä, miellyttävä haju

tuoksua (v)
fragrō
  haista hyvältä, haista miellyttävästi

tuoli (n)
sella, sedes, cathedra
  huonekalu yhden ihmisen istumista varten

tuolla (adv)
illic
  ilmaisee paikkaa, joka on etäällä, mutta kuitenkin näköetäisyydellä tai kuvasta tai kartalta osoitettavissa. Tuolla on indefiniittinen adverbi.

tuolloin (adv)
tum
  tuona aikana, tuohon aikaan menneisyydessä

tuomari (n)
iudex
  henkilö, jolla on oikeus käyttää tuomiovaltaa; tuomioistuimen jäsen

tuomarinvirka (n)
iūdicātus
  tuomioistuimessa oleva valtion työtehtävä tuomiovaltaa käyttävälle henkilölle

tuomio (n)
damnatio
  tuomioistuimen antama ratkaisu rikos- tai riita-asiassa
decisio
  (ero)tuomarin tekemä päätös sääntöjen soveltamisesta pelissä

tuomioistuin (n)
iudices
  oikeuslaitoksen organisaatio, joka käyttää tuomiovaltaa riita- ja rikosasioissa

tuomiovalta (n)
diciō
  valta päättää siitä, miten lakia tulee soveltaa

tuomita (v)
iudicare
  antaa tuomio

tuonti (n)
advectō
  ulkomailta ostaminen, ulkomailta maahan tuominen

tuontisähkö (n)
advectō
  ulkomailta kohdemaahan siirrettävä sähköenergia

tuoppi (n)
cadus
  isokokoinen lasi tai muki, josta juodaan yleensä olutta

tuore (adj)
nūperus
  uusi, vastikään tapahtunut tai tehty, vanhentumaton
mustus
  vasta valmistettu

tuoremehu (n)
cremor
  100-prosenttista mehua, jota ei ole kuumennettu eikä ole lisätty makeutusaineita; ei sisällä hedelmälihaa

tuossa (adv)
ecce
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä paikassa, kun puhuja osoittaa siihen katseellaan tai eleillään

tuotanto (n)
productio
  tuottamisen tulos; teollisen toiminnan tulos, josta syntyy hyödykkeitä, näiden tuotteiden kokonaismäärä

tuote (n)
fructus
  tuotannon tulos (tavara tai palvelu)

tuoteluettelo (n)
catalogus
  luettelo tuotteista

tuottaa (v)
pariō
  valmistaa, saada aikaan, luoda, synnyttää
  toimia tuottajana, aikaan saattaa, toimittaa, ohjata, pitää yllä päävastuullisena elokuvaan, musiikiin, radio-ohjelmaan tms. liittyvää tuotantoa
cieo
  aiheuttaa
creo
  olla taloudellisesti voitokasta

tuottamaton (adj)
sterilis
  sellainen, joka ei tuota tai tuottaa vähän verrattuna muihin vaihtoehtoihin

tuottamuksellinen (adj)
neglegens
  oikeudenloukkauksesta: huolimattomuudesta tai varomattomuudesta johtuva, ei tahallinen

tuottamus (n)
incūria
  oikeudenloukkaus, joka on tehty tarkoittamatta, ennalta arvaamatta; siitä johtuva syyllisyys

tuottoisa (adj)
lucrificus
  sellainen joka tuottaa paljon

tupakantumppi (n)
clūnis
  savukkeesta polttamatta jäänyt pätkä

tupakka (n)
tabacum
  jokin tupakoiden kasvisuvun (Nicotiana) jäsen, yleisesti nautintoaineena tai koristekasvina käytettyjä
  kuivatut ja hienonnetut tupakkakasvin lehdet, joita käytetään raaka-aineena tupakkatuotteiden valmistuksessa

tupakoida (v)
fumo
  polttaa tupakkaa eli hengittää tupakan kytemisestä syntyvää savua

tupakointi (n)
fūmifer
  tupakan poltto tapana tai tottumuksena

tupakoitsija (n)
fumator
  henkilö, joka tupakoi yleisesti

tupata (v)
arrĭgĕre
  olla taipuvainen, olla tekemäisillään tai tapahtumaisillaan

tupee (n)
caliandrum
  miesten hiuslisäke, joka peittää kaljun kohdan päälaella

tuplasti (adv)
binus
  kaksinkertaisesti

tuplata (v)
geminare
  kaksinkertaistaa, tehdä kaksinkertaiseksi

tuppi (n)
capsa
  jonkin ympärillä suojuksena oleva putkimainen toisesta päästä umpinainen esine tai muodostuma
vāgīna
  puukon tai miekan terän ympärille tuleva suojus

tupruta (v)
anhēlō
  pöllytä (erityisesti savusta)

tupruttaa (v)
anhēlō
  pöllyttää (ilmassa lentävästä aineesta)

tupsu (n)
torulus
  kimppumainen joukko karvoja, heiniä tms.

turbaani (n)
mītra
  niin naisten kuin miestenkin käyttämä liinasta kiedottu alkuperältään intialainen päähine

turha (adj)
cassus
  sellainen, jota ei tarvita mihinkään tai johonkin tarkoitukseen; sellainen, joka tai mikä on hyödytön tai hyödytöntä
superforāneus
  (paheksuvassa merkityksessä) jossakin tilanteessa kohtuuton ja loukkaava

turhaan (adv)
inaniter
  hyödyttömästi, tarpeettomasti

turhanpäiväinen (adj)
futĭlis
  turha

turkiksi (adv)
turcicus
  turkin kielellä, turkin kielelle

turkinkielinen (adj)
turcicus
  turkin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

turkki (n)
Lingua Turcica
  turkin kieli, pääasiassa Turkissa puhuttava turkkilainen kieli. Turkin valtion virallinen kieli (kielitunnus: tr)

turkkilainen (adj)
turcicus
  Turkista peräisin oleva tai Turkkiin liittyvä

turkkilainen kahvi (n)
cafea turcica
  kahvin valmistustapa, jossa kahvipavut jauhetaan mahdollisimman hienoksi jauheeksi

turkkuri (n)
pelliō
  henkilö, joka valmistaa, huoltaa ja korjaa turkkeja ja turkisasusteita asiakkaalle tilauksesta tai liikkeeseen myytäväksi

turkoosi (n)
callais
  sinivihreä väri

turkulainen (adj)
Aboensis
  Turusta peräisin oleva tai Turkuun liittyvä.

turpa (n)
rostrum
  hevos- tai nautaeläimen kuono
cephalus
  eurooppalainen sisävesien särkikala ()
fauces
  ihmisen kasvot, naama
caper
  ihmisen suu

turruttaa (v)
torpidus
  tehdä turraksi, saada turraksi

tursas (n)
octopus
  meritursas, kahdeksanlonkeroisia, kuorettomia ja luurangottomia mustekaloja, joilla on kolme sydäntä ja sinertävä veri ()

turturikyyhky (n)
turtur
  eräs turturikyyhkyihin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

turva (n)
arca
  suoja

turvallinen (adj)
securus
  sellainen, joka ei altista vaaralle

turvallisuus (n)
securitas
  vallitsevan olotilan kokeminen uhkattomaksi ja vaarattomaksi

turvapaikka (n)
refugium
  turvallinen paikka, josta haetaan suojaa ja tukea pelättäessä tai vaaran uhatessa

turvata (v)
munio
  antaa turva(a) jtak vastaan

turvaton (adj)
indefensus
  vaarallinen, ei turvallinen; sellainen, jossa ei ole turvaa, turvaa antamaton
egens
  vailla turvaa oleva

turve (n)
caespes
  suohon kasautunut puolihajonneista kasvijätteistä hapettomissa olosuhteissa muodostunut eloperäinen maalaji

turvottaa (v)
adaestuō
  saada turpoamaan, antaa turvota

turvotus (n)
tumiditās
  nesteen kertyminen kudoksen soluvälitilaan

tusina (n)
duodecim
  kappalemäärän yksikkö: kaksitoista

tuska (n)
dolor
  fyysinen tai psyykkinen kärsimys

tuskallinen (adj)
dolens
  tuskaa tuottava, sisältävä tai ilmaiseva, tuskainen, kipeä

tuskin (adv)
haud
  varmaankaan; sanotaan silloin, kun epäillään tai ei uskota jotain
  hädin tuskin, juuri ja juuri

tussu (n)
cunnus
  häpy (yleisimmin karvainen)

tutkia (v)
aspicio
  perehtyä johonkin asiaan, ottaa jostakin selvää
scīscitor
  tehdä selvitys jonkun kunnosta tai terveydentilasta
studeō
  harjoittaa tieteellistä tutkimusta

tutkielma (n)
detractatus
  asiateksti, joka on määräaiheesta laadittu tutkimusraportti tai suppeahko pohtiva kirjoitus, tutkielmaessee

tutkija (n)
indagabilis
  ammatti, jonka harjoittajia on esimerkiksi yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa
inquīsītor
  laajemmin jotakin asiaa erittelevä tai selvittävä henkilö

tutkimus (n)
indagatio
  perinpohjainen jonkin asian selvittäminen
inquisitio
  tieteellinen tutkimus (toimintana)
  terveydentilan selvittäminen
disciplina
  selvityksen ja sen tulosten kuvaus paperilla, tutkimusasiakirja

tutkinta (n)
indagatio
  se, että tutkitaan; tutkiminen
  oikeudellinen tutkiminen

tutkinto (n)
gradus
  yhteiskunnan hyväksymä, usein lainsäädännöllä vahvistettu opin- tai taidonnäyte, josta tavallisesti annetaan todistus

tuttava (n)
cognitio
  usein tavattu henkilö, joka kanssa tunteminen on molemminpuolista ja yleensä kestänyt ainakin jonkin aikaa

tuttavallisuus (n)
conversātiō
  se, että on tuttavallinen

tuttavuus (n)
nōtitia
  se, että on tuttava
  tuttava, satunnainen tuttu

tutti (n)
suctoriolum consolativum
  kumista, muovista tai silikonista valmistettu tuppimainen esine, jota vauvaikäiset lapset voivat imeä, hupitutti

tuttu (adj)
suētus
  sellainen, jonka joku hyvin tuntee

tuttuus (n)
conversātiō
  se, että jokin on tuttua

tuubi (n)
tubus
  putkimainen pakkaus, josta sisältö saadaan ulos puristamalla

tuuhea (adj)
carnatus
  kasvultaan tiheä, paksu, pöyheä

tuulenpuuska (n)
flabrum
  voimakas, äkkinäinen tuulen puhallus

tuuletin (n)
ventilatorium
  siipiä pyörittämällä ilmaa liikkeelle paneva laite

tuuli (n)
ventus, angin
  ilmamassojen paine-eroista johtuva ulkoilman voimakas liike

tuulihattu (n)
cuculla
  (tekniikka) savuhattu eli rakennuksen katolla savu- tai ilmanvaihtohormin päässä oleva tuulen mukaan kääntyvä yleensä peltinen hattumainen ohjain vedon parantamiseksi

tuulihaukka (n)
Falco tinnunculus
  jalohaukkoihin kuuluva pienikokoinen, pitkäsiipinen ja pitkäpyrstöinen lintulaji ()

tuulla (v)
flo
  (ilmasta) liikkua, puhaltaa, aiheuttaa tuulta

tuuma (n)
uncia
  mittayksikkö, nykyisin käytetty brittiläinen tuuma on kahdestoistaosa jalasta eli 2,54 senttimetriä

tuunata (n)
lena
  muokata paremmaksi tai itselle mieluisammaksi, esimerkiksi tehdä autosta mieluisampi

tuutori (n)
praeceptor
  opettaja tai opiskelija, jonka tehtävänä on opastaa nuorempia opiskelijoita

tuutti (n)
cōnus
  ympyräkartio tai sen muotoinen esine, torvi

tyfliitti (n)
typhlitis
  umpisuolitulehdus, umpisuolen tulehdus

tyhjentää (v)
vacuō
  poistaa jostain kaikki (esim. saattaa astia tyhjäksi)

tyhjiö (n)
vacuum
  tila, jossa ei ole lainkaan ainetta

tyhjyys (n)
lacūna
  kaiken puuttuminen jostakin; tyhjä tila, olotila tai tunne

tyhjä (adj)
vacuus, inanis
  sellainen, mikä ei sisällä mitään tai ketään

tyhmyys (n)
stupor
  se, että on tyhmä

tyhmä (adj)
stultus
  tietämätön, vähä-älyinen tai ymmärtämätön, myös haukkumasana

tykki (n)
tormentum
  yli 20 mm kaliiperin tuliase

tykkimies (n)
lībritor
  sotamiehen nimitys tykistössä

tykkäys (n)
amō
  eräillä verkkosivuilla, erityisesti Facebookissa, toisen käyttäjän lähettämästä viestistä pitämisen ilmaiseminen tälle sivustolle rakennettua mekanismia käyttäen

tykätä (v)
amō
  pitää jostakin, olla ihastunut johonkin

tylppä (adj)
hebes
  esine joka ei ole terävä

tylsistyä (v)
dēmens
  dementoitua
hebes
  tylsyä

tylsyä (v)
brūtus
  tulla tylsäksi, menettää terävyyttään

tylsä (adj)
hebes
  ei kiinnostusta herättävä

tynnyri (n)
cupa
  sylinterinmuotoinen laudoista, muovista tai metallista valmistettu suuri umpinainen astia

typerys (n)
stultus
  eri yhteyksissä ajattelemattomasti käyttäytyvä henkilö

typerä (adj)
supervacuus
  yksinkertainen, ajattelematon, harkitsematon

typografia (n)
typographia
  tekstin ja kirjainten asettelu ennen painamista visuaalisen ilmeen saavuttamiseksi

typpi (n)
nitrogenium
  epämetalleihin kuuluva alkuaine. Typen kemiallinen merkki on N.

tyranni (n)
tyrannus
  antiikin Kreikassa hallitsija, joka otti vallan yleensä kansalaisten tuella tai joskus armeijan tai ulkopuolisten tuella kuninkaiden tai aristokraattien sijaan

tyrannia (n)
tyrannis
  historiassa tyrannin hallituskausi

tyrannimainen (adj)
imperiōsus
  tyrannia muistuttava; tyrannille ominainen

tyrkätä (v)
pungo
  työntää äkillisesti, tönäistä, tuupata

tyrmistys (n)
consternātiō
  se, että ollaan tyrmistyneitä, tyrmistyminen

tyrmätä (v)
sōpiō
  saada vastustaja häviämään niin, ettei tämä voi jatkaa ottelua, usein iskemällä tämä tainnoksiin

tyrä (n)
hernia
  hernia, kudoksen läpityöntyminen elimistön kahta eri tilaa erottavan seinämän läpi

tyräkki (n)
euphorbia
  monimuotoisen -suvun kasveja

tyttö (n)
puella, puera
  naispuolinen lapsi tai nuori

tyttömäinen (adj)
puellāris
  tytön tapainen tai tytöltä vaikuttava

tyttöystävä (n)
amans
  naispuolinen seurustelukumppani
  nuoren henkilön naispuolinen, usein läheinen ystävä, tyttökaveri

tytär (n)
filia, nata
  naispuolinen jälkeläinen, jonkun naispuolinen, oma lapsi

tyvivesa (n)
germen
  puun rungon alaosaan kasvava uusi verso

tyydyttävä (adj)
satiāns
  kelvollinen

tyydyttää (v)
explere
  täyttää jkn/jnk tarpeet

tyyli (n)
stilus
  ihmisen olomuoto, ulkoisen olemuksen muodostama vaikutelma

tyylikäs (adj)
auctor
  sellainen jossa on erityistä tyyliä; jonkin tyylin mukainen

tyyneys (n)
quies
  tyven ja rauhallinen olotila

tyyni (adj)
malacia
  tyven, tuuleton, tyyntynyt, aalloton

tyynnyttää (v)
sēdō
  saada tyyntymään; rauhoittaa

tyyntyä (v)
mītēscō
  tulla tyyneksi

tyyny (n)
pulvinus, cervical
  vuoteessa käytettävä päänalunen

tyypittää (v)
discribō
  tehdä tyypitys, määrittää jonkin tyyppi

tyyppi (n)
genus
  laji, luokka; sellainen kokonaisuus, johon kuuluvilla on tiettyjä tai määrättyjä yhteisiä ominaisuuksia
  kirjake; kirjakemuoto
collēga
  henkilö

tyyppiyksilö (n)
genus
  tyyppinäyte, eliölajien tieteellisessä tunnistuksessa käytetty preparoitu eläin-, kasvi-, sieni- ym. näyte

tyytyväinen (adj)
contentus
  (+ illatiivi) sellainen, joka pitää jotakin riittävänä, tyytyy johonkin tai kokee mielihyvää asiaintilasta

tyytyä (v)
contentus
  olla tyytyväinen jhk, pitää riittävänä jtk

työ (n)
labora, opus
  (taloustiede) ihmisen ruumiillinen tai henkinen toiminta tavoitteena tarpeiden tyydyttäminen, lähinnä tuoton tai tulon hankinta

työhuone (n)
tablīnum
  huone, jossa jonkin ammatin harjoittaja työskentelee tyypillisesti yksin; tavallisesti työssä tarvittavilla keskeisillä työvälineillä, kuten tuolilla, kirjoitus- tai tietokonepöydällä ja kirjoitusvälineillä tai nykyaikana tietokoneella, varustettu huone, joka on tarkoitettu työskentelyyn

työkalu (n)
ferrāmentum
  työssä tai arkisessa tehtävässä käytettävä työväline tai instrumentti

työkalut (n)
ornō
  joukko työkaluja ja niiden muodostama kokonaisuus

työkaveri (n)
collaborator
  työpaikalta tuttu henkilö

työllisyys (n)
ūsus
  se, että on työllinen

työmaaruokala (n)
caupona castrensis
  tehtaan tai muun suurehkon työmaan yhteydessä oleva ruokala, jonka toimintaa työnantajat usein tukevat taloudellisesti

työmatka (n)
iter
  työhön liittyvä työtehtävien hoitamista varten tehty matka, joka ei ole kodin ja tavanomaisen työpaikan välinen matka

työmies (n)
operārius
  vaihtelevissa työsuhteissa monenlaisissa yleensä työn yhteydessä opituissa työtehtävissä työskentelevä mies vailla ammattinimikettä, aiemmin usein sekatyömies

työntekijä (n)
conductus
  henkilö, joka on yrityksessä tai laitoksessa toisen palveluksessa työ- tai palvelussuhteessa tekemässä työtä

työntäyteinen (adj)
occupātus
  paljon uurastusta vaatinut tai tulevaisuudessa vaativa

työntää (v)
pello
  liikuttaa tai yrittää liikuttaa jkta/jtk itsestä poispäin

työntö (n)
locō
  ulkoisen voiman kohdistus työnnettävään kohteeseen halutusta suunnasta halutun ajan

työntövoima (n)
trūdō
  kappaleen liikettä muuttava tai ylläpitävä voima

työpaikka (n)
cippus
  työsuhteeseen perustuva työntekopaikka, usein yritys tai laitos, jossa ollaan työssä

työpaikkakiusaaja (n)
grassātor
  henkilö, joka kiusaa jotakuta tai joitakuita työpaikalla

työryhmä (n)
circulor
  yhdessä työskentelevien ihmisten muodostama tiimi

työskennellä (v)
operor
  tehdä työtä

työstää (v)
laboro
  muokata työkappaletta käsityökaluilla tai työstökoneilla

työsuhde (n)
ūsus
  työntekijän ja työnantajan välinen työsopimukseen perustuva oikeudellinen suhde

työteliäs (adj)
labōrifer
  paljon työskentelevä, ahkera

työtön (n)
qui labore cessat
  henkilö, jolla ei ole ansiotyötä

tähdistö (n)
sidus
  (tähtitiede) tähtikuvion perusteella nimetty tietty tähtitaivaan alue ja siellä sijaitsevat tähdet; usein sama kuin nimeämisen perusteena oleva tähtikuvio

tähdittää (v)
aster
  esittää pääosaa

tähdätä (v)
scopus
  suunnata esine kohdetta kohti yrittääkseen osua kohteeseen
appeto
  pyrkiä jhk

tähkä (n)
spica, arista
  pitkälapakkoinen kukinto

tähti (n)
stella, bentung, astrum
  painovoiman koossa pitämän aineen muodostama taivaankappale, jossa ainakin jossain sen kehitysvaiheessa tapahtuu ydinfuusiota
astrum, stella
  tähtiesiintyjä, suosittu esiintyjä, esimerkiksi näyttelijä tai laulaja

tähtikaukoputki (n)
telescopium
  näkyvän valon aallonpituuksilla tapahtuvaan taivaankappaleiden tarkkailuun suunniteltu kaukoputki

tähtitiede (n)
astronomia
  luonnontiede, joka tutkii maailmankaikkeuden aineellisia olioita, niiden fysikaalisia ominaisuuksia, kehitystä, jakautumista ja liikkeitä

tähtitieteilijä (n)
astrologus
  tähtitieteen ammattimainen tutkija tai edistynyt harrastaja; astronomi

tähtäin (n)
visitatio
  aseeseen kiinteästi asennettu osa tai varuste, joka mahdollistaa laitteen tarkan kohdentamisen tai tähtäyksen; käytetään joskus myös kameran etsimestä

täi (n)
pediculus
  siivetön runsaslajisen lahkon hyönteisyksilö. Täit tunnetaan erityisesti niiden tarttumisesta ja elämisestä ihmisen hiuksissa, päätäi.

täkki (n)
strātum
  vahva vuodepeitto

tällainen (adj)
talis
  tämän kaltainen

tällöin (adv)
tum
  tässä tilanteessa, näiden ehtojen vallitessa

tämä (pronoun)
hic, hoc, haec
  viittaa johonkin käsillä olevaan asiaan tai esineeseen; attribuuttina myös ihmiseen

tämä päivä (n)
hodie
  Parhaillaan elettävä päivä tai aikakausi

tämänhetkinen (adj)
praesens
  tällä hetkellä vallitseva

tämänpäiväinen (adj)
hodiernus
  tänäinen, tänä päivänä, tänään tapahtunut tai ilmestynyt

tänne (adv)
hūc
  tähän paikkaan, tälle paikalle (kun puhujan osoittama paikka on laajahko t. löyhästi rajallinen; vrt tähän)

tänä päivänä (adv)
hoc die
  juuri tänään

tänään (adv)
hodie
  tänä päivänä, parhaillaan kuluvana päivänä

täplä (n)
macula
  pieni pohjaväristä poikkeava alue esim. eläimen turkissa

täristä (v)
commoveō
  liikkua hyvin nopeassa tahdissa säännöllisesti hyvin pientä matkaa edestakaisin, vavista

tärkeys (n)
momentum
  jonkin, yleensä tärkeäksi koetun, merkitystä ja merkittävyyttä kuvaava ominaispiirre

tärkeä (adj)
gravis
  enemmän kuin tarpeellinen; sellainen, josta ollaan riippuvaisia

tärkkelys (n)
amylum
  kasvisten hiilihydraatti, pitkäketjuinen sokeriyhdiste

tärkätä (v)
amylum
  kovittaa, käsitellä tärkillä

tärppi (n)
ictus
  kalan otto kiinni vieheeseen

tärykalvo (n)
tympanum
  korvassa sijaitseva kalvo, johon tuleva äänivärähtely siirtyy kuuloluiden välityksellä ääniaistimuksen aikaansaaviin elimiin

täsmälleen (adv)
ad unguem
  niin tarkasti kuin mahdollista, juuri niin kuin asia on, pyöristämättä

täsmällinen (adj)
exactus
  yksityiskohtainen, lukuarvossa tarkka

täsmätä (v)
audio
  vastata toisiaan, pitää yhtä

tässä (adv)
hic
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä ja suhteellisen rajallisessa paikassa, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa itse siinä

täten (adv)
ita
  tällä lailla, tavalla; näin
sic
  tämän johdosta, perusteella, siksi; siten, niin, niinpä; näin ollen

täti (n)
amita, matertera
  isän tai äidin sisar

täydellinen (adj)
perfectus
  virheetön, moitteeton, erittäin hyvä

täydellinen pälvikalju (n)
Alopecia totalis
  pälvikaljun vakavampi esiintymismuoto, joka ei ilmene vain hiusten harvenemisena pälvittäin, vaan koko pää on kalju sekä myös parta, kulmakarvat ja silmäripset puuttuvat

täydellisesti (adv)
ad unguem
  kaikin puolin, täysin

täydentää (v)
oppleo
  täyttää, lisätä puuttuvia
appendix
  lisätä puuttuvia, tehdä riittäväksi

täysi (adj)
plenus
  jossa on suurin mahdollinen määrä siihen mahtuvaa sisältöä

täysi-ikäinen (n)
gravis
  tietyn ikärajan, täysi-ikäisyyden, saavuttanut ihminen, joka on lähtökohtaisesti yhteisön täysivaltainen jäsen

täysikuu (n)
plēnilūnium
  Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä Kuun pinta on kokonaan Auringon valaisema

täysillä (adv)
maximum
  täyttä vauhtia, täydellä vauhdilla, täydellä volyymillä, täyteen arvoon säädettynä

täysin (adv)
funditus
  täydellisesti, kokonaan, vallan, läpikotaisin

täyteinen (n)
limax
  haulikossa käytettävä patruuna, jonka ammuksena on luoti

täyttyä (v)
oppleo
  tulla täyteen

täyttää (v)
oppleo
  panna jonkinlainen astia täyteen, tehdä täydeksi
pedico
  tulla jonkin ikäiseksi, saavuttaa tietty ikä
pleō
  kirjoittaa tietoja lomakkeeseen tai vastauksia kyselyyn, täydentää
coeo
  täyttää vaatimukset tai suorittaa tehtävä, velvollisuus

täytyä (v)
debere
  (genetiivi + yks. 3. p. + inf.) olla pakko

täällä (adv)
hīc
  viittaa johonkin käsillä olevaan, läheiseen, suhteelliseen laajaan ja epätarkasti määriteltyyn paikkaan, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa sillä paikalla; paikan adverbi

täältä (adv)
hinc
  suhteellisen laajasta tai epätarkasti määritellystä paikasta, joka on välittömästi puhujan ympärillä; vrt.

tökätä (v)
fodicō
  sohaista pitkuslaisen esineen kärjellä

tökötti (n)
baculum
  tahnamainen aine

tölkki (n)
possum
  säilykkeiden vähittäismyyntipakkaus
  juomien vähittäismyyntipakkaus

tönäisy (n)
pello
  tönäiseminen; sen toteutus

töpseli (n)
obtūrō
  pistorasiaan työnnettävä, sähkölaitteesta lähtevän johdon päässä oleva pistoke

törkätä (v)
scōmma
  lyödä tai pistää hätäisesti, sohaista

törmä (n)
rīpa
  penger

törmätä (v)
confligo
  kulkea vahingossa jotakin päin
cado
  (kuvallisesti) kohdata sattumalta, tavata

törmäys (n)
collisio
  usean liikkuvan kappaleen osuminen toisiinsa liikkeen aikana

törö (n)
gobius
  pieni pohjan tuntumassa elävä särkikaloihin kuuluva kalalaji (Gobio gobio)

töyhtötiainen (n)
Lophophanes cristatus
  eräs Suomessakin pesivä varpuslintu ()

töyssy (n)
tūber
  kulkuväylässä oleva epätasaisuus, joka yli ajettaessa aiheuttaa kulkuneuvon hypähtämisen

töytäistä (v)
trūdō
  työntää äkillisesti, tyrkätä, tuupata

töötätä (v)
battuo
  lyödä, iskeä, tintata
pello
  nujertaa, murskata, voittaa ylivoimaisesti

tšekki (n)
Bohemus
  (vain yksikössä) tšekin kieli (kielitunnus: cs), länsislaavilainen kieli, jota puhuu noin 12 miljoonaa ihmistä pääasiallisesti Tšekissä. Sanalista.

tšekkiläinen (adj)
cechicus
  Tšekistä peräisin oleva tai Tšekkiin liittyvä

tšekkiläinen (n)
bohemicus
  Tšekin kansalainen

ubiikki (adj)
ubiquitus
  kaikkialla läsnä oleva, jokapaikan

uhata (v)
comminor
  olla uhkana jklle
  aiheuttaa uhka jklle jllak

uhittelu (n)
contumācia
  uhitteleminen

uhka (n)
minae
  todettavissa oleva jonkun tai jonkin tuoma pelko tai pelättävissä olevan vaaran tuntemus tai todellinen vaara

uhkaava (adj)
minax
  sellainen, joka uhkaa

uhkailla (v)
minitor
  sanoa tekevänsä jotakin hyvin kielteistä, esittää uhkauksia

uhkapeluri (n)
āleātor
  uhkapelejä pelaava henkilö, uhkapelaaja

uhkea (adj)
grandis
  runsas, komea

uhma (n)
contumācia
  vastustava tai välinpitämätön suhtautuminen

uhrata (v)
condono
  lahjoittaa jumalille tms. yliluonnollisille voimille seremoniallisesti ojentamalla tai tappamalla

uhraus (n)
sacrificium
  jumalalle annettu lahja

uhri (n)
victima
  ihminen, jolle tapahtui jotakin pahaa, esimerkiksi onnettomuuden tai rikoksen seurauksena

uhrieläin (n)
victĭma
  jumalalle uhrattava eläin

uida (v)
nato, natare
  liikkua vedessä yleensä ilman pinnalla kannattelevia apuvälineitä ja koskematta pohjaan

uima-allas (n)
piscina
  vedellä täytettävä allas, joka on tarkoitettu uimista varten

uimapuku (n)
subligaculum balneare
  uidessa pidettävä vaate; uima-asu

uimaranta (n)
acta
  auringonottoon ja uimiseen sopiva ranta

uimari (n)
natrix
  henkilö, joka ui

uimuri (n)
fluitō
  nesteen pinnalla kelluva (laitteen) osa

ujo (adj)
verēcundus
  sellainen, josta on kiusallista tulla huomion kohteeksi, jonka on vaikeata esiintyä luontevasti, muiden seurassa helposti hämilleen joutuva ja itsensä vaivaantuneeksi tunteva

ujous (n)
verēcundia
  se, että on ujo

ukki (n)
avus
  isoisä

ukko (n)
gallus
  koiraspuolinen täysikasvuinen metso tai teeri

ukkonen (n)
hiemps
  ilmassa olevan, ilmamassojen hankauksessa syntyneen sähkön purkaus; sen tuottama jylisevä ääni

ukkostaa (v)
tonare
  olla ukonilma; myös lähestyvästä sääilmiöstä, olla ukkosta ilmassa

ukraina (n)
lingua Ukrainica
  ukrainan kieli, indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva itäslaavilainen kieli, jota puhuvat ukrainalaiset (kielitunnus: uk, ukr)

ukrainalainen (adj)
Ukrainica
  Ukrainasta peräisin oleva tai Ukrainaan liittyvä

ukrainalainen (n)
Ukrainica
  pysyvästi Ukrainassa asuva henkilö

ukulele (n)
Cithara Havaiana
  eräs havaijilaisperäinen nelikielinen kielisoitin

ulappa (n)
amplus
  avoin järven- tai merenselkä, aava meri, meren aukea

ulko-ovi (n)
ianua
  rakennuksen sisätilojen ja ulkopuolen välillä oleva ovi

ulkoa (adv)
memoriter
  (osaamisesta, oppimisesta, opettelemisesta) muistaa ilman apuvälineitä, ulkomuistista

ulkoinen (adj)
exter
  ulkopuolella sijaitseva
  ulospäin näkyvä

ulkokatto (n)
tectus
  vesikatto, katon uloin osa, joka suojaa rakennusta sateelta

ulkokorva (n)
auris externa
  auris externa; korvan uloin osa, jonka osia ovat korvalehti ja tärykalvoon päättyvä (ulkoinen) korvakäytävä

ulkomaa (n)
barbaria
  vieras valtio, kotimaan ulkopuolella oleva alue; myös maa, joka ei ole tuttu

ulkomaalainen (n)
barbarus, extraneus
  vieraan valtion kansalainen tai kansalaisuutta vailla oleva henkilö

ulkomainen (adj)
advena
  ulkomaalainen, sellainen, joka ei ole kotimainen, ulkomailla valmistettu, ulkomaahan tai ulkomaihin liittyvä

ulkona (adv)
forās
  jonkin ulkopuolella, ei sisällä

ulkonäkö (n)
speciēs
  se minkä näköinen joku tai jokin on tai miltä se näyttää varsinkin ulkopuolisten mielestä, ulkomuoto, julkiasu

ulkopuolella (adv)
extrā
  ulkona; ulkopuolen suunnassa

ulkopuolella (postposition)
extrā
  jonkin ulkopuolen suunnassa

ulkopuoli (n)
extrā
  se mikä ei ole suljetun tilan tai alueen ulkopintaan tai muuhun rajaan rajautuvan sisäpuolta; ulkopinta, päällinen

ulkopuolinen (n)
externus
  henkilö, joka on jostakin asiasta sivussa, erityisesti sosiaalisesti

ulkotaite (n)
coxa
  kahden vierekkäisen kattopinnan kupera yhtymäkohta

ullakko (n)
anema
  rakennuksen laipion ja vesikaton välinen tila

uloke (n)
appendix
  ympäristöstään ulkoneva kohta, ulkonema, ulkouma

ulos (adv)
foras
  ulkoilmaan, pois sisätilasta; niin, että adverbin kuvaaman toiminnan jälkeen ei olla jonkin sisällä

uloshengittää (v)
exhālō
  hengittää ulos, puhaltaa ilmaa keuhkoista

uloskäynti (n)
exitus
  kulkureitin kohta, paikka, josta mennään ulos rakennuksesta tai alueelta; esim. ovi tai oviaukko

ulosotto (n)
aerumna
  (alkuperäinen, suppeampi merkitys) pakkoperintä tuomioistuimen päätöksellä, velkojen perintä tuomioistuimen päätöksellä; velkojen lisäksi tämän kautta perittäviksi menevät suoraan julkiset maksut kuten verot, sakot, terveydenhuollon maksut ja päivähoitomaksut

ulostaa (v)
cuniō
  tyhjentää peräsuoli luonnonmukaisesti ruuansulatusjätteistä

uloste (n)
faeces, tai
  peräsuolesta poistuvaa ruoansulatuksen jätettä ja kuona-aineita

ulostuslääke (n)
purgativus
  ravintokuituja, jotka lisäävät ulosteen massaa ja vilkastuttavat suolen toimintaa

ulosvirtaus (n)
effluvium
  jonkin virtaaminen ulos jostakin

ulottuma (n)
apīscor
  se, miten pitkälle jokin ulottuu

ultimaattinen (adj)
ultimus
  äärimmäinen

ulvoa (v)
ululo
  pitää pitkää jatkuvaa ääntä kuten koirat ja sudet
vagio
  pitää kovaa ja korkeaa ääntä, myös tuulen aiheuttamista äänistä ja sireenistä

ummetus (n)
obstipatio
  ruoansulatuselimistön toimintahäiriö, jossa suoliston toiminta hidastuu

umpikuja (n)
fundula
  kuja tai tie joka päättyy, ja siitä voi ainoastaan palata takaisin tulosuuntaan
  tilanne johon ei löydy ratkaisua

umpilisäke (n)
appendix vermiformis
  paksusuolen alkuosan eli umpisuolen pinnalta läheltä sitä paikkaa, missä ohutsuoli laskee paksusuoleen, alkava pieni ulkoneva lisäke

umpilisäkkeen tulehdus (n)
appendicitis
  umpilisäkkeen patologinen tila, joka ilmenee voimakkaana kipuna

umpinainen (adj)
solidus
  (sisältä) täytetty, ummessa; ei ontto

umpisuoli (n)
caecum
  paksusuolen alkuosa

umpitavu (n)
syllaba clausa
  konsonanttiin päättyvä tavu

undesiimi (n)
undecimum
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja kvartin (17 puolisävelakelen) laajuinen intervalli

uneliaisuus (n)
lēthargia
  se, että on unelias

unelma (n)
somnium
  haluttava toive tai haave

unelmoida (v)
somnio
  olla unelmissaan

unettomuus (n)
insomnia
  se, että on uneton; tila, jossa ihminen ei yrityksestään huolimatta nukahda toivottuun aikaan, pysy unessa tai hän herää jatkuvasti liian varhain

uni (n)
somnus
  unitila, nukkuminen
somnium
  unennäkö, nukkumisen aikana mielessä nähtävä tapahtuma

unikko (n)
papaver
  mikä tahansa unikkojen sukuun () kuuluva unikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

uninen (adj)
somniculōsus
  unen tarpeessa oleva, väsynyt, jota nukuttaa

universaali (adj)
universalis
  yleispätevä, yleismaailmallinen

universaali (n)
universalis
  kaikissa kielissä esiintyvä ilmiö

universaalinen (adj)
universalis
  yleismaailmallinen; kaikkia koskeva, kaikille yhteinen tai kaikille kuuluva

unkari (n)
mađarski
  unkarin kieli (kielitunnus: hu), Unkarissa puhuttava suomalais-ugrilaisen kielikunnan ugrilaiseen haaraan kuuluva kieli. Sanalista

unkarilainen (adj)
hungaricus
  Unkarista peräisin oleva tai Unkariin liittyvä

unohdella (v)
oblivisci
  () unohtaa

unohdus (n)
oblīviō
  tila jossa jokin on unohdettu

unohtaa (v)
oblivisci, obliviscor
  menettää muististaan jokin tieto tai karkottaa mielestään jokin asia

unohtavaisuus (n)
immemoratio
  se, että on unohtavainen

unssi (n)
uncia
  vanha massan yksikkö, käytössä anglosaksisissa maissa, kansainvälisesti 28,35 grammaa

untuva (n)
bombyx
  pehmeä haituvamainen höyhen, jonka ruodon kehitys on ehkäistynyt ja jossa höydyt eivät ole väkäsillä kiinni toisissaan

uoma (n)
alveus
  veden virtaustaan varten maanperään kovertama ura

upea (adj)
lautus
  komea, todella hieno, loistava

upeasti (adv)
mirābiliter
  upealla tavalla

uponnut (adj)
summersus
  pinnan alle vajonnut, pohjaan painunut

upota (v)
mergor
  vajota esim. veden tai hiekan alle

upottaa (v)
mergo
  laittaa asia tai esine uppoamaan

uppiniskaisuus (n)
obstinātiō
  se, että on uppiniskainen

uppoamaton (adj)
immersābilis
  sellainen, joka ei voi upota

upseeri (n)
praefectus
  päällystöön kuuluva henkilö, jolle on myönnetty jokin erityinen upseerin arvo
fragmentum
  Shakkipelin nappuloista kuningatarta, tornia, lähettiä ja ratsua sanotaan upseereiksi. Kahta ensin mainittua sanotaan raskaiksi upseereiksi ja kahta viimeksi mainittua kevyiksi upseereiksi.

ura (n)
lira
  esineen raahaamisesta tai kulkemisesta syntynyt jälki maassa; myös ennalta merkitty kulkureitti
canālis
  vinyyliseen äänilevyyn kaiverrettu jälki, jonka muodon vaihteluihin äänisignaali on tallennettu

uraani (n)
uranium
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on U ja järjestysluku 92

urakoitsija (n)
redemptor
  henkilö tai yritys, joka urakoi, tekee urakointia

urbaani (adj)
urbānus
  kaupunkimainen, kaupunkilainen

urbaanius (n)
urbānitās
  se, että on urbaani

urhea (adj)
animosus
  rohkea, urhoollinen

urheilija (n)
āthlēta
  urheilun harrastaja tai ammattilainen

urheilla (v)
exercitium
  harrastaa urheilua

urheus (n)
mīlitia
  se, että on urhea, urhean henkilön ominaisuus

urotyö (n)
res gesta
  sankarillinen teko

urpu (n)
iulus
  puhkeamaisillaan oleva lehtipuun kukinto

urut (n)
organum, organum tubulatum
  perinteisesti kirkossa käytettävä kosketinsoitin, jossa on sävelten tuottamiseen virtaavan ilman avulla soivat pillit

usea (pronoun)
aliquot
  moni (suhteellisen suuri osa jonkin ryhmän edustajista); lukuisat (suurehko määrä)

usein (adv)
saepe
  monta kertaa tihein väliajoin, yleensä sattumanvaraisesti

uskaltaa (v)
audeō
  olla tarpeeksi rohkea tehdäkseen jotakin

usko (n)
fides
  ihmisen vakaumus Jumalan tai muun yli-inhimillisen mahdin olemassaolosta ja tähän turvautuminen

uskoa (v)
credere
  tuntea varmuutta jostakin asiasta tai jonkin asian olemassaolosta
  pitää jkn sanomaa asiaa totena

uskollinen (adj)
fidelis
  jollekin omistautuva; sellainen, joka ei petä jonkin luottamusta; luotettava

uskollisuus (n)
fides
  se, että on uskollinen

uskomaton (adj)
incredibilis
  sellainen mitä on vaikea uskoa todeksi

uskomus (n)
fides
  käsitys, jota pidetään totena

uskonnollinen (adj)
pius
  uskontoon liittyvä

uskonpuhdistus (n)
reformatio
  1500-luvulla Länsi-Euroopassa alkanut liike, joka pyrki oikaisemaan katolisen kirkon opissa näkemiään epäkohtia

uskonto (n)
religio
  johonkin korkeampaan kohdistuvaan uskoon perustuva käsite

uskontokunta (n)
cōnfessiō
  samaan uskontoon kuuluvista suuntauksista muodostuva kokonaisuus

uskottavasti (adv)
probābilis
  uskottavalla tavalla

usvainen (adj)
nebulōsus
  usvan peittämä

utare (n)
rūma
  nisäkkäiden elin, johon kuuluvat maitorauhaset, maitotiehyet ja nännit

uteliaisuus (n)
curiositas
  kiinnostuneisuus ja halu ottaa asioista selvää

utelias (adj)
curiosus
  kiinnostunut asioista

utu (n)
nebula
  (ilmatiede) kosteaa sameutta ilmassa

uudelleen (adv)
iterum
  taas, toistamiseen, jälleen

uudestaan (adv)
rūrsus
  uudelleen, jälleen

uudissana (n)
neologismus
  hiljattain kieleen tullut ja vakiintunut sana, usein tietoisesti luotu

uudistaa (v)
ēmendō
  tehdä tai muuttaa uudeksi tai nykyaikaiseksi

uudistaja (n)
reformātor
  henkilö, joka uudistaa jotakin

uudistus (n)
renovātiō
  se, kun jotain uudistetaan, uudistaminen; uudistamisen lopputulos

uuhi (n)
ovis
  naaraspuolinen karitsoinut lammas

uuni (n)
furnus
  tiilestä muurattu rakennelma, jonka tulipesässä puuta polttamalla lämmitetään rakennusta tai kypsennetään ruokaa

uunivuoka (n)
patina
  kuumuutta kestävä (keraaminen, lasinen, metallinen) tasapohjainen astia, jota käytetään ruoan kypsentämiseen uunissa

uupumus (n)
fatīgātiō
  väsymys

uurre (n)
canālis
  kapeahko ura

uusi (adj)
novus, nova, novum
  iältään pieni (esine tai asia); vasta tai äskettäin ilmestynyt tai saatu; käyttämätön, vähän aikaa ollut; viimeinen, viime

uusikuu (n)
luna nova
  Kuun vaihe, jolloin Aurinko on sen takana valaisten Kuun vastakkaista puolta ja Maata kohti ei ole yhtään näkyvää valaistua Kuun pintaa, eikä Kuuta voida nähdä

uusiseelantilainen (adj)
Nova Seelandia
  Uudesta-Seelannista peräisin oleva tai Uuteen-Seelantiin liittyvä

uusiutua (v)
regenerō
  palata; ilmestyä tai kasvaa takaisin

uusivuosi (n)
annus faustus
  (kronologia) vuoden vaihtumisen aika, vuoden alku

uute (n)
extractum
  ekstrakti, uuttamalla valmistettu aine tai aineseos, josta liuotin on osaksi tai kokonaan poistettu

uutinen (n)
historĭa
  tieto tai ilmoitus äskettäin sattuneesta tapahtumasta

uutisankka (n)
anas
  tekaistu tai tarkistamaton lehtijuttu tai muu virheellinen uutinen

uutisankkuri (n)
proreta
  television uutistenlukija

uuttaa (v)
extractum
  erottaa ainetta liuoksesta aineiden liukoisuusominaisuuksien perusteella, sekä erotella tuotos uutetusta seoksesta

uutuus (n)
novitas
  jonkin uuden ilmaantumiseen ja uutena olemiseen liittyvä ominaispiirre
  juuri ilmestynyt, uusi julkiste, tuote tms.

uuvuttaa (v)
dēfatīgō
  saada uupumaan

vaadin (n)
cerva
  täysikasvuinen naaraspuolinen poro tai peura

vaahdota (v)
spūmō
  tuottaa vaahtoa

vaahtera (n)
acer
  (yleisesti) vaahterakasveihin (Aceraceae) tai saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan vaahteroiden () suvun kesävihanta lehtipuu tai pensas, joita Suomessa edustaa luonnonvaraisena kasvava metsävaahtera ja puistopuina eräät muut lajit.

vaahto (n)
spuma
  nestemäinen aine, johon on sekoittunut paljon ilmaa tai muuta kaasua

vaahtokarkki (n)
pasta hibisci
  eräs makeinen, vaahtokaramelli

vaaka (n)
statera
  punnittavan kohteen painon (massa) mittaamiseen käytettävä laite

vaakasuora (adj)
horizontali
  maanpinnan tai lattian suuntainen

vaakasuuntainen (adj)
horizontali
  asennoltaan vaakatason suuntainen

vaakuna (n)
īnsīgne
  (heraldiikka) tunnuskuvana käytettävä kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus

vaalea (adj)
flāvus
  sellainen värisävy, joka heijastaa enemmän valoa kuin tumma

vaalea (n)
flāvus
  hiuksiltaan ja iholtaan vaalea ihminen

vaaleanpunainen (adj)
rouseus
  sellainen, jonka väri on vaaleanpunainen

vaaleanpunainen (n)
rozā
  vaaleasävyinen, runsaasti valkoista sisältävä punainen väri

vaalentaa (v)
pallesco
  tehdä vaaleaksi tai vaaleammaksi

vaalentua (v)
albicō
  tulla vaaleaksi tai vaaleammaksi

vaaleta (v)
albesco
  muuttua vaaleaksi tai vaaleammaksi

vaali (n)
creatio
  jonkun edustajan virallinen valintamenettely, jossa äänioikeutetut saavat äänestäen ilmaista, ketä kannattavat

vaaliruhtinas (n)
princeps elector
  niiden ruhtinaiden nimitys Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa, jotka osallistuivat keisarin valitsemiseen

vaaliuurna (n)
cista
  laatikko johon täytetyt äänestysliput laitetaan odottamaan laskemista

vaalivilppi (n)
fraus electoralis
  vaalien tulokseen vaikuttaminen epärehellisin keinoin

vaan (conjunction)
segregare
  ilmaisee vastakohtaisuutta tai edellä kerrotusta poikkeavaa
modo
  kerrottua rajoittava sana; mutta

vaara (n)
periculum
  usein yllättävään tai poikkeukselliseen tilanteeseen liittyvät olosuhteet, joissa on ilmeinen onnettomuuden, vahingon tai sairauden saamisen tms. uhka tai kohonnut riski

vaarallinen (adj)
perīculōsus
  sellainen missä joku tai jokin on vaaralle altistuneena tai joka tahi mikä aiheuttaa vaaraa; vaaralle altistava; vaaraa aiheuttava

vaarantaa (v)
compromitto
  saattaa vaaralliseen tilanteeseen tai olotilaan

vaaraton (adj)
innocuus
  asia, josta ei aiheudu vaaraa

vaari (n)
avus
  isän isä

vaate (n)
vestis
  kangas

vaatehuone (n)
vestiarium
  tyypillisesti pieni, vaatekomeroa suurempi, huone, joka on tarkoitettu vaatteiden säilytykseen

vaatekaappi (n)
vestiarium
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu kaappi

vaatekappale (n)
vestīmentum
  puettava tai ylle laitettava yksittäinen vaate

vaatetus (n)
vestis
  niiden vaatekappaleiden muodostama kokonaisuus, joihin ihmiset verhoutuvat; pukineet;vaatteet ja asusteet

vaatia (v)
postulare
  ilmaista luja tahtonsa saada jotain, tehdä vaatimus
desiderō
  edellyttää, tarvita

vaatimus (n)
flāgitātiō
  vaade, tiukka ja ehdoton ilmaus siitä, kuinka on toimittava tai meneteltävä ja mitä ehtoja tai rajauksia on täytettävä

vaatturi (n)
sartor
  käsityöläinen, joka tekee ammatikseen vaatteita ja tarvittaessa uudistaa ja korjaa niitä

vade mecum (n)
vade mecum
  elämänohjeita, neuvoja tms. sisältävä mukana kulkeva käsikirja

vadelma (n)
rubus
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas , joka tuottaa tavallisesti punaisia hedelmiä
  vadelman hedelmä, kerrattu luumarja, jota usein marjaksi kutsutaan, myös ainesanana

vaellus (n)
errābundus
  usein vaikeakulkuisessa maastossa kävellen suoritettava reitin kiertäminen

vaeltaa (v)
itineror
  kulkea lähes lakkaamatta, olla vaelluksella

vagina (n)
#Latina, liang heunceut
  emätin

vaha (n)
cera
  pitkäketjuisen karboksyylihapon tai pitkäketjuisen alkoholin esteri

vahdata (v)
excubo
  tuijottaa, kytätä, katsoa pitkään

vahingoittaa (v)
noceō
  aiheuttaa vahinkoa jollekin

vahingollinen (adj)
nocuus
  haitallinen, haittaa tai vahinkoa aiheuttava

vahingonilo (n)
malevolentia
  toiselle sattuneelle epäonnelle nauraminen

vahinko (n)
temeritās
  ilman pahaa tarkoitusta tehty teko
damnum
  tuleminen suunnittelematta raskaaksi

vahtia (v)
excubo
  valvoa, tarkkailla, vartioida

vahtimestari (n)
curator
  rakennuksen tai toimipisteen vartijaa tai järjestyksenvalvojaa vastaava työntekijä, jolla ei kuitenkaan (ilman alan koulutusta) automaattisesti ole mainituille ammattikunnille kuuluvia juridisia erityisvaltuuksia, vaan joka toimii isännänoikeudella; joissakin tapauksissa pääasiallisesti vastaanottovirkailijana

vahva (adj)
firmus
  luja, vankka

vahvasti (adv)
firmiter
  vahvalla tavalla, voimakkaasti, hyvin intensitiivisesti

vahvistaa (v)
corrōborō
  tehdä vahvemmaksi, antaa voimaa
  saattaa sopimus voimaan
amplificō
  nostaa signaalin tasoa
confirmō
  osoittaa todeksi
  korostaa

vahvistua (v)
firmor
  tulla vahvaksi tai vahvemmaksi, kestävä(mmä)ksi, luj(emm)aksi

vahvistus (n)
confirmatiō
  se, että vahvistaa tai mikä vahvistaa
supplēmentum
  lisäjoukkojen saapuminen taistelukentälle taistelussa

vahvuus (n)
fortitudo
  voimakkuus, väkevyys

vai (conjunction)
aut
  kysymyslauseissa eri asioita toistensa vastakohtina esittävä sana

vaientaa (v)
silentium
  tehdä hiljaiseksi tai äänettömäksi; hiljentää; saattaa vaikenemaan
  saattaa sellaiseksi, ettei voi ilmaista mielipiteitään tai tahtoaan; tehdä toimintakyvyttömäksi; lopettaa jonkun ihmisen, ihmisryhmän tai tapahtuman jollekin taholle aiheuttama harmi (yleensä arvostelu, mielipide, vastustaminen, yleiseen mielialaan vaikuttaminen)

vaieta (v)
taceo
  lakata puhumasta, lopettaa puhuminen
  olla vaiti, ääneti, puhumatta, olla hiljaa

vaihe (n)
acumen
  tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa
scaena
  kantoraketin osa, jossa on omat rakettimoottorinsa ja polttoainekuormansa, käytetyt vaiheet irrotetaan, kun polttoaine on käytetty

vaihtaa (v)
commūtō
  ottaa tai panna jonkin tilalle; korvata jokin toisella, esimerkiksi vanha esine uudella
  korvata osa jostain uudella
  muuntaa, muuttaa toiseksi, muuttaa toimintamuotoa
  siirtyä, vaihtaa paikkaa
  siirtyä toiseen kulkuneuvoon kesken matkan
  antaa jotain saaden vastavuoroisesti jotain takaisin; tehdä jotain vastavuoroisesti toiselle

vaihtaminen (n)
cambiatio
  vaihdon tai vaihdoksen tekeminen
cambiō
  vaihtokaupan tapahtuma

vaihtelu (n)
cambiatio
  (yleiskieli) säännöllisesti tai sattumanvaraisesti ilmenevä joukko muutoksia

vaihto (n)
cambiō
  kaupankäyntitapahtumien summa

vaihtoehto (n)
optiō
  asia, joka voidaan valita muiden vaihtoehtojen joukosta

vaihtokurssi (n)
collybus
  suhdeluku, jolla valuuttaa vaihdetaan toiseen valuuttaan

vaihtoraha (n)
mutatio
  suuremmalla rahamäärällä tehdystä maksusuorituksesta takaisinsaatava raha

vaihtua (v)
mutare
  muuttua toiseksi
repono
  tulla jonkin tilalle

vaikea (adj)
difficilis
  joka ei ole helppo suorittaa, mutta kuitenkin mahdollinen

vaikeroida (v)
gemitus
  äännellä tuskasta, surusta tai epätoivosta

vaikeus (n)
difficultas
  jonkin ominaisuus, että se on vaikea

vaikeuttaa (v)
difficilis
  tehdä vaikeammaksi

vaikka (conjunction)
quamquam
  siitä huolimatta, että (ilmaisee päälauseen asian tapahtuvan sivulauseen tapahtumasta huolimatta)

vaikutelma (n)
impressio
  havainnon, tapahtuman tms. aiheuttama välitön tuntemus tai elämys; vaistomainen käsitys

vaikutin (n)
ratio
  motiivi

vaikuttaa (v)
afficio
  aiheuttaa vaikutus tai muutos johonkin, muokata jotain asiaa, muuttaa jonkin etenemistä
ambulo
  ([alkaa] vaikuttaa) tehota
videor
  antaa vaikutelma jostakin, olla jonkin oloinen, tuntua joltakin

vaikuttava (adj)
efficax
  sellainen joka vaikuttaa; jolla on vaikutusta

vaikutus (n)
effectus
  syyn aiheuttama seuraus tai tulos

vaikutusvalta (n)
auctōritās
  valta, kyky vaikuttaa johonkuhun tai johonkin

vaille (postposition)
-ere
  (ajanilmauksissa) ilmaisee minuuttien määrän ennen tiettyä tuntimäärää

vaimentaa (v)
suffōcō
  saattaa vaimenemaan, tehdä vaimeammaksi

vaimo (n)
uxor, mulier
  miehensä kanssa naimisissa oleva naispuolinen puoliso, aviovaimo

vain (adv)
solum
  ainoastaan, yksinomaan, pelkästään

vaino (n)
persecutio
  jonkin ihmisryhmän perusoikeuksien tahallinen epääminen ryhmän tai yhteisön ominaisuuksien vuoksi

vaippa (n)
fascea
  jalkojen välissä pidettävä suoja, joka kerää virtsan ja ulosteen, kun niitä ei voi tehdä muualle
amictus
  kuoren alla oleva kerros
  nilviäisten ruumiin osa, sisälmyspussia peittävä limainen ihopoimu, jonka eritteestä nilviäiselle usein muodostuu kuori
  peittävä kerros
  päällysviitta, tunika, kaapu

vaitelias (adj)
tacitus
  vähän puhuva

vaiti (adv)
silenter
  äänettömästi, puhumatta

vaivaispäästäinen (n)
sōrex
  eräs päästäinen ()

vaivata (v)
aerumna
  aiheuttaa jollekin huolta tai vaivaa; askarruttaa mieltä, tuottaa päänvaivaa
depsō
  alustaa taikinaa kääntelemällä jauhojen ja nesteen seosta, johon on lisätty rasvaa ja tarpeellisia mausteita, kunnes taikina tulee leipoutuvaksi eikä enää tartu käsiin; jauhoja lisätään tarpeen mukaan

vaivihkaa (adv)
clam
  huomaamatta, salaa

vaivihkainen (adj)
furtīvus
  vaivihkaa tapahtuva

vaivoin (adv)
dūrē
  työläästi, tuskin, hädin tuskin

vaja (n)
horreum
  usein asuintalon tontilla sijaitseva yksinkertainen ja yksikerroksinen pieni varastorakennus

vajaa (adj)
infectus
  josta puuttuu jotakin; vaillinainen, vajanainen, riittämätön

vakaa (adj)
firmus
  joka on tasapainossa; joka ei horju, tärise tai heilu, stabiili

vakaumus (n)
suādēla
  vakaa uskomus

vakaus (n)
firmitas
  asioiden vakaa olotila, tasapainoisuus, pysyvyys, rauhallisuus

vakauttaa (v)
stabiliō
  tehdä vakaaksi tai vakaammaksi

vakava (adj)
severus
  iloton, totinen

vakavasti (adv)
serio
  vakavalla tavalla

vakavoida (v)
stabiliō
  poistaa vaihtelu

vakiinnuttaa (v)
sistō
  tehdä jstak (tavasta) käytäntö, tehdä jstak pääsääntö

vakio (n)
constans
  arvoltaan muuttumaton suure

vakituinen (adj)
perpetuum
  koko ajan voimassa oleva, pysyvä

vakoilla (v)
speculor
  tarkkailla ihmistä tai järjestöä salaa

vakoilu (n)
speculatio
  vakoileminen; tiedon kerääminen salaa

vakooja (n)
speculator
  henkilö, joka harjoittaa vakoilua; vakoilija

vakuus (n)
securitas
  sopimuksen tai lainkohdan perusteella määräytyvä vastapuolelle koituvan vahingon varalle asetettava pantti

vakuuttaa (v)
polliceri
  suojata jotakin vakuutuksen avulla
adfirmo
  kertoa jonkin asian olevan totta

vakuutus (n)
confīdentia
  onnettomuuden tms. varalta tehtävä sopimus vahinkojen tasaamiseen erikoistuneen laitoksen kanssa siitä, että laitos riskin toteutuessa korvaa aiheutuneen vahingon

vakuutusyhtiö (n)
eranus
  vakuutustoimintaa harjoittava yhtiö

vala (n)
iuramentum
  Jumalaan vedoten annettava määrämuotoinen vakuutus, pyhä sitoumus

valaa (v)
iaciō
  kaataa nestemäinen metalli muottiin jähmettymään

valaisin (n)
lucerna
  valaisuun ja valaistuksen osana käytettävä laite, joka sisältää valonlähteen

valaista (v)
illuminare
  kohdistaa tai tuottaa valoa tilaan tai kohteeseen

valakka (n)
cabo
  ruuna, leikattu eli kastroitu uroshevonen

valas (n)
baleana, balleana, balaena
  vedessä eläviä Cetacea-lahkon nisäkkäitä

vale (n)
mendacium
  valhe; tahallinen perätön väittämä; asia, jonka totuusarvo on tietoisesti esitetty virheellisesti

valeakaasia (n)
locusta
  (yleisesti) mikä tahansa valeakaasioiden () suvun puu

valehdella (v)
mentiri
  esittää valhe; puhua jotakin, joka ei pidä paikkaansa; olla puheissaan tai eleissään epärehellinen, sepittää

valehtelija (n)
mendax, falsus
  henkilö, joka valehtelee tai jonka on todettu valehdelleen

valikoida (v)
volō
  valita vaihtoehtojen joukosta

valinnainen (adj)
facultativus
  valinnanvarainen, vaihtoehdoista vapaasti valittava

valinnanvara (n)
ēlectus
  se, että on vaihtoehtoja ja saa valita niistä vapaasti

valinta (n)
delectus
  yhden tai useamman ottaminen vaihtoehdoista

valintamyymälä (n)
praegrandium emporium
  myymälä, jossa tavarat ovat esillä hyllyissä asiakkaiden itsensä kerättävinä

valiokunta (n)
consilium
  kansanedustajista koostuva toimielin, joka valmistelee omaan erityisalueeseensa kuuluvia asioita eduskunnan päätöksentekoa varten

valistus (n)
cultus
  valistamisen toteutus

valita (v)
creo, milih
  ottaa jokin vaihtoehdoista

valitettavasti (adv)
improsperē
  ilmaisee pahoittelua

valitseminen (n)
sēlēctiō
  valinnan tai valintojen tekeminen

valittaa (v)
queror
  ilmaista tyytymättömyys sanoin tai äännähdyksin
accusatio
  ilmaista tyytymättömyys tuomioon tai päätökseen vaatimalla tapauksen uudelleenkäsittelyä tuomioistuimessa

valitus (n)
accusatio
  valittaminen, hyväksymättömyyden ilmaiseminen
lamentum
  vaikeroiminen, vaikerrus

valjastaa (v)
capistrum
  laittaa hevoselle tai muulle vetoeläimelle valjaat, laittaa valjaisiin
  ottaa johonkin hyödylliseen käyttöön

valkaista (v)
albicō
  tehdä valkoiseksi

valkeahko (adj)
alburnus
  valkoista muistuttava, melkein valkoinen

valkoinen (adj)
albus, candidus
  valkea, sellainen, jonka väri on valkoinen, väriltään valkoinen

valkoinen heteromies (n)
mas
  tietyissä maailmankatsomuksissa antagonismin kohde, joka ylläpitää sortoa

valkoinen kohina (n)
nix
  satunnainen kohinalaji, jossa kaikki taajuudet esiintyvät samalla voimakkuudella

valkoisuus (n)
albitūdō
  se, että on valkoinen

valkokangas (n)
umbraculum
  alkuaan tekstiilinen nyk. yl. helmiäispintainen varjostin, jolle heijastetaan elokuvakoneella tai muulla projektorilla elokuva tms.

valkopestä (v)
albārium
  saada näyttämään paremmalta epärehellisin keinoin; selitellä kiusallista asiaa tai rikosta parhain päin

valkosipuli (n)
allium
  voimakkaan tuoksuinen ja makuinen sipulilaji (), jonka sipulia käytetään yleisesti ruuan valmistuksessa mausteena

valkovenäjä (n)
Belarusice
  valkovenäjän kieli (kielitunnus: be), lähinnä Valko-Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli, jota kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

valkovenäjäksi (adv)
Alborussicus
  valkovenäjän kielellä, valkovenäjän kielelle

valkovenäjänkielinen (adj)
Alborussicus
  (kielitiede) valkovenäjän kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  sellainen, joka on valkovenäjäksi esitetty tai tapahtuva, valkovenäjän kielellä oleva.

valkovenäläinen (adj)
Alborussicus
  Valko-Venäjältä peräisin oleva tai Valko-Venäjään liittyvä

valkovenäläinen (n)
Alborussicus
  pysyvästi Valko-Venäjällä asuva henkilö

valkoviini (n)
vinum album
  väriltään vaalea viini

valkovuoto (n)
effusum vaginale, fluor albus
  emättimestä normaalisti erittyvä väritön ja hajuton erite, jonka tarkoituksena on ehkäistä tulehduksia

vallankaappaus (n)
eversio reipublicae
  valtionjohdon syrjäyttäminen väkivalloin tai pakolla, tavallisimmin sotilaallisesti

vallankumous (n)
res novae
  sen hetkisen hallitsijan, hallinnon tai yhteiskuntarakenteen syrjäytys

vallanpitäjä (n)
rēgula
  (useimmiten monikossa) viranomainen tai henkilö, jolla on valta

vallata (v)
capiō
  ottaa haltuunsa asevoimin
conquiniscō
  ottaa haltuunsa omavaltaisesti tai luvatta

vallihauta (n)
fossa
  vanhoja linnoituksia ympäröinyt kaivanto, jonka tarkoituksena oli yhdessä vallin kanssa muodostaa suojaava este hyökkääjille

vallita (v)
dominor
  olla hallitseva

vallitseva (adj)
superans
  valta-asemassa oleva
dominans
  dominantti

valloittaa (v)
debello
  saavuttaa hallitseva asema jossakin, ottaa omakseen

valmentaa (v)
parare
  harjoittaa tai ohjata jotakuta tai joitakuita tavoitteellisesti
asportare
  ohjata urheilijan tai urheilijoiden harjoittelua
carrūca
  ohjata henkilöä tai yhteisöä vuorovaikutuksen, toiminnan laadun ja tuloksen yms. kehittämisessä

valmentaja (n)
exercitor
  urheilijan tai urheilujoukkueen kouluttaja

valmentautua (v)
asportare
  harjoitella; valmistautua johonkin tehtävään tai ammattiin

valmis (adj)
paratus
  loppuun asti tehty, käytettävissä oleva
parātus
  varustautunut, varautunut johonkin

valmistaa (v)
parare
  tehdä, laatia, tuottaa johonkin tarkoitukseen; laittaa ruokaa tai juomaa
pariō
  tehdä tuotteita

valmistautua (v)
parō
  hankkiutua kuntoon, valmiiksi jotakin varten

valmistautunut (adj)
parātus
  valmis johonkin

valmistua (v)
conficere
  tulla valmiiksi
adipisci
  saada tutkinto suoritettua loppuun

valmistus (n)
productio
  valmistamisen toteutus

valmius (n)
promptus
  se, että on varautunut poikkeuksellisiin olosuhteisiin

valo (n)
lux, lumen
  sähkömagneettista säteilyä sellaisella aallonpituudella, johon silmän tappi- ja sauvasolut reagoivat tuottamalla näköaistimuksen; joukko fotoneja

valoisa (adj)
clarus
  sellainen, jossa on yleensä paljon valoa
  (kuvaannollinen) optimistinen, toiveikas, iloinen, onnellinen

valokuva (n)
imago photographica
  kameralla otettu liikkumaton kuva jostakin kohteesta

valokuvaaja (n)
photographus
  henkilö joka ottaa valokuvia, erit. ammatikseen

valokuvata (v)
germen
  ottaa yksi tai useampi valokuva

valokuvaus (n)
ars photographica
  valokuvan otto, kuvan tekeminen kuvattavasta kohteesta kameraa eli valokuvauskojetta käyttäen

valopiha (n)
cavaedium
  atrium, rakennuksen sisään jäävä katettu tai kattamaton tila, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tuoda auringonvaloa sen ympärillä oleviin huonetiloihin

valottaa (v)
exponere
  altistaa valoon reagoiva materiaali, erityisesti kameran filmi, valolle
illuminare
  selventää jotakin asiaa

valovuosi (n)
spatium lucis annuae
  tähtitieteessä käytetty pituuden yksikkö, joka vastaa valon vuodessa kulkemaa matkaa

valpas (adj)
vigilans
  tarkkaavainen ja reagointiin valmis

valppaus (n)
vigilantia
  vireää reagointiin valmista olotilaa ilmentävä ominaisuus tai olomuoto

valssata (v)
volūmen
  muovata metallia kuljettamalla sitä telojen välitse

valssi (n)
volūmen
  kone jota käytetään valssauksessa

valta (n)
potestas
  kyky tai oikeus saada aikaan haluttuja sosiaalisia seurauksia

valtaistuin (n)
thronus, sedes
  monarkin virallinen tuoli, jota käytetään seremoniallisissa tilanteissa

valtakunnallinen (adj)
gentilicius
  koko maata koskeva, koko valtakunnan käsittävä

valtakunnanomena (n)
globus cruciger
  yksi regaaleista, ristillä varustettu pallo, joka on hallitsijan tuntomerkki

valtakunta (n)
imperium
  valtiosta erityisesti monarkian yhteydessä ja eräissä historiallisissa merkityksissä käytetty nimitys, valtioon kuuluvat maa-alueet

valtameri (n)
oceanus
  maapallon suurimmista meristä käytettävä nimitys

valtava (adj)
immānis
  hyvin suuri, mahtava, massiivinen, kolossaalinen

valtikka (n)
baculum
  hallitsijan, tyypillisesti kuninkaan käyttämä valtaa symboloiva koristeellinen sauva

valtimo (n)
arteria
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämestä poispäin

valtio (n)
civitas, res publica
  valtarakenne, joka käyttää oikeutta tietyllä alueellaan ja jolla on suvereniteetti

valtioliitto (n)
adunatio
  itsenäisten valtioiden yhteenliittymä, jonka jäsenillä on oma lainsäädäntö, mutta yhteinen keskushallinto tai hallitsija

valtiollinen (adj)
elementum
  valtioon liittyvä, valtiolle ominainen

valtioneuvosto (n)
administrātiō
  valtion hallintoelin, Suomessa pääministeri ja muut ministerit, hallitus; myös valtioneuvoston yleisistunnon ja ministeriöiden muodostama päätöksentekoelin

valtiopetos (n)
prōditiō
  yhteiskuntajärjestystä vastaan suunnattu, valtion alueellista koskemattomuutta tai oikeudellista järjestystä loukkaava teko

valtiosääntö (n)
constitutio
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisia suhteita koskeva keskeisin normisto

valtuusto (n)
consilium
  valtuutettujen henkilöiden muodostama elin, esim. kunnanvaltuusto

valtuutettu (n)
repraesentātīva
  vaaleissa valtuutuksen saanut luottamushenkilö, valtuuston jäsen

valu (n)
iaciō
  valamisen tapahtuma

valua (v)
currō
  (nesteistä tms.) liikkua alaspäin
  vuotaa

valuutta (n)
moneta
  valtion raha ja rahayksikkö

valuuttakurssi (n)
collybus
  valuutanvaihdossa käytettävä vaihtosuhde, joka voidaan ilmoittaa molemmin päin

valuuttaputki (n)
caterva
  sallittu valuuttakurssin vaihteluväli

valvoa (v)
evigilo
  olla hereillä
  tarkkailla, jonkin tapahtumista

valvoja (n)
cura
  henkilö, joka valvoo että asiat menevät hyvin

valvonta (n)
imperium
  tarkailu tai silmälläpito

valööri (n)
aestimō
  värin vaaleus- tai valoisuusaste

vamma (n)
impedimentum
  jokin synnynnäinen tai pysyvä ruumiillisen tai henkisen kyvyn vajavaisuus tai puute
plaga
  loukkaantumisessa tai tapaturmassa saatu haava, venähdys, murtuma tai muu trauma

vammainen (n)
aeger
  henkilö, jolla on jokin vamma

vammauttaa (v)
dēbilitō
  aiheuttaa vamma

vampyyri (n)
vampyrus
  ihmismäinen taruolento, joka juo ihmisen verta

vana (n)
semita
  aluksen ilmaan tai veteen jättämä kulkujälki, perävana

vanadiini (n)
vanadium
  eräs alkuaine, pehmeä, hopeanhohtoinen siirtymämetalli

vanavesi (n)
evigilo
  vedessä liikkuvan aluksen peräänsä jättämä pyörre ja sitä seuraava vana

vandalismi (n)
corruptiō
  ilkivallan harjoittaminen, tahallinen sotkeminen

vanha (adj)
vetus, senex
  korkeaikäinen, kauan elänyt, iältään suuri
vetus
  pitkään olemassa tai käytössä ollut

vanhahtava (adj)
archaicus
  sellainen, joka on vanhanpuoleinen, vanhaan vivahtava, vanhahko

vanhanaikainen (adj)
priscus
  sellainen, joka kuuluu entisaikaan, entisajalle ominainen

vanhapiika (n)
virgo
  lapsuuden kodissa tai yksin asuva ikääntynyt nainen, joka ei ole ikinä ollut naimisissa

vanhemmat (n)
parentes
  henkilön isä ja äiti

vanhempi (n)
parens
  jonkun isä tai äiti

vanhentua (v)
senescō
  tulla vanh(emm)aksi

vanhentunut (adj)
obsolētus
  sellainen, joka ei enää ole käytössä suuren ikänsä seurauksena, pois käytöstä oleva

vanheta (v)
senescere
  tulla vanhaksi, ikääntyä

vanhin (n)
senex
  kunnioitusta nauttiva iäkäs henkilö, jonkinlaisen yhteisön johtaja

vanhus (n)
senex
  vanha henkilö

vanhuus (n)
senium
  iäkkyys, korkeaikäisyys, elämän loppupuoli

vanki (n)
captus
  rikoksen vuoksi vapausrangaistusta vankilassa suorittava henkilö

vankila (n)
carcer, custodia
  suljettu laitos, jossa säilytetään rikoksista epäiltyjä tutkintavankeja, vankeusrangaistukseen tuomittuja tai sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja

vankkuri (n)
carrus
  yl. eläimen vetämät nelipyöräiset vaunut

vannas (n)
vomer
  kyntöauran terän yleensä kiilamainen kärkiosa, joka leikkaa maan vaakasuunnassa

vannoa (v)
iurare
  luvata Jumalan nimeen jotain tai että jokin asia tulee tapahtumaan

vanu (n)
gossypium
  yleensä luonnon kuidusta valmistettu hahtuvainen aine, jonka kuidut ovat takertuneina toisiinsa

vanua (v)
coactum
  tiivistyä kuitujen takertuessa toisiinsa; myös takkuuntua.

vanukas (n)
apothermum
  yleensä jälkiruokana nautittava maitopohjainen ruokalaji

vapa (n)
baculum
  kelastamisessa tai onkimisessa käytettävän välineen varsi, johon kela on kiinnitetty ja jota pitkin siima kulkee

vapaa (adj)
liber, libera
  sellainen, joka ei riipu tai ole kiinni (fyysisesti tai kuvaannollisesti); jota ei ole kahlittu tai rajoitettu

vapaa-aika (n)
ōtium
  se osa vuorokaudesta, jota ei käytetä työntekoon

vapaaehtoinen (adj)
voluntarius
  sellainen, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaaehtoinen (n)
volo
  henkilö, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaamatkustaja (n)
parasīta
  henkilö, joka hyötyy kaikille tarjottavasta julkisesta palvelusta, mutta ei maksa sen käytöstä eli ei osallistu kustannusten kattamiseen

vapaasti (adv)
līberē
  vapaalla tavalla

vapahtaa (v)
adiuvo
  pelastaa, vapauttaa

vapahtaja (n)
salvatrix
  jokin, joka vapahtaa; (kristinusko, isolla) Jeesus

vapaus (n)
libertas
  se asiain tila, jossa joku tai jokin on vapaa

vapauttaa (v)
līberō
  päästää vapaaksi jostakin paikasta jonne on suljettu
lībertō
  valloittaa alue takaisin miehitysjoukoilta
  tehdä vapaaksi tai vapaammaksi, poistaa rajoituksia

vapauttaja (n)
līberātor
  henkilö, joka vapauttaa

vapautus (n)
līberātiō
  vapauttaminen

vappu (n)
Maius
  (Suomessa usein) toukokuun 1. päivä sosialistisen vasemmiston juhlapäivänä

varaani (n)
varanus
  -heimon ja erityisesti -suvun lisko. Varaaneja elää Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa

varakas (adj)
affluens
  sellainen, jolla on suhteellisen paljon varoja, varoissaan oleva

varakkuus (n)
divitiae
  se, kuinka varakas on eli kuinka paljon varoja on

varallisuus (n)
dīvitiae
  omaisuuden rahallinen arvo

varanto (n)
stāgnum
  resurssien lähde

varaosa (n)
pars
  laitteen rikkoontuneen osan korvaajaksi varalla pidetty tai hankittu osa

varapresidentti (n)
praeses vicarius
  henkilö, joka toimii presidentin sijaisena presidentin ollessa estyneenä

varas (n)
latro, fur
  joku (tai jokin), joka varastaa

varastaa (v)
abigere
  ottaa luvatta omaisuutta, joka ei kuulu itselle

varastettu (adj)
furtivus
  luvatta, salaa, laittomasti otettu

varasto (n)
prōsāpia
  myöhempää käyttöä varten säilytetyt tavarat
castra
  tavaroiden säilytystila
apothēca
  varastorakennus

varastoida (v)
condō
  laittaa varastoon, pitää varastossa

varata (v)
subsidiāriī
  pitää paikkaa itsensä tai toisen tulevaa käyttöä varten
  tilata aika, tehdä varaus

varattu (adj)
occupatus
  jonkun toisen käytössä jo oleva
accipiō
  jonkun kanssa seurusteleva tai avioliitossa oleva

varaus (n)
onus electricum
  sähkövaraus

varautua (v)
parō
  valmistautua johonkin ennalta määräämättömään
onus electricum
  latautua energialla

varhainen (adj)
matutinus
  aikainen

varhaiskypsä (adj)
praecox
  tavallista varhemmin kypsynyt; sellainen joka on saavuttanut tavallista varhemmin korkean tason jossakin

varhempi (adv)
prius
  varhaisempi, aikaisempi

varikko (n)
fovea
  radan sivussa oleva erillinen alue, johon kilpailijat pysähtyvät tankkaamista, renkaiden vaihtoa tai muuta huoltoa varten

variointi (n)
variatio
  varioiminen

varis (n)
cornix
  edellisiin kuuluva laji () tai sen yksilö

varista (v)
dēmittō
  putoilla irrallisena

varjo (n)
umbra
  läpinäkymättömän kappaleen estämän valon taakse jäävä pimeämpi alue

varjoisa (adj)
opācus
  sellainen, jossa on varjoa

varkaus (n)
furtum
  toisen omaisuuden ottaminen luvatta

varma (adj)
certus
  jonka tapahtuminen tai toteutuminen on hyvin todennäköistä, ennalta arvattua

varmaan (adv)
certe
  luultavasti

varmasti (adv)
quippe
  ilman että siitä olisi epävarmuutta

varmistaa (v)
polliceri
  tehdä varmaksi, ei jättää sattuman varaan

varmistua (v)
certus
  saada varmuus jostakin
polliceri
  hankkia varmuus

varmuus (n)
certitūdō
  vakaa tieto jonkin asian tapahtumisesta

varoa (v)
caveo
  suojata t. suojella itseään jnk aiheuttamilta vaaroilta

varoittaa (v)
moneo
  tiedottaa jkta jstk vaarallisesta

varoitus (n)
monitum
  sopimattomasta toiminnasta annettu huomautus

varomattomuus (n)
incūria
  se, että on varomaton

varovainen (adj)
cautus
  joka ottaa toimiessaan vaarat huomioon

varpunen (n)
passer
  varpunen eli kotivarpunen () on paikkalintu, joka on yleinen suuressa osassa Eurooppaa ja Aasiaa. Kotivarpunen liikkuu parvina. Varpuset ovat 15 cm:n mittaisia, päältä ruskean pitkittäisviiruisia, vatsapuolelta harmaita. Koiraalla on musta kurkku.

varras (n)
veru
  keppi, riuku t. metallipuikko johon ruoka laitetaan grillaamista tai paahtamista varten

varrastaa (v)
conspuō
  keihästää, asettaa vartaaseen

varrella (postposition)
apud
  (yleensä jonkin pitkänomaisen asian) luona, äärellä, reunalla (vrt. varressa)

varsa (n)
equulus
  yleensä keskenkasvuinen, nuori hevonen, myös aikuisesta hevosesta voidaan puhua isänsä tai emänsä varsana; myös muiden hevosensukuisten jälkeläinen

varsi (n)
caulis
  jokin pitkä, kapea kappale tai kappaleen osa (varsinkin sellainen, johon kiinnittyy jotakin)
  kasvin osa, joka kannattelee lehtiä ja kukkia
vita
  ratakiskon hamaran ja jalan välinen osa

varsijousi (n)
manuballista
  tukilla ja yleensä jonkinlaisella laukaisukoneistolla täydennetty viritettävä jousiase

varsin (adv)
satis
  painotuksesta riippuen jonkin verran vahvistava tai lieventävä adverbi; jokseenkin, sangen, hyvin

varsinainen (adj)
stricto sensu
  pääasiallinen, tarkoitettu, haluttu

varsoa (v)
equulus
  tammasta: synnyttää

varsovalainen (adj)
Varsaviensis
  Varsovasta peräisin oleva tai Varsovaan liittyvä

varsta (n)
pertica trituaria
  työkalu, jolla puitaessa lyödään maassa olevaa viljaa jyvien irrottamiseksi

vartalo (n)
truncus
  nisäkkäillä ruumis eli keho, mihin pää ja raajat kiinnittyvät

varte (n)
clāvula
  varttamisen tulos

varten (postposition)
ob
  jonkin tai jonkun vuoksi, hyväksi tai varalta

vartija (n)
custos
  henkilö, joka vartioi tiettyä paikkaa; työntekijä, joka suojelee omaisuutta tai henkilön koskemattomuutta

vartio (n)
vigilō
  vartiointia suorittava joukko tai henkilö

vartioida (v)
excubo
  pitää silmällä

vartiokoira (n)
canis custos
  vartiointiin koulutettu koira tai siihen soveltuva koirarotu

vartiotorni (n)
specula
  torni josta tiedustellaan ympäristöä vihollisen tai muiden turvallisuusuhkien varalta tai vartioidaan vankeja

varttaa (v)
clāvula
  puutarhanhoidossa siirtää varsi

varttaminen (n)
insitiō
  puutarhanhoidossa käytetty puu- ja pensaslaatujen lisäämis- ja jalostamistapa

vartti (n)
plaga
  neljännestunti, 15 minuuttia

varttua (v)
accrescere
  (ihmisestä) kehittyä, kasvaa, tulla vanhemmaksi

varuskunta (n)
praesidium
  pysyvästi sijoitettu puolustusvoimien yksikkö ja sen käyttämät tilat

varusmiespalvelus (n)
mīlitia
  asevelvollisille määrätty palvelus asevoimissa

varustaa (v)
ornō
  saattaa käyttö- tai toimintakuntoon

varuste (n)
armāmentum
  tiettyyn tehtävään tai toimintaan tarvittava väline

varusväki (n)
praesidium
  linnoituksen tai tukikohdan vakinainen henkilökunta

varvas (n)
digitus
  jalassa jalkapöydän jatkeena olevat viisi nivelikästä uloketta

vasa (n)
hinnuleus
  poron, peuran tai hirven jälkeläinen

vasalli (n)
ambactus
  keskiajan Euroopassa läänityksen haltija, joka oli voimakkaamman lääninherran alainen

vasama (n)
altercatio
  etenkin varsijousen tylppä, nuijamainen ammus, jota käytettiin turkis- ja pienriistan metsästyksessä, nykyisin maastoharjoittelussa

vasara (n)
malleus
  työkalu, jolla voidaan esim. lyödä nauloja puuhun

vasaraluu (n)
malleus
  yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

vasemmisto (n)
a sinistra parte
  nimitys, jota käytetään politiikassa oikeisto-vasemmisto-akselin vasemmassa päässä olevista ryhmistä

vasemmistolainen (adj)
laevus
  vasemmistoon tai sen aatteeseen kuuluva tai siihen liittyvä

vasen (adj)
laevus, sinister
  ei oikea; joka sijaitsee määräsuunnasta samalla puolella kuin katsojan sydän yleensä on vartalon keskiviivaan nähden, vasemmanpuoleinen

vasikanliha (n)
vitulīna
  nuoren naudan liha

vasikka (n)
vitulus, vitellus
  nautaeläimen poikanen

vaskata (v)
patina
  huuhtoa kultaa

vaskipuhallin (n)
aes
  nimitys niille useimmiten metallisille puhallinsoittimille, joissa ääni syntyy kuppimaista suukappaletta vasten jännitettyjen huulten värinän saattaessa soittimen sisäisen ilmapatsaan värähtelemään

vaskitsa (n)
caecilia
  Suomessa esiintyvä käärmeen näköinen raajaton lisko ()

vaskooli (n)
patina
  vaskauksessa eli kullanhuuhdonnassa käytettävä suurta tasapohjaista lautasta muistuttava pyöreä tavallisesti metallinen vati

vasoa (v)
adūlor
  synnyttää vasa, poikia

vasodilataatio (n)
vasodilatatio
  verisuonten laajeneminen

vasta (adv)
solum
  ei enempää kuin, (tähän mennessä) ainoastaan
modo
  juuri nyt, hetki sitten, vastikään

vasta- (prefix)
contra-
  vastassa oleva, vastakkainen
iustus
  vasta tapahtunut, äskettäinen, hiljattainen

vasta-argumentti (n)
contrādictiō
  vastaväite

vastaaja (n)
reus
  riita- ja hallintoasioissa kantajan oikeuteen haastama osapuoli; rikosasioissa myös syytetty

vastaan (postposition)
contra
  vastustaen jotain, ei puolesta

vastaanottaja (n)
acceptor
  se joka ottaa vastaan

vastahakoinen (adj)
invītus
  jatkuvasti eri mieltä oleva, tottelematon tai torjuva

vastakkainen (adj)
oppositus
  jotakin vastaan suuntautuva
  kahdesta vaihtoehdosta tai ääripäästä toinen

vastakohta (n)
antonymum
  johonkin nähden päinvastaista tarkoittava asia tai merkitykseltään vastakkainen sana

vastakohtaisuus (n)
oppositiō
  (filosofia, ym.) eroavaisuuksia korostava vallitseva ristiriita olioiden keskinäisessä suhteessa; käänteisyys

vastalause (n)
reclāmō
  protesti

vastamyrkky (n)
antidotum
  aine, joka tekee myrkyn tehottomaksi

vastapäinen (adj)
oppositus
  vastapäätä sijaitseva

vastapäätä (adv)
oppositus
  jonkin etupuolella jonkin toisella puolella
trāns
  suoraan kadun toisella puolella

vastarinta (n)
resistantia
  vastustus

vastata (v)
respondeo
  antaa vastaus (kysymykseen tai kommenttiin vuoropuhelussa)

vastaus (n)
responsum, responsio
  esitettyyn kysymykseen löydetty ratkaisu, selitys tai muu kannanotto

vastavaikutus (n)
reāctiō
  ärsykkeen tai ulkoisen tekijän aikaansaama tapahtuma, reaktio

vastavuoroinen (adj)
mūtuus
  vuorollaan tai vuorostaan toiselle tehtävä tms.

vastavuoroisesti (adv)
mutuē
  vuorostaan, toisen osapuolen toimintaa mukaillen; vuorotellen, toinen toiselleen

vastaväite (n)
contrādictiō
  väite, joka pyrkii kumoamaan jonkin toisen, olemassa olevan väitteen; vasta-argumentti

vasten (postposition)
contrā
  johonkin kiinni ollen; jonkin varaan nojaten

vastenmielinen (adj)
abominabilis
  inhottava

vastine (n)
aequivalens
  sanan tai käsitteen kielellinen vastaavuus

vastoin (preposition)
contra
  jotakin vastaan, toisin kuin jokin

vastus (n)
resistantia
  resistanssi; elektroniikassa suure, jonka yksikkö on ohmi

vastustaa (v)
adversor
  suhtautua torjuvasti
  tehdä vastarintaa
  ominaisuuksillaan estää tai vaikeuttaa
  olla kyllin vahva kestämään

vastustava (adj)
obstitus
  joka vastustaa

vastuullisuus (n)
auctoritas
  asemaan perustuva velvoittavuus vastuullisena toimimiseen

vastuuvapaus (n)
fungor
  Suomen yhteisölainsäädännössä määritelty päätös, jolla yhteisö luopuu mahdollisista korvausvaatimuksista hallituksen jäseniä tai muita yhtiön toimielimen jäseniä tai muita vastuullisia kohtaan

vata (n)
quid
  kalanpyydys, pieni, poveton, pohjassa vedettävä nuotta

vatkain (n)
promiscuus
  vatkaamiseen tarkoitettu väline

vatkata (v)
pello
  sekoittaa nopeasti usein ilmaa sitoen; vispata

vatsa (n)
abdomen
  ihmisen vartalon etumus rinnan alapuolelta nivusiin, maha

vatsa-aortta (n)
aorta abdominalis
  aortan vatsaontelossa sijaitseva osa

vatsanpalvonta (n)
gula
  (raamatullinen) mässäily (syntinä)

vatsaontelo (n)
cavum abdominis
  pallean ja lantion etuaukeaman väliin sijoittuva ruumiin ontelo, jossa sijaitsevat lukuiset sisäelimet joihin sisältyvät myös suolet

vauhti (n)
celeritās
  nopeus, nopea liikkuminen
  valmistautuminen

vaunu (n)
carrus
  (yleensä monikollisena) hevosen vetämä kuljetusväline, erityisesti sellainen, jossa on umpinainen matkustamo tai tavaratila

vaunut (n)
carruca
  (historia) yhden tai useamman hevosen vetämä kaksi- tai nelipyöräinen kulkunevo,

vauras (adj)
dīs
  omillaan hyvin toimeentuleva, hyvinvoipa

vaurastua (v)
dives
  hankkia vaurautta, rikastua

vaurastuttaa (v)
divito
  luoda vaurautta, tehdä vauraammaksi

vaurio (n)
damnum
  vahinko, joka aiheutuu esineelle tai asialle

vaurioittaa (v)
noceō
  aiheuttaa vaurio

vaurioitua (v)
damnum
  tulla vaurioituneeksi

vauva (n)
infans
  alle vuoden ikäinen lapsi

vedenalainen (adj)
summersus
  sellainen, joka on veden alla, tai tapahtuu veden alla

vedessäelävä (adj)
aquatilis
  sellainen, mikä elää vedessä ja yleensä tarvitsee ympärillen vettä elääkseen.

vedos (n)
imprimō
  (taidegrafiikka) taiteilijan valmistamasta painolevystä painotekniikalla tuotettu yl. yksilöity taideteos
argūmentum
  valokuvatekniikalla pimiössä toteutettu, paperille valmistettu valokuva
perflātus
  paperille painettu koeversio; korjausta varten otettu paino- tms. jäljennös

vedostaa (v)
imprimō
  valmistaa vedos

vedota (v)
obsecrō
  esittää vetoomus; ottaa jokin asia esiin esim. itseään puolustaakseen.

vedättää (v)
lūdus
  huijata, johtaa harhaan

veganismi (n)
veganismus
  ideologia ja elämäntapa, jossa kieltäydytään pitämästä eläimiä hyödykkeinä eikä käytetä eläinperäisiä tuotteita missään muodossa

vehnä (n)
triticum
  leipävehnä, vehnien sukuun kuuluva viljalaji (Triticum aestivum)

vehnäjauho (n)
simila
  vehnästä valmistettu jauho, jota käytetään paljon leivonnassa ja ruoanlaitossa

vehnäolut (n)
grucingarius
  olut, jonka valmistukseen käytetyista maltaista suuri osa on vehnää

veikeä (adj)
ioculāris
  leikkisä, hymyilevä

veitsi (n)
culter
  kattaukseen kuuluva ruoan leikkaamiseen ja levitteiden levittämiseen tarkoitettu ruokailuväline, myös keittiötyökalu

vekseli (n)
syngrapha
  määrämuotoinen, kaikesta aineellisesta velkaperusteesta ja vastasuorituksesta riippumaton maksusitoumus

velallinen (n)
dēbitor
  se, joka on lainannut jklta rahaa, se, joka on velkaa jklle

velho (n)
fascināns
  noita, henkilö, jonka sanotaan hallitsevan yliluonnollisia taikavoimia

veli (n)
frater
  miespuolinen sisarus

velipuoli (n)
novercae filius
  miespuolinen sukulainen, jonka kanssa jompikumpi vanhemmista (joko isä tai äiti) on yhteinen

veljellinen (adj)
frāternus
  veljelle tai veljeydelle ominainen

veljenpoika (n)
nepos
  veljen poika

veljentytär (n)
filia fratris
  veljen tytär

veljeskunta (n)
fraternitas
  miehille tarkoitettu yhteisö, jonka jäsenet ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään; esimerkiksi munkkikunta, kilta tai salaseura

veljeys (n)
frāternitās
  se, että on veli; veljien välinen suhde

velka (n)
debitum
  velkasuhteessa velallisen velvoite, joka tarkoittaa tietyn suorituksen toimittamista velkojalle ja suorituksen täyttämättä jättämisestä aiheutuvaa oikeudellista vastuuta

velkoja (n)
crēditor
  se, joka on lainannut jollekulle rahaa; se, jolle joku on velkaa

velli (n)
papa
  puuroa muistuttava ruoka, rakenteeltaan puuroa löysempää

veloittaa (v)
onus electricum
  periä maksu tuotteesta tai palvelusta

velvollisuus (n)
officium
  ympäristöltä tuleva pakko jonkin tekemiseen tai tekemättä jättämiseen oikeudellisesti tai moraalisesti

vene (n)
navis, linter
  vedessä kulkeva kulkuneuvo, yleensä selvästi pienempi kuin laiva

veneillä (v)
navis
  liikkua veneellä

veneluu (n)
os scaphoid
  värttinäluuhun liittyvä ranteen luu, os scaphoid

venetsia (n)
Veneti
  (kielitiede) venetsian kieli, Pohjois-Italiassa puhuttava romaaninen kieli, (kielitunnus: vec)

venetsialainen (adj)
venetus
  Venetsiasta peräisin oleva

venezuelalainen (adj)
Venetiolanus
  Venezuelasta peräisin oleva tai Venezuelaan liittyvä

venezuelalainen (n)
Venetiolanus
  pysyvästi Venezuelassa asuva henkilö

venytellä (v)
pandiculor
  venyttää toistuvasti (erit. lihaksia)

venyttää (v)
extendo
  tehdä jokin pidemmäksi vetämällä sen vastakkaisista päistä

venyä (v)
extendo
  pidentyä vetävän voiman vaikutuksesta

venäjä (n)
lingua Ruthenicus
  venäjän kieli (kielitunnus: ru), Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli

venäjänkielinen (adj)
Ruthenica
  venäjän kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
  venäjäksi esitetty tai tapahtuva, venäjän kielellä oleva

venäläinen (adj)
russus
  Venäjältä peräisin oleva tai Venäjään liittyvä
  etnisiin venäläisiin liittyvä

venäläinen (n)
russus
  pysyvästi Venäjällä asuva henkilö
  Venäjän kansalainen
  äidinkielenään venäjää puhuvan itäslaavilaisen kansan edustaja

veranta (n)
subdiale
  oleskeluun tarkoitettu ja ympäristöön auki oleva tyypillisesti suurikokoinen kuisti, johon sisältyy katos ja sen lukuisia tukipylväitä

verbi (n)
verbum
  sanaluokka, johon kuuluvat sanat merkitsevät toimintaa tai tilaa

verekseltään (adv)
in flagrante delicto
  jonkin aikana tai välittömästi sen jälkeen

verenpaine (n)
pressio sanguinis
  verisuonistossa esiintyvä nesteen paine

verenpainetauti (n)
hypertensio
  pysyvästi koholla oleva verenpaine, mikä aiheuttaa terveyshaittoja ajan kuluessa

verenpurkauma (n)
livor
  tylpän vamman aiheuttama sisäinen verenvuoto; vamma-alueelle syntyy verihyytymä ja ihon läpi nähdään mustelma, joka vaihtaa väriään tummanpunaisesta sinertävään ja kellertävään

verho (n)
aulaeum
  ikkunan eteen laitettava kangas, joka peittää ikkunan; ikkunaverho

veri (n)
sanguis, cruor
  nestemäinen kudos, joka kuljettaa happea ja ravinteita kehoon ja kuonaa pois kehosta

verilöyly (n)
caedes
  tapahtuma, jossa surmataan joukko ihmisiä poikkeuksellisen julmasti tai raa’asti

verimakkara (n)
botulus
  makkara, jonka ainesosana on käytetty verta. Kuoreen pakatussa seokseksessa on yl. runsaasti viljaa, mausteina sipulia, suolaa ja muita valmistajan valitsemia mausteita. Täyte sisältää rasvaa ja joskus myös makkararaaka-aineeksi soveltuvia lihan osia.

verinahka (n)
dermis
  ihoon kuuluva, orvaskeden alla sijaitseva runsasverisuoninen sidekudoskerros ()

verinen (adj)
cruentus
  verta sisältävä; sellainen, jossa on näkyvästi verta; veren tahrima

veripalttu (n)
botulus
  jauhoilla suurustetusta verestä valmistettu uunivuoassa paistettu vanukas

verisukulaisuus (n)
cōnsanguinitās
  sukulaisuus, jossa osapuolet ovat suhteellisen läheisti sukua yhteisten esivanhempien kautta vastakohtana sukulaisuudelle avioliiton tai adoption kautta

verisuoni (n)
vas sanguineum
  elimistön kanava, jossa veri kulkee; jakautuvat valtimoihin ja laskimoihin

verkko (n)
rete
  langasta, myös rautalangasta, tai köydestä punottu hyvin löyhä isoaukkoinen kudos
  kalastusvälineenä käytetty verkko, kalaverkko
araneum
  hämähäkin pyydystysvälineekseen seitistä punoma verkko, hämähäkinverkko
reticulum
  rakenne- tai organisaatiotyyppi, joka koostuu solmuista ja niiden välisistä yhteyksistä
  valtakunnalliseen toimijaan alisteinen itsenäisistä paikallisista televisio- tai radioasemista koostuva lähetysverkko (etenkin Yhdysvalloissa)
indago
  jonkin fyysisesti tai loogisesti verkon muodostava rakennelma, sähköverkko, tietoverkko
  verkko eli graafi koostuu pisteistä eli solmuista ja näitä mahdollisesti yhdistävistä kaarista tai suunnatuista kaarista ja nuolista: solmujen ja kaarien järjestetty pari

verkkokalvo (n)
retina
  silmän valoa aistiva osa silmän takaosassa

verkkosivusto (n)
situs interrētiālis
  Internetissä saatavilla oleva yhtenäinen verkkosivujen kokonaisuus, joka tavallisesti keskittyy yhteen aihepiiriin tai on yhden julkaisijan ylläpitämä

verkosto (n)
reticulum
  solmukohdat ja niiden väliset yhdyssiteet; useista verkoista muodostuva kokonaisuus

verkostoitua (v)
reticulum
  solmia työssä tai harrastuksissa hyödyllisiä suhteita

vermutti (n)
absinthium
  yrteillä maustettu väkevä viini

vero (n)
vectigal
  valtion, kunnan tai muun sellaisen yhteisön, jolla on lain suoma oikeus kantaa veroja, perimä osuus tuloista tai omaisuudesta; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulo

verokirstu (n)
arca
  verokertymä, verovarat, julkiset varat

verottaa (v)
vectīgal
  velvoittaa maksamaan tai periä veroa

verranto (n)
prōportiō
  matemaattinen yhtälö, jossa molemmat puolet ovat suhteita:

verrata (v)
comparare
  etsiä useasta asiasta niiden välisiä eroavaisuuksia ja yhtäläisyyksiä

verso (n)
germen
  kormi, monisoluisten kasvien normaalisti ylöspäin kasvava tai vaakasuora osa

verstas (n)
officīna
  metallin tai puun työstöön tarkoitettu tila

vertailu (n)
comparatio
  toimenpide kahden tai useamman asian vertaamiseksi toisiinsa; se, että vertaillaan

vertauskertomus (n)
parabola
  vertauskuvallinen kertomus, paraabeli

vertauskuva (n)
symbolum
  asia, joka symboloi jotakin abstraktia asiaa

veruke (n)
praetextum
  tekosyy

veräjä (n)
porta
  se osa aidasta tai aitauksesta, jonka voi avata; aitauksen portti

vesa (n)
germen
  puun varren juuresta tai kannosta kasvava uusi, nuori varsi

vesakko (n)
caeduus
  vesojen muodostama kasvusto

vesi (n)
aqua, aqva
  kahdesta vety- ja yhdestä happiatomista muodostuva yhdiste (H₂O), vedyn palamistulos, huoneenlämmössä kirkas, hajuton ja mauton neste

vesihana (n)
gryphus
  yleensä vesijohtoon liitetty hana, veden virtausta säätelevä venttiili

vesijohto (n)
aquaeductus
  putki tai letku, jota pitkin talousvesi kulkee, usein osa vesijohtoverkostoa

vesikello (n)
clepsydra
  kello, jossa tippuva vesi mittaa aikaa; kello, jonka koneisto toimii veden tippumisen voimalla

vesikrassi (n)
nasturtium
  kaalin ja sinapin sukuinen salaatti- ja maustekasvi ()

vesilisko (n)
stelliō
  yleinen Salamandridae-heimon pyrstösammakkolaji ()

vesimeloni (n)
cucumis
  arbuusi, mehevähedelmäinen viljelyskasvi (), vihanneshedelmä ja sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja. Vesimelonin siemenet ovat jakautuneet tasaisesti koko hedelmälihaan toisin kuin melonilla

vesinokka (n)
stillō
  rakennuksen ulokkeen vaakasuora rauna tai suippeneva kärki, joka ohjaa sade- ja sulamisveden loitommas rakennuksen ulkopinnasta

vesinokkaeläin (n)
ornithorhynchus
  Australian mantereella ja Tasmaniassa esiintyvä räpyläjalkainen, ankannokkainen muniva nisäkäs (Ornithorhynchus anatinus)

vesipannu (n)
cortīna
  pannu jossa keitetään vettä

vesiputous (n)
cataracta
  kohta jossa joen vesi putoaa vapaasti alaspäin jyrkänteeltä tai syöksyy uomaansa pitkin alas jyrkässä kulmassa

vesiskorpioni (n)
Nepa cinerea
  vesiluteisiin kuuluva järvissä ja lammissa elävä vesihyönteinen ()

vesisulka (n)
millefolia
  mikä tahansa vesisulkien sukuun () kuuluva esikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

vesivaaka (n)
assolō
  pinnan kaltevuuden tutkimiseen, erityisesti pysty- tai vaakasuoruuden määrittämiseen, käytettävä mittalaite

vessa (n)
forica
  ulostamista ja virtsaamista ja tavallisesti samalla henkilökohtaista siistiytymistä varten tehty tila

vessapaperi (n)
anitergium
  WC-paperi

vesuri (n)
rostrum
  pitkäteräinen työkalu pienpuuston raivaamiseen ja oksien karsimiseen

veteraani (n)
ēmeritus
  vanha tai täysinpalvellut sotilas

vetinen (adj)
aquosus
  sellainen, joka on koostumukseltaan liikaa vettä sisältävä

veto (n)
abstraho
  teonnimi verbistä vetää, vetämisen teko tai tulos
perflātus
  häiritsevä sisäilman virtaus
sponsiō
  sopimus siitä, että kahdesta ihmisestä tai useammasta yksi maksaa muille, jos arvaa jonkin lopputuloksen väärin

veto-oikeus (n)
vetare
  oikeus estää jonkin päätöksen voimaantulo

vetoeläin (n)
armentum
  ajoneuvon tai työvälineen liikuttamiseen käytettävä kotieläin

vetoisuus (n)
capācitās
  (astian) tilavuus

vetokaappi (n)
pallium
  laboratorioissa käytettävä ilmastoitu kaappi

vetolaatikko (n)
loculus
  huonekaluun, kalusteeseen tai muuhun rakenteeseen sijoitettu yleensä etupaneelissa näkyvästä kädensijasta tai vetimestä vetämällä osittain tai kokonaan esiin tuleva tavallisesti yläpuolelta avoin säilytyslaatikko

vetonaula (n)
abstraho
  ihmisiä puoleensa houkutteleva nähtävyys, tapahtuma tai muu vastaava

vetota (v)
vetare
  käyttää veto-oikeutta

vetovoima (n)
illecebra
  magnetismin aiheuttama voima; magneetin taipumus vetää ferriittisiä kappaleita puoleensa

veturinkuljettaja (n)
māchinātor
  työkseen veturia ajavan henkilön ammattinimike; veturimies

vety (n)
hydrogenium
  kevyin epämetallinen alkuaine, kemiallinen merkki H

vetäytyä (v)
pedem referre
  siirtyä syrjään, luopua pelistä tai pelitilanteesta; mennä kuoreensa; mennä talviunille tms.

vetää (v)
trahō
  (transitiivinen ja intransitiivinen) liikuttaa voimalla itseään kohti, usein jostakin irti tai mukanaan
persuadere
  (laajemmin) liikuttaa voimalla perässään
alliciō
  hengittää sisään; pitää tauko hengityksen tasaantumisen ajaksi
ventus
  houkutella, vetää puoleensa, ajaa vietin voimalla

viallinen (adj)
mendōsus
  esine tai asia, jossa on jokin vika

videonauhuri (n)
magnetoscopium
  laite, jolla tallennetaan elektronista liikkuvaa kuvaa (videota) ja ääntä magneettiselle videonauhalle

videopeli (n)
lūdus vīsuālis
  pelikonsolilla pelattava elektroninen peli

viedä (v)
fero
  siirtää joku taikka jokin johonkin, kuljettaa ajoneuvolla
ducere
  saattaa johonkin olotilaan
  johdattaa tanssissa
aufero
  varastaa
sumere
  harjoittaa vientiä

viehe (n)
illecebra
  siimaan kiinnitettävä kalastusväline, jonka koukkuun tai koukkuihin houkutellaan petokalaa tarttumaan

viejä (n)
ducere
  henkilö, joka päättää tanssiparin liikkeistä

vielä (adv)
adhuc
  tekemisestä tai tilasta, joka on ollut ja jatkuu edelleen
  tekemisestä tai tilasta, joka ei vallitse puheena olevalla hetkellä; vastakohtana sanalle jo
etiam
  vahvistussanana vertailun yhteydessä

viemäri (n)
cloāca
  putki tai muu reitti jäteveden pois johtamista vasten

vieraannuttaminen (n)
aliēnātiō
  menettely, jossa lapsen kanssa asuva lapsen huoltaja pyrkii vanhempien erottua eri tavoin estämään lapsen tapaamiset toisaalla asuvan vanhemman kanssa

vieraanvarainen (adj)
hospitālis
  joka ottaa mielellään vieraita vastaan ja/tai suhtautuu heihin ystävällisesti ja huomaavaisen anteliaasti

vieraanvaraisuus (n)
hospitium, hospitālitās
  se, että on vieraanvarainen

vierailija (n)
adventor
  henkilö, joka vierailee jossakin

vierailla (v)
visitare
  käydä jossakin

vierailu (n)
vīsitō
  jonkun käynti jossakin kutsuttuna tai muusta aloitteesta vierailijana

vieras (adj)
alienus, barbarus
  (kielestä) joka ei ole äidinkieli

vieras pääoma (n)
debitum
  yrityksen käyttöön sen ulkopuolisten tahojen antamaa pääomaa, johon aina kohdistuu takaisinmaksuvelvollisuus, toisin kuin omaan pääomaan

vierashuone (n)
hospitāle
  kodin huone, jossa vieraat voivat yöpyä

vieraskielinen (adj)
advena
  vieraalla eli muulla kuin äidinkielellä kirjoitettu

vierasperäinen (adj)
advena
  vieraasta kulttuurista peräisin oleva; ulkomainen

vieressä (postposition)
juxta
  aivan jonkun tai jonkin lähellä tai lähettyvillä, ohessa

vieriä (v)
volūmen
  (pyöreistä tai pyöreähköistä kappaleista) liikkua pyörimällä itsensä ympäri, kieriä

viesti (n)
nuntius
  sanoma, kirjallinen tai suullinen asian tiedottaminen toiselle

viestin (n)
mediocris
  viestinnän väline, median väline

viestintä (n)
communicatio
  sanomien välittäminen, merkitysten tuottaminen ja yhteisen ymmärryksen rakentaminen

vietellä (v)
tentō
  saada joku tekemään jotakin katumusta aiheuttavaa tai moitittavaa
seducere
  saada joku tekemään jotakin seksuaalista kanssaan

vietnam (n)
vietnamensis
  pääasiassa Vietnamissa puhuttava kieli (kielilyhenne: vi)

vietnamilainen (adj)
vietnamensis
  Vietnamista peräisin oleva tai Vietnamiin liittyvä

vietnamilainen (n)
vietnamensis
  Vietnamin kansalainen

viettelijä (n)
corruptor
  henkilö, joka viettelee

viettely (n)
inlectamentum
  houkuttelemista seksuaaliseen toimintaan

vietti (n)
impellō
  käyttäytymismalli, joka eläimellä on ilman ennakkokokemusta

viettää (v)
celebrare
  juhlia, juhlistaa
clīvus
  olla kalteva

viha (n)
odium, invidia
  jkt tai jtak kohtaan tunnettu voimakas vastenmielisyyden tunne tai suuttumus

vihainen (adj)
malignus
  vihaa tunteva, kiukkuinen

vihaisesti (adv)
iracunde
  vihaisella tavalla

vihamielinen (adj)
hostilis
  vastustava, syrjivä asenne jotakuta kohtaan

vihamielisyys (n)
hostilitas
  se, että on vihamielinen; vihamielinen suhtautuminen

vihamies (n)
adversāria
  henkilökohtainen vihollinen

vihannes (n)
olus, holus
  mehevä kasvi, jonka lehtiä, juuria, vartta tai kukkia käytetään ravinnoksi tuoreena tai kypsennettynä

vihanneskrassi (n)
lepidium
  nopeakasvuinen kirpeänmakuinen yrtti (), jonka nuoria versoja käytetään vihantana ruoan maustamiseen

vihanpito (n)
invidia
  voimakas epäsopu ihmisten tai ihmisryhmien välillä

vihata (v)
odisse
  tuntea vihaa jkta kohtaan

vihdoin (adv)
dēmum
  viimein, lopulta

viheltää (v)
sībilō
  päästää korkea ääni, esimerkiksi pilliin puhaltamalla
  tuottaa huulilla korkeaa ääntä

viheriö (n)
immītis
  golfradan reikää ympäröivä alue, jolla on erityisen hyvin hoidetty nurmi

vihertävä (adj)
pallens
  sellainen, jossa on vihreää

vihje (n)
indicium
  neuvo, jonka on tarkoitus edistää esimerkiksi tehtävän suorittamista tai auttaa vedonlyönnissä

vihkiminen (n)
nūptiae
  avioliiton vahvistaminen; uskonnollinen vihkitoimitus, hääseremonian osa
receptio
  virkaan asettaminen

vihkisormus (n)
societas
  avioliiton symbolina käytettävä sormus, jota miehet ja naiset kantavat vasemman käden nimettömässä; Suomessa on tapana, että naiset asettavat vihkisormuksen kihlasormuksen rinnalle

vihko (n)
commentārius
  paperiarkeista tehty pehmeäkantinen nidos

vihmin (n)
aspergillum
  kimppumainen tai huiskamainen pyhitetyn veden pirskotin ortodoksisessa kirkossa

vihne (n)
arista
  heinäkasvien siemenessä oleva okanen

vihollinen (n)
hostis, inimicus
  joku joka suhtautuu vihamielisesti toiseen henkilöön tai asiaan, pyrkii vahingoittamaan tätä tai tämän pyrkimyksiä ja etuja; vihamies

vihollisuus (n)
hostīlitas
  vihollisina olemisen tila ja sen seuraamukset

vihreä (adj)
viridis, virditas
  väriltään vihreä
viridis
  luonnon arvoja ja ympäristöä varjeleva
  vehreä, vehmas, vihanta, vihannoiva

vihreä (n)
viridis, virditas
  vihreä väri

vihreä tee (n)
thea viridis
  teepensaan lehtiä, jotka ovat hapettuneet vain vähäisesti

vihurirokko (n)
rubeola, rubella
  viruksen aiheuttama kuumetauti, joka on herkästi tarttuva ja aiheuttaa punaläiskäistä ihottumaa

vihvilä (n)
iuncus
  jokin vihviläkasvien heimoon kuuluvan suvun () yleensä monivuotisista kasveista

viidennes (n)
pars
  yksi viidesosa

viides (numeral)
quintus
  numeroa viisi vastaava järjestysluku. Neljännen jälkeen ja ennen kuudetta.

viihde (n)
oblectāmen
  yleisnimi kevyelle ajanvietteelle, tapahtumille, esityksille tai toiminnoille, joiden tarkoitus on tuottaa huvia tai mielihyvää yksittäiselle ihmiselle tai suuremmalle yleisölle

viihdyttää (v)
oblectō
  saada viihtymään

viihtyä (v)
sentire
  tuntea olonsa viihtyisäksi

viikate (n)
falx
  maataloustyökalu, jolla niitetään esimerkiksi heinää ja viljaa

viikko (n)
septimana, hebdomas
  seitsemän päivän jakso

viikonloppu (n)
septimana vergens
  viikonvaihde, viikon viimeiset päivät eli lauantai ja sunnuntai, joskus myös perjantai (lyh. vkl)

viikonpäivä (n)
dies hebdomadis
  nimetty päivä viikosta, joita on seitsemän kappaletta

viikset (n)
mystax
  ylähuulessa nenän ja suun välissä sijaitseva karvoitus, huuliparta

viiksi (n)
saeta
  yksi eräiden eläinten suun vieressä kasvavista pitkistä karvoista

viikuna (n)
ficus
  sen hedelmä, jota syödään varsinkin kuivattuna

viila (n)
lima
  erilaisten materiaalien työstöön käytettävä tiheäänhammastettu, tankomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

viilata (v)
līmō
  tasoittaa pintaa viilaa apuna käyttäen

viileä (adj)
frigidulus
  lämpötilaltaan verrattain alhainen
  kylmähermoinen, rauhallinen
  (puhekieltä; käytetään lähes yksinomaan muodossa viilee) jonkin tyylikkyyttä tai muuta myönteistä ominaisuutta ilmaiseva; siisti, hieno, upea, makee

viilto (n)
curto
  viiltämisestä syntynyt vahinko, mahdollisesti avohaava
  viiltämisen toteutus tai tapahtuma

viime (adj)
novissimus
  edellinen, edeltävä, äskeinen

viimeaikainen (adj)
nūperus
  vähän aikaa sitten tapahtunut

viimein (adv)
denique
  odotuksen jälkeen, lopulta

viimeinen (n)
ultimus
  se tai hän, joka tulee viimeisenä tai jää viimeiseksi

viimeisin (adj)
novissimus
  uusin

viimeksi (adv)
aeternō
  edellisen kerran, toistaiseksi viimeiseksi tapahtuneella kerralla
denique
  lopuksi, viimeiseksi

viina (n)
ebriamen
  tislaamalla valmistettu, juotavaksi laimennettu vahva alkoholijuoma
  mikä tahansa alkoholijuoma

viini (n)
vinum, merum
  viinirypäleistä tai toisinaan marjoista tai hedelmistä käyttämällä valmistettava alkoholijuoma
pharetra
  nuolikotelo

viiniköynnös (n)
vinea
  mikä tahansa viiniköynnöksien sukuun () kuuluva viiniköynnöskasvien heimon () laji tai sellaisen yksilö

viinimarja (n)
ribes
  herukka

viinirypäle (n)
uva
  rypäleittäin kasvava viiniköynnöksen marjamainen hedelmä, josta valmistetaan mm. viiniä, rusinoita ja rypälemehua

viinitila (n)
vinetum
  maatila, jolla viljellään ja usein valmistetaan viiniä

viinitynnyri (n)
dolium
  tynnyri, jota käytetään viinin kuljettamiseen ja varastoimiseen

viiriäinen (n)
coturnix
  fasaanin sukuinen kanalintu, jota tarhataan munien takia ja metsästetään lihaksi ()

viisaasti (adv)
sapienter
  viisaalla tavalla, järkevästi, ymmärrystä käyttäen

viisas (adj)
sapiens
  joka tietää, osaa tai ymmärtää paljon asioita

viisaudenhammas (n)
dens sapientiae
  takimmainen molaari ylä- tai alaleuassa; niitä on yhteensä neljä kappaletta ja ne puhkeavat noin 20 ikävuoden tienoilla

viisaus (n)
sapientia
  syvällinen tieto ja ymmärrys
  viisas ajatus tai neuvo; aforismi

viisi (numeral)
quinque
  5, roomalaisilla numeroilla merkittynä V, numero neljän ja kuuden välissä

viisikymmentä (numeral)
quinquaginta
  50, luku neljänkymmenenyhdeksän ja viidenkymmenenyhden välissä

viisisataa (numeral)
quīngentī
  500, roomalaisilla numeroilla D, luku neljänsadanyhdeksänkymmenenyhdeksän jälkeen; vastaava järjestysluku: viidessadas

viisitoista (numeral)
quindecim
  15, roomalaisilla numeroilla merkittynä XV, luku neljäntoista ja kuudentoista välissä. Vastaava järjestysluku: viidestoista.

viisto (adj)
obliquus
  muussa kuin suorassa kulmassa vertailusuuntaan nähden

viitata (v)
alludere
  enteillä jotakin

viitekehys (n)
compāgēs
  jnk asian tarkastelussa käytettävät lähtökohdat, oletukset yms.

viitonen (n)
quinque
  viiden numero, numero 5; numerolla viisi merkitty tai järjestetty
  viiden euron tai muun rahayksikön arvoinen kolikko tai seteli

viitsiä (v)
possum
  olla jollakulla voimia ja riittävästi tahtoa tehdä jotakin, niin että oikeasti tekee; suostua, vaivautua tekemään jotakin, välittää (tehdä jotakin), (jotakuta) huvittaa (tehdä jotakin)

viitta (n)
pallium
  harteilla pidettävä hihaton vaatekappale
scutum
  merkiksi pystytetty seiväs, karahka tms.

viittaus (n)
contenance
  käden nosto eleenä huomion merkiksi, viittaaminen

viittoilla (v)
gestus
  näyttää käsillä jotakin ilmaisevia merkkejä

viittoma (n)
signum
  viittomakielen ele, sanaa vastaava yksikkö

viittomakieli (n)
lingua gesticulatoria
  Useimmiten kuuroille suunnattu kieli, jossa kielellinen viesti ilmaistaan viittomalla käyttäen käsite-, sana- tai merkkiviittomia. Viestiä elävöitetään ja sävytetään eleiden ja ilmeiden avulla. Viittomakieli on itsenäinen kieli, eikä vain tapa välittää puhutun kielen viestejä.

viiva (n)
linea
  muodoltaan ja ulkoasultaan usein vaihteleva, tavallisesti ympäristöstä väriltään tai sävyltään erottuva juova, piirto, raita, rantu, viiru tms.

viivain (n)
rēgula
  viivan piirtämiseen käytettävä suora- tai käyräreunainen malline

viivoitin (n)
rēgula
  suorien viivojen piirtämiseen käytettävä väline

viivyttely (n)
morōsitās
  viivytteleminen

viivytys (n)
cunctor
  jokin joka viivyttää

vika (n)
culpa
  toimintahäiriö
  syy

vikkelä (adj)
celer
  nopea

vikkelästi (adv)
celer
  vikkelällä tavalla

vilja (n)
frumentum
  ryhmä siemenkasveihin kuuluvia heinäkasveja, joiden siemeniä eli jyviä käytetään ravinnoksi

vilja-aitta (n)
pānārium
  viljan merkittävä tuotantoalue, josta viljaa kuljetetaan kaupunkeihin (usein viittaa historiaan)

viljasato (n)
dēmetō
  vilja, joka viljelyksiltä saadaan talteen

viljavarasto (n)
grānārium
  viljan varasto

viljelijä (n)
agricola
  henkilö, joka viljelee jotakin

viljellä (v)
colo
  harjoittaa maanviljelyä, myös kasvattaa kasveja kasvihuoneessa tai puutarhassa

viljelmä (n)
plantatio
  yhdestä tai useammasta maarekisteritilasta tai sellaisen osasta muodostuva maataloudellinen kokonaisuus, jota hoidetaan yhdestä talouskeskuksesta
  yksittäisen kasvilajin viljelyala; ko. kasvit kokonaisuutena
cultūra
  näytetarkoituksiin kasvatettava eliö tai kudos

vilkas (adj)
acer
  eloisa, energinen
occupatus
  runsaasti liikennettä, ihmisiä, liikettä sisältävä; kiireinen

vilkuttaa (v)
fluctus
  tehdä tervehtiäkseen, hyvästelläkseen tms. ele, jossa nostetaan käsi tai kädet ylös, suoristetaan sormet, paljastetaan kämmen eteenpäin toista ihmistä kohti ja heilutetaan kättä sivuttaissuunnassa edestakaisin

villa (n)
lāna
  pitkäkarvaisista eläimistä saatava kuitu, jota käytetään tekstiilien raaka-aineena

villainen (adj)
velle
  villasta valmistettu; villaa sisältävä

villakangas (n)
lāna
  villasta kudottua kangasta.

villakuore (n)
capellanus
  (eläintiede) lota, Pohjois-Atlantissa elävä kuorekala.

villapaita (n)
thorax
  villalangasta valmistettu paita

villi (adj)
saevus
  sellainen, joka elää luonnonvaraisena; kesytön, villiintynyt

villi (n)
saevus
  luonnonvaraistaloudessa elävä, ei-korkeakulttuurisen kansan jäsen

villisika (n)
aper
  metsäkarju, kesyn sian villinä elävä kantamuoto

villitä (v)
percieō
  tehdä villiksi; kannustaa eläimelliseen käyttäytymiseen

vilpillinen (adj)
mendāx
  petollinen, valheellinen

vilpittömyys (n)
sincēritās
  se, kun jokin on vilpitön

vilpitön (adj)
sincērus
  aito, rehellinen, jolla ei ole taka-ajatuksia

vilppi (n)
dolus
  epärehellinen teko (muiden harhauttamiseksi), harhautus, lievä petos

viluinen (adj)
algeo
  viluissaan oleva, vilua tunteva

vino (adj)
declivis
  sellainen, joka ei ole pystysuora, eikä vaakasuora; kalteva, vinossa oleva, kallellaan oleva

vinoneliö (n)
diamantis
  (geometria) tasasivuinen, vinokulmainen suunnikas

vinossa (adv)
līmus
  kallistuneena, ei-suorassa

vinssi (n)
sucula
  kone, nosto- tai vetolaite, jossa vetävä vaijeri tai köysi kiertyy pyörivän telan ympäri

violetti (adj)
ianthinus
  väriltään violetti, violetin värinen, sinipunainen

violetti (n)
ianthinus
  violetti väri:

vipu (n)
vectis
  yksinkertainen mekaaninen kone, missä matka muutetaan voimaksi

virallinen (adj)
praepositus
  jonkin tunnustetun tai julkisen tahon vahvistama

virallisesti (adv)
officialiter
  siten, että on virallinen

viranomainen (n)
auctoritas
  valtiota tai kuntaa edustava ja valtion määräyksiä noudattava instituutio

virasto (n)
ministerium
  yhtenäisesti johdettu pysyvä julkinen yksikkö, jossa työskentelee useita viran- tai toimenhaltijoita muodostaen jonkin viranomaisen

vire (n)
nota
  heikko tuulenhenkäys, tuulahdus

virhe (n)
error
  väärin mennyt tai tehty asia, erehdys

virheellinen (adj)
erroneus
  sellainen, jossa on virhe
perperus
  sellainen, joka on väärä (vastaus tms.)
mendōsus
  päättelyketjultaan väärä

viriliteetti (n)
virīlitās
  mieskuntoisuus, miehisyys,

virittää (v)
canor
  säätää soitin oikeaan vireeseen, säätää soittimen kielet soimaan halutulla äänenkorkeudella

virka (n)
officium
  yksittäinen, pysyväksi tarkoitettu tehtävä ja erillisellä päätöksellä ko. tehtävän hoitamiseksi julkisoikeudelliseen yhteisöön perustettu palvelussuhde

virkailija (n)
conductus
  alemmista virkamiehistä ja yksityisyritysten toimihenkilöistä

virkamies (n)
official
  valtion, kunnan tai kirkon palveluksessa oleva viranhaltija, mies tai nainen

virke (n)
sententia
  yhden tai useamman yhteenkuuluvan lauseen muodostama kielellisen ilmaisun kokonaisuus

virkeä (adj)
alacer
  pirteä, levännyt

virkistys (n)
āvocāmentum
  virkistäminen

virna (n)
ervum
  jokin virnojen () sukuun kuuluva hernekasvi(laji)

viro (n)
lingua Estonica
  Virossa puhuttava itämerensuomalaisiin kieliin kuuluva suomalais-ugrilainen kieli, eesti; kielitunnus: et

virolainen (adj)
Estonicus
  Virosta peräisin oleva tai Viroon liittyvä

virolainen (n)
Estonicus
  kansallisuudeltaan virolainen

virrata (v)
fluere
  (nesteestä) liikkua

virsi (n)
psalmus
  runomittainen hengellinen laulu

virta (n)
rīpāria
  iso(hko) joki
amnis
  veden virtaus joessa, salmessa tms.
aestus
  muun nesteen tai kaasun virtaus
flumen
  yleiset tavat, tottumukset, muodit, trendit yms.
fluxus
  jatkuvana tapahtuva asia

virtaaminen (n)
fluens
  erilaisten vaikutusten seurauksena syntyvien virtausten jatkuvuuden tila

virtahepo (n)
hippopotamus
  suurikokoinen laumoissa elävä afrikkalainen nisäkäs (), kasvinsyöjä, joka viettää suurimman osan päivästä vedessä

virtapiiri (n)
ambitus
  sähköenergian siirtymisen mahdollistava sähköä tuottavien, johtavien ja kuluttavien komponenttien muodostama kokonaisuus tai tällaisen osa

virtsa (n)
urina
  elimistön kuona-aine, joka muodostuu munuaisissa ja kulkeutuu sieltä virtsajohdinta pitkin virtsarakkoon, josta se poistuu virtsaputkia pitkin virtsattaessa

virtsamyrkytys (n)
uraemia
  yleensä munuaissairauden seurauksena muodostuva aineenvaihdunnallinen myrkytystila

virtsaputken suu (n)
meatus urinarius
  virtsaputken ulostulo kehon ulkopuolelle

virtsaputki (n)
urethra
  putkimainen elin, jota myöten virtsa poistuu elimistöstä; miehillä huomattavasti pidempi kuin naisilla

virtsarakko (n)
vēsīca
  häpyluun takana sijaitseva sidekudoksen, limakalvon ja sileän lihaksen muodostama, virtsaamisten väliaikoina virtsaa säilyttävä pussimainen elin

virtsata (v)
mingo
  erittää virtsaa kehon ulkopuolelle, poistaa virtsaa elimistöstään, tyhjentää virtsarakkonsa

virtuaalinen (adj)
virtualis
  tietokoneella luotuun todentuntuiseen simulaatioon kuuluva

virtuaalitodellisuus (n)
realitas virtualis
  tietokonesimulaation tuottamien aistimusten avulla luotu keinotekoinen ympäristö

virtuoosi (n)
integer
  taituri

virus (n)
virus
  proteiinikuoren ympäröimä RNA:n tai DNA:n pätkä, joka kykenee lisääntymään elävän solun sisällä käyttämällä hyväkseen sen tuotantojärjestelmiä

virvatuli (n)
ignis fatuus
  suoperäisen maan pinnalla näkyvä vähäinen liekki, joka syntyy maasta nousevan suokaasun palaessa; sama kuin aarnituli

virvoitusjuoma (n)
tata
  virvokkeena nautittava alkoholiton, yleensä tehdasvalmisteinen hiilihapollinen tai hiilihapoton juoma

visentti (n)
Bos bonasus
  eurooppalainen biisoni,

visiiri (n)
vezirus
  virkamies osmaniajan Turkissa
buccula
  kypärän avattava silmien suojus

visio (n)
aspectus
  tulevaisuuden näkemys, myös tulevaisuuden tahdottu yksi tila

viskositeetti (n)
viscositas
  sisäinen kitka, fluidien kyky vastustaa vierekkäisten kerrosten välisiä siirtymiä

vismutti (n)
bisemutum
  metallinen alkuaine, tunnus Bi

visuaalinen (adj)
oculorum
  näkyvä, nähtävä, näköaistiin liittyvä

vitkutella (v)
procrastino
  vitkastella, viivytellä (yleensä jonkin asian tekemistä)

vitsa (n)
virga
  edellinen rankaisuvälineenä, piiska

vitsailla (v)
iocor
  esittää asia leikkisästi, kertoa vitsejä

vitsi (n)
facetia
  kirjallinen tai suullinen lyhyt humoristinen kertomus

vitsikäs (adj)
argūtus
  hauska, hupaisa

vittu (n)
cunnus
  naisen ulkosynnyttimet

vittuilija (n)
irrumator
  henkilö, joka vittuilee

vitun (adv)
futūtiō
  korostava sana

vitutus (n)
molestia
  se, että jokin harmittaa suuresti

viuhka (n)
flabellum
  säleistä ja paperista tai kankaasta tehty, suppuun painuva esine, jolla leyhytellään ilmavirralla kasvoja

viulisti (n)
violinistus
  viulun soittaja

viulu (n)
violina
  4-kielinen, korkeaäänisin jousisoitin, jolla on keskeinen asema kamari- ja klassisessa orkesterimusiikissa

vivipaarinen (adj)
viviparus
  eläviä poikasia synnyttävä

vivuta (v)
vectis
  vääntää vipuvarren avulla

vohkia (v)
surpō
  viedä toisen omaisuutta luvatta, varastaa

vohla (n)
haedus
  vuohen poikanen

voi (n)
butyrum
  kermasta kirnuttu kiinteä ravintorasva

voi helvetti (interjection)
meretrix
  kirosana, tai enemmänkin kirous, joka ilmaisee, etteivät puhujan mielestä asiat ole kohdallaan; ei kovin sivistynyt ilmaus

voida (v)
posse
  kyetä, pystyä tai saattaa tehdä jotakin

voihappo (n)
acidum butyricum
  karboksyylihappoihin kuuluva etovan hajuinen orgaaninen yhdiste (molekyylikaava C₄H₈O₂, rakennekaava CH₃CH₂CH₂-COOH)

voihkia (v)
gemitus
  valittaa tuskissaan

voikukka (n)
dens leonis
  (erityisesti) eräs voikukkien sukuun kuuluva mykerökukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

voima (n)
vis
  vuorovaikutus, joka aiheuttaa kiihtyvyyden tai paikallaan pysymisen

voimakas (adj)
potens
  henkilö, eläin, moottori tms. jolla on paljon fyysistä voimaa
fortis
  intensiivinen, vaikuttava, vahva aromiltaan

voimakkaasti (adv)
maxime
  korostetulla voimalla, suurella intensiteetillä

voimalaitos (n)
officina energetica
  sähkön ja/tai lämmön tuotantolaitos, yleisimmin sähkövoimalaitos

voimasana (n)
exsecratio
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, karkea ja yleensä sopimattomana pidettävä sana; kirosana

voimaton (adj)
impotens
  jolla ei voimaa

voimattomuus (n)
impotentia
  se, että on voimaton; voimien puute, jaksamattomuus
  vaikutusmahdollisuuksien puute

voimistaa (v)
argo
  saada voimistumaan, tehdä voimakkaammaksi

voimisteluteline (n)
apparātus
  telinevoimistelussa käytettävä teline

voitokas (adj)
victor
  voittoja saavuttava

voitonmerkki (n)
trophaeum
  jokin voittoa symboloiva merkki tai saalis

voitonpäivä (n)
Dies Victoriae
  toisen maailmansodan Euroopan taisteluiden päättymisen (1945) vuosipäivä; eri maissa 8. tai 9. toukokuuta

voittaa (v)
supero
  olla jkta parempi jssk kilpailussa

voittaja (n)
victor
  joka on voittanut jotain

voittamaton (adj)
invictus
  sellainen, jota ei voi voittaa

voitto (n)
victoria
  taistelussa tai sodassa saavutettava vihollisen lyöminen

voivodi (n)
voivoda
  slaavilainen arvonimi, joka alkuaan annettiin sotaa johtamaan valitulle päällikölle

vokaali (n)
vocalis, vōcālis
  (yleensä) soinnillinen äänne, jota äännettäessä ilmavirta pääsee etenemään esteettä suun keskilinjalla ja joka voi toimia tavun ytimenä

vokalisti (n)
vocalistus
  sanoitettuja tai sanoittamattomia säveliä omalla äänellään tuottava henkilö, erityisesti yhtyeen laulaja tai laulusolisti

vokatiivi (n)
vocātīvus
  eräissä kielissä oleva substantiivin sijamuoto, jossa puhuttelun kohteena oleva on; puhuttelusija. Vokatiivia käytetään myös huudahduksissa.

volaarinen (adj)
volaris
  kämmenen puoleinen

volframi (n)
wolframium
  hopeanvalkea metallinen alkuaine, kemiallinen merkki W

votka (n)
vodca
  vodka, kirkas maustamaton viina

vouti (n)
bāiulus
  Pohjoismaissa kuninkaan virkamiehestä käytetty nimitys

vulgaarilatina (n)
lingua Latina vulgaris
  latinan kielen puhuttu muoto, kansan käyttämä kieli, josta ovat kehittyneet romaaniset kielet, vastakohtana kirjallisuuden klassiselle latinalle

vulva (n)
vulva, baga, heunceut
  häpy, naisen ulkoiset sukupuolielimet

vuo (n)
flumen
  kentän vaikutus pinnan läpi

vuode (n)
lectus, cubile, lectulus
  valmistettu, yleensä pehmustettu makuupaikka, tavallisesti sängyssä

vuodenaika (n)
hora
  vuoden osa, joka perustuu säätilan säännölliseen vaihteluun

vuohi (n)
capra
  onttosarvinen sorkkaeläin (Caprinae), jonka uroksilla on tyypillisesti suuret sarvet

vuohinen (n)
camba
  hevoseläimen jalan osa kavion ja vuohisnivelen välissä, ruunun yläpuolella

vuoka (n)
forma
  metallinen, keraaminen tai lasinen astia, jossa paistetaan ruokalaji uunissa ja yleensä tarjoillaan se
  muotti jossa paistetaan kakku tai leipä

vuokra (n)
scissūra
  lainattavan asian omistajalle sen käytöstä maksettava korvaus
  asunnon vuokra

vuokraaja (n)
inquilīnus
  henkilö tai muu taho, joka vuokraa jotakin joltakin; vuokranottaja

vuokrakasarmi (n)
insula
  tyypillisesti suuri yksinomaan vuokrahuoneistoja sisältävä asuinrakennus; vuokra-asumista varten rakennettu rakennus, jonka useat vuokrattavat huoneistot ovat erityisesti keskenään samanlaisia, vuokratuoton maksimoivasti rakennettuja ja varustukseltaan vähimmäistasoa

vuokranantaja (n)
locātor
  henkilö tai muu taho, joka antaa jotain vuokralle

vuokrata (v)
laudare
  ottaa jokin omaan käyttöön maksamalla omistajalle korvaukseksi vuokraa
  antaa jokin toisen käyttöön korvauksena saatavaa vuokraa vastaan

vuoksi (n)
fluctus
  vuoroveden korkein vaihe, nousuvesi

vuoksi (postposition)
propter
  takia, tähden, siitä syystä, että

vuolla (v)
caelō
  irrottaa mekaanisesti leikkaamalla lastuja

vuorenhuippu (n)
apex
  vuoren korkein kohta

vuorenrinne (n)
clīvus
  vuoren laen ja juuren välinen viettävä osa

vuori (n)
mons
  pinnanmuodostuma, hyvin suuri ja korkea, yleensä kallioinen

vuorijono (n)
iugum
  jonomainen muodostelma vuoria

vuoristo (n)
montana
  useiden toisiinsa liittyvien selvästi erottuvien vuorien muodostama alue

vuoristolainen (n)
oribata
  vuoristoisella seudulla asuva henkilö, vuoriston asukas

vuoro (n)
ordo
  jollekin määrätty määräaika, tai sallittu hetki teolle, esimerkiksi jonossa, pelissä tai keskustelussa
  työaika, työvuoro; aamuvuoro, iltavuoro, yövuoro

vuorokausi (n)
dies
  valoisan ja pimeän vaihtelun jakso, 24 tunnin aika edellisestä keskiyöstä seuraavaan keskiyöhön, yö ja päivä, Maan pyörähdys akselinsa ympäri

vuoropuhelu (n)
dialogus
  vastavuoroinen keskustelu kahden osapuolen välillä

vuorotella (v)
alternus
  tehdä jotakin tai tapahtua keskenään vuoroissa

vuorotellen (adv)
alternātim
  siten, että kaksi tai useampi vuorottelee; vaihdellen vuoroa; vuoron perään

vuorottelu (n)
alterātiō
  vuorottain, vuorojärjestyksessä tapahtuva toiminta

vuorovaikutus (n)
interaction
  kahden (tai useamman) välinen molemminsuuntainen vaikutus, keskinäinen vaikutus

vuorovesi (n)
aestus
  Maan liikkeistä Aurinkoon nähden ja samanaikaisesti Kuun liikkeistä Maahan nähden aiheutuvien vetovoimien aiheuttama jaksoittainen merenpinnan vaihtelu. Kuun liikkeillä on ilmiöön ratkaiseva vaikutus.

vuosi (n)
annus
  aika, jossa Maa kiertää Auringon (lyh. v. tai SI-järjestelmässä a); tätä seuraava ajanlaskun yksikkö

vuosikymmen (n)
decennium
  kymmenen vuotta kestävä ajanjakso; erityisesti sellaiset vuosiluvut, jotka ovat viimeistä numeroa lukuun ottamatta samat (esimerkiksi 1960–1969)

vuosisata (n)
saeculum
  sadan vuoden jakso, erityisesti sellaiset vuosiluvut, joiden alkuosat (numerot kahta viimeistä lukuun ottamatta) ovat samat

vuosittain (adv)
quotannīs
  joka vuosi tapahtuva

vuosittainen (adj)
annuus
  sellainen mikä esiintyy tai tapahtuu joka vuosi

vuosituhat (n)
millennium
  ajanjakso, joka kestää tuhat vuotta

vuota (n)
corium
  kuolleesta eläimestä nyljetty raakanahka

vuotaa (v)
fluere
  valua nestettä reiästä
pereo
  välittää salaista tietoa toiselle osapuolelle

vuoto (n)
effluvium
  vuotaminen, kaasun tai nesteen yleensä tarkoitukseton tihkuminen tai valuminen huokosista, raoista tai rei’istä
fuga
  salaiseksi tarkoitetun tiedon päätyminen julkisuuteen

vuotuinen (adj)
anniversārius
  jokavuotinen, vuosittainen

vyyhti (n)
mataxa
  lanka, naru, köysi tai kaapeli kiedottuna kehän muotoon

vyö (n)
balteus
  vyötäröllä pidettävä vaatekappale, jolla voidaan sitoa esim. housut tai hame pysymään paremmin päällä ja koristeena

vyöhyke (n)
plaga
  ominaisuuksien, käyttötarkoituksen, hallinnoinnin tms. mukaan määritelty jotenkin rajallinen alue, seutu, sektori tai pinta

vyötärö (n)
media pars corporis
  uuma, vartalon kapea kohta lantion yläpuolella vatsan korkeudella

vähemmän (adv)
minus
  komparatiivi adverbistä vähän

vähentää (v)
minuere
  ottaa pois, pienentää määrällisesti
dēdūcō
  tehdä vähennyslaskun merkitty laskutoimitus

vähetä (v)
minuere
  pienentyä määrältään

vähintään (adv)
saltem
  ei vähempää kuin, ainakin (yhtä paljon)

vähämielisyys (n)
imbecillitas
  (lääketiede, vanhentunut) se, että on vähämielinen

vähän (adv)
non multus
  (ainoastaan) pienessä määrin tai muutama kappale jotakin
parum
  jonkin verran, hiukan, niukasti

vähäpuheinen (adj)
pācō
  sellainen, joka puhuu vähän

vähäpätöinen (adj)
pusillus
  merkitykseltään lähes olematon

väijytys (n)
īnsidiae
  vastapuolen kulkureitille valmisteltu hyökkäys

väistää (v)
fatiscō
  siirtyä pois jonkin tieltä, mennä syrjään

väite (n)
argumentatio
  kielellinen ilmaus, jonka suhteen kysymys totuudesta ja epätotuudesta on tietyin edellytyksin mielekäs

väitellä (v)
concitare
  esittää väitteitä ja puolustaa niitä sekä pyrkiä kumoamaan osapuolten väitteitä, kiistellä

väittely (n)
disputātiō
  keskustelu, jossa esitetään vastakkaisia mielipiteitä

väittää (v)
adiuvare
  kertoa asia totena; inttää, vakuuttaa

väitöskirja (n)
thesis
  tohtorintutkinnon suorittamiseksi laadittu opinnäytetyö, joka sisältää uutta tieteellistä tietoa ja osoittaa tekijän kykyä itsenäiseen tutkimukseen

väkevyys (n)
potestās
  se, että on väkevä; voima; voimakkuus

väkevä (adj)
firmus
  pitoisuudeltaan suuri (liuos)

väki (n)
gēns
  ihmiset tiettynä kollektiivisena kategoriana; ihmisjoukko jonakin yhteisönä, henkilöstönä tms.

väkipyörä (n)
trochlea
  vetämisen ja nostamisen apuneuvona käytettävä urallisen kiekon ja köyden yhdistelmästä muodostuva laite, jota käyttäen voidaan muuttaa vedon suuntaa

väkitukko (adj)
obstinātus
  itsepäinen, omasta tahdostaan ja mielipiteestään tiukasti kiinni pitävä henkilö

väkivalta (n)
violentia
  ihmiseen tai ihmisryhmään kohdistuva ruumiillinen tai henkinen vahingoittaminen

väkivaltainen (n)
violentus
  sellainen, joka käyttää väkivaltaa
  sellainen, jossa käytetään tai johon liittyy väkivaltaa

väkivaltaisuus (n)
violentia
  se, että jk on väkivaltainen

väli (n)
inanis
  tila, matka tai aika, mikä erottaa kaksi asiaa toisistaan
differentia
  merkitys, eri vaihtoehtojen vaikutus
intervallum
  (monikossa) kahden henkilön tai muun toimijan suhteet

väliaikainen (adj)
temporālis
  toistaiseksi voimassa oleva, ei pysyvä, tilapäinen

välikäsi (n)
internuntia
  välittäjä

väliliha (n)
perineum
  peräaukon ja sukupuolielimen välinen kehonosa

välillinen vero (n)
vectigal
  verokohteen tuotosta muulta kuin tuotonsaajalta kannettava vero poiketen välittömästä verosta

välilyönti (n)
spatium
  sanaväli konekirjoitetussa tekstissä

välimatka (n)
distantia
  kahden paikan tai asian välinen etäisyys

välimerkki (n)
nota
  kirjoitusmerkki, jolla teksti jaetaan sanaryhmiin ymmärtämisen helpottamiseksi. V

välimies (n)
disceptātor
  riidan ratkaisijana toimiva henkilö

väline (n)
instrūmentum
  esine tai instrumentti, jolla tehdään jotain

välinpitämätön (adj)
incūriōsus
  sellainen, joka ei osoita kiinnostusta; piittaamaton

välipala (n)
merenda
  pieni ateria, joka syödään vuorokauden pääasiallisten aterioiden välissä

välipuhe (n)
compectum
  suullinen tai kirjallinen sopimus, joka usein sisältää varauksia

välittyä (v)
inveniō
  tulla perille

välittäjä (n)
mangō
  välimies, henkilö, joka välittää jotakin
arbiter
  sovittelija, henkilö, joka välittää jossakin asiassa
mercator
  luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka myy tavaraa tai palveluita Euroopan unionin jäsenmaassa tai vie niitä unionin jäsenmaasta toiseen myytäväksi

välittää (v)
vectō
  toimittaa eteenpäin jonkin välityksellä
cūrō
  tykätä, pitää; tuntea kiinnostusta tai huolta jostakusta
  ottaa huomioon; antaa jnk vaikuttaa emotionaalisesti t. fyysisesti itseen
accuro
  pitää huolta
intercedo
  sovitella osapuolten välejä, olla puolestapuhujana, toimia välikätenä, olla yhdyssiteenä

välittömästi (adv)
actūtum
  ilman ajallista viivettä, heti

välitunti (n)
cōnfringō
  koulussa oppituntien välissä oleva tauko

välityspalvelin (n)
vicāria
  palvelin, johon opetaan yhteys varsinaisen resurssin lisältävän palvelimen sijaan, ja joka välittää liikenteen oikealle palvelimelle

välitön (adj)
rectus
  suora, sellainen, joka tapahtuu ilman välittäjiä

välitön vero (n)
vectigal
  suoraan maksettava vero erotuksena välillisestä verosta

väljä (adj)
laxus
  sellainen, joka ei ole tiukka, jossa on runsaasti liikkumatilaa
patens
  sellainen, jota äännettäessä kielen selkä on matalalla, jolloin väylä on hyvin avoin

väljähtyä (v)
plānus
  menettää hiilihapponsa (juomasta)

välttämättä (adv)
necessarie
  ehdottomasti, ilman muuta

välttämätön (adj)
necesse
  sellainen, joka täytyy tehdä, kohdata tms.

välttävä (adj)
pervius
  riittävä, hyväksyttävä

välähdys (n)
coruscare
  välähtäminen

välähtää (v)
fulgēre
  heijastaa tai tuottaa valoa lyhyen aikaa
battuo
  saada äkillinen ajatus

vänrikki (n)
insigne
  alin upseeriarvo maa- ja ilmavoimissa

väri (n)
color
  silmään tulevan näkyvän valon spektristä riippuva näköaistimus

väriherne (n)
argilāx
  mikä tahansa väriherneiden suvun () kasvi; kinsteri

värikalvo (n)
Iris
  silmässä värillisenä, yleensä sinisenä, ruskeana tai harmaana, näkyvä rengas mustuaisen ympärillä

värimorsinko (n)
vitrum
  morsinkojen sukuun kuuluva keltakukkainen kasvi (), jota on viljelty siitä saatavan sinisen väriaineen vuoksi

värisaflori (n)
cnecos
  yksivuotinen ruohovartinen mykerökukkainen kasvi, jonka kukista saadaan oranssia väriainetta ja siemenistä terveellisenä pidettyä öljyä

värisevä (adj)
tremebundus
  sellainen, joka värisee tai saattaa väristä

väristä (v)
tremō
  (kehosta) täristä esimerkiksi kylmästä tai mielenliikutuksesta
commoveō
  (äänestä) kokea korkeuden muutoksia

värisyttää (v)
turbellae
  saattaa värisemään

värjätä (v)
tinguō
  muuttaa jonkin väriseksi; kiinnittää väriä johonkin, varsinkin kankaaseen

värttinä (n)
fūsus
  langan kehräämisessä käytetty työkalu

värttinäluu (n)
radius
  peukalon puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

värvätä (v)
tiro
  hankkia väkeä osalliseksi toimintaan

värväytyä (v)
conscrībō
  liittyä armeijaan

värähteleminen (n)
vibrātiō
  värähtelyjen esiintyminen t. tapahtuminen

värähtely (n)
vibrātiō
  (fysiikka) poikittaista tai pitkittäistä liikettä tasapainotilan ympärillä

värähtää (v)
tremo
  heilahtaa, tärähtää

väsymys (n)
lassitūdō
  väsyminen, väsyneisyys, väsyneisyyden tunne

väsynyt (adj)
fessus
  levon tai unen tarpeessa oleva; uupunut

väsyttävä (adj)
molestus
  sellainen, joka väsyttää

väsyttää (v)
fatīgō
  saada jonkun henkiset tai ruumiilliset voimat loppumaan, saada väsymään

väsyä (v)
dēfessus
  menettää henkisiä t. ruumiillisia voimiansa, uupua
fatīgāre
  säröytyä ja heikentyä toistuvien jännitystilan muutosten seurauksena

vävy (n)
gener
  oman lapsen aviomies

väylä (n)
laophŏrium
  tiedonsiirtoyhteys, johon voi liittyä useita laitteita

vääjäämätön (adj)
inevitabilis
  sellainen, jonka toteutumista ei voi estää

vääntää (v)
campter
  taivuttaa mutkalle
inquīrō
  kangeta, kammeta

väärennös (n)
contrafactio
  väärentämisen tulos

väärentäjä (n)
falsārius
  henkilö joka väärentää; väärennöksen tekijä

väärentää (v)
vitio
  tehdä väärennös

väärin (adv)
falsus
  tarkoituksen vastaisesti, virheellisellä tavalla
erroneus
  moraalisesti ei-oikein

väärinkäsitys (n)
ambiguitas
  jonkin asian käsittäminen tai ymmärtäminen väärin, virheellisesti tai muuten ei-tarkoitetulla tavalla taikka seuraus edellä mainitusta

väärinkäyttö (n)
abūsiō
  päihdyttävän lääkeaineen, pesuaineen, kaasusäiliön tms. käyttö päihdeaineena

vääryys (n)
iniūria
  epäoikeudenmukainen asia

väärä (adj)
arcuātus
  sellainen, joka poikkeaa suorasta eli on esimerkiksi mutkalla
erroneus
  ei tarkoitettu, haluttu, toivottu, valittu
  eettisesti tuomittava
falsus
  paikkansapitämätön, epätosi

vääräuskoinen (n)
īnfidēlis
  sanojan oman uskon näkökulmasta väärää uskontoa tunnustava henkilö

warrantti (n)
praemandāta
  option kaltainen johdannainen

wieniläinen (adj)
Vindobonēnsis
  Wienistä peräisin oleva

wiki (n)
vici
  ohjelmisto, jota käyttämällä verkkosivuston omistaja voi sallia sivustonsa muokkaamisen kenelle tahansa Internetin käyttäjälle

wikipedisti (n)
vicipaediana
  Wikipediaa säännöllisesti muokkaava henkilö

ydin (n)
core
  esineen sisin tai keskeisin osa; asian keskeisin sisältö
  atomiydin
  käyttöjärjestelmän keskeisimmän toiminnallisuuden, kuten prosessien ja muistinhallinnan sisältävä osa

ydinpommi (n)
bomba atomica
  pommi, jossa käytetään ydinreaktiota räjähdyksen aiheuttavana voimana

ydinvoimalaitos (n)
electrificina nuclearis
  ydinvoimala; energiaa ydinreaktioilla tuottava voimalaitos

yhdeksän (numeral)
novem
  9, roomalaisilla numeroilla merkittynä IX, numero kahdeksan ja kymmenen välissä. Vastaava järjestysluku: yhdeksäs.

yhdeksänkymmentä (numeral)
nonaginta
  90, luku kahdeksankymmenenyhdeksän ja yhdeksänkymmenenyhden välissä

yhdeksäntoista (numeral)
undeviginti
  19, roomalaisilla numeroilla merkittynä XIX luku kahdeksantoista ja kahdenkymmenen välissä. Vastaava järjestysluku: yhdeksästoista.

yhdeksäs (numeral)
nonus
  numeroa yhdeksän vastaava järjestysluku. Kahdeksannen jälkeen ja ennen kymmenettä.

yhdenmukainen (adj)
uniformis
  samanlainen kuin jokin toinen tai jotkut toiset

yhdennäköisyys (n)
effigiēs
  se, että on yhdennäköinen

yhdessä (adv)
idipsum
  samassa paikassa, seurassa tai ponnistuksessa

yhdestoista (numeral)
undecimus
  lukua yksitoista vastaava järjestysluku. Kymmenennen jälkeen ja ennen kahdettatoista.

yhdiste (n)
adunatio
  unioni, joukko-oppiin liittyvä käsite. Joukkojen A ja B yhdisteeseen kuuluvat ne alkiot, jotka sisältyvät jompaankumpaan tai molempiin joukoista A ja B.

yhdistelmä (n)
combīnātiō
  kahden tai useamman asian yhteen pantu kokonaisuus

yhdistyminen (n)
coniungō
  yhteen liittyminen

yhdistys (n)
consortium
  useiden luonnollisten henkilöiden yhteenliittymä, hallinnollinen organisaatio, joka perustuu näiden henkilöiden keskinäiseen sopimukseen ja sopimuksen perusteella laadittuihin sääntöihin

yhdistyä (v)
aduno
  muodostaa yhtenäinen kokonaisuus

yhdistää (v)
cōpulō
  liittää yhteen, tehdä yhdeksi kokonaisuudeksi
  laittaa yhteyteen, antaa yhteys
copulare
  pitää mielessään loogisessa suhteessa jhk

yhdyntä (n)
coitus
  tapahtuma, jossa penis työnnetään emättimeen tai anukseen ja jossa sitä liikutellaan edestakaisin

yhdyssana (n)
compositio
  kahden tai useamman sanan (yhdysosan) muodostama sanakokonaisuus, joka muodostetaan liittämällä osat toisiinsa käyttäen tarvittaessa yhdysviivaa; rakenteena kiinteämpi kuin sanaliitto

yhdysvaltalainen (n)
Americanus
  Yhdysvalloissa asuva, Yhdysvaltain kansalainen

yhteenlasku (n)
additio
  aritmeettinen laskutoimitus, jossa kaksi lukua yhdistetään kolmanneksi luvuksi niin, että ensimmäisen luvun arvo kasvaa toisen luvun verran

yhteensä (adv)
omnīnō
  osatekijät summattuna

yhteenveto (n)
breviārium
  lyhyt, tiivistetty kuvaus jostakin laajasta tekstistä, tapahtumasta tms.

yhteinen (adj)
communis, vulgaris
  sellainen, joka on useamman kuin yhden oma tai usealle kuuluva; yhteisomistuksinen; useamman kuin yhden käytössä tai hallussa oleva

yhteiskunta (n)
commune, societās
  tietyllä maantieteellisellä alueella asuvien ja vuorovaikutuksessa olevien ihmisten muodostama yhteisö; myös erilaiset instituutiot, poliittiset käytännöt tai valtarakenteet, infrastruktuuri ja kulttuuri ovat osa yhteiskuntaa

yhteiskuntasopimus (n)
contractus socialis
  yleinen eettinen julkisen moraalin yhteiskuntafilosofinen perustelu, jonka mukaan luonnontilassa olevat ihmiset solmivat keskenään sopimuksen, jolla he perustavat valtion

yhteismaa (n)
communis
  yhteisesti hallittu alue

yhteistyö (n)
cooperatio
  työn tekeminen jonkun muun kanssa

yhteisvaluutta (n)
caelebs
  valuutta, joka on useamman valtion käytössä ja jota yksittäinen maa ei voi devalvoida ja pääomaspekuloijien ei tarvitse murehtia valuuttakurssiriskistä

yhteisvaluutta-alue (n)
caelebs
  tiettyä yhteisvaluuttaa käyttävien valtioiden muodostama alue

yhteisö (n)
communitas
  yhteisten etujen tai päämäärien perusteella yhteen luettu ihmisryhmä tai muu joukko

yhtenäinen (adj)
cōnexus
  ehyt, koossa pysyvä

yhtenäisyys (n)
ūnitās
  se, että on yhtenäinen

yhteys (n)
nexus
  eri tahojen liittyminen toisiinsa tai niitä yhdistävien tekijöiden olemassaolo
  tilanne, hetki, konteksti
  osapuolten mahdollisuus viestiä eli kommunikoida keskenään

yhteyttäminen (n)
photosynthesis
  fotosynteesi; biokemiallinen prosessi, jossa kasvisolut tuottavat hiilidioksidista ja vedestä auringon säteilyenergian avulla glukoosia kasvin ravinnoksi

yhteytys (n)
photosynthesis
  yhteyttämisen tapahtuma

yhtiö (n)
societas
  yhden tai useamman henkilön taloudellisen edun hankkimiseksi muodostama toiminimellä varustettu yhteenliittymä

yhtye (n)
catena
  musiikkia esittävä yhtymä, laulu t. instrumentaaliryhmä

yhtymäkohta (n)
confluens
  kohta, jossa joen haarat laskevat samaan uomaan ja muodostavat yhteisen päävirran

yhtyä (v)
coalescere
  tulla yhdeksi
  kohdata, tulla yhteen
  liittyä johonkin
  olla seksuaalisessa kontaktissa, olla sukupuoliyhteydessä

yhtä (adv)
aequāliter
  keskenään vastaavasti, saman määrän verran

yhtä aikaa (adv)
simul
  samalla hetkellä, samaan aikaan

yhtäkkinen (adj)
repentinus
  sellainen, joka tapahtuu, tulee tai muodostuu tms. yhtäkkiä, äkillinen

yhtäkkiä (adv)
repente
  aivan äkisti, aivan odottamatta, silmänräpäyksessä, vailla varoitusta, äkillisesti

yhtälö (n)
aequatio
  kahden matemaattisen lausekkeen väitetty yhtäsuuruus, joka voi olla joko tosi tai epätosi. Merkitään yleensä kirjoittamalla lausekkeet yhtäsuuruusmerkin molemmin puolin. Usein yhtälö sisältää tuntemattomia muuttujia, jotka halutaan ratkaista.

yhä (adv)
adhuc
  vielä tälläkin hetkellä, edelleen

ykkönen (n)
ūna
  yhden numero, numero 1; numerolla yksi merkitty tai järjestetty

yksi (numeral)
unus, una, unum
  luku 1, roomalaisilla numeroilla merkittynä I; luku nollan ja kahden välissä; järjestyslukua yhdes vastaava kardinaaliluku

yksiavioisuus (n)
monogamia
  se, että on yksiavioinen; monogamia

yksijumalaisuus (n)
monotheïsmus
  usko yhteen jumalaan

yksikkö (n)
singularis
  singulaari, kieliopillinen luku, jota käytetään yhteen olioon viitatessa

yksilö (n)
indīviduum
  populaatioon tai lajiin kuuluva sen yksittäinen us. muista suhteellisesti riippumaton edustaja, yksittäinen organismi
  yksittäinen henkilö

yksilöllinen (adj)
proprius
  yksilöä koskeva; yksilölle ominainen, yksilökohtainen

yksilöolio (n)
proprius
  yleiskäsitteen yksittäinen ilmentymä

yksimielinen (adj)
ūnanimus
  ilman vastakkaisia mielipiteitä

yksin (adv)
solus
  ilman kenenkään muun seuraa
  vain, yksinomaan
sponte
  ilman apua, yksinään

yksinkertainen (adj)
simplex
  sellainen, joka ei ole moninkertainen

yksinkertaisesti (adv)
modo
  yksinkertaisella tavalla

yksinkertaistaa (v)
simplificor
  tehdä yksinkertaiseksi tai yksinkertaisemmaksi

yksinkertaistua (v)
simplificor
  tulla yksinkertaisemmaksi

yksinkertaisuus (n)
simplicitas
  se, että on yksinkertainen

yksinoikeus (n)
jūs exclūsīvum
  se, että vain yhdellä on oikeus käyttää jotakin, eikä muilla ole tapauksessa vastaavaa oikeutta

yksinvaltias (n)
tyrannus
  hallitsija, joka päättää käytännössä yksin maansa asioista

yksinäinen (adj)
solitarius
  yksin oleva, vailla seuraa

yksinäisyys (n)
solitudo
  yksin olemisen kokemus

yksisarvinen (n)
monoceros
  kuvitteellinen hevonen, jolla on yksi sarvi päälaellaan

yksisilmäinen (adj)
luscus
  sellainen eläin tai ihminen, jolla on vain yksi (toimiva) silmä

yksisuuntainen (adj)
irredux
  sellainen, jota saa ajaa vain yhteen suuntaan

yksisuuntainen tie (n)
irredux
  tie, missä kaikkien liikkuminen tapahtuu yhteen ennalta päätettyyn suuntaan, joka on ilmoitettu liikennemerkeillä. Ajoneuvoliikenteessä tie, missä on yksi yhteen suuntaan johtava ajorata

yksitellen (adv)
singillātim
  yksittäin, erikseen, yksi kerralla

yksitoista (numeral)
undecim
  11, roomalaisilla numeroilla merkittynä XI, luku kymmenen ja kahdentoista välissä. Vastaava järjestysluku: yhdestoista.

yksittäinen (adj)
singulus
  ainoa lajiaan, erillinen, hajanainen, haja-
sēcrētus
  sellainen, joka ilmenee harvakseltaan, sporadinen, hajanainen

yksituumainen (adj)
ūnanimus
  yksimielinen

yksityinen (adj)
prīvātus
  yhden- tai kahdenkeskinen; läheisten keskinen, ei julkiseksi tarkoitettu

yksityisesti (adv)
prīvātim
  siten, että on yksityinen, yksityisellä tavalla

yksityiskohta (n)
singula
  yksittäinen seikka tai osa, tarkasti tarkasteltuna havaittava asia, tyypillisesti pieni

yksityiskohtaisesti (adv)
nōminātim
  yksityiskohtaisella tavalla; pienetkin yksityiskohdat huomioiden, perusteellisesti

yksivaimoisuus (n)
monogamia
  se, että on yksivaimoinen

yksivuotinen (adj)
anniversārius
  sellainen, joka itää, kukkii, siementää ja kuolee yhden vuoden aikana

yleensä (adv)
communiter
  tavallisesti, useimmiten; yleisesti

yleinen (adj)
catholicus
  tavallinen; usein käytettävä, usein ilmenevä, toistuva
  kaikkia koskeva
ūniversālis
  yleistynyt, laajalle levinnyt, yleisesti esiintyvä, vallitseva

yleisesti (adv)
generatim, in commune
  siten, että voidaan yleistää; yleisellä tavalla

yleiskustannus (n)
insuper
  välillinen, useimmiten kiinteä kustannus, jota ei voida kohdistaa suoraan tuotteelle

yleismaailmallinen (adj)
mundanus
  koko maailmassa ilmenevä; koko maailmaan liittyvä; universaali; maailmanlaajuinen; globaali

yleistynyt pälvikalju (n)
Alopecia universalis
  pälvikaljun vakavin esiintymismuoto, jossa hiukset ja muu karvoitus puuttuvat koko kehosta

yleisurheilija (n)
āthlēta
  urheilija, joka harrastaa yleisurheilua

yleisyys (n)
frequentia
  se, että on yleinen; se, miten yleinen jokin on

yleisö (n)
publicum
  ihmiset, jotka katsovat jotakin tapahtumaa

ylellinen (adj)
lautus
  tavallisen elintason ylittävä, ylenpalttisen loistelias

ylentää (v)
animo
  siirtää arvoasteikossa ylöspäin; esim. sotilasarvoissa tai muissa tittelijärjestelmissä
allevo
  tehdä nuotti (puolisävelaskelta) korkeammaksi

ylettää (v)
teneo
  olla riittävän pitkä(raajainen) johonkin; yltää, ylettyä

ylettömästi (adv)
excessive
  todella paljon, jopa kohtuuttoman paljon

ylhäinen (adj)
nōbilis
  yhteiskunnallisen hierarkian yläpäähän kuuluva; jalosukuinen, aristokraattinen

ylhäisyys (n)
altitudo
  ylhäisessä asemassa oleva henkilö

ylhäisö (n)
ingenuitas
  yhteiskunnallisen hierarkian yläpään muodostava väestö

yli (particle)
per
  jonkin paikan, esineen ym. yläpuolelta; ylitse
-que
  (ajasta) minuutteja tasatunnin jälkeen

yli-inhimillinen (adj)
divinus
  inhimillisyyden ylittävä; ihmisen kyvyt ylittävä

ylihuomenna (adv)
perendie
  huomista seuraavana päivänä

ylihuominen (n)
perendie
  puhumishetkellä seuraavan päivän jälkeinen päivä

ylikulku (n)
trānseō
  tapahtuma, jossa jokin taivaankappale kulkee toisen taivaankappaleen editse tietyn havainnoitsijan näkösäteeltä katsottuna

yliluonnollinen (adj)
divinus
  luonnonlaeista riippumaton

ylimaallinen (adj)
supernus
  jostakin jonka katsotaan ylittävän maallisen rajat

ylimielinen (adj)
superbus
  omasta ylemmyydestään varma, muihin väheksyen suhtautuva

ylimielisesti (adv)
contemptim
  ylimielisellä tavalla, ylimielisyyttä osoittaen tai ilmentäen

ylimielisyys (n)
arrogantia
  se, että on ylimielinen, väheksyvä asenne

ylimääräinen (adj)
eiectamenta
  sellainen, jota ei tarvita, sellainen joka ylittää tarvittavan tai vaadittavan lukumäärän
eximus
  sellainen, joka ei sisälly aikaisempaan suunnitelmaan; ennakoimaton; lisä-

yliopisto (n)
universitas, studium generale
  korkeinta tieteellistä opetusta antava ja tieteellistä perustutkimusta tekevä opetus- ja tutkimuslaitos; korkeinta tieteellistä opetusta antava korkeakoulu

yliopistolaitos (n)
studium generale
  maantieteellisesti rajatut yliopistot kokonaisuutena, tietyn maan yliopistot, viittaa instituutioon

ylioppilas (n)
adipisci
  lukion oppimäärän suorittanut henkilö, joka on lisäksi suorittanut lukion loppukokeen eli ylioppilastutkinnon

ylioppilastutkinto (n)
baccalaureatus
  ylioppilastutkintolautakunnan laatima lukion päättötutkinto, ylioppilaskoe, joka mittaa lukiossa saavutettuja tietoja, taitoja ja kypsyyttä

yliote (n)
quaestus
  hallitseva asema, erityisesti jossakin kamppailussa

ylistää (v)
celebrō
  kunnioittaa, kehua, kiittää, erityisesti Jumalaa

ylittää (v)
trānseō
  mennä yli(tse)
praecellō
  saada aikaan enemmän kuin mitä odotetaan
supero
  vallita jonkin (rajojen) kummallakin puolella, olla yleinen tai universaali

ylivoima (n)
superioritas
  se, että on murskaavasti enemmän voimaa kuin vastustajalla

yllistää (v)
extendo
  kurkottaa, ylettyä

yllyke (n)
calcar
  jokin jonka on tarkoitus yllyttää, kiihottaa, kannustaa johonkin

yllyttäjä (n)
impulsor
  henkilö, joka yllyttää

yllyttää (v)
instigō
  houkutella jotakuta toista tekemään jokin teko, esimerkiksi rikos

yllä (adv)
insuper
  ilmaisee jonkin sijaintia suunnassa, josta kappaleen ajatellaan putoavan jos se päästettäisiin vapaaksi

ylläpito (n)
tuitiō
  jonkin järjestelmän oikean toiminnan varmistaminen ja järjestelmästä huolehtiminen
administrātiō
  organisaatio, joka huolehtii jonkin järjestelmän toiminnasta

ylläpitäjä (n)
administrator
  Internet-sivujen ja keskustelufoorumeiden ym. ylläpitoon osallistuva henkilö

yllättäen (adv)
inexspectate
  yllättävästi, arvaamattomasti, odottamattomasti

yllättää (v)
decipio
  aiheuttaa odottamattomalla teolla tai ilmestymisellä hämmennystä jollekulle

yllätyksellinen (adj)
necopīnātus
  odottamaton

yllätys (n)
inopīnātum
  ilman ennakkovaroitusta tapahtuva asia

ylpeily (n)
iactantia
  ylpeileminen

ylpeys (n)
superbia
  se, että on ylpeä

ylpeä (adj)
superbus
  joka pitää tekemiään asioita, itseään tai itseensä liittyviä asioita hyvinä; sanalla on usein negatiivinen kaiku ja sillä voidaan tarkoittaa henkilöä, joka pitää itseään muita parempana

yltäkylläinen (adj)
abundans
  liiankin runsas, ylen määrin kylläinen

yltäkylläisyys (n)
abundantia
  se, että on yltäkylläinen tai yltäkylläistä; materiaalinen runsaus

ylväs (adj)
pulchrum
  hohdokas, jalo

yläjuoksu (n)
flūmine adversō
  joen alkuosa, joen alkua lähimpänä oleva osa

yläleuanluu (n)
ossa maxillaria superiora
  toinen kahdesta kallonosasta, jotka muodostavat yläleuan

yläosa (n)
summus
  minkä tahansa ylin tai ylempi osa
  asun yläosa vastakohtana sen alaosalle
corona
  (jalokivet) hiotun jalokiven alaosan ja uuman yläpuolinen osa, kruunu

yläpohja (n)
tēctum
  rakennuksen ylimmän kerroksen yläpuolisen rakenteen muodostama rakennusosa, johon ullakottoman rakennuksen vesikaton tukirakenteet ja eristeet voidaan laskea kuuluvaksi

yläpuolella (adv)
super
  yllä; yläpuolen suunnassa

ylävartalo (n)
truncus
  yläosa vartalosta; yleensä vartalonosa vyötäröstä ylös päin

ylävireinen (n)
acer
  taajuudeltaan tavoitetaajuutta korkeampi

ylävirta (n)
flūmine adversō
  kosken se puoli, josta vesi virtaa alavirtaan

ylävirtaan (adv)
flūmine adversō
  ylävirran suuntaan

ylös (adv)
super
  korkeammalle

ylösalainen (adj)
inversus
  ylösalaisin oleva

ylösalaisin (adv)
inversus
  väärinpäin ylä-ala-suunnassa eli siten, että yläpuoli on alaspäin

ylösnousemus (n)
resurrectio
  kristillinen dogmi Jeesuksen heräämisestä henkiin kuoleman jälkeen

ymmärrys (n)
capiens
  se, että hahmottaa jonkin kokonaisuuden ja ymmärtää sen sisältämiä vuorovaikutussuhteita ja mahdollisia sekä todennäköisiä tapahtumia

ymmärtämys (n)
capiens
  kyky ymmärtää

ymmärtäväinen (adj)
capiens
  sellainen, joka ymmärtää, jolla on ymmärrystä

ymmärtää (v)
intellego, intellegere
  tajuta tai käsittää jokin teksti, puhe tai argumentti

ympyrä (n)
circulus, circus
  ympyräviiva, yhtenäinen viiva, joka kiertää keskipisteen ympäri ja on koko matkaltansa yhtä kaukana keskipisteestä; niiden pisteiden ura, jotka ovat yhtä etäällä ympyrän keskipisteestä

ympyröidä (v)
circulum
  piirtää ympyrä jonkin ympärille

ympäri (adv)
circa
  kierto- tai pyörimisliikkeestä (merkityksessä ympärillä)

ympärileikata (v)
circumcīdō
  tehdä toimenpide, jossa poistetaan esinahka siittimen terskan ympäriltä

ympärileikkaus (n)
circumcisio
  fimoosin tai uskonnollisen syyn vuoksi tehty miehen esinahan poisto tai lyhennys

ympärillä (postposition)
am
  esineen tai asian usealla/jokaisella puolella

ympäristö (n)
circumiectum
  itsen ulkopuolinen tila, elinpiiri
  ekosysteemin luonnollinen, koskematon luonto

ympärysmitta (n)
circumferentia
  mitta jonkin kappaleen ympäri

ympäröidä (v)
cingō
  asettua jkn/jnk ympärille
  olla jkn/jnk ympärillä, piirittää jkta/jtak

ypsilon (n)
ī graeca
  Kreikkalaisten aakkosten 20. kirjain. Vastaava symboli Υ tai υ.

yrittäjä (n)
redemptor
  taloudellista riskiä sisältävän liiketoiminnan harjoittaja, yrityksen omistaja

yrittää (v)
aggredior
  pyrkiä tavoitteeseen; koettaa tehdä

yritys (n)
conatus
  toimenpiteet jonkin päämäärän tai tuloksen saavuttamiseksi, kokeilu, joka ei välttämättä onnistu
coetus
  liikeyritys; yhden tai useamman henkilön yhdessä harjoittamaa taloudellista toimintaa, jolla tähdätään kannattavaan tulokseen

yritystoiminta (n)
negōtium
  yrityksen johtaminen erinäisten lakien mukaisesti jotain yhtiömuotoa käyttäen

yrjö (n)
vomitus
  oksennus

yrjönaikainen (adj)
Hibēricus
  Yhdistyneiden kuningaskuntien kuninkaiden Yrjö I–Yrjö IV:n valtakausien (1714-1837) aikainen

yrtti (n)
herba
  ruohomainen maustevihannes

yskiä (v)
tussiō
  uloshengittää äkillisesti alahengitysteiden ärsytyksen vuoksi

yskä (n)
tussis
  sairaustila, us. jonkin hengitysteiden sairauden oire, jossa yskänrefleksi saa aikaan voimakkaa ja äänekkään ilmapurkauksen keuhkoista

yskös (n)
sputum
  yskittäessä hengitysteistä poistuva lima

ystävyys (n)
amicitia
  ystävysten välillä vallitseva emotionaalinen suhde

ystävä (n)
amicus
  se jonka suhteen vallitsee molemminpuolinen mieltymys ja luottamus

ystävällinen (adj)
amīcus
  sellainen, joka on suopea, hyväntahtoinen; ystävän kaltainen

ystäväpiiri (n)
amicitas
  jonkun kaikki ystävät

ystävätär (n)
amica
  naisystävä, naispuolinen ystävä

ytterbium (n)
ytterbium
  eräs alkuaine

yttrium (n)
yttrium
  eräs alkuaine

yö (n)
nox
  vuorokaudenaika illan ja aamun välissä

yöastia (n)
matula
  ennen sisävessoja yleinen ulostamisastia öistä tarpeentekoa varten, tavallisesti potta tai kannellinen sanko

yökyöpeli (n)
noctua
  ihminen, joka valvoo myöhään

yököttävä (adj)
foedus
  inhottava, ällöttävä

yöllä (adv)
noctū
  öiseen aikaan; illan ja aamun välillä

yöpuu (n)
perca
  puu tai puun oksa, jolla lintu viettää yönsä; myös kanalan orsi

yösija (n)
accommodātiō
  paikka, jossa viettää yö

zeniitti (n)
cenit
  taivaanpallon näennäisesti korkein piste, taivaanlaki

zeppeliini (n)
aëronavis
  erääntyyppinen jäykkärunkoinen ilmalaiva

zirkonium (n)
zirconium
  metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zr

Öölanti (pn)
Olandia
  Itämeressä sijaitseva Ruotsin toiseksi suurin saari.

äes (n)
hirpex
  maanpinnan muokkaamiseen ja rikkaruohojen torjuntaan käytettävä maatalouskone

äheltää (v)
afflare
  äännellä raskaasti hengittäen jatkuvan ponnistuksen alaisena; ähistä, ähkiä

äidillinen (adj)
materna
  äidille ominainen, mielenlaadultaan ja suhtautumiseltaan äidin kaltainen

äidinisä (n)
avus maternus
  isoisä äidin puolelta, äidin isä

äidinkieli (n)
lingua materna
  kieli, jonka lapsi omaksuu ensimmäisenä, tavallisesti vanhemmiltaan kotipiirissään ja useimmiten äidiltään

äidinmaa (n)
patria
  eräissä kielissä esiintyvä käsite, joka tarkoittaa samaa kuin suomen kielen ”isänmaa”

äidinäiti (n)
avia maternis
  isoäiti äidin puolelta, äidin äiti

äijä (n)
senex
  vanha mies, ukko

äiti (n)
mater
  lapsensa synnyttänyt nainen, biologinen äiti
  lapsen naispuolinen kasvattaja perheessä, usein biologinen äiti, myös äitipuoli tai otto-äiti
  katolinen naispuolinen nunnaluostarin johtaja

äitipuoli (n)
noverca
  isän uusi vaimo, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut äiti

äitiyspakkaus (n)
capsa
  Kelan äitiysavustuksena raskaana olevalle naiselle myöntämä pakkaus, joka sisältää lasten vaatteita sekä muita tarpeellisia tavaroita kuten pyyheliinan, vuodevaatteet, peitteen, makuupussin ja hoitotarvikkeita

äkillinen (adj)
abruptus
  sellainen, joka ilmaantuu tai tapahtuu nopeasti ja yleensä yllättäen; yhtäkkinen.

äkkijyrkkä (adj)
abruptus
  hyvin jyrkkä, äkillinen korkeusero

äkkikuolema (n)
mors subita
  kuolema, joka tapahtuu nopeasti ja yllättäen

äkkipysähdys (n)
absisto
  pysähdys, joka tapahtuu äkisti eli hyvin nopeasti

äkkiä (adv)
repente
  nopeasti, usein ennakoimattomasti tai yllättäen

äksiisi (n)
terebra
  varsinkin armeijassa, toiminnan järjestelmällinen harjoittelu toistamalla jatkuvasti samoja suorituksia

äly (n)
intellectus
  kyky ajatella ja selvittää asioiden ja tapahtumien riippuvuussuhteita ja sisäisiä yhteyksiä

älykkyys (n)
ingenium
  yleinen kognitiivinen kyky, joka sisältää eri osa-alueita, kuten muiden muassa oppimiskyky ja ongelmanratkaisukyky

älykäs (adj)
catus
  sellainen, joka osoittaa älykkyyttä

älyllinen (adj)
catus
  älykäs, jolla on älyä, joka osoittaa älykkyyttä

älyllisyys (n)
ingenium
  se, että on älyllinen

älytä (v)
reperio
  äkätä, tajuta, hoksata

älytön (adj)
fatuus
  ilman älyä, ei älykäs (ihmisestä tai olennosta)

älähdys (n)
ganniō
  älähtäminen

älähtää (v)
ganniō
  ulvahtaa

ämmä (n)
fascināns
  vanha nainen

ämpäri (n)
situla
  sanko; sylinterin muotoinen, vesitiivis ja yleensä isohko astia, jossa on sanka kantamista varten

änkyttää (v)
balbutio
  puhua toistaen tavuja tai sanan osia tarpeettomasti

änkytys (n)
balbutiō
  katkeileva ja/tai äänteitä toistava puhe

äpärä (n)
spurius
  avioliiton ulkopuolella syntynyt lapsi; avioton lapsi

ärhäkkyys (n)
asperitās
  se, että on ärhäkkä

äristä (v)
ganniō
  puhua vihaisella äänensävyllä

ärjyntä (n)
rudor
  ärjyminen

ärjähdys (n)
rudor
  ärjähtäminen

ärsyttävä (adj)
molestus
  aistien välityksellä provosoiva, reagointia aiheuttava. Negatiivista psyykkistä reagointia psyykkisen tai fyysisen provosoinnin avulla aiheuttava.

ärsyttää (v)
vexō
  aiheuttaa ärtyminen tai tuottaa ärsyke; stimuloida

ärähtää (v)
ganniō
  (momentaaninen) äristä; esittää lyhyt kiukkuinen vastalause

äskettäin (adv)
nūper
  jokin aika sitten, hiljattain, vähän aikaisemmin

ässä (n)
as
  korttipakan ensimmäinen kortti, ykkönen eli ässä, jossa on kirjain A. Ässän arvo määritellään korttipeleissä usein joko suurimmaksi tai pienimmäksi kortiksi, 1 tai 14.
cūdō
  läpisyöttö

äveriäisyys (n)
divitiae
  se, että on äveriäs

äyriäinen (n)
crustata
  (eläintiede) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia (Alajakso ) kiduksilla hengittäviä eläimiä

äyskäröidä (v)
vadimōnium
  poistaa vettä veneestä sopivalla astialla

äänekäs (adj)
sonāx
  sellainen, joka aiheuttaa tai josta aiheutuu voimakasta ääntä, tai hälyä, kovaääninen

äänenkannattaja (n)
organum
  puolueen tai yhdistyksen asiaa ajava lehti

äänenvoimakkuus (n)
tomus
  äänen ihmisen korvaan aiheuttaman kuuloaistimuksen voimakkuus, se miten lujaa soi

äänestys (n)
suffragium
  äänestämisen toteutus, tapahtuma jossa mitataan eri vaihtoehtojen tai henkilöiden kannatus, ja jossa äänestäjät ilmaisevat kantansa ja eniten kannatusta saanut henkilö tai ehdotus valitaan

äänestäjä (n)
suffrāgātor
  henkilö joka käyttää äänensä äänestyksessä

äänestää (v)
suffrāgō
  ilmaista kannattavansa jotakuta tai jotakin antamalla äänensä äänestyksessä tai vaalissa
  ratkaista jokin äänestyksellä

äänettömästi (adv)
silenter
  ilman että ääntä kuuluu; ilman ääntä

äänetön (adj)
infans
  sellainen, josta ei lähde ääntä, täysin hiljainen

ääni (n)
vox, sonus
  ilman tai muun väliaineen välityksellä kulkeva värähtely, jonka ihminen kuulee, jos se on sopivalla taajuusalueella (n. 20–20000 Hz)
vox
  ihmisääni
  äänestyksessä ilmaistu kanta

äänikerta (n)
acta
  erityisesti uruissa koko äänialan kattava saman sointivärinen pillistö; eräissä muissa soittimissa vastaavia eriäänisiä äänialoja

äänilevy (n)
discus
  mekaaniseen äänen tallentamiseen käytetty kiekko, jonka pinnalle ääni-informaatio on kaiverrettu yhtenäiselle spiraalin muotoiselle uralle, josta informaatio luetaan levyn pyöriessä neulan poikittaisena liikkeenä

äänitorvi (n)
cornu
  kulkuneuvon äänimerkkilaite

äänittäjä (n)
tibia recta
  henkilö, joka äänittää (työkseen)

äänne (n)
accentus
  puhutun kielen pienin kvalitatiivinen rakenneosa

äännellä (v)
effor
  muodostaa suullaan ääniä tai äänteitä, pitää ääntä.

äännähdys (n)
eloquium
  äännähtäminen

ääntely (n)
eloquium
  eläimen oraalisesti tuottamat äänet

ääntäminen (n)
prōnuntiātiō
  ääntämys, yksilön tai kieliyhteisön tapa ääntää jotakin kieltä

ääntö (n)
eloquium
  puheäänen synnyttäminen ääntöelinten avulla

ääressä (adv)
ad
  aivan vieressä, aivan lähellä

äärettömyys (n)
infīnitās
  se, että on ääretön

ääretön (adj)
infīnītus
  jonka lukuarvoa tai alkioiden määrää ei voi ilmaista luvulla; jonka mahtavuus on sama kuin luonnollisten lukujen joukolla tai suurempi

äärimmäinen (adj)
extrēmus
  mahdollisuuksien rajalla oleva; reunimmaisena oleva; kauimpana tai uloimpana oleva, kaukaisin; viho viimeinen; äärirajalla oleva, radikaalinen.

äärimmäisyys (n)
extremitās
  se, että on äärimmäinen

ääripää (n)
extrēmus
  jonkin ilmiön äärimmäisyys suhteessa vastakohtaansa

ääriviiva (n)
adumbrātiō
  kohteen rajaava viiva, kun sitä katsotaan jostakin suunnasta

öinen (adj)
nocturnus
  yöllinen, yöllä tapahtuva

öisin (adv)
noctū
  toistuvasti yön aikana

öljy (n)
minyak, oleum
  orgaaninen neste, joka ei ole vesiliukoinen
oleum
  ruokaöljy

öljyekvivalenttitonni (n)
digitus
  energiamäärä, joka vastaa sitä, joka vapautuu poltettaessa tonni raakaöljyä

öljylamppu (n)
lucerna
  jonkin luonnon öljyn tai erityisen valaistustarkoitukseen kehitetyn valoöljyn, valopetrolin, palamiseen ja liekin antamaan valoon perustuva lamppu

öljyputki (n)
canālis
  maastossa sijaitseva putki, jossa kulkee maaöljyä

öljytankkeri (n)
navis petrolearia
  tankkeri, joka kuljettaa raakaöljyä

öljytä (v)
oleum
  voidella öljyllä

öljyvärimaalaus (n)
pictura
  maalaus, joka on maalattu öljyväreillä yleensä kiilakehyksiin pingotetulle ja pohjustetulle pellavakankaalle tai muulle kiinteämmälle materiaalille.

öllöttää (v)
jaceō
  olla tekemättä mitään; makoilla paikoillaan

ötökkä (n)
cīmex
  mikä tahansa hyönteinen tai hämähäkkieläin

öykkäri (n)
pestifer
  henkilö, joka öykkäröi; riitaa haastava tai häiriötä aiheuttava huonokäytöksinen henkilö

öykkärimäisesti (adv)
iactanter
  öykkärimäisellä tavalla

öykkäröinti (n)
iactantia
  öykkäröiminen

šaahi (n)
sachus
  Persiassa ja Iranissa ennen vuotta 1979 käytössä ollut hallitsijan arvonimi

šeikki (n)
atta
  arabiankielinen arvonimi, jonka kirjaimellinen merkitys on perheen tai heimon vanhin ja jota käytetään lisäksi mm. opettajien ja uskollisten johtajien arvonimenä

šokki (n)
commotus
  elimistön yhtäkkinen vaikea häiriötila
  järkyttävän yhtäkkisen tapahtuman, ympäristön tai muutoksen aiheuttama voimakas järkytys