suomi-italiano FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2020-02-08
language: fi; it
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

-avioisuus /ˈavɪˌoisuːs/ (n)
-gamia
  se, että on -avioinen

-metri /mˈetrɪ/ (n)
-metro
  mittaukseen käytettävä laite

1. Mooseksen kirja /ˈyksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Genesi
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

2. Mooseksen kirja /kˈaksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Esodo
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

3. Mooseksen kirja /kˈolme mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Levitico
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

4. Mooseksen kirja /nˈeljæ mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Numeri
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

5. Mooseksen kirja /vˈiːsi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Deuteronomio
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

A-duuri /ˈaːdˈuːrɪ/ (n)
la maggiore
  sävellaji, jossa 3 juurisäveltä on ylennetty, ylennetyt sävelet ovat f♯ (fis, joka on submediantti), c♯ (cis, joka on mediantti) ja g♯ (gis, joka on subtoonika), rinnakkaissävellaji fis-molli, sävelet toonikasta subtoonikaan: a, h, cis, d, e, fis, gis

Aachen /ˈaːkhen/ (pn)
Aquisgrana
  kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, aivan Belgian ja Alankomaiden rajan tuntumassa

Aamos /ˈaːmos/ (n)
Amos
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aasia /ˈaːsɪa/ (pn)
Asia
  Euroopan ja Tyynen valtameren välissä sijaitseva maanosa, osa Euraasian mannerta

Aatami /ˈaːtamɪ/ (pn)
Adamo
  miehen nimi

Abhasia /ˈabhasˌia/ (pn)
Abkhazia
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Mustanmeren rannalla Kaukasiassa. Abhasian pääkaupunki on Suhumi.

Abidjan /ˈabɪdjan/ (pn)
Abidjan
  Norsunluurannikon suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki

Abu Dhabi /ˈabu dhˈabɪ/ (pn)
Abu Dhabi
  suurin Arabiemiirikuntien seitsemästä emiraatista
  emiraattinsa ja maan pääkaupunki

Accra /ˈakːra/ (n)
Accra
  Ghanan pääkaupunki

Addis Abeba /ˈadːɪs ˈabeba/ (pn)
Addis Abeba
  Etiopian pääkaupunki

Aden /ˈaden/ (pn)
Aden
  satamakaupunki Jemenissä Adeninlahden rannalla

Adrianmeri /ˈadrɪˌanmerɪ/ (pn)
Mare Adriatico, mare Adriatico
  Apenniinien niemimaan ja Balkanin niemimaan välinen Välimeren lahti

Afganistan /ˈafɡanˌistan/ (pn)
Afghanistan, Afganistan
  sisämaanvaltio Aasiassa, pitkältä nimeltään Afganistanin islamilainen tasavalta

Afrikan sarvi /ˈafrɪkan sˈarvɪ/ (pn)
Corno d'Africa
  alue, johon kuuluvat Afrikan mantereen koillisosat

Afrikka /ˈafrɪkːa/ (pn)
Africa
  yksi maapallon maanosista ja mantereista

Ahvenanmaa /ˈahvenˌanmaː/ (pn)
Isole Åland
  ruotsinkielinen, Suomelle kuuluva itsehallinnollinen saariryhmä Suomen ja Ruotsin välissä Itämerellä, Ahvenanmaan maakunta

Aigeianmeri /ˈaiɡeiˌanmerɪ/ (pn)
Mar Egeo
  saarten pilkkoma osa Välimerta Kreikan ja Turkin välissä

Aikakirjat /ˈaikakˌirjat/ (n)
Croniche
  yhteisnimitys kahdelle Vanhan testamentin kirjoista: 1. Aikakirjalle ja 2. Aikakirjalle

Aisopos /ˈaisopos/ (pn)
Esopo
  (kirjallisuus) eläinsaduistaan tunnettu antiikin Kreikan kirjailija

Ajokoirat /ˈajokˌoirat/ (pn)
Cani da Caccia
  eräs tähdistö pohjoisella taivaalla Otavan eteläpuolella

Ala-Baijeri /ˈalabˈaijerɪ/ (pn)
Bassa Baviera
  hallintoalue Saksan Baijerissa

Ala-Itävalta /ˈalaˈitævˌalta/ (pn)
Bassa Austria
  Itävallan osavaltio

Ala-Saksi /ˈalasˈaksɪ/ (pn)
Bassa Sassonia
  eräs Saksan osavaltioista

Alankomaat /ˈalaŋkomaːt/ (pn)
Paesi Bassi, Olanda
  eurooppalainen valtio Pohjanmeren rannikolla Länsi-Euroopassa, viralliselta nimeltään Alankomaiden kuningaskunta

Albania /ˈalbanˌia/ (pn)
Albania
  Balkanin niemimaalla, Adrianmeren rannalla sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Tirana

Aleksandria /ˈaleksˌandrɪa/ (pn)
Alessandria
  kaupunki Egyptissä

Aleksanteri /ˈaleksˌanterɪ/ (pn)
Alessandro
  miehen etunimi

Alger /ˈalɡer/ (pn)
Algeri
  Välimeren rannalla sijaitseva Algerian pääkaupunki

Algeria /ˈalɡerˌia/ (pn)
Algeria
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva tasavalta, jonka pääkaupunki on Alger

Alpit /ˈalpɪt/ (pn)
Alpi
  vuorijono Keski-Euroopassa

Alsace /ˈalsase/ (pn)
Alsazia
  Itä-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Strasbourg; nykyisin osa Grand Estiä

Amerikan Samoa /ˈamerɪkan sˈamoa/ (pn)
Samoa americane
  Yhdysvaltain territorio Polynesiassa eteläisellä Tyynellämerellä

Amerikka /ˈamerˌikːa/ (n)
America, Americhe
  yksi Maapallon manner sen läntisellä puoliskolla käsittäen Etelä-Amerikan ja Pohjois-Amerikan

Amur /ˈamur/ (pn)
Amur
  Kaukoidässä virtaava joki, joka saa alkunsa Koillis-Kiinan vuorilta ja virtaa Venäjän kaukoidän ja Kiinan Mantšurian rajalla kunnes laskee Ohotanmereen Nikolajevskin kaupungin kohdalla

Andalusia /ˈandalˌusɪa/ (pn)
Andalusia
  itsehallintoalue eteläisessä Espanjassa

Andorra /ˈandorra/ (pn)
Andorra
  pieni tasavaltainen ruhtinaskunta Ranskan ja Espanjan välisellä alueella, Andorran ruhtinaskunta

Angola /ˈaŋŋola/ (pn)
Angola
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Antigua ja Barbuda /ˈantɪɡˌua ja bˈarbuda/ (pn)
Antigua e Barbuda
  kahdesta saaresta, Antiguasta ja Barbudasta, sekä Redonda-luodosta koostuva saarivaltio Karibialla, Länsi-Intian Pienillä Antilleilla

Antillit /ˈantɪllɪt/ (pn)
Antille
  saarijono Karibianmeressä

Antwerpen /ˈantverpen/ (pn)
Anversa
  kaupunki Pohjois-Belgiassa Flanderissa

Apenniinien niemimaa /ˈapennˌiːnien nˈiemɪmaː/ (pn)
penisola appenninica
  Välimeren pohjoisrannalla Alppien eteläpuolella sijaitseva niemimaa

Apostolien teot /ˈapostolien tˈeot/ (n)
Atti degli Apostoli
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Apulia /ˈapulˌia/ (pn)
Puglia
  Italian kaakkoinen alue

Arabiemiirikunnat /ˈarabˌiemɪːrɪkˌunnat/ (pn)
Emirati Arabi Uniti
  Persianlahdella, Lähi-idässä sijaitseva seitsemästä emiirikunnasta muodostuva valtio, Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (pn)
Aragona
  itsehallintoalue Koillis-Espanjassa

Argentiina /ˈarɡentˌiːna/ (pn)
Argentina
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Buenos Aires ja virallinen nimi Argentiinan tasavalta

Aristoteles /ˈarɪstˌoteles/ (pn)
Aristotele
  kreikkalainen filosofi (384–322 eaa.)

Arkangeli /ˈarkaŋŋˌelɪ/ (pn)
Arcangelo
  kaupunki Pohjois-Venäjällä

Armenia /ˈarmenˌia/ (pn)
Armenia
  tasavalta Kaukasiassa, virallisesti Armenian tasavalta

Aspergerin oireyhtymä /ˈasperɡerɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
sindrome di Asperger
  autismin kirjoon kuuluva neurobiologinen keskushermoston kehityshäiriö

Assyria /ˈassyrˌia/ (pn)
Assiria
  assyrialaisten muinainen Tigrisin varrella sijainnut valtakunta, jonka pääkaupunki oli Assur

Asturia /ˈasturˌia/ (pn)
Asturie
  itsehallintoalue pohjoisessa Espanjassa

Ateena /ˈateːna/ (pn)
Atene
  Kreikan pääkaupunki ja suurin kaupunki

Atlantin valtameri /ˈatlantɪn vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Oceano Atlantico
  valtameri, joka erottaa Amerikan Afrikasta ja Euroopasta

Aurinko /ˈaurɪŋko/ (pn)
sole, Sole
  kahdeksanplaneettaisen aurinkokuntamme, jossa kotiplaneettamme Maa sijaitsee, keskustähti

Aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (pn)
sistema solare
  Aurinko ja kahdeksan planeettaa sekä muita pienempiä taivaankappaleita

Australia /ˈaustraːlˌia/ (pn)
Australia
  Maapallon pienin, merien ympäröimä maanosa eteläisellä pallonpuoliskolla

Auvergne-Rhône-Alpes /ˈauverɡnerhˈoneˈalpes/ (pn)
Alvernia-Rodano-Alpi
  Itä-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Lyon

Azerbaidžan /ˈatserbˌaidʒan/ (pn)
Azerbaigian, Azerbaijan
  Kaukasiassa, Kaspianmeren rannalla sijaitseva valtio, Azerbaidžanin tasavalta, jonka pääkaupunki on Baku

Azorit /ˈatsorɪt/ (pn)
Azzorre
  Atlantilla sijaitseva Portugalille kuuluva autonominen saariryhmä

Aïr /ˈair/ (pn)
massiccio dell'Aïr
  Nigerin keskiosassa, Afrikassa sijaitseva vuoristo

Baabel /bˈaːbel/ (pn)
Babele
  antiikin Babylonian pääkaupunki

Baden-Württemberg /bˈadenvˈyrtːemberɡ/ (pn)
Baden-Vurtemberga
  Saksan lounaisosassa sijaitseva osavaltio

Bagdad /bˈaɡdad/ (pn)
Bagdad
  Irakin pääkaupunki

Bahama /bˈahama/ (pn)
Bahama
  saarivaltio Amerikassa, Atlantin valtameressä

Bahrain /bˈahrain/ (pn)
Bahrein, Bahrain
  kuningaskunta Lähi-idässä, Persianlahdella

Baijeri /bˈaijerɪ/ (pn)
Baviera
  Saksan liittotasavallan eteläinen osavaltio, jonka pääkaupunki on München

Baku /bˈaku/ (pn)
Baku
  Kaspianmeren rannalla sijaitseva Azerbaidžanin pääkaupunki

Balkanin niemimaa /bˈalkanɪn nˈiemɪmaː/ (pn)
penisola balcanica
  lännessä Adrianmereen ja Joonianmereen, etelässä Välimereen, idässä Aigeianmereen, Dardanelleihin, Marmaranmereen, Bosporinsalmeen ja Mustaanmereen rajoittuva alue, jonka pohjoisraja ei ole selkeäviivainen. Euroopan itäisin niemimaa, Balkan

Bangkok /bˈaŋkok/ (pn)
Bangkok
  Thaimaan pääkaupunki

Bangladesh /bˈaŋladesh/ (pn)
Bangladesh
  Gangesin ja Brahmaputran suistossa sijaitseva valtio Aasiassa, virallisesti Bangladeshin kansantasavalta

Barbados /bˈarbados/ (pn)
Barbados
  Karibianmerellä, Atlantilla sijaitseva Pieniin Antilleihin kuuluva saarivaltio

Barcelona /bˈarselˌona/ (pn)
Barcellona
  kaupunki Kataloniassa, koillisessa Espanjassa, Katalonian pääkaupunki

Baskimaa /bˈaskɪmaː/ (pn)
Paesi Baschi
  itsehallintoalue Pohjois-Espanjassa

Behçetin tauti /bˈehsetɪn tˈautɪ/ (n)
sindrome di Behçet
  eräs vaskuliittinen autoimmuunisairaus

Belgia /bˈelɡɪa/ (pn)
Belgio
  eurooppalainen liittovaltio Pohjanmeren rannikolla, Belgian kuningaskunta, jonka pääkaupunki on Bryssel

Belgian Kongo /bˈelɡɪaŋ kˈoŋŋo/ (pn)
Congo Belga
  Kongon demokraattisesta tasavallasta käytetty nimi ajalta, jolloin se oli Belgian siirtomaana

Belgian kuningaskunta /bˈelɡɪaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Regno del Belgio
  Belgian virallinen nimi.

Belgrad /bˈelɡrad/ (pn)
Belgrado
  Serbian pääkaupunki

Belize /bˈelɪtse/ (pn)
Belize
  Kansainyhteisön jäsenvaltio Keski-Amerikassa

Belutšistan /bˈelutʃˌistan/ (pn)
Belucistan
  Iranin ylängön kaakkoisosan käsittävä belutšien asuttama alue, johon kuuluu alueita Lounais-Pakistanissa, Kaakkois-Iranissa ja Lounais-Afganistanissa

Benin /bˈenɪn/ (pn)
Benin
  tasavalta Afrikassa, Beninin tasavalta

Bereniken hiukset /bˈerenɪken hˈiukset/ (pn)
Chioma di Berenice
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla Ison Karhun lähellä

Berliini /bˈerlɪːnɪ/ (pn)
Berlino
  Saksan pääkaupunki

Bern /bˈern/ (pn)
Berna
  Sveitsin pääkaupunki

Betlehem /bˈetlehem/ (pn)
Betlemme
  Länsirannalla sijaitseva kaupunki, joka Raamatun mukaan on Israelin kuninkaan Daavidin syntymä- ja kotikaupunki ja Jeesuksen syntymäpaikka

Bhutan /bhˈutan/ (pn)
Bhutan
  pieni sisämaavaltio Himalajalla Intian ja Kiinan välissä, Bhutanin kuningaskunta

Biškek /bˈiʃkek/ (pn)
Biškek
  Kirgisian pääkaupunki, vuosina 1926–1991 nimellä Frunze tunnettu

Bolivia /bˈolɪvˌia/ (pn)
Bolivia
  tasavalta Etelä-Amerikassa, pitkältä nimeltään Bolivian monikansainen valtio

Borneo /bˈorneo/ (pn)
Borneo
  Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa sijaitseva maailman kolmanneksi suurin saari. Borneon eteläosat (Kalimantan) kuuluvat Indonesialle, pohjoisosat Bruneille ja Malesialle.

Bosnia ja Hertsegovina /bˈosnɪa ja hˈertseɡˌovɪna/ (pn)
Bosnia ed Erzegovina, Bosnia-Erzegovina
  Bosnia-Hertsegovina, Balkanilla, Euroopassa sijaitseva valtio.

Botswana /bˈotsvana/ (pn)
Botswana
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio, jonka naapurit ovat Namibia lännessä, Sambia pohjoisessa, Zimbabwe idässä ja Etelä-Afrikka etelässä

Brasilia /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brasile
  valtio Etelä-Amerikassa, Brasilian liittotasavalta

Brasília /brˈasɪlˌia/ (pn)
Brasília
  Brasilia, Brasilian liittovaltion pääkaupunki

Bretagne /brˈetaɡne/ (pn)
Bretagna
  Luoteis-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rennes

Britannia /brˈitannˌia/ (pn)
Gran Bretagna
  Yhdistyneestä kuningaskunnasta käytetty lyhyt nimitys

Britteinsaaret /brˈitːeinsˌaːret/ (pn)
arcipelago britannico
  Atlantin valtameren ja Pohjanmeren välinen saariryhmä luoteisessa Euroopassa

Brittiläinen Kolumbia /brˈitːɪlˌæineŋ kˈolumbˌia/ (pn)
Colombia Britannica
  provinssi Kanadan länsirannikolla

Brittiläiset Neitsytsaaret /brˈitːɪlˌæiset nˈeitsytsˌaːret/ (pn)
Isole Vergini britanniche
  50 saaren ja luodon ryhmä Karibianmeren koillisosassa, Puerto Ricon itäpuolella

Brownin liike /brˈovnɪn lˈiːke/ (n)
moto browniano
  nesteessä tai kaasussa olevia pienten hiukkasten satunnainen ja itsenäinen edestakainen liike

Brunei /brˈunei/ (pn)
Brunei
  sulttaanikunta, joka sijaitsee Borneon saarella Kaakkois-Aasiassa.

Bryssel /brˈyssel/ (pn)
Bruxelles
  Belgian pääkaupunki ja Euroopan unionin tosiasiallinen pääkaupunki

Bukarest /bˈukarest/ (pn)
Bucarest
  Romanian pääkaupunki

Bulgaria /bˈulɡarˌia/ (pn)
Bulgaria
  tasavalta Balkanilla, Euroopassa, Bulgarian tasavalta

Bulgarian tasavalta /bˈulɡarɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Bulgaria
  Bulgarian valtion virallinen nimi.

Burgundi /bˈurɡundɪ/ (pn)
Borgogna
  Keski-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Dijon; nykyisin osa Burgundi-Franche-Comtéa

Burgundi-Franche-Comté /bˈurɡundɪfrˈankhekˈomte/ (pn)
Borgogna-Franca Contea
  Itä-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Dijon

Burjatia /bˈurjatˌia/ (pn)
Buriazia
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Siperiassa Baikaljärven rannalla. Burjatian pääkaupunki on Ulan-Ude.

Burundi /bˈurundɪ/ (pn)
Burundi
  tasavalta Afrikassa, Burundin tasavalta

Bysantin valtakunta /bˈysantɪn vˈaltakˌunta/ (pn)
Impero bizantino
  Rooman valtakunnasta jäljelle jäänyt itäinen osa, Itä-Rooma, jonka pääkaupunki oli Konstantinopoli

Byzantion /bˈytsantɪon/ (pn)
Bisanzio
  muinainen kaupunki, jonka paikalle perustettiin Konstantinopoli 300-luvulla jaa. Itä-Rooman pääkaupungiksi

Böömi /bˈøːmɪ/ (pn)
Boemia
  nykyään Tšekissä sijaitseva historiallinen alue Keski-Euroopassa

C-duuri /sˈeːdˈuːrɪ/ (n)
Do maggiore
  duurisävellaji, jonka perussävel (toonika) on c ja perussointu C-duuri; sävellajimerkinnässä yhtäkään säveltä ei ole alennettu tai ylennetty; rinnakkaissävellaji a-mollille; sävelet toonikasta subtoonikaan: c, d, e, f, g, a, h

C-kasetti /sˈeːkˈasetːɪ/ (n)
C-cassetta
  erään maailmanlaajuisen standardin mukainen äänentallennusväline, kasetin sisään sijoitettu äänen tallennukseen tarkoitettu magneettinauha tai sellaiselle tallennettu kaupallinen äänite

CD-soitin /sˈeːdˌeːsˈoitɪn/ (n)
lettore CD
  musiikkisoitin, joka toistaa CD-levyjä

Chile /khˈile/ (pn)
Cile
  tasavalta Etelä-Amerikassa, Chilen tasavalta

Cis-duuri /sˈisdˈuːrɪ/ (n)
Do diesis-maggiore
  duuri, jossa kaikki juurisävelet on ylennetty, rinnakkaissävellaji ais-molli, korvataan usein enharmonisella Des-duurilla, sävelet toonikasta subtoonikaan: cis, dis, eis, fis, gis, ais, his

Cookinsaaret /kˈoːkɪnsˌaːret/ (pn)
Isole Cook
  eräs Uudelle-Seelannille kuuluva saariryhmä Tyynellä valtamerellä

Dalmatia /dˈalmatˌia/ (pn)
Dalmazia
  alue Kroatiassa, Adrianmeren itärannikolla

Damaskos /dˈamaskos/ (pn)
Damasco
  Syyrian pääkaupunki

Dardanellit /dˈardanˌellɪt/ (pn)
Dardanelli
  Marmaranmeren ja Aigeianmeren välinen salmi luoteisessa Turkissa

Delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (pn)
Delfino
  Kotkan ja Pegasuksen välissä pohjoisella taivaalla sijaitseva pieni tähdistö

Djibouti /djˈiboutɪ/ (pn)
Gibuti
  Itä-Afrikassa Aadeninlahden rannalla Eritrean ja Somalian välissä sijaitseva valtio, entinen Ranskan Somalimaa

Dominica /dˈomɪnˌika/ (pn)
Dominica
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, Dominican liittovaltio.

Dominikaaninen tasavalta /dˈomɪnɪkˌaːnɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica Dominicana
  tasavalta Karibialla, Väli-Amerikassa

Downin oireyhtymä /dˈovnɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
sindrome del Down
  trisomia 21 -kromosomihäiriö

Dresden /drˈesden/ (pn)
Dresda
  itäisessä Saksassa sijaitseva kaupunki, Saksin pääkaupunki

Dublin /dˈublɪn/ (pn)
Dublino
  Irlannin pääkaupunki

Dušanbe /dˈuʃanbe/ (pn)
Dushanbe
  Tadžikistanin pääkaupunki, vuoteen 1961 Stalinabad

Ecuador /ˈekuador/ (pn)
Ecuador
  tasavalta Etelä-Amerikan Tyynenmeren rannikolla ekvaattorin molemmin puolin, virallisesti Ecuadorin tasavalta.

Edinburgh /ˈedɪnburɡh/ (pn)
Edimburgo
  Skotlannin itärannikolla sijaitseva vanha kaupunki, Skotlannin pääkaupunki

Efesolaiskirje /ˈefesolˌaiskɪrje/ (n)
Efesini
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Efesos /ˈefesos/ (pn)
Efeso
  kaupunki nykyisessä Turkissa

Egypti /ˈeɡyptɪ/ (pn)
Egitto
  tasavalta Afrikan koillisosassa, Egyptin arabitasavalta

El Salvador /ˈel sˈalvador/ (pn)
El Salvador
  tasavalta Keski-Amerikassa

Englannin kanaali /ˈeŋlannɪŋ kˈanaːlɪ/ (pn)
La Manica
  Atlantin valtamereltä Pohjanmerelle johtava vesiyhteys, joka erottaa Ison-Britannian saaren Pohjois-Ranskasta

Englanti /ˈeŋlantɪ/ (pn)
Inghilterra
  Ison-Britannian saaren eteläosan kattava maa; kuningaskunta, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan

Eritrea /ˈerɪtrˌea/ (pn)
Eritrea
  Punaisenmeren rannalla Koillis-Afrikassa, Afrikan sarvessa sijaitseva valtio

Espanja /ˈespanja/ (pn)
Spagna
  kuningaskunta eteläisessä Euroopassa

Esra /ˈesra/ (pn)
Esdra
  edellisessä keskeinen henkilö: eräs juutalainen kirjanoppinut ja pappi

Etelä-Afrikan tasavalta /ˈetelæˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica Sudafricana
  Etelä-Afrikan valtion virallinen nimi

Etelä-Afrikka /ˈetelæˈafrɪkːa/ (pn)
Sud Africa, Sudafrica
  Afrikan mantereen eteläosassa sijaitseva valtio, Etelä-Afrikan tasavalta

Etelä-Amerikka /ˈetelæˈamerˌikːa/ (pn)
America del sud
  eteläosa Amerikan mantereesta, yksi maanosista

Etelä-Carolina /ˈetelækˈarolˌina/ (pn)
Carolina del Sud
  Yhdysvaltain osavaltio maan itäosassa

Etelä-Dakota /ˈetelædˈakota/ (pn)
Dakota del Sud
  Yhdysvaltain osavaltio

Etelä-Eurooppa /ˈetelæˈeuroːpːa/ (pn)
Europa meridionale
  Pyreneitten, Apenniinien ja Balkanin niemimaiden ja niihin kuuluvien saarten muodostama alue, Euroopan eteläisin osa

Etelä-Korea /ˈetelækˈorea/ (pn)
Corea del Sud
  Aasiassa, Korean niemimaalla sijaitseva valtio, jonka virallinen nimi on Korean tasavalta.

Etelä-Ossetia /ˈetelæˈossetˌia/ (pn)
Ossezia del Sud
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Kaukasiassa. Etelä-Ossetian pääkaupunki on Tshinval.

Etelä-Sudan /ˈetelæsˈudan/ (pn)
Sud Sudan
  Sudanista vuonna 2011 itsenäistynyt valtio Afrikassa

Etiopia /ˈetɪˌopɪa/ (pn)
Etiopia
  liittovaltio itäisessä Afrikassa, Etiopian demokraattinen liittovaltio

Euraasia /ˈeuraːsˌia/ (pn)
Eurasia
  Maapallon suurin manner, jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyyni valtameri; siihen kuuluvat Euroopan, Lähi-idän ja Aasian maanosat

Euroopan unioni /ˈeuroːpan ˈunɪˌonɪ/ (pn)
Unione europea, Unione Europea
  suuren osan Eurooppaa käsittävä valtioiden yhteenliittymä, johon myös Suomi kuuluu

Eurooppa /ˈeuroːpːa/ (pn)
Europa
  yksi maapallon maanosista

Falklandinsaaret /fˈalklandˌinsaːret/ (pn)
isole Falkland
  Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saaristo Etelä-Amerikassa

Fidži /fˈidʒɪ/ (pn)
Figi
  Oseaniassa sijaitseva saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Fidžin tasavalta

Filemon /fˈilemon/ (n)
Filemone
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Filippiinit /fˈilɪpːˌiːnɪt/ (pn)
Filippine
  tasavalta, jonka alue muodostuu Tyynellä valtamerellä Etelä-Kiinan meren itäpuolella olevasta Filippiinien saaristosta, Filippiinien tasavalta.

Filippiläiskirje /fˈilɪpːɪlˌæiskɪrje/ (n)
Filipesi
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Firenze /fˈirentse/ (pn)
Firenze
  maakunta Toscanassa Keski-Italiassa

Flanderi /flˈanderɪ/ (pn)
Fiandre
  historiallinen alue Pohjanmeren rannalla nykyisen Belgian, Ranskan ja Alankomaiden alueella

Florida /flˈorɪda/ (pn)
Florida
  Yhdysvaltain kaakkoisosan niemimaalla sijaitseva osavaltio, jonka pääkaupunki on Tallahassee ja suurin kaupunki Jacksonville

Frankfurt /frˈaŋkfurt/ (pn)
Francoforte
  saksalainen suurkaupunki Mainin varrella Hessenissä, Frankfurt am Main

Friisinmaa /frˈiːsɪnmaː/ (pn)
Frisia
  yksi Alankomaiden provinsseista. Friisinmaan pääkaupunki on Leeuwarden.

Färsaaret /fˈærsaːret/ (pn)
Isole Fær Øer, Fær Øer
  Tanskaan kuuluva saariryhmä Atlantin valtameressä. Färsaarten pääkaupunki on Tórshavn.

Gabon /ɡˈabon/ (pn)
Gabon
  Afrikassa sijaitseva valtio

Galatalaiskirje /ɡˈalatalˌaiskɪrje/ (n)
Galati
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Galatia /ɡˈalatˌia/ (pn)
Galazia
  nimitys muinaiselle alueelle Anatoliassa

Galilea /ɡˈalɪlˌea/ (pn)
Galilea
  nykyisessä Israelissa sijaitseva ylänköalue

Galitsia /ɡˈalɪtsˌia/ (pn)
Galizia
  alue nykyisessä Puolassa ja Ukrainassa

Gallia /ɡˈallɪa/ (pn)
Gallia
  gallialaisten, kelttien muinaisen pääheimon, kotimaa

Gambia /ɡˈambɪa/ (pn)
Gambia
  tasavalta Afrikassa, Gambian tasavalta

Gazan kaista /ɡˈatsaŋ kˈaista/ (pn)
Striscia di Gaza
  Välimeren rannikolla sijaitseva, Israelin ympäröimä ja Egyptiin rajoittuva palestiinalaishallinnon alue, jonka merkittävin kaupunki on Gaza

Gdańsk /ɡdˈansk/ (pn)
Danzica
  satamakaupunki Pohjois-Puolassa

Geneve /ɡˈeneve/ (pn)
Ginevra
  kaupunki Sveitsissä

Genova /ɡˈenova/ (pn)
Genova
  Italian Ligurian hallinnollisen alueen pääkaupunki

Georgia /ɡˈeorɡˌia/ (pn)
Georgia
  valtio Etelä-Kaukasiassa, entiseltä nimeltään Gruusia; pääkaupunki Tbilisi
  Yhdysvaltojen osavaltio

Ghana /ɡhˈana/ (pn)
Ghana
  tasavalta Afrikassa, Ghanan tasavalta

Golfvirta /ɡˈolfvɪrta/ (n)
Corrente del Golfo
  suuri lämmin merivirta, joka kulkee Meksikonlahdelta kohti Eurooppaa

Golgin laite /ɡˈolɡɪn lˈaite/ (n)
apparato del Golgi
  eläinsolun soluelin, joka muokkaa, lajittelee ja pakkaa proteiineja

Granada /ɡrˈanada/ (pn)
Granada
  Andalusiassa, Etelä-Espanjassa sijaitseva kaupunki

Grenada /ɡrˈenada/ (pn)
Grenada
  Karibianmerellä, Länsi-Intian eteläosassa sijaitseva valtio, Grenadan kuningaskunta

Grönlanninmeri /ɡrˈønlannˌinmerɪ/ (pn)
Mar di Groenlandia
  merialue Grönlannin, Huippuvuorten ja Islannin välissä Pohjoisella jäämerellä

Grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (pn)
Groenlandia
  Pohjois-Amerikan koillispuolella sijaitseva, Tanskan kuningaskuntaan kuuluva, pääasiassa jään peittämä maailman suurin saari, jonka pääkaupunki on Nuuk

Guam /ɡˈuam/ (pn)
Guam
  Yhdysvalloille kuuluva saari Tyynellämerellä

Guinea /ɡwˈinea/ (pn)
Guinea
  Länsi-Afrikassa sijaitseva valtio, pitkältä nimeltään Guinean tasavalta, jonka rajanaapureita ovat Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Mali, Senegal ja Guinea-Bissau.

Guinea-Bissau /ɡwˈineabˈissau/ (pn)
Guinea-Bissau
  tasavalta Länsi-Afrikassa Atlantin valtameren rannalla.

Haag /hˈaːɡ/ (pn)
Aia
  kaupunki Alankomaissa, maan hallinnollinen, muttei virallinen pääkaupunki, myös useiden kansainvälisten järjestöjen sijaintipaikka

Habakukin kirja /hˈabakukɪŋ kˈirja/ (n)
Abacuc
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haggain kirja /hˈaɡːaiŋ kˈirja/ (n)
Ageo
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haiti /hˈaitɪ/ (pn)
Haiti
  tasavalta Hispaniolan saarella Karibialla, Dominikaanisen tasavallan rajanaapuri

Hampuri /hˈampurɪ/ (pn)
Amburgo
  kaupunki Saksassa

Hannover /hˈannover/ (pn)
Annover
  saksalainen suurkaupunki, Ala-Saksin pääkaupunki

Hansenin tauti /hˈansenɪn tˈautɪ/ (n)
morbo di Hansen
  lepra, spitaali

Harkova /hˈarkova/ (pn)
Charkiv
  kaupunki Ukrainassa

Harppi /hˈarpːɪ/ (pn)
Compasso
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Havaiji /hˈavaijɪ/ (pn)
Hawaii
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saariryhmä ja Yhdysvaltain osavaltio

Havanna /hˈavanna/ (pn)
L'Avana
  Kuuban pääkaupunki

Helsinki /hˈelsɪŋkɪ/ (pn)
Helsinki
  Suomenlahden rannalla, Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva Suomen pääkaupunki

Heprealaiskirje /hˈeprealˌaiskɪrje/ (pn)
Ebrei
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Herra /hˈerra/ (pn)
Signore
  kristinuskon ja juutalaisuuden jumalan kunnioittava nimitys

Hesekiel /hˈesekiel/ (pn)
Ezechiele
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hessen /hˈessen/ (pn)
Assia
  Saksan liittotasavallan osavaltio maan keskiosassa. Sen pääkaupunki on Wiesbaden ja suurin kaupunki Frankfurt.

Hispaniola /hˈispanˌiola/ (pn)
Hispaniola
  Karibianmeren saari, jolla sijaitsevat Haiti ja Dominikaaninen tasavalta

Hollanti /hˈollantɪ/ (pn)
Olanda
  Alankomaat, valtio Euroopassa

Hongkong /hˈoŋkoŋ/ (pn)
Hong Kong
  Kiinan rannikolla sijaitseva erityishallintoalue

Hoosea /hˈoːsea/ (n)
Osea
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Huippuvuoret /hwˈipːuvˌuoret/ (pn)
Svalbard
  Norjalle kuuluva saaristo Euroopan pohjoisosassa

Härkä /hˈærkæ/ (pn)
Toro
  (astrologia) yksi kahdestatoista horoskooppimerkistä.

Ibiza /ˈibɪtsa/ (pn)
Ibiza
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Indonesia /ˈindonˌesɪa/ (pn)
Indonesia
  lukuisasta joukosta saaria koostuva valtio Kaakkois-Aasiassa, Indonesian tasavalta

Indonesian tasavalta /ˈindonˌesɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Indonesia
  Indonesian valtion virallinen nimi.

Intia /ˈintɪa/ (pn)
India
  suuri liittovaltio Aasian eteläosassa

Intian valtameri /ˈintɪan vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Oceano Indiano
  Aasian, Antarktiksen ja Australian välillä oleva maailman kolmanneksi suurin merialue

Iran /ˈiran/ (pn)
Iran
  valtio Lähi-idässä Kaspianmeren ja Persianlahden välissä, aiemmin Persia

Irkutsk /ˈirkutsk/ (pn)
Irkutsk
  kaupunki Etelä-Siperiassa Venäjällä Baikaljärveen laskevan Angaran rannalla

Irlannin tasavalta /ˈirlannɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica d'Irlanda
  Irlannista joissain yhteyksissä käytetty nimi, jolla ei ole virallista asemaa

Irlanti /ˈirlantɪ/ (pn)
Irlanda
  Britteinsaariin kuuluva saari Atlantin valtameressä ja saarella sijaitseva saarivaltio Länsi-Euroopassa

Islanti /ˈislantɪ/ (pn)
Islanda
  saarivaltio Atlantin valtameren keskivaiheilla, Pohjois-Euroopassa, Islannin tasavalta

Iso karhu /ˈiso kˈarhu/ (pn)
Orsa Maggiore
  tähdistö lähellä pohjoista taivaannapaa

Iso-Britannia /ˈisobrˈitannˌia/ (pn)
Gran Bretagna
  Britteinsaarten suurin saari Atlantin valtameressä Euroopan mantereesta luoteeseen

Israel /ˈisrael/ (pn)
Israele
  Lähi-idässä Välimeren kaakkoisrannalla sijaitseva, Palestiinan alueelle perustettu valtio

Italia /ˈitalˌia/ (pn)
Italia
  valtio Etelä-Euroopassa, viralliselta nimeltään Italian tasavalta

Italian tasavalta /ˈitalɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica Italiana
  Italian valtion virallinen nimi

Itä-Eurooppa /ˈitæˈeuroːpːa/ (pn)
Europa orientale
  Euroopan itäinen osa, Puola, Tšekki ja niistä itään olevat maat sekä Balkan Kreikkaa lukuun ottamatta

Itä-Timor /ˈitætˈimor/ (pn)
Timor Est, Timor Orientale
  valtio Kaakkois-Aasiassa Malaijien saaristossa Timorin saaren itäosassa

Itämeri /ˈitæmˌerɪ/ (pn)
Mar Baltico
  Atlantin valtameren lahti, siihen kuuluva välimeri

Itävalta /ˈitævˌalta/ (pn)
Austria
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio.

Jaakko /jˈaːkːo/ (pn)
Giacomo
  Jaakon nimipäivä: 25.7.

Jaava /jˈaːva/ (pn)
Giava
  saari Indonesiassa

Jakarta /jˈakarta/ (pn)
Giacarta
  Indonesian pääkaupunki

Jamaika /jˈamaika/ (pn)
Giamaica
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, isoihin Antilleihin kuuluva Karibian neljänneksi suurin saari.

Japani /jˈapanɪ/ (pn)
Giappone
  Itä-Aasiassa sijaitseva perustuslaillinen keisarikunta ja saarivaltio

Jaroslavl /jˈaroslavl/ (pn)
Jaroslavl'
  kaupunki Venäjällä

Jeesus /jˈeːsus/ (pn)
Gesù
  kristinuskossa Jumalan poika ja vapahtaja, usein tarkennuksella Nasaretilainen tai Kristus

Jehovan todistaja /jˈehovan tˈodɪstˌaja/ (n)
Testimone di Geova
  erään kristillisperäisen uskonnollisen liikkeen, Jehovan todistajien, jäsen

Jekaterinburg /jˈekaterˌinburɡ/ (pn)
Ekaterinburg
  kaupunki Venäjällä

Jemen /jˈemen/ (pn)
Yemen
  Lähi-idässä Arabian niemimaan etelärannikolla sijaitseva valtio

Jenisei /jˈenɪsei/ (pn)
Enisej
  yksi maailman pisimmistä joista, joka saa alkunsa Mongolian ja Venäjän rajalta ja laskee Pohjoiseen jäämereen

Jerevan /jˈerevan/ (pn)
Yerevan
  Armenian pääkaupunki

Jersey /jˈersey/ (pn)
Jersey
  saari Englannin kanaalissa, yksi Kanaalisaarista

Jerusalem /jˈerusalem/ (pn)
Gerusalemme
  kaupunki Israelissa

Jesaja /jˈesaja/ (pn)
Isaia
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Job /jˈob/ (pn)
Giobbe
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Johanneksen ilmestys /jˈohannˌeksen ˈilmestys/ (pn)
Apocalisse
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Johannes Kastaja /jˈohannes kˈastaja/ (pn)
Giovanni Battista
  (historia, uskonto) Uuden testamentin henkilö

Joonianmeri /jˈoːnɪˌanmerɪ/ (pn)
Mar Ionio
  lännessä Sisiliaan, idässä Albaniaan ja Kreikkaan rajoittuva Välimeren osa

Joosef /jˈoːsef/ (pn)
Giuseppe
  Raamatun hahmoja, mm. Jeesuksen isä

Jordania /jˈordanˌia/ (pn)
Giordania
  valtio Lähi-idässä Jordanjoen itärannalla.

Jordanjoki /jˈordanjˌokɪ/ (pn)
Giordano
  Jordanin virta, Israelin miehittämän Länsirannan ja Jordanian rajalla virtaava joki

Joulusaari /jˈoulusˌaːrɪ/ (pn)
Isola del Natale
  Australian hallinnossa oleva territorio Intian valtameressä.

Jousimies /jˈousɪmies/ (pn)
Sagittario
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  horoskooppimerkki

Jugoslavia /jˈuɡoslˌavɪa/ (pn)
Jugoslavia
  entinen valtio Balkanilla Adrianmeren rannalla, vuosina 1918–1944 Jugoslavian kuningaskunta; toisen maailmansodan jälkeen sosialistinen valtio, joka tunnettiin nimellä Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta

Juhana /jˈuhana/ (pn)
Giovanni
  eräiden ulkomaisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Jumala /jˈumala/ (pn)
Dio
  kristinuskon, juutalaisuuden tai islamin jumalakäsitteen Jumala

Jupiter /jˈupɪter/ (pn)
Giove
  aurinkokuntamme suurin kiertotähti, viides planeetta Auringosta
  (mytologia) roomalaisten pääjumala ”Juppiter”

Juudea /jˈuːdea/ (pn)
Giudea
  Juudan alue roomalaisvallan alla

Kaakkois-Aasia /kˈaːkːoisˈaːsɪa/ (pn)
Sud-est asiatico
  Aasian mantereesta Taka-Intian niemimaa ja sen eteläpuoliset merialueet valtioineen Australiaan asti

Kaarle /kˈaːrle/ (pn)
Carlo
  eräiden historiallisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Kairo /kˈairo/ (pn)
Il Cairo
  Egyptin pääkaupunki

Kaksoset /kˈaksoset/ (pn)
Gemelli
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Kalifornia /kˈalɪfˌornɪa/ (pn)
California
  Yhdysvaltojen väkirikkain osavaltio Yhdysvaltain länsirannikolla Tyynenmeren rannalla

Kalliovuoret /kˈallɪovˌuoret/ (pn)
Montagne Rocciose
  laaja vuoristo Pohjois-Amerikan länsiosassa

Kambodža /kˈambodʒa/ (pn)
Cambogia
  eräs valtio Aasiassa

Kamerun /kˈamerun/ (pn)
Camerun
  valtio Afrikassa

Kanada /kˈanada/ (pn)
Canada
  Brittiläisen kansanyhteisön itsenäinen jäsenvaltio Pohjois-Amerikassa

Kanariansaaret /kˈanarɪˌansaːret/ (pn)
Isole Canarie
  Espanjalle kuuluva saariryhmä Afrikan länsirannikolla. Saariryhmän saaria ovat La Palma, El Hierro, Gomera, Teneriffa, Gran Canaria, Fuerteventura ja Lanzarote.

Kap Verde /kˈap vˈerde/ (pn)
Capo Verde
  Kap Verden tasavalta, saarivaltio Afrikassa Atlantin rannikolla.

Kapkaupunki /kˈapkaupˌuŋkɪ/ (pn)
Città del Capo
  kaupunki Etelä-Afrikassa

Karibia /kˈarɪbˌia/ (pn)
Caraibi
  Karibianmeri

Karibianmeri /kˈarɪbɪˌanmerɪ/ (pn)
mare Caraibico
  Meksikonlahden eteläpuolella oleva Etelä-Amerikan, Keski-Amerikan ja Antillien rajaama alue Atlantista

Karjala /kˈarjala/ (pn)
Carelia
  Fennoskandian itäosassa sijaitseva kulttuuris-maantieteellinen alue

Karjalankannas /kˈarjalˌaŋkannas/ (pn)
Istmo careliano
  Laatokan ja Suomenlahden välinen maa-alue.

Karthago /kˈarthaɡo/ (pn)
Cartagine
  historiallinen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisessä Tunisiassa

Kaspianmeri /kˈaspɪˌanmerɪ/ (pn)
Mar Caspio
  maailman suurimmaksi järveksi nimitetty allas Kaakkois-Euroopan ja Länsi-Aasian välillä

Kastilia /kˈastɪlˌia/ (pn)
Castiglia
  Pyreneiden niemimaan keskiosat käsittänyt muinainen Espanjan kuningaskunta

Katalonia /kˈatalˌonɪa/ (pn)
Catalogna
  itsehallintoalue Espanjassa

Katariina /kˈatarˌiːna/ (pn)
Caterina
  eräs naisen etunimi

Kaukasus /kˈaukasus/ (pn)
Caucaso
  vuoristo Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukoitä /kˈaukoitæ/ (pn)
Estremo Oriente
  Itä-Aasiasta (Korea, Japani, Kiina, ja itäinen Venäjä) ja Kaakkois-Aasiasta käytetty yhteisnimitys

Kauris /kˈaurɪs/ (pn)
Capricorno
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Kazakstan /kˈatsakstan/ (pn)
Kazakistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva sisämaavaltio

Kenia /kˈenɪa/ (pn)
Kenya, Kenia
  tasavalta itäisessä Afrikassa.

Keski-Afrikan tasavalta /kˈeskɪˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica Centrafricana
  eräs valtio Afrikassa

Keski-Amerikka /kˈeskɪˈamerˌikːa/ (pn)
America Centrale
  keskiosa Amerikasta, Pohjois-Amerikkaa ja Etelä-Amerikkaa yhdistävä mannerkannas

Keski-Eurooppa /kˈeskɪˈeuroːpːa/ (pn)
Europa centrale
  Euroopan keskiosien yhteinen nimitys

Keski-Ranska /kˈeskɪrˈanska/ (pn)
Centro-Valle della Loira
  keskisessä Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Orléans

Kesäkolmio /kˈesækˌolmɪo/ (pn)
Triangolo Estivo
  pohjoisen pallonpuoliskon yötaivaalla myöhäiskesällä näkyvä kolmen kirkkaan tähden muodostama asterismi

Kienböckin tauti /kˈienbøkkɪn tˈautɪ/ (n)
morbo di Kienböck
  verenkierron häiriintymisestä johtuva puolikuuluun kuolio

Kiina /kˈiːna/ (pn)
Cina
  Itä-Aasiassa, Kiinanmeren rannikolla sijaitseva valtio, joka on väkiluvultaan maailman suurin valtio ja jonka pääkaupunki on Peking ja virallinen nimi Kiinan kansantasavalta

Kiina-ilmiö /kˈiːnaˈilmɪø/ (n)
sindrome cinese
  länsimaisten yritysten tuotannon ja työpaikkojen siirtyminen työvoimakustannuksen ja korkean verotuksen vuoksi Kiinaan ja muihin halpojen tuotantokustannusten maihin

Kiinan kansantasavalta /kˈiːnaŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Repubblica Popolare Cinese
  Kiinan valtion virallinen nimi, erityisesti viitattaessa manner-Kiinan kommunistisen puolueen hallitsemaan Kiinaan vuodesta 1949 lähtien

Kiinan muuri /kˈiːnan mˈuːrɪ/ (pn)
Grande muraglia cinese
  Kiinan valtakunnan turvaksi muinaisina aikoina rakennettu suojamuuri järjestelmineen

Kiinan tasavalta /kˈiːnan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Cina
  Taiwanin saarta hallitseva saarivaltio Aasiassa

Kioto /kˈioto/ (pn)
Kyoto
  kaupunki Japanissa pääsaari Honshulla

Kiova /kˈiova/ (pn)
Kiev, Kijev
  Ukrainan pääkaupunki

Kirgisia /kˈirɡɪsˌia/ (pn)
Kirghizistan
  tasavalta Keski-Aasiassa, Kiinan länsinaapuri.

Kiribati /kˈirɪbˌatɪ/ (pn)
Kiribati
  saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Kiribatin tasavalta.

Kolossalaiskirje /kˈolossalˌaiskɪrje/ (n)
Colossesi
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Kolumbia /kˈolumbˌia/ (pn)
Colombia
  valtio Etelä-Amerikan pohjoisosassa, Väli-Amerikan kannaksen eteläpuolella; virallisesti Kolumbian tasavalta

Komorit /kˈomorɪt/ (pn)
Comore
  eräs saaristovaltio Afrikan rannikolla Intian Valtameressä

Kongo /kˈoŋŋo/ (pn)
Congo
  joki keski-Afrikassa

Kongon demokraattinen tasavalta /kˈoŋŋon dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica Democratica del Congo
  valtio Keski-Afrikassa, vuosina 1971–1997 nimeltään Zaire, pääkaupunki Kinshasa

Kongon tasavalta /kˈoŋŋon tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica del Congo
  valtio päiväntasaajan Afrikassa, Kongojoen pohjoispuolella Kongon demokraattisen tasavallan rajanaapurina, vuosina 1969–1991 nimeltään Kongon kansantasavalta

Konstantinopoli /kˈonstantˌinopˌolɪ/ (pn)
Costantinopoli
  Rooman valtakunnan itäosan ja Bysantin valtakunnan pääkaupunki 1400-luvulle; nykyinen Istanbul

Koraani /kˈoraːnɪ/ (pn)
Corano
  islamilaisten pyhä kirja

Korea /kˈorea/ (pn)
Corea
  niemimaa Kaakkois-Aasiassa; Korean niemimaa

Korean demokraattinen kansantasavalta /kˈorean dˈemokrˌaːtːɪneŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Repubblica Democratica Popolare di Corea
  valtio Aasiassa, Korean niemimaalla Etelä-Korean pohjoispuolella

Korean tasavalta /kˈorean tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Corea
  Etelä-Korean valtion virallinen nimi

Korfu /kˈorfu/ (pn)
Corfù
  Kreikan saari

Korintti /kˈorɪntːɪ/ (pn)
Corinto
  kaupunki Kreikassa

Korinttolaiskirje /kˈorɪntːolˌaiskɪrje/ (n)
Corinzi
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Korsika /kˈorsɪka/ (pn)
Corsica
  Ranskalle kuuluva saari Välimeren läntisessä osassa

Kosovo /kˈosovo/ (pn)
Cossovo, Kossovo
  Serbiaan kuulunut maakunta, yksipuolisesti itsenäiseksi julistautunut maa Balkanilla

Krakova /krˈakova/ (pn)
Cracovia
  kaupunki eteläisessä Puolassa

Kravun kääntöpiiri /krˈavuŋ kˈæːntøpˌiːrɪ/ (pn)
Tropico del Cancro
  leveyspiiri noin 23 astetta pohjoista leveyttä, sijaitsee Maan akselin kaltevuuskulman etäisyydellä päiväntasaajasta (pohjoisella pallonpuoliskolla); toinen maapallon kahdesta kääntöpiiristä

Kreeta /krˈeːta/ (pn)
Creta
  Kreikalle kuuluva saari Välimeressä

Kreikka /krˈeikːa/ (pn)
Grecia
  valtio Balkanilla, Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Krim /krˈim/ (pn)
Crimea
  Mustaanmereen pistävä niemimaa, joka on kuulunut Krimin autonomiselle sosialistiselle neuvostotasavallalle, Ukrainalle ja Venäjälle

Kroatia /krˈoatˌia/ (pn)
Croazia
  Välimerellä, Kaakkois-Euroopassa Balkanin pohjoisosassa sijaitseva valtio; Kroatian tasavalta

Kuiperin vyöhyke /kwˈiperɪn vˈyøhyke/ (pn)
fascia di Kuiper
  asteroidivyöhykettä muistuttava vyöhyke, joka sijaitsee suunnilleen Neptunuksen ja Pluton välissä 30-50 au:n etäisyydellä Auringosta ja koostuu asteroideista, jotka ovat osin jäätynyttä metaania, ammoniakkia ja vettä; Pluto kuuluu vyöhykkeeseen ja monet komeetat saavat alkunsa vyöhykkeeltä

Kultakala /kˈultakˌala/ (pn)
Pesce Dorato
  eteläisen taivaanpuoliskon tähdistö

Kuollutmeri /kˈuollutmˌerɪ/ (pn)
mar Morto
  laskujoeton suolajärvi Lähi-idässä

Kuu /kˈuː/ (pn)
Luna
  Maan kiertolainen

Kuuba /kˈuːba/ (pn)
Cuba
  valtio Karibianmerellä

Kuwait /kˈuvait/ (pn)
Kuwait
  emiirikunta Lähi-idässä Persialahden rannalla

Kykladit /kˈykladɪt/ (pn)
Cicladi
  Egeanmeressä Kreikan kaakkoispuolella sijaitseva ja siihen kuuluva saariryhmä

Kypros /kˈypros/ (pn)
Cipro
  saari Välimeressä

Köln /kˈøln/ (pn)
Colonia
  suurkaupunki Nordrhein-Westfalenissa Saksassa

Kööpenhamina /kˈøːpenhˌamɪna/ (n)
Copenaghen
  Själlannin saarella sijaitseva Tanskan pääkaupunki

Languedoc-Roussillon /lˈaŋŋuedokrˈoussɪllon/ (pn)
Linguadoca-Rossiglione
  Etelä-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Montpellier; nykyisin osa Occitanieta

Lappi /lˈapːɪ/ (pn)
Lapponia
  alue Suomen, Norjan, Ruotsin ja Venäjän pohjoisosissa. Suomen Lappi sijaitsee entisessä Lapin läänissä, jota vastaa alueeltaan myös Lapin maakunta

Latinalainen Amerikka /lˈatɪnalˌainen ˈamerˌikːa/ (pn)
America latina
  Yhdysvaltain eteläpuoliset itsenäiset espanjan- ja portugalinkieliset maat, joskus mukaan luetaan myös Haiti

Latium /lˈatium/ (pn)
Lazio
  Keski-Italiassa sijaitseva hallintoalue

Latvia /lˈatvɪa/ (pn)
Lettonia
  tasavalta Baltiassa, Euroopassa: Latvian tasavalta

Latvian tasavalta /lˈatvɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Lettonia
  Latvian valtion virallinen nimi.

Laulujen laulu /lˈaulujen lˈaulu/ (n)
Cantico dei Cantici
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Laurence–Moon–Bardet–Biedlin oireyhtymä /lˈaurense mˈoːn bˈardet bˈiedlɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
sindrome di Laurence&ndash;Moon&ndash;Bardet&ndash;Biedl
  rinnakkaismuoto sanasta Laurence–Moon–Biedl–Bardet’n oireyhtymä

Laurence–Moon–Biedl–Bardet’n oireyhtymä /lˈaurense mˈoːn bˈiedl bˈardetn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
sindrome di Laurence&ndash;Moon&ndash;Biedl&ndash;Bardet
  yhteisnimitys alun perin yhtenä oireyhtymänä pidetyille Laurence–Moonin oireyhtymälle ja Bardet–Biedlin oireyhtymälle; uuden tutkimuksen valossa alkuperäistä näkemystä on alettu jälleen pitää varteenotettavana vaihtoehtona

Lausanne /lˈausanne/ (pn)
Losanna
  kaupunki Sveitsissä

Leijona /lˈeijona/ (pn)
Leone
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  horoskooppimerkki

Lesbos /lˈesbos/ (pn)
Lesbo
  Kreikalle kuuluva saari Egeanmerellä

Levantti /lˈevantːɪ/ (pn)
Levante
  Välimeren itärannikon maat, Syyria, Libanon, Jordania, Palestiina, Israel

Lewyn kappale /lˈevyŋ kˈapːale/ (n)
corpo di Lewy
  aivojen hermosoluihin poikkeuksellisella tavalla kertyvä proteiini, joka aiheuttaa Lewyn kappale -taudin lisäksi Parkinsonin tautia ja eräitä muita aivosairauksia

Lewyn kappale -tauti /lˈevyŋ kˈapːale tˈautɪ/ (n)
demenza da corpi di Lewy
  dementiaa aiheuttava aivosairaus, jolle on ominaista Lewyn kappaleiden muodostuminen aivosoluihin

Libanon /lˈibanon/ (pn)
Libano
  Libanonin tasavalta, valtio Lähi-idässä Välimeren rannalla

Libya /lˈibya/ (pn)
Libia
  eräs valtio Pohjois-Afrikassa

Liettua /lˈietːua/ (pn)
Lituania
  tasavalta Euroopassa

Liettuan tasavalta /lˈietːuan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Lituania
  Liettuan valtion virallinen nimi.

Liivinmaa /lˈiːvɪnmaː/ (pn)
Livonia
  Historiallinen maakunta Baltiassa, 1600–1800 -luvuilla.

Linnunrata /lˈinnunrˌata/ (pn)
Via Lattea
  nimitys galaksille, jossa Aurinkokuntamme sijaitsee

Lissabon /lˈissabon/ (pn)
Lisbona
  Portugalin pääkaupunki

Ljubljana /ljˈubljana/ (pn)
Lubiana
  Slovenian pääkaupunki

Lombardia /lˈombardˌia/ (pn)
Lombardia
  alue Pohjois-Italiassa

Lomé /lˈome/ (pn)
Lomé
  Togon pääkaupunki

Lontoo /lˈontoː/ (pn)
Londra
  Englannissa sijaitseva kaupunki; Ison-Britannian ja Englannin pääkaupunki

Lothringen /lˈothrɪŋŋen/ (pn)
Lorena
  Koillis-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Metz; nykyisin osa Grand Estiä

Louisiana /lˈouɪsˌiana/ (pn)
Louisiana
  Yhdysvaltain osavaltio Mississippin jokilaaksossa Meksikonlahden rannalla, pääkaupunki Baton Rouge

Loviisa /lˈovɪːsa/ (pn)
Luisa
  Suomessa Itä-Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva kaupunki.

Luoteisterritoriot /lˈuoteistˌerrɪtˌorɪot/ (pn)
Territori del Nord-Ovest
  territorio Kanadan pohjoisosassa Albertasta pohjoiseen

Luxemburg /lˈuksemburɡ/ (pn)
Lussemburgo
  Länsi-Euroopassa sijaitseva valtio, Luxemburgin suurherttuakunta

Lviv /lvˈiv/ (pn)
Leopoli
  kaupunki Ukrainassa

Lyydia /lˈyːdɪa/ (pn)
Lidia
  Vähä-Aasiassa sijaitseva alue

Lyypekki /lˈyːpekːɪ/ (pn)
Lubecca
  kaupunki Saksassa Itämeren rannikolla

Lähi-itä /lˈæhɪˈitæ/ (pn)
Medio Oriente
  Lähimpänä Eurooppaa sijaitseva Aasian osa, johon lasketaan yleensä myös Egypti Afrikassa ja joskus kaikki Pohjois-Afrikan arabivaltiot

Länsi-Eurooppa /lˈænsɪˈeuroːpːa/ (pn)
Europa occidentale
  alue Euroopassa, johon lasketaan kuuluvaksi seuraavat valtiot: Alankomaat, Belgia, Irlanti, Luxemburg, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta

Länsi-Intia /lˈænsɪˈintɪa/ (pn)
Antille
  saaristo Pohjois-Amerikan ja Etelä-Amerikan välillä, Atlantin puolella. Siihen sisältyvät Bahamasaaret, Antillit, Pienet Antillit ja Etelä-Amerikan pienet saaret.

Länsi-Sahara /lˈænsɪsˈahara/ (n)
Sahara Occidentale
  Afrikan luoteisosassa sijaitseva alue

Länsi-Virginia /lˈænsɪvˈirɡɪnˌia/ (pn)
Virginia Occidentale
  Yhdysvaltain osavaltio

MP3-soitin /ˈæmpˌeː kˈolmesˈoitɪn/ (n)
lettore MP3
  2000-vuosikymmenellä suosittuja USB-tikkua muistuttavia kannettavia musiikkisoittimia, joissa oli USB-liitäntä ja usein 64-512 megatavua muistia

Maa /mˈaː/ (pn)
Terra
  maapallo, kolmas planeetta Auringosta lukien

Maas /mˈaːs/ (pn)
Mosa
  Pohjanmereen laskeva joki, joka virtaa Ranskan, Alankomaiden ja Belgian kautta

Macao /mˈakao/ (pn)
Macao
  alue Etelä-Kiinassa

Madagaskar /mˈadaɡˌaskar/ (pn)
Madagascar
  eräs saarivaltio Afrikan itärannikolla

Madeira /mˈadeira/ (pn)
Madera
  Portugalille kuuluva itsehallinnollinen saariryhmä Atlantilla, saariryhmän suurin saari

Makedonia /mˈakedˌonɪa/ (pn)
Macedonia
  Makedonian tasavalta, etelä-eurooppalainen valtio Balkanilla, josta vuodesta 2019 käytetään nimeä Pohjois-Makedonia

Malakia /mˈalakˌia/ (n)
Malachia
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Malediivit /mˈaledˌiːvɪt/ (pn)
Maldive
  Kansanyhteisöön kuuluva pieni tasavalta Korallisaarilla Intian valtameressä

Malesia /mˈalesˌia/ (pn)
Malesia, Malaysia
  Malakan niemimaan eteläosassa ja Borneon saaren pohjoisosassa sijaitseva kansanyhteisöön kuuluva aasialainen liittovaltio.

Malja /mˈalja/ (pn)
Cratere
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Mallorca /mˈallorka/ (pn)
Maiorca
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Malta /mˈalta/ (pn)
Malta
  Välimeressä sijaitseva saarivaltio, Maltan tasavalta.

Manila /mˈanɪla/ (pn)
Manila
  Luzonin saarella sijaitseva Filippiinien pääkaupunki ja suurin kaupunki

Mansaari /mˈansaːrɪ/ (pn)
Isola di Man
  saari Irlanninmeressä Irlannin ja Ison-Britannian saarten välissä

Mantšuria /mˈantʃurˌia/ (pn)
Manciuria
  Koillis-Kiinassa Japanin vastaisella rannikolla sijaitseva alue

Marokko /mˈarokːo/ (pn)
Marocco
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva valtio

Mars /mˈars/ (pn)
Marte
  Aurinkokunnan neljäs planeetta Auringosta lukien

Marshallinsaaret /mˈarʃallˌinsaːret/ (pn)
Isole Marshall
  saarivaltio Oseaniassa, Marshallinsaarten tasavalta

Mauritania /mˈaurɪtˌanɪa/ (pn)
Mauritania
  eräs valtio Afrikassa

Mauritius /mˈaurɪtius/ (pn)
Mauritius
  eräs saarivaltio Afrikassa, Intian valtameressä

Mayotte /mˈayˌotːe/ (pn)
Mayotte
  Ranskan merentakainen departementti ja aluehallinto

Mekka /mˈekːa/ (pn)
La Mecca
  kaupunki Saudi-Arabiassa, islamin pyhä kaupunki jonne päin kääntyneinä muslimit rukoilevat

Meksiko /mˈeksɪko/ (pn)
Messico
  liittotasavalta Keski-Amerikassa

Meksikonlahti /mˈeksɪkˌonlahtɪ/ (pn)
Golfo del Messico
  Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Kuuban väliin jäävä osa Atlanttia

Merkurius /mˈerkurius/ (pn)
Mercurio
  Aurinkoa lähin Aurinkokunnan planeetta

Messinansalmi /mˈessɪnˌansalmɪ/ (pn)
Stretto di Messina
  (maantiede) kapea salmi Sisilian ja Italian mantereen välissä.

Midi-Pyrénées /mˈidɪpˈyreneːs/ (pn)
Midi-Pirenei
  Lounais-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Toulouse; nykyisin osa Occitanieta

Mikronesia /mˈikronˌesɪa/ (pn)
Micronesia
  sadoista pienistä saarista koostuva alue läntisellä Tyynellä valtamerellä

Mikronesian liittovaltio /mˈikronˌesɪan lˈiːtːovˌaltɪo/ (pn)
Stati Federati di Micronesia
  Oseanian Mikronesiassa sijaitseva lukuisista saaristo koostuva valtio. Mikronesian liittovaltion pääkaupunki on Palikir.

Milano /mˈilano/ (pn)
Milano
  miljoonakaupunki pohjois-Italiassa Lombardiassa

Mogadishu /mˈoɡadˌishu/ (pn)
Mogadiscio
  Somalian pääkaupunki

Moldova /mˈoldova/ (pn)
Moldavia, Moldova
  eräs valtio Itä-Euroopassa

Monaco /mˈonako/ (pn)
Monaco, Principato di Monaco
  Ranskan ympäröimä ruhtinaskunta Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Mongolia /mˈoŋŋolˌia/ (pn)
Mongolia
  Aasiassa sijaitseva valtio, joka sijaitsee sisämaassa Venäjän ja Kiinan välissä

Montenegro /mˈontenˌeɡro/ (pn)
Montenegro
  Adrianmeren rannikolla sijaitseva valtio

Morfeus /mˈorfeus/ (pn)
Morfeo
  unten jumala kreikkalaisessa mytologiassa

Mosambik /mˈosambɪk/ (pn)
Mozambico
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio, Mosambikin tasavalta

Moskova /mˈoskova/ (pn)
Mosca
  Venäjän pääkaupunki

Murphyn laki /mˈurphyn lˈakɪ/ (n)
legge di Murphy
  leikkimielinen tieteellinen laki: Jos jokin voi mennä pieleen, se menee.

Mustameri /mˈustamˌerɪ/ (pn)
Mar Nero
  Kaakkois-Euroopan ja Etu-Aasian välinen sisämeri Turkin pohjoispuolella

Myanmar /mˈyanmar/ (pn)
Birmania
  Myanmarin liiton tasavalta, valtio Kaakkois-Aasiassa, entinen nimi Burma

Määri /mˈæːrɪ/ (pn)
Moravia
  historiallinen alue nykyisessä Tšekin tasavallassa

Mörkö /mˈørkø/ (pn)
Morra
  taruolento Muumi-aiheisissa kirjoissa ja elokuvissa

München /mˈynkhen/ (pn)
Monaco di Baviera
  saksalainen suurkaupunki, Baijerin pääkaupunki

Nahum /nˈahum/ (n)
Naum
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Namibia /nˈamɪbˌia/ (pn)
Namibia
  Lounais-Afrikassa sijaitseva valtio

Napoli /nˈapolɪ/ (pn)
Napoli
  kaupunki Campaniassa Italiassa Napolinlahden pohjoisella rannalla

Narvi /nˈarvɪ/ (pn)
Nerva#Italia
  saari Suomenlahden itäosassa, Venäjän alueella

Nasaret /nˈasaret/ (pn)
Nazaret
  muinainen kaupunki Galileassa

Nehemia /nˈehemˌia/ (n)
Neemia
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Neitsyt /nˈeitsyt/ (pn)
Vergine
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella ja osittain eteläisellä tähtitaivaalla

Nepal /nˈepal/ (pn)
Nepal
  Aasiassa Himalajan vuoristossa Kiinan ja Intian välissä sijaitseva sisämaavaltio, virallisesti Nepalin demokraattinen liittotasavalta.

Neptunus /nˈeptunus/ (pn)
Nettuno
  Aurinkokunnan kahdeksas ja uloin planeetta Auringosta laskettuna, Pluton menetettyä asemansa planeettana 2006

Neuvostoliitto /nˈeuvostolˌiːtːo/ (pn)
Unione Sovietica
  Itä-Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa sijainnut viidentoista sosialistisen neuvostotasavallan muodostama liittovaltio, joka oli olemassa 1922–1991; kommunismiin pyrkinyt suurvalta

New Mexico /nˈev mˈeksɪko/ (pn)
Nuovo Messico
  Yhdysvaltain eteläosassa, Meksikon pohjoispuolella sijaitseva pääosin kuivasta erämaasta koostuva osavaltio, jonka pääkaupunki on Santa Fe ja suurin kaupunki Albuquerque

New Orleans /nˈev ˈorleans/ (pn)
New Orleans
  Yhdysvaltain eteläosassa, Mississippijoen alajuoksulla sijaitseva kaupunki

Nicaragua /nˈikarˌaɡua/ (pn)
Nicaragua
  Väli-Amerikassa sijaitseva valtio

Niger /nˈiɡer/ (pn)
Niger
  eräs valtio Afrikassa

Nigeria /nˈiɡerˌia/ (pn)
Nigeria
  Länsi-Afrikassa, Guineanlahden rannalla sijaitseva, väkiluvultaan Afrikan suurin valtio

Niili /nˈiːlɪ/ (pn)
Nilo
  Itä-Afrikassa virtaava joki, joka saa alkunsa Victoriajärvestä ja Tanajärvestä Etiopiasta ja laskee Välimereen

Nikosia /nˈikosˌia/ (pn)
Nicosia
  Kyproksen tasavallan pääkaupunki

Niue /nˈiue/ (pn)
Niue
  itsehallinnollinen saarivaltio, Polynesiassa Tyynellä valtamerellä

Nizza /nˈitsa/ (pn)
Nizza
  rannikkokaupunki Välimeren äärellä kaakkois-Ranskassa

Nižni Novgorod /nˈiʒnɪ nˈovɡorod/ (pn)
Nižnij Novgorod
  kaupunki Venäjällä

Nord-Pas-de-Calais /nˈordpˈasdˈekˈalais/ (pn)
Nord-Passo di Calais
  Pohjois-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Lille; nykyisin osa Ylä-Ranskaa

Nordrhein-Westfalen /nˈordrheinvˈestfalen/ (pn)
Renania Settentrionale-Vestfalia
  Saksan osavaltio

Norfolkinsaari /nˈorfolkˌinsaːrɪ/ (pn)
Isola Norfolk
  Tyynellämerellä Australian, Uuden-Seelannin ja Uusi-Kaledonian välissä sijaitseva saari

Norja /nˈorja/ (pn)
Norvegia
  Pohjois-Euroopassa, Suomen, Ruotsin ja Tanskan naapurissa sijaitseva valtio, Norjan kuningaskunta.

Norjan kuningaskunta /nˈorjaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Regno di Norvegia
  Norjan valtion virallinen nimi

Normandia /nˈormandˌia/ (pn)
Normandia
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rouen

Norsunluurannikko /nˈorsunlˌuːrannˌikːo/ (pn)
Costa d'Avorio, Costa d’Avorio
  valtio Länsi-Afrikassa

Novosibirsk /nˈovosɪbɪrsk/ (pn)
Novosibirsk
  Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Etelä-Siperiassa Objoen rannalla

Nürnberg /nˈyrnberɡ/ (pn)
Norimberga
  kaupunki Saksassa

Obadja /ˈobadja/ (n)
Obadia
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Oidipus /ˈoidɪpus/ (pn)
Edipo
  Kreikan muinaistarustoissa sankari, joka tietämättään surmasi isänsä ja nai äitinsä

Oinas /ˈoinas/ (pn)
Ariete
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  ajankohtaan 21.3. — 19.4. liittyvä horoskooppimerkki

Oksitania /ˈoksɪtˌanɪa/ (pn)
Occitania
  Etelä-Ranskassa sijaitseva 2016 perustettu hallintoalue, jonka pääkaupunki on Toulouse

Olympia /ˈolympˌia/ (pn)
Olimpia
  pyhäkköalue antiikin Kreikassa

Oman /ˈoman/ (pn)
Oman
  Lähi-idässä Arabian niemimaan kärjessä sijaitseva sulttaanikunta.

Oseania /ˈoseˌanɪa/ (pn)
Oceania
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saaristojen ryhmä, johon kuuluvat Fidži, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesian liittovaltio, Nauru, Niue, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Samoa, Salomonsaaret, Tonga, Tuvalu, Uusi-Seelanti ja Vanuatu.

Otava /ˈotava/ (pn)
Gran Carro
  Ison karhun tähdistön seitsemän kirkkaimman tähden muodostama asterismi

Ouagadougou /ˈouaɡadˌouɡou/ (pn)
Ouagadougou
  Burkina Fason pääkaupunki

Paavali /pˈaːvalɪ/ (pn)
Paolo
  Paavalin päivä, 25.1

Pakistan /pˈakɪstan/ (pn)
Pakistan
  tasavalta Aasiassa

Palau /pˈalau/ (pn)
Palau
  Tyynellä valtamerellä Oseaniassa sijaitseva saarivaltio, Palaun tasavalta.

Palestiina /pˈalestˌiːna/ (pn)
Palestina
  Välimeren ja Jordanjoen välinen alue sekä tähän liittyviä alueita pohjoisessa ja etelässä. Poliittiselta asemaltaan kiistanalainen alue Lähi-idässä

Papua-Uusi-Guinea /pˈapuaˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Papua Nuova Guinea
  valtio, joka hallitsee Uuden-Guinean saaren itäistä puolikasta Tyynellä valtamerellä Australian pohjoispuolella ja läheisiä saaria.

Paraguay /pˈaraɡˌuay/ (pn)
Paraguay
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio.

Pariisi /pˈarɪːsɪ/ (pn)
Parigi
  Seinejoen varrella sisämaassa sijaitseva Ranskan pääkaupunki; samalla Seine'in departementin pääkaupunki

Pays de la Loire /pˈays dˈe lˈa lˈoire/ (pn)
Paesi della Loira
  Luoteis-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Nantes

Peking /pˈekɪŋ/ (pn)
Pechino
  Kiinan kansantasavallan pääkaupunki

Peloponnesos /pˈelopˌonnesos/ (pn)
Peloponneso
  Manner-Kreikan eteläisin niemimaa

Persianlahti /pˈersɪˌanlahtɪ/ (pn)
Golfo Persico
  Iranin ja Arabian niemimaan välinen sivumeri, joka on Hormuzinsalmen kautta yhteydessä Arabianmereen

Peru /pˈeru/ (pn)
Perù
  eräs Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio: Perun tasavalta

Philadelphia /phˈiladˌelphɪa/ (pn)
Filadelfia
  kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa

Picardie /pˈikardie/ (pn)
Piccardia
  Pohjois-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Amiens; nykyisin osa Ylä-Ranskaa

Pieni karhu /pˈienɪ kˈarhu/ (pn)
Orsa minore
  tähdistö, jonka alueella sijaitsee pohjoinen taivaannapa

Pietari /pˈietarɪ/ (pn)
San Pietroburgo, Pietro
  Venäjän toiseksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Suomenlahden pohjukassa
Pietro
  yksi keskeisistä henkilöistä Raamatun Uudessa testamentissa

Pjongjang /pjˈoŋjaŋ/ (pn)
Pyongyang
  Korean demokraattisen kansantasavallan pääkaupunki

Planckin vakio /plˈankkɪn vˈakɪo/ (n)
costante di Planck
  eräs luonnonvakio jota käytetään kvanttimekaniikassa (tunnus: ”ℎ”)

Po /pˈo/ (pn)
Po
  Adrianmereen laskeva joki Pohjois-Italiassa

Pohjanlahti /pˈohjanlˌahtɪ/ (pn)
Golfo di Botnia
  Itämeren pohjoisin lahti Suomen ja Ruotsin välillä Ahvenanmaan pohjoispuolella

Pohjanmeri /pˈohjanmˌerɪ/ (pn)
mare del Nord
  se Atlantin valtameren osa, mikä sijaitsee Ison-Britannian, Ranskan, Belgian, Alankomaiden, Saksan, Tanskan ja Norjan välissä

Pohjantähti /pˈohjantˌæhtɪ/ (pn)
Polaris
  pohjoisen tähtitaivaan navan lähellä sijaitseva kirkas tähti, joka on toiminut merenkulkijoiden suunnannäyttäjänä

Pohjoinen jäämeri /pˈohjoinen jˈæːmerɪ/ (pn)
Mare Glaciale Artico
  laaja merialue pohjoisnavan ympärillä, Euraasian ja Pohjois-Amerikan välimeri

Pohjois-Amerikka /pˈohjoisˈamerˌikːa/ (pn)
America del Nord
  pohjoisosa Amerikan mantereesta, kolmanneksi suurin maanosa, joka jakautuu Meksikon, Amerikan yhdysvaltojen ja Kanadan kesken

Pohjois-Carolina /pˈohjoiskˈarolˌina/ (pn)
Carolina del Nord
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Dakota /pˈohjoisdˈakota/ (pn)
Dakota del Nord
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Eurooppa /pˈohjoisˈeuroːpːa/ (n)
Europa settentrionale
  Euroopan pohjoiset valtiot Suomi, Norja, Ruotsi, Tanska ja Islanti. Poliittisesti sama kuin Pohjoismaat

Pohjois-Irlanti /pˈohjoisˈirlantɪ/ (pn)
Irlanda del Nord
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva osa Irlannin saarella. Pohjois-Irlannin pääkaupunki on Belfast.

Pohjois-Korea /pˈohjoiskˈorea/ (pn)
Corea del Nord
  valtio Aasiassa, virallisesti Korean demokraattinen kansantasavalta

Pohjois-Makedonia /pˈohjoismˈakedˌonɪa/ (pn)
Macedonia del Nord
  Pohjois-Makedonian tasavalta

Pohjois-Mariaanit /pˈohjoismˈarɪˌaːnɪt/ (pn)
Marianne settentrionali
  valtio pohjoisella Tyynellä valtamerellä

Polynesia /pˈolynˌesɪa/ (pn)
Polinesia
  suuri saariryhmä keskeisellä ja eteläisellä Tyynellä valtamerellä

Pommeri /pˈommerɪ/ (pn)
Pomerania
  historiallinen alue Keski-Euroopassa, Oder-joen suistoa ympäröivällä Itämeren etelärannikolla

Portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (pn)
Portogallo
  Pyreneiden niemimaalla Atlantin rannikolla eteläisessä Euroopassa sijaitseva valtio

Praha /prˈaha/ (pn)
Praga
  Tšekin pääkaupunki

Preussi /prˈeussɪ/ (pn)
Prussia
  (historia) Saksan alue, kuningaskunta ja johtava valtio

Provence-Alpes-Côte d'Azur /prˈovenseˈalpeskˈote dˈatsur/ (pn)
Provenza-Alpi-Costa Azzurra
  Kaakkois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Marseille

Psalmit /psˈalmɪt/ (n)
Salmi
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Puerto Rico /pˈuerto rˈiko/ (pn)
Porto Rico
  Yhdysvaltain erillisalue Karibianmerellä, jonka pääkaupunki on San Juan

Punahilkka /pˈunahˌilkːa/ (pn)
Cappuccetto Rosso
  vanha tytöstä ja sudesta kertova eurooppalainen satu, josta erityisesti Grimmin veljesten versio on monelle tuttu
  edellisen kertomuksen päähenkilö, pieni punanuttuinen tyttö

Punainenmeri /pˈunainˌenmerɪ/ (pn)
Mar Rosso
  Afrikan mantereen ja Arabian niemimaan välinen pitkulainen sisämeri

Puola /pˈuola/ (pn)
Polonia
  valtio Keski-Euroopassa, Puolan tasavalta

Puolan tasavalta /pˈuolan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Polonia
  Puolan valtion virallinen nimi.

Purje /pˈurje/ (pn)
Vele
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Pyhä Henki /pˈyhæ hˈeŋkɪ/ (pn)
Spirito Santo
  Jumalan Henki

Pyhä Yrjö /pˈyhæ ˈyrjø/ (pn)
San Giorgio
  eräs katolinen ja ortodoksinen pyhimys: roomalainen sotilas, josta tuli kristittyytensä tähden marttyyri

Päiväntasaajan Guinea /pˈæivæntasˌaːjan ɡwˈinea/ (pn)
Guinea Equatoriale
  valtio Afrikassa

Pärnu /pˈærnu/ (pn)
Pärnu
  kaupunki Virossa

Pääsiäissaari /pˈæːsɪˌæissaːrɪ/ (pn)
Isola di Pasqua
  Chilelle kuuluva saari Tyynellä valtamerellä, Rapa Nui

Qatar /kˈatar/ (pn)
Qatar
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio

Raamattu /rˈaːmatːu/ (pn)
Bibbia
  kristittyjen pyhä kirja, joka muodostuu pyhien kirjojen kokoelmasta

Ranska /rˈanska/ (pn)
Francia
  Ranskan tasavalta, eurooppalainen tasavalta, jolla on runsaasti merentakaisia hallintoalueita eri puolilla maailmaa.

Ranskan Guayana /rˈanskan ɡˈuaˌyana/ (pn)
Guiana francese
  Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue Etelä-Amerikassa

Ranskan Polynesia /rˈanskam pˈolynˌesɪa/ (pn)
Polinesia francese
  Ranskalle kuuluva alue Oseaniassa

Rein /rˈein/ (pn)
Reno
  yksi Euroopan suurimmista joista, joka saa alkunsa Itä-Sveitsin Graubündenista ja virtaa Saksan ja Ranskan rajaa ja Alankomaiden läpi ja laskee Pohjanmereen Rotterdamin kohdalla

Rheinland-Pfalz /rhˈeinlandpfˈalts/ (pn)
Renania-Palatinato
  Saksan osavaltio

Rhône /rhˈone/ (pn)
Rodano
  Välimereen Marseillen kohdalla laskeva joki Kaakkois-Ranskan ja Lounais-Sveitsin alueella

Rhône-Alpes /rhˈoneˈalpes/ (pn)
Rodano-Alpi
  Kaakkois-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Lyon; nykyisin osa Auvergne-Rhône-Alpesia

Riad /rˈiad/ (pn)
Riyad, Riyadh
  Saudi-Arabian pääkaupunki

Riianlahti /rˈiːanlˌahtɪ/ (pn)
Golfo di Riga
  Liivinlahti, lahti Itämeressä Viron ja Latvian välillä

Riika /rˈiːka/ (pn)
Riga
  Latvian pääkaupunki

Romania /rˈomanˌia/ (pn)
Romania
  Euroopassa sijaitseva valtio

Rooma /rˈoːma/ (pn)
Roma
  Italian pääkaupunki
  antiikin valtakunta Välimeren-alueella, Rooman valtakunta

Roomalaiskirje /rˈoːmalˌaiskɪrje/ (n)
Romani
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Ruanda /rˈuanda/ (pn)
Ruanda
  keskiafrikkalainen sisämaavaltio, valtio Afrikassa

Ruotsi /rˈuotsɪ/ (pn)
Svezia
  monarkia Pohjois-Euroopassa, Suomen, Norjan ja Tanskan naapurissa, Ruotsin kuningaskunta.

Ruotsin kuningaskunta /rˈuotsɪŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Regno di Svezia
  Ruotsin valtion virallinen nimi

Réunion /rˈeunɪon/ (pn)
Riunione
  Ranskan mertentakainen departementti ja hallintoalue Intian valtamerellä, Madagaskarin itäpuolella

Saarenmaa /sˈaːrenmaː/ (pn)
Saaremaa
  Virolle kuuluva Itämeren saari

Saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
Ecclesiaste
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saba /sˈaba/ (pn)
Saba
  raamatussa kuvattu Saban kuningaskunta

Saint Kitts ja Nevis /sˈaint kˈitːs ja nˈevɪs/ (pn)
Saint Christopher e Nevis, Saint Kitts e Nevis
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Kittsin ja Nevisin saarista

Saint Vincent ja Grenadiinit /sˈaint vˈinsent ja ɡrˈenadˌiːnɪt/ (pn)
Saint Vincent e Grenadine
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Vincentin pääsaaresta ja Grenadiinien saariryhmän pohjoisista saarista (Pohjois-Grenadiinit)

Saint-Pierre ja Miquelon /sˈaintpˈierre ja mˈikuelon/ (pn)
Saint-Pierre e Miquelon
  Ranskalle kuuluva saariryhmä Newfoundlandin etelärannikon edustalla

Sakarja /sˈakarja/ (n)
Zaccaria
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saksa /sˈaksa/ (pn)
Germania
  valtio Keski-Euroopassa, 16 osavaltion muodostama liittovaltio, Saksan liittotasavalta.

Saksan demokraattinen tasavalta /sˈaksan dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica Democratica Tedesca
  vuonna 1949 Neuvostoliiton toisen maailmansodan jälkeisestä miehitysvyöhykkeestä muodostettu sosialistinen valtio, jonka alueet liitettiin 1990 Saksan liittotasavaltaan

Saksan liittotasavalta /sˈaksan lˈiːtːotˌasavˌalta/ (pn)
Repubblica Federale di Germania
  kuudentoista osavaltion muodostama liittovaltio Keski-Euroopassa, arkisemmin Saksa

Saksi /sˈaksɪ/ (pn)
Sassonia
  Saksan itäinen osavaltio

Sallan tauti /sˈallan tˈautɪ/ (n)
malattia di Salla
  vaikea psykomotorisen kehityksen jälkeenjääneisyys ja ataksia; sialuria

Salomonsaaret /sˈalomˌonsaːret/ (pn)
Isole Salomone
  Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluva saaristovaltio Tyynessä valtameressä, Papua-Uuden-Guinean itäpuolella

Sambia /sˈambɪa/ (pn)
Zambia
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Sambian tasavalta.

Samoa /sˈamoa/ (pn)
Samoa
  saaristovaltio eteläisellä Tyynellä valtamerellä Oseaniassa

Samogitia /sˈamoɡˌitɪa/ (pn)
Samogizia
  historiallinen maakunta Länsi-Liettuassa

San Marino /sˈan mˈarɪno/ (pn)
San Marino
  kaupunkivaltio Etelä-Euroopassa, jonka ainoa rajanaapuri on Italia

Sardinia /sˈardɪnˌia/ (pn)
Sardegna
  Italiaan kuuluva saari Välimerellä, Tyrrhenanmeren itäpuolella

Saturnus /sˈaturnus/ (pn)
Saturno
  Aurinkokunnan toiseksi suurin planeetta. Kuudes planeetta Auringosta ulospäin laskettuna.

Saudi-Arabia /sˈaudɪˈarabˌia/ (pn)
Arabia Saudita
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio, Saudi-Arabian kuningaskunta

Sefanja /sˈefanja/ (n)
Sofonia
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Seine /sˈeine/ (pn)
Senna
  Pariisin halki virtaava joki, joka laskee Englannin kanaaliin

Senegal /sˈeneɡal/ (pn)
Senegal
  maa läntisessä Afrikassa

Serbia /sˈerbɪa/ (pn)
Serbia
  Balkanilla sijaitseva valtio

Serbia ja Montenegro /sˈerbɪa ja mˈontenˌeɡro/ (pn)
Serbia e Montenegro
  Etelä-Euroopassa vuosina 2003–2006 sijainnut valtio, joka tunnettiin vuosina 1992–2003 nimellä Jugoslavian liittotasavalta ja jonka hajottua syntyivät Serbia ja Montenegro

Sevastopol /sˈevastopol/ (pn)
Sebastopoli
  kaupunki Krimin niemimaalla

Sevilla /sˈevɪlla/ (pn)
Siviglia
  Andalusian pääkaupunki etelä-Espanjassa Guadalquivirjoen rannalla

Seychellit /sˈeykhellɪt/ (pn)
Seicelle
  Afrikkaan kuuluva saarivaltio Intian valtamerellä

Shanghai /ʃˈaŋhai/ (pn)
Shanghai
  kaupunki Kiinassa

Siam /sˈiam/ (pn)
#Italia
  Thaimaan entinen nimi

Sierra Leone /sˈierra lˈeone/ (pn)
Sierra Leone
  valtio Länsi-Afrikassa Atlantin rannalla, jonka naapurivaltioita ovat Guinea ja Liberia

Singapore /sˈiŋŋapˌore/ (pn)
Singapore
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva kaupunkivaltio

Siperia /sˈiperˌia/ (pn)
Siberia
  Pohjois-Aasian Venäjään kuuluva osa, joka ulottuu Uralvuorilta Tyynenmeren rannikolle

Sisilia /sˈisɪlˌia/ (pn)
Sicilia
  Italiaan kuuluva Välimeren suurin saari, jonka Messinansalmi erottaa Italian mantereesta.

Skandinavia /skˈandɪnˌavɪa/ (pn)
Scandinavia
  Skandinavian niemimaan alue, tai skandinaavisten kielten puhuma-alue tai sitä vastaava kulttuurialue; yleensä Ruotsi, Norja ja Tanska, joskus myös Islanti ja Färsaaret

Skoone /skˈoːne/ (pn)
Scania
  alue Ruotsin eteläosassa

Skotlanti /skˈotlantɪ/ (pn)
Scozia
  kuningaskunta Ison-Britannian saaren pohjoisosassa, Yhdistyneen kuningaskunnan osa

Slavonia /slˈavonˌia/ (pn)
Schiavonia
  alue Kroatiassa

Sleesia /slˈeːsɪa/ (pn)
Slesia
  historiallinen alue nykyisessä Puolassa, Tšekissä ja Saksassa

Slovakia /slˈovakˌia/ (pn)
Slovacchia
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio, Slovakian tasavalta

Slovenia /slˈovenˌia/ (pn)
Slovenia
  Euroopassa Adrianmeren itärannalla sijaitseva valtio, Slovenian tasavalta

Slovenian tasavalta /slˈovenɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Slovenia
  Slovenian valtion virallinen nimi

Sofia /sˈofɪa/ (pn)
Sofia
  Bulgarian pääkaupunki ja suurin kaupunki

Somalia /sˈomalˌia/ (pn)
Somalia
  Afrikan sarvessa sijaitseva valtio.

Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto /sˈosɪalˌistɪsten nˈeuvostˌotasavˌaltojen lˈiːtːo/ (pn)
Unione delle Repubbliche Socialiste Sovietiche
  Neuvostoliiton valtion virallinen nimi

Soul /sˈoul/ (pn)
Seul, Seoul
  Etelä-Korean pääkaupunki

Sparta /spˈarta/ (pn)
Sparta
  kaupunkivaltio muinaisessa Kreikassa

Strasbourg /strˈasbourɡ/ (pn)
Strasburgo
  kaupunki Ranskassa

Sturge–Weberin syndrooma /stˈurɡe vˈeberɪn sˈyndroːma/ (n)
sindrome di Sturge-Weber
  enkefalotrigeminaalinen angiomatoosi

Sudan /sˈudan/ (pn)
Sudan
  valtio Afrikassa Egyptin eteläpuolella Punaisenmeren rannalla

Suomen tasavalta /sˈuomen tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Finlandia
  Suomi, Suomen valtion virallinen nimi

Suomenlahti /sˈuomenlˌahtɪ/ (pn)
Golfo di Finlandia, golfo di Finlandia
  Itämeren itäisin lahti, vesialue Hangosta itään Suomen ja Viron välillä

Suomi /sˈuomɪ/ (pn)
Finlandia
  Fennoskandiassa Venäjän ja Ruotsin välissä sijaitseva Euroopan unionin jäsenvaltio. Suomen valtion virallinen nimi on Suomen tasavalta.

Sveitsi /svˈeitsɪ/ (pn)
Svizzera
  valtio Keski-Euroopassa, Sveitsin valaliitto

Swazimaa /svˈatsɪmaː/ (pn)
Swaziland
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Syyria /sˈyːrɪa/ (pn)
Siria
  Arabitasavalta Etu-Aasiassa. Pääkaupunki on Damaskos.

São Tomé ja Príncipe /sˈao tˈome ja prˈinsɪpe/ (pn)
São Tomé e Príncipe
  eräs saarivaltio Afrikassa, joka koostuu pääasiassa São Tomén ja Príncipen saarista

Tadžikistan /tˈadʒɪkˌistan/ (pn)
Tagikistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Tadžikistanin tasavalta

Taiwan /tˈaivan/ (pn)
Taiwan
  saari Kiinan rannikolla, entinen nimi Formosa

Tallinna /tˈallɪnna/ (pn)
Tallinn
  Viron pääkaupunki Suomenlahden rannalla

Tansania /tˈansanˌia/ (pn)
Tanzania
  Itä-Afrikassa sijaiteva valtio, Tansanian yhdistynyt tasavalta

Tanska /tˈanska/ (pn)
Danimarca
  kuningaskunta pohjoisessa Euroopassa, pitkältä nimeltään Tanskan kuningaskunta

Tanskan kuningaskunta /tˈanskaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Regno di Danimarca
  Tanskan valtion virallinen nimi

Tapani /tˈapanɪ/ (pn)
Stefano
  miehen etunimi

Tartto /tˈartːo/ (pn)
Tartu
  kaupunki Virossa

Tasmania /tˈasmanˌia/ (pn)
Tasmania
  Australian mantereen kaakkoispuolella sijaitseva saari ja Australian osavaltio

Taškent /tˈaʃkent/ (pn)
Tashkent
  Uzbekistanin pääkaupunki

Tbilisi /tbˈilɪsɪ/ (pn)
Tbilisi
  Georgian pääkaupunki

Teheran /tˈeheran/ (pn)
Teheran
  Iranin pääkaupunki

Tessalonikalaiskirje /tˈessalˌonɪkalˌaiskɪrje/ (n)
Tessalonicesi
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Thaimaa /thˈaimaː/ (pn)
Tailandia, Thailandia
  kuningaskunta Kaakkois-Aasiassa

Thüringen /thˈyrɪŋŋen/ (pn)
Turingia
  Saksan osavaltio

Tigris /tˈiɡrɪs/ (pn)
Tigri
  itäisempi Mesopotamian kahdesta suuresta joesta

Tiibet /tˈiːbet/ (pn)
Tibet
  Kiinassa sijaitseva alue, entinen valtio ja nykyinen autonominen alue

Timoteus /tˈimoteus/ (n)
Timoteo
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tiroli /tˈirolɪ/ (pn)
Tirolo
  alue Alpeilla Italiassa ja Itävallassa

Titus /tˈitus/ (n)
Tito
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tokio /tˈokɪo/ (pn)
Tokyo
  Japanin pääkaupunki

Tommy Johnin leikkaus /tˈommy jˈohnɪn lˈeikːaus/ (n)
Tommy John surgery#Italia
  kyynärpään sisemmän ristisiteen kirurginen korjaus

Tonava /tˈonava/ (pn)
Danubio
  eurooppalainen joki, jonka alkulähde on Saksan Schwartzwaldissa, virtaa kahdeksan valtion halki ja laskee Romaniassa Mustaanmereen

Torino /tˈorɪno/ (pn)
Torino
  kaupunki Italiassa

Toscana /tˈoskana/ (pn)
Toscana
  alue Italiassa Ligurianmeren rannalla Rooman pohjoispuolella, pääkaupunki Firenze

Toulouse /tˈoulouse/ (pn)
Tolosa
  Etelä-Ranskassa sisämaassa Atlantin ja Välimeren puolivälissä, Garonnen varrella sijaitseva kaupunki

Traakia /trˈaːkɪa/ (pn)
Tracia
  nykyisen Kreikan, Bulgarian ja Turkin alueilla pronssikaudella sijainnut traakialaisten asuttama alue

Transnistria /trˈansnɪstrˌia/ (pn)
Transnistria
  Moldovasta yksipuolisesti syyskuussa 1990 itsenäiseksi julistautunut alue Dnestr-joen vasemmalla rannalla ja Ukrainan rajalla. Transnistrian pääkaupunki on Tiraspol.

Trinidad ja Tobago /trˈinɪdad ja tˈobaɡo/ (pn)
Trinidad e Tobago
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, jonka pääsaaret ovat Trinidad ja Tobago

Tripoli /trˈipolɪ/ (pn)
Tripoli
  Libyan pääkaupunki sen luoteiskulmassa Välimeren rannalla

Troija /trˈoija/ (pn)
Troia
  Anatolian niemimaalla sijainnut muinainen kaupunki

Tuhkimo /tˈuhkɪmo/ (pn)
Cenerentola
  (satuhahmo) klassinen satuhahmo.

Tukholma /tˈukholma/ (pn)
Stoccolma
  Ruotsin pääkaupunki

Tukholma-syndrooma /tˈukholmasˈyndroːma/ (n)
sindrome di Stoccolma
  psykologinen tila, jossa panttivankina olevalle naiselle tai muulla tavoin vastoin tahtoaan kaapatulle naiselle kehittyy myötämielinen suhtautuminen kaappaajaansa

Tulimaa /tˈulɪmaː/ (pn)
Terra del Fuoco
  saaristo, joka sijaitsee Etelä-Amerikan eteläisimmässä kärjessä, lähellä Etelämannerta

Tunisia /tˈunɪsˌia/ (pn)
Tunisia
  tasavalta Välimeren rannalla Pohjois-Afrikassa

Tuomarien kirja /tˈuomarieŋ kˈirja/ (n)
Giudici
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Turkin tasavalta /tˈurkɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Turchia
  Turkin valtion virallinen nimi

Turkki /tˈurkːɪ/ (pn)
Turchia
  tasavalta, jonka maapinta-alasta suurin osa kuuluu Aasiaan, mutta pieni osa Eurooppaan; Turkin tasavalta

Turkmenistan /tˈurkmenˌistan/ (pn)
Turkmenistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio

Turks- ja Caicossaaret /tˈurks ja kˈaikossˌaːret/ (pn)
Isole Turks e Caicos
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva erillisalue Haitin pohjoispuolella

Tyrrhenanmeri /tˈyrrhenˌanmerɪ/ (pn)
Mar Tirreno
  Italian länsirannikon sekä Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Elban saarten rajaama alue Välimerta

Tyynimeri /tˈyːnɪmˌerɪ/ (pn)
Oceano Pacifico
  suurin kolmesta maailman valtamerestä; sijaitsee Aasian, Antarktiksen ja Amerikan kaksoismantereen välissä

Tšad /tʃˈad/ (pn)
Ciad
  Keski-Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio

Tšekin tasavalta /tʃˈekɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica Ceca
  Tšekin valtion virallinen ja usein käytetty nimi

Tšekki /tʃˈekːɪ/ (pn)
Cechia
  Tšekinmaa, sisämaavaltio Keski-Euroopassa, pitkältä nimeltään Tšekin tasavalta

Tšekkoslovakia /tʃˈekːoslˌovakˌia/ (pn)
Cecoslovacchia
  Keski-Euroopassa 1918–1992 sijainnut valtio, jonka hajotessa syntyivät Tšekki ja Slovakia

Tšeljabinsk /tʃˈeljabɪnsk/ (pn)
Čeljabinsk
  kaupunki Venäjällä

Tšernobyl /tʃˈernobyl/ (pn)
Cernobil
  hylätty kaupunki pohjoisessa Ukrainassa, joka tunnetaan sen mukaan nimetyssä ydinvoimalassa 26. huhtikuuta 1986 sattuneen ydinvoimalaonnettomuuden mukaan

Tšetšenia /tʃˈetʃenˌia/ (pn)
Cecenia
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Pohjois-Kaukasiassa, Tšetšenian tasavalta. Tšetšenian pääkaupunki on Groznyi.

Udmurtia /ˈudmurtˌia/ (pn)
Udmurtia
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopan tasangolla Uralin länsipuolella. Udmurtian pääkaupunki on Iževsk.

Uganda /ˈuɡanda/ (pn)
Uganda
  eräs valtio Keski-Afrikassa

Ukraina /ˈukraina/ (pn)
Ucraina
  Itä-Euroopassa sijaitseva valtio

Ulan Bator /ˈulan bˈator/ (pn)
Ulan Bator
  Mongolian pääkaupunki, josta käytetään myös mongolian kielestä saatua nimitystä Ulaanbaatar

Ulm /ˈulm/ (pn)
Ulma
  kaupunki Etelä-Saksassa, Baden-Württembergin osavaltiossa Tonavan rannalla

Unkari /ˈuŋkarɪ/ (pn)
Ungheria
  tasavalta Euroopassa, jonka pääkaupunki on Budapest; Unkarin tasavalta

Unkarin tasavalta /ˈuŋkarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica d'Ungheria
  Unkarin valtion virallinen nimi

Upsala /ˈupsala/ (pn)
Uppsala
  Uplannin maakunnassa Keski-Ruotsissa sijaitseva Uppsalan läänin pääkaupunki

Uruguay /ˈuruɡˌuay/ (pn)
Uruguay
  valtio Etelä-Amerikassa, Uruguayn itäinen tasavalta

Uusi testamentti /ˈuːsɪ tˈestamˌentːɪ/ (pn)
Nuovo Testamento
  kaksiosaisen Raamatun jälkimmäinen osa ja jatkoa Vanhalle testamentille

Uusi-Akvitania /ˈuːsɪˈakvɪtˌanɪa/ (pn)
Nuova Aquitania
  Lounais-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Bordeaux

Uusi-Englanti /ˈuːsɪˈeŋlantɪ/ (pn)
Nuova Inghilterra
  Yhdysvaltojen koillisosan osavaltiot Connecticut, Maine, Massachusetts, New Hampshire, Rhode Island ja Vermont

Uusi-Guinea /ˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Nuova Guinea
  Tyynen valtameren ja Intian valtameren välissä, Australian pohjoispuolella sijaitseva maailman toiseksi suurin saari, joka on jakaantunut kahden valtion kesken

Uusi-Kaledonia /ˈuːsɪkˈaledˌonɪa/ (pn)
Nuova Caledonia
  Ranskalle kuuluva territorio Tyynellä valtamerellä. Uuden-Kaledonian pääkaupunki on Nouméa.

Uusi-Seelanti /ˈuːsɪsˈeːlantɪ/ (pn)
Nuova Zelanda
  Australiasta itään sijaitseva saarivaltio Tyynellä valtamerellä

Uzbekistan /ˈutsbekˌistan/ (pn)
Uzbekistan
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Uzbekistanin tasavalta

Vaaka /vˈaːka/ (pn)
Bilancia
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Valakia /vˈalakˌia/ (pn)
Valacchia
  historiallinen alue nykyisessä Romaniassa Tonavan ja Karpaattien välissä

Valitusvirret /vˈalɪtˌusvɪrret/ (pn)
Lamentazioni
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Valko-Venäjä /vˈalkovˈenæjæ/ (pn)
Bielorussia
  valtio Itä-Euroopassa, Puolan, Liettuan ja Latvian itäinen naapuri, Valko-Venäjän tasavalta

Vallonia /vˈallonˌia/ (pn)
Vallonia
  (maantiede) alue Belgiassa

Vanha testamentti /vˈanha tˈestamˌentːɪ/ (pn)
Antico Testamento
  Raamatun vanha osa, ns. vanhan liiton pyhien kirjojen kokoelma

Vanuatu /vˈanuˌatu/ (pn)
Vanuatu
  saarivaltio Oseaniassa (Melanesiassa, lounaisella Tyynellämerellä, noin 1 750 kilometriä Australiasta itään); Vanuatun tasavalta

Varsova /vˈarsova/ (pn)
Varsavia
  Puolan pääkaupunki

Vatikaanivaltio /vˈatɪkˌaːnɪvˌaltɪo/ (pn)
Città del Vaticano
  kaupunkivaltio Euroopassa, Rooman kaupungin keskellä

Veiksel /vˈeiksel/ (pn)
Vistola
  Puolan läpi Itämereen virtaava joki, jonka varrella sijaitsevat mm. Krakovan, Varsovan, Toruńin ja Gdańskin kaupungit

Veneto /vˈeneto/ (pn)
Veneto
  Italian koillisosassa sijaitseva hallinnollinen alue, jonka pääkaupunki on Venetsia

Venetsia /vˈenetsˌia/ (pn)
Venezia
  eräs kaupunki Italiassa

Venezuela /vˈenetsˌuela/ (pn)
Venezuela
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio

Venn-diagrammi /vˈenndˈiaɡrˌammɪ/ (n)
diagramma di Eulero-Venn
  joukko-opissa käsiteltävien ilmiöiden kuvaamiseen käytettävä diagrammi

Venus /vˈenus/ (pn)
Venere
  Auringosta lukien toinen planeetta
  roomalainen rakkauden jumalatar

Venäjä /vˈenæjæ/ (pn)
Russia
  pinta-alaltaan maailman suurin valtio, joka sijaitsee Suomesta itään; viralliselta nimeltään Venäjän federaatio

Venäjän federaatio /vˈenæjæn fˈederˌaːtɪo/ (pn)
Federazione Russa
  Venäjän valtion virallinen nimi.

Vesimies /vˈesɪmies/ (pn)
Acquario
  (astrologia) yksi horoskooppimerkeistä.

Vienanmeri /vˈienanmˌerɪ/ (pn)
Mar Bianco
  Pohjoisen jäämeren lahti Venäjän luoteisrannikolla

Vietnam /vˈietnam/ (pn)
Vietnam
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva valtio, virallisesti Vietnamin sosialistinen tasavalta

Villach /vˈillakh/ (pn)
Villaco
  kaupunki Kärntenissä Etelä-Itävallassa

Vilna /vˈilna/ (pn)
Vilnius, Vilna
  Liettuan pääkaupunki

Viro /vˈiro/ (pn)
Estonia
  Suomenlahden eteläpuolella Baltiassa sijaitseva valtio, Viron tasavalta

Vuoristo-Karabah /vˈuorɪstokˈarabah/ (pn)
Nagorno-Karabakh
  Azerbaidžanin sisällä oleva, armenialaisten asuttama alue Kaukasuksella

Välimeri /vˈælɪmˌerɪ/ (pn)
Mediterraneo, Mar Mediterraneo
  Euroopan ja Afrikan välissä sijaitseva välimeri

Wales /vˈales/ (pn)
Galles
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva ruhtinaskunta Isossa-Britanniassa

Wallis ja Futuna /vˈallɪs ja fˈutuna/ (pn)
Wallis e Futuna
  Ranskan merentakainen alue eteläisellä Tyynellämerellä

Weimarin tasavalta /vˈeimarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Repubblica di Weimar
  historiantutkimuksessa käytettävä epävirallinen nimi vuosien 1919–1933 aikaisesta Saksan valtiosta; virallinen nimi oli Saksan valtakunta

Wien /vˈien/ (pn)
Vienna
  Itävallan pääkaupunki

Wikipedia /vˈikɪpˌedɪa/ (pn)
Wikipedia
  eräs Internetissä vapaasti muokattavissa oleva tietosanakirja, Wikisanakirjan sisarhanke

Wikisanakirja /vˈikɪsˌanakˌirja/ (pn)
Wikizionario
  eräs Internetiin toisiinsa linkitetyistä artikkeleista muodostettu vapaa sanoja selittävä teos, joka toimii sanojen merkitystä selittävänä ja niiden käännösvasteita antavana tietolähteenä

Yhdistyneet kansakunnat /ˈyhdɪstyneːt kˈansakˌunnat/ (pn)
Nazioni Unite
  alun perin toisen maailmansodan voittajavaltoja edustanut kansainvälinen yhteistyöjärjestö; lyhenne YK

Yhdistynyt kuningaskunta /ˈyhdɪstynyt kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Regno Unito
  Länsi-Euroopassa Britteinsaarilla sijaitseva valtio, virallisesti Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Yhdysvallat /ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Stati Uniti, Stati Uniti d'America
  viidestäkymmenestä osavaltiosta muodostuva perustuslaillinen federatiivinen tasavalta Pohjois-Amerikassa, pitkältä nimeltään Amerikan yhdysvallat

Ylä-Ranska /ˈylærˈanska/ (pn)
Alta Francia
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Lille

Yläjärvi /ˈylæjˌærvɪ/ (pn)
Lago Superiore
  Pohjois-Amerikan Suurista järvistä isoin ja korkeimmalla merenpinnasta oleva järvi.

Zagreb /tsˈaɡreb/ (pn)
Zagabria
  Kroatian pääkaupunki

Zarathustra /tsˈarathˌustra/ (pn)
Zoroastro
  profeetta, joka perusti uskonnon nimeltä zarathustralaisuus

Zimbabwe /tsˈimbabve/ (pn)
Zimbabwe
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Zimbabwen tasavalta

Zürich /tsˈyrɪkh/ (pn)
Zurigo
  Sveitsin suurin kaupunki ja Zürichin kantonin pääkaupunki

aakkonen /ˈaːkːonen/ (n)
lettera alfabeto, lettera
  kirjoitetun kielen esityksen (järjestetyn) merkkijoukon yksittäinen merkki tai merkintä; kirjain

aakkosellinen /ˈaːkːosˌellɪnen/ (adj)
alfabetico
  sellainen, joka noudattelee aakkosia ja on aakkosten mukaisessa järjestyksessä

aakkosellisesti /ˈaːkːosˌellɪsˌestɪ/ (adv)
alfabeticamente
  aakkosellisella tavalla; aakkosjärjestyksessä

aakkoset /ˈaːkːoset/ (n)
abbiccì, alfabeto
  kaikkien jossain kirjoitusjärjestelmässä käytössä olevien yleensä tietyn kielen äänteiden kirjoittamiseen tarvittavien symbolien järjestetty joukko

aakkosjärjestys /ˈaːkːosjˌærjestys/ (n)
ordine alfabetico
  aakkosten mukainen järjestys

aakkosnumeerinen /ˈaːkːosnumˌeːrɪnen/ (adj)
alfanumerico
  aakkosiin ja numeroihin perustuva, niillä ilmaistava; alfanumeerinen

aallonharja /ˈaːllonhˌarja/ (n)
cresta onda
  aallon korkein kohta

aallonmurtaja /ˈaːllonmˌurtaja/ (n)
frangiflutti
  rantamaata tai satamaa aalloilta ja jään liikkeiltä suojaava rakennelma meren tai järven rannassa. Aallonmurtajat tehdään maasta, kivistä ja betonista tai niiden yhdistelmästä.

aallonpituus /ˈaːllompɪtuːs/ (n)
lunghezza d'onda
  kahden peräkkäisen samassa vaiheessa olevan aallon välimatka, myös aaltopituus
  yhteisymmärrys

aallonpohja /ˈaːllompˌohja/ (n)
picco onda
  aallon matalin kohta

aaloe /ˈaːloe/ (n)
aloe
  yksisirkkaisia ruusukkeita muodostavia afrikkalaisen Aloë-suvun mehikasveja

aalto /ˈaːlto/ (n)
onda
  laine, meren tai järven pinnassa etenevä kohouma

aaltoileva /ˈaːltoilˌeva/ (adj)
ondoso
  sellainen, joka aaltoilee; jossa on aaltoilua

aaltoilla /ˈaːltoilla/ (v)
ondulare
  tehdä aaltoliikettä

aamiainen /ˈaːmɪˌainen/ (n)
colazione
  aamulla syötävä ateria, jonka koostumus vaihtelee alueittain

aamu /ˈaːmu/ (n)
mattina, mattino
  yön ja päivän välinen vuorokaudenaika, auringonnoususta aamupäivään asti

aamuaurinko /ˈaːmuˌaurɪŋko/ (n)
sole mattutino
  aamulla lähes vaakatasossa paistava, nouseva aurinko

aamukaste /ˈaːmukˌaste/ (n)
rugiada
  yökaste, kastetta, jota on jäänyt yön jälkeen esim. lehdille

aamunkoitto /ˈaːmuŋkˌoitːo/ (n)
aurora
  aamunkajon, ensimmäisten auringonsäteiden ilmestymisen hetki

aamupahoinvointi /ˈaːmupahˌoinvointɪ/ (n)
nausee mattutine
  aamupäivään sijoittuva kuvotus ja oksentelu; tavallinen raskauden oire

aamupala /ˈaːmupˌala/ (n)
colazione
  varhain aamulla nautittava ensimmäinen kevyt ateria

aamupäivä /ˈaːmupˌæivæ/ (n)
mattino, mattinata
  aamun ja keskipäivän välinen vuorokaudenaika, noin klo 9–12

aamutakki /ˈaːmutˌakːɪ/ (n)
vestaglia
  aamulla käytettävä pitkähelmainen takki, jossa on tavallisesti myös kankainen vyö

aamutähti /ˈaːmutˌæhtɪ/ (n)
lucifero
  kointähti, usein aamuisin nähtävä Venus
  eräs keskiaikainen lyömäase: kiinteällä tai kettinkisellä varrella varustettu piikkikuula

aapinen /ˈaːpɪnen/ (n)
abbecedario
  oppikirja, jonka avulla opetellaan lukemaan

aaprottimaruna /ˈaːprotːˌimarˌuna/ (n)
abrotano
  marunoiden sukuun kuuluva kasvilaji, jonka hyvätuoksuisia lehtiä on käytetty mausteena ja lääkeyrttinä

aari /ˈaːrɪ/ (n)
acro, ara
  pinta-alan mittayksikkö, sadan neliömetrin kokoinen alue, lyhenne a.

aaria /ˈaːrɪa/ (n)
aria
  suurimuotoiseen vokaaliteokseen, esimerkiksi oopperaan tai oratorioon kuuluva lauluosuus, jossa yhdellä laulajalla on erityisen tärkeä osa soolon esittäjänä

aarnikotka /ˈaːrnɪkˌotka/ (n)
grifone
  taruolento jolla on leijonan ruumis, kotkan pää ja etujalat sekä kohollaan oleva siipi (joskus siivet) ja päässä korvat

aarpora /ˈaːrpora/ (n)
alesatore
  metallien työstökone, jonka ominaisuudet muistuttavat sorvin ja poran välimuotoa

aarre /ˈaːrre/ (n)
tesoro
  jokin erityisen arvokas tai kokoelma arvoesineitä tms.

aasi /ˈaːsɪ/ (n)
asino, ciuco
  hevosen sukuun kuuluva kotieläin (), jota käytetään kantojuhtana
  tyhmä henkilö, yksinkertainen henkilö, typerys

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (adj)
asiatico
  Aasiasta peräisin oleva tai Aasiaan liittyvä

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (n)
asiatico, asiatica
  pysyvästi Aasiassa asuva henkilö

aasimaisuus /ˈaːsɪmˌaisuːs/ (n)
asineria
  se, että on aasimainen

aataminomena /ˈaːtamˌinomˌena/ (n)
pomo d'Adamo
  kurkunpäässä sijaitsevan kilpiruston muodostumana esiin työntyvä kova kyhmy, joka on havaittavissa selvemmin miehillä kuin naisilla

aateli /ˈaːtelɪ/ (n)
nobiltà
  perinnöllisiä etuoikeuksia nauttinut sääty-yhteiskunnan yläluokka, aatelissääty, aatelisto

aateluus /ˈaːteluːs/ (n)
nobilità
  aatelisarvoon yhdistyvä arvolataus; ylevyys, ylevämielisyys

aatto /ˈaːtːo/ (n)
vigilia
  pyhäpäivää edeltävä päivä

aave /ˈaːve/ (n)
spettro, fantasma
  aineeton uskomusolento, haamu, kummitus

aavemainen /ˈaːvemˌainen/ (adj)
fantasmatico
  sellainen, joka on aaveen kaltainen; yliluonnollinen, pelottava

aavikko /ˈaːvɪkːo/ (n)
deserto
  autiomaa, kuivuuden, kuumuuden tai kylmyyden takia lähes kasviton alue; aavikoitunut alue

aavikkohaukka /ˈaːvɪkːohˌaukːa/ (n)
falco sacro
  (eläintiede) suurikokoinen jalohaukka (Falco cherrug)

aavikkokettu /ˈaːvɪkːokˌetːu/ (n)
fennec
  eräs aavikoilla elävä pienikokoinen ja isokorvainen kettujen sukuun kuuluva koiraeläinten laji () tai sen yksilö

aavikoituminen /ˈaːvɪkˌoitumɪnen/ (n)
desertificazione
  aavikoksi muuttuminen ja siihen suuntaan kehittyminen

aavistus /ˈaːvɪstus/ (n)
sentore
  ennakkotunne, epäilys; tunne siitä, että jotakin tapahtuu

abbedissa /ˈabːedˌissa/ (n)
badessa
  nunnaluostarin johtaja läntisissä kirkoissa

abdikaatio /ˈabdɪkˌaːtɪo/ (n)
abdicazione
  virasta, arvosta tms. luopuminen; erityisesti kruunusta luopuminen

abdomen /ˈabdomen/ (n)
addome
  selkärankaisten eläinten vatsa eli ruumiinontelon takaosa ja siellä sijaitsevat elimet

abdominaali /ˈabdomɪnˌaːlɪ/ (adj)
addominale
  (selkärankaisilla) vatsanpuoleinen, vatsaan liittyvä, vatsa-

aberraatio /ˈaberrˌaːtɪo/ (n)
aberrazione
  muuntuma, erikoinen tai omituinen muoto; harhamuunnos; lajin muunnos, jolla ei ole esimerkiksi alalajin statusta
  linssin tai peilin ominaisuus, joka saa kohteen kuvautumaan väärään paikkaan
  tähden aseman näennäinen muutos

abioottinen ympäristötekijä /ˈabɪˌoːtːɪnen ˈympærˌistøtˌekɪjæ/ (n)
fattori ambientali
  eliöihin vaikuttava elottoman ympäristön, kemiallinen tai fysikaalinen tekijä

abiturientti /ˈabɪturˌientːɪ/ (n)
licenziando
  lukion viimeisen vuoden opiskelija

ablatiivi /ˈablatˌiːvɪ/ (n)
ablativo
  sijamuoto, ulkopaikallissija, joka perusmerkityksessään ilmaisee liikettä pois joltain pinnalta tai jonkin luota, ulkoeronto. Käytetään laajasti myös muissa merkityksissä.

abolitionismi /ˈabolˌitɪonˌismɪ/ (n)
abolizionismo
  orjuuden lakkauttamisen kannattaminen

abolitionisti /ˈabolˌitɪonˌistɪ/ (n)
abolizionista
  abolitionismin, orjuuden lakkauttamisen, kannattaja

aboriginaali /ˈaborˌiɡɪnˌaːlɪ/ (adj)
aborigeno
  jonkin seudun alkuperäinen asukas, alun perin paikalla asuneen kansan jäsen, alkuperäiskansan jäsen

abortti /ˈabortːɪ/ (n)
aborto
  raskaudenkeskeytys

absintti /ˈabsɪntːɪ/ (n)
assenzio
  eräs yrteillä maustettu viina

abskissa /ˈabskɪssa/ (n)
ascissa
  tasokoordinaatiston x-koordinaatti

absoluuttinen /ˈabsolˌuːtːɪnen/ (adj)
assoluto
  ehdoton, rajoittamaton, riippumaton, täysi

absoluuttinen nollapiste /ˈabsolˌuːtːɪnen nˈollapˌiste/ (n)
zero assoluto
  teoreettinen lämpötila, jossa lämpöliike on täysin pysähtynyt; −273,15 celsiusastetta tai 0 kelviniä

absoluuttisesti /ˈabsolˌuːtːɪsˌestɪ/ (adv)
assolutamente
  ehdottomasti, riippumatta, rajoituksetta

absorboida /ˈabsorbˌoida/ (v)
assorbire
  imeä itseensä, pidättää, sitoa

abstrahoida /ˈabstrahˌoida/ (v)
astrarre
  tehdä abstraktiksi; muodostaa yleiskäsite

abstrahointi /ˈabstrahˌointɪ/ (n)
astrazione
  yleiskäsitteen muodostaminen pelkistämällä

absurdismi /ˈabsurdˌismɪ/ (n)
absurdism
  kirjallisuuteen ja esittävään taiteeseen liittyvä paradokseja ja mielettömyyksiä suosiva tyylisuunta

adeniini /ˈadenˌiːnɪ/ (n)
adenina
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin tymiinin (DNAssa) tai urasiilin (RNAssa) kanssa

adenohypofyysi /ˈadenˌohypofˌyːsɪ/ (n)
adenoipofisi
  aivolisäkkeen etulohko

adenokarsinooma /ˈadenokˌarsɪnˌoːma/ (n)
adenocarcinoma
  rauhasepiteelistä lähtenyt syöpä

adenooma /ˈadenˌoːma/ (n)
adenoma
  hyvänlaatuinen rauhaskasvain

adiabaattinen /ˈadɪabˌaːtːɪnen/ (adj)
adiabatico
  (termodynaamisesta prosessista) sellainen, jossa ei siirry lämpöä

adjektiivi /ˈadjektˌiːvɪ/ (n)
aggettivo
  nomineihin kuuluva laatusana, joka vastaa kysymykseen millainen? ja joka on pääsanana olevan substantiivin määre tai olla-verbin jälkeinen predikatiivi

admittanssi /ˈadmɪtːˌanssɪ/ (n)
ammettenza
  johtavuus, virran ja jännitteen suhde vaihtovirran yhteydessä (tunnus Y, yksikkö siemens (S))

adoptio /ˈadoptˌio/ (n)
adozione
  lapseksiottaminen, oikeudellinen toimenpide, jolla adoptiovanhemman tai adoptiovanhempien ja adoptoitavan välille muodostetaan uusi perhesuhde, vanhemman ja lapsen suhde

adrenaliini /ˈadrenalˌiːnɪ/ (n)
adrenalina
  (biokemia) lisämunuaisytimen erittämä katekoliamiinihormoni

adventti /ˈadventːɪ/ (n)
avvento
  kirkkovuoden ensimmäiset viikot ennen joulua

adverbi /ˈadverbɪ/ (n)
avverbio
  . Sanaluokkanimitys. Vajaasti taipuva tai taipumaton sana, joka ilmaisee aikaa, paikkaa, tapaa, keinoa, tilaa tai määrää. Suomen kielessä adverbit on aiemmin luokiteltu partikkeleiksi, mutta tästä on nykykieliopeissa luovuttu ("Iso suomen kielioppi", 2004).

aerobinen /ˈaerˌobɪnen/ (adj)
aerobico
  happihakuinen, happea tarvitseva, happieloinen; hapellisissa olosuhteissa tapahtuva

aerobiologia /ˈaerˌobɪˌoloɡˌia/ (n)
aerobiologia
  biologian osa-alue, joka tutkii kaikkea ilmavirtausten mukana passiivisena lentävää eloperäistä materiaa

aerodynaaminen /ˈaerˌodynˌaːmɪnen/ (adj)
aerodinamico
  ilmavirtausten kannalta sellainen, jolla on pieni ilmanvastuskerroin

aerodynaamisesti /ˈaerˌodynˌaːmɪsˌestɪ/ (adv)
aerodinamicamente
  aerodynamiikan edellyttämällä tavalla, sen tunnetut riippuvuussuhteet ja ominaispiirteet huomioon ottaen, aerodynamiikkaa soveltaen

aerodynamiikka /ˈaerˌodynamˌiːkːa/ (n)
aerodinamica
  hydrodynamiikan osa, joka tutkii virtaavan kaasun ja kiinteiden kappaleiden vuorovaikutusta

aerosoli /ˈaerˌosolɪ/ (n)
aerosol
  mikroskooppisten nestemäisten tai kiinteiden ainehiukkasten suspensio kaasussa

aerostaatti /ˈaerˌostaːtːɪ/ (n)
aerostato
  aerostaattista nostovoimaa hyödyntävä ilmaa kevyempi lentolaite; ilmalaiva, -pallo tms.

afasia /ˈafasˌia/ (n)
afasia
  aivojen toimintahäiriöstä johtuva kyvyttömyys ymmärtää ja/tai tuottaa puhetta; joskus mikä tahansa aivovauriosta johtuva kielellinen häiriö

affiksi /ˈaffɪksɪ/ (n)
confisso
  sanaan liitettävä pääte tai liiteosa, jolla ei ole itsenäistä merkitystä, mutta itsenäisen sanan yhteydessä muuttaa sen merkitystä

affiniteetti /ˈaffɪnɪtˌeːtːɪ/ (n)
affinità
  taipumus kiinnittyä johonkin

afgaaninvinttikoira /ˈafɡaːnˌinvɪntːɪkˌoira/ (n)
levriero afgano
  afgaani, Afganistanista kotoisin oleva alkuaan metsästys- ja vartiokoirana käytetty koirarotu

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (adj)
afghano
  Afganistanista peräisin oleva tai Afganistaniin liittyvä

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (n)
afghano
  pysyvästi Afganistanissa asuva henkilö

aforismi /ˈaforˌismɪ/ (n)
aforisma
  ajatuksellisesti painokas, tiiviisti ja tyylikkäästi muotoiltu proosallinen virke tai virkkeiden kokonaisuus myös salattuun tuntoon pohjautuva sananlasku, jossa ajatus tekee pienen, mutta tiukan solmun

afrikaans /ˈafrɪkaːns/ (n)
afrikaans
  afrikaansin kieli, enimmäkseen Etelä-Afrikan buurien puhuma hollannista kehittynyt länsigermaaninen kieli

afrikankaija /ˈafrɪkˌaŋkaija/ (n)
pappagallo di Meyer
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanlauluhaukka /ˈafrɪkˌanlauluhˌaukːa/ (n)
astore cantante scuro
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikanlintuhaukka /ˈafrɪkˌanlɪntuhˌaukːa/ (n)
astore africano
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikantöyhtöhaukka /ˈafrɪkˌantøyhtøhˌaukːa/ (n)
baza africano
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (adj)
africano
  Afrikasta peräisin oleva tai Afrikkaan liittyvä

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (n)
africano
  syntyperältään afrikkalainen

afta /ˈafta/ (n)
afta
  suuontelon limakalvoille syntyvä usein kivulias haavauma (Stomatitis aphthosa)

aggressiivinen /ˈaɡːressˌiːvɪnen/ (adj)
aggressivo
  hyökkäävä, päällekäyvä, väkivaltaisesti käyttäytyvä

aggressiivisesti /ˈaɡːressˌiːvɪsˌestɪ/ (adv)
aggressivamente
  aggressiivisella tavalla

aggressiivisuus /ˈaɡːressˌiːvɪsuːs/ (n)
aggressività
  vihaisuus, vihamielisyys, hyökkäävyys

agitaatio /ˈaɡɪtˌaːtɪo/ (n)
agitazione
  yllytys, kiihotus

agnostikko /ˈaɡnostˌikːo/ (n)
agnostico
  henkilö, joka ei väitä tietävänsä, onko jumalaa olemassa; agnostisismin kannattaja; henkilö, joka ei väitä tietävänsä onko jumalaa olemassa tai ei, koska sen olemassaoloa ei voi todistaa, mutta ei myöskään kiellä jumalan olemassaoloa, koska sitäkään ei voida todistaa

agronomi /ˈaɡronˌomɪ/ (n)
agronomo
  maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti (alempi korkeakoulututkinto)

ahdas /ˈahdas/ (adj)
stretto
  tiukka; jossa ei ole paljoa tilaa

ahdistelija /ˈahdɪstˌelɪja/ (n)
molestatore
  henkilö, joka ahdistelee

ahdistelu /ˈahdɪstˌelu/ (n)
molestia
  ahdisteleminen

ahdistuneesti /ˈahdɪstunˌeːstɪ/ (adv)
ansiosamente
  ahdistuneella tavalla

ahdistus /ˈahdɪstus/ (n)
ansia
  tunnetila, johon voi liittyä tuskaisuutta, pelokkuutta, paniikkioireita, huolestuneisuutta ja unihäiriöitä

ahjo /ˈahjo/ (n)
forgia
  pajan tulisija, jossa rauta kuumennetaan hehkuvaksi takomista varten

ahkera /ˈahkera/ (adj)
diligente, laborioso
  ~ 3. inf. -maan/-mään sellainen, joka tekee paljon työtä; toimelias, työteliäs, uuttera
assiduo
  toistuva, väsymättömästi suoritettu

ahkeroida /ˈahkerˌoida/ (v)
applicarsi
  työskennellä ahkerasti

ahma /ˈahma/ (n)
ghiottone
  Gulo gulo, näätäeläimiin kuuluva petoeläin

ahmatti /ˈahmatːɪ/ (n)
ghiotto
  ahmija, ahnehtija, ahnas olio; suursyömäri

ahmia /ˈahmɪa/ (v)
trangugiare
  nauttia, syödä tai juoda nopeasti ja ahnaasti

ahne /ˈahne/ (adj)
avido, ghiotto
  sellainen, joka haluaa paljon ja usein kyltymättä jotakin, esimerkiksi rahaa tai ruokaa

ahneesti /ˈahneːstɪ/ (adv)
cupidamente
  ahneella tavalla

ahneus /ˈahneus/ (n)
avidità
  se, että on ahne

ahomansikka /ˈahomˌansɪkːa/ (n)
fragola di bosco
  metsämansikka; ahoilla ja pientareilla luonnonvaraisena kasvava mansikkalaji,

ahtaaja /ˈahtaːja/ (n)
stivatore
  ahtaamista tekevä henkilö, ahtaamiseen erikoistunut satamatyömies

ahven /ˈahven/ (n)
pesce persico, persico
  yleinen ahvenkalojen heimon petokala ()

aiheeton /ˈaiheːton/ (adj)
immotivato
  sellainen, jolle ei ole aihetta tai hyvää perustelua

aiheuttaa /ˈaiheutːaː/ (v)
causare
  olla tai toimia aiheuttajana; tuottaa, saada aikaan, synnyttää jokin tai joitakin seuraamuksia

aika /ˈaika/ (n)
tempo, ora
  maailmankaikkeuden ominaisuus, joka etenee ja jossa kaikki tapahtuu; toistuvien luonnonilmiöiden avulla tai kellolla mitattava suure

aikainen /ˈaikainen/ (adj)
mattutino
  varhainen

aikaisin /ˈaikaisɪn/ (adv)
di buon’ora
  varhain

aikakausi /ˈaikakˌausɪ/ (n)
epoca
  tietty, määritelty ajanjakso

aikakauslehti /ˈaikakˌauslehtɪ/ (n)
periodico
  säännöllisesti paperille painettuna ilmestyvä julkaisu, jonka ilmestymistiheys on harvempi kuin sanomalehdellä ja toisin kuin sanomalehdellä, uutiset eivät ole sen oleellisinta sisältöä

aikakirja /ˈaikakˌirja/ (n)
cronaca, cronica
  kronologinen katsaus lähihistorian tapahtumiin

aikakone /ˈaikakˌone/ (n)
macchina del tempo
  kuvitteellinen kone, jolla voidaan siirtyä ajassa eteen- tai taaksepäin

aikamuoto /ˈaikamˌuoto/ (n)
tempo
  verbin taivutusmuoto, joka ilmaisee, milloin jokin asia on tapahtumassa tai tapahtunut

aikapommi /ˈaikapˌommɪ/ (n)
bomba a orologeria
  pommi, jonka räjäyttämiseen käytetään ajastinta, jotta se räjähtäisi haluttuun aikaan
  asia, joka ei vielä ole ongelma, mutta josta mahdollisesti aiheutuu jopa vakavia ongelmia tulevaisuudessa

aikasarja /ˈaikasˌarja/ (n)
serie storica
  pitkittäistutkimuksissa jotakin ilmiötä havainnoitaessa yl. tasaisin välein tehtyjen mittausten aineisto

aikataulu /ˈaikatˌaulu/ (n)
orario
  taulukko, johon on kerätty yleisten kulkuneuvojen lähtö- ja saapumisajat

aikavyöhyke /ˈaikavˌyøhyke/ (n)
fuso orario
  Maapallon alue, jolla käytetään samaa kellonaikaa. Vertailuaikana on UTC-aika, josta eri aikavyöhykkeet poikkeavat pääasiassa tasa- tai puolen tunnin verran. Aikavyöhykkeet myötäilevät 15 pituusastetta leveitä kuvitteellisia vyöhykkeitä.

aikmofobia /ˈaikmofˌobɪa/ (n)
aicmofobia
  terävien esineiden kammo

aikoa /ˈaikoa/ (v)
volere, avere intenzione
  olla aikeissa tehdä jotakin; suunnitella tekevänsä jotain

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (adj)
adulto
  aikuistunut, täysikasvuinen tai täysi-ikäinen

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (n)
adulto
  fyysisesti ja henkisesti täysikasvuinen yksilö

aina /ˈaina/ (adv)
sempre
  ikuisesti; jatkuvasti

ainakin /ˈainakɪn/ (adv)
almeno
  joka tapauksessa; vähintään, mainitun lisäksi ehkä muutakin

aine /ˈaine/ (n)
materia
  hiukkasista muodostuva maailmankaikkeuden rakennusaine, jonka ominaisuuksia ovat massa ja tilavuus

aineenvaihdunta /ˈaineːnvˌaihdunta/ (n)
metabolismo
  metabolismi, eliöissä tapahtuva kemiallisten aineiden kiertokulku ja eliössä itsessään tai eliöiden ja ympäristön välillä tapahtuva elintoimintoihin liittyvä muuttuminen

aineeton /ˈaineːton/ (adj)
immateriale
  sellainen, joka ei ole materiaa, immateriaalinen

aineisto /ˈaineisto/ (n)
materiale
  johonkin tarvittavat lähteet tai todisteet kokonaisuutena

ainoa /ˈainoa/ (adj)
unico
  ilman muita oleva, pelkkä

ainoastaan /ˈainoˌastaːn/ (adv)
solamente, solo, soltanto, meramente
  vain, pelkästään

ainutlaatuinen /ˈainutlˌaːtwɪnen/ (adj)
unico, singolare
  uniikki, sellainen, jonka kaltaisia ei ole muita, ainoa laatuaan

aioni /ˈaionɪ/ (n)
eone
  geologisen ajanlaskun satoja tai tuhansia miljoonia vuosia käsittävä, korkein taso. Aionit jaetaan edelleen maailmankausiin

airo /ˈairo/ (n)
remo
  pitkä, yleensä puinen hankaimeen sijoitettava väline, jolla soudetaan venettä

airut /ˈairut/ (n)
araldo
  tapahtuma tms. joka enteilee jotain tulevaa

aisankannattaja /ˈaisaŋkˌannatːˌaja/ (n)
cornuto
  mies, jota hänen vaimonsa pettää

aisti /ˈaistɪ/ (n)
senso
  eliöiden ominaisuus havaita aistimillaan ympäristöstä tulevia ja elimistössä syntyviä konkreettisia vaikutuksia, joita voidaan käyttää ympäristön ja oman tilan havaitsemiseen

aistia /ˈaistɪa/ (v)
percepire
  havaita, tuntea aisteilla

aistillinen /ˈaistɪllɪnen/ (adj)
sensuale
  ruumiillisesti, sukupuolisesti vetoava

aita /ˈaita/ (n)
siepe, steccato
  kahta aluetta erottava rakennelma tai kasvusto, joka hankaloittaa kulkua tai toimii suojana
ostacolo
  estejuoksussa ylitettävä puomi: este

aito /ˈaito/ (adj)
autentico
  sellainen, joka on alkuperältään varma, vääristelemätön, väärentämätön; oikea

aitoviikuna /ˈaitovˌiːkuna/ (n)
fico
  viikunoiden sukuun kuuluva viikunoita kantava lehtipuu ()

aivastaa /ˈaivastaː/ (v)
starnutire
  henkäistä ilmaa nopeasti ulos refleksin laukaisemana, yleensä nenän ärsyyntymisen johdosta

aivastus /ˈaivastus/ (n)
starnuto
  nenän limakalvolla vaikuttavan ärsykkeen refleksimäisesti aiheuttama kouristuksen tapainen äkillinen uloshengitys

aivoinfarkti /ˈaivoinfˌarktɪ/ (n)
accidente cerebrovascolare
  aivoverisuonen tukkeutuessa syntyvä vaurio aivokudoksessa

aivokurkiainen /ˈaivokˌurkɪˌainen/ (n)
corpo calloso
  aivoissa poikittain sijaitseva hermokimppu, joka yhdistää aivopuoliskot toisiinsa

aivolisäke /ˈaivolˌisæke/ (n)
ghiandola pituitaria
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivojen alla kitaluun syvennyksessä

aivopesu /ˈaivopˌesu/ (n)
lavaggio del cervello
  pakottavien tekniikoiden soveltaminen kohteen uskomusten tai käyttäytymisen muuttamiseksi

aivopieru /ˈaivopˌieru/ (n)
cazzata
  harkitsematon lausunto, älytön tai typerä idea tai kommentti

aivoriihi /ˈaivorˌiːhɪ/ (n)
brainstorming
  työskentelymuoto, jossa pyritään luomaan tai työstämään ideoita spontaanisti keskustelemalla

aivot /ˈaivot/ (n)
cervello
  keskushermostoa kontrolloiva elin, jonka päätehtävä on käsitellä aistien välityksellä saatua informaatiota siten, että eliön toimintakyky ympäristössään säilyy

aivotärähdys /ˈaivotærˌæhdys/ (n)
commozione cerebrale
  lievä aivovamma, joka johtuu päähän kohdistuneesta iskusta

ajaa /ˈajaː/ (v)
guidare
  kuljettaa kulkuneuvoa; (ajoneuvosta) liikkua ihmisen kuljettamana; kulkea ajoneuvon kyydissä; kuljettaa ajoneuvolla
cacciare
  saattaa pakolla johonkin olotilaan

ajaja /ˈajaja/ (n)
autista, guidatore
  henkilö, joka ajaa jotakin kulkuneuvoa tai konetta

ajanhukka /ˈajanhˌukːa/ (n)
perdita di tempo
  ajan haaskaus, turha aikaavievä toiminta

ajanjakso /ˈajanjˌakso/ (n)
epoca
  kahden peräkkäisen ajankulun havaintokohdan välillä vallinnut aika

ajankohtainen /ˈajaŋkˌohtainen/ (adj)
attuale
  joka liittyy nykyisyyteen, päivän tapahtumia koskeva; parhaillaan tai tässä ajassa tapahtuva

ajatella /ˈajatella/ (v)
pensare, riflettere
  käsitellä mielessään

ajatollah /ˈajatˌollah/ (n)
ayatollah
  šiiamuslimien uskonnollisten johtajien arvonimi

ajattelu /ˈajatːˌelu/ (n)
pensiero
  kognitiivista kykyä edellyttävä toiminta, jossa päädytään kielellisesti lopputulemiin tiedetyistä faktoista ja tehdyistä oletuksista

ajatus /ˈajatus/ (n)
pensiero
  aivoissa syntynyt mielikuva, idea
  yhtenäinen aivotoiminnan kulku

ajatuspoliisi /ˈajatˌuspolˌiːsɪ/ (n)
psicopolizia
  taho, joka tuomitsee henkilön tämän vääränlaisten mielipiteiden vuoksi

ajatusviiva /ˈajatˌusvɪːva/ (n)
trattino
  välimerkkinä toimiva yhdysviivaa pidempi vaakaviiva, jonka avulla voidaan mm. elävöittää kirjoitetun tekstin rakennetta. Ajatusviivaa voidaan käyttää myös esimerkiksi rajakohtamerkintänä, poisjätön merkkinä tai repliikkiviivana, joka puheessa havaitaan hetken taukona.

ajo /ˈajo/ (n)
guida
  ajoneuvon kuljetus, auton ajo

ajoittaa /ˈajoitːaː/ (v)
datare
  määrittää jonkin ikä, panna aikajanalle

ajoitus /ˈajoitus/ (n)
messa a punto
  ajoittaminen

ajokoira /ˈajokˌoira/ (n)
bracco
  metsästykseen käytettävä koira, jolla on hajuaistinsa avulla kyky löytää ja seurata jahdin aikana pakenevaa riistaeläintä

ajokortti /ˈajokˌortːɪ/ (n)
patente di guida, licenza di condurre
  ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja

ajoneuvo /ˈajonˌeuvo/ (n)
veicolo, automezzo
  maalla kulkeva ohjattava, moottoroitu tai moottoroimaton laite

ajuri /ˈajurɪ/ (n)
driver
  ohjelma, joka ohjaa tietokoneeseen liitetyn oheislaitteen toimintaa: laiteohjain

ajuruoho /ˈajurˌuoho/ (n)
timo
  joukko huulikukkaissuvun tavallisesti ruohomaisia varpuja tai pensaita; Suomen luonnossa kasvaa kangasajuruoho ja nurmiajuruoho

akaasiavahanokka /ˈakaːsˌiavˌahanˌokːa/ (n)
astrilde ventrerosato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

akaatti /ˈakaːtːɪ/ (n)
agata
  kvartsin pienikiteinen tuliperäinen muoto

akan /ˈakan/ (n)
akan
  akanin kieli, Ghanassa puhuttava nigeriläis-kongolainen kieli, jota kutsutaan myös twin kieleksi (kielitunnus: aka)
  erään Länsi-Afrikassa elävän etnisen ryhmän jäsen

akanvirta /ˈakanvˌirta/ (n)
controcorrente
  nesteen tai kaasun päävirtaussuunnan vastainen rinnakkainen virtaus, eritoten pyörre

akateemikko /ˈakatˌeːmɪkːo/ (n)
accademico
  akatemian jäsen

akateeminen /ˈakatˌeːmɪnen/ (adj)
accademico
  yliopistoon liittyvä, yliopistotutkintoihin liittyvä

akatemia /ˈakatˌemɪa/ (n)
accademia
  alansa ylin oppilaitos, korkeakoulu, yliopisto
  tieteiden tai taiteiden edistämiseksi perustettu seura, joka edustaa alansa korkeimpia saavutuksia
  Platonin Akatemia, Platonin perustama filosofinen koulukunta

akileija /ˈakɪlˌeija/ (n)
aquilegia
  leinikkikasvien heimoon kuuluvan akileijojen () suvun kasvi

akklimatisaatio /ˈakːlɪmˌatɪsˌaːtɪo/ (n)
acclimatazione
  sopeutus

akkreditoida /ˈakːredɪtˌoida/ (v)
accreditare
  valtuuttaa, erityisesti diplomatiassa lähettilään valtuuttaminen toimimaan tietyssä maassa

akkreditointi /ˈakːredɪtˌointɪ/ (n)
accreditamento
  akkreditoiminen

akku /ˈakːu/ (n)
accumulatore
  sähköä kemialliseksi energiaksi varastoimaan kykenevä jännitelähde

akkusatiivi /ˈakːusatˌiːvɪ/ (n)
accusativo
  minkä tahansa sijamuodon kaltainen objektin sija

akne /ˈakne/ (n)
acne
  talirauhasten liiallisesta talin erittämisestä ja niiden tulehtumisesta johtuva kasvojen ihosairaus

akoluutti /ˈakolˌuːtːɪ/ (n)
accolito
  avustava alttaripalvelija katolisessa kirkossa

akrobaatti /ˈakrobˌaːtːɪ/ (n)
acrobata
  akrobatian harjoittaja, näytöksissä esiintyvä taituruusvoimistelija ja temppujen tekijä

akrobaattinen /ˈakrobˌaːtːɪnen/ (adj)
acrobatico
  akrobatiaan liittyvä tai kuuluva

akrofobia /ˈakrofˌobɪa/ (n)
acrofobia
  korkean paikan kammo, pelko korkeita paikkoja kohtaan

akromegalia /ˈakromˌeɡalˌia/ (n)
acromegalia#Italia
  aivolisäkkeen liikatoiminnasta johtuva krooninen sairaus, joka ilmenee ruumiinosien, erityisesti ääreisosien, liikakasvuna

akseli /ˈakselɪ/ (n)
asse
  koordinaatiston määrättyjen suuntien nimi
  eräitä yleensä pyöriviä koneenosia

aksentti /ˈaksentːɪ/ (n)
accento
  puheessa tapahtuva sanan tai sen osan korostaminen, sanapaino, tai sanan painottaminen lauseessa, lausepaino.

aksiomaattinen /ˈaksɪomˌaːtːɪnen/ (adj)
assiomatico
  itsestään selvä, ilmiselvä, aksiooman muodostava

aksiooma /ˈaksɪˌoːma/ (n)
assioma
  perusväittämä aksiomaattisessa päättelyssä; selviö, itsestäänselvyys

aksoni /ˈaksonɪ/ (n)
assone
  hermosolun viejähaarake, joka johtaa hermoimpulssin eteenpäin toiseen hermosoluun

aktiivi /ˈaktɪːvɪ/ (n)
attivo
  aktiivimuoto, verbien pääluokka. Aktiivi-pääluokkaan kuuluvan verbin subjekti on tekijä.
  aktiivimuoto, verbin finiittimuoto, jossa tekijä tunnetaan
  henkilö, joka on aktiivinen jossain toiminnassa, aktivisti

aktiivinen /ˈaktɪːvɪnen/ (adj)
attivo
  sellainen, joka on toiminnassa, tekee aktiivisesti jotakin tai osallistuu

aktinium /ˈaktɪnium/ (n)
attinio
  radioaktiivinen alkuaine, Ac

aktinoidi /ˈaktɪnˌoidɪ/ (n)
attinide
  mikä tahansa aktinoidien ryhmään kuuluva alkuaine

aktivisti /ˈaktɪvˌistɪ/ (n)
attivista
  henkilö, joka toimii kansalaisen ominaisuudessa ja suoran toiminnan keinoin jonkin poliittisen tai eettisen tavoitteen saavuttamiseksi

aktuaari /ˈaktuˌaːrɪ/ (n)
attuario
  virkamies, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ja säilyttää viraston asiakirjoja; eräissä virastoissa tilastojen laatija

akupunktio /ˈakupˌuŋktɪo/ (n)
agopuntura
  hoitomenetelmä, jossa ihoon työnnetään neuloja

akustiikka /ˈakustˌiːkːa/ (n)
acustica
  tilan äänentoisto-ominaisuudet
  äänialueella ilmenevien värähtelyjen ja niiden erilaisissa väliaineissa etenemisen tutkimus

akvaario /ˈakvaːrˌio/ (n)
acquario
  lasiallas, jossa pidetään kaloja, muita vesieläimiä ja usein myös kasveja

akvamariini /ˈakvamarˌiːnɪ/ (n)
acquamarina
  akvamariini väri

akvarelli /ˈakvarˌellɪ/ (n)
acquerello
  vesivärimaalaus

akvedukti /ˈakvedˌuktɪ/ (n)
acquedotto
  perinteisesti avonainen vesijohto (voidaan myös kattaa), jossa vesi virtaa painovoiman avulla

ala /ˈala/ (n)
ambito
  toimiala

alabasteri /ˈalabˌasterɪ/ (n)
alabastro
  koriste-esineiden valmistukseen käytettävä hienojakoinen väritön tai lähes väritön kipsi

alahuuli /ˈalahˌuːlɪ/ (n)
labbro inferiore
  huuliparin alempi puolikas

alaikäinen /ˈalaikˌæinen/ (adj)
minorenne
  iältään lain määräämän täysi-ikäisyyden rajan alapuolella oleva

alainen /ˈalainen/ (n)
sottomesso
  työntekijä, joka työskentelee toisen määräysten ja ohjeiden mukaisesti.

alalaji /ˈalalˌajɪ/ (n)
sottospecie
  taksonomiassa lajin alapuolinen taksonominen taso

alamäkiajo /ˈalamˌækɪˌajo/ (n)
downhill
  maastopyöräilyn yksi kilpailumuoto

alaotsikko /ˈalaˌotsɪkːo/ (n)
sottotitolo
  otsikko, joka kuuluu tai tulee jonkin yläotsikon alle

alas /ˈalas/ (adv)
giù
  ylhäältä alaspäin, alemmas, alaosaan, ala-asentoon; alhaalle

alasaksa /ˈalasˌaksa/ (n)
basso tedesco
  nykyisin pohjoisessa Saksassa sekä Alankomaiden koillisosassa puhuttava kieli, jolle ei ole kehitetty yleiskieltä tai vakiinnutettu yhteistä kirjoitusjärjestelmää (kielitunnus: nds)

alasin /ˈalasɪn/ (n)
incudine
  sepän takomisen alustana käyttämä raskas metallialusta

alasinluu /ˈalasˌinluː/ (n)
incudine
  (anatomia) yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

alastomuus /ˈalastomuːs/ (n)
nudità
  se, että on alaston

alaston /ˈalaston/ (adj)
nudo
  ilman vaatteita oleva

alasuku /ˈalasˌuku/ (n)
sottogenere
  suvun ja lajin väliin sijoittuva taksonominen taso

alba /ˈalba/ (n)
camice
  jumalanpalveluksessa käytettävä tavallisesti valkea vaate

albania /ˈalbanˌia/ (n)
albanese
  indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan erityisesti Albaniassa (kielitunnus: sq)

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (adj)
albanese
  Albaniasta peräisin oleva tai Albaniaan liittyvä

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (n)
albanese
  pysyvästi Albaniassa asuva henkilö

albatrossi /ˈalbatrˌossɪ/ (n)
albatro
  joukko pitkä- ja kapeasiipisiä eteläisen pallonpuoliskon merialueiden oivallisina lentäjinä ja merimiesten onnentuojina tunnettuja lintuja ()

albiino /ˈalbɪːno/ (adj)
albino
  albinistinen

albiino /ˈalbɪːno/ (n)
albino
  eläin tai ihminen, jolla ei geenimuutosten vuoksi ole pigmenttiä ihollaan

albumi /ˈalbumɪ/ (n)
album
  kirja johon kirjoitetaan muistorunoja, kootaan nimikirjoituksia, postimerkkejä, tulitikkuetikettejä, valokuvia tms. kokoelmaksi

albumiini /ˈalbumˌiːnɪ/ (n)
albumina
  yksinkertaisten valkuaisaineiden ryhmään kuuluva vesiliukoinen aine, jota esiintyy yhdisteissä mm. veriherassa ja munanvalkuaisessa

albuminuria /ˈalbumˌinurˌia/ (n)
albuminuria#Italia

aldehydi /ˈaldehˌydɪ/ (n)
aldeidi, aldeide
  orgaaninen yhdiste, joka muodostuu alkoholin hapettuessa

ale /ˈale/ (n)
svendita
  alennusmyynti

aleksandriini /ˈaleksˌandrɪːnɪ/ (n)
alessandrino
  eräs ranskalainen runomitta, joka koostuu 12:ta tai 13:ta(?) jambisesta tavusta, jossa tahtilepo on aina kuudennen tavun jälkeen

aleksandriitti /ˈaleksˌandrɪːtːɪ/ (n)
alessandrite
  päivänvalossa vihreä ja keinovalossa punainen krysoberylli

alemmuuskompleksi /ˈalemmˌuːskomplˌeksɪ/ (n)
complesso d'inferiorità
  usein tiedostamaton huonommuudentunne toisiin nähden

alempi /ˈalempɪ/ (adj)
subalterno
  enemmän alapuolella sijaitseva

alennusmerkki /ˈalennˌusmerkːɪ/ (n)
bemolle
  etumerkintä, joka alentaa sävelen soivaa sävelkorkeutta puolisävelaskelella; nuottikirjoituksessa alennusmerkin symboli on ♭

alennusmyynti /ˈalennˌusmyːntɪ/ (n)
svendita
  tilanne, jossa tuotteita myydään alennuksella, alennettuun hintaan; usein alennusmyynnit ajoittuvat alennusmyyntikaudelle

alentua /ˈalentˌua/ (v)
accondiscendere
  nöyrtyä (tekemään jotakin väärää)

alfa /ˈalfa/ (n)
alfa
  kreikan aakkosten ensimmäinen kirjain, kreikan kielen suuraakkonen alfa: Α ja vastaava pienaakkonen alfa: α

alfahiukkanen /ˈalfahˌiukːanen/ (n)
elione
  elektroninsa menettänyt, ionisoitunut heliumydin

alfauros /ˈalfauros/ (n)
maschio alfa
  lauman johtava ja naaraiden kanssa paritteleva uros
  vaikutusvaltainen ihmisjoukon johtava ja naisten suosima mies

algebrallinen /ˈalɡebrˌallɪnen/ (adj)
algebrico
  algebraan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (adj)
algerino
  Algeriasta peräisin oleva tai Algeriaan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (n)
algerino, algerina
  pysyvästi Algeriassa asuva henkilö

algoritmi /ˈalɡorˌitmɪ/ (n)
algoritmo
  joukko järjestelmällisesti suoritettavia käskyjä tai ohjeita jonkin tehtävän suorittamiseksi; erityisesti matematiikassa ja tietojenkäsittelyssä tarkkaan määritelty sarja ongelman ratkaisemista varten

algoritminen /ˈalɡorˌitmɪnen/ (adj)
algoritmico
  algoritmeihin perustuva

aliarvioida /ˈalɪˌarvɪˌoida/ (v)
sottostimare, sottovalutare
  arvioida jokin joiltakin ominaisuuksiltaan vähäisemmäksi tai pienemmäksi kuin mitä se todellisuudessa on

aliravitsemus /ˈalɪravˌitsemus/ (n)
malnutrizione
  liian vähäinen ravinnonsaanti

aliravittu /ˈalɪravˌitːu/ (adj)
denutrito
  joka on saanut liian vähän ravintoa; jonka ravitsemustila on heikko

aliupseeri /ˈaliupsˌeːrɪ/ (n)
sottufficiale
  (sotavoimat) henkilö jolla on jokin sotilasarvoista, jotka sijoittuvat arvojärjestyksessä upseerin ja miehistön väliin

alkaa /ˈalkaː/ (v)
cominciare, iniziare, principiare
  saada alkunsa, syntyä
  ryhtyä tekemään jotakin

alkaani /ˈalkaːnɪ/ (n)
alcano
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia

alkaloidi /ˈalkalˌoidɪ/ (n)
alcaloide
  (orgaaninen kemia) kasviemäs, suurta joukkoa yleensä myrkyllisiä kasveissa esiintyviä typpipitoisia emäksiä edustava yhdiste

alkeeni /ˈalkeːnɪ/ (n)
alchene
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on yksi tai useampi kaksoissidos

alkeishiukkanen /ˈalkeishˌiukːanen/ (n)
particella elementare
  aineen jakamaton rakenneosa, jolla ei siis ole omaa sisäistä rakennetta eikä se siten koostu muista hiukkasista; huomattavasti pienempi kuin atomi, jonka luultiin pitkään olevan aineen jakamaton rakenneosa; nykykäsityksen mukaan jakautuvat useisiin eri fermioneihin ja bosoneihin

alkeisvaraus /ˈalkeisvaraus/ (n)
carica elementare
  pienin itsenäisillä hiukkasilla eli protoneilla tai elektroneilla esiintyvä sähkövaraus, jonka monikertoja muiden varauksellisten itsenäisten hiukkasten varaukset ovat ja jonka murto-osia alkeishiukkasten varaukset ovat

alkemia /ˈalkemˌia/ (n)
alchimia
  oppi, jonka tarkoituksena on valmistaa kultaa muista aineista tai saavuttaa kuolemattomuus ns. viisasten kiven avulla

alkemisti /ˈalkemˌistɪ/ (n)
alchimista
  alkemian harjoittaja

alkio /ˈalkɪo/ (n)
embrione
  uuden kasvi- tai eläinyksilön varhainen kehitysmuoto; ihminen on alkio hedelmöityksen ja noin 8. raskausviikon välisenä aikana

alkoholi /ˈalkohˌolɪ/ (n)
alcol, alcool
  mikä tahansa alkoholiryhmän (OH) eli hydroksyyliryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste

alkoholijuoma /ˈalkohˌolɪjˌuoma/ (n)
alcolico
  nautittavaksi tarkoitettu etyylialkoholia sisältävä juoma, joka Suomen lainsäädännön mukaan sisältää enemmän kuin 1,2 tilavuusprosenttia ja enintään 80 % etyylialkoholia

alkoholipitoinen /ˈalkohˌolɪpɪtˌoinen/ (adj)
alcolico
  sellainen, joka sisältää alkoholia

alkoholismi /ˈalkoholˌismɪ/ (n)
alcolismo
  pitkäaikaisesta alkoholin liikakäytöstä johtuva riippuvuus; toisaalta pidetään sairautena, johon joillakin henkilöillä on muita suurempi alttius

alkoholisti /ˈalkoholˌistɪ/ (n)
alcolista
  alkoholista riippuvainen henkilö; alkoholismia sairastava henkilö

alkoholiton /ˈalkohˌolɪton/ (adj)
analcolico
  sellainen, jossa ei ole alkoholia
  alkoholia juomaton

alkometri /ˈalkomˌetrɪ/ (n)
etilometro
  laite, jolla määritetään veren alkoholipitoisuus uloshengitysilmasta

alkovi /ˈalkovɪ/ (n)
alcova
  makuualkovi, huoneessa oleva makuusyvennys

alku /ˈalku/ (n)
inizio
  se, mistä jokin alkaa, alkamiskohta, alkupää

alkuaine /ˈalkuˌaine/ (n)
elemento
  aine, jota ei voi kemiallisesti pilkkoa pienempiin osiin ja joista kaikki kemialliset yhdisteet muodostuvat; määritellään aineeksi, jonka atomin ytimessä, atomiytimessä, on tietty määrä protoneja

alkuasukas /ˈalkuˌasukas/ (n)
indigeno
  (antropologia) sivistyneen yhteiskunnan ulkopuolella, tavallisesti luonnossa ja heimokulttuurissa asuva henkilö

alkueliö /ˈalkuˌelɪø/ (n)
protista
  yleisnimitys niille alkeellisille aitotumaisille eliöryhmille, jotka eivät sukulaisuussuhteidensa perusteella kuulu kasveihin, eläimiin tai sieniin

alkueläin /ˈalkuelæin/ (n)
protozoo
  nimitys eräille mikroskooppisille ja yksisoluisille aitotumaisten eliöryhmille, jotka ovat elintavoiltaan eläinmäisiä, eli toisenvaraisia ja liikuntakykyisiä

alkuhärkä /ˈalkuhˌærkæ/ (n)
uro
  nautojen vuonna 1627 sukupuuttoon kuollut kantamuoto (Bos taurus primigenius); naudan villi esimuoto

alkukirjain /ˈalkukˌirjain/ (n)
iniziale
  sanan ensimmäinen kirjain

alkuluku /ˈalkulˌuku/ (n)
numero primo
  yhtä suurempi kokonaisluku, joka on jaollinen vain itsellään ja yhdellä

alkupala /ˈalkupˌala/ (n)
antipasto
  ruokahalun kiihottamiseksi juuri ennen ruokailua tai aterian alussa nautittava pieni syötävä

alkuperä /ˈalkupˌeræ/ (n)
origine
  se, mistä joku tai jokin periytyy tai tulee

alkuperäinen /ˈalkuperˌæinen/ (adj)
originale
  sellainen, joka on ollut alun perin tai alkuaan, synnynnäinen; aito, oikea; alkuperään liittyvä

alkuräjähdys /ˈalkuræjˌæhdys/ (n)
Big Bang
  tapahtuma, jossa nykyisin tuntemamme maailmankaikkeuden uskotaan saaneen alkunsa noin 13,8 miljardia vuotta sitten; tapahtumassa sai alkunsa aika, syntyivät maailmankaikkeuden neljä perusvuorovaikutusta: gravitaatio, heikko vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus ja sähkömagnetismi, sekä ainetta ja antiainetta, joista jäljelle jäi ensimmäistä

alkusoitto /ˈalkusˌoitːo/ (n)
ouverture
  laajamuotoisen sävellyksen, kuten oopperan esittelyjakso

alkutekijä /ˈalkutˌekɪjæ/ (n)
fattore primo
  kokonaisluvun jaoton, eli kokonaislukuun tasan sisältyvä, tekijä; tällainen tekijä on alkuluku

alkyyni /ˈalkyːnɪ/ (n)
alchino
  (kemia) hiilivety, jossa on vähintään yksi kolmoissidos kahden hiiliatomin välillä

alla /ˈalla/ (adv)
sotto
  (tilasta) jonkin alapuolella

allas /ˈallas/ (n)
conca
  päältä avoin säiliö, jossa pidetään jonkinlaista nestettä varastointia tai käsittelyä varten

alleeli /ˈalleːlɪ/ (n)
allele
  (biologia) vastingeeni, tietyn geenin esiintyminen kahtena tai useampana eri muotona, jotka vaikuttavat samaan ominaisuuteen, mutta eri tavoin

allegoria /ˈalleɡˌorɪa/ (n)
allegoria
  abstraktisten käsitteiden, luonnonvoimien tai esineiden personifikaatio, vertauskuvallinen esitystapa

allegorinen /ˈalleɡˌorɪnen/ (adj)
allegorico
  allegorian avulla esitetty, siihen liittyvä, vertauskuvallinen

allegro /ˈalleɡro/ (n)
allegro
  tempomerkintä: nopeasti (n. 120–160 iskua minuutissa); merkintää täydennetään usein selventävin lisämerkinnöin

allekirjoittaa /ˈallekˌirjoitːaː/ (v)
firmare
  laittaa nimensä esimerkiksi sopimukseen vahvistukseksi

allekirjoitus /ˈallekˌirjoitus/ (n)
firma
  asiakirjan aitoutta varmentava tai hyväksyntää asiakirjan sisällölle ilmaiseva päivättyyn asiakirjaan kirjoitettu nimikirjoitus

allergeeni /ˈallerɡˌeːnɪ/ (n)
allergene
  allergian aiheuttaja, herkistävä aine

allergia /ˈallerɡˌia/ (n)
allergia
  yliherkkyys jollekin elimistölle vieraalle aineelle

allergikko /ˈallerɡˌikːo/ (n)
allergico
  jollekin allerginen eli yliherkkä ihminen, allergiasta kärsivä

allerginen /ˈallerɡɪnen/ (adj)
allergico
  sellainen, jolla on allergia; allergiaan liittyvä

alleviivata /ˈallevˌiːvata/ (v)
sottolineare
  merkitä tärkeä kohta tekstistä piirtämällä viiva sen alle

alli /ˈallɪ/ (n)
anatra dalla coda lunga
  keskikokoinen musta-ruskea-valkea sorsalintu

alligaattori /ˈallɪɡˌaːtːorɪ/ (n)
alligatore
  jokin heimon Alligatoridae eläimistä, krokotiilieläimiin kuuluvan matelija, erityisesti alligaattorien heimon nimikkoeläin eli varsinainen alligaattori

allofoni /ˈallofˌonɪ/ (n)
allofono
  yksittäinen tiettyä foneemia edustava äänne (fooni)

allotrooppi /ˈallotrˌoːpːɪ/ (n)
allotropo
  allotrooppinen muoto, erilainen muoto alkuaineesta

allyyli /ˈallyːlɪ/ (n)
allile
  eräs hiilivetyradikaali

almanakka /ˈalmanˌakːa/ (n)
almanacco
  painotuote, joka esittää vuoden kierron, tärkeät yleiset merkkipäivät sekä muuta ajankohtaista ja yleishyödyllistä tietoa

almandiini /ˈalmandˌiːnɪ/ (n)
almandino
  sinertävän punainen granaatti

almu /ˈalmu/ (n)
elemosina
  toisen auttamiseksi annettava, yleensä rahalahjoitus

aloittaa /ˈaloitːaː/ (v)
cominciare, iniziare
  laittaa jokin alulle

aloittelija /ˈaloitːˌelɪja/ (n)
principiante, debuttante, novizio
  kokematon tai tottumaton henkilö; joku joka ei ole paljoa tehnyt kyseistä asiaa

alokas /ˈalokas/ (n)
arruolato
  varusmies, joka ei ole vielä vannonut sotilasvalaa

alpakka /ˈalpakːa/ (n)
alpaca
  Etelä-Amerikassa villan tuotantoon jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (Vicugna pacos, 2001), joka on sukua laamalle

alppiruusu /ˈalpːɪrˌuːsu/ (n)
rododendro
  eräiden -suvun kasvien nimitys

alppitähti /ˈalpːɪtˌæhtɪ/ (n)
stella alpina
  erityisesti euroopanalppitähti eli Leontopodium alpinum, eurooppalainen vuoristokasvi

alppivaris /ˈalpːɪvarɪs/ (n)
gracchio
  variksiin kuuluva lintu ()

alruuna /ˈalruːna/ (n)
mandragora
  rohtomandrake (Mandragora officinarum), monivuotinen kasvi, jolla on suuret, haaroittuvat juuret ja isot lehdet

altavastaaja /ˈaltavˌastaːja/ (n)
oppresso
  (ottelussa tai kilpailussa) heikommassa asemassa oleva; se, jonka odotetaan pärjäävän huonommin

altruismi /ˈaltrwɪsmɪ/ (n)
altruismo
  toisten kunnioittaminen ja huomioon ottaminen; epäitsekkyys

alttari /ˈaltːarɪ/ (n)
altare
  pöytä tai muu tasainen rakennelma, jota käytetään uskonnollisissa rituaaleissa

altto /ˈaltːo/ (n)
contralto
  kuorossa toiseksi korkein ääniala tyypillisessä sopraano-altto-tenori-basso -osituksessa; sopraanoa matalampi ääni, jota laulavat matalaääniset naiset, pojat ja korkeaääniset miehet tai falsettilaulajat

alttoviulu /ˈaltːovˌiulu/ (n)
viola
  viola, viulun kanssa rakenteeltaan samanlainen, mutta sitä suurempi ja matalaäänisempi jousisoitin

alttoviulukonsertto /ˈaltːovˌiulukˌonsertːo/ (n)
concerto viola
  konsertto alttoviululle ja orkesterille

alue /ˈalue/ (n)
regione, area, zona
  paikka; rajattu, äärellinen ala

alueellinen /ˈaluˌeːllɪnen/ (adj)
regionale
  aluetta koskeva

aluke /ˈaluke/ (n)
innesco
  (mikrobiologia) lyhyt RNA- tai DNA-juoste (yleensä noin 20 emäsparia), joka toimii DNA:n replikaation aloituskohtana; polymeraasiketjureaktiossa käytettävä synteettinen DNA-jakso, joka tunnistaa monistettavan DNA-alueen pään

aluksi /ˈaluksɪ/ (adv)
inizialmente
  ensimmäiseksi, työn ensimmäisessä vaiheessa

alumiini /ˈalumˌiːnɪ/ (n)
alluminio
  maametalleihin kuuluva metallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain yhdisteissä; sen kemiallinen merkki on Al

alumiininen /ˈalumˌiːnɪnen/ (adj)
alluminico
  alumiinista valmistettu, alumiinia sisältävä

aluna /ˈaluna/ (n)
allume
  kaliumin ja alumiinin kaksoissuola

alus /ˈalus/ (n)
vascello
  vesikulkuneuvo; (laajemmin) ilma- t. avaruuskulkuneuvo

alushousut /ˈalushˌousut/ (n)
mutande
  ihoa vastaan pidettävät housut, jotka ovat lähinnä sukuelimien ja takapuolen suojana

aluspaita /ˈaluspˌaita/ (n)
canottiera
  ihoa vasten (toisen paidan alla) pidettävä (miesten) kaulukseton paita

alustavasti /ˈalustavˌastɪ/ (adv)
tentativamente
  alustavalla tavalla

alveolaarinen /ˈalveolˌaːrɪnen/ (adj)
alveolare
  sellainen, jossa yläetuhampaiden hammasvalli on ääntymävyöhykkeenä

amalfilainen /ˈamalfɪlˌainen/ (adj)
amalfitana, amalfitano
  Amalfiin kuuluva tai liittyvä, Amalfista kotoisin oleva

amalfilainen /ˈamalfɪlˌainen/ (n)
amalfitana, amalfitano
  pysyvästi Amalfissa asuva henkilö; syntyperältään amalfilainen

amalgaami /ˈamalɡˌaːmɪ/ (n)
amalgama
  elohopean ja jonkin toisen metallin seos

amarantti /ˈamarˌantːɪ/ (n)
amaranto
  eräs atsoväri, jota käytetään tai on käytetty elintarvikkeissa (E123)

amaryllis /ˈamarˌyllɪs/ (n)
amarillide
  mikä tahansa amaryllisten sukuun kuuluva narsissikasvien laji tai sellaisen yksilö

amatsoni /ˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone
  Kreikan mytologiassa Mustanmeren rannalla asuvan sotaisan, kuningatarten hallitseman naiskansan jäsen

amazonianamatsoni /ˈamatsˌonɪˌanamˌatsonɪ/ (n)
amazzone capogiallo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amazonianaranen /ˈamatsˌonɪˌanaranen/ (n)
pappagallino beccoscuro
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

amazoniankanahaukka /ˈamatsˌonɪˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
astore panciagrigia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ambulanssi /ˈambulˌanssɪ/ (n)
ambulanza
  hälytysajoneuvo, joka on varustettu sairaanhoitoon tarkoitetulla varustuksella ja mahdollistaa potilaille annettavan ensiavun ja kiireellisen kuljetuksen makuuasennossa

ameba /ˈameba/ (n)
ameba
  Amoebozoa-kuntaan kuuluva yksisoluinen aitotumallinen eliö, joka liikkuu muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja

amerikium /ˈamerɪkium/ (n)
americio
  eräs radioaktiivinen alkuainemetalli

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (adj)
americano
  Amerikasta peräisin oleva tai Amerikkaan liittyvä

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (n)
americano, americana
  Yhdysvalloissa asuva, Yhdysvaltain kansalainen
  Amerikoissa asuva, yleisimmin joko pohjoisamerikkalainen tai eteläamerikkalainen

ametisti /ˈametˌistɪ/ (n)
ametista
  läpikuultava, väriltään sinipunaisesta purppuraan vaihteleva kvartsi

amfibinen /ˈamfɪbɪnen/ (adj)
anfibio
  vuorottain maalla ja vedessä elävä

amfolyytti /ˈamfolˌyːtːɪ/ (n)
anfolito
  aine, joka voi toimia sekä happona että emäksenä

amfora /ˈamfora/ (n)
anfora
  antiikin aikainen kaksikorvainen, kapeakaulainen savesta tai metallista tehty vaasi, jota käytettiin viinin ja öljyn säilyttämiseen tai hautauurnana

amfoteerinen /ˈamfotˌeːrɪnen/ (adj)
anfotero
  happona ja emäksenä reagoiva

amhara /ˈamhara/ (n)
amarico
  pääasiassa Etiopiassa puhuttu seemiläinen kieli, kielitunnus: am

amidi /ˈamɪdɪ/ (n)
ammide
  amidiryhmä, karbonyyliryhmästä ja typestä koostuva ryhmä (

amiini /ˈamɪːnɪ/ (n)
ammina
  aine, joka sisältää aminoryhmän

aminohappo /ˈamɪnohˌapːo/ (n)
amminoacido
  orgaaninen yhdistelmä, missä on sekä (emäksinen) aminoryhmä että (hapan) karboksyyliryhmä. On perustana joukolle koostumukseltaan erilaisia fysiologisesti merkittäviä orgaanisia happoja, joista kaikki proteiinit koostuvat

amiraali /ˈamɪrˌaːlɪ/ (n)
ammiraglio
  merivoimien korkein sotilasarvo, joka vastaa maavoimien kenraalia

amiraaliperhonen /ˈamɪrˌaːlɪpˌerhonen/ (n)
Vulcano
  (eläintiede) amiraali, täpläperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen

ammatti /ˈammatːɪ/ (n)
professione, mestiere
  se, mitä henkilö tekee työkseen; pätevyys jonkin tietyn työn taitamiseen

ammattimaisesti /ˈammatːɪmˌaisestɪ/ (adv)
professionalmente
  ammattimaisella tavalla

amme /ˈamme/ (n)
vasca
  kylpemiseen (tavallisesti kylpyhuoneessa) käytettävä pienehkö vesiallas

ammentaa /ˈammentaː/ (v)
attingere
  ottaa keittoa tai nestettä astiasta, kauhoa

ammoniakki /ˈammonɪˌakːɪ/ (n)
ammoniaca
  typen ja vedyn yhdiste, NH₃

ammoniitti /ˈammonˌiːtːɪ/ (n)
ammonite
  sukupuuttoon kuolleita pääjalkaisten -alaluokasta

ammua /ˈammua/ (v)
muggire
  pitää lehmän ääntä

ammus /ˈammus/ (n)
munizione
  ampuma-aseen projektiili; ampumatarvike tai tuhovaikutuksen välittävä esine

amorfinen /ˈamorfɪnen/ (adj)
amorfo
  kiteetön, sellainen, joka on kiinteä, tasalaatuinen ja muodoton, jolta puuttuu kiteinen rakenne

ampeeri /ˈampeːrɪ/ (n)
ampere
  sähkövirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus A)

ampeerimittari /ˈampeːrɪmˌitːarɪ/ (n)
amperometro
  sähkövirran mittari

ampeeritunti /ˈampeːrɪtˌuntɪ/ (n)
amperora
  sähkövarauksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö, varaus, josta saadaan ampeerin sähkövirta tunnin ajaksi. Tunnus Ah.

ampiainen /ˈampɪˌainen/ (n)
vespa
  yleensä yhdyskunnassa elävä hyönteinen heimossa , jonka naarailla on myrkkypistin, jonka pistos on tuskallinen myös ihmiselle

amplitudimodulaatio /ˈamplɪtˌudɪmˌodulˌaːtɪo/ (n)
modulazione di ampiezza
  modulaatio, jossa muutellaan signaalin amplitudia eli voimakkuutta moduloivan signaalin tahdissa

ampua /ˈampua/ (v)
sparare
  laukaista ammus tai nuoli aseella johonkin kohteeseen ilman että kohde kuolee

ampua alas /ˈampua ˈalas/ (v)
abbattere
  pudottaa ampumalla

ampuhaukka /ˈampuhˌaukːa/ (n)
smeriglio
  jalohaukkoihin kuuluva pieni petolintu ()

ampulli /ˈampullɪ/ (n)
ampolla
  sulattamalla suljettu, yleensä nestetäytteinen pieni pullo

ampuma-ase /ˈampumaˈase/ (n)
arma da fuoco
  ampumiseen käytetty ase, usein tuliase, myös erilaiset jouset

ampumahiihto /ˈampumahˌiːhto/ (n)
biathlon
  urheilulaji, jossa kilpailijoiden paremmuus ratkaistaan hiihdon ja ammunnan yhteistuloksella

ampumarata /ˈampumˌarata/ (n)
poligono di tiro
  rajattu alue tai tila, jossa on määrätyt ampumapaikat ja ampumasuunnat ja joka on tarkoitettu ampumaharjoitteluun ja -kilpailuun

ampumatarvikkeet /ˈampumatˌarvɪkːeːt/ (n)
munizioni
  ampumiseen, tarkemmin laukauskeen tarvittavan materiaalin kokonaisuus

ampuminen /ˈampumɪnen/ (n)
sparatoria
  ampua-verbistä muodostettu teonnimi

amputaatio /ˈamputˌaːtɪo/ (n)
amputazione
  (patologia) raajan osittainen tai kokonaan puuttuminen; raajapuutos

amputoida /ˈamputˌoida/ (v)
amputare
  poistaa leikkaamalla ruumiinosa kokonaan tai osittain

amuletti /ˈamulˌetːɪ/ (n)
amuleto
  mukana pidettävä esine, jonka uskotaan tuovan hyvää onnea tai suojaavan kantajaansa pahaa vastaan

anaaliseksi /ˈanaːlɪsˌeksɪ/ (n)
sesso anale
  peräaukon kautta tapahtuva yhdyntä

anabolinen /ˈanabˌolɪnen/ (adj)
anabolico
  anabolian mukainen, (aineenvaihdunnasta) rakentava

anafylaksia /ˈanafylˌaksɪa/ (n)
anafilassi
  nopeasti kehittyvä yleisoirein ilmenevä allerginen yliherkkyys

anakonda /ˈanakˌonda/ (n)
anaconda
  suurikokoinen kuristajakäärme, joka elää Etelä-Amerikassa

anakronismi /ˈanakronˌismɪ/ (n)
anacronismo#Italia
  virhe ajan suhteen, esineen, asian tai käsitteen sijoittaminen sille sopimattomaan aikakauteen

analfabeetti /ˈanalfabˌeːtːɪ/ (n)
analfabeta
  luku- ja kirjoitustaidoton henkilö

analogia /ˈanalˌoɡɪa/ (n)
analogia
  kahden esineen, asian tai suhteen välille yhteneväisyyden, vastaavuuden, samankaltaisuuden muodostava kielellinen ilmaisu; kognitiivinen prosessi, joka siirtää informaatiota tai merkitystä tietystä lähteestä tiettyyn kohteeseen

analoginen /ˈanalˌoɡɪnen/ (adj)
analogico
  fyysisten määrien käsittelyyn, jatkuviin suureisiin perustuva, ei-digitaalinen

analysoida /ˈanalysˌoida/ (v)
analizzare
  eritellä, jakaa osiin; määrittää purkamalla osiin

analyysi /ˈanalˌyːsɪ/ (n)
analisi
  tutkittavana olevan asian määrittäminen purkamalla osiin

analyytikko /ˈanalˌyːtɪkːo/ (n)
analista
  henkilö joka analysoi jotain työkseen

analyyttinen geometria /ˈanalˌyːtːɪnen ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
geometria analitica
  geometrian osa-alue, joka soveltaa geometristen ongelmien ratkaisemiseen matemaattista analyysiä ja algebraa

ananas /ˈananas/ (n)
ananas
  hedelmäananas, Ananas comosus, trooppinen yksisirkkainen kasvi ja sen mehevä epähedelmä

anarkia /ˈanarkˌia/ (n)
anarchia
  (poliittinen ideologia) anarkismin mukainen aate ja yhteiskunta, jossa ei ole valtiota ja jossa vallan on aina perusteltava itsensä

anarkismi /ˈanarkˌismɪ/ (n)
anarchismo
  alistavista yhteiskuntarakenteista vapaata yhteiskuntaa tavoitteleva poliittinen aate, joka korostaa tasa-arvoa ja toiminnan vapaaehtoisuutta

anarkokapitalismi /ˈanarkˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
anarcocapitalismo
  anarkismin ja kapitalismin yhdistelmä, jossa valtio lakkautetaan, korostetaan markkinoiden kykyä ratkaista ongelmia ja lait ovat yksityisiä

anateema /ˈanatˌeːma/ (n)
anatema
  (kirkko) kirous, pannaanjulistus, jota on käytetty raskaisiin rikoksiin syyllistyneisiin henkilöihin

anatomia /ˈanatˌomɪa/ (n)
anatomia
  eliöiden rakennetta käsittelevä tiede

anatominen /ˈanatˌomɪnen/ (adj)
anatomico
  sellainen, joka kuuluu anatomiaan, anatomiaan liittyvä, anatomialle ominainen, anatomiaa koskeva

anatomisesti /ˈanatˌomɪsˌestɪ/ (adv)
anatomicamente
  anatomialtaan tarkasti; anatomian mukaisesti; anatomialtaan

andienamatsoni /ˈandienamˌatsonɪ/ (n)
amazzone nucasquamata
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (adj)
andorrano
  Andorraan kuuluva tai siihen liittyvä

androidi /ˈandroidɪ/ (n)
androide
  ihmistä muistuttava robotti

andrologia /ˈandrolˌoɡɪa/ (n)
andrologia
  lääketieteen haara, joka on erikoistunut erityisesti vain miehillä esiintyvien sukupuolielinten ongelmien ja urologisten sairauksien hoitoon

anemia /ˈanemˌia/ (n)
anemia
  veritauti, jossa punasolujen sisältämän hemoglobiinin tai itse punasolujen määrä on normaalia pienempi ja tämän seurauksena veren hapenkuljetuskyky on alentunut; vähäverisyys

anesteettinen /ˈanestˌeːtːɪnen/ (adj)
anestetico
  anestesiaan kuuluva; puuduttava, nukuttava, puudutus-, nukutus-

angiogeneesi /ˈaŋŋɪˌoɡenˌeːsɪ/ (n)
angiogenesi
  alkion verisuonten muodostuminen

anglikaani /ˈaŋlɪkˌaːnɪ/ (n)
anglicano
  anglikaanisen kirkon jäsen

anglikaaninen /ˈaŋlɪkˌaːnɪnen/ (adj)
anglicano
  Englannin protestanttiseen valtionkirkkoon liittyvä, sen opetuksen mukainen

anglismi /ˈaŋlɪsmɪ/ (n)
anglicismo, anglismo
  englannin kielestä muuhun kieleen siirtynyt sana tai lauserakenne, joka on usein vastaanottavan kielen omien sääntöjen vastainen

angolalainen /ˈaŋŋolalˌainen/ (adj)
angolano
  Angolasta peräisin oleva tai Angolaan liittyvä

angolankaija /ˈaŋŋolˌaŋkaija/ (n)
pappagallo di Rüppell
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

aniliini /ˈanɪlˌiːnɪ/ (n)
anilina
  yksinkertainen aromaattinen yhdiste

animaatio /ˈanɪmˌaːtɪo/ (n)
cartone animato, animazione
  tekniikka, jolla luodaan liikkuvaa kuva yksittäisistä kuvista vaihtamalla niitä tietyin väliajoin useita kertoja sekunnissa

animisti /ˈanɪmˌistɪ/ (n)
animista
  animismiin uskova henkilö

animistinen /ˈanɪmˌistɪnen/ (adj)
animistico
  animismin mukainen

anioni /ˈanɪˌonɪ/ (n)
anione
  positiivisesti varautunut ioni, jollainen muodostuu kun on vastaanotettu elektroneja

anislikööri /ˈanɪslɪkˌøːrɪ/ (n)
anisetta
  aniksella maustettu likööri

ankara /ˈaŋkara/ (adj)
severo
  sellainen, joka on kohtuuttoman vaativa, joka ei päästä helpolla; kova

ankerias /ˈaŋkerɪas/ (n)
anguilla
  erityisesti laji (), jolla on pyöreä pitkulainen takaosasta litteä ruumis. Ankeriaan kehitysvaiheita ovat muna, toukka, lasiankerias ja aikuinen yksilö. Naaraat nousevat jokia pitkin makeaan veteen, josta lähtevät sukukypsinä vaellukselle mereen kohti lisääntymisalueita.

ankka /ˈaŋkːa/ (n)
anatra
  kotieläimenä pidettävä sinisorsan muoto (Anas platyrhynchos domestica), josta on useita muunnoksia

ankkapuhe /ˈaŋkːapˌuhe/ (n)
ocoparlare
  poliittinen puhe ilman sisältöä; puhetta jossa ei muodostu yhteyttä puhujan aivoihin

ankkuri /ˈaŋkːurɪ/ (n)
ancora
  ketjulla tai köydellä varustettu yleensä rautainen väline aluksen, poijun tai muun kelluvan esineen kiinnittämiseen sen ajelehtimisen estämiseksi.
  pieni tynnyri, n. 39 litraa, käytetty vetomittana

anniskelu /ˈannɪskˌelu/ (n)
licenza
  alkoholijuomien myynti ja tarjoilu anniskeluliikkeessä; se, että anniskellaan

annos /ˈannos/ (n)
porzione
  osuus tai määrä jotain

anomus /ˈanomus/ (n)
richiesta
  nöyrä pyyntö; virallinen pyyntö

anonyymi /ˈanonˌyːmɪ/ (adj)
anonimo
  tuntematon

anoppi /ˈanopːɪ/ (n)
suocera :it:suocera, suocera
  puolison äiti

anorakki /ˈanorˌakːɪ/ (n)
giacca a vento
  inuiittien käyttämä hupullinen, hylkeen tai karibun nahasta tehty, yleensä tuulenpitävä takki, joka ei aukea edestä vaan se puetaan pään yli vetämällä

anoreksia /ˈanorˌeksɪa/ (n)
anoressia
  anoreksia nervosa, syömishäiriö, jossa ihminen näkee itsensä liian lihavana riippumatta siitä, kuinka laiha hän todellisuudessa on

anosmia /ˈanosmˌia/ (n)
anosmia
  kyvyttömyys haistaa; hajuaistittomuus

ansa /ˈansa/ (n)
trappola
  paikka, väline tai tilanne, jolla toivotaan saatavan kiinni ihminen tai eläin

ansaita /ˈansaita/ (v)
guadagnare
  saada rahaa esim. tekemästään työstä
meritare
  olla jonkin arvoinen

ansio /ˈansɪo/ (n)
merito
  tuloja tuottava, ansaitsemistarkoituksessa tehty työ, ansiotyö

ansiosta /ˈansɪˌosta/ (adv)
grazie
  aiheellisesti, täydestä syystä

antaa /ˈantaː/ (v)
dare
  luovuttaa toiselle
lasciare
  sallia

antaa anteeksi /ˈantaː ˈanteːksɪ/ (v)
perdonare
  ilmaista suullisesti tai kirjallisesti toiselle, ettei ole vihainen toisen tekemästä virheestä tai loukkauksesta

antagonisti /ˈantaɡonˌistɪ/ (n)
antagonista
  päähenkilön vastustaja

antasidi /ˈantasˌidɪ/ (n)
antiacido
  happoa neutraloiva aine

antautua /ˈantautˌua/ (v)
arrendersi
  lopettaa jonkin vastustus ja alistua sen valtaan

anteeksianto /ˈanteːksɪˌanto/ (n)
perdono
  teon antaminen anteeksi
  velkojen tai saatavien peruuttaminen tai määrän vähentäminen

anteliaasti /ˈantelɪˌaːstɪ/ (adv)
generosamente
  runsaasti tai mielellään antaen

anteliaisuus /ˈantelɪˌaisuːs/ (n)
atto
  antamiselle suopea ominaispiirre tai asenne

antelias /ˈantelɪas/ (adj)
generoso
  runsaasti tai mielellään jotakin lahjaksi antava

antenni /ˈantennɪ/ (n)
antenna
  radioaaltojen vastaanottamiseen tai lähettämiseen tarkoitettu laite; avoin värähtelypiiri, joka sovittaa vastaanotto- tai lähetyslatteissa käsiteltävän radiotaajuisen signaalin eetterissä etenevään radiotaajuiseen säteilyyn.

antibiootti /ˈantɪbɪˌoːtːɪ/ (n)
antibiotico
  bakteereja tuhoava aine, esimerkiksi penisilliini

antifeminismi /ˈantɪfˌemɪnˌismɪ/ (n)
antifemminismo
  feminismin jonkin tai kaikkien muotojen vastustamista

antihistamiini /ˈantɪhˌistamˌiːnɪ/ (n)
antistaminico
  histamiinin vasta-aine

antihiukkanen /ˈantɪhˌiukːanen/ (n)
antiparticella
  hiukkanen, jolla on sama massa kuin tavallisella hiukkasella, mutta jonka kvanttiluvut ovat vastakkaiset

antilooppi /ˈantɪlˌoːpːɪ/ (n)
antilope
  useiden solakoiden, pitkä- ja ohutraajaisten laumoissa elävien onttosarvisten märehtijöiden yhteisnimitys

antimoni /ˈantɪmˌonɪ/ (n)
antimonio
  metallinen alkuaine, jolla on myös epämetallinen allotrooppimuoto. Kemiallinen merkki: Sb.

antioksidantti /ˈantɪˌoksɪdˌantːɪ/ (n)
antiossidante
  hapettumis-reaktion estävä aine, hapettumisenestoaine; kemiallinen yhdiste, joka estää toisten yhdisteiden hapettumista

antipatia /ˈantɪpˌatɪa/ (n)
antipatia
  vastenmielisyys tai epäluulo jotakin asiaa, henkilöä tai mielipidettä kohtaan

antipodienviherkaija /ˈantɪpodˌienvɪhˌerkaija/ (n)
parrocchetto delle Antipodes
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

antiprotoni /ˈantɪprˌotonɪ/ (n)
antiprotone
  protonin antihiukkanen

antisykloni /ˈantɪsˌyklonɪ/ (n)
anticiclone
  korkeapaineen keskuksesta ulospäin suuntautuva tuulijärjestelmä

antonyymi /ˈantonˌyːmɪ/ (n)
antonimo
  vastakohta sanojen välisenä merkityssuhteena; vastakohtasana, astevastakohta

antosyaani /ˈantosyˌaːnɪ/ (n)
antocianina
  eräitä kasvien vesiliukoisia punaisia ja sinipunaisia väriaineita

antrasiitti /ˈantrasˌiːtːɪ/ (n)
antracite
  eniten energiaa sisältävä, arvokas kivihiililaji

antropologi /ˈantropˌoloɡɪ/ (n)
antropologo
  antropologian tutkija

antropologia /ˈantropˌoloɡˌia/ (n)
antropologia
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva ihmistä tutkiva tiede, laajasti ottaen kaikki ihmisen ruumiillisia ja kulttuuriominaisuuksia tutkivat tieteet kuuluvat tähän; pohjoismaisessa opetuksessa aluetta on rajattu

antropologinen /ˈantropˌoloɡɪnen/ (adj)
antropologico
  antropologiaan kuuluva tai liittyvä

antura /ˈantura/ (n)
suola
  jalkineen ulkopohja

aortta /ˈaortːa/ (n)
aorta
  sydämen vasemmasta kammiosta lähtevä ruumiin suurin valtimo

apaattisesti /ˈapaːtːɪsˌestɪ/ (adv)
apaticamente
  apaattisella tavalla

aperitiivi /ˈaperɪtˌiːvɪ/ (n)
aperitivo#Italia
  ennen ruokailua nautittava alkoholijuoma

apheli /ˈaphelɪ/ (n)
afelio
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on kauimpana keskustähdestään

apila /ˈapɪla/ (n)
trifoglio
  -suvun hernekasvi

apina /ˈapɪna/ (n)
scimmia
  jokin kädellisten lahkon osalahkoon kuuluva nisäkäs

apinanleipäpuu /ˈapɪnˌanleipæpuː/ (n)
baobab#Italia
  mikä tahansa apinanleipäpuiden sukuun () kuuluva malvakasvien laji tai sellaisen yksilö

apinoida /ˈapɪnˌoida/ (v)
scimmiottare
  jäljitellä, matkia

apoptoosi /ˈapoptˌoːsɪ/ (n)
apoptosi
  solukuolema, solun ohjelmoitu kuolema; solujen jakautumista säätelevien geenien määräämä solujen ohjelmoitu kuoleminen, joka on normaali osa yksilönkehitystä ja kudosten uusiutumista

apostasia /ˈapostˌasɪa/ (n)
apostasia
  uskosta luopuminen

apostoli /ˈapostˌolɪ/ (n)
apostolo
  Raamatussa mainittu Jeesuksen opetuslapsi

apotti /ˈapotːɪ/ (n)
abate
  munkkiluostarin johtaja katolisessa kirkossa

apparatsikki /ˈapːarˌatsɪkːɪ/ (n)
apparatcik
  Neuvostoliitossa hallitsevan kommunistisen puolueen puoluekoneiston virkailija, joka ei kuulunut nomenklatuuraan

appelsiini /ˈapːelsˌiːnɪ/ (n)
arancia, arancio
  sen marja, jota arkikielessä kutsutaan hedelmäksi

appelsiinimehu /ˈapːelsˌiːnɪmˌehu/ (n)
aranciata
  appelsiinista puristettu mehu

appi /ˈapːɪ/ (n)
suocero
  puolison isä

aprikoida /ˈaprɪkˌoida/ (v)
meditare
  miettiä, ajatella

aprikoosi /ˈaprɪkˌoːsɪ/ (n)
albicocco
  aprikoosipuu (Prunus armeniaca)
albicocca, albicocco
  sen hedelmä

aprillipila /ˈaprɪllˌipɪla/ (n)
pesce d'aprile
  leikkimielinen puijaus, joka tehdään aprillipäivänä

apteekkari /ˈapteːkːˌarɪ/ (n)
farmacista
  henkilö, jolla on vaadittava tutkinto ja oikeus (apteekkioikeus) pitää apteekkia; historiallisesti apteekin omistaja ja lääkkeiden valmistaja; sana on jäänyt vanhanaikaiseksi ja pudonnut nykyhetken käytöstä, koska apteekkiala on muuttunut ja nykyään apteekeissa työskentelevät proviisorit ja farmaseutit

apteekki /ˈapteːkːɪ/ (n)
farmacia
  lääkkeiden myynti- ja historiallisesti myös valmistusliike

apu /ˈapu/ (n)
soccorso, aiuto
  toimi tai toimitus, minkä tarkoitus on auttaa pulaan joutunutta tai vaikeassa tilanteessa olevaa; auttaminen, avustaminen

apuverbi /ˈapuvˌerbɪ/ (n)
verbo ausiliaro, ausiliare
  (kielitiede) verbi jonka avulla muodostetaan verbin liittomuotoja; verbi, joka antaa pääverbistä semanttista tai lauseopillista lisätietoa

apuviiva /ˈapuvˌiːva/ (n)
taglio addizionale
  nuottiviivaston ylä- tai alapuolelle merkittävä lisäviiva silloin kun sävel ei mahdu nuottiviivastolle; huomattavan korkeat ja matalat sävelet merkitään näin

ara /ˈara/ (n)
ara
  varsinaisiin papukaijoihin lukeutuvaan Keski- ja Etelä-Amerikassa elävään sukuun () kuuluva lintu

arabeski /ˈarabˌeskɪ/ (n)
arabesco
  varsinkin maurilaisessa taiteessa kehittynyt geometrisista muodoista tyylitelty koristekuvio

arabia /ˈarabˌia/ (n)
arabo
  arabimaissa puhuttava seemiläinen kieli, jonka kirjakielenä toimii ns. klassinen arabia; eri valtioiden alueilla puhuttavat kielimuodot poikkeavat toisistaan sanastoltaan ja ääntämykseltään (sanalista)

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (adj)
arabo
  arabiankielistä etnistä alkuperää oleva, arabialaisuuteen liittyvä, Arabimaihin tai arabeihin liittyvä

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (n)
arabo, araba
  arabi, etniseltä syntyperältään arabimaista oleva
  arabianhevonen

arabianvahanokka /ˈarabɪˌanvahanˌokːa/ (n)
astrilde d’Arabia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (n)
aragonese
  (kielitiede) aragonian kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan Koillis-Espanjassa Aragonian itsehallintoalueella virallisen kielen, espanjan, ohessa. Sanalista

araknofobia /ˈaraknˌofobˌia/ (n)
aracnofobia
  hämähäkkien kammo

aramea /ˈaramˌea/ (n)
aramaico
  aramealaisten puhuma seemiläinen kieli (kielitunnus: arc)

aramealainen /ˈaramˌealˌainen/ (adj)
aramaico
  Aramiin, aramealaisiin tai arameaan liittyvä

aramealainen /ˈaramˌealˌainen/ (n)
aramaico
  Aramissa muinoin asunut seemiläinen nomadinen kansa

arasti /ˈarastɪ/ (adv)
timidamente
  aralla tavalla

araukaria-amatsoni /ˈaraukˌarɪaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone occhirossi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

areena /ˈareːna/ (n)
arena
  roomalaisen amfiteatterin hiekkapäälysteinen näyttämö, jota kerrotaan käytetyn taistelukenttänä

areiolainen /ˈareiolˌainen/ (adj)
ariano
  areiolaisuuteen liittyvä

areiolainen /ˈareiolˌainen/ (n)
ariano
  areiolaisuuden kannattaja

areometri /ˈareomˌetrɪ/ (n)
aerometro
  nesteiden ominaispainon määrittämiseen käytettävä mittalaite

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (adj)
argentino
  Argentiinasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (n)
argentino
  pysyvästi Argentiinassa asuva henkilö

argon /ˈarɡon/ (n)
argon, argo
  jalokaasuihin kuuluva väritön, hajuton ja mauton alkuaine

argumentti /ˈarɡumˌentːɪ/ (n)
argomento
  looginen, perusteltu todistus tai mielipide

aristokratia /ˈarɪstˌokratˌia/ (n)
aristocrazia
  valtiomuoto, jossa valta on yläluokalla, aatelilla tms.

aristoteelinen /ˈarɪstotˌeːlɪnen/ (adj)
aristotelico
  Aristoteleen oppien mukainen

aristotelismi /ˈarɪstˌotelˌismɪ/ (n)
aristotelismo
  Aristoteleen ajatuksiin perustuva filosofinen suuntaus

aritmeettinen /ˈarɪtmˌeːtːɪnen/ (adj)
aritmetica
  sellainen, joka kuuluu aritmetiikkaan tai on sen sääntöjen mukainen, laskuopillinen

arjalainen /ˈarjalˌainen/ (adj)
ariano
  arjalaisiin liittyvä

arjalainen /ˈarjalˌainen/ (n)
ariano
  Intiaan noin 1900–1300 eKr. saapuneen indoiranilaisen valloittajakansan jäsen
  indoiranilaista kieltä puhuvan kansan jäsen
  indoeurooppalaisia kieliä puhuvien eurooppalaisten kuvitteellisen kantakansan jäsen

arkeeinen /ˈarkeːɪnen/ (adj)
archeano
  arkeeisen aionin (n. 4–2,5 miljardia vuotta sitten) aikainen

arkeologi /ˈarkeˌoloɡɪ/ (n)
archeologo, archeologa
  ammattinaan arkeologiaa harjoittava henkilö

arkeologia /ˈarkeˌoloɡˌia/ (n)
archeologia
  tiede ihmisen kulttuurin kehityksestä sellaisena kuin se on tutkittavissa maasta ja maaperästä löydettyjen ihmisen toiminnan aikaan saattamien erilaisten rakenteiden ja esineiden jäännöksistä

arkeologinen /ˈarkeˌoloɡɪnen/ (adj)
archeologico
  arkeologiaan kuuluva tai liittyvä

arki /ˈarkɪ/ (n)
quotidiano
  tavanomaiset tai ei-erityiset päivät elämässä

arkikielinen /ˈarkɪkˌielɪnen/ (adj)
colloquiale
  arkikielellä esitetty, usein yleiskielistä huolittelemattomampi

arkipäivä /ˈarkɪpˌæivæ/ (n)
giorno feriale
  vanhemmassa merkityksessä kaikkia muita päiviä paitsi sunnuntaita ja kirkollisia juhlapäiviä, tai uudemmassa merkityksessä päiviä maanantaista perjantaihin, yleisiä juhlapäiviä yleensä lukuun ottamatta

arkisto /ˈarkɪsto/ (n)
archivio
  dokumenttien säilytyspaikka

arkistonhoitaja /ˈarkɪstˌonhoitˌaja/ (n)
archivista
  henkilö, joka huolehtii organisaation toiminnassa syntyvästä asiakirja-aineistosta

arkki /ˈarkːɪ/ (n)
arca
  alus

arkkiherttua /ˈarkːɪhˌertːua/ (n)
arciduca
  Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueella käytetty aatelisarvo kuninkaan ja herttuan välissä

arkkihiippakunta /ˈarkːɪhˌiːpːakˌunta/ (n)
arcidiocesi
  arkkipiispan johtama hallintoalue kristillisissä kirkoissa

arkkipiispa /ˈarkːɪpˌiːspa/ (n)
arcivescovo
  kirkollisessa hierarkiassa tavallista tärkeämmän hiippakunnan piispan asema; sen haltija

arkkitehti /ˈarkːɪtˌehtɪ/ (n)
architetto, architetta
  alan korkeakoulussa tutkinnon suorittanut rakennusten ja miljöön suunnittelija

arkkitehtoninen /ˈarkːɪtˌehtonɪnen/ (adj)
architettonico
  arkkitehtuurin mukainen, arkkitehtuuriin liittyvä

arkkitehtuuri /ˈarkːɪtˌehtuːrɪ/ (n)
architettura
  rakennustaide, vallitsevaan ympäristöön yhdyskuntia, rakennuksia ja rakenteita tuottava sovelletun tieteen ala, mikä ratkaisuissaan painottaa esteettisiä, taloudellisia ja sosiologisia näkökohtia

arkkivihko /ˈarkːɪvˌihko/ (n)
quaderno
  kirjan valmistuksen moduuli käytettäessa lankasidontaa

arkontti /ˈarkontːɪ/ (n)
arconte
  korkea hallintovirkamies antiikin Kreikan kaupunkivaltioissa

arktinen /ˈarktɪnen/ (adj)
artica
  pohjoisnapaan ja sen lähialueisiin liittyvä

armeija /ˈarmeija/ (n)
esercito, armata
  valtion puolustuksesta vastaava organisaatio, asevoimat, puolustusvoimat tai itsepuolustusvoimat kokonaisuudessaan

armeijakunta /ˈarmeijakˌunta/ (n)
corpo
  useasta divisioonan tai prikaatin kokoisesta yksiköstä muodostuva yhtymä

armenia /ˈarmenˌia/ (n)
armeno
  Armeniassa puhuttava indoeurooppalainen kieli (sanalista, kielitunnus: hy)

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (n)
armeno
  pysyvästi Armeniassa asuva henkilö

armo /ˈarmo/ (n)
grazia
  ansaitsematta saatu suosio, armahdus synneistä

aro /ˈaro/ (n)
steppa
  luonnonvaraisen heinä- ja ruohokasvillisuuden ja joskus myös pensaiden peittämä verrattain kuiva ja puuton kasvillisuusalue

arokierijä /ˈarokˌierɪjæ/ (n)
rotolacampo
  kuivunut kasvi, joka leviää maanpintaa pitkin pyörien tuulen mukana

arokissa /ˈarokˌissa/ (n)
gatto delle steppe
  eräs Keski-Aasian vuoristoissa ja ylätasangoilla elävä harmaakarvainen tuuheaturkkinen kissaeläin ()

aromaattinen /ˈaromˌaːtːɪnen/ (adj)
aromatico
  hyvänhajuinen, voimakkaasti tuoksuva, arominen

aromania /ˈaromˌanɪa/ (n)
aromuno
  Balkanilla puhuttava romanian sukukieli tai murre (kielitunnus: rup)

aromi /ˈaromɪ/ (n)
aroma
  ruuan tai juoman tuoksu; aromi mielletään hyväksi tuoksuksi

arpi /ˈarpɪ/ (n)
cicatrice
  haavan tai muun viottuman seurauksena kehittyvän arpikudoksen muodostama jälki iholla

arpitaani /ˈarpɪtˌaːnɪ/ (n)
Arpitano
  samaan ryhmään ranskan, vallonin ja picardin kanssa kuuluva galloromaaninen kieli (Kielitunnus: frp)

arpoa /ˈarpoa/ (v)
sorteggiare
  valita satunnaisesti; ratkaista arvalla

arrogantti /ˈarroɡˌantːɪ/ (adj)
arrogante
  ylimielinen, pöyhkeä, röyhkeä

arseeni /ˈarseːnɪ/ (n)
arsenico
  vaaleanharmaa, metallikiiltoinen, hauras alkuaine, myrkyllinen typpiryhmään kuuluva puolimetalli. Luonnossa arseeni esiintyy yleensä sulfideissa. Arseenin kemiallinen merkki on As.

arsenaatti /ˈarsenˌaːtːɪ/ (n)
arseniato
  (kemia) arseenihapon suola

arsenikki /ˈarsenˌikːɪ/ (n)
ossido arsenioso
  (kemia) arseenitrioksidi

arsiini /ˈarsɪːnɪ/ (n)
arsina
  arseenivety
  mikä hyvänsä arseenivetyjohdannainen orgaaninen yhdiste

artikkeli /ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
articolo
  monissa kielissä nominin, monesti vain substantiivin, yhteydessä oleva pikku sana, josta selviää, onko nomini epämääräisessä vai määräisessä muodossa sekä nominin mahdollinen suku
  tiettyä rajattua teemaa käsittelevä, usein yhden ihmisen laatima, kirjoitus, osa julkaisua

artikla /ˈartɪkla/ (n)
articolo
  lain tai sopimuksen osa

arvailu /ˈarvailu/ (n)
supposizione
  arvaileminen

arvata /ˈarvata/ (v)
indovinare
  antaa vastaukseksi jotain muuta kuin tieto, esimerkiksi luulo tai jotain satunnaista

arvaus /ˈarvaus/ (n)
congettura
  satunnaiseen valintaan perustuva, vailla varmaa tietoa tehty tai sattumalta syntynyt usein umpimähkäinen ratkaisu

arvio /ˈarvɪo/ (n)
stima
  yleensä lähtötietoihin perustuva summittainen laskelma

arvioida /ˈarvɪˌoida/ (v)
stimare
  tehdä arvio(inti) jnk ominaisuuksista

arvo /ˈarvo/ (n)
valore
  se, miten tärkeä jokin on; arvokkuuden määrä, merkitys, tärkeys

arvoinen /ˈarvoinen/ (adj)
valore
  arvoltaan jhk verrattavissa

arvoituksellinen /ˈarvoitˌuksellɪnen/ (adj)
enigmatico
  sellainen, jonka ajatukset, motiivit tms. ovat tuntemattomia; salaperäinen

arvoitus /ˈarvoitus/ (n)
enigma
  kysymys tai tarina, jonka vastausta arvoituksen kuulija ei tiedä

arvokas /ˈarvokas/ (adj)
di valore
  kallis

arvokkuus /ˈarvokːuːs/ (n)
dignità
  se, että tuntee olevansa arvokas, omanarvontunto

arvonlisävero /ˈarvonlˌisævˌero/ (n)
IVA
  EU:ssa tyypillinen hyödykkeen arvonlisäystä verottava vero, joka lisätään hyödykkeen myyntihintaan

arvopaperi /ˈarvopˌaperɪ/ (n)
titolo, cartevalori
  arvopaperikaupan kohteena oleva varallisuusarvollinen asiakirja tai arvo-osuus, kuten osake tai joukkovelkakirja

arvostaa /ˈarvostaː/ (v)
rispettare
  pitää jotakuta tai jotain laadultaan, moraalisesti tai eettisesti ylevänä

arvostelu /ˈarvostˌelu/ (n)
critica
  kriittinen tarkastelu, arviointi, kritiikki
  tällaisen tarkastelun tulos, esim. kirjoitettuna, arviointi

arvottomuus /ˈarvotːomuːs/ (n)
inane
  se, että on arvoton

as /ˈas/ (n)
la bemolle
  alennettu a-sävel, enharmoninen sävelen gis kanssa

asbesti /ˈasbestɪ/ (n)
amianto
  palonkestävä kuitumainen rakennusaine ja seosaine, mikä on karsinogeeni ja sen käyttö on kielletty

ase /ˈase/ (n)
arma
  väline tai laite, jota käytetään vahingoittamaan elämää ja omaisuutta, ja uhkailuun näillä sekä puolustautumiseen. Aseita voi käyttää metsästyksessä, eläinten tappamiseen ja tainnuttamiseen ja urheilussa

aseistaa /ˈaseistaː/ (v)
armare
  toimittaa aseita jklle, varustaa jk asein

aseistakieltäytyjä /ˈaseistakˌieltæytˌyjæ/ (n)
obiettore di coscienza
  henkilö, joka kieltäytyy taisteluvälineiden käsittelystä tai yleisestä asevelvollisuudesta

aseistus /ˈaseistus/ (n)
armi
  jonkin tahon aseet kokonaisuutena

aseksuaalisuus /ˈaseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
asessualità
  seksuaalisen kiinnostuksen tai halun puuttuminen

aselepo /ˈaselˌepo/ (n)
tregua
  sodan osapuolien kesken sovittu sotatoimet määräajaksi tai toistaiseksi keskeyttävä tauko, jonka aikana yleensä pyritään käynnistämään rauhanneuvottelut

asema /ˈasema/ (n)
posizione
  tilanne, arvostus suhteessa toiseen
  kaikkien nappuloiden sijainti shakkilaudalla, siirtovuoro ja jäljellä olevat linnoitusoikeudet yhdessä
stazione
  paikka, jossa julkinen kulkuneuvo (juna, bussi, taksi) pysähtyy
drive, lettore
  tietokoneen massamuistilaite tai kiintolevyltä varattu osio

asennus /ˈasennus/ (n)
installazione
  koneen, laitteen, kalusteen tai vastaavan sijoittaminen, kiinnittäminen ja säätö käyttöä varten

asento /ˈasento/ (n)
postura
  positio, se avaruudellinen tila missä joku tai jokin on itseensä tai johonkin muuhun kohteeseen nähden

asepalvelus /ˈasepˌalvelus/ (n)
servizio militare
  asevelvollisuuden suorittaminen aseellisena; varusmiespalvelus; armeija

asetelma /ˈasetˌelma/ (n)
natura morta
  elottomista luontokappaleista tai esineistä koottu sommitelma tai tällaista aihetta esittävä maalaus, piirustus, valokuva tms.

asetoni /ˈasetˌonɪ/ (n)
acetone
  dimetyyliketoni, orgaanisten aineiden erinomainen liuotin, jota esiintyy myös jossain määrin veressä ja virtsassa

asettaa /ˈasetːaː/ (v)
mettere
  laittaa, panna, sijoittaa paikalleen

asetus /ˈasetus/ (n)
regolamento
  Euroopan parlamentin ja neuvoston antama säädös, joka tulee sellaisenaan välittömästi voimaan

asetyleeni /ˈasetylˌeːnɪ/ (n)
acetilene
  alkyynien luokkaan kuuluva orgaaninen yhdiste, normaalilämpötilassa kaasumainen hiilivety, jonka kemiallinen kaava on C₂H₂

asetyylisalisyylihappo /ˈasetˌyːlɪsˌalɪsˌyːlɪhˌapːo/ (n)
acido acetilsalicilico
  salisyylihapon asetyylijohdannainen; tulehduskipulääke, joka lievittää kipua ja kuumetta sekä vähentää tulehdusta; tunnetuimman tuotemerkkinsä mukaan aspiriini

asevelvollinen /ˈasevˌelvollɪnen/ (n)
coscritto
  henkilö, joka on asevelvollisuuden alainen; erityisesti sellainen, joka on suorittamassa asevelvollisuuttaan

asevelvollisuus /ˈasevˌelvollɪsuːs/ (n)
coscrizione
  osa lakisääteistä maanpuolustusvelvollisuutta; edellyttää osallistumista aselliseen, aseettomaan tai siviilipalvelukseen, ellei maan laki mahdollista myös totaalikieltäytymistä

asfaltti /ˈasfaltːɪ/ (n)
asfalto
  bitumin ja kiviaineksen seos, jota käytetään teiden ja muiden maa-alueiden päällystämiseen

asia /ˈasɪa/ (n)
cosa
  käsiteltävä tapaus, juttu; aihe

asiaan liittyvä /ˈasɪaːn lˈiːtːyvæ/ (adj)
coinvolto
  sellainen, jota asia koskee, asiaan sekaantunut

asiakas /ˈasɪakas/ (n)
cliente
  jonkin tuotteen ostaja tai jonkin palvelun tilaaja, kaupanteossa myyjän vastapuoli, se jota myyjä palvelee

asiakirja /ˈasɪakˌirja/ (n)
documento
  julkinen tai yksityinen kirjallinen todiste, joka osoittaa viranomaisen päätöksen, määräyksen tai muun toimenpiteen taikka yksityisen henkilön oikeudellisesti merkittävän tahdonilmauksen

asiakirjahallinto /ˈasɪakˌirjahˌallɪnto/ (n)
gestione di documenti
  hallinnon osa-alue, joka vastaa asiakirjojen hallintaprosessien ohjauksesta ja valvonnasta asiakirjoja tuottavassa organisaatiossa

asianajaja /ˈasɪˌanajˌaja/ (n)
avvocato
  Suomessa asianajajaluetteloon merkitty ammattimaisesti asianajotoimintaa harjoittava lakimies

asiantuntija /ˈasɪˌantuntˌija/ (n)
esperto, specialista, apprèndere
  henkilö, jolla on erityistä asiantuntemusta johonkin; ekspertti

askeesi /ˈaskeːsɪ/ (n)
ascesi
  aineellisista nautinnoista pidättyminen

askeettisesti /ˈaskeːtːɪsˌestɪ/ (adv)
asceticamente
  askeettisella tavalla

askel /ˈaskel/ (n)
passo
  juoksu-, kävely- tai tanssiliike, jossa toinen jalka siirretään toisen eteen, ja sille kohdistetaan kehon paino

askelmittari /ˈaskelmˌitːarɪ/ (n)
pedometro
  laite, joka laskee ihmisen päivän aikana ottamia askeleita

aspartaami /ˈaspartˌaːmɪ/ (n)
aspartame
  eräs keinotekoinen makeutusaine, joka muistuttaa maultaan sakkaroosia mutta on sitä noin 100–200 kertaa makeampaa

aspiriini /ˈaspɪrˌiːnɪ/ (n)
aspirina
  asetyylisalisyylihappoa lääkeaineena sisältävä tulehduskipulääke; mikä tahansa asetyylisalisyylihappoa vaikuttavana aineosana sisältävä lääkevalmiste

astatiini /ˈastatˌiːnɪ/ (n)
astato
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki At

aste /ˈaste/ (n)
grado
  tasokulman mittayksikkö eli kulman suuruuden mittayksikkö, tunnus °
  lämpötilan mittayksikkö

astelevy /ˈastelˌevy/ (n)
protrattore
  levy, jossa on asteikko kulmien mittaamiseen

astenosfääri /ˈastenˌosfæːrɪ/ (n)
astenosfera
  Maan litosfäärin alla ylemmässä vaipassa sijaitseva suuren viskositeetin kivikerros, jossa tapahtuu hitaita konvektiovirtauksia, jotka osaltaan saavat aikaan litosfäärilaattojen liikehdinnän; alkaa eri kohdissa maankuorta 5–150 kilometrin syvyydestä ja ulottuu 400–650 kilometrin syvyyteen

asteri /ˈasterɪ/ (n)
astro
  asterikasvien heimoon kuuluvia ruohovartisia monivuotisia kasveja ()

asterikasvit /ˈasterɪkˌasvɪt/ (n)
asteraceae, composite
  lajimäärältään maailman suurin siemenkasviheimo, ()

asteriski /ˈasterˌiskɪ/ (n)
asterisco
  tähtimerkki *, jota käytetään mm. alaviitteen merkkinä, ja tietotekniikassa kertomerkin asemesta sekä jokerimerkkinä

asteroidi /ˈasterˌoidɪ/ (n)
asteroide
  varsinaista planeettaa pienempi ja meteoroidia suurempi kivinen kappale; pikkuplaneetta

asteroidivyöhyke /ˈasterˌoidɪvˌyøhyke/ (n)
cintura asteroidale
  Marsin ja Jupiterin välissä sijaitseva lukuisista asteroideista ja Cereksestä koostuva vyöhyke

astiakaappi /ˈastɪakˌaːpːɪ/ (n)
credenza
  kaappi, jossa säilytetään astioita

astianpesukone /ˈastɪˌampesˌukone/ (n)
lavastoviglie
  astiat koneellisesti pesevä laite tai kodinkone

astma /ˈastma/ (n)
asma
  keuhkoputkien limakalvojen tulehdussairaus

astraalinen /ˈastraːlɪnen/ (adj)
astrale
  tähtiin liittyvä

astrobiologia /ˈastrobˌiolˌoɡɪa/ (n)
astrobiologia
  monitieteinen tutkimusala, jonka tutkimuskohteita ovat elämän synty ja kehitys, elämän biokemiallinen perusta, planeettakuntien olosuhteet, elämän mahdollisuudet muilla taivaankappaleilla, planeettatutkimus omassa aurinkokunnassamme, eksoplaneettojen etsintä ja niiden olosuhteiden kartoitus, sekä avaruusmatkailuun ja nollagravitaatioon liittyvät biologiset ja lääketieteen kysymykset

astrofysiikka /ˈastrofysˌiːkːa/ (n)
astrofisica
  tähtitieteen haara, joka tutkii teoreettisesti sekä havaintoja tekemällä taivaankappaleiden fysikaalisia ominaisuuksia ja kemiallisia koostumuksia

astrologi /ˈastrolˌoɡɪ/ (n)
astrologo
  astrologiaa harjoittava henkilö, tähdistäennustaja

astrologia /ˈastrolˌoɡɪa/ (n)
astrologia
  oppi, jonka mukaan tähtien ja planeettojen asemat ilmaisevat ihmisen luonnetta, elämän tapahtumia yms. ja joukko keinoja, joiden avulla pyritään saamaan ymmärrystä näistä tähtien ja planeettojen asemia tutkimalla

astrologinen /ˈastrolˌoɡɪnen/ (adj)
astrologico
  astrologiaan liittyvä, astrologiaan perustuva

astronautti /ˈastronˌautːɪ/ (n)
astronauta
  avaruuslentäjä

asua /ˈasua/ (v)
abitare
  elää ja pitää majaa jossakin

asukas /ˈasukas/ (n)
abitante
  henkilö, joka asuu jossakin paikassa

asunto /ˈasunto/ (n)
appartamento, abitazione
  paikka, jossa asutaan

asuntola /ˈasuntˌola/ (n)
casa dello studente
  (yleensä jonkin yhdistyksen ylläpitämä) joukko asuntoja, joissa asuvilla henkilöillä on niihin tietyin perustein myönnettävä asumisoikeus (esim. opiskelija-asuntolassa voivat asua vain opiskelijat)

asuttaa /ˈasutːaː/ (v)
abitare
  kansoittaa ja saattaa asutuksi asettumalla itse tai lähettämällä muita asukkaiksi

asutus /ˈasutus/ (n)
insediamento
  paikka tai alue, jolla asutaan pysyvästi
  ihmisten pysyvä asuminen jollakin alueella

atavistinen /ˈatavˌistɪnen/ (adj)
atavico
  (kehitysoppi) atavismiin liittyvä tai perustuva

ateismi /ˈateismɪ/ (n)
ateismo
  jumaluskon eli teismin puute (heikko ateismi)

ateisti /ˈateistɪ/ (n)
ateo, ateista
  henkilö, jolla ei ole uskoa jumalien olemassaoloon (heikko ateismi)

ateistinen /ˈateistɪnen/ (adj)
ateistico, ateo
  ateismiin liittyvä, jumaliin uskomaton

ateria /ˈaterˌia/ (n)
pasto
  yhdellä kerralla nautittava ruokakokonaisuus; ruoka, ruoka-annos
  ruokailu, ruokahetki

atleetti /ˈatleːtːɪ/ (n)
atleta
  vartalotyypiltään lihaksikas ja voimakasluustoinen henkilö

atleettinen /ˈatleːtːɪnen/ (adj)
atletico
  ruumiinrakenteeltaan atleetin kaltainen; urheilullinen, lihaksikas

atolli /ˈatollɪ/ (n)
atollo
  matala korallista muodostunut saari trooppisilla merialueilla

atomi /ˈatomɪ/ (n)
atomo
  aineen perusosa, joka koostuu elektroneista, protoneista ja neutroneista; alkuaineen kemiallisesti pienin osa

atomikello /ˈatomɪkˌello/ (n)
orologio atomico
  kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen

atomiluku /ˈatomˌiluku/ (n)
numero atomico
  luku, joka ilmaisee alkuaineen atomin ytimessä olevien protonien määrän

atomimassa /ˈatomɪmˌassa/ (n)
peso atomico
  alkuaineen luonnossa olevan isotooppiseoksen atomien keskimääräinen massa

atomimassayksikkö /ˈatomɪmˌassaˌyksɪkːø/ (n)
unità di massa atomica
  massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6605402·10-27 kg. Tunnus u.

atomipommi /ˈatomɪpˌommɪ/ (n)
A-bomba
  pommi, jota käytetään ydinaseena

atomiydin /ˈatomˌiydɪn/ (n)
nucleo atomico
  atomin nukleoneista, eli protoneista ja lähes poikkeuksetta neutroneista, koostuva keskus, jota ympäröivät elektronit; atomiytimellä on positiivinen sähkövaraus ja se muodostaa valtaosan atomin massasta

atooppinen /ˈatoːpːɪnen/ (adj)
atopico
  atopian luonteinen, yliherkkä

atrain /ˈatrain/ (n)
tridente
  iskukalastuksessa käytetty väline, yleensä rautainen pitkä tanko, joka jakautuu toisessa päässä 1–5 piikkiin.

atrofinen /ˈatrofɪnen/ (adj)
atrofico
  surkastunut

atropiini /ˈatropˌiːnɪ/ (n)
atropina
  (biokemia) koisokasveissa esiintyvä tropaanialkaloidi, joka toimii hermostossa asetyylikoliinin toiminnan estäjänä

atsalea /ˈatsalˌea/ (n)
azalea
  eräiden -suvun kasvien nimitys

atsimuutti /ˈatsɪmˌuːtːɪ/ (n)
azimut
  taivaankappaleen ja havaintopisteen etelämeridiaanien välinen kulmaetäisyys horisontissa

attentaatti /ˈatːentˌaːtːɪ/ (n)
attentato
  poliittinen murha (yritys), pommi-isku, isku

au pair /ˈau pˈair/ (n)
au pair
  Tyttö, harvemmin poika, joka auttaa isäntäperhettä lastenhoidossa ja kotitöissä majoitusta ja taskurahaa vastaan.

audiovisuaalinen /ˈaudɪˌovɪsuˌaːlɪnen/ (adj)
audiovisivo
  sekä auditiivisia että visuaalisia elementtejä sisältävä

auditorio /ˈaudɪtˌorɪo/ (n)
auditorio
  luentosali

auer /ˈauer/ (n)
caligine
  (ilmatiede) aurinkousva, näkyvyyttä haittaava, usein sinisenharmaa savumainen verho, joka on seurausta pitkän poutajakson aikana mm. maanmuokkauksen, tulivuorenpurkausten tai saastepäästöjen myötä ilmaan kohonneiden hienonhienojen hiukkasten muodostamien pölypilvien aiheuttama ilman sameus.

auguuri /ˈauɡuːrɪ/ (n)
augure
  roomalainen ennustajapappi, jotka ennustivat eläinten käyttäytymisen, erityisesti lintujen lennon, perusteella

aukile /ˈaukɪle/ (n)
fontanella
  nuoren yksilön kallon vielä luutumaton kohta

aukko /ˈaukːo/ (n)
lacuna
  reikä, läpi, avauma

auktoritatiivinen /ˈauktorˌitatˌiːvɪnen/ (adj)
autoritativo
  arvovaltainen, auktoriteettiin perustuva

auktoritatiivisesti /ˈauktorˌitatˌiːvɪsˌestɪ/ (adv)
autorevolmente
  auktoritatiivisella tavalla

aula /ˈaula/ (n)
atrio, vestibolo
  rakennuksen tai huoneiston sisääntulon jälkeinen tila

aura /ˈaura/ (n)
aratro
  maanviljelyssä maanmuokkaukseen käytettävä kone, kyntöaura
formazione a V, triangolo
  lintuparven V-muotoinen lentokuvio, jossa suurten lintujen ilmanvastus on pienempi kuin yksin lentäessä

auringonkukka /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːa/ (n)
girasole
  pitkävartinen ja kookaskukkainen öljykasvi (), jonka siemeniä käytetään ravinnoksi

auringonkukkaöljy /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːaˌøljy/ (n)
olio di girasole, olio di semi di girasole
  auringonkukan siemenistä puristamalla tai uuttamalla valmistettu öljy

auringonlasku /ˈaurɪŋŋˌonlasku/ (n)
tramonto
  luonnonilmiö, jossa Aurinko laskee Maan horisontin taakse

auringonnousu /ˈaurɪŋŋˌonnousu/ (n)
sorgere del sole
  ajankohta aamulla, jolloin auringon yläreuna nousee horisontin yläpuolelle tasaiselta maastolta mitattuna

auringonpaiste /ˈaurɪŋŋˌompaiste/ (n)
luce del sole
  auringosta saatavat infrapuna-, ultravioletti- ja näkyvän valon säteily

auringonpilkku /ˈaurɪŋŋˌompɪlkːu/ (n)
macchia solare
  auringon pinnassa näkyvä normaalia viileämpi ja tummempi alue

auringonpimennys /ˈaurɪŋŋˌompɪmˌennys/ (n)
eclisse solare
  tilanne, jossa Kuu peittää Auringon Maasta katsoen osittain tai kokonaan

auringonpistos /ˈaurɪŋŋˌompɪstos/ (n)
insolazione
  päähän kohdistuva liiallinen lämpösäteily, jonka seurauksena on hermostollisia oireita

auringonvalo /ˈaurɪŋŋˌonvalo/ (n)
luce del sole
  auringosta tuleva valo

aurinko /ˈaurɪŋko/ (n)
sole
  tähti, etenkin merkityksessä aurinkokunnan keskus

aurinkoenergia /ˈaurɪŋkˌoenˌerɡɪa/ (n)
energia solare
  auringon säteilyenergian hyödyntäminen suorana energianlähteenä

aurinkoinen /ˈaurɪŋkˌoinen/ (adj)
soleggiato
  auringonpaisteinen, jossa aurinko paistaa

aurinkokello /ˈaurɪŋkokˌello/ (n)
meridiana
  ajan näyttämiseen käytettävä laite, jossa erityisen osoittimen langettama varjo kertoo ajan

aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (n)
sistema solare
  aurinkokeskinen järjestelmä, jossa joukko taivaankappaleita kiertää keskuksena olevan tähden ympäri ja pysyy sen vetovoiman vaikutuspiirissä

aurinkokurki /ˈaurɪŋkokˌurkɪ/ (n)
airone del sole
  eräs trooppinen lintulaji

aurinkolasit /ˈaurɪŋkˌolasɪt/ (n)
occhiali da sole
  silmiä Auringolta suojaavat sävytetyt, usein vahvuudettomat silmälasit

aurinkotuoli /ˈaurɪŋkotˌuolɪ/ (n)
sdraio
  auringonottoon tarkoitettu lepotuoli

aurinkotuuli /ˈaurɪŋkotˌuːlɪ/ (n)
vento solare
  Auringon lähettämä hiukkassäteily, ei liity tavalliseen käsitykseen tuulesta

aurinkovoide /ˈaurɪŋkovˌoide/ (n)
crema solare
  voide, joka iholle levitettynä suojaa jossain määrin UV-säteilyltä

australialainen /ˈaustraːlˌialˌainen/ (adj)
australiano
  Australiasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

australianhaukka /ˈaustraːlɪˌanhaukːa/ (n)
astore rosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiankanahaukka /ˈaustraːlɪˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
astore bruno
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiankuningaskaija /ˈaustraːlɪˌaŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
pappagallo re australiano
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianmangrovemesikko /ˈaustraːlɪˌanmaŋrˌovemesˌikːo/ (n)
succiamiele delle mangrovie
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianpöllökehrääjä /ˈaustraːlɪˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana grigio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australiansinimaluri /ˈaustraːlɪˌansɪnˌimalˌurɪ/ (n)
scricciolo azzuro splendente
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

australianvihermesikko /ˈaustraːlɪˌanvɪhˌermesˌikːo/ (n)
succiamiele striebianche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

autarkia /ˈautarkˌia/ (n)
autarchia
  omavaraisuuteen perustuva talousjärjestelmä

autiosaari /ˈautɪosˌaːrɪ/ (n)
isola deserta
  asumaton saari

autismi /ˈautɪsmɪ/ (n)
autismo
  neurobiologinen kehityshäiriö, jossa kommunikaatio muiden ihmisten kanssa on häiriintynyt

autisti /ˈautɪstɪ/ (n)
autista
  autismista kärsivä henkilö

autistinen /ˈautɪstɪnen/ (adj)
autistico
  ihmisestä: vetäytyvä, sisäänpäin kääntyvä; sellainen, jolla on autismi

auto /ˈauto/ (n)
automobile, macchina, autovettura
  eräs pyörillä kulkeva henkilöiden kuljetukseen tarkoitettu moottorikäyttöinen ajoneuvotyyppi eli henkilöauto

autokefaalinen /ˈautokefˌaːlɪnen/ (adj)
autocefalo
  itsehallinnollinen, joka ei kuulu patriarkaatin alaisuuteen (ortodoksisesta kirkkokunnasta)

autokoulu /ˈautokˌoulu/ (n)
autoscuola
  paikka, jossa opetetaan ajamaan auton lisäksi myös muilla moottoriajoneuvoilla

autokratia /ˈautokrˌatɪa/ (n)
autocrazia
  hallintomuoto, jossa yhdellä henkilöllä on rajaton valta, yksinvalta, yksinvaltius

autolautta /ˈautolˌautːa/ (n)
traghetto
  yhdellä tai useammalla autokannella varustettu moottorialus, joka on erityisesti valmistettu ajoneuvojen kuljetukseen veden yli

automaattinen /ˈautomˌaːtːɪnen/ (adj)
automatico
  sellainen, joka toimii ennakkoon suunnitellulla tavalla itsestään, itsetoiminen

automaattisesti /ˈautomˌaːtːɪsˌestɪ/ (adv)
automaticamente
  tavalla joka on automaattinen

autonominen hermosto /ˈautonˌomɪnen hˈermosto/ (n)
sistema nervoso autonomo
  hermosto, joka vaikuttaa sileään lihaksiston ja sydänlihaksen liikkeisiin sekä rauhasten eritykseen

autonvalmistaja /ˈautonvˌalmɪstˌaja/ (n)
casa automobilistica
  autoja valmistava yhtiö

autoritaarinen /ˈautorɪtˌaːrɪnen/ (adj)
autoritario
  vallan keskittämiseen perustuva

autotalli /ˈautotˌallɪ/ (n)
garage
  yhdelle tai useammalle ajoneuvolle tarkoitettu lähes umpinainen säilytystila

auttaa /ˈautːaː/ (v)
aiutare, assistere
  antaa apua tai tukea jollekin

autuas /ˈautuas/ (adj)
beato
  Autuas paavin ns. beatifikaatiossa antama kuolemanjälkeinen arvonimi henkilölle, joka on osoittanut elämässään erityisiä hyveitä, astetta korkeampi kuin Kunnioitettava ja matalampi kuin Pyhä

avaimenreikä /ˈavaimˌenreikæ/ (n)
buco della serratura
  lukossa lukituksen käsittelyä varten tavallisesti mekaaniselle avaimelle oleva sijoituspaikka, kolo tai syvennys.

avain /ˈavain/ (n)
chiave
  lukon avaamiseen ja sulkemiseen tarkoitettu esine

avajaiset /ˈavajˌaiset/ (n)
inaugurazione
  tilaisuus, jossa jokin tapahtuma t. liikeyritys avataan yleisölle

avaruus /ˈavaruːs/ (n)
spazio
  miltei tyhjä osa maailmankaikkeutta planeettojen kaasukehien ulkopuolella

avaruusalus /ˈavarˌuːsalus/ (n)
nave spaziale, astronave
  alus, joka on rakennettu avaruudessa liikkumista varten

avaruusasema /ˈavarˌuːsasˌema/ (n)
stazione spaziale
  avaruudessa sijaitseva pysyvä oleskelu- ja tutkimusasema, nykyään Maan kiertoradalla sijaitseva, mutta fiktiossa myös Kuussa tai planeetoilla

avaruuskulma /ˈavarˌuːskulma/ (n)
angolo solido
  kolmiulotteinen kulmasuure, joka mittaa sitä, kuinka suurena havaitsija näkee tarkasteltavan kohteen

avaruuskävely /ˈavarˌuːskævˌely/ (n)
attività extraveicolare
  ihmisen avaruuspukuun pukeutuneena avaruudessa aluksen ulkopuolella suorittamasta toiminnasta tai tehtävästä

avaruusoikeus /ˈavarˌuːsoikeus/ (n)
diritto aerospaziale
  ulkoavaruudessa tapahtuvaa ihmisen toimintaa koskeva oikeustieteen haara

avaruusolento /ˈavarˌuːsolˌento/ (n)
extraterrestre, alieno
  avaruudesta Maahan tullut eliö tai avaruudessa Maan ulkopuolella sijaitseva eliö

avaruuspuku /ˈavarˌuːspuku/ (n)
tuta spaziale
  ihmistä avaruuden olosuhteilta suojaamaan suunniteltu puku, käytännössä yhden hengen avaruusalus, jota käytetään avaruuskävelyillä

avata /ˈavata/ (v)
aprire
  aukaista, kiertää, laittaa, leikata, työntää, vetää auki korkki tai kansi; levittää tai kääntää auki laskostettu, taitettu suljettu kappale; kääntää auki ovi, luukku tai muu este, tai jonkinlainen kiinnitys

averroismi /ˈaverrˌoismɪ/ (n)
averroismo
  Averroeen Aristoteles-kommentaareihin perustuva filosofinen suuntaus, joka hyväksyi mm. monopsykismin ja kahden totuuden opin

avioehto /ˈavɪoˌehto/ (n)
convenzione matrimoniale
  aviopuolisoiden sopimus omaisuuden jaosta erotilanteessa

avioero /ˈavɪˌoero/ (n)
divorzio
  avioliiton lakkaaminen

avioliitto /ˈavɪolˌiːtːo/ (n)
matrimonio
  kirkon tai valtion virallistama parisuhde, yhteiskunnan hyväksymä miehen ja naisen yksiavioisen yhteiselämän muoto, jossa vallitsevat lait ja normit tuottavat oikeuksia ja velvollisuuksia aviopuolisoille, joidenkin kirkkokuntien sakramentti; uskonnon hyväksymä naisten ja miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen pysyvässä suhteessa ja pysyväksi tarkoitettu instituutio lasten hankkimiseksi ja kasvattamiseksi

aviomies /ˈavɪomies/ (n)
marito
  mies, joka on avioliitossa vaimonsa kanssa

aviopari /ˈavɪˌoparɪ/ (n)
coppia di coniugi
  pariskunta, joka on vihitty avioliittoon

avioton /ˈavɪoton/ (adj)
illegittimo
  avioliiton ulkopuolella syntynyt

avoauto /ˈavoˌauto/ (n)
decappottabile
  henkilöauto, jossa ei ole kiinteää kattoa

avoin /ˈavoin/ (adj)
aperto
  auki oleva, avattu

avokado /ˈavokˌado/ (n)
avocado
  sen päärynänmuotoinen hedelmä, jossa on tyypillisesti tummanvihreä kuori

avoparikaija /ˈavopˌarɪkˌaija/ (n)
pappagallo eclettico
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

avosetti /ˈavosˌetːɪ/ (n)
recurvirostra
  mustavalkoinen kahlaajalintu (Recurvirostra avosetta)

avotavu /ˈavotˌavu/ (n)
sillaba aperta
  (kielitiede) vokaaliin päättyvä tavu

avuton /ˈavuton/ (adj)
indifeso
  joka ei tule omin voimin toimeen

azerbaidžanilainen /ˈatserbˌaidʒanɪlˌainen/ (n)
azerbaigiano
  pysyvästi Azerbaidžanissa asuva henkilö

azeri /ˈatserɪ/ (n)
azerbaigiano
  azerin kieli, azerien puhuma turkkilainen kieli (kielitunnus: az)

b /bˈeː/ (n)
si bemolle
  alenettu h-sävel, enharmoninen sävelen ais kanssa

baari /bˈaːrɪ/ (n)
bar
  ravintolan yhteydessä oleva tila alkoholijuomien tiskiltä myyntiin, drinkkibaari

bagatelli /bˈaɡatˌellɪ/ (n)
bagatella, bagattella
  vähämerkityksinen tai epäoleellinen asia
  lyhyt, yleensä klassinen kirjallisuus- tai musiikkiteos, joka on tyypillisesti luonteeltaan kepeä tai leikkisä

bahianaratti /bˈahɪˌanarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto disadorno
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bahrainilainen /bˈahrainɪlˌainen/ (adj)
bahreinita
  Bahrainista peräisin oleva tai Bahrainiin liittyvä

bahrainilainen /bˈahrainɪlˌainen/ (n)
bahreinita
  pysyvästi Bahrainissa asuva henkilö

baijerilainen /bˈaijerɪlˌainen/ (adj)
bavarese
  Baijerista peräisin oleva tai Baijeriin liittyvä

bakeliitti /bˈakelˌiːtːɪ/ (n)
bachelite
  (kemia, tekniikka) kertamuovi, jota valmistetaan kuumentamalla alkalien kanssa formaldehydiä ja fenolia.

bakteeri /bˈakteːrɪ/ (n)
batterio
  mikroskooppisen pieni yksisoluinen, tumaton eliö. Jotkin bakteerit aiheuttavat sairauksia, osa taas on kantajalleen hyödyllisiä.

bakteriologi /bˈakterˌiolˌoɡɪ/ (n)
batteriologa
  bakteriologian harjoittaja

bakteriologia /bˈakterˌiolˌoɡɪa/ (n)
batteriologia, bacteriologia
  bakteerioppi, bakteereita tutkiva tieteenala

balalaikka /bˈalalˌaikːa/ (n)
balalaika
  venäläinen kolmionmuotoinen kielisoitin, jossa on tavallisesti kolme tai kuusi kieltä

balaniitti /bˈalanˌiːtːɪ/ (n)
balanite
  terskatulehdus

baldakiini /bˈaldakˌiːnɪ/ (n)
baldacchino
  katos valtaistuimen, alttarin, vuoteen tai sisäänkäynnin yläpuolella; kunniakatos

baletti /bˈaletːɪ/ (n)
balletto
  musiikin säestyksellä näyttämöllä esitettävä tanssimuoto, mitä esitetään itsenäisenä teoksena tai osana oopperaa

bali /bˈalɪ/ (n)
balinese
  balin kieli, pääasiassa Balin saarella, Indonesiassa puhuttava kieli (kielitunnus: ban). Sanalista

ballistiikka /bˈallɪstˌiːkːa/ (n)
balistica
  lentävien kappaleiden, etenkin luotien ja ammusten liikeratoja tutkiva dynamiikan sovellettu tiede

ballistinen /bˈallɪstɪnen/ (adj)
balistico
  ballistiikkaan liittyvä, ballistiikan mukainen

ballistinen ohjus /bˈallɪstɪnen ˈohjus/ (n)
missile balistico
  ohjus, joka laukaistaan rakettimoottorin voimalla avaruuteen ja palaa Maahan ballistiikan lakien mukaisesti osuakseen kohteeseensa

bambu /bˈambu/ (n)
bambù
  mikä hyvänsä -tribukseen kuuluva heinäkasvi
  bambukasvista valmistettu kuitu tai kangas

banaali /bˈanaːlɪ/ (adj)
banale
  lattea, kulunut, arkipäiväinen, tavanomainen, liian tavallinen

banaalius /bˈanaːlius/ (n)
banalità
  se, että on banaali

banaani /bˈanaːnɪ/ (n)
banana, banano
  (kasvitiede, yleisesti) muu banaanien suvun () trooppinen ruohokasvi. Luonnon lajikkeita on noin 40. Viljelyyn kasvit lisätään yleensä suvuttomasti.
banana
  näiden kasvien hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja

banaaninkuori /bˈanaːnˌiŋkuorɪ/ (n)
buccia di banana
  banaanikasvin marjan miltei nahkamainen suojana toimiva ulkokerros, joka poistetaan ennen banaanin syöntiä

banaanivaltio /bˈanaːnɪvˌaltɪo/ (n)
repubblica delle banane
  nimitys pienestä poliittisesti epästabiilista korruptoituneen klikin hallitsemasta valtiosta, jolla on yleensä suuri riippuvuus yhdestä vientituotteesta, erityisesti Väli-Amerikassa

bangladeshilainen /bˈaŋladˌeshɪlˌainen/ (n)
bangladese
  pysyvästi Bangladeshissa asuva henkilö

barbituraatti /bˈarbɪturˌaːtːɪ/ (n)
barbiturato
  uni- ja rauhoittavissa lääkkeissä käytetty barbituurihaposta johdettu lääkeaine, jonka käyttöä on merkittävästi rajoitettu yliannostuksen aiheuttamien kuolemantapausten sekä korkean riippuvuuspotentiaalin vuoksi

baretti /bˈaretːɪ/ (n)
basco
  baskeria muistuttava päähine, joka on baskeria leveämpi ja muotoiltu ja siinä ei ole keskellä huopanypykkää; 1500-luvulla se oli litteä, pyöreä tai kulmikas päähine

baritoni /bˈarɪtˌonɪ/ (n)
baritono
  miesääni tenorin ja basson välillä; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 21 millimetriä

barium /bˈarium/ (n)
bario
  maa-alkaleihin kuuluva pehmeä, valkoinen metalli, tunnus Ba

barokki /bˈarokːɪ/ (n)
barocco
  Eräs arkkitehtuurin ja taiteen tyylisuunta.

barometri /bˈaromˌetrɪ/ (n)
barometro
  näkemyksiä ja suhtautumista kartoittavan tutkimus; sen tulos, gallup

barrikadi /bˈarrɪkˌadɪ/ (n)
barricata
  tiesulku, erityisesti armeijaa varten rakennettu

barré /bˈarre/ (n)
barré
  barré-sointu

baryoni /bˈaryˌonɪ/ (n)
barione
  kolmesta kvarkista koostuva hiukkanen; fermioni, jonka spin on puoliluku

basaari /bˈasaːrɪ/ (n)
bazar
  persialaisperäinen sana kauppakadulle tai -paikalle

basilika /bˈasɪlˌika/ (n)
basilica
  antiikin Rooman arkkitehtuurille tyypillinen suorakaiteen muotoinen kolmi- tai useampilaivainen rakennus, jossa keskilaiva on muita laivoja korkeampi; rakenteeltaan tällainen kirkko

basiliski /bˈasɪlˌiskɪ/ (n)
basilisco
  liskomainen tarueläin, jolla on pitkä häntä, linnun jalat, kotkan nokka, lohikäärmeen kieli ja suuret lepakonsiivet

basilli /bˈasɪllɪ/ (n)
bacillo
  Basillus-sukuun kuuluva, itiöitä tuottava aerobinen, sauvamainen ja grampositiivinen bakteeri

baski /bˈaskɪ/ (n)
basco
  (kielitiede) baskin kieli, baskien puhuma isolaattikieli. Sanalista.

basso /bˈasso/ (n)
basso
  matalin miesääni tai sen esittäjä sekä oopperassa että kuorossa ja yleisesti; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 24 millimetriä
  sähköbasso
  kontrabasso

bassoklarinetti /bˈassoklˌarɪnˌetːɪ/ (n)
clarinetto basso
  klarinettia suurempi ja matalaäänisempi puupuhallin, klarinettiperheen basso, b-klarinettia oktaavia matalammalta soiva b-vireinen klarinetti

bassorumpu /bˈassorˌumpu/ (n)
grancassa
  (musiikki) rumpu, jota käytetään orkesterissa voimakkaana tehosteena, sillä bassorummulle on ominaista sen hyvin leveä, peittävä ja syvä ääni

bastioni /bˈastɪˌonɪ/ (n)
bastione
  vallinsarvi; bastionilinnoituksen muurin ulkoneva puolustusrakenne

bataatti /bˈataːtːɪ/ (n)
patata dolce, batata
  eräs elämänlankojen sukuun kuuluva makea ja suurimukulainen viljelyskasvilaji () tai sen yksilö tai tämän mukula, perunan etäinen sukulainen

batiikki /bˈatɪːkːɪ/ (n)
batik
  Indonesiasta peräisin oleva kankaiden värjäystekniikka; näin värjätty kangas tai muu tekstiili

batymetria /bˈatymˌetrɪa/ (n)
batimetria, batometria
  meren syvyyden mittaus

bauksiitti /bˈauksɪːtːɪ/ (n)
bauxite
  syväkivilajien rapautumistuote

baškiiri /bˈaʃkɪːrɪ/ (n)
baschira
  Venäjällä Baškortostanissa ja muualla Uralin alueella puhuttu turkkilainen kieli (kielitunnus: ba)
  etnisesti baškiiri, äidinkielenään baškiiria puhuva henkilö

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (adj)
belga
  Belgiasta peräisin oleva tai Belgiaan liittyvä

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (n)
belga
  pysyvästi Belgiassa asuva henkilö

belgianpaimenkoira /bˈelɡɪˌampaimˌeŋkoira/ (n)
pastore belga
  belgialainen paimenkoirarotu, joka jakautuu neljään muunnokseen

belladonna /bˈelladˌonna/ (n)
belladonna
  erityisesti , erittäin myrkyllinen eteläeurooppalainen lääkkeenä käytetty kasvi

bengali /bˈeŋŋalɪ/ (n)
bengalese
  bengalin kieli (kielitunnus: bn), indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan Bangladeshissa ja Intiassa. Yksi maailman puhutuimmista kielistä.

bensiini /bˈensɪːnɪ/ (n)
benzina
  raakaöljystä jalostettu polttoaine, jota käytetään ottomoottoreissa, joissa polttoaineseos sytytetään sähkökipinällä, moottoribensiini

bentoniitti /bˈentonˌiːtːɪ/ (n)
bentonite
  luonnossa esiintyvä savityyppi, jossa oleellisena osana on montmorilloniitti, ja joka kykenee absorboimalla suuria määriä vettä suotuisissa oloissa laajenemaan tilavuudeltaan jopa kymmenkertaiseksi

bentseeni /bˈentseːnɪ/ (n)
benzene
  karsinogeeninen aromaattinen hiilivety C₆H₆, jossa hiiliatomit muodostavat renkaan

bentsodiatsepiini /bˈentsodɪˌatsepˌiːnɪ/ (n)
benzodiazepina
  jokin bentsodiatsepiinit-lääkeaineiden lääkkeistä, joita käytetään (valmisteesta riippuen) ahdistusta poistavina, unilääkkeenä tai lihasrelaksanttina; väärinkäytössä yliannostuksina myös päihtymistarkoituksessa t. varsinaisten huumeiden korvikkeina

bergamotti /bˈerɡamˌotːɪ/ (n)
bergamotto
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu () ja sen hedelmä

berkelium /bˈerkelium/ (n)
berkelio
  eräs alkuaine (tunnus Bk)

berylli /bˈeryllɪ/ (n)
berillo
  silikaatteihin kuuluva alumiinia ja berylliumia sisältävä mineraali (Al₂Be₃(Si₆O18)

beryllium /bˈeryllium/ (n)
berillio
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

betoni /bˈetonɪ/ (n)
calcestruzzo, beton
  veteen sekoitetusta sementistä ja kiviaineksesta valmistettu rakentamiseen käytettävä massa, ja sen kovettuessa syntyvä aine

bidee /bˈideː/ (n)
bidet, bidè
  alapesuun tarkoitettu pesuallas, jossa vaakasuoraan tuleva vesisuihku on tarkoitettu alapään pesemiseen

bigotti /bˈiɡotːɪ/ (adj)
bigotto, bigotta
  tekopyhä, hurskasteleva

bigotti /bˈiɡotːɪ/ (n)
bigotto
  hurskastelija

biisoni /bˈiːsonɪ/ (n)
bisonte
  nautaeläimiin kuuluva Pohjois-Amerikan suurikokoisin maanisäkäs (Bison bison)

bijektiivinen /bˈijektˌiːvɪnen/ (adj)
biiettivo
  sellainen, joka on injektiivinen ja surjektiivinen

biljardi /bˈiljardɪ/ (n)
biliardo
  pallopeli, jota pelataan erityisellä veralla päällystetyllä pöydällä

binomi /bˈinomɪ/ (n)
binomio
  kaksiterminen polynomi

binääripuu /bˈinæːrɪpuː/ (n)
albero binario
  puu (tietorakenne), jossa jokaisella solmulla on enintään kaksi lasta

biodiversiteetti /bˈiodɪvˌersɪtˌeːtːɪ/ (n)
biodiversità
  käsite, jolla laajimman määritelmän mukaan tarkoitetaan kaikkea elollisen luonnon monipuolisuutta

biokemia /bˈiokˌemɪa/ (n)
biochimica
  elävien olioiden kemiallista koostumusta ja elävien solujen kemiallisia muutoksia ja niihin liittyviä ilmiöitä tutkiva kemian haara

biokemiallinen /bˈiokˌemɪˌallɪnen/ (adj)
biochimico
  biokemiaan liittyvä

biologi /bˈiolˌoɡɪ/ (n)
biologo
  biologiaa ammattinaan harjoittava henkilö; elollisen luonnon tutkija

biologia /bˈiolˌoɡɪa/ (n)
biologia
  elollista luontoa ja elämää tutkiva tiede

biologinen /bˈiolˌoɡɪnen/ (adj)
biologico
  biologian alaan kuuluva

biomassa /bˈiomˌassa/ (n)
biomassa
  eloperäinen materiaali, joka muodostuu mikroeliöiden, kasvien tai eläinten kasvaessa

biomi /bˈiomɪ/ (n)
bioma
  laaja-alainen ekosysteemeistä ja suuremmista paikallisista alueista muodostuva kokonaisuus, joka on muodostunut eliöiden ja niiden fysikaalisen ympäristön (maaperän ja ilmaston) yhteisvaikutuksesta

biomuovi /bˈiomˌuovɪ/ (n)
bioplastica
  kasvi- tai eläinperäisistä raaka-aineista valmistettu materiaali

bioottinen /bˈioːtːɪnen/ (adj)
biotico
  elollinen

biopolttoaine /bˈiopˌoltːoˌaine/ (n)
biocarburante
  biomassasta eli eloperäisestä aineesta tuotettu polttoaine

biopsia /bˈiopsˌia/ (n)
biopsia
  koepalan tai solunäytteen ottaminen elävästä kudoksesta ja otetun näytteen tutkiminen

bioteknologia /bˈiotˌeknolˌoɡɪa/ (n)
biotecnologia
  biologian ja biokemian osa-alue, joka hyödyntää eliöitä, soluja tai niiden osia

biotiini /bˈiotˌiːnɪ/ (n)
biotina
  B₄-vitamiini, B-ryhmän vitamiini, jota esiintyy maksassa, munissa, hiivassa ja siitepölyssä; puute aiheuttaa mm. iho-oireita, väsymystä, unettomuutta, lihaskipuja ja ruokahaluttomuutta

biotiitti /bˈiotˌiːtːɪ/ (n)
biotite
  silikaattimineraali tumma kiille

biotooppi /bˈiotˌoːpːɪ/ (n)
biotopo
  luontotyyppi, keskeisiltä ympäristötekijöiltään tietynlaisten eliöiden elinympäristö

biseksuaalinen /bˈiseksuˌaːlɪnen/ (adj)
bisessuale
  molempiin sukupuoliin vetoa tunteva

biseksuaalisuus /bˈiseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
bisessualità
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen sekä miehiin että naisiin

bislama /bˈislama/ (n)
bislama
  bislaman kieli, vanuatulainen kreolikieli. Sanalista.

bitumi /bˈitumɪ/ (n)
bitume
  maaöljyn tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

blogata /blˈoɡata/ (v)
bloggare
  kirjoittaa tai pitää blogia

bloggaaja /blˈoɡːaːja/ (n)
blogghista, bloggista
  blogin pitäjä

blogi /blˈoɡɪ/ (n)
blog
  julkinen, verkossa pidettävä päiväkirja

blondi /blˈondɪ/ (n)
bionda
  vaaleaverikkö; vaaleahiuksinen (käytetään useammin naisista)

bohrium /bˈohrium/ (n)
bohrio
  eräs alkuaine (tunnus Bh)

boikotoida /bˈoikotˌoida/ (v)
boicottare
  laittaa boikottiin, esim. kieltäytyä ostamasta tiettyjä tuotteita

boikotti /bˈoikotːɪ/ (n)
boicottaggio
  painostusmuoto, joka perustuu taloudellisten suhteiden katkaisemiseen, esim. jättämällä tietyn valmistajan tuotteet ostamatta

bolivialainen /bˈolɪvˌialˌainen/ (n)
boliviana
  pysyvästi Boliviassa asuva henkilö

bolivianara /bˈolɪvˌianˌara/ (n)
ara fronterossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bolivianaratti /bˈolɪvˌianarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto aliflammee
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bolševikki /bˈolʃevˌikːɪ/ (n)
bolscevico
  bolševikit 1900-luvun alun kahtiajakautuneen Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen radikaali siipi, josta sittemmin tuli oma puolueensa; toista siipeä kutsuttiin menševikeiksi

bolševismi /bˈolʃevˌismɪ/ (n)
bolscevismo
  bolševikkien ajama asia (vastakohtana menševikkien asialle)
  bolševikkien ajama sosialismin muoto

bongata /bˈoŋŋata/ (v)
identificare
  nähdä, havaita jokin lintu osana harrastusta, jossa uusien lajien näkemisestä saa pisteitä

boori /bˈoːrɪ/ (n)
boro
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine

boorihappo /bˈoːrɪhˌapːo/ (n)
acido borico
  eräs heikko happo: boorin yhdiste, jota käytetään moniin erilaisiin tarkoituksiin (H₃BO₃)

bora /bˈora/ (n)
bora
  Adrianmerellä puhaltava kylmä tuuli

bosnia /bˈosnɪa/ (n)
bosniaco
  bosnian kieli (kielitunnus: bs), Bosnia ja Hertsegovinassa puhuttava slaavilainen kieli

bosniankielinen /bˈosnɪˌaŋkielɪnen/ (adj)
bosniaco
  bosnian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

bosoni /bˈosonɪ/ (n)
bosone
  alkeishiukkanen, jonka spin on kokonaisluku

bradykardia /brˈadykˌardɪa/ (n)
bradicardia
  (lääketiede) sydämen harvalyöntisyys

brandy /brˈandy/ (n)
acquavite
  viinistä tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma; Ranskan Cognacin alueella valmistetusta juomasta käytetään nimeä konjakki

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (adj)
brasiliano
  Brasiliasta peräisin oleva tai Brasiliaan liittyvä

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (n)
brasiliano
  pysyvästi Brasiliassa asuva henkilö

brasilianamatsoni /brˈasɪlˌianamˌatsonɪ/ (n)
amazzone di Kawall
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

brasilianaratti /brˈasɪlˌianarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto occhibianchi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

bretoni /brˈetonɪ/ (n)
bretone
  Bretagnessa asuvan kansan edustaja

briljantti /brˈiljantːɪ/ (n)
brillante
  timantin 56-sivuinen hiontamuoto

broileri /brˈoilerɪ/ (n)
broiler
  lihantuotantoon jalostettu nopeakasvuinen kana, joka teurastetaan nuorena

bromi /brˈomɪ/ (n)
bromo
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki Br

bromidi /brˈomɪdɪ/ (n)
bromuro
  bromidi-ioni, Br−
  jokin bromidi-ionin yhdiste, bromivetyhapon eli vetybromidin suola

bronkoskopia /brˈoŋkoskˌopɪa/ (n)
broncoscopia
  keuhkoputkien tähystys

brunssi /brˈunssɪ/ (n)
brunch
  aamupäivällä aamiaisen ja lounaan väliin sijoittuva ateria, joka on ruokaisampi kuin aamiainen mutta ei yhtä ruokaisa kuin lounas

bruselloosi /brˈusellˌoːsɪ/ (n)
brucellosi
  tarttuva Brucella abortus -bakteerin auheuttama tauti, joka johtaa naudalla sikiön syntymiseen ennenaikaisesti

brutaali /brˈutaːlɪ/ (adj)
brutale
  raaka, piittaamaton

buddhalaisuus /bˈudːhalˌaisuːs/ (n)
buddismo
  nykyisessä Intiassa n. 500-luvulla eaa. syntynyt Siddhartha Gautaman opetuksiin perustuva filosofia ja uskonto

budjetti /bˈudjetːɪ/ (n)
budget
  talousarvio

bukee /bˈukeː/ (n)
aroma
  viinin tuoksu

bulgaria /bˈulɡarˌia/ (n)
bulgaro
  Bulgariassa puhuttava eteläslaavilainen kieli (kielitunnus: bg). Bulgarian kieltä kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (adj)
bulgaro
  Bulgariasta peräisin oleva tai Bulgariaan liittyvä

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (n)
bulgaro
  pysyvästi Bulgariassa asuva henkilö
  Bulgarian kansalainen
  syntyperältään bulgarialainen

bulla /bˈulla/ (n)
bolla
  paavin juhlallinen kirjelmä

bumerangi /bˈumerˌaŋŋɪ/ (n)
boomerang
  australialaislähtöinen puinen metsästysväline ja taisteluase. Metsästysvälineenä se oli käytännöllinen siksi, koska se palaa lähtöpaikkaansa jos ei osu kohteeseen.

bunkkeri /bˈuŋkːerɪ/ (n)
bunker
  ihmisten tai tärkeän omaisuuden sotatoimilta suojaamiseen tarkoitettu, tavallisesti betonirakenteinen varustus

burka /bˈurka/ (n)
burqa
  musliminaisten käyttämä koko vartalon peittävä vaate, jossa on kasvoverkko; käytetään lähinnä Afganistanissa ja Pakistanissa

burkini /bˈurkɪnɪ/ (n)
burkini
  musliminaisten peittävä uimapuku

burleski /bˈurleskɪ/ (n)
burlesco
  teatterin keinoin esitettyä parodista huumoriviihdettä, johon yleensä kuuluu sketsejä

burmalainen /bˈurmalˌainen/ (adj)
birmano
  Burmasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

burmalainen /bˈurmalˌainen/ (n)
birmano
  Burman asukas

burunnokkakaija /bˈurunnˌokːakˌaija/ (n)
pappagallo dalle redini
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

butaani /bˈutaːnɪ/ (n)
butano
  eräs alkaani, C₄H10, jota on nestekaasussa suurin osa

buuri /bˈuːrɪ/ (n)
boero
  Alankomaista lähtöisin olevan valkoisen hollanninkielisen (> afrikaansinkielisen) väestön jäsen nykyisessä Etelä-Afrikassa tai Namibiassa

byretti /bˈyretːɪ/ (n)
buretta
  laboratorioväline, jota käytetään titrauksessa vapauttamaan tarkkoja määriä nestemäistä reagenssia

byrokraatti /bˈyrokrˌaːtːɪ/ (n)
burocrate
  byrokratiaa harjoittava ja ylläpitävä tai sen piirissä toimiva henkilö

byrokratia /bˈyrokrˌatɪa/ (n)
burocrazia
  organisaation toimintaa pyörittävä rakenne ja määräykset; hallintokoneisto

bysanttilainen /bˈysantːɪlˌainen/ (adj)
bizantino
  Bysantin valtakunnasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

bändi /bˈændɪ/ (n)
banda
  yhtye joka esittää (rock-, jazz- tai pop-) musiikkia

c /sˈeː/ (n)
do
  C-duuriasteikon ensimmäinen sävel

cashewpähkinä /kˈashevpˌæhkɪnæ/ (n)
anacardo
  munuaispuun eli cashewpuun hedelmän siemen

celebesinkakadu /sˈelebesˌiŋkakˌadu/ (n)
cacatua crestagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

celebesinriippukaija /sˈelebesˌinrɪːpːukˌaija/ (n)
pappagallo acrobata di Sulawesi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

celsiusaste /sˈelsiusˌaste/ (n)
grado Celsius
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö

cembalo /sˈembalo/ (n)
clavicembalo, arpicordo
  1400-luvulla kehitetty kosketinsoitin, joka kuuluu pianon edeltäjiin

cerium /sˈerium/ (n)
cerio
  eräs alkuaine, tunnus: Ce

cesium /sˈesium/ (n)
cesio
  eräs alkuaine

chaconne /khˈakonne/ (n)
ciacona
  1600-luvun soitinmusiikissa käyttöön tullut espanjalaissyntyinen sävellyslaji

chathaminviherkaija /khˈathamˌinvɪhˌerkaija/ (n)
parrocchetto delle Chatham
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

chileläinen /khˈilelˌæinen/ (adj)
cileno
  Chilestä peräisin oleva tai Chileen liittyvä

chileläinen /khˈilelˌæinen/ (n)
cileno
  pysyvästi Chilessä asuva henkilö

chilenaratti /khˈilenarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto beccosottile
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

chinchilla /khˈinkhɪlla/ (n)
cincillà
  sinsilla, chinchillae-heimoon kuuluva eteläamerikkalainen jyrsijä

cocktail /kˈokktail/ (n)
cocktail
  usein alkoholipitoinen juomasekoitus

costaricalainen /kˈostarˌikalˌainen/ (adj)
costaricano
  Costa Ricasta peräisin oleva tai Costa Ricaan liittyvä

costaricanaratti /kˈostarˌikanarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto frontecremisi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

coulombi /kˈoulombɪ/ (n)
coulomb
  sähköisen varauksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö, ampeerisekunti. Tunnus: C

curium /kˈurium/ (n)
curio
  eräs alkuaine (tunnus Cm)

curling /kˈurlɪŋ/ (n)
curling
  jäällä pelattava joukkuepeli, jossa liu’utetaan jäätä pitkin kahvallisia muodoltaan tasapohjaisia ja pyöreitä graniittikiviä yrittäen saada ne siirretyksi sääntöjen mukaisesti kohteena olevan kehän keskelle

d /dˈeː/ (n)
re
  C-duuriasteikon 2. sävel

daalia /dˈaːlɪa/ (n)
dalia
  daalioiden () suvun kasvi

daami /dˈaːmɪ/ (n)
dama
  (hieno) nainen; miehen naispuolinen seuralainen

dadaismi /dˈadaismɪ/ (n)
dadaismo
  dada, 1910-luvun lopulla kehittynyt taidesuuntaus, jolle on ominaista tahallinen irrationalismi ja perinteisten taiteen standardien hylkääminen

daktyyli /dˈaktyːlɪ/ (n)
dattilo
  kolmitavuinen runojalka, jossa yhtä pitkää tavua seuraa kaksi lyhyttä (); alkupitkä

dalmatia /dˈalmatˌia/ (n)
dalmata
  Dalmatian rannikolla ja saaristossa puhuttu itäromaaninen kieli, joka hävisi 1800-luvun lopussa (kielikoodi: dlm)

damasti /dˈamastɪ/ (n)
damasco
  kangas, johon kuvio syntyy satiinisidoksen loimi- ja kudevaltaisuuden vaihtelulla

dareikki /dˈareikːɪ/ (n)
darico
  Dareios I:n Persiassa 500-luvulla eaa käyttöön ottama 8,4 gramman painoinen kultaraha

darmstadtium /dˈarmstadtium/ (n)
darmstadtio
  synteettinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ds ja järjestysluku 110

datiivi /dˈatɪːvɪ/ (n)
dativo
  sijamuoto, joka merkitsee epäsuoraa osaobjektia, vastaa yleensä kysymykseen ”kenelle?”; esiintyy laajalti indoeurooppalaisissa kielissä

datša /dˈatʃa/ (n)
dacia
  maaseutuasunto erityisesti Venäjällä

deflaatio /dˈeflaːtˌio/ (n)
deflazione
  "rahan arvon nousu", tilanne jossa rahavaranto pienenee suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena laskevat

deiksis /dˈeiksɪs/ (n)
deissi
  puhehetken kontekstista riippuvainen viittaus

deindustrialisaatio /dˈeindustrˌialɪsˌaːtɪo/ (n)
deindustrializzazione
  rakennemuutos, jossa maan tai alueen teollinen tuotanto tai teolliset resurssit vähenevät

deismi /dˈeismɪ/ (n)
deismo
  oppi, jonka mukaan jumala on vastuussa kaikkeuden järjestelmällisistä piirteistä, mutta jumala ei kuitenkaan vaikuta kaikkeuden tapahtumien kulkuun luomisen jälkeen.

dekabristi /dˈekabrˌistɪ/ (n)
decabrista
  Venäjällä dekabristikapinaan Nikolai I:sta vastaan vuonna 1825 osallistunut upseeri

dekadi /dˈekadɪ/ (n)
decina
  kymmenluku, kymmenryhmä, kymmenes
  kahden arvon väli, kun ne ovat toisiinsa 10:1-suhteessa

dekalitra /dˈekalˌitra/ (n)
decalitro
  kymmenen litraa (1 dal = 10 l), lyh. dal

deklinaatio /dˈeklɪnˌaːtɪo/ (n)
declinazione
  nominien taivutus eli sijamuotojen muodostaminen tai taivutusluokka
  taivaankappaleen kulmaetäisyys taivaanpallon ekvaattorista

delegoida /dˈeleɡˌoida/ (v)
delegare
  antaa toisen, erityisesti alaisen, tehtäväksi

delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (n)
delfino
  vedessä elävä nisäkkäisiin kuuluva valaslaji, joka muistuttaa hyvin paljon kalaa

delfinaario /dˈelfɪnˌaːrɪo/ (n)
delfinario
  vesiallas delfiineille

demagogia /dˈemaɡˌoɡɪa/ (n)
demagogia
  kansankiihotus

demagoginen /dˈemaɡˌoɡɪnen/ (adj)
demagogico
  demagogian mukainen, kansaa kiihottava

demarkaatio /dˈemarkˌaːtɪo/ (n)
demarcazione
  rajankäynti, rajanveto

dementia /dˈementˌia/ (n)
demenza
  useiden älyllisten toimintojen heikentyminen sairauden, vamman tai vanhuuden vuoksi

deminutiivi /dˈemɪnutˌiːvɪ/ (n)
diminutivo
  pienennysmuoto, nominin johdannainen, joka on merkitykseltään kyseisen nominin perusmuodon merkitystä pienempi; käytetään monilla nomineilla hellittelymuotona

demografia /dˈemoɡrˌafɪa/ (n)
demografia
  väestötiede

demografinen /dˈemoɡrˌafɪnen/ (adj)
demografico
  demografiaan liittyvä

demokraatti /dˈemokrˌaːtːɪ/ (n)
democratico
  demokratian kannattaja

demokraattinen /dˈemokrˌaːtːɪnen/ (adj)
democratico
  demokratian mukainen, kansanvaltainen

demokraattinen sosialismi /dˈemokrˌaːtːɪnen sˈosɪalˌismɪ/ (n)
socialismo democratico
  vasemmistolainen sosiaalidemokratiaa vasemmistolaisempi poliittinen aate, jossa on yhteisomistusta ja demokraattista hallintoa; kannatetaan joitakin samoja toimenpiteitä kuin kommunismissa, mutta ei pyrkimyksessä siirtyä kommunismiin, vaan toimenpiteinä joita pidetään riittävinä

demokraattisesti /dˈemokrˌaːtːɪsˌestɪ/ (adv)
democraticamente
  demokratian, demokraattisten periaatteiden mukaisesti

demokratia /dˈemokrˌatɪa/ (n)
democrazia
  hallintomuoto, jossa kansalaiset voivat valita poliittiset johtajansa vaaleilla; politiikasta päätetään enemmistön mielipiteen mukaan päätöksentekomenetelmässä, joka on avoin kaikille tai useimmille kansalaisille; erityisesti liberaali demokratia, muita malleja pidetään vajavaisina ja ei tunnusteta demokraattisiksi

demoni /dˈemonɪ/ (n)
demonio
  henkiolento, joka kristinuskon dualismissa luetaan pahaksi; riivaaja, paha henki

demonisoida /dˈemonɪsˌoida/ (v)
demonizzare
  saattaa mahdollisimman kielteiseen valoon, mustamaalata

demonstratiivipronomini /dˈemonstratˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
pronome dimostrativo
  pronominien alaryhmä, demonstratiivipronomini viittaa puhujan lähellä tai kauempana olevaan asiaan tai esineeseen

denguekuume /dˈeŋŋuekˌuːme/ (n)
dengue
  erityisesti keltakuumehyttysten levittämien virusten aiheuttama alkuvaiheessaan tavallista flussaa muistuttava kuumetauti, jolle ominaisia ovat päänsärky, nivel- ja lihaskivut ja joka voi kehittyä hengenvaaralliseksi verenvuototaudiksi

denotaatio /dˈenotˌaːtɪo/ (n)
denotazione
  tarkoite, ilmaisun varsinainen merkitys

dentaalinen /dˈentaːlɪnen/ (adj)
dentale
  hampaisiin liittyvä, hammas-

derivaatta /dˈerɪvˌaːtːa/ (n)
derivata
  erotusosamäärän raja-arvo sen lähestyessä nollaa

dervissi /dˈervɪssɪ/ (n)
derviscio
  suufilaisuuden tariqah-opin seuraaja, islamilainen kerjäläismunkki

desilitra /dˈesɪlˌitra/ (n)
decilitro
  tilavuusmitta: litran kymmenesosa

desimaali /dˈesɪmˌaːlɪ/ (n)
decimale
  desimaaliluvussa desimaalierottimen oikealla puolen olevista numeroista käytetty nimitys

desinfiointiaine /dˈesɪnfɪˌointɪˌaine/ (n)
disinfettante
  aine jota käytetään taudinaiheuttajista puhdistamiseen

despootti /dˈespoːtːɪ/ (n)
despota
  hirmuvaltias, itsevaltias

determinantti /dˈetermɪnˌantːɪ/ (n)
determinante
  lineaaristen yhtälöryhmien analysoinnissa ja ratkaisussa käytettävä lauseke

diabetes /dˈiabetes/ (n)
diabete
  insuliinin tuotantohäiriöstä (tyyppi I) tai elimistön kyvyttömyydestä käyttää tuotettua insuliinia (tyyppi II) seuraava sokeriaineenvaihdunnan häiriö, jolle tyypillistä on hyperglykemia eli korkea verensokeri ja sokerin poistuminen kehosta virtsan mukana

diadeemi /dˈiadˌeːmɪ/ (n)
diadema
  metallinen otsaripa t. us. kankainen otsavanne

diagnoosi /dˈiaɡnˌoːsɪ/ (n)
diagnosi
  taudinmääritys, sairauden selville ottaminen

diagnosoida /dˈiaɡnosˌoida/ (v)
diagnosticare
  laatia diagnoosi, määrittää taudinkuva

diagonaali /dˈiaɡonˌaːlɪ/ (n)
diagonale
  shakkilaudan vinolinja pelilaudalla esimerkiksi kulmasta kulmaan; viistoliike

diakoni /dˈiakˌonɪ/ (n)
diacono
  seurakunnan palveluksessa oleva käytännöllistä laupeudentyötä tekevä henkilö

diakonissa /dˈiakonˌissa/ (n)
diaconessa
  eräissä kirkkokunnissa alun perin naispuolinen , nykyään myös miespuolinen, diakoniatyöntekijä, joka on suorittanut sekä sairaanhoitajan että kirkollisen kelpoisuuden antavan tutkinnon ja vihitty diakonian virkaan

diakriittinen /dˈiakrˌiːtːɪnen/ (adj)
diacritico
  sellainen, joka helpottaa lukemista; ääntämistä opastava

dialektiikka /dˈialˌektɪːkːa/ (n)
dialettica
  keskustelutaito, väittelyoppi, väittelytaito

dialogi /dˈialˌoɡɪ/ (n)
dialogo
  kahden henkilön välinen keskustelu

dialyysi /dˈialˌyːsɪ/ (n)
dialisi
  hemodialyysi, munuaisten vajaatoiminnan vuoksi käytettävä menetelmä, jossa veri puhdistetaan kuona-aineista ja vereen kertyneestä nesteestä

dieetti /dˈieːtːɪ/ (n)
dieta
  erityisruokavalio, hallittu ruokavalio

diegeettinen /dˈieɡeːtːɪnen/ (adj)
diegetico
  diegesistä ilmentävä

dietyylieetteri /dˈietyːlɪˌeːtːerɪ/ (n)
etere dietilico
  (orgaaninen kemia) Eettereiden aineryhmään kuuluva helposti haihtuva, voimakashajuinen, herkästi syttyvä neste, jota käytetään mm. liuottimena ja uuttoon

differentiaaliyhtälö /dˈifferˌentɪˌaːliyhtˌælø/ (n)
equazione differenziale
  yhtälö, jossa esiintyy tuntematon yhden tai useamman muuttujan funktio sekä sen derivaattoja

diffraktio /dˈiffraktˌio/ (n)
diffrazione
  ilmiö, jossa erilaiset aaltoliikkeet häiriytyvät (taipuvat ja hajoavat) ja muuttavat muotoa esteitä kohdatessaan

digitalisointi /dˈiɡɪtˌalɪsˌointɪ/ (n)
numerizzazione
  digitaalisen elektroniikan laajamittainen käyttöönotto, tietokoneistuminen, digitalisaatio

diiva /dˈiːva/ (n)
diva
  juhlittu ja palvottu oopperalaulajatar

diktaattori /dˈiktaːtːˌorɪ/ (n)
dittatore
  valtionpäämies, jolla on rajoittamaton valta

diktatuuri /dˈiktatˌuːrɪ/ (n)
dittatura
  yhden henkilön rajattomaan vallankäyttöön perustuva hallitusmuoto, valtio, jota johtaa diktaattori

diminutiivinen /dˈimɪnutˌiːvɪnen/ (adj)
diminutivo
  pienennysmuotoinen, hellittelymuotoinen

diodi /dˈiodɪ/ (n)
diodo
  kaksielektrodinen, puolijohdeaineinen tasasuuntaava elektroniikan ja sähkövoimatekniikan komponentti (tai nykyään harvinainen tasasuuntaava tyhjiöputki)

dioksidi /dˈioksˌidɪ/ (n)
biossido
  sellainen yhdiste, jossa on kaksi happiatomia (O₂), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, jossa on muu määrä

dioksiini /dˈioksˌiːnɪ/ (n)
diossina
  jokin halogenisoitu polysyklinen yhdiste, ravintoketjussa rikastuvia ympäristömyrkkyjä

dioptaasi /dˈioptˌaːsɪ/ (n)
dioptasio
  korukivenä käytetty vihreä silikaattimineraali

diplomaatti /dˈiplomˌaːtːɪ/ (n)
diplomatico
  valtion virallinen edustaja ulkomailla

diplomaattinen /dˈiplomˌaːtːɪnen/ (adj)
diplomatico
  diplomatian mukainen, siihen liittyvä

diplomatia /dˈiplomˌatɪa/ (n)
diplomazia
  kansainvälisten suhteiden alalla liikkuva valtiotaito, jonkun valtiomiehen toimintatapa tai valtioviisaus

direktiivi /dˈirektˌiːvɪ/ (n)
direttiva
  Euroopan unionin neuvoston ja parlamentin unionin jäsenvaltioille antama säädös, jonka sisältö on saatettava osaksi niiden kansallista lainsäädäntöä

dirhami /dˈirhamɪ/ (n)
dirham
  eräiden arabimaiden rahayksikkö

disko /dˈisko/ (n)
discoteca
  yökerho, jossa soitetaan tanssimusiikkia

diskografia /dˈiskoɡrˌafɪa/ (n)
discografia
  artistin tai yhtyeen julkaisemat äänilevyt kokonaisuutena; luettelo jonkin artistin tai yhtyeen äänilevytuotannosta

divaani /dˈivaːnɪ/ (n)
divano
  sohvan tapainen huonekalu, jossa oleskellaan makuuasennossa

divehi /dˈivehɪ/ (n)
lingua maldiviana
  indoarjalainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Malediiveilla, missä se on virallisen kielen asemassa (kielitunnus: dv )

divisioona /dˈivɪsɪˌoːna/ (n)
divisione
  yhtymä, jonka vahvuus on yleensä 10 000–20 000 henkeä ja komentajana kenraalimajuri tai vastaavan arvoinen upseeri; useimmissa armeijoissa divisioona koostuu rykmenteistä tai prikaateista

do /dˈo/ (n)
do
  solmisaatiossa sävelasteikon ensimmäinen sävel

dodekafonia /dˈodekˌafonˌia/ (n)
dodecafonia
  musiikkia, jossa käytetään kaikkia länsimaisen sävelasteikon kahtatoista säveltä; 12-sävelmusiikki

dogmaattinen /dˈoɡmaːtːɪnen/ (adj)
dogmatico
  dogmin mukainen

dogmi /dˈoɡmɪ/ (n)
dogma
  opinkappale, oppilause tai uskonkappale, sellainen uskomus, joka kuuluu jonkin uskonnon tai järjestelmän keskeisiin oppeihin

dollari /dˈollarɪ/ (n)
dollaro
  joissakin maissa käytetyn valuutan nimitys; vastaava symboli $

dollarisaatio /dˈollarɪsˌaːtɪo/ (n)
dollarizzazione
  se, että jossakin valtiossa siirrytään virallisesti tai epävirallisesti Yhdysvaltain dollarin käyttöön maan oman valuutan rinnalla tai sijasta

dolomiitti /dˈolomˌiːtːɪ/ (n)
dolomite
  kalsiummagnesiumkarbonaatti, jota käytetään rakennuskivissä ja maanparannuksessa

dominicanamatsoni /dˈomɪnˌikanamˌatsonɪ/ (n)
amazzone collorosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

dominikaanilainen /dˈomɪnɪkˌaːnɪlˌainen/ (adj)
dominicano
  Dominikaanisesta tasavallasta peräisin oleva tai Dominikaaniseen tasavaltaan liittyvä

dominikaanilainen /dˈomɪnɪkˌaːnɪlˌainen/ (n)
dominicano
  pysyvästi Dominikaanisessa tasavallassa asuva henkilö

dominoefekti /dˈomɪnˌoefˌektɪ/ (n)
effetto domino
  ketjureaktio (tapahtumien sarja)

dopamiini /dˈopamˌiːnɪ/ (n)
dopamina
  mielihyvää tuottava keskushermoston välittäjäaine

doping /dˈopɪŋ/ (n)
#Italia, drogaggio
  suorituskykyä parantavien kiellettyjen aineiden tai menetelmien käyttö

draama /drˈaːma/ (n)
dramma
  teatterissa esitettäväksi tarkoitettu kirjallisuuden laji, jonka alalajeja ovat komedia ja tragedia

drastinen /drˈastɪnen/ (adj)
drastico
  voimallinen, voimakkaasti vaikuttava, iskevä, repäisevä, raju

dromedaari /drˈomedˌaːrɪ/ (n)
dromedario
  kamelieläinsuvun yksikyttyräinen korkeampijalkainen ja sileämpikarvainen, vaalea eläin (Camelus dromedarius) verrattuna suvun toiseen lajiin kaksikyttyräiseen kameliin. Molemmille kookkaille lajeille on ominaista kyky selviytyä useita vuorokausia syömättä ja juomatta kyttyröihin varastoidun rasvan avulla.

drontti /drˈontːɪ/ (n)
dodo
  dodo, sukupuuttoon kuollut lentokyvytön kookas kyyhkylintuihin kuulunut lintu

druidi /drwˈidɪ/ (n)
druido
  kelttiläisen uskonnon pappistehtävä, jonka haltijalla oli muinaiskelttiläisessä yhteiskunnassa vaikutusvaltaa myös lainkäytössä, parantajana ja poliittisena neuvonantajana

druusi /drˈuːsɪ/ (n)
druso
  druusien etnis-uskonnollisen ryhmän jäsen, druusilaisuuden harjoittaja

dubnium /dˈubnium/ (n)
dubnio
  eräs alkuaine (tunnus Db)

dugongi /dˈuɡoŋŋɪ/ (n)
dugongo
  eräs merilehmä ()

duodesiimi /dˈuodesˌiːmɪ/ (n)
duodecima
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja kvintin (19 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

duopoli /dˈuopolɪ/ (n)
duopolio
  toimialalla on vain kaksi yritystä

durra /dˈurra/ (n)
sorgo
  kirjodurra; eräs vilja, joka tuottaa pienisiemenisen siemenryppään (Sorghum bicolor)

duuma /dˈuːma/ (n)
duma
  Venäjän parlamentin alahuone

duuri /dˈuːrɪ/ (n)
maggiore
  eräitä diatonisia musiikillisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-1-½-1-1-1-½, esim. C-D-E-F-G-A-H

dynamiikka /dˈynamˌiːkːa/ (n)
dinamica
  mekaniikan osa, joka tutkii voimien vaikutusta kappaleiden liikkumiseen

dynamiitti /dˈynamˌiːtːɪ/ (n)
dinamite
  räjähdysaine, joka koostuu massaan imeytetystä nitroglyserolista tai nitroglykolista

dynamometri /dˈynamomˌetrɪ/ (n)
dinamometro
  laite, jolla mitataan tehoa, vääntömomenttia ym. mittayksiköitä

dysfagia /dˈysfaɡˌia/ (n)
disfagia
  nielemishäiriö

dysforia /dˈysforˌia/ (n)
disforia
  epämiellyttävä olo, huonovointisuus

dysleksia /dˈysleksˌia/ (n)
dislessia
  lukihäiriö, lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus

dysprosium /dˈysprosium/ (n)
disprosio
  eräs alkuaine, tunnus Dy

dyyni /dˈyːnɪ/ (n)
duna
  hiekkadyyni, tuulen muodostama lentohiekan kasauma

e /ˈeː/ (n)
mi
  C-duuriasteikon kolmas, a-molliasteikon viides sävel

eboniitti /ˈebonˌiːtːɪ/ (n)
ebanite
  kovakumi, aine, jota on käytetty aikaisemmin runsaasti sähkötarvikkeiden valmistukseen

ecuadorilainen /ˈekuˌadorɪlˌainen/ (adj)
ecuadoriano
  Ecuadorista peräisin oleva tai Ecuadoriin liittyvä

ecuadorinaratti /ˈekuˌadorˌinarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto di El Oro
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

edeltäjä /ˈedeltˌæjæ/ (n)
antecessore
  se, joka edeltää (esim. tehtävässä, asioiden sarjassa)

edessä /ˈedessæ/ (adv)
davanti
  eteen sijoittuneena, etualalla, etupuolella

edistys /ˈedɪstys/ (n)
progresso
  ajassa tapahtuva kehitys, joka saa aikaan toivottujen seikkojen kasvun tai voimistumisen

edistyä /ˈedɪstˌyæ/ (v)
avanzare
  liikkua eteenpäin
  tulla paremmaksi, kehittyä, tulla valmiimmaksi, lähestyä tavoitetta, päämäärää

edullinen /ˈedullɪnen/ (adj)
conveniente
  ei kallis, halpa

edustaa /ˈedustaː/ (v)
rappresentare
  toimia jonkun puolesta tai hyväksi

edustaja /ˈedustˌaja/ (n)
delegato
  jotakin henkilöä tai ryhmää edustava ihminen
rappresentante
  (oikeustiede) henkilö, joka toimii toisen henkilön tai oikeushenkilön nimissä tämän lukuun

eebenpuu /ˈeːbempuː/ (n)
ebano
  eräiden -suvun kasvien nimitys
  näistä saatava kova ja tumma puulaji

eepos /ˈeːpos/ (n)
epico
  laaja runomuotoinen kertomus

eeppinen /ˈeːpːɪnen/ (adj)
epico
  epiikkaan kuuluva, epiikalle ominainen, kertova

eetteri /ˈeːtːerɪ/ (n)
etere
  sama kuin dietyylieetteri (CH₃-CH₂-O-CH₂-CH₃), helposti haihtuva neste, jota käytetään liuottimena ja aiemmin nukutusaineena

eettinen /ˈeːtːɪnen/ (adj)
etico
  (filosofia) eetillinen, sellainen, joka pitäytyy normatiivisen etiikan arvoissa; siveellisyyttä ja etiikkaa koskeva

efedriini /ˈefedrˌiːnɪ/ (n)
efedrina
  efedrakasvista saatava piriste, josta voidaan johtaa kemiallisesti amfetamiineja

efemeridi /ˈefemˌerɪdɪ/ (n)
effemeride
  taulukko taivaankappaleiden liikkeistä

efendi /ˈefendɪ/ (n)
efendi
  entinen arvonimi osmanivaltakunnassa; nykyään kohtelias puhuttelusana

efesolainen /ˈefesolˌainen/ (adj)
efesino
  Efesoksesta peräisin oleva

efesolainen /ˈefesolˌainen/ (n)
efesino
  Efesoksen asukas

egoisti /ˈeɡoistɪ/ (n)
egoista
  vain itseään ajatteleva ja omaa hyötyään tavoitteleva itsekäs ihminen

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (adj)
egiziano, egizio
  Egyptistä peräisin oleva tai Egyptiin liittyvä

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (n)
egiziano
  pysyvästi Egyptissä asuva henkilö

egyptologia /ˈeɡyptˌoloɡˌia/ (n)
egittologia
  muinaista Egyptiä, sen historiaa, kulttuuria yms. tutkiva tiede

egyptologinen /ˈeɡyptˌoloɡɪnen/ (adj)
egittologico
  egyptologiaan liittyvä tai sen mukainen

ehdokas /ˈehdokas/ (n)
candidato
  henkilö, joka on ehdolla esim. vaaleissa tai kilpailussa yms.

ehdokkuus /ˈehdokːuːs/ (n)
candidatura
  se, että on ehdokkaana, ehdolla oleminen

ehdoton /ˈehdoton/ (adj)
incondizionato
  absoluuttinen, rajoittamaton, täydellinen

ehdottaa /ˈehdotːaː/ (v)
proporre
  tehdä ehdotus, esittää (jokin toivomus)

ehdottomasti /ˈehdotːomˌastɪ/ (adv)
assolutamente
  varmasti, ilman ehtoja. Tarkoittaa jonkin tapahtuman varmaa toteutumista.

ehdotus /ˈehdotus/ (n)
proposta, suggerimento
  mielipide, suositus tai luonnos jonkin asian tekemiseksi

eheytys /ˈeheytys/ (n)
deframmentazione
  eheyttäminen

ehkä /ˈehkæ/ (adv)
forse
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

ehtiä /ˈehtɪæ/ (v)
arrivare
  saapua ajoissa; saapua määräaikaan mennessä
avere
  olla riittävästi aikaa johonkin

ehto /ˈehto/ (n)
condizione
  velvoite tehdä jotain toisen asian saavuttamiseksi

ehtoo /ˈehtoː/ (n)
sera
  ilta

ehtoollinen /ˈehtoːllɪnen/ (n)
eucaristia, comunione
  kristillinen sakramentti, jossa nautitaan leipää ja viiniä Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

ei /ˈei/ (v)
non
  yksikön 3. persoonan muoto kieltoverbistä

ei-kenenkään-maa /eikˈeneŋkæːnmˈaː/ (n)
terra di nessuno
  maa-alue, jonka omistus on kiistelty ja/tai epämääräinen
  ensimmäisessä maailmansodassa rintamalinjojen välinen kaistale

ei-negatiivinen /einˈeɡatˌiːvɪnen/ (adj)
non negativo
  sellainen, joka on suurempi tai yhtä suuri kuin 0

eilen /ˈeilen/ (adv)
ieri
  puhumishetkeä edeltävänä päivänä

einsteinium /ˈeinsteinium/ (n)
einstenio
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Es

eklektinen /ˈeklektɪnen/ (adj)
eclettico
  (filosofia) asenteellisesti valikoiva, omaksumiaan vaikutteita seuraava

ekliptika /ˈeklɪptˌika/ (n)
eclittica
  Auringon vuotuinen reitti taivaankannella

ekologia /ˈekolˌoɡɪa/ (n)
ecologia
  eliöiden, eliölajien ja ympäröivän elottoman luonnon vuorovaikutussuhteita ja niiden seurauksia tutkiva tiede

ekologinen /ˈekolˌoɡɪnen/ (adj)
ecologico
  ekologialle ominainen, ekologiaan liittyvä

ekonometria /ˈekonomˌetrɪa/ (n)
econometria
  tilastotieteen menetelmien soveltamista taloudellisten ilmiöiden tutkimiseen

ekosysteemi /ˈekosˌysteːmɪ/ (n)
ecosistema
  luonnon bioottisten ja abioottisten ympäristötekijöiden muodostama kokonaisuus tietyllä rajatulla alueella; biosfäärin osa

eksakti /ˈeksaktɪ/ (adj)
equivalente
  tarkka, täsmällinen

ekseema /ˈekseːma/ (n)
eczema
  ihottuma, rohtuma, rokahtuma

eksegeesi /ˈekseɡˌeːsɪ/ (n)
chiarificazione
  tieteellinen Raamatun selitys(oppi)

eksegeetti /ˈekseɡˌeːtːɪ/ (n)
esegeta
  eksegetiikan harjoittaja, raamatunselittäjä

eksentrikko /ˈeksentrˌikːo/ (n)
eccentrico
  omalaatuinen henkilö

eksentrisyys /ˈeksentrɪsyːs/ (n)
eccentricità
  se, että on eksentrinen

ekshibitionismi /ˈekʃɪbˌitɪonˌismɪ/ (n)
esibizionismo
  tarkoitetaan seksuaalista paljastamishäiriötä, jolle on ominaista se, että saadaan mielihyvää paljastamalla sukupuolielimet, tietyt ruumiinmuodot tai seksuaalinen toiminta toisille ihmisille

ekskommunikaatio /ˈekskommˌunɪkˌaːtɪo/ (n)
scomunica
  (kristinusko) rangaistuksena käytetty ehtoollisyhteydestä erottaminen, kirkosta erottaminen

ekskursio /ˈekskursˌio/ (n)
escursione
  useiden henkilöiden ryhmänä toteuttama virkistysmatka, varsinkin opintoihin liittyvä

eksodus /ˈeksodus/ (n)
esodo
  kansan maastalähtö, pakolaisuus

eksogamia /ˈeksoɡˌamɪa/ (n)
esogamia
  kulttuurinen tapa tai sääntö puolison ottamisesta soveliaasta ulkoryhmästä, esim. eri heimosta tai sosiaaliryhmästä

eksonyymi /ˈeksonˌyːmɪ/ (n)
esonimo
  vieraskielinen nimivastike

eksoottinen /ˈeksoːtːɪnen/ (adj)
esotico
  jännittävällä, kiehtovalla tavalla vieras

eksosfääri /ˈeksosfˌæːrɪ/ (n)
esosfera
  ilmakehän ylin kerros termosfäärin yläpuolella

eksponentti /ˈeksponˌentːɪ/ (n)
esponente
  potenssiin korotettaessa luku, joka määrittelee, kuinka monta kertaa luku kerrotaan itsellään

ekstaasi /ˈekstaːsɪ/ (n)
ecstasy
  intensiivinen mielihyvän tunne

ekstrapolaatio /ˈekstrapolˌaːtɪo/ (n)
estrapolazione
  trendin tai käyrän jatkuma havaintojen (mittaustulosten) ulkopuolelle; saavutetaan ekstrapoloimalla

ekstruusio /ˈekstruːsˌio/ (n)
estrusione
  ulostyöntyminen, purkautuminen
  (materiaalitiede) suulakepuristus, muovien valmistusmenetelmä, jossa pehmeä massa ruiskupuristetaan ruuvilla suuttimen läpi

eksyä /ˈeksyæ/ (v)
perdersi
  menettää käsityksensä siitä missä on; kadottaa reitti

eksä /ˈeksæ/ (n)
ex
  entinen puoliso tai muu parisuhdekumppani

elastomeeri /ˈelastomˌeːrɪ/ (n)
elastomero
  kimmoisa polymeeri; polymeeri, joka venyy vähintään kaksinkertaiseksi ja palautuu nopeasti alkuperäiseen muotoonsa, kun venymän aiheuttanut voima poistetaan

elatusapu /ˈelatˌusapu/ (n)
alimenti
  puolisolle tai lapselle maksettava raha-avustus

ele /ˈele/ (n)
gesto
  sanattomaan kommunikaatioon liittyvä ruumiinkieli, vartalon ja raajojen liike erityisesti tehostamassa puhetta

eleganssi /ˈeleɡˌanssɪ/ (n)
eleganza
  tyylikkyys, aistikkuus

elegantti /ˈeleɡˌantːɪ/ (adj)
elegante
  aistikas, tyylikäs, hieno

elegia /ˈeleɡˌia/ (n)
elegia
  elegiamitan mukaisista kaksoissäkeistä koostuva surumielinen runo tai runoelma

elektrodi /ˈelektrˌodɪ/ (n)
elettrodo
  virtapiirin tai komponentin rakenteellinen sähköä johtava osa, josta sähkö siirtyy välittävään tilaan (tyhjö) tai väliaineeseen ja tavallisesti edelleen toiselle elektodille

elektroenkefalografia /ˈelektroˌeŋkefalˌoɡrafˌia/ (n)
elettroencefalografia
  (fysologia, lääketiede) aivojen sähköilmiöiden rekisteröiminen

elektrolyysi /ˈelektrolˌyːsɪ/ (n)
elettrolisi
  sähkövirran aiheuttama tai virtaa käyttäen aiheutettu aineen hajoaminen

elektrolyytti /ˈelektrolˌyːtːɪ/ (n)
elettrolita
  johteita jonkin verran huonommin sähköä johtavan elektrolyyttiluoksen osana käytetty, sula tai liukoinen aine

elektronegatiivisuus /ˈelektrˌoneɡatˌiːvɪsuːs/ (n)
elettronegatività
  atomin taipumus vetää puoleensa elektroneja

elektroni /ˈelektrˌonɪ/ (n)
elettrone
  negatiivisesti varautunut alkeishiukkanen; yksi leptoneista

elektroniikka /ˈelektronˌiːkːa/ (n)
elettronica
  tekniikan ala, joka sisältää sähköisten laitteiden suunnittelua, rakentelua, käyttöä ja tutkimista

elektronimikroskooppi /ˈelektrˌonɪmˌikroskˌoːpːɪ/ (n)
microscopio elettronico
  mikroskooppi, jossa käytetään näkyvän valon sijasta elektronisuihkua

elektroninen /ˈelektrˌonɪnen/ (adj)
elettronico
  elektroniikkaan liittyvä; elektroniikkaa hyödyntävä tai käyttävä

elektronivoltti /ˈelektrˌonɪvˌoltːɪ/ (n)
elettronvolt
  Energian ja alkeishiukkasfysiikassa myös massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6021773·10-19 J. Tunnus eV. Elektronivoltti on energia, jonka elektroni saa kulkiessaan yhden voltin suuruisen potentiaalieron lävitse.

elementtitalo /ˈelemˌentːɪtˌalo/ (n)
prefabbricato
  rakennus, jonka kantavat rakenteet, seinät ja lattiat sekä sisäkatot on tehty betonielementeistä

elimellinen /ˈelɪmˌellɪnen/ (adj)
organico
  elimeen liittyvä, elintä koskeva

elin /ˈelɪn/ (n)
organo
  useasta eri kudoksesta muodostunut rakenteellinen ja toiminnallinen kokonaisuus, joka on erikoistunut yksilössä tiettyyn tehtävään tai tehtäviin

elintarvike /ˈelɪntˌarvɪke/ (n)
alimentare, alimentari
  mikä tahansa aine tai tuote, myös jalostettuna, osittain jalostettuna tai jalostamaton tuote, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi

eliö /ˈelɪø/ (n)
organismo
  yhdestä tai useammasta elävästä solusta koostuva elollinen kokonaisuus; kaikki erilaiset eläimet, kasvit, levät, sienet, alkueliöt ja bakteerit; elottomista kappaleista poiketen reagoi ärsykkeisiin, hyödyntää ympäristön energiaa kasvamiseen, lisääntymiseen ja itsensä ylläpitoon

ellipsi /ˈellɪpsɪ/ (n)
ellisse
  geometrinen tasokäyrä, joka määritellään niiden pisteiden urana, joista kahteen kiinteään pisteeseen (polttopisteet) mitattujen etäisyyksien summa on vakio, erikoistapaus soikiosta

ellipsoidi /ˈellɪpsˌoidɪ/ (n)
ellissoide
  kappale, jonka poikkileikkaus missä tahansa tasossa on ellipsi

elliptinen /ˈellɪptɪnen/ (adj)
ellittico
  geometrista ellipsiä muistuttava

elohopea /ˈelohˌopea/ (n)
mercurio
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Hg

eloisa /ˈeloisa/ (adj)
vivace, brioso
  eläväinen, täynnä elämää, energinen, ponnekas

elokuu /ˈelokuː/ (n)
agosto
  vuoden kahdeksas kuukausi, kuukausi heinäkuun ja syyskuun välissä

elokuva /ˈelokˌuva/ (n)
film, pellicola
  yleensä tunnin, parin mittainen elokuvakameralla kuvattu ja filmille tai muuten tallennettu teos, joka voidaan esittää elokuvateatterissa tai televisiossa.

elokuvateatteri /ˈelokˌuvateˌatːerɪ/ (n)
cinema
  elokuvien esittämiseen tarkoitettu sali tai muu suurelle ihmisjoukolle tarkoitettu tila, jossa on elokuvan esitykseen tarvittava laitteisto

eloperäinen /ˈeloperˌæinen/ (adj)
organico
  (biologia) kasvi- ja eläinjäännösten hajoamisessa muodostunut

eloton /ˈeloton/ (adj)
inanimato
  sellainen, mikä ei liity eliöihin; jolla ei ole elämää
  eräiden kielten kieliopillinen suku, joka viittaa siihen että sana ei ole elollinen, toimintakykyinen henkilö tai eläin

elukka /ˈelukːa/ (n)
bestia
  eläin

eläin /ˈelæin/ (n)
animale, bestia
  eläinkuntaan kuuluva monisoluinen aitotumainen eliö
bestia
  alkuvoimainen henkilö

eläinlaji /ˈelæinlˌajɪ/ (n)
specie animale
  eläimeksi luokiteltava eliölaji.

eläinlääketiede /ˈelæinlˌæːketˌiede/ (n)
medicina veterinaria
  lääketieteen haara, jonka alaan kuuluvat eläinten, erityisesti tuotanto- ja seuraeläinten, sairauksien hoito ja ehkäisy sekä eläinkunnasta saatavien elintarvikkeiden valvonta

eläinlääkäri /ˈelæinlˌæːkærɪ/ (n)
veterinario
  eläinlääkärintutkinnon hyväksytysti suorittanut henkilö, joka työkseen hoitaa sairastuneita eläimiä tai on erikoistunut muulle eläinlääketieteen alalle

eläinrata /ˈelæinrˌata/ (n)
zodiaco
  se alue taivaankantta, jonka alueella Aurinko, Kuu ja aurinkokunnan planeetat näennäisesti liikkuvat Maasta katsottuna

eläinsatu /ˈelæinsˌatu/ (n)
favola
  opettavainen kansansatu, jossa toimijoina ovat eläimet, mutta tapahtumat ovat inhimillisiä; myös kirjallisuuden muoto

eläintarha /ˈelæintˌarha/ (n)
zoo
  paikka, jossa pidetään eläimiä yleisölle nähtävänä

eläintiede /ˈelæintˌiede/ (n)
zoologia
  zoologia; biologian haara, joka tutkii eläinten elämää ja rakennetta

eläintieteilijä /ˈelæintˌieteilˌijæ/ (n)
zoologa, zoologo
  eläintieteen parissa toimiva tutkija

eläke /ˈelæke/ (n)
pensione
  työstä kertyvä raha, jonka tarkoituksena on turvata toimeentulo työvuosien jälkeen
  eläkkeellä oleminen

eläkeläinen /ˈelækelˌæinen/ (n)
pensionato
  eläkkeellä oleva henkilö

eläkerahasto /ˈelækˌerahˌasto/ (n)
fondo pensione
  rahastoivaan eläkejärjestelmään liittyvä rahasto, joka on tarkoitettu eläkkeiden rahoittamiseen

elämys /ˈelæmys/ (n)
esperienza
  vaikuttava kokemus

elämä /ˈelæmæ/ (n)
vita
  ajanjakso yksilön syntymän ja kuoleman välillä

elämäkerta /ˈelæmækˌerta/ (n)
biografia
  kirjoitus, jossa kerrotaan jonkun henkilön elämästä

elämänlaatu /ˈelæmˌænlaːtu/ (n)
qualità di vita
  se, millainen ihmisen elämä on ja millaiseksi hän sen kokee

elämäntapa /ˈelæmˌæntapa/ (n)
stile di vita
  yksilölle tai yhteisölle tunnusomainen tapa elää tai toimia

elätti /ˈelætːɪ/ (n)
mantenuta, mantenuto
  se, joka on jonkun tai jonkin elätettävänä

elättää /ˈelætːæː/ (v)
mantenere
  hankkia toiselle toimeentulo hänen/sen puolesta

elävä /ˈelævæ/ (adj)
animato, vivente
  elossa oleva

elävä fossiili /ˈelævæ fˈossɪːlɪ/ (n)
fossile vivente
  eliölaji, jolla ei ole eläviä sukulaisia, ja jota on löydetty myös fossiilina

eläytyä /ˈelæytˌyæ/ (v)
immedesimarsi
  kuvitella itsensä esim. johonkin tilanteeseen

elää /ˈelæː/ (v)
vivere
  olla syntymän ja kuoleman välisellä ajalla; olla biologisesti elossa
  asua, oleskella, elellä

emali /ˈemalɪ/ (n)
smalto
  eräänlaista läpinäkymätöntä lasia

embolia /ˈembolˌia/ (n)
embolia
  veritulppien esiintyminen

emergenssi /ˈemerɡˌenssɪ/ (n)
emergenza
  uudenlaisten ominaisuuksien syntyminen yksinkertaisempien ominaisuuksien vuorovaikutuksesta

emiö /ˈemɪø/ (n)
gineceo
  (kasvitiede) kukkakasvin emisiitoslehtien muodostama kokonaisuus

emolevy /ˈemolˌevy/ (n)
scheda madre
  tietokoneen sisällä oleva keskeinen piirilevy, johon kiinnitetään kaikki tietokoneen sisäiset osat, jotka kommunikoivat keskenään emolevyn väyliä hyväksi käyttäen

empatia /ˈempatˌia/ (n)
empatia
  eläytyvä myötätunto, toisen ymmärtäminen, kyky asettua toisen asemaan

empiirinen /ˈempɪːrɪnen/ (adj)
empirico
  empiriaan liittyvä, havainnointiin tai mittaamiseen perustuva, kokemusperäinen

emu /ˈemu/ (n)
emù
  Australiassa elävä lentokyvytön strutsilintu ()

emulsio /ˈemulsˌio/ (n)
emulsione
  kahden tai useamman luonnostaan toisiinsa sekoittumattoman nesteen seos

emäntä /ˈemæntæ/ (n)
padrona
  isännän vaimo

emäs /ˈemæs/ (n)
base
  hapon vastakohta

emätin /ˈemætɪn/ (n)
vagina
  vagina; naaraspuolisten nisäkkäiden sukupuolielinten osa, joka yhdistää ulkosynnyttimet ja kohdun

enantiomeeri /ˈenantˌiomˌeːrɪ/ (n)
enantiomero
  molekyyli, joka on stereoisomeerinsä peilikuva

endeeminen /ˈendeːmɪnen/ (adj)
endemico
  sellainen mikä tai mitä esiintyy ainoastaan jollakin määritellyllä alueella

endiivi /ˈendɪːvɪ/ (n)
indivia
  sikurien sukuun kuuluva lehtivihannes

endogamia /ˈendoɡˌamɪa/ (n)
endogamia
  puolison ottaminen sisäryhmästä, esim. omasta heimosta tai sosiaaliryhmästä

endokrinologia /ˈendokrˌinolˌoɡɪa/ (n)
endocrinologia
  umpieritysrauhasia ja niiden toimintaa käsittelevä oppi

endometrioosi /ˈendomˌetrɪˌoːsɪ/ (n)
endometriosi
  kohdun limakalvon sirottumatauti

endoskooppi /ˈendoskˌoːpːɪ/ (n)
endoscopio
  laite, jolla tarkastellaan ahtaita paikkoja sisältä

endoteeli /ˈendotˌeːlɪ/ (n)
endotelio
  yksikerroksinen epiteelikudos, jota on eräiden verisuonten sisäpinnalla

enemmistö /ˈenemmˌistø/ (n)
maggioranza, maggior parte
  enemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, yli puolet

enemmän /ˈenemmæn/ (adv)
più
  Suuremmassa määrin kuin...

energia /ˈenerɡˌia/ (n)
energia
  kappaleeseen eri tavoin varastoitunut kyky tehdä työtä

englanninkielinen /ˈeŋlannˌiŋkielɪnen/ (adj)
anglofono
  (kielitiede) englannin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

englannintorvi /ˈeŋlannˌintorvɪ/ (n)
corno inglese
  oboeta muistuttava, sitä suurempikokoinen kaksoisruokolehdykkäinen puhallinsoitin

englanti /ˈeŋlantɪ/ (n)
inglese
  englannin kieli (kielitunnus: en), Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa ja laajasti maailmalla puhuttava germaaninen kieli

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (adj)
inglese
  Englannista peräisin oleva tai Englantiin liittyvä. Usein tarkoitetaan koko Isoa-Britanniaa.

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (n)
inglese
  pysyvästi Isossa-Britanniassa, erityisesti Englannissa asuva henkilö

enharmoninen /ˈenharmˌonɪnen/ (adj)
enarmonico
  toisen kanssa samankorkuinen, mutta eri niminen sävel

enkeli /ˈeŋkelɪ/ (n)
angelo
  kristinuskossa, juutalaisuudessa ja islamissa esiintyvä Jumalan tahdon ilmoittajana toimiva henkiolento
  kiltti ihminen

enklaavi /ˈeŋklaːvɪ/ (n)
enclave
  yhden tai useamman valtion täydellisesti rajaamalla alueella oleva jonkin valtion hallitsema muusta valtion alueesta erillinen alue, saareke; muun hallinnollisen yksikön sisällä oleva siihen kuulumaton alue

ennakkoluulo /ˈennakːolˌuːlo/ (n)
pregiudizio
  jostakin tuomitseva käsitys, kuvitelma, uskomus, jolle yleensä ei ole järkevää perustetta

ennakkotapaus /ˈennakːˌotapaus/ (n)
precedente
  aiemmin tapahtunut samanlainen tapaus

ennemmin tai myöhemmin /ˈennemmɪn tai mˈyøhemmɪn/ (adv)
presto o tardi
  jonakin ajankohtana: jos ei pian, niin joskus myöhemmin

ennen /ˈennen/ (adv)
prima
  aikaisemmin

ennustaa /ˈennustaː/ (v)
divinare
  kertoa mitä tulee todennäköisesti tapahtumaan ennalta

ennustaja /ˈennustˌaja/ (n)
indovina
  henkilö, joka ennustaa

ennätys /ˈennætys/ (n)
primato
  paras saavutus

ennätysmies /ˈennætˌysmies/ (n)
recordman
  ennätyksen tekijä; ennätyksen tehnyt miesurheilija

eno /ˈeno/ (n)
zio
  äidin veli

enoli /ˈenolɪ/ (n)
enolo
  alkeeni, jossa hydroksyyliryhmä on sitoutunut hiiliatomiin, jolla on kaksoissidos; alkenoli

enologia /ˈenolˌoɡɪa/ (n)
enologia
  viinin ja sen valmistuksen tutkimus

ensi-ilta /ˈensɪˈilta/ (n)
prima
  uuden elokuvan tai näytelmän ensimmäinen julkinen näytäntö, kantaesitys, premiääri

ensihoitaja /ˈensɪhˌoitaja/ (n)
paramedico
  akuutin hoidon ja ensihoidon asiantuntija

ensihoito /ˈensɪhˌoito/ (n)
prime cure
  terveydenhuollon ammattihenkilöstön antama hoito äkillisesti sairastuneelle tai vakavasti vammautuneelle potilaalle tapahtumapaikalla, sairaankuljetuksen aikana ja sairaalan päivystyksessä

ensimmäinen /ˈensɪmmˌæinen/ (adj)
primo
  muita edeltävä, ensin tuleva, voittamaton

ensin /ˈensɪn/ (adv)
primo
  ennen jotakin (tai mitään) muuta

ensisijainen /ˈensɪsɪjˌainen/ (adj)
primario
  pää-, tärkein

enteellinen /ˈenteːllɪnen/ (adj)
predittivo
  jotakin enteilevä

entiteetti /ˈentɪtˌeːtːɪ/ (n)
entità
  yhdestä tai useammasta osasta muodostuva yhteen kuuluva itsenäinen kokonaisuus

entropia /ˈentropˌia/ (n)
entropia
  termodynamiikan perussuure, joka ilmaisee epäjärjestyksen määrää systeemissä; symboli on S

entsyymi /ˈentsyːmɪ/ (n)
enzima
  solujen tuottamaa ainetta, joka toimii katalysaattorina biokemiallisissa reaktioissa

enää /ˈenæː/ (adv)
più
  ilmaisee jonkin loppumista, lopettamista, lakkaamista olemasta

epideeminen /ˈepɪdˌeːmɪnen/ (adj)
epidemico
  epidemian lailla leviävä

epidemiologia /ˈepɪdˌemɪˌoloɡˌia/ (n)
epidemiologia
  tilastotieteeseen perustuva lääketieteen ala, joka tutkii tartuntatautien ja muiden sairauksien esiintyvyyden ja niiden riskitekijöiden suhdetta

epiglottaalinen /ˈepɪɡlˌotːaːlɪnen/ (adj)
epiglottale
  kurkunkannella äännettävä

epilepsia /ˈepɪlˌepsɪa/ (n)
epilessia
  krooninen sairaus, joka aiheuttaa ennalta arvaamattomia kouristuskohtauksia ja tajunnan hämärtymistä

epinefriini /ˈepɪnˌefrɪːnɪ/ (n)
epinefrina
  adrenaliini

epiteeli /ˈepɪtˌeːlɪ/ (n)
epitelio, tessuto epiteliale
  ruumiin sisäpintoja ja elimiä peittävä kudos

epolettiaratti /ˈepolˌetːɪarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto mentoarancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

epolettikaija /ˈepolˌetːɪkˌaija/ (n)
pappagallo alirosse
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

epookki /ˈepoːkːɪ/ (n)
epoca
  historiallinen aikakausi, (ajan)jakso, vaihe

epäeuklidinen geometria /ˈepæˌeuklɪdɪnen ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
geometria non euclidea
  viittaa sellaisiin euklidisen geometrian tyyppisiin geometrioihin, joissa euklidisen geometrian viides aksiooma, paralleeliaksiooma, ei ole voimassa; geometria, jossa oletetaan jokin muu kuin euklidinen paralleeliominaisuus; käytetään esimerkiksi geometriassa pallon pinnalla

epäillä /ˈepæillæ/ (v)
dubitare
  olla epävarma jstak, kyseenalaistaa jnk todenmukaisuus, olla luottamatta
sospettare
  luulla, uskoa tai ajatella jkn olevan tai olleen vastuussa jstk yl. kielteisestä; olla epäilynä

epäilty /ˈepæilty/ (n)
sospetto
  henkilö, jota epäillään jonkin teon tekijäksi, etenkin henkilö, jota rikostutkintaa johtava viranomainen epäilee rikoksen tekijäksi

epäily /ˈepæily/ (n)
sospetto
  vailla varmuutta aktiivisesti toimiva kiistanalaistaminen tai kysteenalaistaminen

epäilys /ˈepæilys/ (n)
sospetto
  epävarmuutta aiheuttava passiivisesti vaikuttava kyseenalaistus

epäilyttävä /ˈepæilˌytːævæ/ (adj)
ambiguo
  epäluuloa tai varaumia herättävä, kyseenalainen, outo

epäinhimillinen /ˈepæinhɪmˌillɪnen/ (adj)
disumano
  ei ihmiselle soveltuva, ei ihmisarvoinen

epäitsekäs /ˈepæitsekæs/ (adj)
altruista
  ei vain itsensä vaan toiset huomioon ottava, muidenkin kuin itsensä hyväksi toimiva

epäkohteliaasti /ˈepækˌohtelɪˌaːstɪ/ (adv)
screanzatamente
  epäkohteliaalla tavalla

epäkohtelias /ˈepækˌohtelɪas/ (adj)
scortese
  epäystävällinen, töykeä

epäkypsä /ˈepækˌypsæ/ (adj)
acerbo
  fyysisesti tai henkisesti kehittymätön

epälineaarinen /ˈepælˌineˌaːrɪnen/ (adj)
non lineare
  sellainen, joka ei ole lineaarinen

epäluotettava /ˈepælˌuotetːˌava/ (adj)
inaffidabile
  sellainen, johon ei voi luottaa

epäluottamuslause /ˈepælˌuotːamˌuslause/ (n)
mozione di sfiducia
  parlamentaarisessa järjestelmässä parlamentin päätös, jonka mukaan hallituksella ei ole parlamentin enemmistön tukea, joka johtaa hallituksen kaatumiseen

epämuodollinen /ˈepæmˌuodollɪnen/ (adj)
informale
  sellainen joka ei ole muodon mukainen

epämääräinen artikkeli /ˈepæmˌæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
articolo indefinito
  sanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo kieliopillisesti pääsanansa olevan kuulijalle ennestään tuntematon tai yleinen joukkonsa edustaja

epäonni /ˈepæˌonnɪ/ (n)
sfortuna
  huono onni, vastoinkäyminen

epäonnistuminen /ˈepæˌonnɪstˌumɪnen/ (n)
insuccesso
  se, että epäonnistuu jossakin; se ettei jokin onnistu odotusten mukaisesti

epäorgaaninen kemia /ˈepæˌorɡaːnɪneŋ kˈemɪa/ (n)
chimica inorganica
  kemian haara, joka on erikoistunut hiiltä sisältämättömiin kemiallisiin yhdisteisiin

epärehellinen /ˈepærehˌellɪnen/ (adj)
disonesto
  joka valehtee, pettää, huijaa tai varastaa

epäröivä /ˈepærˌøivæ/ (adj)
esitante
  sellainen, joka epäröi, epävarma jostakin

epäsymmetrinen /ˈepæsˌymmetrɪnen/ (adj)
asimetrico
  sellainen, jonka puoliskot ovat erilaisia, eivät toistensa peilikuvia

epäsäännöllinen /ˈepæsˌæːnnøllɪnen/ (adj)
irregolare
  muodoltaan säännötön, epätasainen, epämääräinen
  rytmiltään vaihteleva, epätasaisin väliajoin tapahtuva
  taivutussääntöjä noudattamaton

epäterveellinen /ˈepætˌerveːllɪnen/ (adj)
insalubre
  terveydelle haitallinen

epätoivo /ˈepætˌoivo/ (n)
disperazione
  toivon puute; tila, jossa uskoa paremmasta ei ole

epätoivoinen /ˈepætˌoivoinen/ (adj)
disperato
  tunne paremman puutteesta; sellainen, joka ei todennäköisesti tule onnistumaan

epätosi /ˈepætˌosɪ/ (adj)
falso
  sellainen, ja vain sellainen joka ei ole tosi

epävarma /ˈepævˌarma/ (adj)
incerto
  arka, pelokas, epäileväinen

epäyhtälö /ˈepæyhtˌælø/ (n)
disequazione
  (matematiikka) epäyhtälö saadaan, kun kaksi lauseketta merkitään erisuuriksi jollakin suuruusjärjestystä osoittavista merkeistä

erbium /ˈerbium/ (n)
erbio
  eräs alkuaine (tunnus Er)

erehdys /ˈerehdys/ (n)
equivoco
  epähuomiossa tai ajattelemattomuuttaan tehty virhe

erehtyväinen /ˈerehtyvˌæinen/ (adj)
fallibile
  sellainen, joka voi erehtyä

erektio /ˈerektˌio/ (n)
erezione
  siittimen jäykistyminen

ergonomia /ˈerɡonˌomɪa/ (n)
ergonomia
  tieteenala joka tutkii ihmisten ja järjestelmien välistä vuorovaikutusta

erikoinen /ˈerɪkˌoinen/ (adj)
speciale
  erikoislaatuinen, poikkeuksellinen, erityinen

erilainen /ˈerɪlˌainen/ (adj)
diverso
  sellainen, joka poikkeaa muista; toisista eroava, erikoinen

erilaisuus /ˈerɪlˌaisuːs/ (n)
differenza
  yhteismitallisessa vertailussa havaittava ero, usein eroavuuksien summa

erillään /ˈerɪllæːn/ (adv)
distintamente
  (3. persoonan muoto) eri paikassa; irrallaan, irti

erinomainen /ˈerɪnomˌainen/ (adj)
eccellente
  erittäin hyvä, tavallista parempi

erioikeus /ˈerɪˌoikeus/ (n)
privilegio
  yhteisölle tai yksityiselle myönnetty etuus, jota ei ole muilla; privilegio

erisnimi /ˈerɪsnˌimɪ/ (n)
nome proprio
  propri; sellainen substantiivi, joka kertoo asian, esineen, henkilön tai muun sellaisen erityisen nimen

eriste /ˈerɪste/ (n)
isolante
  yleisesti aineen tai energian etenemistä rajoittava rajapinta tai ainekerros

eristävä /ˈerɪstˌævæ/ (adj)
coibente
  sellainen, joka eristää

erite /ˈerɪte/ (n)
secrezione
  kehon erittämä aines

eritrealainen /ˈerɪtrˌealˌainen/ (adj)
eritreo
  Eritreasta peräisin oleva tai Eritreaan liittyvä

eritrealainen /ˈerɪtrˌealˌainen/ (n)
eritreo
  pysyvästi Eritreassa asuva henkilö

erityisesti /ˈerɪtˌyisestɪ/ (adv)
soprattutto
  kyseinen asia painokkaammin huomioon ottaen

ero /ˈero/ (n)
differenza
  se, miten jokin poikkeaa toisesta
separazione
  erilleen lähtö
dimissioni
  viran tai aseman jättäminen

eroavuus /ˈeroavuːs/ (n)
differenza
  havaittavissa oleva ero kahden tai useamman vertauskohteen tai vertausaineiston välillä

eronnut /ˈeronnut/ (adj)
divorziare
  Avioliiton purkanut.

eronnut /ˈeronnut/ (n)
divorziata
  Avioliiton purkanut henkilö.

eroosio /ˈeroːsˌio/ (n)
erosione
  kallioperän ja maaperän hallitsematonta kulumista veden, tuulen, mekaanisen kulutuksen tai jonkin muun maaperää kuluttavan tekijän tähden

erota /ˈerota/ (v)
divorziare
  ottaa avioero tai ero tyttö- tai poikaystävästä

erotella /ˈerotella/ (v)
estrarre
  jakaa erilleen toisistaan

erotiikka /ˈerotˌiːkːa/ (n)
erotismo
  sukupuoliviettiin perustuva rakkauselämä henkisesti ja eettisesti painottuneena

erottaa /ˈerotːaː/ (v)
separare
  muodostaa (tehdä) ero joidenkin välillä tai välille
discernere
  havaita tai nähdä ero joidenkin välillä

erotuomari /ˈerotˌuomarɪ/ (n)
arbitro
  eräiden urheilulajien sääntöjä kentällä valvova toimitsija, joka ratkaisee esiintyvät erimielisyydet

erotus /ˈerotus/ (n)
differenza
  vähennyslaskun tulos, ero kahden olion välillä

ersä /ˈersæ/ (n)
erzya
  ersän kieli, Venäjällä puhuttava suomalais-ugrilainen kieli. (kielitunnus: myv)

erä /ˈeræ/ (n)
ripresa
  yhtenäinen rajallinen us. yhdellä kertaa käsiteltävä osuus jostain (sovitusta) määrästä
  pelin määrätyn mittainen pelivuoro tai jakso

es /ˈes/ (n)
mi bemolle
  alennettu e-sävel (E♭), enharmoninen sävelen dis kanssa

esi-isä /ˈesɪˈisæ/ (n)
antenato
  miespuolinen sukulainen ylenevässä polvessa

esiaviollinen /ˈesɪˌavɪˌollɪnen/ (adj)
prematrimoniale
  ennen avioliittoa tapahtuva tai tehtävä

esihistoria /ˈesɪhˌistorˌia/ (n)
preistoria
  aika, jolta ei ole kirjallisia tietoja

esihistoriallinen /ˈesɪhˌistorɪˌallɪnen/ (adj)
preistorico
  esihistoriaan ajallisesti kuuluva

esiintyjä /ˈesɪːntˌyjæ/ (n)
esecutore
  henkilö, joka esiintyy

esikko /ˈesɪkːo/ (n)
primula
  esikkokasvien heimoon kuuluvia kasveja (-suku)

esikoinen /ˈesɪkˌoinen/ (n)
primogenito
  perheen ensimmäinen lapsi

esileikki /ˈesɪlˌeikːɪ/ (n)
preliminari
  yhdyntää edeltävä hyväily yms.

esimerkiksi /ˈesɪmˌerkɪksɪ/ (adv)
ad esempio, per esempio
  käytetään ilmaisemaan yhtä mallitapausta samankaltaisten sarjasta

esimerkillinen /ˈesɪmˌerkɪllɪnen/ (adj)
esemplare
  (lähes) täydellinen ja juuri sellainen kuin jonkin pitää olla

esimerkki /ˈesɪmˌerkːɪ/ (n)
esempio, esemplare
  joukosta valittu yksi edustamaan muitakin; lyhenne esim.
esempio
  edeltä esitetty malli

esinahka /ˈesɪnˌahka/ (n)
prepuzio
  siittimen ihopoimu, joka suojaa terskaa

esine /ˈesɪne/ (n)
oggetto
  ihmisen valmistama, käsin kosketeltava asia; tavara, valmiste

esirippu /ˈesɪrˌipːu/ (n)
sipario
  näyttämöä katsomosta erottava verho

esitellä /ˈesɪtellæ/ (v)
presentare
  kertoa nimi tavattaessa

esittely /ˈesɪtːˌely/ (n)
presentazione
  esitteleminen

esittää /ˈesɪtːæː/ (v)
presentare
  näyttää, panna näytteille

esityslista /ˈesɪtˌyslɪsta/ (n)
ordine del giorno
  ehdotus kokouksen tai muun toimielimen työjärjestykseksi, asialista

eskimo /ˈeskɪmo/ (n)
eschimese
  pohjoisen pallonpuoliskon arktisella alueella asuvan eskimokieltä puhuvan kansan jäsen
  eskimokieli

eskimokieli /ˈeskɪmokˌielɪ/ (n)
eschimese
  jokin eskimoiden puhumista eskimo-aleuttilaisen kielikunnan kielistä

espanja /ˈespanja/ (n)
spagnolo
  erityisesti Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa puhuttu kieli (kielitunnus: es)

espanjalainen /ˈespanjalˌainen/ (adj)
spagnolo, spagnola
  Espanjasta peräisin oleva tai Espanjaan liittyvä

espanjalainen /ˈespanjalˌainen/ (n)
spagnolo
  pysyvästi Espanjassa asuva henkilö

espanjankielinen /ˈespanjˌaŋkielɪnen/ (adj)
castigliano
  (kielitiede) espanjan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

esperantisti /ˈesperˌantɪstɪ/ (n)
esperantista
  yleensä esperanton kieltä hyvin osaava, vakavasti harrastava ja ko. kielen aatteeseen sitoutunut henkilö

esperanto /ˈesperˌanto/ (n)
esperanto
  puolueettomaksi yhteiseksi ilmaisuvälineeksi kaikkeen kansainväliseen vuorovaikutukseen tarkoitettu keinotekoinen kieli. Sanalista.

esseisti /ˈesseistɪ/ (n)
saggista
  esseiden kirjoittaja

este /ˈeste/ (n)
ostacolo
  jokin, joka estää jonkin tekemisen, tapahtumisen tai kulun

esteettinen /ˈesteːtːɪnen/ (adj)
estetico
  kauneusarvoihin liittyvä, ulkonäöltään kaunis

esteri /ˈesterɪ/ (n)
estere
  orgaaninen yhdiste, jonka funktionaalisessa ryhmässä on happisillan välityksellä liittynyt yhteen kaksi hiiltä, joista toiseen on lisäksi sitoutunut kaksoissidoksella happi

estetiikka /ˈestetˌiːkːa/ (n)
estetica
  filosofian osa-alue, joka tutkii kauneutta, taidetta ja esteettistä eli kauneusarvoihin liittyvää eri esiintymismuodoissaan

estrogeeni /ˈestroɡˌeːnɪ/ (n)
estrogeno
  jokin naiselle tai naaraalle ominaisia piirteitä kontrolloiva ja niiden kehittymiseen liittyvä hormoni, naishormoni, naarashormoni

estuaari /ˈestuˌaːrɪ/ (n)
estuario
  maa-alueen osittain suojaama jokisuualue, jossa yhden tai useamman joen makea vesi sekoittuu suolaisen meriveden kanssa murtovedeksi

estää /ˈestæː/ (v)
impedire
  tehdä mahdottomaksi
ostacolare
  tukkia

etaani /ˈetaːnɪ/ (n)
etano
  eräs alkaani, C₂H₆

etana /ˈetana/ (n)
fumaca, lumaca
  ryhmä keuhkokotiloiden (Stylommatophora) joukkoon kuuluvia maanilviäisiä. Etanat ovat pehmeäruumiisia kuorettomia tai kuorellisia eläimiä. Liikkumista varten etanalla on limaa erittävä anturajalka. Etanalla on kaksi paria tuntosarvia. Silmät sijaitsevat pidempien tuntosarvien päissä.

etanaposti /ˈetanapˌostɪ/ (n)
posta cartacea
  kirjeposti vastakohtana sähköpostille

etanoli /ˈetanˌolɪ/ (n)
etanolo
  (kemia) lyhytketjuinen alkoholi CH₃CH₂OH eli etyylialkoholi, väritön polttavan makuinen neste, jota käytetään polttoaineena ja lähinnä liuottimina kemian teollisuuden prosesseissa

eteenpäin /ˈeteːmpæin/ (adv)
avanti
  menosuuntaan, etuosaan päin, kohti tavoitetta; edemmäksi, kauemmaksi; jatkuvasti, vastedes, yhä

eteerinen /ˈeteːrɪnen/ (adj)
etereo
  aineeton, ilmamainen

eteinen /ˈeteinen/ (n)
vestibolo
  rakennuksen ulko-oven ja sisätilojen välissä oleva tila

etelä /ˈetelæ/ (n)
sud, mezzogiorno
  pääilmansuunta idän ja lännen välissä, idästä 90 astetta myötäpäivään

eteläafrikkalainen /ˈetelæˌafrɪkːalˌainen/ (adj)
sudafricano
  Etelä-Afrikasta peräisin oleva

eteläafrikkalainen /ˈetelæˌafrɪkːalˌainen/ (n)
sudafricano
  Etelä-Afrikan kansalainen, asukas tai sieltä peräisin oleva henkilö

eteläeurooppalainen /ˈetelæˌeuroːpːalˌainen/ (adj)
sudeuropeo
  Etelä-Euroopasta peräisin oleva tai Etelä-Eurooppaan liittyvä.

eteläinen /ˈetelˌæinen/ (adj)
meridionale, australe
  etelässä sijaitseva, etelänpuoleinen

eteläinen napapiiri /ˈetelˌæinen nˈapapˌiːrɪ/ (n)
circolo polare antartico
  maapallon napapiiri, leveyspiiri, jonka eteläpuolta Aurinko valaisee keskeytymättä talvipäivänseisauksena koko vuorokauden, sijainti noin 66,5 astetta eteläistä leveyttä; sijainti on maapallon akselikaltevuus vähennettynä 90 asteen suorasta kulmasta

eteläkorealainen /ˈetelˌækorˌealˌainen/ (adj)
sudcoreana
  Korean tasavallasta eli Etelä-Koreasta peräisin oleva

eteläkorealainen /ˈetelˌækorˌealˌainen/ (n)
sudcoreana
  Korean tasavallan eli Etelä-Korean asukas tai kansalainen

etelänapa /ˈetelˌænapa/ (n)
polo sud
  Maan ja muiden taivaankappaleiden eteläisen pallonpuoliskon napa eli eteläisin kohta

etelänaratti /ˈetelˌænarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto australe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

etelänsatakieli /ˈetelˌænsatakˌielɪ/ (n)
usignolo
  satakielten sukuun ja sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

etiikka /ˈetɪːkːa/ (n)
etica
  filosofian haara, joka tutkii siveellisiä arvoja ja muita moraaliin liittyviä kysymyksiä

etiketti /ˈetɪkˌetːɪ/ (n)
etichetta
  seuraelämän sääntöjen kokonaisuus; vallitsevat tavat, käytöskaavat ja -muodot
  nimilappu tai muu esineeseen t. tuotteeseen kiinnitettävä näkyvä tunniste, jossa on tuotetietoja yms.

etikka /ˈetɪkːa/ (n)
aceto
  lähes väritön mauste ja säilöntäaine, jota voidaan valmistaa alkoholipitoisista aineista etikkahappokäymistä hyödyntäen tai yleensä synteettisestä etikkahaposta vedellä laimentamalla

etikkahappo /ˈetɪkːahˌapːo/ (n)
acido acetico
  karboksyylihappo, jossa on yksi karboksyyliryhmä; rakennekaava on CH₃COOH ja kemiallinen kaava C₂H₄O₂

etiologia /ˈetɪˌoloɡˌia/ (n)
eziologia
  syyoppi; syy-seuraus-tutkimus

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (adj)
etiopico, etiope
  Etiopiasta peräisin oleva tai Etiopiaan liittyvä

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (n)
etiopico, etiope
  pysyvästi Etiopiassa asuva henkilö

etiopiankaija /ˈetɪˌopɪˌaŋkaija/ (n)
pappagallo frontegialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

etninen /ˈetnɪnen/ (adj)
etnico
  kansallinen, myös kansatieteellinen, kansaa, heimoa tai rotua koskeva

etninen puhdistus /ˈetnɪnem pˈuhdɪstus/ (n)
pulizia etnica
  vähemmistökansan, etnisen tai uskonnollisen väestöryhmän joukkotuhonta tai karkottaminen

etnografia /ˈetnoɡrˌafɪa/ (n)
etnografia
  kansojen tapoja ja perinteitä selostava, kertova ja kuvaava kansatieteen haara

etsaaja /ˈetsaːja/ (n)
acquafortista
  henkilö, joka etsaa

etsaus /ˈetsaus/ (n)
acquaforte
  viivasyövytys; taidegrafiikan syväpainomenetelmä

etsin /ˈetsɪn/ (n)
mirino
  kameran kuva-alan rajaava aukko, josta tähystetään ennen kameran laukaisua

etsintä /ˈetsɪntæ/ (n)
ricerca
  (usein monikossa) järjestäytynyt toiminta jonkin löytämiseksi

etsiä /ˈetsɪæ/ (v)
cercare, buscare
  yrittää löytää jotakin, hakea

etu /ˈetu/ (n)
vantaggio
  hyvä ja myönteinen ominaisuus, etuus, etuisuus; hyöty, hyötynäkökohta

etuajo-oikeus /ˈetuˌajoˈoikeus/ (n)
diritto di precedenza
  liikennesäännön suoma lupa ajaa ajoneuvojen kohtaamistilanteessa ensin

etuhammas /ˈetuhˌammas/ (n)
incisivo
  suun etuosan, kulmahampaiden välissä sijaitseva hammas

etuhele /ˈetuhˌele/ (n)
appoggiatura
  ennen varsinaista nuottia soitettava lyhytkestoinen sävel, jota ei nuottimerkinnäss merkitä toisten kestosta vähennetyksi

etukäteen /ˈetukæteːn/ (adv)
anticipatamente
  aikaisemmin, ennalta, edeltäpäin; ennen jotakin tapahtumaa tai odotettavissa olevaa

etumatka /ˈetumˌatka/ (n)
vantaggio
  matka, joka kilpailijalla on perässätulijaan

etumerkillinen /ˈetumˌerkɪllɪnen/ (adj)
con segno
  sellainen, jolla on etumerkki

etumerkitön /ˈetumˌerkɪtøn/ (adj)
senza segno
  sellainen, jolla ei ole etumerkkiä

etumerkki /ˈetumˌerkːɪ/ (n)
segno
  lukuun liitetty merkki, joka kertoo luvun positiivisuudesta tai negatiivisuudesta

etunimi /ˈetunˌimɪ/ (n)
nome, nome di battesimo
  henkilön virallinen, rekisteröity puhuttelunimi, ristimänimi

etuoikeus /ˈetuoɪkeus/ (n)
privilegio
  oikeus saada tai tehdä jotain ennen muita, oikeus jollaista ei ole muilla tai kaikilla

etupyörä /ˈetupˌyøræ/ (n)
gomma anteriore
  auton tai muun kulkuneuvon etuakselin pyörä

eturauhanen /ˈeturˌauhanen/ (n)
prostata
  virtsarakon alapuolella sijaitseva miehen tai naisen sukupuolielimistöön kuuluva lisäsukupuolirauhanen

etusivu /ˈetusˌivu/ (n)
copertina
  lehden tai kirjan ensimmäinen sivu; verkkopalvelun oletettu sisääntulosivu

etusormi /ˈetusˌormɪ/ (n)
indice, dito indice
  sormi ihmisen kädessä peukalon ja keskisormen välissä

etuvokaali /ˈetuvokˌaːlɪ/ (n)
vocale anteriore
  etinen vokaali; vokaali, jota äännettäessä kielen selän rajaama suuväylän kapein kohta sijaitsee suun etuosassa; suomessa vokaalit e, i, y, ä ja ö

etydi /ˈetydɪ/ (n)
studio
  lyhyehkö musiikkikappale, jonka tarkoituksena on perehdyttää johonkin erityiseen soittotekniseen keinoon

etymologia /ˈetymˌoloɡˌia/ (n)
etimologia
  sanojen alkuperää ja merkityksen muutoksia tutkiva kielitieteen haara

etymologinen /ˈetymˌoloɡɪnen/ (adj)
etimologico
  sellainen, joka liittyy etymologiaan, etymologiaa koskeva

etymologisesti /ˈetymˌoloɡɪsˌestɪ/ (adv)
etimologicamente
  siten, että on etymologinen

etäpesäke /ˈetæpˌesæke/ (n)
metastasi
  syöpään sairastuneen solukon, elimen tms. ulkopuolelle muodostunut syöpäsolujen pesäke

eufonium /ˈeufonium/ (n)
eufonio
  vaskipuhallin, joka eroaa tuubasta mm. yhden oktaavin korkeammalla äänialallaan

euforia /ˈeuforˌia/ (n)
euforia
  sairaalloinen tai keinotekoisesti aikaansaatu hyvänolontunne

euklidinen /ˈeuklɪdɪnen/ (adj)
euclideo
  Eukleideen matematiikan mukainen, erityisesti paralleeliaksiooman toteuttavan geometrian oppien mukainen

euklidinen geometria /ˈeuklɪdɪnen ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
geometria euclidea
  geometrian osa-alue, jolla tarkoitetaan yleensä tasoa ja kolmiulotteista avaruutta tutkivaa geometriaa

eunukki /ˈeunukːɪ/ (n)
eunuco
  mies, joka on kastroitu poistamalla kivekset; toimivat aiemmin haaremin vartijoina ja hallitsijan luotettavina virkamiehinä

euro /ˈeuro/ (n)
euro
  Euroopan unionin rahayksikkö, sata senttiä, valuuttatunnus EUR ja symboli

euroalue /ˈeuroˌalue/ (n)
eurozona
  Euroopan unionin yhteisvaluutan euron käyttöön ottaneiden 17 valtion muodostama yhteisvaluutta-alue

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (adj)
europeo
  Euroopasta peräisin oleva tai Eurooppaan liittyvä

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (n)
europeo
  syntyperältään eurooppalainen

europium /ˈeuropium/ (n)
europio
  lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 63 ja tunnus Eu

eutanasia /ˈeutanˌasɪa/ (n)
eutanasia
  parantumattomasti sairaan kuoleman jouduttaminen

evakuoida /ˈevakˌuoɪda/ (v)
evacuare
  siirtää ihmiset pois vaaran uhkaamalta alueelta

evankeliumi /ˈevaŋkelˌiumɪ/ (n)
vangelo
  yksi neljästä Raamatun Uuden testamentin ensimmäisestä kirjasta

eversti /ˈeverstɪ/ (n)
colonnello
  monissa maissa käytössä oleva sotilasarvo; Suomen armeijassa vastaa maa- ja ilmavoimissa merivoimien kommodoria

evoluutio /ˈevolˌuːtɪo/ (n)
evoluzione
  sukupolvien myötä tapahtuvat muutokset eliöpopulaatioiden geneettisessä koostumuksessa

evä /ˈevæ/ (n)
pinna
  (anatomia) ruumiinosa, jonka avulla kala työntää itseään eteenpäin tai pitää asentonsa vakaana

f /ˈæf/ (n)
fa
  C-duuriasteikon 4. sävel

faarao /fˈaːrao/ (n)
faraone
  Egyptissä dynastisen kauden aikana hallinnut kuningas

fagosytoosi /fˈaɡosytˌoːsɪ/ (n)
fagocitosi
  endosytoosi, jossa otetaan pieniä partikkeleita solun sisään

fagosyytti /fˈaɡosˌyːtːɪ/ (n)
fagocita
  syöjäsolu

fagotisti /fˈaɡotˌistɪ/ (n)
fagottista
  fagotin soittaja

fagotti /fˈaɡotːɪ/ (n)
fagotto
  perinteisen sinfoniaorkesterin matalaäänisin puhallinsoitin

fagottikonsertto /fˈaɡotːɪkˌonsertːo/ (n)
concerto fagotto
  konsertto fagotille ja orkesterille

fajanssi /fˈajanssɪ/ (n)
faenza, faience
  läpikuultamattomalla lasitteella päällystetty posliinia muistuttava, mutta huokoisempi keraaminen materiaali

fakiiri /fˈakɪːrɪ/ (n)
fachiro
  uskonnollisista syistä köyhää ja askeettista elämää viettävä henkilö

faksi /fˈaksɪ/ (n)
fax
  telekopio, faksilaitteen tulostama kopio

falangi /fˈalaŋŋɪ/ (n)
falange
  antiikin ajasta lähtien käytetty keihäsmiesten neliömäinen taistelumuodostelma

fallos /fˈallos/ (n)
fallo
  siitin, erityisesti erektiossa

falsetti /fˈalsetːɪ/ (n)
falsetto
  poikkeavan korkea, sävyltään ohut ja resonanssiton laulu- tai puheääni, joka perustuu siihen että äänihuulet eivät tyypilliseen tapaan kosketa toisiinsa vaan niiden välissä on rako; pääasiassa miesten käyttämä tekniikka korkeammalta laulamiseen; myös keskeinen osa jodlausta

falsifioitavuus /fˈalsɪfɪˌoitavuːs/ (n)
falsificabilità
  se, että teoria on voitavissa periaatteessa osoittaa vääräksi

fanaatikko /fˈanaːtˌikːo/ (n)
fanatico
  kiihkoilija

fariseus /fˈarɪseus/ (n)
fariseo
  Jeesuksen ajan juutalaisten keskuudessa vaikuttaneen fariseusten oppisuunnan jäsen

farkut /fˈarkut/ (n)
jeans
  farmarihousut, denim-kankaasta tehdyt useimmiten siniseksi värjätyt housut

farmakologia /fˈarmakˌoloɡˌia/ (n)
farmacologia
  lääkeaineoppi, lääkkeiden vaikutusta tutkiva tiede

farmakologinen /fˈarmakˌoloɡɪnen/ (adj)
farmacologico
  farmakologiaan liittyvä

farssi /fˈarssɪ/ (n)
farsa
  komedia, jonka hauskuus perustuu väärinkäsityksiin; ilveily

fasaani /fˈasaːnɪ/ (n)
fagiano
  alkuperältään aasialainen peltokanalintu, jota on istutettu moniin maihin riistalajiksi () tai sen yksilö

fasismi /fˈasɪsmɪ/ (n)
fascismo
  Italiasta lähtöisin oleva autoritaarinen, kansallismielinen poliittinen ideologia

fasisti /fˈasɪstɪ/ (n)
fascista
  fasismin edustaja tai kannattaja

fasistinen /fˈasɪstɪnen/ (adj)
fascista
  fasismiin liittyvä

fatalismi /fˈatalˌismɪ/ (n)
fatalismo
  kohtalousko, sallimususko

fatalistinen /fˈatalˌistɪnen/ (adj)
fatalistico
  fatalismin mukainen, väistämätön, vääjäämätön

federaalinen /fˈederˌaːlɪnen/ (adj)
federale
  liittoa koskeva

federalismi /fˈederalˌismɪ/ (n)
federalismo
  liittovaltion hallintomuoto, jossa osavaltioilla tai vastaavilla on keskusvaltaan nähden rajattu itsenäisyys

fellaatio /fˈellaːtˌio/ (n)
fellatio
  miehen siittimen stimulointi suulla

feminiini /fˈemɪnˌiːnɪ/ (n)
femminile
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa naisiin; feminiinisukuun kuuluva sana

feminiininen /fˈemɪnˌiːnɪnen/ (adj)
femminile
  sellainen, jonka suku on feminiini, feminiinisukuinen

feminismi /fˈemɪnˌismɪ/ (n)
femminismo
  aate, joka pyrkii edistämään näkökantaa, ettei naisiin suhtauduttaisi vain rakastajina, vaimoina tai potentiaalisina vaimoina tai lasten äiteinä

feministi /fˈemɪnˌistɪ/ (n)
femminista
  feminismin kannattaja

fenkoli /fˈeŋkolɪ/ (n)
finocchio
  ulkonäöltään tilliä muistuttava sarjakukkainen kasvi (), jonka vartta käytetään vihanneksena, lehtiä ja hedelmiä mausteena
  sen mausteena käytettävä siemen

fentanyyli /fˈentanˌyːlɪ/ (n)
fentanile
  voimakas synteettinen opioidi

fermioni /fˈermɪˌonɪ/ (n)
fermione
  alkeishiukkanen, jonka spin on puoliluku

fermium /fˈermium/ (n)
fermio
  eräs alkuaine, järjestysluku 100, tunnus Fm

fetissi /fˈetɪssɪ/ (n)
feticcio
  esine, jonka katsotaan omaavan erityistä sisäistä voimaa, idoli, taikaesine, kulttiesine

fetsi /fˈetsɪ/ (n)
fez
  aiemmin Turkissa suosittu lieriömäinen tasakattoinen, väriltään yleensä punainen ja mustatupsuinen päähine

fiaali /fˈiaːlɪ/ (n)
pinnacolo
  (arkkitehtuuri) goottilainen neli- tai kahdeksan särmäinen solakka pikkutorni tai pylväs; tukipilareiden pääteosa.

fiasko /fˈiasko/ (n)
fiasco
  nolaus, epäonnistuminen

fidzinluri /fˈidtsɪnlˌurɪ/ (n)
lori dal collare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

fiktiivinen /fˈiktɪːvɪnen/ (adj)
fittizio
  fiktioon perustuva, kuvitteellinen

filamentti /fˈilamˌentːɪ/ (n)
filamento
  säie

filatelia /fˈilatˌelɪa/ (n)
filatelia
  postimerkkeily, postimerkkien, postileimojen yms. keräily ja tutkiminen

filatelisti /fˈilatelˌistɪ/ (n)
filatelista
  filatelian harrastaja

filigraani /fˈilɪɡrˌaːnɪ/ (n)
filigrana
  kulta- tai hopealangoista valmistettu koristeteos jonkin esineen pinnalla.

filippiinienkakadu /fˈilɪpːˌiːnieŋkˌakadu/ (n)
cacatua delle Filippine
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiiniennokkakaija /fˈilɪpːˌiːniennˌokːakˌaija/ (n)
pappagallo nucazzurra
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienpöllökehrääjä /fˈilɪpːˌiːniempˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana delle Filippine
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienriippukaija /fˈilɪpːˌiːnienrˌiːpːukˌaija/ (n)
loricolo delle Filippine
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiinienviirikaija /fˈilɪpːˌiːnienvˌiːrɪkˌaija/ (n)
codaracchetta capoblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

filippiiniläinen /fˈilɪpːˌiːnɪlˌæinen/ (n)
filippino
  pysyvästi Filippiineillä asuva henkilö

filistealainen /fˈilɪstˌealˌainen/ (adj)
filisteo
  Filisteaan tai sen asukkaisiin liittyvä

filistealainen /fˈilɪstˌealˌainen/ (n)
filisteo
  Filistean asukas

filmi /fˈilmɪ/ (n)
film
  valoherkkä nauha, jolle voidaan kuvata valokuvia tai elokuvaa

filogynia /fˈiloɡˌynɪa/ (n)
filoginia
  naisten rakastaminen, naisrakkaus

filologi /fˈilolˌoɡɪ/ (n)
filologa
  (kielitiede) kielitieteen tutkija, jonka tutkimuket kohdentuvat modernien tekstien lisäksi vanhoihin kirjoituksiin

filologia /fˈilolˌoɡɪa/ (n)
filologia
  (kielitiede) kieltä tai kieliryhmän tekstejä ja niiden rakenteita sekä niihin liittyviä kulttuureja tutkiva humanististen tieteiden haara

filologinen /fˈilolˌoɡɪnen/ (adj)
filologico
  filologian mukainen tai siihen liittyvä

filosofi /fˈilosˌofɪ/ (n)
filosofo, filosofa
  filosofian harjoittaja

filosofia /fˈilosˌofɪa/ (n)
filosofia
  asioiden olemuksen ja alkuperusteiden tutkimus, viisauden etsiminen eli teoreettinen filosofia; yksittäisen ihmisen toiminnan lähtökohta, arvot ja päämäärä eli käytännöllinen filosofia

filosofinen /fˈilosˌofɪnen/ (adj)
filosofico
  filosofialle ominainen, filosofian olemukseen kuuluva; ajatteluun pohjautuva

fimoosi /fˈimoːsɪ/ (n)
fimosi
  esinahan ahtaus, ahdas esinahka

finessi /fˈinessɪ/ (n)
finezza
  hienous, hienon hieno vivahde

finni /fˈinnɪ/ (n)
brufolo
  märkänäppylä, joka muodostuu talirauhasen voimakkaasta erityksestä seuraavan talitulpan tukkiessa ihoon avautuvan rauhasen tiehyen

firenzeläinen /fˈirentselˌæinen/ (adj)
fiorentino
  Firenzestä peräisin oleva

firenzeläinen /fˈirentselˌæinen/ (n)
fiorentina, fiorentino
  Firenzen asukas

fissio /fˈissɪo/ (n)
fissione
  atomiytimen hajoaminen osiin

flaami /flˈaːmɪ/ (n)
fiammingo
  lähinnä Belgian pohjoisosassa, Flanderissa puhuttava hollannin kielen murre, joka on aikaisemmin luokiteltu erilliseksi kieleksi

flaamilainen /flˈaːmɪlˌainen/ (adj)
fiammingo
  flaameihin tai flaamin kieleen liittyvä; flaamien asuma-alueelta peräisin oleva

flamingo /flˈamɪŋŋo/ (n)
fenicottero
  pitkäjalkainen ja pitkäkaulainen suurissa parvissa elävä kookas lintu, jonka siipien peitinhöyhenet ja jalat ovat punaiset. Heimoon (Phoenicopteridae) kuuluu kuusi lajia.

flanelli /flˈanellɪ/ (n)
flanella
  villasta valmistettu pehmeäksi nukattu kangaslaatu

flavonoidi /flˈavonˌoidɪ/ (n)
flavonoide
  flavonoideihin kuuluva yhdiste

flegmaattinen /flˈeɡmaːtːɪnen/ (adj)
flemmatico
  välinpitämättömältä ja aikaansaamattomalta vaikuttava, hidasluonteinen

flipperi /flˈipːerɪ/ (n)
flipper
  peliautomaatti jossa ohjaillaan kaltevalla tasolla ympäriinsä kimpoilevaa kuulaa kahden mailan avulla

flogiston /flˈoɡɪston/ (n)
flogisto
  vanhentuneen flogiston-teorian mukaan palavien aineiden katsottiin sisältävän flogistonia, joka palaessa poistui niistä

flopata /flˈopata/ (v)
fallire
  epäonnistua (uuden tuotteen julkaisusta)

floppi /flˈopːɪ/ (n)
fallimento
  tuote jonka julkaisu on epäonnistunut; tuote joka on flopannut

floresinriippukaija /flˈoresˌinrɪːpːukˌaija/ (n)
pappagallo acrobata di Wallace
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

floridanpuuma /flˈorɪdˌampuːma/ (n)
pantera della Florida
  erityisesti Yhdysvaltain Floridassa elävä puuman alalaji () tai tämän yksilö

fluidi /flwˈidɪ/ (n)
fluido
  yleisnimitys väliaineille, joissa rakenneosaset voivat liikkua vapaasti toistensa suhteen ja jotka noudattavat Bernoullin lakia

fluori /flˈuorɪ/ (n)
fluoro
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, myrkyllinen, kalpean kellanvihreä, pistävänhajuinen, kaasumainen halogeeni

flyygeli /flˈyːɡelɪ/ (n)
pianoforte a coda
  suurikokoinen piano, jonka kielet ja soittokoneisto ovat vaakasuorassa

fobia /fˈobɪa/ (n)
fobia
  sairaalloinen kammo jotakin tiettyä asiaa kohtaan

foinikialainen /fˈoinɪkˌialˌainen/ (adj)
fenicio
  Foinikiasta kotoisin oleva tai siihen tai foinikialaisiin liittyvä

foinikialainen /fˈoinɪkˌialˌainen/ (n)
fenicio
  Pohjois-Afrikassa ja Välimeren itärannikolla n. 1000 eaa. sijainneen Foinikian valtakunnan asukas

fokka /fˈokːa/ (n)
fiocco
  (merenkulku) veneen etumainen purje eli keulapurje

fokkamasto /fˈokːamˌasto/ (n)
albero di trinchetto
  isomaston edessä oleva masto, yleensä keulamasto

folkloristi /fˈolklorˌistɪ/ (n)
folclorista
  folkloren tutkija, perinnetieteilijä

foneemi /fˈoneːmɪ/ (n)
fonema
  pienin merkityksiä erottava äänneyksikkö, joka on yhden kielen kannalta yksikäsitteinen

fonologia /fˈonolˌoɡɪa/ (n)
fonologia
  äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja

fonologinen /fˈonolˌoɡɪnen/ (adj)
fonologico
  fonologian mukainen tai siihen liittyvä

foorumi /fˈoːrumɪ/ (n)
foro
  tapaamispaikka ja kokousten järjestyspaikka muinaisen Rooman kaupungeissa, tori tai aukio, Roomassa Forum Romanum

fosfolipidi /fˈosfolˌipɪdɪ/ (n)
fosfolipide
  solun lipidi, joka koostuu glyserolista, rasvahapoista ja fosfaatista

fosfori /fˈosforɪ/ (n)
fosforo
  epämetallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain fosforihapon suoloina

fossiili /fˈossɪːlɪ/ (n)
fossile
  kivettynyt eläin tai kasvi

fossiilinen polttoaine /fˈossɪːlɪnem pˈoltːoˌaine/ (n)
combustibile fossile
  polttoaine, joka on syntynyt muinaisten eliöiden fossiloituessa

fotometri /fˈotomˌetrɪ/ (n)
fotometro
  valomittari, valon voimakkuuden mittauslaite

fotoni /fˈotonɪ/ (n)
fotone
  valon eli sähkömagneettisen säteilyn kvantittunut aaltopaketti; yksi bosoneista (samalla mittabosoni)

frakki /frˈakːɪ/ (n)
frac, marsina
  miesten musta iltajuhlissa pidettävä puku, johon kuuluu hännystakki

fraktaali /frˈaktaːlɪ/ (n)
frattale
  fraktaalinen kuvio

fraktaalinen /frˈaktaːlɪnen/ (adj)
frattale
  sellainen, jossa suurempien rakenteiden kuvio toistuu pienempien ja edelleen vielä pienempien rakenteiden kuvioissa jne.

frankium /frˈaŋkium/ (n)
francio
  radioaktiivisin luonnossa esiintyvä alkuaine

fregatti /frˈeɡatːɪ/ (n)
fregata
  kolmi- tai useampimastoinen purjealus, jossa on raakapuut kaikissa mastoissa

frenologia /frˈenolˌoɡɪa/ (n)
frenologia
  nykyään epätieteellisenä pidetty oppi, jonka mukaan ihmisen luonteenpiirteet voidaan lukea hänen kallonmuodoistaan

fresko /frˈesko/ (n)
affresco
  seinämaalaus, joka maalataan tuoreelle, kostealle laastipohjalle

fretti /frˈetːɪ/ (n)
furetto
  näätäeläimiin kuuluva hillereistä jalostettu metsästys- ja lemmikkieläin

friisi /frˈiːsɪ/ (n)
fregio
  (klassinen arkkitehtuuri) kuvin tai reliefein koristeltu palkiston keskivyöhyke arkkitraavin ja korniisin välissä

fritsu /frˈitsu/ (n)
succhiotto
  imemisestä aiheutuva mustelma

friuli /frˈiulɪ/ (n)
friulano
  Italiassa puhuttu romaaninen kieli (kielitunnus: fur)

fryygialainen /frˈyːɡɪalˌainen/ (adj)
frigio
  Fryygiaan tai sen asukkaisiin tai fryygian kieleen liittyvä

fryygialainen /frˈyːɡɪalˌainen/ (n)
frigio
  Anatoliassa sijainneen muinaisen Fryygian valtakunnan asukas

ftalaatti /ftˈalaːtːɪ/ (n)
ftalati
  ftaalihapon esteri, jota käytetään muovin pehmentämiseen

fuksi /fˈuksɪ/ (n)
matricola
  ensimmäisen vuoden opiskelija yliopistossa

fumaroli /fˈumarˌolɪ/ (n)
fumarola
  kaasuja päästävä maankuoren aukko

funikulaari /fˈunɪkulˌaːrɪ/ (n)
funicolare
  vaijerikäyttöinen rautatie, jota käytetään jyrkillä rinteillä

funktio /fˈuŋktɪo/ (n)
funzione
  toiminto, toiminta; tarkoitus, tehtävä
  sääntö, joka kuvaa suureen riippuvuutta toisesta suureesta tai muuttujasta. Matemaattisesti määriteltynä funktio on relaation alatyyppi, jossa jokaiseen lähtöjoukon alkioon liitetään korkeintaan yksi maalijoukon alkio

funktionaali /fˈuŋktɪonˌaːlɪ/ (n)
funzionale
  funktiojoukon kuvaus toiseen funktiojoukkoon; funktio, joka kuvaa funktion funktioksi

funktionaalinen /fˈuŋktɪonˌaːlɪnen/ (adj)
funzionale
  toiminnallinen

futurismi /fˈuturˌismɪ/ (n)
futurismo
  1900-luvun alussa Italiassa syntynyt taidesuuntaus

futuuri /fˈutuːrɪ/ (n)
futuro
  tuleva aika, aikamuoto, joka kuvaa yleistä tulevaa tekemistä; suomen kielessä ei ole erillistä futuuritempusta, vaan tulevaa tekemistä kuvataan preesensillä

fuuga /fˈuːɡa/ (n)
fuga
  sävellys jonka aiheet kertautuvat eri äänissä

fuusio /fˈuːsɪo/ (n)
fusione
  yritysten yhdistyminen tai sulautuminen toisiinsa
  kevyiden atomien yhdistyminen raskaammiksi

fynbos /fˈynbos/ (n)
fynbos
  Etelä-Afrikassa Kapkaupungin ympäristössä sijaitseva kasvillisuusvyöhyke

fysiikka /fˈysɪːkːa/ (n)
fisica#Italia, fisica
  edellistä käsittelevä oppiaine koulussa ja yliopistossa
fisico#Italia
  ihmisen fyysinen olemus: ruumiillinen kunto, ruumiinrakenne

fysiologi /fˈysɪˌoloɡɪ/ (n)
fisiologa
  fysiologian tutkija

fysiologia /fˈysɪˌoloɡˌia/ (n)
fisiologia
  elävän elimistön toimintaa ja siihen liittyviä fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä tutkiva tiede

fysiologinen /fˈysɪˌoloɡɪnen/ (adj)
fisiologico
  sellainen, joka kuuluu fysiologiaan tai sen käsittelemiin, mm. elimistön toimintaan liittyviin, ilmiöihin

fysioterapia /fˈysɪˌoterˌapɪa/ (n)
fisioterapia
  terapiaa, jonka keskeisenä tavoitteena on ylläpitää ja parantaa ihmisten toimintakykyä ja liikkumista

fytopatologia /fˈytopˌatolˌoɡɪa/ (n)
fitopatologia
  (tiede) kasvitauteja tutkiva tiede

fyysikko /fˈyːsɪkːo/ (n)
fisico
  fysiikkaa ammattinaan harjoittava henkilö

fääri /fˈæːrɪ/ (n)
faringio
  Färsaarilla puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: fo)

g /ɡˈeː/ (n)
sol
  C-duuriasteikon 5. sävel

gadolinium /ɡˈadolɪnium/ (n)
gadolinio
  eräs alkuaine (tunnus Gd)

gaeli /ɡˈaelɪ/ (n)
gaelico
  kelttiläinen kieli (kielitunnus: gd), jota puhutaan vähemmistökielenä Skotlannissa, lähinnä Hebridien saarilla.

galaksi /ɡˈalaksɪ/ (n)
galassia
  tähtien, tähtienvälisen aineen sekä kaasu- ja pölypilvien muodostama suuri järjestelmä, jonka keskustassa sijaitsee usein tai mahdollisesti aina supermassiivinen musta aukko

galego /ɡˈaleɡo/ (n)
galiziano
  (kielitiede) indoeurooppalaisen kielikunnan romaaniseen kieliryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan lähinnä Espanjassa Galician itsehallintoalueella

galilealainen /ɡˈalɪlˌealˌainen/ (adj)
galileana
  Galileasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

galilealainen /ɡˈalɪlˌealˌainen/ (n)
galileana
  Galilean asukas

galleria /ɡˈallerˌia/ (n)
galleria
  näyttelytila, jossa esitellään taidetta; taidemuseo, taidekokoelma

gallialainen /ɡˈallɪalˌainen/ (adj)
gallico
  Galliasta peräisin oleva tai Galliaan liittyvä

gallium /ɡˈallium/ (n)
gallio
  eräs alkuaine, harvinainen hopeanvärinen metalli, joka on hauras huoneenlämpötilassa ja sulaa kädenlämmössä (tunnus Ga)

gallura /ɡˈallura/ (n)
gallurese
  Sardinian pohjoisosassa, Galluran alueella puhuttava korsikan kielen murre, jota pidetään korsikan ja sardin kielten välisenä siirtymämurteena (kielitunnus: sdn)

galvaaninen /ɡˈalvaːnɪnen/ (adj)
galvanico
  sähköön liittyvä

galvanoida /ɡˈalvanˌoida/ (v)
galvanizzare
  sinkitä; päällystää teräs- tai rautakappale sinkillä korroosiolta suojaamiseksi (erityisesti)

gangsteri /ɡˈaŋsterɪ/ (n)
gangster
  järjestäytyneen rikollisorganisaation jäsen

garderobi /ɡˈarderˌobɪ/ (n)
guardaroba
  vaatekomero, vaatehuone, vaatesäilö

gaselli /ɡˈasellɪ/ (n)
gazzella
  gasellien sukuun kuuluva onttosarvinen

gastronomia /ɡˈastronˌomɪa/ (n)
gastronomia
  ruoanvalmistuksen korkealuokkaisten herkkujen tuntemusta ja valmistusta

gastronominen /ɡˈastronˌomɪnen/ (adj)
gastronomico
  gastronomiaan liittyvä

gaviaali /ɡˈavɪˌaːlɪ/ (n)
gaviale
  Gaviaali on krokotiilieläin, jolla on pitkä ja kapea kuono. Suuresta koostaan huolimatta (jopa 6—7 metriä pitkä) se on arka ihmisiä välttelevä kalansyöjä, joka elää Intian suurissa joissa.

geeni /ɡˈeːnɪ/ (n)
gene
  nukleiinihappoihin tallentunut biologisen informaation yksikkö, joka koodaa yksittäistä proteiinia

gemmologinen /ɡˈemmolˌoɡɪnen/ (adj)
gemmologico
  gemmologiaan liittyvä

gemssi /ɡˈemssɪ/ (n)
camoscio
  vuoristoseuduilla lumirajan tuntumassa elävä, lammasta kookkaampi taitavana kiipeilijänä ja hyppijänä tunnettu, onttosarvinen märehtijä (). Gemssin, josta erotetaan kymmenkunta alalajia, esiintymisalueita ovat Alpit, Abruzzit, Balkan, Karpaatit, Kaukasus ja Taurusvuoristo.

genealoginen /ɡˈeneˌaloɡɪnen/ (adj)
genealogico
  suvullinen, sukulaisuuteen tai polveutumiseen liittyvä

geneettinen /ɡˈeneːtːɪnen/ (n)
genetico
  perinnöllinen, geeneihin liittyvä

generaattori /ɡˈenerˌaːtːorɪ/ (n)
generatore
  laite tai ohjelma, joka generoi jotakin

genetiivi /ɡˈenetˌiːvɪ/ (n)
genitivo
  omanto, omistamista tai omistusta ilmaiseva sijamuoto

genetti /ɡˈenetːɪ/ (n)
genetta
  Euroopassa ja Afrikassa eläviä -suvun sivettikissoja
  erityisesti

genomi /ɡˈenomɪ/ (n)
genoma
  organismin koko perintöaines, joka on koodattu geeneihin

genovalainen /ɡˈenovalˌainen/ (adj)
genovese
  Genovasta peräisin oleva

genovalainen /ɡˈenovalˌainen/ (n)
genovese
  Genovan asukas

geodeetti /ɡˈeodˌeːtːɪ/ (n)
geodeta
  geodesian tutkija tai harjoittaja

geodeettinen /ɡˈeodˌeːtːɪnen/ (adj)
geodetico
  geodesiaan liittyvä

geodesia /ɡˈeodˌesɪa/ (n)
geodesia
  maapallon muodon ja koon määrittämistä, pinnan mittausta ja kuvaamista käsittelevä tiede

geofysiikka /ɡˈeofysˌiːkːa/ (n)
geofisica
  geotieteisiin kuuluva maapalloa ja ilmakehää tutkiva fysikaalinen tiede

geofysikaalinen /ɡˈeofˌysɪkˌaːlɪnen/ (adj)
geofisico
  geofysiikkaan liittyvä

geokemia /ɡˈeokˌemɪa/ (n)
geochimica
  tiede, joka tutkii alkuaineiden ja atomilajien runsaussuhteita ja niiden esiintymistä maapallon keokemiallisissa kehissä sekä kivilajeissa ja mineraaleissa

geologi /ɡˈeolˌoɡɪ/ (n)
geologo
  geologian tutkija

geologia /ɡˈeolˌoɡɪa/ (n)
geologia
  maapallon koostumusta, alkuperää, rakennetta ja historiaa tutkiva tiede

geometria /ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
geometria
  matematiikan osa-alue, joka tutkii kuvioita ja kappaleita sekä niiden ominaisuuksia

geometrinen /ɡˈeomˌetrɪnen/ (adj)
geometrico
  geometriaan liittyvä, siihen kuuluva tai perustuva

geomorfologia /ɡˈeomˌorfolˌoɡɪa/ (n)
geomorfologia
  maanpinnan muotoja ja maaperän rakennetta selvittävä maantieteen osa-alue

geopolitiikka /ɡˈeopˌolɪtˌiːkːa/ (n)
geopolitica
  eri tieteiden välinen tutkimusala, jossa tarkastellaan maantieteen vaikutusta politiikkaan ja valtion asemaan

georgia /ɡˈeorɡˌia/ (n)
georgiano
  Georgiassa puhuttava kaukasialainen kieli (kielilyhenne: ka)

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (adj)
georgiano
  Georgiasta peräisin oleva tai Georgiaan liittyvä
  Yhdysvaltain Georgian osavaltiosta peräisin oleva

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (n)
georgiano
  pysyvästi Georgiassa asuva henkilö
  Georgian kansalainen

geosentrinen /ɡˈeosˌentrɪnen/ (adj)
geocentrico
  maakeskinen

geostationaarinen /ɡˈeostˌatɪonˌaːrɪnen/ (adj)
geostazionario
  kiertorata, joka on Maasta katsottuna sekä etäisyydeltään että muuten paikallaan pysyvä

geotekniikka /ɡˈeotˌeknɪːkːa/ (n)
geotecnica
  tekniikan osa-alue, joka käsittelee maa- ja kallioperän teknisiä ominaisuuksia ja niiden soveltamista maa- ja pohjarakentamiseen

geoterminen /ɡˈeotˌermɪnen/ (adj)
geotermale
  maapallon sisäiseen lämpöön liittyvä tai sillä toimiva

gepardi /ɡˈepardɪ/ (n)
ghepardo
  väritykseltään leopardia muistuttava pitkäraajainen ja siro kissapeto (Acinonyx jubatus)

geriatria /ɡˈerɪˌatrɪa/ (n)
geriatria
  kliininen gerontologia, vanhustentauti- tai vanhustenhoito-oppi

germaaninen /ɡˈermaːnɪnen/ (adj)
germanico
  germaaneihin liittyvä
  germaanisiin kieliin liittyvä

germanium /ɡˈermanium/ (n)
germanio
  eräs alkuaine, kova hopeanvalkoinen puolimetalli (tunnus Ge)

gerundi /ɡˈerundɪ/ (n)
il gerundio
  verbin muoto, joka ilmaisee jatkuvaa, parhaillaan tekeillä olevaa tai keskeneräistä tekemistä

ghanalainen /ɡhˈanalˌainen/ (adj)
ghanese
  Ghanasta peräisin oleva tai Ghanaan liittyvä

ghanalainen /ɡhˈanalˌainen/ (n)
ghanese
  pysyvästi Ghanassa asuva henkilö

ghibelliini /ɡhˈibellˌiːnɪ/ (n)
ghibellina
  erään keskiaikaisen italialaisen puolueen jäsen, joka tuki keisaria paavia ja hänen kannattajiaan, guelfejä, vastaan

gibboni /ɡˈibːonɪ/ (n)
gibbone
  gibbonien heimon () apina

gigolo /ɡˈiɡolo/ (n)
gigolò
  ammattitanssittaja

giljotiini /ɡˈiljotˌiːnɪ/ (n)
ghigliottina
  teloitettavan kaulan katkaiseva mestauslaite

gis /ɡˈis/ (n)
sol diesis
  ylenetty g-sävel, enharmoninen sävelen as kanssa

glagoliittinen /ɡlˈaɡolˌiːtːɪnen/ (adj)
glagolitico
  muinaiskirkkoslaavissa käytettyyn, kyrillistä edeltäneeseen, glagoliittiseen kirjaimistoon liittyvä

gliooma /ɡlˈioːma/ (n)
glioma
  hermotukikudoksen, aivoissa tai selkäytimessä sijaitseva kasvain

globaali /ɡlˈobaːlɪ/ (adj)
globale, mondiale
  yleismaailmallinen, maailmanlaajuinen; koko maapalloa koskeva

globalisaatio /ɡlˈobalɪsˌaːtɪo/ (n)
globalizzazione
  maapalloistuminen; kaupankäynnin ja tuotannon levittyminen ympäri maailmaa sekä kulttuurien, tapojen ja lainsäädäntöjen yhtenäistyminen

glossa /ɡlˈossa/ (n)
glossa
  tekstin marginaaliin tehty lisäys, reunahuomautus

glossiitti /ɡlˈossɪːtːɪ/ (n)
glossite
  kielitulehdus, kielen tulehdus

gluoni /ɡlˈuonɪ/ (n)
gluone
  mittabosoneihin kuuluva alkeishiukkanen, joka on vahvan vuorovaikutuksen välittäjähiukkanen; pitää kvarkit kiinni toisissaan

gluteeniton /ɡlˈuteːnɪton/ (adj)
senza glutine
  sellainen, jossa ei ole gluteenia, ilman gluteenia oleva

gluteniini /ɡlˈutenˌiːnɪ/ (n)
glutenina
  eräs gluteliini, jota on vehnässä

glykogeeni /ɡlˈykoɡˌeːnɪ/ (n)
glicogeno
  eräs glukoosi-monosakkaridista muodostunut polysakkaridi; pitkäketjuinen ja monihaarainen polysakkaridi, joka rakentuu yksinomaan glukoosimolekyyleistä; eläinten varastohiilihydraatti samaan tapaan kuin tärkkelys on kasveilla

glykolyysi /ɡlˈykolˌyːsɪ/ (n)
glicolisi
  solulimassa eli sytoplasmassa tapahtuva reaktioiden sarja, jossa glukoosi hajotetaan palorypälehapon anionimuodoksi, pyruvaatiksi

glykyrritsiini /ɡlˈykyrrˌitsɪːnɪ/ (n)
acido glicirrizinico, glicirrizina
  eräs saponiineihin kuuluva happo, jolla on ihmiseen sekä lääkkeellisiä että runsaasti käytettynä varsin haitallisia vaikutuksia

glögi /ɡlˈøɡɪ/ (n)
vin brulé
  kuumana nautittava maustettu ja usein alkoholipitoinen juoma

golf /ɡˈolf/ (n)
golf
  peli, jossa palloa ja mailaa pelivälineinä käyttäen pyritään lyömään pallo mahdollisimman vähin lyönnein pelikentän reikiin

golfaaja /ɡˈolfaːja/ (n)
golfista
  golfin pelaaja

golfkenttä /ɡˈolfkentːæ/ (n)
campo da golf
  golfin pelaamiseen tarkoitettu pelialue, jolla on 1—18 väylää

golfmaila /ɡˈolfmaila/ (n)
bastone da golf
  golfpelin pelivälineenä käytettävä maila, jolla lyödään golfpalloa

golfpallo /ɡˈolfpallo/ (n)
palla da golf
  golfin pelivälineenä käytettävä tavallisesti väriltään valkoinen kuopikas n. 42 mm:n läpimittainen kova pallo, jonka enimmäispaino on rajoitettu.

gondoli /ɡˈondolɪ/ (n)
gondola
  erityisesti Venetsian kanaaleissa käytetty, pitkällä peräairolla liikutettava kapea ja pitkänomainen tasapohjainen vene, joissa on korkea perä ja keula

gondolieeri /ɡˈondolɪˌeːrɪ/ (n)
gondoliera
  gondolin soutaja

gongi /ɡˈoŋŋɪ/ (n)
gong
  eräs metallinen viritetty lyömäsoitin

googlata /ɡˈoːɡlata/ (v)
googlare
  etsiä (Googlen) hakukoneella Internetistä

gorgo /ɡˈorɡo/ (n)
Gorgone
  kreikkalaisessa muinaistarustossa mikä tahansa kolmesta naispuolisesta hirviöstä, joilla oli terävät torahampaat ja hiuksina eläviä myrkkykäärmeitä

gorilla /ɡˈorɪlla/ (n)
gorilla
  afrikkalaisen kädellisiin kuuluvan apinasuvun kookkain edustaja (Gorilla gorilla). Afrikassa elää myös pari muuta gorillalajia.

gotiikka /ɡˈotɪːkːa/ (n)
gotico
  eräs 1100-luvulla syntynyt arkkitehtuurinen suuntaus, jolle on ominaista mm. suippokaariset holvikaaret; goottilainen tyyli

graafinen käyttöliittymä /ɡrˈaːfɪneŋ kˈæytːølˌiːtːymæ/ (n)
interfacia grafica
  graafisista elementeistä koostuva tietokoneohjelman käyttöliittymä

gradientti /ɡrˈadientːɪ/ (n)
gradiente
  asteittaisen muutoksen suuruus
  differentiaalioperaattori, joka operoi skalaarifunktioihin

grafeemi /ɡrˈafeːmɪ/ (n)
grafema
  kirjoituksen yksikkö; kirjainmerkki

grafeeni /ɡrˈafeːnɪ/ (n)
grafene
  atomin paksuinen hiilikalvo

grafiitti /ɡrˈafɪːtːɪ/ (n)
grafite
  metallinkiiltoinen läpinäkymätön hiilen allotrooppinen muoto

grafofoni /ɡrˈafofˌonɪ/ (n)
grafofono
  yksi levysoittimen edeltäjistä: fonografin ja gramofonin välinen lyhytaikaiseksi jäänyt äänentoistotekniikan kehitysvaihe

grafologia /ɡrˈafolˌoɡɪa/ (n)
grafologia
  menetelmä, jolla pyritään henkilön käsialaa tutkimalla analysoimaan hänen luonnettaan

gramma /ɡrˈamma/ (n)
grammo
  massan (puhekielellä painon) SI-järjestelmän mukaisen yksikön kerrannaisyksikkö, 1/1000 kilogrammaa; tunnus g

gramofoni /ɡrˈamofˌonɪ/ (n)
grammofono
  äänentallennuksen historian alkuvaiheessa käytetty, mekaanisesti ilman sähköistä vahvistusta toimiva levysoitin

granaatti /ɡrˈanaːtːɪ/ (n)
granato
  mm. korukivinä käytettäviä silikaattimineraaleja

granaattiomena /ɡrˈanaːtːˌiomˌena/ (n)
melagrana
  rantakukkakasvien heimoon kuuluva lehtipuu (Punica granatum), jonka hedelmät ovat syötäviä
  sen hedelmä

graniitti /ɡrˈanɪːtːɪ/ (n)
granito
  Suomen yleisin syväkivilaji

granula /ɡrˈanula/ (n)
granulo
  auringon pinnan, virtauksista johtuva, raemainen kuvio

grappa /ɡrˈapːa/ (n)
grappa
  viinin puristusjäämistä tislattu italialainen viina, jonka alkoholipitoisuus on 37,5–60 tilavuusprosenttia

gravis /ɡrˈavɪs/ (n)
accento grave
  kirjaimen ylle kirjoitettava korkomerkki, joka näyttää oikealle alaspäin suunnatulta pilkulta: `

gravitoni /ɡrˈavɪtˌonɪ/ (n)
gravitone
  kvanttigravitaatioteorioissa gravitaatiota välittävä hypoteettinen alkeishiukkanen, joka kuuluisi bosoneihin

gregoriaaninen /ɡrˈeɡorɪˌaːnɪnen/ (adj)
gregoriano
  Gregorius-nimisiin henkilöihin, erityisesti paaveihin liittyvä

greippi /ɡrˈeipːɪ/ (n)
pompelmo
  greippipuu, subtrooppinen ikivihreä lehtipuu ()
  sen tuottama sitrushedelmä

greliini /ɡrˈelɪːnɪ/ (n)
grelina
  eräs ruokahalua säätelevä hormoni

grillata /ɡrˈillata/ (v)
grigliare
  paahtaa grillissä

grilli /ɡrˈillɪ/ (n)
bistecchiera
  paahdin, myös parila, jossa korkea lämpö kypsentää ruoan

grogi /ɡrˈoɡɪ/ (n)
grog
  väkevästä alkoholijuomasta kuten viskistä, ginistä, konjakista tai rommista vedellä laimentamalla tehty juomaa

grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (n)
groenlandese
  eskimo-aleuttilaisen kielikunnan eskimokielten ryhmän kieli (kielitunnus: kl), jota puhutaan Grönlannissa

grönlantilainen /ɡrˈønlantɪlˌainen/ (n)
groenlandese
  Pysyvästi Grönlannissa asuva henkilö.

guadalcanalinmesikko /ɡˈuadˌalkanalˌinmesˌikːo/ (n)
succiamiele di Guadalcanal
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

guanako /ɡˈuanˌako/ (n)
guanaco
  eräs luonnonvarainen laamaeläin ()

guaniini /ɡˈuanˌiːnɪ/ (n)
guanina
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin sytosiinin kanssa

guava /ɡˈuava/ (n)
guava
  hedelmäguava, , eräs trooppinen pensas, jonka hedelmät ovat halkaisijaltaan 3–10 cm ja kelpaavat syötäväksi sellaisenaan
  guavapensaan hedelmä

guayananaratti /ɡˈuaˌyanˌanarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto alicanarino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

gudžarati /ɡˈudʒarˌatɪ/ (n)
gujarati
  gujarati, indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa (kielitunnus: gu)

guelfi /ɡˈuelfɪ/ (n)
guelfo
  erään keskiaikaisen italialaisen puolueen jäsen, joka tuki paavia keisaria ja hänen kannattajiaan, ghibelliinejä, vastaan

guineanlintuhaukka /ɡwˈineˌanlɪntuhˌaukːa/ (n)
astore pettorosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

gulassi /ɡˈulassɪ/ (n)
gulasch
  eräs unkarilainen lihapata

gundi /ɡˈundɪ/ (n)
gundi
  mikä hyvänsä gundien eli kampavarvasrottien heimoon () kuuluva jyrsijä

gynekologi /ɡˈynekˌoloɡɪ/ (n)
ginecologo
  naistentautilääkäri; naistentautiopin harjoittaja

gynekologinen /ɡˈynekˌoloɡɪnen/ (adj)
ginecologico
  gynekologian mukainen, siihen liittyvä

göteborgilainen /ɡˈøtebˌorɡɪlˌainen/ (n)
gotemburghese
  Pysyvästi Göteborgissa asuva henkilö.

h /hˈoː/ (n)
si
  C-duuriasteikon 7. sävel

haahka /hˈaːhka/ (n)
edredone, edredone comune
  meren saaristossa elävä sorsalintulaji (Somateria mollissima)

haalea /hˈaːlea/ (adj)
tiepido
  ei kylmä eikä kuuma

haamilainen /hˈaːmɪlˌainen/ (adj)
camitico
  sanotaan kansoista, joiden uskottiin olevan lähtöisin Nooan pojasta Haamista

haamulintuhaukka /hˈaːmulˌintuhˌaukːa/ (n)
astore testagrigia della Nuova Britannia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haapa /hˈaːpa/ (n)
pioppo tremulo, tremula
  metsähaapa (Populus tremula), pajukasvien heimon lehtipuulaji, joka uudentuu helposti juuriversoista

haapana /hˈaːpana/ (n)
fischione eurasiatico
  Suomessakin yleinen sorsalintu Anas penelope

haara /hˈaːra/ (n)
affluente
  kohta, jossa jokin jakautuu toisistaan erilleen ulottuviin osiin

haarahaukka /hˈaːrahˌaukːa/ (n)
nibbio bruno
  päiväpetolintujen lahkon haukkojen heimoon kuuluva petolintu (Milvus migrans)

haarapääsky /hˈaːrapˌæːsky/ (n)
rondine comune
  varpuslintuihin kuuluva pääskylintu (), joka pesii Suomessa pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Haarapääsky on muiden pääskylintujen tavoin lähes aina ilmassa oleva hyönteissyöjä, jonka selkein tuntomerkki on syvään halkinen pyrstö

haaremi /hˈaːremɪ/ (n)
harem
  Lähi-idän kulttuureissa kodin yksityinen, vierailta kielletty osa

haarniska /hˈaːrnɪska/ (n)
armatura, corazza, armamento
  (historia) entisaikaan ritareita taistelussa suojannut nahkainen, metallivahvisteinen tai täysmetallinen varustus

haarukka /hˈaːrukːa/ (n)
forchetta
  ruokailuväline, jonka varren päässä on samansuuntaisia piikkejä, tavallisesti kaksi, kolme tai neljä piikkiä
  tilanne, jossa nappula uhkaa kahta tai useampaa vastustajan nappulaa samanaikaisesti
forcella, forchetta
  kaksipyöräisten kulkuvälineiden kaksihaarainen tukirakenne, jonka haarojen väliin pyörä kiinnitetään; etuhaarukka, takahaarukka; myös kaksihaarainen rakenne, jota käytetään etenkin yhdyssanoissa kuten haarukkaliitin

haastatella /hˈaːstatella/ (v)
intervistare
  tehdä haastattelu

haastattelu /hˈaːstatːˌelu/ (n)
intervista
  tavallisesti suullinen keskustelu tai kysely, jossa kartoitetaan ja selvitetään asioita

haaste /hˈaːste/ (n)
convocazione
  vastaajalle annettu kehotus vastata kirjallisesti kanteeseen tai syytteeseen tai saapua oikeuden istuntoon

haava /hˈaːva/ (n)
ferita
  loukkaantumisesta tms. johtuva ihon vaurio, joka tavallisesti vuotaa verta

haavipallo /hˈaːvɪpˌallo/ (n)
lacrosse
  käsissä pidettävää haavia käyttäen pelattava pallopeli; lacrosse

haavoittaa /hˈaːvoitːaː/ (v)
ferire
  aiheuttaa haava

haavoittunut /hˈaːvoitːunut/ (n)
ferito
  henkilö, joka on saanut (yleensä tahallisesti vahingoitettaessa) vaurion, joka ei ole johtanut menehtymiseen

haavoittuvuus /hˈaːvoitːuvuːs/ (n)
vulnerabilità
  se, että on haavoittuva, että on vaarassa jostain syystä
  tietoturva-aukko

hafnium /hˈafnium/ (n)
afnio
  kiiltävä hopeanharmaa siirtymäalkuaine, tunnus Hf

hahmotella /hˈahmotella/ (v)
compendiare
  tehdä luonnos taideteoksesta esim. lyijykynällä

hai /hˈai/ (n)
squalo, pescecane
  rustokaloihin kuuluvia, valtamerillä eläviä suuria petokaloja (Selachimorpha)

haikara /hˈaikara/ (n)
cicogna
  jokin haikaralintujen lahkoon () kuuluva lintu

haima /hˈaima/ (n)
pancreas
  ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä

haimatulehdus /hˈaimatulˌehdus/ (n)
pancreatite
  haiman tulehdus, joka johtuu usein liiallisesta alkoholin käytöstä

haista /hˈaista/ (v)
puzzare
  tuottaa tai erittää jonkinlaista, yleensä epämiellyttävää, hajua
  tuoksua, tuottaa tai erittää miellyttävää hajua

haistaa /hˈaistaː/ (v)
fiutare, sentire
  aistia hajua

haitallinen /hˈaitallɪnen/ (adj)
dannoso, pericoloso, rilevante
  sellainen, joka aiheuttaa haittaa tai, josta on haittaa

haitinamatsoni /hˈaitɪnamˌatsonɪ/ (n)
amazzone di Hispaniola
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haitinaratti /hˈaitɪnarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto di Hispaniola
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

haitta /hˈaitːa/ (n)
fastidioso, svantaggioso
  asian negatiivinen puoli

haittaohjelma /hˈaitːaˌohjelma/ (n)
malware, software dannoso
  joukko erityyppisiä tietokoneiden toiminnalle ei-haluttuja toimintoja ja yleensä vakavaa haittaa aiheuttavia tietokoneohjelmia

hajamielisyys /hˈajamˌielɪsyːs/ (n)
distrazione
  se, että on hajamielinen

hajareisin /hˈajarˌeisɪn/ (adv)
a cavalcioni
  siten, että jalat ovat harallaan, yleensä jalat molemmin puolin jotakin

haju /hˈaju/ (n)
odore
  (fysiologia) hajuaistin ärsyke, joka todetaan nenän kautta. Haju voidaan mieltää miellyttäväksi tai epämiellyttäväksi, kansanomaisesti hyväksi tai pahaksi

hajuton /hˈajuton/ (adj)
inodoro
  jossa ei ole hajua

hajuvesi /hˈajuvˌesɪ/ (n)
profumo
  usein alkoholipohjainen hyvältä tuoksuva neste, jota käytetään viehätysvoiman lisäämiseen

hakaneula /hˈakanˌeula/ (n)
spilla di sicurezza
  neula, jonka voi lukita niin, että se pitää yhdessä esim. eri vaatekappaleita

hakaristi /hˈakarˌistɪ/ (n)
svastica
  ikivanha symboli, joka muodostuu rististä ja sen kärkien päistä myötä- tai vastapäivään lähtevistä viivoista

hakemisto /hˈakemˌisto/ (n)
indice
  tiedonhakua helpottava, jotakin logiikkaa (esim. aakkosjärjestystä) noudattaen laadittu lista tai teos

hakkeri /hˈakːerɪ/ (n)
pirata informatica
  taitava tietokoneen käyttäjä, joka tuntee tietokonejärjestelmien toiminnan syvällisesti ja hallitsee käyttämänsä työkalut ja laitteet erittäin hyvin

hakkeroida /hˈakːerˌoida/ (v)
accedere illegalmente
  ohjelmoida tietokoneetta
  murtautua tietojärjestelmään

hakku /hˈakːu/ (n)
piccone
  työkalu kivisen maan kaivamiseen

hakukone /hˈakukˌone/ (n)
motore di ricerca
  toiminnallinen kokonaisuus, joka koostuu pääasiassa täytettävästä lomakkeesta ja siihen liittyvästä tietokannasta, josta voidaan löytää erityisesti etukäteen indeksoitua Internetin sisältöä, mutta myös esimerkiksi kirjaston, arkiston tai museon aineistoja

hakulaite /hˈakulˌaite/ (n)
cercapersone
  matkapuhelimia edeltänyt tyypillisesti vyöhön kiinnitetty laite, johon voitiin lähettää radioteitse lyhyitä viestejä

hakusana /hˈakusˌana/ (n)
lemma
  yksi sanakirjan kohta tai tietosanakirjan artikkeli

halata /hˈalata/ (v)
abbracciare
  osoittaa lohdutusta tai kiintymystä kietomalla käsi tai kädet toisen ympärille

halaus /hˈalaus/ (n)
abbraccio
  lohduttava tai ystävällinen ele, jossa kädet puristetaan toisen ihmisen ympäri

halkaisija /hˈalkaisˌija/ (n)
diametro
  jonkin pyörähdyskappaleen leikkauskuvion rajaama jana ko. kuvion keskipisteen kautta kulkevasta suorasta

hallinnollinen pidätys /hˈallɪnnˌollɪnem pˈidætys/ (n)
detenzione amministrativa
  pidätys ilman syytteen nostamista ja oikeudenkäynnin aloittamista hallinnollisella päätöksellä toisen hallinnollisen toimen, kuten karkotuksen, toimeenpanemiseksi

hallinta /hˈallɪnta/ (n)
controllo
  hillintä, kontrolli

hallinto /hˈallɪnto/ (n)
amministrazione, governo
  henkilö tai yhteisö, joka hallitsee tai pitää valtaa jossain

hallita /hˈallɪta/ (v)
governare
  olla hallitsijana; vastata hallinnosta
padroneggiare
  olla tärkein, johtava eli hallitseva tekijä jollakin alalla

hallitsija /hˈallɪtsˌija/ (n)
sovrano
  ylimmän valtiovallan käyttäjä monarkkisessa valtiossa

hallitsijapari /hˈallɪtsˌijapˌarɪ/ (n)
reale
  hallitsija ja hänen puolisonsa.

hallitus /hˈallɪtus/ (n)
governo
  valtion toimeenpanovaltaan kuuluva pääministerin ja muiden ministerien muodostama hallinnon osa; ministerineuvosto, kabinetti tai valtioneuvosto

halloween /hˈalloveːn/ (n)
Halloween
  pyhäinpäivän aatto, kelttiläisperäinen anglosaksisissa maissa lokakuun viimeisenä päivänä vietettävä aaveiden ja noitien juhlapäivä, joka tunnetaan Suomessa lähinnä yhdysvaltalaisessa muodossaan

hallusinaatio /hˈallusɪnˌaːtɪo/ (n)
allucinazione
  aivojen tuottama aidolta tuntuva kokemus, johon ei liity ulkoista aistiärsykettä; aistiharha

hallusinogeeni /hˈallusˌinoɡˌeːnɪ/ (n)
allucinogeno
  hallusinaatioita aiheuttava aine

halo /hˈalo/ (n)
alone
  valonlähteen ympärillä näkyvä kirkas heijastus

halogeeni /hˈaloɡˌeːnɪ/ (n)
alogeno
  jokin jaksollisen järjestelmän 7. pääryhmän vahvasti epämetallisista keskenään samankaltaisista aineista: astatiini, bromi, fluori, jodi ja kloori

halpa /hˈalpa/ (adj)
economico
  vähän maksava

halu /hˈalu/ (n)
desiderio
  tajunnalle selkeä sisäinen pyrkimys jnk. tarpeen tyydyttämiseen, jnk. toiveen toteuttamiseen

halukas /hˈalukas/ (adj)
disposto
  sellainen, jolla on halu johonkin; joka tekee mielellään jotakin.

haluta /hˈaluta/ (v)
volere
  olla kiinnostunut tekemään jotain tai olla halukas omistamaan jotakin; tehdä mieli

halva /hˈalva/ (n)
halva
  jokin useista erilaisista makeisista ja makeista leivonnaisista, jotka ovat alkuperältään Balkanin, Lähi-idän, Pohjois-Afrikan ja Keski-Aasian seuduilta

halvaus /hˈalvaus/ (n)
paralisi
  lihaksen hallinnan täydellinen ja pysyvä menetys

hame /hˈame/ (n)
gonna, sottana
  lantiolta polvia kohti laskeutuva vaatekappale, jota länsimaisessa kulttuurissa (joitakin perinneasuja lukuun ottamatta) käyttävät tavallisesti naiset

hammas /hˈammas/ (n)
dente
  selkärankaisten eläinten suussa oleva puremiseen tarkoitettu luutuma

hammasharja /hˈammashˌarja/ (n)
spazzolino da denti
  hampaiden puhdistamiseen käytettävä harja

hammaslanka /hˈammaslˌaŋka/ (n)
filo interdentale
  hammasvälien puhdistamiseen käytettävä lanka

hammaslääketiede /hˈammaslˌæːketˌiede/ (n)
odontoiatria
  hampaiston, suun ja leukojen anatomiaa ja fysiologiaa ja lisäksi suusairauksien, vammojen ja kehityshäiriöiden ehkäisyä ja hoitoa tutkiva lääketieteellinen tieteenala

hammaslääkäri /hˈammaslˌæːkærɪ/ (n)
dentista
  suun, erityisesti hampaiden, terveyttä ja sairauksia hoitava akateemisesti koulutettu terveysammattilainen

hammassärky /hˈammassˌærky/ (n)
mal, mal di denti
  hampaaseen kohdistuva kiputila

hammastahna /hˈammastˌahna/ (n)
dentifricio
  hampaiden harjauksessa käytettävä seos

hammastikku /hˈammastˌikːu/ (n)
stuzzicadenti
  puinen tikku, jolla voi puhdistaa hampaiden välit syömisen jälkeen

hammasvalli /hˈammasvˌallɪ/ (n)
cresta alveolare
  leukaluun uloke, johon hampaat kiinnittyvät

hampaaton /hˈampaːton/ (adj)
impotente
  sellainen, jolla ei ole hampaita
  sellainen, joka ei saavuta kohdettaan; ponneton

hamppu /hˈampːu/ (n)
canapa
  hamppukasveihin kuuluva yksivuotinen öljy-, kuitu- ja lääkekasvi, jota kasvatetaan myös päihteeksi (Cannabis sativa)

hampurilainen /hˈampurɪlˌainen/ (adj)
amburghese
  Hampuriin kuuluva tai liittyvä, Hampurista kotoisin oleva

hampurilainen /hˈampurɪlˌainen/ (n)
amburghese, hamburger
  pysyvästi Hampurissa asuva henkilö; syntyperältään hampurilainen

hamsteri /hˈamsterɪ/ (n)
criceto
  jyrsijä , joka tunnetaan siitä että se kuljettaa keräämäänsä ruokaa poskipusseissaan

hana /hˈana/ (n)
cane
  tynnyriin tms. vesisäiliöön laitettava venttiili, jolla voi laskea nestettä astiasta

hanhenmaksa /hˈanhenmˌaksa/ (n)
foie gras
  herkkuna pidetty ruoka, joka koostuu hanhen tai ankan maksasta

hanhi /hˈanhɪ/ (n)
oca
  jokin sorsalintujen lahkon -alaheimon varsinaisiin hanhiin () kuuluva edustaja

hankain /hˈaŋkain/ (n)
scalmo
  airon tuki veneen partaassa

hankala /hˈaŋkala/ (adj)
difficile
  jokin joka on vaikea tehdä

hanke /hˈaŋke/ (n)
progetto
  etukäteen suunniteltu jonkin asian tekeminen, projekti

hankinta /hˈaŋkɪnta/ (n)
acquisizione
  teko, jolla hankitaan jotakin

hankkia /hˈaŋkːɪa/ (v)
provvedere, acquisire
  saada yritystensä ansiosta, ottaa; ostaa

hansikas /hˈansɪkas/ (n)
guanto
  usein nahkasta, joskus säämiskästä, valmistettu käsine, jossa on joka sormelle oma tila

hansikaslokero /hˈansɪkˌaslokˌero/ (n)
cassetto portaoggetti
  autossa etumatkustajan edessä sijaitseva usein kannellinen ja lukittava säilytystila, arkisemmin hanskalokero

hapan /hˈapan/ (adj)
aspro, acido
  sellainen, jonka happamuusastetta ilmaiseva pH on alle 7
agro, aspro
  happamalta maistuva

hapankaali /hˈapaŋkˌaːlɪ/ (n)
crauti
  yl. valkokaalista maitohappokäymisen avulla valmistettu elintarvike

hapankerma /hˈapaŋkˌerma/ (n)
panna acida
  smetana, hapatettu kerma

hapantaikina /hˈapantˌaikɪna/ (n)
lievito madre
  taikinajuurella tai muulla hapattimella nostatettu, vedestä ja ruisjauhoista valmistettu, suolalla maustettu taikina

hapettaa /hˈapetːaː/ (v)
ossidare
  saattaa aine yhtymään kemiallisesti happeen

happi /hˈapːɪ/ (n)
ossigeno
  epämetalleihin kuuluva alkuaine

happihappo /hˈapːɪhˌapːo/ (n)
ossiacido
  mikä tahansa happo, jonka molekyylissä on vähintään yksi atomi happea

happo /hˈapːo/ (n)
acido
  kemiallinen yhdiste, joka kykenee luovuttamaan vetyionin, syövyttää aine, jonka vesiliuoksen pH on alle 7

haptinen /hˈaptɪnen/ (adj)
aptico
  tuntoaistiin perustuva

harakka /hˈarakːa/ (n)
gazza
  mustavalkoinen variksiin kuuluva lintu () jolla on yksivärisen vihreähohtoinen, 20–30 cm pitkä pyrstö

harakkamesikko /hˈarakːˌamesˌikːo/ (n)
succiamiele bianconero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harava /hˈarava/ (n)
rastrello
  maatalouden ja puutarhanhoidon apu- ja työväline, jota käytetään haravoimiseen. Haravassa on hammastettu tanko, joka on kiinnitetty varren päähän poikittain varteen nähden.

haravoida /hˈaravˌoida/ (v)
rastrellare
  käyttää haravaa; koota heiniä haravalla; puhdistaa maata roskista tai lehdistä haravaa apuna käyttäen

harha /hˈarha/ (n)
distorsione
  estimaattorin odotusarvon ja estimoitavan parametrin (tai sen muunnoksen) arvon erotus

harha-askel /hˈarhaˈaskel/ (n)
passo falso
  kapealta polulta syrjään astuminen, usein kuvaannollinen

harhaluulo /hˈarhalˌuːlo/ (n)
illusione
  perusteeton voimakas uskomus, josta henkilö pitää kiinni itsepintaisesti, vaikka esitettäisiin sen kumoavia perusteluita tai todisteita; voivat olla mahdottomia (eriskummallisia, bisarreja) tai sellaisia, jotka ovat mahdollisia, mutta epätodennäköisiä

harhautus /hˈarhautus/ (n)
diversivo
  väärän aikomuksen esittäminen toisen erehdyttämiseksi väärien johtopäätösten tekemiseen

harja /hˈarja/ (n)
spazzola
  harjaamiseen, hankaamiseen tai vastaavaan tarkoitettu esine, jossa on harjakset
criniera
  eläimen pitkähkö karvoitus päässä

harjalintu /hˈarjalˌintu/ (n)
upupa
  Manner-Euroopassa esiintyvä lintulaji ()

harjasusi /hˈarjasˌusɪ/ (n)
crisocione
  Etelä-Amerikan kookkain koiraeläin (Chrysocyon brachyurus)

harjata /hˈarjata/ (v)
spazzolare
  käyttää harjaa; puhdistaa, suoristaa, kiillottaa tai hangata harjalla

harjoitella /hˈarjoitella/ (v)
provare
  (toistuvasti) opetella, totutella tekemään jotakin

harjoittelija /hˈarjoitːˌelɪja/ (n)
praticante
  henkilö, joka opettelee ohjattuna käytännön taitoja ja valmentautuu tulevaan ammattiin

harjoitus /hˈarjoitus/ (n)
prova
  yleensä taidon kehittämiseksi suoritettava tehtävä, josta ei välttämättä saada muuta konkreettista hyötyä, harjoittelu

harju /hˈarju/ (n)
esker
  maisemassa kymmeniä metrejä ympäristöä korkeammalle kohoava kilometrejä pitkä maaperämuodostuma

harjus /hˈarjus/ (n)
temolo
  harri, Itä- ja Pohjois-Suomen joissa ja jossain määrin Perämeren ja Selkämeren rantojen jokisuissa tavattava pienehköksi jäävä lohikala, jolla on voimakkaasti kehittynyt selkäevä (Thymallus thymallus)

harkita /hˈarkɪta/ (v)
considerare
  miettiä ehdotukseen ratkaisua tai eri vaihtoehtoja

harlekiini /hˈarlekˌiːnɪ/ (n)
arlecchino
  ilveilijähahmo commedia dell'artessa, jolla on tyypillisesti vinoneliökuvioinen asu

harmaa /hˈarmaː/ (adj)
grigio
  joka on väriltään harmaa

harmaa /hˈarmaː/ (n)
grigio
  mustaa ja valkoista sekoittamalla syntyvä väri, jossa on saman verran kutakin pääväriä

harmaa eminenssi /hˈarmaː ˈemɪnˌenssɪ/ (n)
eminenza grigia
  vaikutusvaltainen poliittinen neuvonantaja, tukija tai avustaja, joka järjestelee taustalla asioita julkisuudelta piilossa

harmaa-aratti /hˈarmaːˈaratːɪ/ (n)
parrocchetto cappuccino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaahaikara /hˈarmaːhˌaikara/ (n)
airone cenerino
  Toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista ()

harmaalintuhaukka /hˈarmaːlˌintuhˌaukːa/ (n)
astore testagrigia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapapukaija /hˈarmaːpˌapukˌaija/ (n)
pappagallo cenerino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaaposkiaratti /hˈarmaːpˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto guancegrigie
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapääaratti /hˈarmaːpˌæːarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto testascura
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaapääkaija /hˈarmaːpˌæːkaija/ (n)
parrocchetto testagrigia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmaavahanokka /hˈarmaːvˌahanˌokːa/ (n)
astrilde coda d’aceto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

harmonia /hˈarmonˌia/ (n)
armonia
  sävelten sopeutuvuus, sointu

harmonikka /hˈarmonˌikːa/ (n)
fisarmonica
  kannettava, palkeessa muodostetun paineilman avulla toimiva vapaalehdykkäinen kosketinsoitin

harmoninen /hˈarmonɪnen/ (adj)
armonico
  harmoniaan liittyvä, harmoniassa oleva

harpisti /hˈarpɪstɪ/ (n)
arpista
  harppua soittava muusikko

harppi /hˈarpːɪ/ (n)
compasso
  ympyränkaaren piirtämisen ja mittaamisen apuväline

harppu /hˈarpːu/ (n)
arpa
  sinfoniaorkesteriin 1800-luvulta lähtien kuulunut kielisoitin

harppuuna /hˈarpːuːna/ (n)
arpione
  keihäsmäinen väline, jota käytetään kalastuksessa tai muiden vesieläinten kuten valaiden pyynnissä

harrastus /hˈarrastus/ (n)
hobby
  säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jota tehdään ajan kuluksi, huvin vuoksi, työn vastapainoksi

hartsi /hˈartsɪ/ (n)
colofonia
  erityisesti havupuun pihka, joka on puhdistettu kuumentamalla jolloin kevyemmät yhdisteet haihtuvat

harus /hˈarus/ (n)
strallo
  rikin osa; mastoa aluksen pituussuunnassa tukeva köysi, vaijeri tms.

harva /hˈarva/ (adj)
spargolo
  (ihmisistä) harvalukuinen, vähälukuinen; ei moni, eivät monet

harvinainen /hˈarvɪnˌainen/ (adj)
raro
  sellainen, jota ei esiinny paljoa tai tapahdu usein, harvoin tavattava tai tapahtuva; erikoinen

harvoin /hˈarvoin/ (adv)
raramente, di rado
  vain joskus, hyvin harvakseltaan

hasselpähkinä /hˈasselpˌæhkɪnæ/ (n)
nocciola
  koivukasvien heimoon kuuluva pähkinäpensas (Corylus avellana)
  sen hedelmästä eli pähkinä

hattara /hˈatːara/ (n)
zucchero filato
  sokerista pilvimäisen massan muodostaviksi kuiduiksi vaahdotettu makeinen

hattu /hˈatːu/ (n)
cappello
  huovasta tai muusta jäykästä materiaalista valmistettu, tavallisesti vuorilla varustettu päähine
antiflesso, caron
  kirjaimen päälle tarkekirjoituksessa lisättävä, ylöspäin aukeavan kulman muotoinen tarke [ˇ]

hattutemppu /hˈatːutˌempːu/ (n)
tripletta
  joukkuepalloiluissa kolme maalia samassa ottelussa saman pelaajan tekeminä

haudankaivaja /hˈaudaŋkˌaivaja/ (n)
becchino
  henkilö, joka kaivaa haudan tulevaa hautausta varten

haudata /hˈaudata/ (v)
inumare, seppellire
  laskea kuollut hautaan

hauduttaa /hˈaudutːaː/ (v)
scaldare
  kypsentää ruokaa tai liottaa mausteita nesteessä, jonka lämpötila on hieman kiehumispisteen alapuolella

hauislihas /hˈauɪslɪhas/ (n)
muscolo bicipite brachiale
  hauis, kaksipäinen olkalihas, yksi käden lihaksista

hauki /hˈaukɪ/ (n)
luccio
  pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvä, Suomessa koko maan sisävesissä ja rannikkoalueilla elävä petokalalaji

haukka /hˈaukːa/ (n)
falco
  keskikokoinen tai pieni päiväpetolintu (). Heimossa on sukuja: Buteo, Circus, Accipiter ja Pernis.

haukkua /hˈaukːua/ (v)
abbaiare, latrare
  pitää koiralle, ketulle tai naalille ominaista katkonaista ääntelyä
insultare, offendere, infamare, rimbrottare, rimproverare
  nimitellä loukkaavasti tai halventavasti, ilmaista usein patoutunut tyytymättömyytensä toiseen tai tämän aikaansaannoksiin, purkaa kiukkunsa tai muu kielteinen mieliala jollekin; herjata, sättiä, moittia, parjata

haukotus /hˈaukotus/ (n)
sbadiglio
  väsymykseen tai kyllästymiseen yhdistetty refleksi, joka pakottaa syvään hengitykseen suun kautta

haulikko /hˈaulɪkːo/ (n)
fucile
  rihlaamaton metsästysase, jolla yleensä ammutaan pienillä hauleilla ladattuja patruunoita

haupitsi /hˈaupɪtsɪ/ (n)
obice
  kenttätykistössä käytettävä tykki, putkeltaan lyhyempi ja suurempiin korotuksiin kykenevä kuin kanuuna

hauras /hˈauras/ (adj)
fragile
  helposti mureneva t. murtuva

hauraus /hˈauraus/ (n)
fragilità
  se, että on hauras

hauskanpito /hˈauskampˌito/ (n)
allegria
  osallistuminen huveihin

hauta /hˈauta/ (n)
tomba, sepoltura
  paikka, johon kuolleen ruumis sijoitetaan, viimeinen leposija

hautajaiset /hˈautajˌaiset/ (n)
funerale, sepoltura
  muistoseremonia, jossa kuolleen ihmisen muistoksi pidetään yleensä puheita, ja jossa kuollut lasketaan hautaan

hautakivi /hˈautakˌivɪ/ (n)
lapide, pietra tombale
  haudalle pystytettävä muistomerkki, johon kaiverretaan esimerkiksi vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika

hautausmaa /hˈautausmaː/ (n)
camposanto, cimitero
  paikka jonne vainajat haudataan maahan kaivettuun kuoppaan tai tuhkattujen ruumiiden tuhkat sirotellaan

hautausurakoitsija /hˈautausˌurakˌoitsɪja/ (n)
impresario di pompe funebri
  hautaustoimiston omistaja tai hoitaja, vainajien hautajaisjärjestelyistä vastaava yrittäjä

hautoa /hˈautoa/ (v)
arrovellarsi
  (munivasta eläimestä) lämmittää munia
complottare
  harkita, pohtia (jatkuvasti samaa asiaa)

hautua /hˈautua/ (v)
cuocere a fuoco lento
  kiehua hiljakseen

havaiji /hˈavaijɪ/ (n)
hawaiiano
  Havaijilla puhuttava austronesialainen kieli, Sanalista

havainto /hˈavainto/ (n)
osservazione
  havaitsemisen tulos, ympäristön tilasta tehty mittaus tai aistinvarainen tulkinta

haveri /hˈaverɪ/ (n)
avaria
  vesiliikenteessä tapahtunut onnettomuus

havupuu /hˈavupuː/ (n)
conifera
  puukasvi, jonka lehdet ovat pieniä ohuita neulanmuotoisia neulasia

hede /hˈede/ (n)
stame
  hedelehti, siitepölyä kehittävä kukan siitoslehti; kasvin urospuolinen lisääntymiselin

hedelmä /hˈedelmæ/ (n)
frutta, frutto
  kasvin tulevien siementen suojaksi hedelmöityksen jälkeen sikiäimestä kasvava muodostuma. Hedelmien tarkoituksena on myös siementen leviämisen edistäminen
  tulos tai tuotos

hedelmällinen /hˈedelmˌællɪnen/ (adj)
fertile
  joka tuottaa hyvin satoa

hedelmämehu /hˈedelmˌæmehu/ (n)
succo di frutta
  hedelmän makuinen tai hedelmästä valmistettu mehu

hedelmäsalaatti /hˈedelmˌæsalˌaːtːɪ/ (n)
macedonia
  salaatti, joka koostuu erilaisista hedelmistä

hedelmätarha /hˈedelmætˌarha/ (n)
frutteto
  hedelmänviljelyyn tarkoitettu puutarha tai puutarhan osa

hedelmätön /hˈedelmætøn/ (adj)
sterile
  sellainen, jossa ei ole hedelmiä

hedonismi /hˈedonˌismɪ/ (n)
edonismo
  oppi, jonka mukaan mielihyvä ja/tai onnellisuus on korkein elämässä saavutettava hyvä

hegeliläinen /hˈeɡelɪlˌæinen/ (adj)
hegeliano
  saksalaisen filosofi Georg Wilhelm Friedrich Hegelin (1770–1831) filosofiaan perustuva

hegemoninen /hˈeɡemˌonɪnen/ (adj)
egemonico
  hallitsevassa asemassa toisiin nähden oleva

hehkulamppu /hˈehkulˌampːu/ (n)
lampadina
  sähkölamppu, jonka valaisevana osana on sähkövirralla hehkuvaksi kuumentuva hehkulanka

hehkulanka /hˈehkulˌaŋka/ (n)
filamento
  hehkulampussa tai elektroniputkessa oleva, yleensä volframinen vastuslanka, jonka sen läpi kulkeva virta kuumentaa hehkuvaksi

hehtaari /hˈehtaːrɪ/ (n)
ettaro
  pinta-alan mitta, 100×100 metrin ala tai 10000 m²

heikentää /hˈeikentæː/ (v)
indebolire
  tehdä tai saattaa heikoksi tai entistään heikommaksi

heikko /hˈeikːo/ (adj)
debole
  joka ei jaksa, voimaton; voimaltaan tai teholtaan matala

heikkous /hˈeikːous/ (n)
debolezza
  heikkokuntoisuus, heikkovoimaisuus
debole
  jollekin henkilölle ominainen alttius mieliteoille

heiluri /hˈeilurɪ/ (n)
pendolo
  akselin tai pisteen ympäri vapaasti kiertymään pääsevä, painovoiman vaikutuksesta heilahteleva kappale

heimo /hˈeimo/ (n)
tribù
  ihmisyhteisö, jolla on löyhä yhteinen identiteetti, mutta ei poliittista hierarkiaa tai keskitettyä valtajärjestelmää. Jäsenyys syntyy sukulaissuhteiden mukaan, eikä periytyvää johtajuutta ole.
famiglia
  eliölajien luokittelun yksikkö (familia, familiae)

heinä /hˈeinæ/ (n)
fieno
  niitetty ja kuivattu heinäkasvien ja joidenkin muiden ruohovartisten kasvien kasvismassa

heinäkuu /hˈeinækuː/ (n)
luglio
  vuoden seitsemäs kuukausi, kuukausi kesäkuun ja elokuun välissä

heinänuha /hˈeinænˌuha/ (n)
febbre da fieno
  heinäkasvien siitepölyn aiheuttama allergianuha

heinäsirkka /hˈeinæsˌirkːa/ (n)
cavalletta, locusta
  suorasiipinen hyönteinen (Caelifera). Heinäsirkalla on kapeat etusiivet, jotka lepoasennossa peittävät kokoon taipuneet lenninsiivet, ja suuret hyppyjaloiksi erikoistuneet takajalat. Suomessa heinäsirkkoja on tavattu liki 30 lajia.

heinäsuova /hˈeinæsˌuova/ (n)
bica
  tapa varastoida kuivatettua heinää talvella ulkosalla

heinätavi /hˈeinætˌavɪ/ (n)
marzaiola
  eräs Suomessakin pesivä sorsalintu

heittiö /hˈeitːɪø/ (n)
canaglia, farabutto
  kunniaton tai moraaliton henkilö

heittoistuin /hˈeitːoistwɪn/ (n)
sedile eiettabile
  lentokoneissa tai muissa ilma-aluksissa oleva lentäjän tai matkustajan istuin, joka hätätilanteessa laukaistaan ulos koneesta

heittomerkki /hˈeitːomˌerkːɪ/ (n)
apostrofo
  symboli ', taikka sitten ’, jolla korvataan sanoista pois jätettyjä eli heitettyjä kirjaimia tai sitä käytetään kieliopillisena erottimena

heittää /hˈeitːæː/ (v)
tirare, lanciare
  antaa kättä heilauttamalla vauhtia siinä olevalle kappaleelle, ja laskea se vapaaseen liikkeeseen ilman halki, singota; pitää jtk heiton tai heitetyn esineen kohteena

heksaani /hˈeksaːnɪ/ (n)
esano
  eräs alkaani, C₆H14

helatorstai /hˈelatˌorstai/ (n)
Ascensione
  kristillinen juhla, jota vietetään neljäntenäkymmenentenä päivänä pääsiäisestä Jeesuksen taivaaseenastumisen muistoksi

helikopteri /hˈelɪkˌopterɪ/ (n)
elicottero
  ilma-alus, joka lentää yhden tai useamman pitkistä lavoista koostuvan roottorin kannattamana; lennon vakauttamiseksi peräpäässä on pienempi roottori

heliopaussi /hˈelɪopˌaussɪ/ (n)
eliopausa
  heliosfäärin raja

helistin /hˈelɪstɪn/ (n)
sonaglio
  lelu jota heiluttamalla kuuluu helisevä ääni

helium /hˈelium/ (n)
elio
  kevyin jalokaasuihin kuuluva alkuaine

helleaalto /hˈelleˌaːlto/ (n)
ondata di caldo
  hyvin lämpimän ilmamassan siirtyminen maantieteelliselle alueelle, jolloin helleraja ylittyy useana vuorokautena

helluntai /hˈelluntai/ (n)
Pentecoste
  Kristillinen juhlapäivä, seitsemäs sunnuntai pääsiäisen jälkeen. Suomessa juhlapyhä ja kirkollinen juhlapäivä.

helluntailaisuus /hˈelluntˌailaisuːs/ (n)
pentecostalismo
  se, että on helluntailainen

hellä /hˈellæ/ (adj)
dolce
  lempeä, herkkä

helmi /hˈelmɪ/ (n)
perla
  helmisimpukan muodostama helmiäispallo, aito helmi

helmiaratti /hˈelmɪarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto perlato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

helmikana /hˈelmɪkˌana/ (n)
faraona
  ulkonäkönsä perusteella nimensä saanut kanalintulaji ()

helmikuu /hˈelmɪkuː/ (n)
febbraio
  vuoden toinen kuukausi, kuukausi tammikuun ja maaliskuun välissä

helminauha /hˈelmɪnˌauha/ (n)
collana di perle
  lankaan pujotetuista rei’itetyistä helmistä valmistettu, tavallisesti kaulassa pidettävä koru

helmitaulu /hˈelmɪtˌaulu/ (n)
abaco
  laskemisen apuväline, jossa rei’itettyjä helmiä voidaan liu’uttaa tankoja pitkin

helpottaa /hˈelpotːaː/ (v)
agevolare
  tehdä helpommaksi

helppo /hˈelpːo/ (adj)
facile
  joka ei tuota vaikeuksia, yksinkertainen ymmärtää, ei työläs, ei vaikea

helppo nakki /hˈelpːo nˈakːɪ/ (n)
come bere un bicchier d'acqua
  jokin, mikä on helppo tehdä

heltta /hˈeltːa/ (n)
bargiglio
  kanalinnuilla päälaella ja alaleuoissa roikkuva höyhenetön ihopoimu

helvetillinen /hˈelvetˌillɪnen/ (adj)
infernale
  sietämätön

helvetti /hˈelvetːɪ/ (n)
inferno
  tuonela, manala, kadotus; useiden eri uskontojen mukaan paikka, jossa maanpäällisessä elämässään pahaa tehneet kärsivät kuolemansa jälkeen

hely /hˈely/ (n)
gingillo, ninnolo
  vähäarvoinen koru: rihkamakoru tai lelukoru

hematokriitti /hˈematˌokrɪːtːɪ/ (n)
ematocrito
  verisolujen tilavuusarvo, joka saadaan erottamalla verisolut plasmasta ja mittaamalla niiden tilavuuden prosentuaalinen osuus

hemolymfa /hˈemolˌymfa/ (n)
emolinfa
  eräiden selkärangattomien verta vastaava aine

hemppo /hˈempːo/ (n)
fanello
  , Suomessakin pesivä siemeniä syövä peippoihin kuuluva varpuslintu

hengellinen /hˈeŋŋellɪnen/ (adj)
spirituale
  sellainen (tavallisesti aineeton), joka liittyy uskontoon tai henkimaailmaan

hengellisyys /hˈeŋŋellɪsyːs/ (n)
spiritualità
  käsite, jossa psyyken ja uskonnollisten elementtien katsotaan yhdistyvän ihmisen voimavarojen hallitsevaksi harmoniseksi kokonaisuudeksi

hengittää /hˈeŋŋɪtːæː/ (v)
respirare
  ottaa toistuvasti ilmaa sisään keuhkoihin ja puhaltaa ilma ulos, tarkoituksena hapen talteen ottaminen ilmasta hengittävälle eliölle

hengitys /hˈeŋŋɪtys/ (n)
respirazione
  hengitämisen toteutus, kasveissa ja eläinten ruumiissa tapahtuva hapenotto ilmasta tai vedestä ja elimistössä palamisen tuloksena syntyneen hiilidioksidin poisto

henki /hˈeŋkɪ/ (n)
spirito
  tunnelma, ilmapiiri
  henkiolento

henkilö /hˈeŋkɪlø/ (n)
persona
  joku tietty tai tuntematon ihminen

henkilökohtainen /hˈeŋkɪløkˌohtainen/ (n)
personale
  sellainen, joka on erityisesti henkilölle osoitettu

henkilökohtaisesti /hˈeŋkɪløkˌohtaisˌestɪ/ (adv)
personalmente
  itsestä puhuen
  henkilökohtaisella tavalla
  ilmaisee, että tekee jotakin itse

henkilötieto /hˈeŋkɪløtˌieto/ (n)
dati personali
  luonnollista henkilöä, hänen ominaisuuksiaan tai elinolosuhteitaan kuvaava merkintä, joka voidaan tunnistaa häntä, hänen perhettään tai hänen kanssaan yhteisessä taloudessa elävää koskevaksi

henkisesti /hˈeŋkɪsˌestɪ/ (adv)
mentalmente
  henkisellä tavalla; ei-ruumiillisesti, mielellisesti

henkitorvi /hˈeŋkɪtˌorvɪ/ (n)
trachea
  kaulassa oleva putkimainen elin, joka yhdistää kurkunpään ja keuhkot

henkivakuutus /hˈeŋkɪvakˌuːtus/ (n)
assicurazione sulla vita
  vakuutus, jossa riski liittyy vakuutetun elämään ja kuolemaan

henkivartija /hˈeŋkɪvˌartɪja/ (n)
guardia del corpo
  henkilö, joka työkseen suojelee jonkun muun henkeä

henna /hˈenna/ (n)
henné
  punainen Lawsonia inermis -kasvin kuivatuista lehdistä saatava väriaine

hepatiitti /hˈepatˌiːtːɪ/ (n)
epatite
  maksatulehdus

hepatologia /hˈepatˌoloɡˌia/ (n)
epatologia
  gastroenterologialle läheinen maksan, sappirakon ja haiman sairauksiin erikoistunut lääketieteen haara

hepatosellulaarinen /hˈepatosˌellulˌaːrɪnen/ (n)
epatocellulare
  maksasoluihin liittyvä, maksasolu-

heppa /hˈepːa/ (n)
lallo
  hevonen

heprea /hˈeprea/ (n)
ebraico
  pääasiassa Israelissa puhuttava seemiläinen kieli (kielitunnus: he) (sanalista)

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (adj)
ebreo
  Heprean kielestä peräisin oleva tai siihen liittyvä.

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (n)
ebraico
  Aabrahamista, Iisakista ja Jaakobista polveutuvan seemiläisen kansan jäsen tai jälkeläinen

heptaani /hˈeptaːnɪ/ (n)
eptano
  nestemäinen hiilivety, jonka molekyyli 7-hiilinen, 16-vetyinen

hera /hˈera/ (n)
latte
  maitohera, maidosta rasvan ja juustoaineen erottamisen jälkeen jäävä neste

heraldiikka /hˈeraldˌiːkːa/ (n)
araldica
  oppi vaakunoista ja lipuista

heraldinen /hˈeraldɪnen/ (adj)
araldica
  heraldiikkaan liittyvä

herbaario /hˈerbaːrˌio/ (n)
erbario
  kasvikokoelma; tyypillisesti litteiksi kuivattuja kasveja paperiarkeille kiinnitettyinä

herhiläinen /hˈerhɪlˌæinen/ (n)
calabrone
  herhiläisten sukuun kuuluva -laji tai sen yksilö
  mikä tahansa herhiläisten -sukuun kuuluva yhteiskunta-ampiaisten laji tai sellaisen yksilö

herkkusieni /hˈerkːusˌienɪ/ (n)
champignon
  viljelyherkkusieni, helttasieniin kuuluva ravinnoksi viljelty sieni (Agaricus bisporus). Tämä maailman suosituin herkkusienilaji löytyi eteläeurooppalaisesta luonnosta ja sitä alettiin tuottaa hallituissa oloissa 1700-luvulla. Muitakin herkkusienilajikkeita viljellään. Viljeltyjen herkkusienten lisäksi Suomessa tunnetaan parikymmentä luonnossa kasvavaa lajia.

herkkutatti /hˈerkːutˌatːɪ/ (n)
porcino, brisa, ceppatello
  tatteihin kuuluva sieni Boletus edulis, arvokas ruokasieni, Suomessa kauppasieni

herkullinen /hˈerkullɪnen/ (adj)
squisito
  hyvältä maistuva, maukas

hermeneutiikka /hˈermenˌeutɪːkːa/ (n)
ermeneutica
  teoria tulkinnasta

hermo /hˈermo/ (n)
nervo
  hermoimpulssien kulkuväylänä toimiva lankamainen elin

hermomyrkky /hˈermomˌyrkːy/ (n)
neurotossina
  hermostoon vaikuttava myrkky; hermostomyrkky

hermosolu /hˈermosˌolu/ (n)
neurone
  hermokudoksen solu, joka välittää hermoimpulsseja

hermosto /hˈermosto/ (n)
sistema nervoso
  monisoluisen eliön hermosoluihin perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä

hermostuneesti /hˈermostunˌeːstɪ/ (adv)
nervosamente
  hermostuneella tavalla

hermostuneisuus /hˈermostunˌeisuːs/ (n)
nervosismo
  se, että on hermostunut

hermostunut /hˈermostunut/ (adj)
nervoso
  jännittynyt, levoton, huolestunut

herne /hˈerne/ (n)
pisello
  palkoja kasvattava viljelykasvi papujen ohella ()
  yksittäinen herneen syötävä siemen palon sisällä

heroiini /hˈeroˌiːnɪ/ (n)
eroina
  opioideihin kuuluva päihde, voimakas ja addiktoiva jauhemainen huume

herpetologia /hˈerpetˌoloɡˌia/ (n)
erpetologia
  matelijoiden ja sammakkoeläinten tutkimus

herra /hˈerra/ (n)
signore
  Kohtelias puhuttelu miehelle, käytetään sukunimen edellä. Lyhenne hra.
  hallitsija, isäntä

herrasmies /hˈerrasmies/ (n)
gentiluomo
  hieno, hyväkäytöksinen ja usein myös hyvin pukeutunut mies

hertsi /hˈertsɪ/ (n)
hertz
  taajuuden SI-yksikkö (tunnus Hz)

hertta /hˈertːa/ (n)
cuori
  tavallisen korttipakan maa, symboli punainen sydän, ♥

herttua /hˈertːua/ (n)
duca
  eräs korkea aatelisarvo, eräiden kuningasperheiden lapsille myönnettävä arvo

herttuakunta /hˈertːuakˌunta/ (n)
ducato
  herttuan tai herttuattaren hallitsema maa-alue, läänitys tai valtakunta

herttuatar /hˈertːuatar/ (n)
duchessa
  herttuan puoliso; nainen, jolla on herttuan aatelisarvo

herukka /hˈerukːa/ (n)
ribes
  -sukuun kuuluvia kasveja, jotka tunnetaan marjapensaina; mustaherukka, punaherukka, valkoherukka

herättää /hˈerætːæː/ (v)
destare
  lopettaa toisen nukkuminen, saada hereille

herätyskello /hˈerætˌyskello/ (n)
sveglia
  kello, jonka on tarkoitus soida ja herättää tiettynä ajankohtana

herätä /hˈerætæ/ (v)
svegliarsi
  keskeyttää tai lopettaa nukkuminen kokonaan; nukahtamisen vastakohta
  havahtua huomaamaan jotakin

heteronormatiivisuus /hˈeteronˌormatˌiːvɪsuːs/ (n)
eteronormatività
  katsantokanta jonka mukaan on vain heteroseksuaalisia ihmisiä; rakkaussuhteiden ja avioliiton rajoittaminen vain eri sukupuolta oleville; samaa sukupuolta olevien rakkaussuhteiden ja avioliittojen kieltäminen

heteroseksuaali /hˈeterosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
eterosessuale
  henkilö, joka tuntee seksuaalista vetoa vastakkaiseen sukupuoleen

heterotsygoottinen /hˈeterˌotsyɡˌoːtːɪnen/ (adj)
eterozigote
  joka on perinyt vanhemmiltaan kaksi erilaista alleelia samasta geenistä

heti /hˈetɪ/ (adv)
immediatamente, subito, ora
  välittömästi, viipymättä, viivyttelemättä

hetki /hˈetkɪ/ (n)
momento, attimo
  lyhyt mitattavissa oleva aika

hetmanni /hˈetmannɪ/ (n)
etmano
  toiseksi korkein sotilaskomentaja Puolassa ja Liettuassa 1400–1700-luvuilla

hetula /hˈetula/ (n)
fanone
  hetulavalaan suun levyjä, joiden avulla se suodattaa planktonia vedestä

heuristinen /hˈeurɪstɪnen/ (adj)
euristico
  päättelyyn tai arviointiin perustuva, ilman täsmällistä algoritmia

hevari /hˈevarɪ/ (n)
metallaro
  hevimusiikin esittäjä tai harrastaja

hevonen /hˈevonen/ (n)
cavallo, cavalla
  ratsastukseen ja vetojuhdaksi kesytetty nisäkäs (Equus caballus), luonnossa laumoissa elävä kavioeläin, joka on kasvissyöjä
cavallo
  yksi telinevoimistelussa käytettävistä voimistelutelineistä

hevosenkengittäjä /hˈevosˌeŋkeŋŋˌitːæjæ/ (n)
maniscalco
  kengitysseppä

hevosenkenkä /hˈevosˌeŋkeŋkæ/ (n)
ferro di cavallo
  hevosen kavioon naulattava metallinen suojus, joka suojaa kaviota kulumiselta

hevostalli /hˈevostˌallɪ/ (n)
scuderia
  rakennus, jossa pidetään hevosia

hevosvoima /hˈevosvˌoima/ (n)
cavallo vapore
  vanha tehon mittayksikkö, jota on käytetty etenkin ajoneuvoista puhuttaessa. Yksi hevosvoima on teho, jolla pystyy nostamaan 75 kilogramman massan nopeudella 1 metriä sekunnissa. Hevosvoima on 0,736 kilowattia (kW). Hevosvoiman suomenkielinen lyhenne on hv.

hibiskus /hˈibɪskus/ (n)
ibisco
  hibiskuksien () suvun kasvi

hidas /hˈidas/ (adj)
lenta, lento
  pienellä vauhdilla liikkuva tai tapahtuva

hidastetöyssy /hˈidastetˌøyssy/ (n)
dosso stradale
  tarkoituksella liikenteen hidastamiseksi tehty este tiellä, tiekorotus

hieho /hˈieho/ (n)
giovenca
  sukukypsä lehmä, joka ei ole vielä kertaakaan poikinut

hiekka /hˈiekːa/ (n)
sabbia, arena
  hienojakoinen, kivien rapautuessa muodostuva maalaji

hiekkainen /hˈiekːainen/ (adj)
sabbioso
  jokin alue, esine tai asia, jossa on paljon hiekkaa

hiekkakivi /hˈiekːakˌivɪ/ (n)
arenaria
  hiekasta kovettumalla muodostunut huokoinen kivilaji

hiekkalaatikko /hˈiekːalˌaːtɪkːo/ (n)
sabbionaia
  hiekalla täytetty lasten leikkipaikka

hiekkaranta /hˈiekːarˌanta/ (n)
spiaggia
  irtohiekan peittämä ranta, hiekka-alue meren tai järven lähellä

hiekkasäkki /hˈiekːasˌækːɪ/ (n)
sacchetto di sabbia
  hiekalla täytetty säkki joista kootaan tilapäisiä suojia tai esteitä

hiekoittaa /hˈiekoitːaː/ (v)
insabbiare
  levittää hiekkaa tai soraa liukkauden torjumiseksi

hieno /hˈieno/ (adj)
fine
  miellyttävän näköinen tai kuuloinen, miellyttävän oloinen

hienopuuseppä /hˈienopˌuːsepːæ/ (n)
ebanista
  edellisiin liittyvä koulutus, oppiarvo ja ammattinimike

hienostunut /hˈienostunut/ (n)
sofisticato
  hieno, kehittynyt, kultivoitunut; elegantti, hyvää makua ilmentävä

hieraattinen /hˈieraːtːɪnen/ (adj)
ieratico
  pappeihin liittyvä, papillinen
  ~ kirjoitus muinaisessa Egyptissä hieroglyfien rinnalla ollut kirjoitustapa

hierarkia /hˈierarkˌia/ (n)
gerarchia
  moniasteinen arvojärjestelmän asteikko, joka suppenee huippua kohti

hierarkkinen /hˈierarkːɪnen/ (adj)
gerarchico
  sellainen, joka kuuluu hierarkiaan, hierarkiaan kuuluva; hierarkialle ominainen

hieroa /hˈieroa/ (v)
massaggiare
  hangata raajoilla painaen

hieroglyfi /hˈieroɡlˌyfɪ/ (n)
geroglifico
  muinaisegyptiläinen kuvakirjoitusmerkki

hieroja /hˈieroja/ (n)
massaggiatore
  henkilö, joka hieroo ihmisten lihaksia

hieronta /hˈieronta/ (n)
massaggio
  hoitotarkoituksessa suoritettavaa pehmeisiin kudoksiin kohdistuvaa liikkuvaa painamista, joka tapahtuu sivelyjen, hankausten, pusertelujen ja erilaisten taputusten muodossa

hiha /hˈiha/ (n)
manica
  vaatteen osa, joka peittää käsivarren osittain tai kokonaan

hihna /hˈihna/ (n)
cinghia
  tasalevyinen, tyyppillisesti nahasta tai kumista valmistettu, nauha

hiihto /hˈiːhto/ (n)
sci
  yleisnimitys erilaisille lumella suksilla tapahtuville etenemis- ja urheilumuodoille

hiihtäjä /hˈiːhtæjæ/ (n)
sciatore
  henkilö, joka hiihtää

hiili /hˈiːlɪ/ (n)
carbonio
  palavan aineen, varsinkin puun vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine
carbonio, carbone
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on C; hiilellä on useita allotrooppisia muotoja perusmuodon ohessa: timantti, fullereeni, grafeeni, grafiitti, nanoputki ja lisää on odotettavissa
carboncino
  piirustusvälineenä käytettävä hiili

hiilidioksidi /hˈiːlɪdɪˌoksɪdɪ/ (n)
anidride carbonica, biossido di carbonio
  hiilihapon anhydridi, ilmaa raskaampi kaasu, jota muodostuu palamisen yhteydessä, CO₂

hiilihappo /hˈiːlɪhˌapːo/ (n)
acido carbonico
  H₂CO₃, heikko happo, melko pysymätön hiilidioksidin ja veden yhdiste

hiilihydraatti /hˈiːlɪhˌydraːtːɪ/ (n)
carboidrato
  hiilestä, vedystä ja hapesta koostuva orgaaninen yhdiste

hiilimonoksidi /hˈiːlɪmonˌoksɪdɪ/ (n)
monossido di carbonio
  häkä, CO

hiilipaperi /hˈiːlɪpˌaperɪ/ (n)
carta carbone
  ohut väriä luovuttava paperi, joka kahden paperin väliin sijoitettuna siirtää alempaan paperiin päällimmäiseen paperiin tehdyt merkinnät

hiilivety /hˈiːlɪvˌety/ (n)
idrocarburo
  hiilestä ja vedystä koostuva orgaaninen yhdiste, joka palaa hyvin ja vapauttaa runsaasti energiaa, minkä vuoksi käytetään laajasti polttoaineena

hiippakunta /hˈiːpːakˌunta/ (n)
diocesi
  piispan johtama hallintoalue kirkossa

hiiri /hˈiːrɪ/ (n)
topo, sorcio
  moni varsinaisten rottien ja hiirien alalahkoon () kuuluvista rottaeläinten lajeista tai sellaisen yksilö
mouse, topo
  kämmenen alla pöydällä liikuteltava tietokoneen osoitinlaite

hiirihaukka /hˈiːrɪhˌaukːa/ (n)
poiana comune
  keskikokoinen päiväpetolintu,

hiirimatto /hˈiːrɪmˌatːo/ (n)
tappetino per mouse
  tietokoneen hiiren alla käytettävä levymäinen alusta

hiiva /hˈiːva/ (n)
lievito
  yleisnimi runsaalle joukolle erilaisia hiivasieniä
  leivinhiiva (), taikinaan lisättävä kohotusaine joka käyttää ravintonaan taikinan hiilihydraatteja ja tuottaa kaasua joka saa aikaan taikinan kohoamisen ja muuttumisen kuohkeaksi. Voidaan käyttää myös kiljun ja kotiviinin valmistukseen.

hiivasienitulehdus /hˈiːvasˌienɪtulˌehdus/ (n)
candidosi
  -hiivasienen aiheuttama tulehdus.

hiki /hˈikɪ/ (n)
sudore
  pienten hikirauhasten erite, neste jota kuumuudessa leviää ihon pintaan

hikinen /hˈikɪnen/ (adj)
sudato
  hien peittämä, hien kostuttama

hikirauhanen /hˈikɪrˌauhanen/ (n)
ghiandola sudoripara
  hikeä tai ihon ja ihonalaisen rasvakerroksen väliin muodostuvaa eritettä ihon pinnalle erittävä avoeritysrauhanen (glandula sudorifera)

hikka /hˈikːa/ (n)
singhiozzo, singulto
  nikotus, tahdoton toistuva pallean nopea lihassupistus ja siitä seuraava ääni

hiljainen /hˈiljainen/ (adj)
zitto
  sellainen, joka ei aiheuta paljoa hälyä, jonka aiheuttama ääni on tasoltaan matala; vähä-ääninen, hiiskumaton, äänetön

hiljaisuus /hˈiljaisuːs/ (n)
silenzio
  äänen puute

hilleri /hˈillerɪ/ (n)
puzzola
  eräs eurooppalainen näätäeläin (Mustela putorius)

hillo /hˈillo/ (n)
marmellata, confettura
  marjoista tai hedelmistä ja sokerista keitetty makeanmakuinen seos, jota käytetään esimerkiksi leivonnaisissa

hilpari /hˈilparɪ/ (n)
alabarda
  kahden käden ase, jossa sauvan päässä on terävä kärki sekä kirves ja sen toisella puolella piikki tai koukku

hilse /hˈilse/ (n)
forfora
  ihosta, erityisesti päänahasta irtoavat kuolleet ihosolut

himmennin /hˈimmennɪn/ (n)
diaframma lamellare
  kameran osa, jonka avulla säädetään filmille (tai digitaalikameran ollessa kyseessä kuvakennolle) pääsevän valon määrää aikayksikössä
potenziometro
  valaisimen valon kirkkauden säätämiseen käytettävä laite

himo /hˈimo/ (n)
lussuria
  kiihkeä halu saada jotain

himoita /hˈimoita/ (v)
desiderare
  haluta kiihkeästi

himokas /hˈimokas/ (adj)
lussurioso
  himoa tunteva

hinaaja /hˈinaːja/ (n)
rimorchiatore
  alus, joka hinaa toisia laivoja

hinata /hˈinata/ (v)
rimorchiare
  vetää perässään köyden tai muun apuneuvon avulla (tavallisesti kulkuneuvoista, esim. autoista tai veneistä)

hinaus /hˈinaus/ (n)
rimorchio
  hinaamisen toteutus tai tapahtuma

hinausauto /hˈinausˌauto/ (n)
carro attrezzi
  onnettomuuden ja teknisen vian vuoksi hajonneiden sekä väärin pysäköityjen autojen tai muiden moottoriajoneuvojen siirtämiseen tarkoitettu kuorma-auto

hindi /hˈindɪ/ (n)
hindi
  hindin kieli, Intiassa ja Bangladeshissä Punjabin ja Rajputanan muodostaman rajan itäpuolella ja Biharin länsipuolella puhuttavien indoeurooppalaisten murreryhmien yhdistelmänä muodostunut kieli. Kirjallisessa hindissä puhekieltä on tehdyin järjestelyin täydennetty sanskritin sivistyssanoilla. Sanalista

hindu /hˈindu/ (n)
induista
  hindulaiseen uskontokuntaan kuuluva

hinkuyskä /hˈiŋkuˌyskæ/ (n)
pertosse
  bakteerin aiheuttama hengityselinsairaus, joka ilmenee yskänpuuskina ja hengenahdistuksena

hinnoitella /hˈinnoitella/ (v)
stimare
  määrittää tuotteelle tai palvelulle hinta

hinta /hˈinta/ (n)
prezzo
  se, mitä joku on valmis maksamaan, hyödykkeen arvo markkinoilla

hintalappu /hˈintalˌapːu/ (n)
segnaprezzo
  myytävään tuotteeseen kiinnitetty hinnan kertova lappunen

hintti /hˈintːɪ/ (n)
checca, finocchio, frocio
  homoseksuaalinen mies

hioa /hˈioa/ (v)
affinare
  silottaa jnk pintaa

hipiä /hˈipɪæ/ (n)
carnagione, cera, tinta
  iho

hippokamppi /hˈipːokˌampːɪ/ (n)
ippocampo
  taruolento, jolla on hevosen vartalo ja kalan pyrstö

hippu /hˈipːu/ (n)
pepita
  hitunen, muru; erityisesti maa-aineksen seassa oleva pieni pala kultaa tai muuta jalometallia

hirnua /hˈirnua/ (v)
nitrire
  pitää hevosen ääntä

hirsi /hˈirsɪ/ (n)
fascia
  kaadetun puun jykevähkö runko, luokiteltu puutavaralaji

hirsipuu /hˈirsɪpuː/ (n)
patibolo, forca
  rakennelma, joka on tehtyihmisten hirttämistä varten

hirssi /hˈirssɪ/ (n)
miglio
  eräitä heinäkasvien heimon viljoja

hirsutismi /hˈirsutˌismɪ/ (n)
irsutismo
  liikakarvoitus; naisilla esiintyvää liiallista karvankasvua kehon alueilla, joissa tyypillisesti kasvaa karvaa lähinnä miehillä

hirtehishuumori /hˈirtehˌishuːmˌorɪ/ (n)
humor patibolare
  karkea huumori toivottomassa asiaintilassa

hirttää /hˈirtːæː/ (v)
impiccare
  teloittaa ripustamalla kaulastaan köyteen, jolloin teloitettava kuristuu tai kuolee niskan katkeamiseen köyden varaan pudotettaessa

hirvi /hˈirvɪ/ (n)
alce
  pohjoisella pallonpuoliskolla elävä märehtijöihin lukeutuva maapallon suurin hirvieläin ()

hirvieläin /hˈirvielæin/ (n)
alce
  mikä tahansa hirvieläinten heimoon () kuuluva sorkkaeläinten laji tai semmoisen yksilö

hirviö /hˈirvɪø/ (n)
mostro
  taruolento, jota pidetään pelottavana ja vaarallisena

hissi /hˈissɪ/ (n)
ascensore
  laite, joka nostaa tai laskee henkilön tai tavaran tasosta toiseen

histologia /hˈistolˌoɡɪa/ (n)
istologia
  kudoksia tutkiva tieteenala

histologinen /hˈistolˌoɡɪnen/ (adj)
istologico
  histologian mukainen, siihen liittyvä

historia /hˈistorˌia/ (n)
storia
  menneisyys, menneisyyttä kokonaisuudessaan koskeva ilmaisu

historiallinen /hˈistorɪˌallɪnen/ (adj)
storico
  historiaan liittyvä

historioitsija /hˈistorɪˌoitsɪja/ (n)
storica
  historian tapahtumista kirjoittava henkilö, historiankirjoittaja

hitaasti /hˈitaːstɪ/ (adv)
lentamente
  vähäisellä nopeudella

hitaus /hˈitaus/ (n)
lentezza
  hidas toiminta ominaisuutena

hitsaaja /hˈitsaːja/ (n)
saldatore
  henkilö, joka hitsaa ammatikseen

hitsata /hˈitsata/ (v)
saldare
  liittää metallikappaleita yhteen saattamalla liitoskohta esim. sulamislämpötilaan

hitti /hˈitːɪ/ (n)
hit
  suosittu musiikkikappale, joka usein saavuttaa nopeasti suosion

hiue /hˈiue/ (n)
terra grassa
  maalaji, jossa hiesua ja hietaa on lähes yhtä paljon ja savea alle kolmasosa

hiukkanen /hˈiukːanen/ (n)
particella
  aineosanen, esim. atomi, elektroni tai neutroni

hiukkasfysiikka /hˈiukːasfysˌiːkːa/ (n)
fisica delle particelle
  fysiikan osa-alue, joka tutkii aineen ja säteilyn hienorakennetta ja niiden välisiä vuorovaikutuksia; tutkii erityisesti alkeishiukkasia

hiukkaskiihdytin /hˈiukːaskˌiːhdytɪn/ (n)
acceleratore di particelle
  hiukkasfysiikan tutkimuksessa käytettävä laite, joka sähkökentän avulla kiihdyttää ja magneettikentän avulla suuntaa sähköisesti varautuneita hiukkasia tarkoituksena törmäyttää niitä vastakkaisista suunnista toisiinsa alkeishiukkasten havaitsemiseksi

hius /hˈius/ (n)
capello
  ihmisen päälaella kasvava yksittäinen karva, yksi tukan muodostavien hiusten joukossa; yhdysosana myös kuvaannollisessa merkityksessä

hiusharja /hˈiusharja/ (n)
spazzola
  hiusten harjaamiseen tarkoitettu harja

hiussuoni /hˈiussuonɪ/ (n)
capillare
  ohkaisimpia verisuonia

hiustenkuivaaja /hˈiusteŋkwɪvˌaːja/ (n)
asciugacapelli
  laite, joka puhaltaa ilmaa joko sellaisenaan tai kuumennettuna ja jolla kuivataan hiuksia

hiusvoide /hˈiusvoide/ (n)
brillantina
  (kosmetiikka) hiusten voiteluun käytetty rasva-aine

hiusväri /hˈiusværɪ/ (n)
tintura per capelli
  hiusten värjäämiseen käytettävä aine

hohtokaija /hˈohtokˌaija/ (n)
pappagallo splendente rosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hoikka /hˈoikːa/ (adj)
snello
  vartaloltaan sopusuhtainen tai laiha; keskimääräistä kapeampi

hoitaja /hˈoitaja/ (n)
amministratore
  joku joka hoitaa jotain tointa

holistinen /hˈolɪstɪnen/ (adj)
olistico
  holismin mukainen, kokonaisvaltainen, kokonaisuuden määräämä

hollanti /hˈollantɪ/ (n)
olandese
  (kielitiede) hollannin kieli (kielitunnus: nl), Alankomaiden virallinen kieli. Sanalista

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (adj)
olandese
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (n)
olandese
  pyvästi Alankomaissa asuva henkilö

holmium /hˈolmium/ (n)
olmio
  eräs alkuaine (tunnus Ho)

holografia /hˈoloɡrˌafɪa/ (n)
olografia
  tekniikka, jollaa kuvattavasta kohteesta tulevasta valosta saadaan tallennettua aallon amplitudi ja vaihe, jolloin kuva voidaan toistaa kolmiulotteisena hologrammina

holokausti /hˈolokˌaustɪ/ (n)
Olocausto
  juutalaisten massasurma toisen maailmansodan aikaan

holvi /hˈolvɪ/ (n)
volta
  (arkkitehtuuri) kahden muurin ylle ja varaan kiilamaisista kivistä, tiilistä, ja laastista rakennettu tai betonista valettu kaareva kattorakenne

home /hˈome/ (n)
muffa
  mikä tahansa erilaisista sienistä, joiden rihmasto muodostaa kuohkeaa massaa

homeerinen /hˈomeːrɪnen/ (adj)
omerico
  Homeroksen aikainen, Homeroksen henkinen

homeopatia /hˈomeˌopatˌia/ (n)
omeopatia
  eräs vitalistinen hoitomuoto, jossa homeopaattisten lääkkeiden ajatellaan aktivoivan kehon omaa paranemisprosessia, tunnettu erityisesti runsaasti laimennetuista lääkkeistään, joissa ei ole molekyyliäkään lääkeainetta jäljellä

homeostaasi /hˈomeˌostaːsɪ/ (n)
omeostasi
  elimistön sisäinen tasapaino

homo /hˈomo/ (n)
finocchio, frocio
  miespuolinen homoseksuaali
gay
  homoseksuaali yleisesti, mies tai nainen

homofobia /hˈomofˌobɪa/ (n)
omobofibia
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja homoseksuaaleja kohtaan; homokammo

homofoni /hˈomofˌonɪ/ (n)
omofono
  sana, joka ääntyy samalla tavalla toisen sanan kanssa, mutta jolla on eri merkitys

homogeenisuus /hˈomoɡˌeːnɪsuːs/ (n)
omogeneità
  yhtenäisyys, tasakoosteisuus, substantiivimuoto adjektiivista homogeeninen

homologia /hˈomolˌoɡɪa/ (n)
omologia
  matemaatiikassa yleinen algebrallinen teoria, joka on kehittynyt topologian pohjalta

homonymia /hˈomonˌymɪa/ (n)
omonimia
  sanojen rakenteellinen monitulkintaisuus; se että sanat ovat muodoltaan samat mutta tarkoittavat aivan eri asioita

homoseksuaali /hˈomosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
omosessuale
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva henkilö

homoseksuaalinen /hˈomosˌeksuˌaːlɪnen/ (adj)
omosessuale
  samaa sukupuolta olevaan henkilöön, miesten keskeistä tai naisten keskeistä, seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva

homoseksuaalisuus /hˈomosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
omosessualità
  seksuaalisen ja tunnepohjaisen mielenkiinnon kohdistuminen samaa sukupuolta olevaan

homotsygoottinen /hˈomotsyɡˌoːtːɪnen/ (adj)
omozigotico
  joka on perinyt vanhemmiltaan tietystä geenistä kaksi samanlaista alleelia

hontelo /hˈontelo/ (adj)
allampanato
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hopea /hˈopea/ (n)
argento
  metallinen aine, pehmeä valkoinen jalometalli. Hopean kemiallinen merkki on Ag.

hopeakaivos /hˈopeakˌaivos/ (n)
argentiera
  kaivos josta kaivetaan hopeaa, usein hopea esiintyy myös lyijyä sisältävässä malmissa

hopeamitali /hˈopeˌamɪtˌalɪ/ (n)
medaglia d'argento
  urheilu- ym. kilpailuissa toiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

hopeapoppeli /hˈopeapˌopːelɪ/ (n)
gattice
  yleissävyltään hopeanvärinen poppeli (Populus alba)

hopearaha /hˈopeˌaraha/ (n)
moneta d'argento
  hopeasta lyöty raha

horisontti /hˈorɪsˌontːɪ/ (n)
orizzonte
  näennäinen viiva, joka erottaa toisistaan maan ja taivaan jakaen näkökentän kaikki suunnat kahteen osaan: niihin, jotka kohtaavat Maan pinnan, ja niihin, jotka eivät kohtaa

hormonaalinen /hˈormonˌaːlɪnen/ (adj)
ormonale
  hormoneihin liittyvä, niistä johtuva

hormoni /hˈormonɪ/ (n)
ormone
  (endokrinologia, fysiologia}} elimistön kemiallinen välittäjäaine, joka kulkee erittymispaikastaan kohdesoluihin pääosin verenkierron kautta

horologia /hˈorolˌoɡɪa/ (n)
orologia
  ajanmittaamisen tiede

horoskooppi /hˈoroskˌoːpːɪ/ (n)
oroscopo
  astrologinen piirros, joka kuvaa taivaankappaleiden asentoja tietyllä hetkellä

hortensia /hˈortensˌia/ (n)
ortensia
  hortensioiden () suvun kasvi

hotelli /hˈotellɪ/ (n)
albergo, hotel
  majapaikka, joka tarjoaa lyhytaikaista majoitusta, tavallisesti yöpymistä huoneessa

hottentotti /hˈotːentˌotːɪ/ (n)
ottentotta
  khoi, eteläisessä Afrikassa elävän khoikhoi-kansan jäsen

houkutella /hˈoukutella/ (v)
adescare
  yrittää saada tulemaan luokse tai tekemään jotakin esim. lahjomalla

houkutin /hˈoukutɪn/ (n)
attrattiva
  houkutteleva asia tai esine

houkuttaa /hˈoukutːaː/ (v)
tentare
  herättää kiinnostusta, vetää puoleensa

housut /hˈousut/ (n)
pantalone, pantaloni
  jalat ja alavartalon peittävä, kaksilahkeinen vaatekappale

hovi /hˈovɪ/ (n)
corte
  hallitsijan asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta, hoviväki

hovimestari /hˈovɪmˌestarɪ/ (n)
capocameriere
  päätarjoilija

huhtasieni /hˈuhtasˌienɪ/ (n)
spugnola rotonda
  korvasientä muistuttava kevätsieni,

huhtikuu /hˈuhtɪkuː/ (n)
aprile
  vuoden neljäs kuukausi, maaliskuun ja toukokuun välissä

huilu /hwˈilu/ (n)
flauto
  nokkahuilu, poikkihuilu tai muu niiden kaltainen puupuhallin

huimaus /hwˈimaus/ (n)
vertigine
  tasapainon menettämisen tunne esimerkiksi korkealta alas katsottaessa tai noustessa seisomaan äkillisesti

huippu /hwˈipːu/ (n)
vetta, cima
  korkein kohta

huippukokous /hwˈipːukokous/ (n)
incontro al vertice
  valtion tai hallituksen päämiesten välinen kokous

huivi /hwˈivɪ/ (n)
fazzoletto
  tavallisesti suorakaiteen muotoinen vaate, usein kudonnainen, tavallisesti pään ympärille kiedottava, päähuivi

hukkua /hˈukːua/ (v)
affogare, annegare
  kuolla tukehtumalla hengitettyään nestettä

hullu /hˈullu/ (n)
matto
  mielisairas

hullujenhuone /hˈullujˌenhuone/ (n)
gabbia di matti
  mielisairaala

hulluruoho /hˈullurˌuoho/ (n)
stramonio
  koisokasveihin kuuluva kaikkiin maanosiin levinnyt hyvin myrkyllinen rikkakasvi (), jota tavataan toisinaan Etelä-Suomessa

hulluus /hˈulluːs/ (n)
follia
  järjettömyys, mielettömyys

humala /hˈumala/ (n)
luppolo
  hamppukasvien heimon monivuotinen köynnöskasvi (), yleinen oluen mauste, jona käytetään humalan emikukinnoista saatavaa humalajauhoa, (yleisesti) mikä tahansa humalien () suvun kasvi

humalainen /hˈumalˌainen/ (adj)
ubriaco
  sellainen, joka on humalassa, alkoholin vaikutuksen alainen

humalatila /hˈumalˌatɪla/ (n)
ebbrezza
  juodun alkoholin aiheuttama päihtymys

humanismi /hˈumanˌismɪ/ (n)
umanesimo
  ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus

humanoidi /hˈumanˌoidɪ/ (n)
umanoide
  jokin olento, joka muistuttaa ihmistä; sana yhdistetään arkisessa kielenkäytössä usein avaruusolioihin

hummeri /hˈummerɪ/ (n)
aragosta, astice
  euroopanhummeri (Homarus gammarus), Atlantissa esiintyvä suurikokoinen äyriäinen

humoreski /hˈumorˌeskɪ/ (n)
umoresca
  lyhyt leikillinen kertomus tai sävellys

hunaja /hˈunaja/ (n)
miele
  makea ja tahmea neste, jota mesipistiäiset ja erityisesti mehiläiset tuottavat kukkien medestä ja kasvien tai kirvojen erittämästä mesikasteesta ravinnokseen. Ihminen on hyödyntänyt mehiläisten keräämää hunajaa aluksi luonnonpesistä ottamalla ja nykyisin tarhaamalla mehiläisiä.

hunni /hˈunnɪ/ (n)
unno
  300-luvulla Eurooppaan hyökänneen paimentolaiskansan jäsen

huolellinen /hˈuolellɪnen/ (adj)
accurato
  säntillinen, tarkka

huolestunut /hˈuolestunut/ (adj)
preoccupato
  sellainen, joka odottaa jotain negatiivista tapahtuvaksi

huolestuttava /hˈuolestˌutːava/ (adj)
preoccupante
  huolestusta, huolestumista aiheuttava tai herättävä

huoli /hˈuolɪ/ (n)
preoccupazione
  usein rauhattomuutena ilmenevä, monesti tiedostamaton, mieltä painava tunne

huolimatta /hˈuolɪmˌatːa/ (adv)
malgrado
  jostakin asiasta piittaamatta; silti, vaikka

huoltoasema /hˈuoltoˌasema/ (n)
stazione di servizio
  liike josta saa autoihin varaosia ja huoltopalveluja sekä polttoainetta

huoltomies /hˈuoltomies/ (n)
addetto alla manutenzione
  varsinkin kiinteistön kunnossapitoa ja korjauksia tekevä työntekijä

huomata /hˈuomata/ (v)
notare
  havaita, kiinnittää huomionsa, panna merkille

huomautus /hˈuomautus/ (n)
osservazione
  jnk asian tarkennukseksi tai täydennykseksi esitetty selitys

huomenna /hˈuomenna/ (adv)
domani
  kuluvan päivän jälkeisenä päivänä

huominen /hˈuomɪnen/ (n)
domani
  seuraava päivä

huone /hˈuone/ (n)
stanza, camera
  rakennuksen muista osista yleensä seinillä erotettu tila

huonekalu /hˈuonekˌalu/ (n)
mobile
  tilassa tai huoneessa oleva käyttöesine

huonekasvi /hˈuonekˌasvɪ/ (n)
pianta da appartamento
  sisätiloissa kasvatettava koristekasvi

huonekärpänen /hˈuonekˌærpænen/ (n)
musca domestica
  Muscidae-heimon tummanharmaa kaksisiipilaji (Musca domestica) , joka elää kaikkialla maapallolla, viihtyy erityisesti eläinsuojissa ja asunnoissa, sekä niiden läheisyydessä

huono /hˈuono/ (adj)
cattivo
  laadultaan puutteellinen, kehno, huonolaatuinen

huopa /hˈuopa/ (n)
feltro
  villasta, karvoista ym. huovuttamalla eli vanuttamalla valmistettu kangasmainen tuote

huopahattu /hˈuopahˌatːu/ (n)
borsalino
  huovasta valmistettu lierihattu, fedorahattu

huopakynä /hˈuopakˌynæ/ (n)
pennarello
  kynä, jossa muste siirtyy paperille huokoisesta kuitukärjestä

huora /hˈuora/ (n)
puttana
  prostituoitu

huorata /hˈuorata/ (v)
andare a puttane
  myydä itseään, toimia prostituoituna

huppari /hˈupːarɪ/ (n)
felpa
  hupullinen pusero

huppu /hˈupːu/ (n)
cappuccio
  takin, paidan, kaavun tms. selkäosan yläreunasta lähtevä vaatteen osa, joka voidaan vetää pään yli

huppuparatiisikaija /hˈupːupˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
pappagallo monaco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

huppuraitakaija /hˈupːurˌaitakˌaija/ (n)
pappagallo tigrato dipinto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hurrikaani /hˈurrɪkˌaːnɪ/ (n)
uragano
  trooppinen hirmumyrsky, joka esiintyy Meksikonlahdella

hurskas /hˈurskas/ (adj)
pio
  harras, vakavamielinen

husaari /hˈusaːrɪ/ (n)
ussaro
  alun perin unkarilainen kevyen ratsuväen sotilas

huudahdus /hˈuːdahdus/ (n)
esclamazione
  lyhyt huuto

huuhkaja /hˈuːhkaja/ (n)
gufo reale
  kookas, ruskeankeltainen, mustankirjava pöllöjen heimoon kuuluvan huuhkajien lintusuvun laji

huuli /hˈuːlɪ/ (n)
labbro
  ihmisen ja monien muiden nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö; yleensä monikossa, jolloin tarkoitetaan ylähuulta ja alahuulta

huuliharppu /hˈuːlɪhˌarpːu/ (n)
armonica
  soitettaessa huulia vasten asetettava soitin, jonka liuskamaiset viritetyt kielet soivat läpivirtaavan ilman vaikutuksesta. Sävelasteikko löytyy huulia vasten asetettavan sivun pituudelta. Eri sävel löytyy vastaavalta kohdalta puhallettaessa ja imettäessä ilmaa.

huulipuna /hˈuːlɪpˌuna/ (n)
rossetto
  huulten värjäykseen käytettävä, perinteisesti punasävyinen kosmetiikkatuote

huuma /hˈuːma/ (n)
parossismo
  jonkun asian vallassa oleminen; hurmio, hurma

huumausaine /hˈuːmausˌaine/ (n)
narcotico
  huume; päihde, jonka kauppa ja/tai hallussapito on laissa säädetty rangaistavaksi teoksi

huumori /hˈuːmorɪ/ (n)
umorismo
  leikinlasku; hyväntahtoinen suhtautuminen koomisiin ilmiöihin

huumorintaju /hˈuːmorˌintaju/ (n)
senso umoristico
  kyky ymmärtää huumoria

huuri /hˈuːrɪ/ (n)
uri
  islamilainen paratiisissa uskovaisia palveleva neitsyt

huurre /hˈuːrre/ (n)
calaverna
  jääkidekerros, joka syntyy pakkasella korkean ilmankosteuden olosuhteissa eri pinnoille

huutaa /hˈuːtaː/ (v)
gridare
  puhua hyvin lujaa

huutokauppa /hˈuːtokˌaupːa/ (n)
asta
  kaupaksi tarjoaminen läsnä oleville ostajille suullisten ja julkisten ostotarjousten tekemistä varten

huutomerkki /hˈuːtomˌerkːɪ/ (n)
punto esclamativo
  välimerkki !, jolla päätetään painollinen lause tai huudahdusrepliikki

huvimaja /hˈuvɪmˌaja/ (n)
gazebo
  erillinen pienehkö pohjaratkaisultaan monitahoinen suippokattoinen piharakennus, josta avautuu ikkunanäkymä kaikkiin ilmansuuntiin; joskus myös avoseinäinen oleskelukatos

huvipuisto /hˈuvɪpwˌisto/ (n)
luna park
  huvitteluun tarkoitettu paikka, jossa on erilaisia laitteita: karuselleja, vuoristoratoja tai vastaavia

hyasintti /hˈyasˌintːɪ/ (n)
giacinto
  tuoksuhyasintti, koristekasviksi kasvatettava sipulikasvi Hyacinthus orientalis

hyasinttiara /hˈyasˌintːɪˌara/ (n)
ara giacinto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

hydraatti /hˈydraːtːɪ/ (n)
idrato
  veden muodostama molekyyliyhdiste, jossa . Esim. veteen liuennut yhdiste tai kidevedellinen ioniyhdiste

hydrauliikka /hˈydraulˌiːkːa/ (n)
idraulica
  paineistetuilla nesteillä toimivia eli hydraulisia laitteita soveltava tekniikan haara

hydraulinen /hˈydraulɪnen/ (adj)
idraulico
  hydrauliikkaan liittyvä, nesteen paineella toimiva

hydridi /hˈydrɪdɪ/ (n)
idruro
  hydridi-ioni, vedyn anioni, H−

hydrofiilinen /hˈydrofˌiːlɪnen/ (adj)
idrofilo
  vesihakuinen
  kostuttava, kostuva

hydrofobinen /hˈydrofˌobɪnen/ (adj)
idrofobo
  vettä hylkivä, vesipakoinen, vettä poistyöntävä

hydroksidi /hˈydroksˌidɪ/ (n)
idrossido
  vedyn ja hapen muodostama negatiivinen ioni (OH−)

hydrologi /hˈydrolˌoɡɪ/ (n)
idrologa
  hydrologian tutkija

hydrologinen /hˈydrolˌoɡɪnen/ (adj)
idrologico
  hydrologiaan liittyvä

hydrolyysi /hˈydrolˌyːsɪ/ (n)
idrolisi
  veden vaikutuksesta energiaa vapauttava ja aineen kemiallista koostumusta muuttava reaktio

hydrostaattinen /hˈydrostˌaːtːɪnen/ (adj)
idrostatico
  sellainen, joka liittyy hydrostatiikkaan, hydrostatiikkaa koskeva; nesteiden tasapainoa ja niiden aiheuttamaa painetta koskeva

hyeena /hˈyeːna/ (n)
iena
  joukko lähinnä Afrikassa eläviä vahvaleukaisia kissoille ja näätäeläimille sukua olevia petoja ja raadonsyöjiä

hygieeninen /hˈyɡɪˌeːnɪnen/ (adj)
igienico
  hygienian mukainen, joka ei sisällä taudinaiheuttajia, puhdas

hygienia /hˈyɡienˌia/ (n)
igiene
  yksilöiden ja yhteisöjen terveydenhoitoa tutkiva tiede, osa ehkäisevää lääketiedettä, mihin kuuluu mm. tarttuvien tautien torjunta

hylje /hˈylje/ (n)
foca
  jokin eväjalkaisista vedessä viihtyvistä -heimon nisäkkäistä. Suomessa säännöllisesti tavattavia lajeja ovat harmaahylje eli halli ja norppa.

hylkiö /hˈylkɪø/ (n)
emarginata
  henkilö, jota hyljeksitään muun yhteiskunnan toimesta

hylky /hˈylky/ (n)
relitto
  laivahylky, uponnut tai haaksirikkoutunut ja luonnon armoille hylätty laiva tai muu alus

hylly /hˈylly/ (n)
mensola
  kahden tuen välissä lepäävä vaakasuora taso, jolla pidetään tavaroita; hyllykön taso

hyllyttää /hˈyllytːæː/ (v)
accantonare
  asettaa hyllylle, täyttää hyllyä (esimerkiksi kaupassa)
  panna sivuun, jättää esittämättä, jättää toteuttamatta

hylätty /hˈylætːy/ (adj)
abbandonato
  sellainen, jota ei ole kelpuutettu, joka on jätetty heitteille, hyljätty; viskattu pois.

hylätä /hˈylætæ/ (v)
abbandonare
  jättää heitteille, hoidotta; jättää pois käytöstä

hymiö /hˈymɪø/ (n)
faccina
  kirjainmerkeistä koostuva ihmisnaamaa tai vastaavaa esittävä merkintä. Esim. :-), ^.^ tai ☺

hymni /hˈymnɪ/ (n)
inno
  juhlallinen (kuoro)laulu

hymy /hˈymy/ (n)
sorriso
  kasvoilla, erityisesti huulilla ja suupielissä, myös silmissä ja silmien seudulla näkyvä iloista suhtautumista tai halveksuntaa viestivä ilme.

hymyillä /hˈymyillæ/ (v)
sorridere
  laittaa kasvonsa hymyyn vetämällä suutaan tai suupieliään; pitää hymyä kasvoillaan; olla hymyssäsuin, hymyssä huulin, hymyssä silmin; olla hymyn virneessä.

hymykuoppa /hˈymykˌuopːa/ (n)
fossetta
  joidenkin henkilöiden hymyillessä poskeen muodostuva syvennys

hyperbeli /hˈyperbˌelɪ/ (n)
iperbole
  käyrä, jonka kahdesta polttopisteestä mitattujen etäisyyksien erotuksen itseisarvo on vakio

hyperbolinen /hˈyperbˌolɪnen/ (adj)
iperbolico
  eksponenttifunktion kautta määritelty

hyperglykemia /hˈyperɡlˌykemˌia/ (n)
iperglicemia
  liian korkea verensokeri; veriplasman glukoosipitoisuus yli 12 mmol/l

hyperinflaatio /hˈyperˌinflaːtˌio/ (n)
iperinflazione
  rahan arvon suuri äkillinen lasku, suuri inflaatio lyhyessä ajassa

hyperkuutio /hˈyperkˌuːtɪo/ (n)
ipercubo
  kuutiokäsitteen yleistys useampaan ulottuvuuteen

hyperlinkki /hˈyperlˌiŋkːɪ/ (n)
collegamento ipertestuale
  hypertekstissä oleva viite toiseen dokumenttiin tai resurssiin

hypnoosi /hˈypnoːsɪ/ (n)
ipnosi
  transsin kaltainen tila, jossa henkilö on altis suggestiolle

hypnoottinen /hˈypnoːtːɪnen/ (adj)
ipnotico
  hypnoosiin liittyvä

hypokalemia /hˈypokˌalemˌia/ (n)
Ipokalimeia
  liian vähäinen veren kaliumpitoisuus

hypokondrinen /hˈypokˌondrɪnen/ (adj)
ipocondriaco
  hypokondriaan liittyvä, siitä kärsivä; luulosairas

hypotalamus /hˈypotˌalamus/ (n)
ipotalamo
  väliaivojen pohjaosa

hypoteesi /hˈypotˌeːsɪ/ (n)
ipotesi
  tutkittava väite; oletus, otaksuma, olettamus; tietylle ilmiölle ehdotettu selitys, jonka täytyy olla tieteellisten menetelmien mukaisesti testattavissa: testaamalla se voidaan osoittaa virheelliseksi tai sen paikkansapitävyyden puolesta voidaan saada näyttöä

hypoteettinen /hˈypotˌeːtːɪnen/ (adj)
ipotetico
  oletuksellinen; sellainen, jonka todenperäisyyttä pyritään selvittämään; sellainen, jonka voidaan olettaa ainakin teoriassa olevan mahdollinen, mutta ei tiedetä, onko vai ei

hypotenuusa /hˈypotenˌuːsa/ (n)
ipotenusa
  suorakulmaisen kolmion suoran kulman vastainen sivu

hyppy /hˈypːy/ (n)
salto
  hyppäämisen teko tai tapahtuma

hyppyhäntäinen /hˈypːyhˌæntæinen/ (n)
collembolo
  -lahkon kuusijalkainen

hyppyrimäki /hˈypːyrˌimækɪ/ (n)
trampolino da sci
  mäkihypyssä käytettävä vauhtimäen ja alastulorinteen kokonaisuus

hypätä /hˈypætæ/ (v)
saltare
  ponnistaa irti maasta jaloillaan yhden kerran; tehdä yksi hyppy

hyrrä /hˈyrræ/ (n)
trottola
  lelu, joka koostuu kiekosta ja sen läpi kulkevasta akselista, jonka päälle sen voi laittaa pyörimään

hyräily /hˈyræily/ (n)
canticchiare a bocca chiusa
  hyräileminen

hysteerinen /hˈysteːrɪnen/ (adj)
isterico
  hysterian mukainen; hallitsemattoman ja kohtuuttoman tunteellinen
  sellainen joka kärsii hysteriasta

hystereesi /hˈysterˌeːsɪ/ (n)
isteresi
  kasvavan ja pienenevän suureen välinen ero

hytti /hˈytːɪ/ (n)
cabina
  laivassa tai junassa oleva erillinen huone, jossa matkustajat ja miehistön jäsenet voivat nukkua ja viettää aikaansa. Hytti voi olla tarkoitettu yhdelle tai useammalle henkilölle.

hyttysverkko /hˈytːysvˌerkːo/ (n)
zanzariera
  hyttysiltä suojaava verkko

hyve /hˈyve/ (n)
virtù
  hyvä tapa

hyvin /hˈyvɪn/ (adv)
bene
  hyvällä tavalla; niin, että tulos on hyvä
  adjektiivia vahvistava määrite; oikein, erittäin, kovin, sangen

hyvinvointi /hˈyvɪnvˌointɪ/ (n)
benessere
  erityisesti yksilön kokema olotila, jossa hän tuntee itsensä ainakin kohtuullisen terveeksi ja kokee olevansa sosiaalisesti ja taloudellisesti riittävän turvatussa asemassa

hyvyys /hˈyvyːs/ (n)
bontà
  se, että on hyvä

hyvä /hˈyvæ/ (adj)
buono
  sellainen, joka tai mikä on eettisesti ja muutoinkin positiivinen

hyväksyä /hˈyvæksˌyæ/ (v)
accettare
  päättää jonkin olevan hyvä tai sopiva, kelpuuttaa, suostua

hyvänlaatuinen /hˈyvænlˌaːtwɪnen/ (adj)
benigno
  sellainen, joka ei voi levitä muualle kehoon (kasvaimesta)

hyväntahtoisuus /hˈyvæntˌahtoisuːs/ (n)
benevolenza
  se, että on hyväntahtoinen

hyväntekeväisyys /hˈyvæntˌekevˌæisyːs/ (n)
carità
  hyvän tekeminen sitä tarvitseville, esimerkikisi antamalla rahaa, tavaroita tai palvelemalla muuten

hyvästi /hˈyvæstɪ/ (n)
addio
  jäähyväiset

hyytelö /hˈyːtelø/ (n)
gelatina
  (keittiö) pehmeä, joustava massa, joka muodostuu mehun, kala-, kasvis- tai lihaliemen jäähtyessä niissä luonnostaan olevan tai lisätyn hyytelöimisaineen vaikutuksesta

hyytyä /hˈyːtyæ/ (v)
coagularsi
  kovettua, jähmettyä

hyödyllinen /hˈyødyllɪnen/ (adj)
utile
  sellainen, josta on hyötyä

hyödyllinen idiootti /hˈyødyllɪnen ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
utile idiota
  herkkäuskoinen henkilö, joka myötäilee poliittista tahoa tai linjaa, joka on hänelle itselleen haitaksi

hyödytön /hˈyødytøn/ (adj)
inutile
  sellainen, josta ei ole hyötyä

hyökkäys /hˈyøkːæys/ (n)
assalto, offensiva
  toimi, jonka päämääränä on vastustajan tuhoaminen tai vahingoittaminen niin, että sen on mahdotonta jatkaa taistelua

hyökkääjä /hˈyøkːæːjæ/ (n)
attaccante
  pallopeleissä pelaaja jonka tehtävänä on tehdä maaleja tms.

hyökätä /hˈyøkætæ/ (v)
attaccare
  käydä tietyn henkilön tai asian kimppuun fyysisesti tai sanallisesti

hyönteinen /hˈyønteinen/ (n)
insetto
  jokin Insecta-luokkaan kuuluvista niveljalkaisista eläimistä

hyönteismyrkky /hˈyønteismˌyrkːy/ (n)
insetticida
  (torjunta-aine) Tuhohyönteisten torjuntaan käytetty myrkky

hyönteissyöjä /hˈyønteissˌyøjæ/ (n)
insettivoro
  lintu, matelija tai muu eläin joka syö hyönteisiä

hyönteistiede /hˈyønteistˌiede/ (n)
entomologia
  hyönteisiä tutkiva tieteenala

hyötykuorma /hˈyøtykˌuorma/ (n)
carico
  kuorma, jonka kuljetusväline voi kuljettaa oman massansa, polttoaineen ja miehistön lisäksi

häipyä /hˈæipyæ/ (v)
battersela
  mennä pois, lähteä, poistua

häiritä /hˈæirɪtæ/ (v)
disturbare
  vaikuttaa hidastavasti tai sekoittavasti jonkun työskentelyyn, olla häiriöksi; estää jonkin toimintaa

häiriö /hˈæirɪø/ (n)
gualia
  jokin tilapäinen haitta, keskeytys, epäjärjestys, virheellisyys tms.

häkki /hˈækːɪ/ (n)
gabbia
  tila, jossa pidetään eläimiä verkon tai kalterien takana

hämähäkinverkko /hˈæmæhækˌinverkːo/ (n)
ragnatela
  hämähäkin ravinnon pyyntiä varten seitistä kutoma verkko

hämähäkki /hˈæmæhˌækːɪ/ (n)
ragno
  jokin lahkon Araneae niveljalkainen hämähäkkieläin

hämähäkkieläin /hˈæmæhˌækːielæin/ (n)
aracnide
  hämähäkkieläinten luokkaan () kuuluva laji tai yksilö

hämärä /hˈæmæræ/ (adj)
ombroso, in penombra, ombreggiato, oscuro, scuro, tenue
  sellainen, jossa on heikko valaistus, pimeähkö

häntä /hˈæntæ/ (n)
coda
  selkärankaisilla maaeläimillä selkärangan jatkona peräaukon yläpuolella sijaitseva ruumiinosa

häntäluu /hˈæntæluː/ (n)
coccige
  selkärangan alimmat 3–5 nikamaa, jotka (ihmisellä) ovat jäänne hännästä ()

häntänikama /hˈæntænˌikama/ (n)
vertebra coccigea
  jokin ihmisen selkärangan 3–5:stä alimmasta yhteen kasvaneesta nikamasta, jotka yhdessä muodostavat häntäluun ()

häpeä /hˈæpeæ/ (n)
vergogna
  huonommuuden tunteesta tai sopimattomasta teosta johtuva negatiivinen tunne

häpeällinen /hˈæpeˌællɪnen/ (adj)
deprecabile
  häpeäksi oleva

häpeäpaalu /hˈæpeæpˌaːlu/ (n)
gogna
  jalkapuuta muistuttava laite, johon tuomittu kiinnitetään julkisesti näytteille päästään ja käsistään

häpy /hˈæpy/ (n)
vulva
  (anatomia) naisen ulkosynnyttimet

häpykarvoitus /hˈæpykˌarvoitus/ (n)
pelo pubico
  ihmisillä vartalon etupuolella ulkoisten sukuelinten tuntumassa ja osin niitä verhoten sijaitseva häpykarvoista koostuva karvoitus

häpykieli /hˈæpykˌielɪ/ (n)
clitoride
  naisen sukupuolielinten herkin osa

härkä /hˈærkæ/ (n)
bue, bove
  kuohittu urospuolinen nautaeläin tai poro

härkäpapu /hˈærkæpˌapu/ (n)
fava, baccello
  virnojen sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

härkätaistelu /hˈærkætˌaistelu/ (n)
corrida, tauromachia
  kansanhuvi, jossa pikadorit ja banderillot auttavat matadoria surmaamaan härän

häränliha /hˈærænlˌiha/ (n)
manzo
  yleensä täysikasvuisen naudan liha elintarvikkeena käytettäväksi

hätälasku /hˈætælˌasku/ (n)
atterraggio di emergenza
  ilma-aluksen lasku lähimmälle kentälle lentokoneessa tapahtuvan tilanteen takia

hävetä /hˈævetæ/ (v)
vergognarsi
  tuntea häpeää jstk

hävittäjä /hˈævɪtːˌæjæ/ (n)
cacciatorpediniere
  toisia aluksia suojaamaan kehitetty sota-alustyyppi, jotka yleensä käsitetään 4000-10000 tonnin massaisiksi

hävitä /hˈævɪtæ/ (v)
perdere
  hukkua, joutua hukkaan, kadota
  jäädä tappiolle, joutua häviölle pelissä, oikeudenkäynnissä tai kilpailussa

häämatka /hˈæːmatka/ (n)
viaggio di nozze
  hääparin häiden jälkeen tekemä lomamatka

häät /hˈæːt/ (n)
nozze, matrimonio
  seremonia, jossa kaksi ihmistä vihitään keskenään avioliittoon

hölmö /hˈølmø/ (n)
scemo
  typerä henkilö; henkilö, joka ei ole viisas; typerys

hölynpöly /hˈølympˌøly/ (n)
assurdità
  joutava tai paikkaansa pitämätön puhe tai väite

höyhen /hˈøyhen/ (n)
piuma
  linnun orvaskeden sarveismuodostuma

höylätä /hˈøylætæ/ (v)
piallare
  käyttää höylää kappaleen tasoittamiseksi, ohentamiseksi tai lyhentämiseksi

höyry /hˈøyry/ (n)
vapore
  kaasu, joka on lähellä nesteytymistä, vesihöyry

höyrykone /hˈøyrykˌone/ (n)
locomotiva a vapore
  yl. mäntähöyrykone, lämpövoimakone, joka muuntaa vesihöyryn sisältämän lämpöenergian liike-energiaksi

höyryveturi /hˈøyryvˌeturɪ/ (n)
locomotiva a vapore
  veturi, jonka voimanlähde on höyrykone

ibuprofeiini /ˈibuprˌofeˌiːnɪ/ (n)
ibuprofene
  laajasti käytössä oleva tulehduskipulääke, jonka vaikutusmekanismina on syklo-oksygenaasientsyymin toiminnan estäminen ja sitä kautta prostaglandiinisynteesin inhibointi

idea /ˈidea/ (n)
idea
  ajatus, oivallus, keksintö, pulman ratkaisu

idealismi /ˈidealˌismɪ/ (n)
idealismo
  käsitys että todellisuus on perimmäiseltä luonteeltaan henkinen, että se on olemassa vain mielessä

idealistinen /ˈidealˌistɪnen/ (adj)
idealistico
  idealismin mukainen

identiteetti /ˈidentɪtˌeːtːɪ/ (n)
identità
  (filosofia) se, mikä tekee oliosta tai muusta entiteetistä määriteltävän ja tunnistettavan, antamalla sille joitakin ominaisuuksia tai piirteitä, jotka mahdollistavat sen erottamisen muista olioista

identtinen /ˈidentːɪnen/ (adj)
identico
  sellainen, joka on ominaisuuksiltaan täysin sama, yhtäinen, yhtäpitävä, yhtäläinen

ideografinen /ˈideˌoɡrafɪnen/ (adj)
ideografico
  kuvakirjoituksen kaltainen, ideogafiaan kuuluva

ideogrammi /ˈideˌoɡrammɪ/ (n)
ideogramma
  käsitettä kuvaava merkki

ideologia /ˈideˌoloɡˌia/ (n)
ideologia
  ideoiden kanonisoitunut kokoelma, poliittinen näkökulma todellisuuteen tai rutiininomaiseksi muuttunut poliittinen käytäntö, joka heijastaa tietyn yksilön, ryhmän, luokan tai kulttuurin tarpeita ja pyrkimyksiä

ideologinen /ˈideˌoloɡɪnen/ (adj)
ideologica
  ideologian mukainen, ideologiaa noudattava

idiomaattinen /ˈidɪomˌaːtːɪnen/ (adj)
idiomatico
  (useampisanaisesta ilmauksesta) sellainen, jonka merkitys ei ole pääteltävissä sen muodostavien sanojen merkityksistä, jotka niillä on muissa yhteyksissä

idiomi /ˈidɪˌomɪ/ (n)
idioma
  sanontatapa tai ilmaisu, jota ei voi ymmärtää pelkästään sen sisältämien sanojen merkitysten perusteella

idiootti /ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
idiota
  tyhmänä pidetty henkilö

idiopaattinen /ˈidɪopˌaːtːɪnen/ (adj)
idiopatico
  sellainen jonka aiheuttaja (syy) on tuntematon

ido /ˈido/ (n)
ido
  esperantoon perustuva kansainvälinen keinotekoinen kieli (kielitunnus: io)

idoli /ˈidolɪ/ (n)
idolo
  jumalankuva, kulttiesine taikka muu uskonnollisen tai hengellisen palvonnan kohde

idyllinen /ˈidyllɪnen/ (adj)
idillico
  rauhallinen, pastoraalinen

idänkoukkukakadu /ˈidæŋkˌoukːukˌakadu/ (n)
corella beccolungo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

idätys /ˈidætys/ (n)
germinazione
  idättämisen toteutus

ien /ˈien/ (n)
gengiva
  hampaan juurta peittävä pehmytkudos

ientulehdus /ˈientulˌehdus/ (n)
gengivite
  suun tulehdustila

ies /ˈies/ (n)
giogo
  niskan taakse laitettava veto- tai kantolaite

iglu /ˈiɡlu/ (n)
igloo
  eskimoiden lumimaja

ihailija /ˈihailˌija/ (n)
ammiratore
  henkilö, joka ihailee jotakuta

ihailla /ˈihailla/ (v)
ammirare
  pitää esimerkillisenä

ihailtavasti /ˈihailtavˌastɪ/ (adv)
ammirevolmente
  ihailtavalla tavalla

ihailu /ˈihailu/ (n)
ammirazione
  ihaileminen

ihana /ˈihana/ (adj)
stupendo
  erittäin hyvä, äärimmäisen miellyttävä, ihastuttava; poikkeuksellisen kaunis, haluttava tai herkullinen

ihanteellisesti /ˈihantˌeːllɪsˌestɪ/ (adv)
idealmente
  ihanteellisella tavalla

ihastus /ˈihastus/ (n)
cotta
  (tilapäisen) rakastuksen kohde

ihme /ˈihme/ (n)
miracolo
  tapahtumien kulku luonnonlakien vastaisella tavalla
meraviglia
  hyvin harvinainen tai epätodennäköinen tapahtuma

ihmekukka /ˈihmekˌukːa/ (n)
bella di notte
  trooppisesta Ameriksta peräisin oleva ihmekukkakasvien heimon ruohokasvi (Mirabilis jalapa)

ihminen /ˈihmɪnen/ (n)
umano, uomo, essere umano
  nykyihminen, kahdella jalalla kulkeva nisäkäs (Homo sapiens sapiens), joka kuuluu kädellisten lahkoon muiden ihmisapinoiden kanssa

ihmiskauppa /ˈihmɪskˌaupːa/ (n)
traffico di esseri umani
  ihmisen hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa värväystä, kuljettamista, kätkemistä ja/tai vastaanottamista, johon liittyy uhkaamista, pakottamista, orjuuttamista tai harhaanjohtamista; pääasiassa naisten ostaminen ja myyminen prostituoiduiksi

ihmiskilpi /ˈihmɪskˌilpɪ/ (n)
scudo umano
  siviilit, yleensä naiset tai lapset, käytettynä sotilaskohteen suojana siihen kohdistuvan hyökkäyksen välttämiseksi

ihmiskunta /ˈihmɪskˌunta/ (n)
umanità
  maailman kaikkien ihmisten muodostama kokonaisuus

ihmisoikeudet /ˈihmɪsˌoikeudet/ (n)
diritti umani
  inhimillisyyden toteuttamiseen tähtääviä yhteiskunnallisesti velvoittavia moraalisia periaatteita, joiden noudattamista pyritään valvomaan kansainvälisillä sopimuksilla ja julistuksilla

ihmissusi /ˈihmɪssˌusɪ/ (n)
licantropo, lupo mannaro
  ihminen, joka muuttuu vasten tahtoaan sudeksi täysikuulla

ihmisyys /ˈihmɪsyːs/ (n)
umanità
  inhimillinen olemus, ihmisiksi toimiminen

ihmisääni /ˈihmɪsˌæːnɪ/ (n)
voce umana
  ihmisen äänielimellään tuottama ääni

iho /ˈiho/ (n)
pelle
  ihmisen elimistön uloin ja suurin elin, joka ympäröi koko ruumista lukuun ottamatta ruumiinonkaloita ja silmiä

ihotautilääkäri /ˈihotˌautɪlˌæːkærɪ/ (n)
dermatologo
  ihosairauksia ja allergioita tutkiva ja hoitava lääkäri

iiri /ˈiːrɪ/ (n)
irlandese, gaelico
  iirin kieli (kielitunnus: ga), Irlannissa puhuttava kelttiläinen kieli

ikirouta /ˈikɪrˌouta/ (n)
permafrost
  ympäri vuoden, vähintään kaksi peräkkäistä vuotta, jäässä oleva maa-aines, jollaisia tavataan pohjoisessa, kuten Siperiassa

ikkuna /ˈikːuna/ (n)
finestra
  seinään tai muuhun rakenteeseen puhkaistu, useimmiten lasitettu aukko, joka päästää halutulla tavalla valoa lävitseen
  tietty rajattu ajankohta, jolloin jonkin toiminnon teko on mahdollista, aikaikkuna

ikkunalauta /ˈikːunalˌauta/ (n)
davanzale
  rakennuksen sisäpuolella ikkunan alapuolella sijaitseva kiinteä tai paikalleen asennettu taso

ikkunaruutu /ˈikːunarˌuːtu/ (n)
cristallo
  ikkunan lasilevy

ikoni /ˈikonɪ/ (n)
icona
  Kristusta, Neitsyt Mariaa tai pyhimyksiä esittävä maalaus
  alallaan tunnettu henkilö
  merkki, joka muistuttaa kohdettaan esim. näyttää tai kuulostaa kohteeltaan

ikonostaasi /ˈikonˌostaːsɪ/ (n)
iconostasi
  ortodoksisessa kirkossa alttarin ja kirkkosalin erottava seinä, jolla on ikoneja

ikuinen /ˈikwɪnen/ (adj)
eterno, perpetuo
  joka ei lopu koskaan; aina jatkuva

ikuisesti /ˈikwɪsˌestɪ/ (adv)
eternamente
  kaikki ajat kestäen

ikuisuus /ˈikwɪsuːs/ (n)
eternità
  äärettömän pitkä aika
  ajasta riippumaton olotila, jossa aika saattaa olla läsnä, mutta kykenee rajoittamaan vain sisällään, ei ulkopuolellaan, olevaa todellisuutta

ikä /ˈikæ/ (n)
età
  syntymähetkestä tai valmistus- tai muodostumishetkestä kulunut aika

ikätoveri /ˈikætˌoverɪ/ (n)
coetaneo
  samanikäinen henkilö

ikävöidä /ˈikævˌøidæ/ (v)
bramare
  kaivata, haikailla

ikään kuin /ˈikæːŋ kwˈin/ (adv)
come se
  aivan kuin, kuin

ilkeä /ˈilkeæ/ (adj)
cattivo, maligno
  sellainen, joka tekee mielellään kepposia toiselle tai on muuten häijy; pahantahtoinen

illallinen /ˈillallɪnen/ (n)
cena
  illalla syötävä ateria tai välipala

illankoitto /ˈillaŋkˌoitːo/ (n)
tramonto, crepuscolo
  auringon laskeutuminen horisontin taakse

ilma /ˈilma/ (n)
aria
  hengitettävä kaasuseos, joka ympäröi maapalloa ilmakehänä

ilma-alus /ˈilmaˈalus/ (n)
aeromobile
  ilmassa liikkuva kulkuväline

ilmahyökkäys /ˈilmahˌyøkːæys/ (n)
incursione aerea
  lentokonein tai helikopterein tehty hyökkäys, ilmaisku

ilmailu /ˈilmailu/ (n)
aviazione
  ilmakehässä lentäminen käyttäen ilmaa keveämpiä tai raskaampia kiinteäsiipisiä tai pyöriväsiipisiä lentolaitteita, joita kutsutaan ilma-aluksiksi, ja tähän liittyvä toiminta

ilmainen /ˈilmainen/ (adj)
gratuito
  sellainen, joka ei maksa mitään, maksuton

ilmaista /ˈilmaista/ (v)
esprimere
  esittää ajatus, tunne, mielipide tms. puhumalla, kirjoittamalla tai jollakin muulla tavalla muille, joskus tahattomasti, vrt. paljastaa

ilmakehä /ˈilmakˌehæ/ (n)
atmosfera
  maapalloa ympäröivä kaasuista koostuva kerros, joka on ilmaa; maapallon kaasukehä

ilmalaiva /ˈilmalˌaiva/ (n)
aeronave
  ilmaa kevyempi, aerodynaamiseksi muotoiltu ilmakulkuneuvo, ilma-alus, joka lentää jonkinlaisen moottorin voimalla

ilman /ˈilman/ (adv)
senza
  paitsi, vailla; muuten
  ilman vain kans. muuten vain, ilman aikojaan

ilmanvaihto /ˈilmanvˌaihto/ (n)
ventilazione
  sisäilman korvaaminen ulkoilmalla

ilmapallo /ˈilmapˌallo/ (n)
palloncino
  ilmalla tai kaasulla täytettävä, kevyestä materiaalista yleensä koristelu- tai mainontatarkoituksiin valmistettu pallo

ilmapistooli /ˈilmapˌistoːlɪ/ (n)
pistola ad aria compressa
  ilmanpaineella luoteja ampuva pistooli

ilmasto /ˈilmasto/ (n)
clima
  tietyn paikan tai alueen tyypillinen sää kuvattuna tilastollisin termein kuten keski- ja ääriarvoin ja persentiilein

ilmastointilaite /ˈilmastˌointɪlˌaite/ (n)
condizionatore
  laite, jonka lämpöpumppu jäähdyttää ja kuivaa sisäilmaa

ilmastollinen /ˈilmastˌollɪnen/ (adj)
climatico
  ilmastoon liittyvä; ilmastolle ominainen

ilmaston lämpeneminen /ˈilmaston lˈæmpenˌemɪnen/ (n)
riscaldamento globale
  ilmastonmuutos, jossa ilmasto lämpenee

ilmastonmuutos /ˈilmastˌonmuːtos/ (n)
mutamento climatico
  ilmaston muuttuminen; pidemmän aikavälin tilastollinen muutos sääilmiöissä

ilmatila /ˈilmatˌila/ (n)
spazio aereo
  valtion maa- tai merialueen yläpuolella sijaitseva ilma-alue

ilmatyyny /ˈilmatˌyːny/ (n)
camera d'aria
  johonkin puhallettu kantava ilmakerros, ilmapatja

ilmatyynyalus /ˈilmatˌyːnyalus/ (n)
aeroscivolante
  laitteen alle puhalletun ilmatyynyn kannattamana kulkeva kulkuneuvo, (harv.) pintaliitäjä

ilmaus /ˈilmaus/ (n)
espressione
  suullisesti, kirjallisesti, elehtimällä tms. kerrottu jotakin ilmaiseva lausuma tai muu viesti

ilmavoimat /ˈilmavˌoimat/ (n)
forza aerea
  asevoimien lentotoiminta; asevoimien osa, jonka vastuulla on ilmapuolustus, rynnäköinti ja pommitukset lentokonein

ilme /ˈilme/ (n)
aria
  ihmisen kasvoilla näkyvät merkit mielialasta

ilmeisesti /ˈilmeisˌestɪ/ (adv)
apparentemente
  ilmeisellä tavalla, heti nähtävästi, riidattomasti, epäilyksettä, ei vähäisesti (erit. lakikielessä)
  todennäköisesti, käytännöllisesti katsoen varmuudella, luultavasti

ilmeniitti /ˈilmenˌiːtːɪ/ (n)
ilmenite
  rauta-titaani-oksidi (FeTiO₃); eräs mineraali, jota esiintyy erityisesti Kuussa

ilmentymä /ˈilmentˌymæ/ (n)
espressione
  ilmenemis- tai esiintymismuoto, ilmaus

ilmestyä /ˈilmestˌyæ/ (v)
apparire
  tulla näkyviin, ilmaantua

ilmiö /ˈilmɪø/ (n)
fenomeno
  aistein havaittava, usein mielenkiintoa herättävä luonnon tai yhteiskunnan tapahtuma tai muu ilmenevä erityisyys, joka toistuu tai on toistettavissa

ilmiömäinen /ˈilmɪømˌæinen/ (adj)
fenomenale
  ilmiön luonteinen

ilmoittaa /ˈilmoitːaː/ (v)
comunicare
  kertoa ilmoitus, tiedotus tai uutinen, antaa tiedoksi

ilmoitus /ˈilmoitus/ (n)
annuncio
  ilmoittamisen toteutus
annuncio, avviso, communicato, manifesto
  julkaistu tai sellaiseksi tarkoitettu teksti, jonkin asian julkistamiseksi

ilo /ˈilo/ (n)
gioia, piacere
  hyvä mieliala

iloinen /ˈiloinen/ (adj)
allegro
  hyvällä mielellä oleva, hyvän mielinen, jolla on hyvä mieliala; joka on luonteeltaan ilomielinen, iloluonteinen

iloita /ˈiloita/ (v)
essere contento
  olla iloinen

ilokaasu /ˈilokˌaːsu/ (n)
gas esilarante
  typpioksiduuli eli dityppimonoksidi, N₂O, jota on käytetty nukutus- tai puudutusaineena koska se aiheuttaa hilpeän olotilan

ilotulite /ˈilotˌulɪte/ (n)
razzo
  ilotulitukseen käytettävä raketti, pommi tms.

ilotulitus /ˈilotˌulɪtus/ (n)
fuochi
  ilotulitteilla järjestetty näytös, jossa pääosassa ovat näyttävät ja värikkäät räjähdykset ja niiden muodostamat kuviot

ilta /ˈilta/ (n)
sera, serata
  päivän ja yön välinen, auringonlaskun aikoihin sijoittuva vuorokaudenaika

iltapäivä /ˈiltapˌæivæ/ (n)
pomeriggio, dopopranzo
  puolen päivän jälkeen alkava vuorokaudenaika, jota ennen on aamupäivä ja jonka jälkeen tulee ilta

iltarusko /ˈiltarˌusko/ (n)
crepuscolo
  auringonlaskun aiheuttama valoilmiö, punoitus iltaisella taivaalla

iltatähti /ˈiltatˌæhtɪ/ (n)
stella della sera
  iltaisin kirkkaana näkyvä Venus

ilves /ˈilves/ (n)
lince
  keskikokoinen kissaeläin (), joka on Euroopan ja Siperian metsien tärkeimpiä petoja

imaami /ˈimaːmɪ/ (n)
imam
  rukouksen johtaja moskeijassa tai moskeijan johtaja

imaginaariyksikkö /ˈimaɡɪnˌaːriyksˌikːø/ (n)
unità immaginaria
  kompleksiluvun imaginaariosan perusyksikkö i, joka määritellään i=\sqrt {-1}; mahdollistaa reaalilukujen laajentamisen kompleksilukujen joukkoon

imbesilli /ˈimbesˌillɪ/ (n)
tarato
  typerys

imettäjä /ˈimetːˌæjæ/ (n)
balia
  (vanha) nainen, jonka tehtävänä on imettää toisten naisten lapsia

imettää /ˈimetːæː/ (v)
allattare
  ruokkia vauvaa antamalla hänen imeä rintaa äidinmaidon saamiseksi

imeä /ˈimeæ/ (v)
succhiare, aspirare, risucchiare
  vetää nestettä suuhunsa suun lihasten voimalla
  yleensäkin vetää alipaineen vaikutuksesta
assorbire
  (huokoisesta aineesta) vetää nestettä sisäänsä
attirare
  vetää puoleensa, houkutella

imitaattori /ˈimɪtˌaːtːorɪ/ (n)
imitatore
  henkilö, joka viihdyttää yleisöä jäljittelemällä toisen, yleensä kuuluisan henkilön ääntä ja maneereita

immenkalvo /ˈimmeŋkˌalvo/ (n)
imene
  rengasmainen ohuesta, venyvästä sidekudoksesta muodostuva poimu emättimen suulla

immunoglobuliini /ˈimmunˌoɡlobulˌiːnɪ/ (n)
immunoglobulina
  vasta-aine

impedanssi /ˈimpedˌanssɪ/ (n)
impedenza
  vaihtovirtapiirin yli vaikuttavan jännitteen amplitudin ja saman piirin läpi kulkevan virran amplitudin suhde

imperatiivi /ˈimperatˌiːvɪ/ (n)
imperativo
  tapaluokka, joka ilmaisee toiminnan käsketyksi, kehotetuksi tai toivotuksi. Sen tunnus suomessa vaihtelee persoonittain: Yksikön toinen on kirjoitusasultaan tunnukseton, mutta ääntöasussa esiintyy jäännöslopuke /ˣ/, monikon ensimmäisessä ja toisessa tunnus on -kaa tai -kää vokaalisoinnun mukaisesti, yksikön ja monikon kolmannessa tunnus taas on -ko tai -kö vokaalisoinnun mukaan.

imperfekti /ˈimperfˌektɪ/ (n)
imperfetto
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka saattaa jatkua

imperialismi /ˈimperˌialˌismɪ/ (n)
imperialismo
  alue- ja talousvaltauksiin pyrkivä suurvaltapolitiikka

imperialistinen /ˈimperˌialˌistɪnen/ (adj)
imperialistico
  imperialismin mukainen

implisiittinen /ˈimplɪsˌiːtːɪnen/ (adj)
implicito
  johonkin epäsuorasti sisältyvä, jostakin pääteltävissä oleva
  jossa arvoa ei ole ratkaistu yhden muuttujan lausekkeena

impressionismi /ˈimpressˌionˌismɪ/ (n)
impressionismo
  1860-luvulta 1900-luvun alkuun vaikuttanut taidesuuntaus, jossa tavoitteena oli vangita vaikutelma eli impressio tietystä hetkestä jättäen epätarkan sommittelun ja yksityiskohdat toisarvoisiksi

impressionistinen /ˈimpressˌionˌistɪnen/ (adj)
impressionista
  impressionismin mukainen

improvisoida /ˈimprovɪsˌoida/ (v)
improvvisare
  luoda taidetta sen esityshetkellä ilman valmistautumista tai harjoittelua

imuneste /ˈimunˌeste/ (n)
linfa
  selkärankaisten verisuonistossa virtaavan veren plasman kudosnesteestä siirtyneen osan muodostama imusuonistossa virtaava kellertävä neste

imupaperi /ˈimupˌaperɪ/ (n)
carta assorbente
  nestettä imevä huokoinen paperi laboratoriokäyttöön tms.

imuroida /ˈimurˌoida/ (v)
aspirapolverare
  siivota käyttäen imuria

inarinsaame /ˈinarˌinsaːme/ (n)
Inari sami, lingua sami di Inari
  ainoastaan Suomessa, lähinnä Inarin seudulla puhuttava saamelaiskieli

indefiniittipronomini /ˈindefɪnˌiːtːɪprˌonomˌinɪ/ (n)
pronome indefinito
  epämääräinen homomini, joka ei viittaa mihinkään tunnettuun tai yksilöityyn asiaan. Perinteisesti ne pronominimaiset sanat, jotka eivät sovi muihin, määräisten pronominien ryhmiin, uusissa kieliopeissa myös kvanttoripronomini. Suomen indefiniittipronomineja ovat esim. joku, muu, kumpikin ja eräs.

indeksi /ˈindeksɪ/ (n)
indice
  muutoksen suuruuden vertailuun käytettävä luku

indifferentismi /ˈindɪfferˌentɪsmɪ/ (n)
indifferentismo
  jotakin tiettyä seikkaa yhdentekevänä pitävä käsitys

indigo /ˈindɪɡo/ (n)
indaco
  kasviperäinen sinisenvioletti väriaine, jota käytetään mm. farkkujen värjäämiseen

indigoara /ˈindɪɡˌoara/ (n)
ara indaco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

indikatiivi /ˈindɪkatˌiːvɪ/ (n)
indicativo
  yleisin tapaluokka, jolla ei ole erityistä tunnistetta. Suomen kielessä indikatiivi ilmaisee toiminnan todelliseksi.

indikatiivinen /ˈindɪkatˌiːvɪnen/ (adj)
indicativo
  sellainen, joka liittyy indikatiivitapaluokkaan, indikatiivimuotoinen

indium /ˈindium/ (n)
indio
  eräs alkuaine, tunnus: In

individualismi /ˈindɪvˌidualˌismɪ/ (n)
individualismo
  yksilön vapautta korostava aate; yksilökeskeisyys

indoeurooppalainen /ˈindoˌeuroːpːalˌainen/ (adj)
indoeuropeo
  (kielitiede) yhteisestä kantakielestä lähtenyt eurooppalais-aasialaiseen kielikuntaan kuuluva, indogermaaninen

indoeurooppalainen /ˈindoˌeuroːpːalˌainen/ (n)
indoeuropeo
  indoeurooppalaisia kieliä puhuva; myös Indonesian malajien ja eurooppalaisten jälkeläiset

indokiinankaija /ˈindokˌiːnaŋkˌaija/ (n)
parrocchetto facciarosa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

indonesia /ˈindonˌesɪa/ (n)
indonesiano
  indonesian kieli, pääasiassa Indonesiassa puhuttava malaijille hyvin läheistä sukua oleva austronesialainen kieli

induktanssi /ˈinduktˌanssɪ/ (n)
induttanza
  johtimen kyky vastustaa virran muutosta (tunnus L). SI-järjestelmän mukainen yksikkö on henry (tunnus H).

induktio /ˈinduktˌio/ (n)
autoinduzione
  yleisen tosiasian päätteleminen yksittäisistä tapauksista

infarkti /ˈinfarktɪ/ (n)
infarto
  kudoksen kuolio

infektiivinen /ˈinfektˌiːvɪnen/ (adj)
infettivo
  tartuttava, tartunnan mahdollisuutta lisäävä; mikrobien lisääntymistä edistävä

infinitiivi /ˈinfɪnɪtˌiːvɪ/ (n)
infinito
  verbin substantiivinen nominaalimuoto

inflaatio /ˈinflaːtˌio/ (n)
inflazione
  albumiinivirtsaisuus, jossa albumiini-valkuaisainetta on virtsassa normaalia enemmän. [http://www.tohtori.fi/?page=6625671&search=albuminuria]"rahan arvon lasku", tilanne jossa rahavaranto kasvaa suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena nousevat

influenssa /ˈinfluˌenssa/ (n)
influenza
  kuumeen nostava epidemioina leviävä virussairaus

informaatio /ˈinformˌaːtɪo/ (n)
informazione
  tietosisältö, vääristymätön tieto; vääristelemätön tiedonanto

infrapuna /ˈinfrapˌuna/ (n)
infrarosso
  välittömästi näkvyvän valon punaisen pään ulkopuolella sijaitseva aallonpituusalue

infrapunasäteily /ˈinfrapˌunasætˌeily/ (n)
radiazione infrarossa
  lämpönä aistittava sähkömagneettinen säteily eli lämpösäteily, jonka aallonpituus on suurempi kuin näkyvän valon, mutta pienempi kuin mikroaaltojen

infrastruktuuri /ˈinfrastrˌuktuːrɪ/ (n)
infrastruttura
  varusrakenne; yhteiskunnan perusrakenne, erityisesti tekninen perusrakenne, joka mahdollistaa yhteiskunnan toiminnan

inhimillinen /ˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
umano
  ihmisiin liittyvä; ihmiselle tyypillinen tai ihmiseltä odotettava

inhota /ˈinhota/ (v)
detestare
  pitää erityisen vastenmielisenä, tuntea inhoa jtak kohtaan

injektio /ˈinjektˌio/ (n)
iniezione
  yleensä piikillä ihon läpi annettava ruiske, joka sisältää ravinteita tai lääkitystä

inka-aratti /ˈiŋkaˈaratːɪ/ (n)
parrocchetto capinero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

inkivääri /ˈiŋkɪvˌæːrɪ/ (n)
zenzero
  sen maavarresta valmistettava mauste

inklinaatio /ˈiŋklɪnˌaːtɪo/ (n)
inclinazione
  kallistuma, kompassin magneettineulan kääntyminen alaspäin napoja lähestyttäessä

inkognito /ˈiŋkoɡnˌito/ (adj)
incognito
  tuntematon

inkontinenssi /ˈiŋkontɪnˌenssɪ/ (n)
incontinenza
  kykenemättömyys virtsan tai ulosteen pidättämiseen

inkunaabeli /ˈiŋkunˌaːbelɪ/ (n)
incunabolo
  ennen vuotta 1501 Euroopassa painettu painate

innokas /ˈinnokas/ (adj)
entusiasta
  jolla on paljon intoa

innostaa /ˈinnostaː/ (v)
entusiasmare
  tehdä innokkaaksi

innostus /ˈinnostus/ (n)
entusiasmo
  into, innokkuus, vimma, kuume, hanakkuus

innovatiivinen /ˈinnovatˌiːvɪnen/ (adj)
innovativo
  uudistuksen tai uudistuksia esittelevä, luova, kekseliäs

insesti /ˈinsestɪ/ (n)
incesto
  läheisten sukulaisten välinen sukupuoliyhteys

insinööri /ˈinsɪnˌøːrɪ/ (n)
ingegnere
  tekniikan parissa suunnittelutehtävissä työskentelevä henkilö; teknisen alan alemman korkeakoulututkinnon, insinööritutkinnon, suorittanut henkilö, joka soveltaa tiedettä

instrumentaali /ˈinstrumˌentaːlɪ/ (n)
strumentale
  monien kielten taivutusmuoto, joka ilmaisee välinettä tai keinoa, jolla tekeminen suoritetaan

instrumentalisti /ˈinstrumˌentalˌistɪ/ (n)
strumentista
  muusikko, joka soittaa jotakin instrumenttia, vastakohtana vokalistille

instrumentti /ˈinstrumˌentːɪ/ (n)
strumento
  keino, väline

insuliini /ˈinsulˌiːnɪ/ (n)
insulina
  hormoni, joka säätelee sokeriaineenvaihduntaa elimistössä; liittyy diabetekseen

integraali /ˈinteɡrˌaːlɪ/ (n)
integrale
  funktio, jonka derivaatta annettu funktio on

integrointi /ˈinteɡrˌointɪ/ (n)
integrazione
  se, kun jokin integroidaan, yhdentäminen; integraatio
  se että muodostetaan funktio, jonka derivaatta on annettu funktio

interdikti /ˈinterdˌiktɪ/ (n)
interdetto
  katolisen kirkon keskiajalla käyttämä rangaistuskeino, jossa tietyllä alueella kiellettiin kaikki kirkolliset toimitukset, paitsi kaste ja ehtoollinen suurina juhlapyhinä

interjektio /ˈinterjˌektɪo/ (n)
interiezione
  huudahdussana, sanaluokka huudahduksille ja vastaaville ilmauksille

internet /ˈinternet/ (n)
Internet
  käsitteellistynyt, yleisnimen tyyppinen vastine sanalle Internet, globaali useista tietoverkoista koostuva verkko

internoida /ˈinternˌoida/ (v)
internare
  siirtää turvallisuussyistä eristykseen leirille tai turvasäilöön

intervalli /ˈintervˌallɪ/ (n)
intervallo
  kahden sävelkorkeuden väli

intiaani /ˈintɪˌaːnɪ/ (n)
amerindio
  Amerikan alkuasukas (lukuun ottamatta eskimoita)

intiaanikanootti /ˈintɪˌaːnɪkanˌoːtːɪ/ (n)
canoa
  varsinainen kanootti, toinen kanootin päätyypeistä; puoliksi seisovassa asennossa melottava kanootti, jonka mela on yksilapainen

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (adj)
indiano
  Intiasta peräisin oleva tai Intiaan liittyvä

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (n)
indiano
  pysyvästi Intiassa asuva henkilö

intiimi /ˈintɪːmɪ/ (adj)
intimo
  likeinen, läheinen; sellainen, joka koskee usein yksityiselämää ja siihen liittyviä häveliäisyydestä salattavia asioita, arkaluontoisen henkilökohtainen

intohimo /ˈintohˌimo/ (n)
passione
  kiihkeä tunne tai vakaumus; pysyvä, voimakas halu tai sen kohde

intoleranssi /ˈintolerˌanssɪ/ (n)
intolleranza
  tila, jossa elimistö ei siedä ruoka- tai lääkeainetta

intonaatio /ˈintonˌaːtɪo/ (n)
intonazione
  äänen korkeuden vaihtelu puheessa. Suomen kielessä intonaatiolla osoitetaan esim. lauseen alkamista tai loppumista. Ns. korkokielissä erotetaan erikseen sana ja tavuintonaatio. Sellaisia ovat esimerkiksi norjan kieli ja kiinan kieli

intransitiivinen /ˈintransɪtˌiːvɪnen/ (adj)
intransitivo
  kohteeton, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin.

intressi /ˈintressɪ/ (n)
interesse
  se mitä haluaa itselleen tai jollekin ryhmälle jostakin asiasta

intuitiivinen /ˈintwɪtˌiːvɪnen/ (adj)
intuitivo
  välittömään oivallukseen eli intuitioon perustuva, vaistonvarainen

invaasio /ˈinvaːsˌio/ (n)
invasione, calata
  maahantunkeutuminen, maahanhyökkäys

investointipankki /ˈinvestˌointɪpˌaŋkːɪ/ (n)
banca d'affari
  pankki joka ei ota vastaan talletuksia tai lainaa rahaa vaan avustaa pääasiassa yrityksiä pääoman hankinnassa eri tavoin toimien neuvonantajana ja eri toimissa järjestäjänä ja erilaisissa emissioissa takaajana; myös merkittäviä toimijoita muuten arvopaperimarkkinoilla

ioni /ˈionɪ/ (n)
ione
  sähköisesti varautunut atomi tai atomiryhmä

ionosfääri /ˈionˌosfæːrɪ/ (n)
ionosfera
  planeetan kaasukehän yläosan kerros, jossa kaasukehän molekyylit ovat ionisoituneet tähden säteilyn vaikutuksesta

ioota /ˈioːta/ (n)
iota
  kreikkalaisten aakkosten yhdeksäs kirjain, vastaava symboli Ι tai ι

irakilainen /ˈirakɪlˌainen/ (adj)
iracheno
  Irakista peräisin oleva tai Irakiin liittyvä

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (adj)
iraniano
  Iranista peräisin oleva tai Iraniin liittyvä

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (n)
iraniano
  pysyvästi Iranissa asuva henkilö

irianinlurikki /ˈirɪanˌinlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto di Josephine
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

irianinviikunakaija /ˈirɪanˌinvɪːkˌunakˌaija/ (n)
pappagallo dei fichi di Salvadori
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

iridium /ˈirɪdium/ (n)
iridio
  eräs alkuaine (tunnus Ir)

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (adj)
irlandese
  Irlannista peräisin oleva tai Irlantiin liittyvä

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (n)
irlandese
  pysyvästi Irlannissa asuva henkilö

ironia /ˈironˌia/ (n)
ironie, ironia
  komedian laji, jossa sanoja käytetään päinvastaisen merkityksen ilmaisemiseen; esittää virheet hyvinä ominaisuuksina, arvottoman arvokkaana, moitteet kehuina

ironisesti /ˈironɪsˌestɪ/ (adv)
ironicamente
  ironisella tavalla

irrationaaliluku /ˈirratˌionˌaːlɪlˌuku/ (n)
numero irrazionale
  reaaliluku, jota ei voi esittää kahden kokonaisluvun suhteena, rationaalilukuna (\scriptstyle \frac{m}{n}), jossa m ja n ovat kokonaislukuja

irrottaa /ˈirrotːaː/ (v)
disfare
  päästää irti tai irralleen, ottaa erilleen, saattaa erilleen, katkaista

irstailu /ˈirstailu/ (n)
dissolutezza, libertinaggio
  epäsiveellinen käytös

irstas /ˈirstas/ (adj)
dissoluto
  epäsiveellinen; hyvin sopimaton

irstaus /ˈirstaus/ (n)
depravazione, dissolutezza
  epäsiveellisyys

iskelmä /ˈiskelmæ/ (n)
schlager
  (musiikki) Euroopassa suosittua aikuiseen makuun tehtyä kevyttä laulelma- ja tanssimusiikkia

iskias /ˈiskɪas/ (n)
sciatica
  lonkkahermon ärtyminen

isku /ˈisku/ (n)
colpo
  napakka, ponnekas lyönti

iskunvaimennin /ˈiskunvˌaimennɪn/ (n)
ammortizzatore
  moottoriajoneuvon jousituksen osa, jonka tarkoituksena on vaimentaa korin heilahtelua ja pitää pyörät tiessä kiinni

iskutilavuus /ˈiskutˌilavuːs/ (n)
cilindrata
  tilavuus jonka edestakaisin liikkuva mäntä syrjäyttää kulkiessaan liikkeen ääriasennosta toiseen

islam /ˈislam/ (n)
islam
  Arabian niemimaalta lähtöisin oleva uskonto, joka sai alkunsa 600-luvun alkupuolella profeetta Muhammedin ilmestyksien pohjalta

islamisaatio /ˈislamɪsˌaːtɪo/ (n)
islamizzazione
  islamisoituminen

islamofobia /ˈislamˌofobˌia/ (n)
islamofobia
  islaminuskoon ja muslimeihin kohdistuvaa pelkoa, vastenmielisyyttä, syrjintää, vihamielisyyttä tai ennakkoluuloisuutta, muslimikammo

islanti /ˈislantɪ/ (n)
islandese
  Islannissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: is). Sanalista

islantilainen /ˈislantɪlˌainen/ (adj)
islandese
  Islannista peräisin oleva tai Islantiin liittyvä

isoafrikankaija /ˈisoˌafrɪkˌaŋkaija/ (n)
pappagallo del Capo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isobaari /ˈisobˌaːrɪ/ (n)
isobara
  karttaan piirretty käyrä, joka yhdistää ne pisteet, joissa on sama ilmanpaine

isoisä /ˈisoisæ/ (n)
nonno
  isän tai äidin isä, isänisä tai äidinisä

isokauluskaija /ˈisokˌauluskˌaija/ (n)
parrocchetto di Alessandro
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isomasto /ˈisomˌasto/ (n)
albero maestro
  aluksen pisin masto

isomeeri /ˈisomˌeːrɪ/ (n)
isomero
  yhdiste, joka on jonkin toisen yhdisteen kanssa isomeerinen

isomeria /ˈisomˌerɪa/ (n)
isomeria
  ilmiö, jossa tietyt molekyylit koostuvat samoista atomeista, mutta joilla on erilainen rakenne ja erilaiset ominaisuudet

isometria /ˈisomˌetrɪa/ (n)
isometria
  samanmittaisuus

isometrinen /ˈisomˌetrɪnen/ (adj)
isometrico
  samanmittainen

isomorfismi /ˈisomˌorfɪsmɪ/ (n)
isomorfismo
  rakenteen säilyttävä bijektiivinen kuvaus joukolta toiselle

isomustakaija /ˈisomˌustakˌaija/ (n)
pappagallo vasa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isomäntyaratti /ˈisomˌæntyarˌatːɪ/ (n)
pappagallo frontemarrone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isonokkakaija /ˈisonˌokːakˌaija/ (n)
pappagallo beccogrosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isopurje /ˈisopˌurje/ (n)
randa
  isonmaston alaosassa oleva suuripinta-alainen purje

isopyrstöhaukka /ˈisopˌyrstøhˌaukːa/ (n)
astore di Doria
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isopöllökehrääjä /ˈisopˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana maggiore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isorokko /ˈisorˌokːo/ (n)
vaiolo
  hyvin vaarallinen virusperäinen (Variola) tartuntatauti, joka on saatu hävitettyä rokotuksin

isoruohokaija /ˈisorˌuohokˌaija/ (n)
pappagallo elegante
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isosepelkaija /ˈisosepˌelkaija/ (n)
pappagallo di Port Lincoln
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isotermi /ˈisotˌermɪ/ (n)
isoterma
  lämpökäyrä eli karttaan piirretty käyrä, joka yhdistää ne pisteet, joissa on sama lämpötila

isotooppi /ˈisotˌoːpːɪ/ (n)
isotopo
  atomilaji; alkuaineen atomimassan suhteen erilainen laji; ovat atomeja, joissa on sama määrä protoneja, mutta eri määrä neutroneja

isotöyhtöhaukka /ˈisotˌøyhtøhˌaukːa/ (n)
baza di Jerdon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isovarvas /ˈisovˌarvas/ (n)
alluce
  ihmisellä suurin varvas; varpaista se, joka on lähimpänä pariansa, oikean jalan vasemmanpuoleisin ja vasemman jalan oikeanpuoleisin varvas

isoviheraratti /ˈisovˌiherarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto del Pacifico
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoviirikaija /ˈisovˌiːrɪkˌaija/ (n)
codaracchetta pettogiallo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isovuorimesikko /ˈisovˌuorɪmesˌikːo/ (n)
succiamiele guancearancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

isoäiti /ˈisoˌæitɪ/ (n)
nonna
  isän tai äidin äiti

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (adj)
israeliano
  Israelin valtiosta peräisin oleva tai Israeliin liittyvä

istua /ˈistua/ (v)
sedere
  olla istuma-asennossa, olla istuallaan

istuin /ˈistwɪn/ (n)
sedia
  istumiseen tarkoitettu väline

istukka /ˈistukːa/ (n)
placenta
  nisäkäsnaaraiden (poislukien nokkaeläimet, pussieläimet) kohdunseinämästä ja sikiön ravitsemuskalvosta muodostuva elin

istunto /ˈistunto/ (n)
seduta
  virallisen elimen kokous
  jonkin palvelun yhteyden ottajalle luotu tilatieto

istuutua /ˈistuːtˌua/ (v)
sedersi
  laskeutua alustalle niin että ruumiin paino tulee takapuolen päälle

isyys /ˈisyːs/ (n)
paternità
  se että joku on isä, isän sukulaisuussuhde lapseen

isä /ˈisæ/ (n)
padre, babbo, papà
  lapsen siittänyt mies, lapsen biologinen isä
padre
  (kirkko) katolinen miespuolinen seurakunnan pappi

isänisä /ˈisænˌisæ/ (n)
nonno paterno
  isoisä isän puolelta, isän isä

isänmaa /ˈisænmaː/ (n)
patria
  maa, jossa henkilö on syntynyt tai josta hänen sukunsa on lähtöisin

isänpäivä /ˈisæmpˌæivæ/ (n)
festa del papà
  isien kunniaksi marraskuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

isäntä /ˈisæntæ/ (n)
anfitrione
  talon tai maatilan miespuolinen omistaja, talonisäntä
  kutsujen tai muun tilaisuuden järjestäjä

isänäiti /ˈisænˌæitɪ/ (n)
nonna paterna
  isoäiti isän puolelta, isän äiti

isäpuoli /ˈisæpˌuolɪ/ (n)
patrigno
  äidin uusi mies, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut isä

itai-itai-tauti /ˈitaiˈitaitˈautɪ/ (n)
sindrome itai-itai
  Toyaman prefektuurissa, Japanissa vuodesta 1912 alkaen esiintynyt saasteiden joukossa oleva kadmiumin aiheuttama ihmisten sairastuminen joukoittain

italia /ˈitalˌia/ (n)
italiano
  italian kieli, itäromaaninen kieli, jonka alkumuotona pidetään latinaa. Italia on Italiassa puhuttava pääkieli, jota puhutaan lähes koko Italiassa. Sanalista

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (adj)
italiano
  Italiasta peräisin oleva tai Italiaan liittyvä

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (n)
italiano, italiana
  pysyvästi Italiassa asuva henkilö

italiansalaatti /ˈitalɪˌansalˌaːtːɪ/ (n)
insalata russa
  eräs ruokalaji, jossa salaattiainekset on sekoitettu majoneesiin

italianseisoja /ˈitalɪˌanseisˌoja/ (n)
bracco italiano
  italialainen seisoviin lintukoiriin kuuluva rotu tai sen yksilö

italianvarpunen /ˈitalɪˌanvarpunen/ (n)
passera d'Italia, passero italiano
  eräs varpusten heimoon ja sukuun kuuluva, aikaisemmin yleisesti risteymänä pidetty varpuslintujen laji () tai sen yksilö

itiö /ˈitɪø/ (n)
spora
  aitotumallisten eliöiden mikroskooppisen pieni suvuttomasti muodostunut mikroskooppinen lisääntymis- ja leviämisosanen

itiöemä /ˈitɪˌøemæ/ (n)
carpoforo
  useimpien kanta- ja kotelosienten rihmaston tiivistymä, jossa on itiölava, sienten maanpäällinen, itiöitä tuottava osa

itiölava /ˈitɪˌølava/ (n)
imenio
  (sieni) itiöemän osa, jossa sijaitsevat sienen itiöitä tuottavat solut tiheänä kerroksena.

itkeä /ˈitkeæ/ (v)
piangere
  vuodattaa kyyneliä yleensä surun tai liikutuksen vuoksi

itkupilli /ˈitkupˌillɪ/ (n)
piagnone
  henkilö, joka itkee helposti

itse /ˈitse/ (adv)
stesso
  omatoimisesti, henkilökohtaisesti

itseisarvo /ˈitseisˌarvo/ (n)
valore assoluto
  reaaliluvun etäisyys nollasta lukusuoralla, reaalitasossa

itsekeskeinen /ˈitsekˌeskeinen/ (adj)
egocentrico
  itseensä keskittyvä muiden hyvinvoinnin tai tarpeiden kustannuksella

itsekkyys /ˈitsekːyːs/ (n)
egoismo
  luonteenpiirre, joka sisältää keskittymisen omaan itseen muiden kustannuksella

itseluottamus /ˈitselˌuotːamus/ (n)
fiducia in se stesso
  usko siihen, että suoriutuu tai selviytyy

itsemurha /ˈitsemˌurha/ (n)
suicidio
  tahallinen hengen riistäminen itseltään

itsemurhaaja /ˈitsemˌurhaːja/ (n)
suicida
  itsemurhan tekijä

itsenäinen /ˈitsenˌæinen/ (adj)
indipendente
  toisista riippumaton

itsenäisyys /ˈitsenˌæisyːs/ (n)
indipendenza
  ylin valta, suvereniteetti, täydellinen riippumattomuus

itsenäisyyspäivä /ˈitsenˌæisyːspˌæivæ/ (n)
giorno dell'indipendenza
  valtion itsenäiseksi julistautumisen merkkipäivä, Suomessa 6. joulukuuta

itsepalvelu /ˈitsepˌalvelu/ (n)
autoservizio
  asiakkaan omatoimisuudella korvattu asiakaspalvelu

itsepintainen /ˈitsepˌintainen/ (adj)
ostinato
  hellittämätön, sitkeä, itsepäinen

itsepäinen /ˈitsepˌæinen/ (adj)
ostinato, testardo
  omasta tahdostaan, mielipiteestään tms. tiukasti kiinni pitävä

itsetyydytys /ˈitsetˌyːdytys/ (n)
masturbazione
  omien sukupuolielinten hyväilyä ja koskettelua seksuaalisen mielihyvän saamiseksi

itsevarma /ˈitsevˌarma/ (adj)
baldanzoso
  sellainen jolla on itseluottamusta

itä /ˈitæ/ (n)
est, levante
  pääilmansuunta pohjoisen ja etelän välissä, pohjoisesta 90 astetta myötäpäivään

itäinen /ˈitæinen/ (adj)
orientale
  sellainen, joka sijaitsee idässä, idässä oleva tai idästä tuleva; itäiseen ilmansuuntaan liittyvä.

itäsaksalainen /ˈitæsˌaksalˌainen/ (adj)
tedesca-orientale
  itäiseen Saksaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

itäsaksalainen /ˈitæsˌaksalˌainen/ (n)
tedesca-orientale
  itäisessä Saksassa syntynyt tai asuva henkilö
  pysyvästi DDR:ssä asunut henkilö
  syntyperältään DDR:läinen henkilö

itävallanpinseri /ˈitævˌallampˌinserɪ/ (n)
pinscher austriaco
  itävaltalainen koirarotu

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (adj)
austriaco
  Itävallasta peräisin oleva tai Itävaltaan liittyvä

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (n)
austriaco
  pysyvästi Itävallassa asuva henkilö

iva /ˈiva/ (n)
scherno
  ylimielinen pilkanteko, jonka tarkoituksena on kohteen halventaminen

jaavanpöllökehrääjä /jˈaːvampˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana di Giava
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jaavanriippukaija /jˈaːvanrˌiːpːukˌaija/ (n)
pappagallo acrobata golagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jaettava /jˈaetːˌava/ (n)
dividendo
  jakolaskussa se luku, joka jaetaan toisella luvulla

jaguaari /jˈaɡuˌaːrɪ/ (n)
giaguaro
  leopardia muistuttava jykevä kissaeläin ()

jahti /jˈahtɪ/ (n)
panfilo
  (merenkulku) alkuaan yksimastoinen pienehkö peräkajuuttainen purjealus, jossa on erityinen masto- ja purjerakenne; nykyisin yleisesti huvipursi tai kilpa-alus, myös moottoroitu

jainalaisuus /jˈainalˌaisuːs/ (n)
jainismo
  Intiasta lähtöisin oleva uskonto, joka painottaa väkivallattomuutta ja kurinalaista elämäntapaa

jakaa /jˈakaː/ (v)
dividere
  antaa kullekin osuutensa
  toimittaa jakelu

jakaja /jˈakaja/ (n)
divisore
  joka jakaa jotain
  jakolaskussa se luku, jolla toinen luku jaetaan

jakauma /jˈakauma/ (n)
distribuzione
  havaintoyksiköiden jakautuminen jollakin asteikolla

jakaus /jˈakaus/ (n)
riga
  hiuksiin tavallisesti kammalla tehtävä rajalinja, joka jakaa hiukset kahteen eri suuntiin kammattavaan osaan

jakki /jˈakːɪ/ (n)
yak
  aasialainen nautaeläin Bos grunniens, jonka kesyä muotoa hyödynnetään juhtana

jakku /jˈakːu/ (n)
jaquette
  kevyt naisen pukutakki, jakkutakki

jakkupuku /jˈakːupˌuku/ (n)
tailleur
  naisen kevyt puku, joka koostuu samasta kankaasta valmistetusta jakkutakista eli jakusta ja hameesta tai housuista

jako /jˈako/ (n)
divisione
  jonkin jakaminen tai jakautuminen osiin

jakoavain /jˈakoavain/ (n)
chiave inglese
  liikkuvaleukainen kuusiokantaisten ruuvien ja muttereiden kiertoavain, säädettävä ruuviavain

jakojäännös /jˈakojˌæːnnøs/ (n)
resto
  (matematiikka) kokonaisluvuilla tehdyn jakolaskutoimituksen ylijäämä silloin kun jaettava ei ole jakajalla jaollinen

jakolasku /jˈakolˌasku/ (n)
divisione
  kertolaskulla käänteinen laskutoimitus, jossa annettu luku jaetaan yhtä suuriin lukuihin, ositusjako, tai lasketaan kuinka monta kertaa osajoukko sisältyy joukkoon

jakso /jˈakso/ (n)
periodo
  kokonaisuuden samanlaisena useita kertoja toistuva osa, jollaisista kokonaisuus sitten muodostuu; myös tapahtumasarjan omalaatuinen aikaisemmasta tai myöhemmästä selkeästi eroava kausi.
puntata
  lukion lukuvuotta lyhyempi opiskelujakso

jaksollinen /jˈaksollɪnen/ (adj)
periodica
  sellainen, joka toistuu jaksoittain; jossa on havaittavissa jaksoja

jalankulkija /jˈalaŋkˌulkɪja/ (n)
pedone
  henkilö, joka kulkee liikenteessä jalan; myös polkupyörän taluttaja, rullaluistelija, potkulautailija tai -kelkkailija

jalava /jˈalava/ (n)
olmo
  jalavakasveihin (Ulmus) kuuluva lehtipuu, jonka hedelmä on siipipalteinen pähkylä

jalka /jˈalka/ (n)
gamba, zampa, piede, gambo
  liikkumiseen käytettävä ruumiinosa tai raaja (kädellisillä alaraaja) kokonaisuudessaan lonkasta varpaisiin
piede
  jalkaterä; (laajemmin) jalkaterän mitta tai koko
  pituusmitta, jonka määritelmä on vaihdellut eri aikoina ja paikoissa, nykyisen kansainvälisen määritelmän mukaan 12 tuumaa eli 0,3048 metriä, tunnus ft
gambo
  sienen maahan kiinnittävä varsi

jalkaisin /jˈalkaisɪn/ (adv)
a piedi
  kävellen, kävelemällä

jalkakäytävä /jˈalkakˌæytævæ/ (n)
marciapiede
  jalankulkijoille kadun varteen varattu kulkuväylä

jalkapallo /jˈalkapˌallo/ (n)
calcio
  urheilulaji, jossa kaksi 11-henkistä joukkuetta pyrkivät saman pallon saamaan toistensa maaliin useampia kertoja kuin vastustaja
  jalkapallopelin pelivälineenä oleva pallo

jalkapalloilija /jˈalkapˌalloilˌija/ (n)
calciatore
  jalkapallon pelaaja, henkilö, joka pelaa jalkapalloa

jalkapallokenttä /jˈalkapˌallokˌentːæ/ (n)
campo da calcio
  jalkapallon pelaamiseen tarkoitettu kenttä. Kentän mittoja ei ole määrätty tarkasti, vaan sallittu koko voi olla 100–110 metriä × 64–75 metriä.

jalkapohja /jˈalkapˌohja/ (n)
pianta
  jalkaterän alapuoli

jalkapuoli /jˈalkapˌuolɪ/ (n)
monca, monco
  ihminen, jolta puuttuu toinen jalka.

jalkaväki /jˈalkavˌækɪ/ (n)
fanteria
  maavoimiin kuuluva aselaji, jonka sotilaat taistelevat yleensä jalkaisin ja käyttävät henkilökohtaista asetta

jalkine /jˈalkɪne/ (n)
calzatura
  jalkapohjan alle tai tarvittaessa jalkaterän suojaksi jalkaan kiinnitettävä liikkumista helpottava ympäröiviltä olosuhteilta suojaava toistuvaan käyttöön tarkoitettu pukine, jonka sisäpuolelle voidaan tarvittaessa laittaa vaatekappale tai muu pehmuste. Ulkopuolelle voidaan pukea päällysjalkine tai kiinnittää liikkumista helpottavia laitteita.

jalokaasu /jˈalokˌaːsu/ (n)
gas nobile
  jokin jaksollisen järjestelmän VIII pääryhmän alkuaineista, jotka normaalioloissa ovat yksiatomisia, kemiallisesti reagoimattomia kaasuja

jalokivi /jˈalokˌivɪ/ (n)
gemma, pietra preziosa
  koruna tai muuna koristeena käytetty, erityisen arvokkaana pidetty läpinäkyvä ja valoa taittava kivi tai kova mineraali

jalometalli /jˈalometˌallɪ/ (n)
metallo nobile
  metallinen alkuaine, jonka atomit eivät luovuta uloimpia elektronejaan helposti ja joka ei reagoi sen vuoksi helposti suolahapon tai sitä heikompien happojen kanssa

jalostaa /jˈalostaː/ (v)
allevare
  risteyttää eläimiä valikoivasti siten että halutut geneettiset ominaisuudet korostuvat

jalostamo /jˈalostˌamo/ (n)
raffineria
  teollisuuslaitos jossa jalostetaan jotakin

jalustin /jˈalustɪn/ (n)
staffa
  satulaan kuuluva teline, jossa pidetään jalkaa ratsastaessa

jamaikalainen /jˈamaikalˌainen/ (adj)
giamaicano
  Jamaikasta peräisin oleva tai Jamaikaan liittyvä

jamaikalainen /jˈamaikalˌainen/ (n)
giamaicano
  pysyvästi Jamaikassa asuva henkilö

jamaikanamatsoni /jˈamaikˌanamˌatsonɪ/ (n)
amazzone beccogiallo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jambi /jˈambɪ/ (n)
giambo
  lyhytpitkä, kaksitavuinen runojalka, joka koostuu lyhyestä (painottomasta) ja pitkästä (painollisesta) tavusta ()

jana /jˈana/ (n)
segmento
  suora viiva, jolla on kaksi päätepistettä

janitsaari /jˈanɪtsˌaːrɪ/ (n)
giannizzero
  osmanien armeijan eliittijoukko, jota täydennettiin ottamalla kristittyjä orjia

jankko /jˈaŋkːo/ (n)
sottosuolo
  pellon muokatun ruokamullan alainen tiivis ja kova maakerros, kyntöantura

jano /jˈano/ (n)
sete
  yleensä nestevajauksen aiheuttama tarve juoda; se, että janottaa

janoinen /jˈanoinen/ (adj)
assetato
  sellainen, jolla on jano

jaollinen /jˈaollɪnen/ (adj)
divisibile
  sellainen, joka voidaan jakaa, kun jakajana on nollasta ja jaettavasta eroava yhtä (1) suurempi tai pienempi kokonaisluku.

jaollisuus /jˈaollɪsuːs/ (n)
divisibilità
  kahden kokonaisluvun a ja b välillä vallitsevaa suhdetta kuvaava käsite, joka voidaan määrittää lausekkeesta a=bc, jossa myös c on kokonaisluku, riippuvuutena b
  a (a on jaollinen b:llä)

japani /jˈapanɪ/ (n)
giapponese
  ensisijassa Japanissa puhuttava kieli (kielitunnus: ja)

japanilainen /jˈapanɪlˌainen/ (adj)
giapponese, nipponico
  Japanista peräisin oleva tai tai Japaniin liittyvä

japanilainen /jˈapanɪlˌainen/ (n)
giapponese
  pysyvästi Japanissa asuva henkilö

jarru /jˈarru/ (n)
freno
  liikkeen hidastamiseen ja pysäyttämiseen tai paikalla pysymisen varmentamiseen tarkoitettu laite

jarruneste /jˈarrunˌeste/ (n)
fluido freni
  autojen jarru- sekä kytkinjärjestelmissä käytettävä hydraulineste, jonka avulla jarrutus aikaansaadaan

jarrutehostin /jˈarrutehˌostɪn/ (n)
servofreno
  (ajoneuvotekniikka) laite, joka pienentää jarrujen käyttämiseen tarvittavaa lihasvoimaa

jarruttaa /jˈarrutːaː/ (v)
frenare
  vähentää nopeutta, varsinkin painamalla jarrua

jaspis /jˈaspɪs/ (n)
diaspro
  kvartsin laji, joka voi olla punertavaa, ruskeaa, kellertävää, vihreää tai kirjavaa

jatkaa /jˈatkaː/ (v)
continuare
  olla lopettamatta jo aikaisemmin alkanutta toimintaa, tehdä edelleen keskeytyksettä tai tauon jälkeen

jatko /jˈatko/ (n)
continuazione
  pidennys

jatkoaika /jˈatkoˌaika/ (n)
tempo supplementare
  peliajan loppuun lisättävä aika, jos varsinainen peli päättyy tasapeliin

jatkuminen /jˈatkumɪnen/ (n)
continuazione
  jatkua-verbistä muodostettu teonnimi

jatkumo /jˈatkumo/ (n)
continuo
  yhtenäinen, jatkuva kokonaisuus

jatkuvuus /jˈatkuvuːs/ (n)
continuità
  se, että on jatkuva

jauhe /jˈauhe/ (n)
polvere
  pulveri, luonnostaan jauhomainen tai jauhomaiseksi hienonnettu aine

jauheliha /jˈauhelˌiha/ (n)
macinato
  lihamyllyllä hienonnettu liha, tyypillisesti porsasta tai vasikkaa

jauho /jˈauho/ (n)
farina
  viljan jyvistä (tai muista siemenistä) jauhamalla saatu hienojakoinen ravinnoksi käytettävä aine

jauhoamatsoni /jˈauhoamˌatsonɪ/ (n)
amazzone farinosa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jauhottaa /jˈauhotːaː/ (v)
infarinare
  ripotella jauhoja pinnalle, peittää pinta jauholla

jemeniläinen /jˈemenɪlˌæinen/ (adj)
yemenita
  Jemenistä peräisin oleva tai Jemeniin liittyvä

jemeniläinen /jˈemenɪlˌæinen/ (n)
yemenita
  pysyvästi Jemenissä asuva henkilö

jengi /jˈeŋŋɪ/ (n)
banda
  porukka, etenkin nuorista koostuva joukko

jenkkakahva /jˈeŋkːakˌahva/ (n)
maniglie dell'amore
  uumalle, etenkin housun vyötärön yläpuolelle kertyvä rasvakudos, läski

jenkki /jˈeŋkːɪ/ (n)
yankee
  (arkinen) Yhdysvaltain pohjoisvaltioiden asukas

jerrykannu /jˈerrykˌannu/ (n)
tanica
  kanisteri polttoaineen tai juomaveden säilytykseen

jesuiitta /jˈesuˌiːtːa/ (n)
gesuita
  katolilaisen jesuiittajärjestön jäsen

jiddiš /jˈidːɪʃ/ (n)
yiddish
  jiddišin kieli, juutalaissaksa, keskiajan Saksassa juutalaisten keskuudessa kehittynyt kieli, jota kirjoitetaan heprealaisilla kirjaimilla, mutta sille on olemassa myös virallinen romanisaatiomuoto, kielitunnus: yi)

jo /jˈo/ (adv)
già
  nykyhetkeä aiemmin tai siihen mennessä; määrättyä aikaisemmin, hetkeä aikaisemmin tai siihen mennessä; korostaa etenemistä tiettyyn pisteeseen

jodi /jˈodɪ/ (n)
iodio
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki I

jogurtti /jˈoɡurtːɪ/ (n)
yogurt
  maidosta maitohappobakteerien avulla valmistettu kiinteähkö tai nestemäinen hapanmaitotuote

johanneksenleipäpuu /jˈohannˌeksenlˌeipæpuː/ (n)
carrubo
  mikä tahansa johanneksenleipäpuiden sukuun () kuuluva hernekasvien laji tai sellaisen yksilö

johdanto /jˈohdanto/ (n)
introduzione
  aloitusosio esimerkiksi kirjassa tai elokuvassa

johdinauto /jˈohdɪnˌauto/ (n)
filobus
  linja-auto, joka ottaa käyttövoimansa kadun yläpuolella kulkevista ajolangoista

johtaa /jˈohtaː/ (v)
andare avanti
  olla jonkin yrityksen tai laitoksen johdossa
  olla ensimmäisenä kilpailussa
dirigere
  saattaa jk aine tai ominaisuus toisen aineen kautta toiseen aineeseen

johtaja /jˈohtaja/ (n)
capo
  henkilö, joka johtaa ryhmää tai yhteisöä

johto /jˈohto/ (n)
dirigenza
  yhteisön johtajat; johtajisto, päällystö
  johtaminen

johtoasema /jˈohtoˌasema/ (n)
dominanza
  se että ollaan jonkin johdossa

joikuara /jˈoikuˌara/ (n)
ara frontecastana
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jointti /jˈointːɪ/ (n)
canna
  kannabista sisältävä sätkä, jonka filtteri saattaa olla kierretty pahvinpala

jokapäiväinen /jˈokapˌæivæinen/ (adj)
triviale
  tavallinen, arkinen, arkipäiväinen

jokavuotinen /jˈokavˌuotɪnen/ (adj)
annuale
  sellainen, mikä toistuu joka vuosi

jokeri /jˈokerɪ/ (n)
jolly
  narri

joki /jˈokɪ/ (n)
fiume
  suuri veden muovaama uoma, jossa virtaa vesi

jokiamatsoni /jˈokɪamˌatsonɪ/ (n)
amazzone festosa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jokikaijanen /jˈokɪkˌaijanen/ (n)
inseparabile guancenere
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jonglööri /jˈoŋløːrɪ/ (n)
giocoliere
  esiintyjä, joka heittelee ja pyörittelee erilaisia esineitä ilmassa, yleensä käsillään

jono /jˈono/ (n)
fila, coda
  peräkkäin järjestyneiden ihmisten tai muiden alkioiden joukko

jonottaa /jˈonotːaː/ (v)
fare la coda
  olla jonossa ja odottaa omaa vuoroa

jooga /jˈoːɡa/ (n)
yoga
  ruumiin hallintaa ja mietiskelyä korostava intialainen filosofinen oppi; myös pelkästään siihen liittyvät asento- ja hengitysharjoitukset

jopa /jˈopa/ (adv)
addirittura, persino
  vieläpä, yksinpä, kerrassaan
addirittura, ma, persino
  vahvikesana, joka osoittaa yllättävyyttä tai erikoisuutta; kylläpä

jordanialainen /jˈordanˌialˌainen/ (adj)
giordano
  Jordaniasta peräisin oleva tai Jordaniaan liittyvä

jordanialainen /jˈordanˌialˌainen/ (n)
giordano
  pysyvästi Jordaniassa asuva henkilö

joskus /jˈoskus/ (adv)
talvolta
  satunnaisesti, toisinaan, aika-ajoin, välillä, ajoittain, hetkittäin, silloin tällöin

jouhisorsa /jˈouhɪsˌorsa/ (n)
codone
  Siro ja pitkänmallinen puolisukeltajasorsa, jota esiintyy koko maassa, vaikka pesiikin harvoin eteläisessä Suomessa.

joukko /jˈoukːo/ (n)
insieme
  toisiaan lähellä olevien tai keskenään yhteen kuuluvien yksilöiden tai esineiden ryhmä
  matemaattisten olioiden muodostama tarkkaan määritelty yhdistelmä

joukko-oppi /jˈoukːoˈopːɪ/ (n)
insiemistica
  joukkojen ominaisuuksia tutkiva matematiikan osa-alue, johon matematiikka monilta osiltaan perustuu

joukkohauta /jˈoukːohˌauta/ (n)
fossa comune
  hauta, jonne on haudattu lukuisia ihmisiä; tavallisesti joko joukkokuoleman tai -murhan uhreja

joukkomurha /jˈoukːomˌurha/ (n)
uccisione di massa
  useamman ihmisen murhaaminen kerralla

joukkomurhaaja /jˈoukːomˌurhaːja/ (n)
assassino di massa
  henkilö, joka tekee joukkomurhan; henkilö, joka murhaa ihmisiä joukon verran (ainakin enemmän kuin kaksi tai kolme)

joukkorahoitus /jˈoukːorahˌoitus/ (n)
finanziamento collettivo
  tapa tehdä yhteistyötä ja saada huomiota henkilöiden tai organisaatioiden hankkeille, joiden rahoittaminen tapahtuu keskenään verkostoituvien ihmisten avulla, yleensä internetin välityksellä

joukkoraiskaus /jˈoukːorˌaiskaus/ (n)
stupro di gruppo
  raiskaus jossa on monta raiskaajaa

joukkotuhoase /jˈoukːotˌuhoˌase/ (n)
arma di distruzione di massa
  suurten ihmisjoukkojen tappamiseen ja vahingoittamiseen suunniteltu ase

joukkotuhonta /jˈoukːotuhˌonta/ (n)
genocidio
  jonkin kansallisen, rodullisen, etnisen tai uskonnollisen ryhmän taikka niihin rinnastettavan kansanryhmän hävittäminen kokonaan tai osittain; yleiskielessä kansanmurha

joukkue /jˈoukːue/ (n)
drappello
  ryhmä, jossa peli pelataan
plotone
  ryhmistä koostuva sotilasyksikkö

joulu /jˈoulu/ (n)
Natale
  perinteinen juhla, jota on vietetty, kun päivien lyheneminen on päättynyt; kristittyjen juhla, jota vietetään Jeesuksen joulukuuhun määrätyn syntymäpäivän kunniaksi.

jouluaatto /jˈouluˌaːtːo/ (n)
Vigilia
  joulupäivää edeltävä päivä ja ilta, joulukuun 24. päivän ilta

jouluhalko /jˈouluhˌalko/ (n)
ceppo di Natale
  keski- ja eteläeurooppalainen perinne, jossa tarkoitukseen erityisesti valittu halko poltettiin alun perin ulkosalla talvipäivänseisauksen kunniaksi, nykyään yleensä tulisijassa joulun kunniaksi; siinä käytettävä halko

jouluinen /jˈoulwɪnen/ (adj)
natalizio
  jouluun liittyvä tai joulua ilmentävä

joulukalenteri /jˈoulukalˌenterɪ/ (n)
calendario d'Avvento, calendario di Natale
  adventtikalenteri, pahvinen, joulunodotukseen liittyvä kalenteri, jonka luukkujen sisällä on kuvia tai joskus suklaata

joulukinkku /jˈoulukˌiŋkːu/ (n)
prosciutto di Natale
  perinteisiin suomalaisiin jouluruokiin kuuluva kinkku, joka tavallisimmin valmistetaan kokonaisena uunissa paistamalla

joulukuu /jˈoulukuː/ (n)
dicembre
  vuoden viimeinen kuukausi, kuukausi marraskuun ja tammikuun välissä

joulukuusi /jˈoulukˌuːsɪ/ (n)
albero di Natale
  joulun aikaan tavallisesti sisällä pidettävä monin tavoin koristeltu kuusi, joulupuu

joululahja /jˈoululˌahja/ (n)
regalo di Natale
  jouluna toiselle annettava lahja

joululaulu /jˈoululˌaulu/ (n)
canto natalizio
  jouluaiheinen, jouluna laulettava laulu

joulupukki /jˈoulupˌukːɪ/ (n)
Babbo Natale
  fiktiivinen henkilö, joka tuo jouluisin lapsille lahjoja

joulutähti /jˈoulutˌæhtɪ/ (n)
stella di Natale
  myrkyllinen tyräkkilaji (), yleinen joulun ajan koristekasvi, jonka ylälehdet ovat yl. kirkkaanpunaiset

journalismi /jˈournalˌismɪ/ (n)
giornalismo
  tiedotusoppi

jousi /jˈousɪ/ (n)
arco
  lihasvoimalla jännitettävä kaaresta ja jänteestä koostuva ase, jolla ammutaan nuolia tai vasamia, kaaripyssy
molla
  kierrejousi, vieteri; taipuisa, tarkoitukseensa muotoiltu spiraali tai muu kappale, joka taivutettaessa, puristettaessa tai vedettäessä pyrkii palaamaan alkuasemaansa
arcetto, archetto
  hieman kaareva varsi ja sen rinnalle jännitettyjä jouhia, joilla hangataan kieliä poikkisuuntaan soitettaessa jousisoittimia

jousiammunta /jˈousɪˌammunta/ (n)
tiro con l’arco
  urheilulaji, jossa pyritään ampumaan nuoli jousen avulla maalitauluun

jousiampuja /jˈousɪˌampuja/ (n)
arciere
  henkilö, joka harrastaa jousiammuntaa

jousisoitin /jˈousɪsˌoitɪn/ (n)
strumento ad arco
  jousella soitettava soitin

joustava /jˈoustava/ (adj)
flessibile
  sellainen, joka joustaa

joustavuus /jˈoustavuːs/ (n)
flessibilità
  se, että on joustava

joutsen /jˈoutsen/ (n)
cigno
  mikä tahansa joutsenten sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö, erityisesti laulujoutsen ()

joutsenlaulu /jˈoutsenlˌaulu/ (n)
canto del cigno
  varsinkin taiteilijan viimeinen esiintyminen, julkaisu tms.

joviaali /jˈovɪˌaːlɪ/ (adj)
gioviale
  leppoisan ystävällinen, rennon hyväntuulinen

juhla /jˈuhla/ (n)
festa
  juhlapyhä

juhlapuku /jˈuhlapˌuku/ (n)
abito da sera
  juhlassa tai muussa tärkeässä tilaisuudessa käytettävä muodollinen asu

juhlia /jˈuhlɪa/ (v)
festeggiare
  viettää juhlaa

jukataninamatsoni /jˈukatˌanɪnamˌatsonɪ/ (n)
amazzone dalle redini gialle
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

julistaa /jˈulɪstaː/ (v)
dichiarare
  ilmoittaa julkisesti ja muodollisesti

juliste /jˈulɪste/ (n)
manifesto, affisso
  seinälle tai muulle näkyvälle paikalle kiinnitettävä suuri paperi, jossa on kuvia, tekstiä tai molempia

julkaisematon /jˈulkaisˌematon/ (adj)
inedito
  sellainen, jota ei ole julkaistu

julkaisija /jˈulkaisˌija/ (n)
editore
  henkilö, joka julkaisee

julkaista /jˈulkaista/ (v)
pubblicare
  kustantaa, toimittaa julkisesti saataville

julkaisu /jˈulkaisu/ (n)
pubblicazione
  julkaistu kirjallinen tai audiovisuaalinen tuote tai muunlainen teos

julkinen /jˈulkɪnen/ (adj)
pubblico
  yleisessä tiedossa oleva, tunnettu (asia), avoimesti tapahtuva

julkinen liikenne /jˈulkɪnen lˈiːkenne/ (n)
servizio pubblico
  henkilöliikennettä, joka hoidetaan kaikkien käytettävissä olevilla liikennevälineillä

julkisivu /jˈulkɪsˌivu/ (n)
facciata
  rakennuksen ulkoseinien ulkopinta ja samalla näkyvin osa; erityisesti se rakennuksen etuosaksi ajateltava ulkopinta, kadulle suuntautuva ja näkyvä osa

julkisoikeus /jˈulkɪsˌoikeus/ (n)
diritto pubblico
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii julkista valtaa käyttävien toimijoiden (esim. valtion ja kuntien) ja yksityistä valtaa käyttävien toimijoiden (esim. luonnollisten henkilöiden ja yritysten) välisiä oikeussuhteita

julkistaa /jˈulkɪstaː/ (v)
distribuire
  tehdä julkiseksi, saattaa julkisuuteen

julkistus /jˈulkɪstus/ (n)
pubblicazione
  julkistamisen tai julkaisemisen toteutus, julkiseksi teko

julkisuus /jˈulkɪsuːs/ (n)
pubblicità
  nähtävillä tai muuten yleisessä tietoisuudessa oleminen

julma /jˈulma/ (adj)
crudele
  joka ei välitä toisten kärsimyksistä, tunteeton ja raaka

jumala /jˈumala/ (n)
dio
  johonkin uskontoon liittyvä toiminnan aiheuttaja tai hallitsija, joita joissakin uskonnoissa voi olla useitakin

jumalatar /jˈumalatar/ (n)
dea
  naispuolinen jumala monijumalaisuudessa

jumalaton /jˈumalaton/ (adj)
empio
  sellainen, jolla ei ole Jumalaa; joka ei ole uskovainen

jumaluus /jˈumaluːs/ (n)
deità
  jumalan olemus; jumalallisuus

juna /jˈuna/ (n)
treno
  raiteilla kulkeva kulkuneuvo, joka yleensä koostuu veturista ja siihen liitetyistä vaunuista

junamatka /jˈunamˌatka/ (n)
viaggio in treno
  matka junalla

juoda /jˈuoda/ (v)
bere
  ottaa nestettä suuhunsa ja niellä se

juoksija /jˈuoksɪja/ (n)
corridore
  henkilö, joka juoksee

juoksuhauta /jˈuoksuhˌauta/ (n)
fossato
  maahan kaivettava ojamainen kuoppa, joka antaa sotilaille suojan suoralta tulelta

juoksuhiekka /jˈuoksuhˌiekːa/ (n)
sabbie mobili
  vedensekaisen hiekan muodostava löysä, upottava seos

juoksujalkainen /jˈuoksujˌalkainen/ (n)
centopiedi
  juoksujalkaisten luokkaan () kuuluvia tuhatjalkaisia

juoksutusmaha /jˈuoksutˌusmaha/ (n)
abomaso
  märehtijöiden neljästä mahasta viimeinen

juoma /jˈuoma/ (n)
bevanda
  juotavaksi tarkoitettu neste, jota usein nautitaan ruoan yhteydessä

juomalasi /jˈuomalˌasɪ/ (n)
bicchiere
  lasinen juoma-astia

juomaraha /jˈuomarˌaha/ (n)
mancia
  ravintolan, hotellin tms. palvelushenkilökunnalle annettu pieni ylimääräinen palkkio; palveluraha

juomavesi /jˈuomavˌesɪ/ (n)
acqua potabile
  juotavaksi tarkoitettu terveydelliset vaatimukset täyttävä vesi

juoni /jˈuonɪ/ (n)
trama
  metku, ovela suunnitelma, jonkun puijaamiseksi

juoppo /jˈuopːo/ (n)
alcolista
  alkoholin suurkuluttaja tai usein juova alkoholisti

juopunut /jˈuopunut/ (adj)
ubriaco
  havaittavasti alkoholin vaikutuksen alainen

juoru /jˈuoru/ (n)
chiacchera
  toisen henkilön henkilökohtaisiin asioihin liittyvä huhu

juoruta /jˈuoruta/ (v)
spettegolare
  levittää juorua

juosta /jˈuosta/ (v)
correre
  liikkua nopeasti jaloillaan

juridinen /jˈurɪdɪnen/ (adj)
giuridico
  juridiikkaan liittyvä; lainopillinen

jurtta /jˈurtːa/ (n)
yurta
  telttaa muistuttava ikkunaton rakennelma, jota aasialaiset paimentolaiset käyttävät mukana kuljetettavana asumuksenaan

jutkuttaa /jˈutkutːaː/ (v)
fregare, raggirare
  saada uskomaan totuudenvastainen asia

juttelu /jˈutːelu/ (n)
pettegolezzo
  jutteleminen

juuri /jˈuːrɪ/ (n)
radice
  kasvin lehdetön, ravinteita ottava useimmiten maanalainen osa, joka kiinnittyy varteen

juurikas /jˈuːrɪkas/ (n)
barbabietola
  villin rantajuurikkaan viljelty muoto (Beta vulgaris), jonka muunnoksia ovat mm. punajuuri, rehujuurikas ja sokerijuurikas

juusto /jˈuːsto/ (n)
formaggio, cacio
  maidosta juoksettamisen ja maitohappokäymisen avulla valmistettu kiinteä elintarvike

juutalainen /jˈuːtalˌainen/ (adj)
ebreo
  juutalaisen perinteen mukainen, juutalaisuuteen liittyvä

juutalainen /jˈuːtalˌainen/ (n)
ebreo, giudeo
  henkilö, joka kuuluu osin kreikkalaiseen heimoon, jonka geneettisen linjan alku on paikannettu nykyisen Turkin koillisosan alueelle lähelle nykyistä Georgiaa

juutalaisuus /jˈuːtalˌaisuːs/ (n)
ebraismo
  juutalaisten alun perin Persiasta saapunut uskonto ja kulttuuri

juveeli /jˈuveːlɪ/ (n)
gioiello
  hiottu jalokivi

jyrkkä /jˈyrkːæ/ (adj)
erto
  lähes pystysuora, sellainen jonka kulmakerroin on suuri

jyrkänne /jˈyrkænne/ (n)
scogliera
  jyrkkä, jopa pystysuora rinne

jyrsijä /jˈyrsɪjæ/ (n)
roditore
  Rodentia-lahkoon kuuluva nisäkäs
fresatore
  ammattihenkilö, joka käyttää jyrsintä työkoneenaan (kappaleen työstössä)

jyrsin /jˈyrsɪn/ (n)
fresalesatrice
  lastuavaan työstöön käytettävä kone, jossa työkalun terä (tai terät) lastuaa materiaalia jyrsimen pöytään kiinnitetystä työstettävästä kappaleesta
  liikkuva kone, jota käytetään tienpäällysteen, kuten asfaltin, jyrsintään

jyvä /jˈyvæ/ (n)
grano
  heinäkasvin pähkylämäinen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen

jyvänen /jˈyvænen/ (n)
granello
  rae, hiukkanen

jähmettyä /jˈæhmetːˌyæ/ (v)
congelare
  pysähtyä (täysin), tulla aivan liikkumattomaksi

jäinen /jˈæinen/ (adj)
gelido
  jäästä muodostunut, tai tehty, jäässä oleva, jään peittämä, jäänsekainen

jäkki /jˈækːɪ/ (n)
nardo, nardo cervino
  jäkkien suvun () ainoa laji () tai sen yksilö

jäkälä /jˈækælæ/ (n)
lichene
  (Lichenes) symbioottinen eliö, joka koostuu sienestä ja mikroskooppisista viherlevistä tai syanobakteereista

jäljittää /jˈæljɪtːæː/ (v)
rintracciare
  etsiä jälkien perusteella

jälkeläinen /jˈælkelˌæinen/ (n)
discendente
  suvullisessa lisääntymisessä eliölle syntynyt uusi saman lajin yksilö. Ihmisellä lapsi, tytär tai poika. Muille lajeille on omat nimityksensä, vaikka niitäkin saatetaan kuvaannollisesti sanoa lapsiksi.

jälki /jˈælkɪ/ (n)
traccia
  jonkun tai jonkin kulkemisesta kulkualustaan syntynyt ura tai painauma

jälkiliite /jˈælkɪlˌiːte/ (n)
suffisso
  sanan vartaloon tai taivutusvartaloon liitetty johto- tai taivutuspääte, suffiksi

jälkiruoka /jˈælkɪrˌuoka/ (n)
dessert
  ruokailun päätteeksi syötävä ja usein makea ruoka

jälkiruokaviini /jˈælkɪrˌuokavˌiːnɪ/ (n)
vino da dessert
  maultaan makea viini, joka sopii nautittavaksi jälkiruoan kanssa

jälleenmyyjä /jˈælleːnmˌyːjæ/ (n)
rivenditore
  henkilö tai yritys, joka hankkii tukkupakkauksen tai muun suuren erän tavaraa myydäkseen niitä edelleen kappaletavarana

jälleenmyynti /jˈælleːnmˌyːntɪ/ (n)
rivendita
  ostetun tavaran myyminen edelleen

jänis /jˈænɪs/ (n)
lepre
  mikä tahansa jäniseläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

jänne /jˈænne/ (n)
tendine
  luja sidekudoksesta muodostuva rakenne, joka liittää lihaksen luuhun tai rustoon

jänneväli /jˈænnevˌælɪ/ (n)
campata
  sillan tai muun mekaanisen rakenteen tukien väli

jännite /jˈænnɪte/ (n)
voltaggio, tensione
  sähköinen potentiaaliero; eräs sähköinen suure

jännitys /jˈænnɪtys/ (n)
eccitamento
  se, kun jokin (ihminen tai eloton esine) on jännittynyt; jännitystila, jännittäminen

järjestelmä /jˈærjestˌelmæ/ (n)
sistema
  yhteen kuuluvien osien kokonaisuus

järjestelmällinen /jˈærjestˌelmællɪnen/ (adj)
sistematico
  järjestystä noudattava, suunnitelmallisesti toteutettava

järjestelmäriippumaton /jˈærjestˌelmærˌiːpːumaton/ (adj)
multipiattaforma
  sellainen, joka on suunniteltu toimimaan useissa eri käyttöjärjestelmissä

järjestys /jˈærjestys/ (n)
ordine
  useiden eri asioiden, esineiden tai olentojen kesken vallitseva tila
  (filosofia, matematiikka, logiikka) joukon jäsenten välinen kahden relaation keskinäinen tai kahden kvantiteetin keskinäinen samankaltaisuus

järjestysluku /jˈærjestˌysluku/ (n)
numerale ordinale
  luku, joka ilmaisee järjestyksen; ordinaaliluku

järjestäjä /jˈærjestˌæjæ/ (n)
organizzatore
  joku joka järjestää esim. tilaisuuden tai toimintaa

järjestää /jˈærjestæː/ (v)
disporre
  laittaa järjestykseen, lajitella
  hoitaa kuntoon

järjetön /jˈærjetøn/ (adj)
assurdo
  absurdi, sellainen, joka on vailla järkeä; järjenvastainen, älytön

järkeillä /jˈærkeillæ/ (v)
argomentare
  ajatella jotakin järkevästi, käyttää järkeään, päätellä

järki /jˈærkɪ/ (n)
mente, ragione
  kyky ajatella rationaalisesti

järvi /jˈærvɪ/ (n)
lago
  lampea suurempi veden täyttämä luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä. Joskus minimikokona pidetään neljää hehtaaria.

jäsen /jˈæsen/ (n)
membro
  (anatomia) ihmisen tai eläimen ruumiinosa, etenkin raaja
  (sosiologia) yksittäinen joukkoon kuuluja

jäsenvaltio /jˈæsenvˌaltɪo/ (n)
stato membro
  valtio, joka on jäsenenä jossain organisaatiossa tai liittoumassa

jäte /jˈæte/ (n)
immondizia
  jostakin toiminnasta syntyvä tarpeeton ja sen tuottajalle hyödyntämiskelvoton aine tai energia

jätevesi /jˈætevˌesɪ/ (n)
acqua di scarico
  käytettynä hylätty, epäpuhtauksia sisältävä vesi

jätkä /jˈætkæ/ (n)
fante
  yhdestoista korttipakan kortti, sotilas, kuvakortti, jossa on luvun 11 sijasta kirjain J

jättiläinen /jˈætːɪlˌæinen/ (n)
gigante, colosso
  (mytologia) jätti, tarujen yliluonnollisen kookas yleensä suurelta osin ihmisen kaltainen olento

jättiläisalbatrossi /jˈætːɪlˌæisalbˌatrossɪ/ (n)
albatro urlatore
  eteläisen jäämeren alueella tavattava albatrossilaji (), jonka yksilöt ovat maailman kookkaimpia lintuja (siipien kärkiväli yli 3,5 m)

jättiläismäinen /jˈætːɪlˌæismæinen/ (adj)
gigantesco
  jättiläistä muistuttava, sen kokoinen; valtava, suunnaton

jättipotti /jˈætːɪpˌotːɪ/ (n)
montepremi
  arvonnan suuri päävoitto

jättää /jˈætːæː/ (v)
lasciare
  pistää jokin johonkin lähtien itse pois; antaa olla siinä paikassa jossa se on

jäykkä /jˈæykːæ/ (adj)
rigido
  ei taipuisa, niin kova ettei taivu

jää /jˈæː/ (n)
ghiaccio
  veden kiinteä olomuoto alle nollan celsius-asteen lämpötiloissa

jäädä /jˈæːdæ/ (v)
restare, rimanere
  alkaa pysyä jossakin paikassa

jääkaappi /jˈæːkaːpːɪ/ (n)
frigorifero, frigo
  kylmäkoneella jäähdytetty lämpöeristetty kaappi, jossa säilytetään elintarvikkeita ja muuta kylmäsäilytystä tarvitsevaa

jääkausi /jˈæːkausɪ/ (n)
era glaciale
  aikakausi jolloin Maapallon lämpötila laskee ja pohjoiset ja eteläiset alueet peittyvät jääpeitteen alle

jääkiekko /jˈæːkiekːo/ (n)
hockey su ghiaccio
  jäällä kaukalossa pelattava joukkuepeli, jossa pelivälineenä käytetään pientä, kumista kiekkoa
disco, puck
  samannimisen joukkuepelin pelivälineenä käytetty kuminen kiekko

jäälokki /jˈæːlokːɪ/ (n)
gabbiano d'avorio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

jäänmurtaja /jˈæːnmurtˌaja/ (n)
rompighiaccio
  laiva, joka murtaa jään rikki toisten alusten tieltä

jääpuikko /jˈæːpwɪkːo/ (n)
ghiacciolo
  katolta tms. valuvasta vedestä jäätynyt muodostuma, jolla tyypillisesti on alaspäin suuntautuva terävä kärki; joskus myös edellisen alapuolelle veden putoamiskohtaan kärki ylöspäin jäätynyt vastaava muodostuma

jäätanssi /jˈæːtanssɪ/ (n)
danza su ghiaccio
  yksi taitoluistelun lajeista

jäätee /jˈæːteː/ (n)
tè freddo
  kylmänä tarjottu tee, jossa on jääpaloja

jäätelö /jˈæːtelø/ (n)
gelato
  maito- , kerma- tai kasvisöljypohjainen jäädytetty jälkiruoka

jäätelökone /jˈæːtelˌøkone/ (n)
gelatiera
  jäätelön valmistamiseen tarkoitettu kone

jäätelötötterö /jˈæːteløtˌøtːerø/ (n)
cono gelato
  vohvelista tehty kartio, jonka sisälle voidaan laittaa jäätelöpalloja

jäätikkö /jˈæːtɪkːø/ (n)
ghiacciaio
  maan napa- ja vuoristoseduilla lumirajan yläpuolella muodostunut ja myös lumirajan alapuolelle siirtynyt monien metrien paksuisen jään kattama laaja jääkenttä ja virta

jäätikkötiede /jˈæːtɪkːøtˌiede/ (n)
glaciologia
  glasiologia eli kryosfäärin geofysiikka; jäätä, jäätiköitä, jääpeitettä, lunta ja niihin liittyviä luonnonilmiöitä tutkiva tieteenala

jäätynyt konflikti /jˈæːtynyt kˈonflɪktɪ/ (n)
conflitto congelato
  konflikti, jolle ei ole löydetty ratkaisua, mutta jonka aiheuttamat asetelmat ovat jääneet voimaan

jäävuori /jˈæːvuorɪ/ (n)
iceberg
  jäätiköstä lohjennut meressä kelluva makeavetinen jääkappale

jäävuorisalaatti /jˈæːvuorˌisalˌaːtːɪ/ (n)
lattuga iceberg
  elintarvikkeena käytettävä pyöreäkeräinen salaattilajike

kaaderi /kˈaːderɪ/ (n)
organico
  sotavoimien vakinainen henkilöstö, vakinainen henkilöstö, kantahenkilökunta

kaadin /kˈaːdɪn/ (n)
caraffa
  nokallinen kannu

kaahailu /kˈaːhailu/ (n)
guida pericolosa
  kaahaileminen

kaahata /kˈaːhata/ (v)
guidare pericolosamente
  ajaa ajoneuvolla huolimattomasti kovaa vauhtia

kaakao /kˈaːkao/ (n)
cacao, cioccolata
  kaakaopuun (Theobroma cacao) kuivatuista ja fermentoiduista siemenistä valmistettu jauhe, jota käytetään mm. suklaan valmistukseen

kaakaojauhe /kˈaːkaojˌauhe/ (n)
polvere di cacao
  kaakaopuun siemenistä jauhettu jauhe, elintarvikkeiden raaka-aineena käytettävä

kaakaojuoma /kˈaːkaojˌuoma/ (n)
cacao, cioccolata
  juoma, joka on valmistettu kaakaojuomajauhetta nesteeseen sekoittamalla

kaakaopapu /kˈaːkaˌopapu/ (n)
chicco di cacao
  kaakaopuun siemen

kaakaopuu /kˈaːkaopuː/ (n)
albero di cacao
  Theobroma cacao, trooppinen kasvi, jonka siemenistä valmistetaan kaakaota

kaakaovoi /kˈaːkaovoi/ (n)
burro di cacao
  kaakaopavuista puristettava rasva, kaakaorasva

kaakatus /kˈaːkatus/ (n)
chiocciare
  kanojen ja eräiden muiden lintujen tuottama ääni

kaakeli /kˈaːkelɪ/ (n)
mattonella
  pieni lasitettu keraamilaatta, joita käytetään esimerkiksi kylpyhuoneen seinien päällystämiseen

kaakki /kˈaːkːɪ/ (n)
brenna
  hevonen

kaakko /kˈaːkːo/ (n)
sud-est
  väli-ilmansuunta idän ja etelän välissä

kaakkuri /kˈaːkːurɪ/ (n)
strolaga minore
  eräs Suomessakin pesivä vesilintu ()

kaale /kˈaːle/ (n)
cale
  romani

kaali /kˈaːlɪ/ (n)
cavolo
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji (Brassica oleracea), jota viljellään monina eri lajikkeina vihanneksena; erityisesti keräkaali

kaamos /kˈaːmos/ (n)
notte polare
  aika keskitalvella (joulukuussa) pimeimpään vuodenaikaan, jolloin aurinko ei nouse ollenkaan pohjoiskalotilla, pohjoisen napapiirin pohjoispuolella

kaanon /kˈaːnon/ (n)
canone
  kirjoitukset, jotka jokin yleisesti arvossa pidetty kristillinen toimielin, varsinkin kirkolliskokous, on hyväksynyt Raamattuun kuuluviksi
  melodian toistaminen kaikuna; sama melodia aloitetaan eri aikoihin ja melodiat seuraavat toisiaan tietyn aikavälin etäisyydellä

kaaos /kˈaːos/ (n)
caos
  epäjärjestys, sekasorto, hajaannus, sekaannus

kaapata /kˈaːpata/ (v)
dirottare
  ryöstää, siepata

kaapeli /kˈaːpelɪ/ (n)
cavo
  eristetty, yleensä monijohtiminen johto

kaappari /kˈaːpːarɪ/ (n)
corsaro
  henkilö, jolle hallitsija on antanut kaapparikirjan ryöstää vihollisen aluksia

kaappi /kˈaːpːɪ/ (n)
armadio, pensile
  tavaroiden säilytykseen tarkoitettu umpinainen ovellinen huonekalu, jossa on yleensä hyllyjä tai orsia, joihin tavarat asetetaan
armadio
  isokokoinen henkilö

kaapu /kˈaːpu/ (n)
abito
  viitta

kaarevuus /kˈaːrevuːs/ (n)
curvatura
  se, että jokin on kaareva

kaari /kˈaːrɪ/ (n)
arco
  ympyrän kaaren osa, yhtenäinen viiva, joka kaartuu
  (graafiteoria) verkon osa kahden solmun välillä

kaarikäytävä /kˈaːrɪkˌæytævæ/ (n)
arcata
  (arkkitehtuuri) käytävä, joka kulkee pylväiden tukeman holvikaaren alla

kaarna /kˈaːrna/ (n)
corteccia
  puun uloin kerros; sen kuori, erit. iäkkään männyn paksu kuori

kaasu /kˈaːsu/ (n)
gas
  korkeissa lämpötiloissa esiintyvä aineen olomuoto, jossa molekyylit ovat niin harvassa, että ne voivat liikkua toistensa ohi ja ne ovat helposti puristettavissa pienempään tilaan

kaasukammio /kˈaːsukˌammɪo/ (n)
camera a gas
  teloituksessa käytettävä huone, jonne suljettu altistetaan tappavalle kaasulle

kaasukello /kˈaːsukˌello/ (n)
gasometro
  suuri kupumainen kaasunpainetta tasaava kaasusäiliö, jota käytettiin mm. kaupunkikaasun varastointiin

kaasukuolio /kˈaːsukˌuolɪo/ (n)
gangrena gassosa
  Clostridium perfringens -bakteerin aiheuttama hengenvaarallinen kudostulehdus

kaasunaamari /kˈaːsunˌaːmarɪ/ (n)
maschera antigas
  kasvot peittävä suojavaruste, joka suojaa kasvoja ja hengitysteitä saasteilta ja myrkyiltä

kaasuputki /kˈaːsupˌutkɪ/ (n)
gasdotto
  maastossa kulkeva putki, jota käytetään maakaasun kuljettamiseen

kaasutin /kˈaːsutɪn/ (n)
carburatore
  polttomoottorin osa, joka säätää polttoaineen ja ilman syöttöä moottorille

kaataa /kˈaːtaː/ (v)
versare
  poistaa ainetta astiasta, säiliöstä tai lavalta

kaatopaikka /kˈaːtopˌaikːa/ (n)
discarica
  alue, jolle varastoidaan jätteitä

kaatua /kˈaːtua/ (v)
cadere
  menettää hallittu tasapaino; mennä ympäri tai kyljelleen; murtua, luhistua; läikkyä astian reunojen yli

kaava /kˈaːva/ (n)
formula
  symbolein ilmaistu matemaattinen sääntö

kaavinta /kˈaːvɪnta/ (n)
curettage
  (gynekologia), (kirurgia) kohtuontelon limakalvon poisto gynekologisista syistä, raskaustilanteissa myös kohtuontelon tyhjentäminen raskausmateriaalista

kaavio /kˈaːvɪo/ (n)
diagramma
  kaaviokuva, kaavamainen esitys jostakin

kabaree /kˈabareː/ (n)
cabaret
  kabaretti, tavallisesti ravintolassa esitettävä sukkeluuksia sisältävä kevyt "juonellinen" viihdeohjelma

kabbala /kˈabːala/ (n)
cabala
  (mytologia) juutalaiseen perimätietoon perustuva oppi

kadehtia /kˈadehtˌia/ (v)
invidiare
  ei suoda jklle jtak hänen saamaansa myönteistä asiaa, olla jklle kateellinen jstak

kadenssi /kˈadenssɪ/ (n)
cadenza
  lopuke eli usein määrämuotoinen sarja sointuja tai säveliä musiikkiesityksen, fraasin tai muun kappaleen osan lopussa
  soolokadenssi eli konserton osa, jossa solisti ilman orkesterin säestystä soittaa virtuoosisen näytteen taidoistaan

kadmium /kˈadmium/ (n)
cadmio
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemialliallinen merkki Cd

kadottaa /kˈadotːaː/ (v)
perdere
  aiheuttaa jonkin katoaminen, usein tahtomattaan; hukata, hävittää

kafkamainen /kˈafkamˌainen/ (adj)
kafkiano
  joka tuo mieleen kirjailija Franz Kafkan tuotannon, järjettömiä, hämmentäviä ja uhkaavia tilanteita sisältävä

kaftaani /kˈaftaːnɪ/ (n)
caffettano
  miesten käyttämä puuvillasta tai silkistä valmistettu viittamainen vaate

kahakka /kˈahakːa/ (n)
scaramucca
  pienehkö vihamielinen, monesti aseellinen, yhteenotto; jupakka, mellakka

kahdeksasosanuotti /kˈahdeksˌasosanˌuotːɪ/ (n)
croma, ottavo
  ¹/₈-nuotti, puolen neljäsosanuotin tai kahden kuudestoistaosanuotin pituinen nuotti

kahlaamo /kˈahlaːmo/ (n)
guado
  matalavetinen joenylityspaikka

kahva /kˈahva/ (n)
impugnatura
  esimerkiksi oven, astian, työkalun tai aseen osa, josta siihen tartutaan kädellä

kahvakuula /kˈahvakˌuːla/ (n)
ghiria
  kahvallinen, kuntoiluvälineenä käytettävä metallinen kuula

kahvi /kˈahvɪ/ (n)
caffè
  tavallisesti kuumana nautittava juoma, joka on valmistettu uuttamalla veteen kahvipensaan paahdetuista pavuista jauhettua jauhetta
  kahvipensaan (jauhetut) pavut, joista em. juoma valmistetaan

kahvikuppi /kˈahvɪkˌupːɪ/ (n)
tazza di caffè
  astia, yl. korvallinen kuppi, joka on tarkoitettu kahvin tarjoiluun ja kahvista nauttimiseen

kahvila /kˈahvɪla/ (n)
caffè, caffetteria
  paikka, josta voi yleensä ostaa paikalla nautittavaksi kahvia, teetä, virvoitusjuomia, leivonnaisia ja pikkulämpimiä

kahvimylly /kˈahvɪmˌylly/ (n)
macinacaffè
  laite, jota käytetään paahdettujen kahvipapujen jauhamiseen

kahvinkeitin /kˈahvɪŋkˌeitɪn/ (n)
macchina da caffè
  sähköinen laite, jolla valmistetaan kahvijauheesta juomaa kuumalla vedellä uuttamalla

kahvipannu /kˈahvɪpˌannu/ (n)
caffettiera
  yleensä nokallinen astia, jota käytetään kahvin valmistamiseen, useimmiten liedellä kuumentamalla

kahvipapu /kˈahvɪpˌapu/ (n)
grano di caffè
  kahvipensaan siemen, kahvinpapu, joita käytetään kahvijuoman raaka-aineena

kaihi /kˈaihɪ/ (n)
cateratta
  silmäsairaus, harmaakaihi

kaikkialla /kˈaikːɪalla/ (adv)
dappertutto, ovunque
  joka paikassa

kaikkitietävä /kˈaikːɪtˌietævæ/ (adj)
onnisciente
  sellainen, joka tietää kaiken

kaiku /kˈaiku/ (n)
eco
  äänen tai sähkömagneettisen säteilyn heijastuma

kaikukoppa /kˈaikukˌopːa/ (n)
cassa di risonanza
  kielisoittimen osa, joka vahvistaa kielen värähdellessä äänenvoimakkuutta

kaima /kˈaima/ (n)
omonimo
  samanniminen henkilö

kaimaani /kˈaimaːnɪ/ (n)
caimano
  krokotiilieläimiin kuuluvan alligaattorien heimon matelija

kainalo /kˈainalo/ (n)
ascella
  alue olkanivelen alla

kainalosauva /kˈainalosˌauva/ (n)
gruccia
  kävelemisessä avustava sauva, joka antaa tukea kainalon kohdalle

kaisla /kˈaisla/ (n)
giunco di palude
  jokin vesistöissä, järvissä, lammissa ja joissa tai sisäsaariston merenlahtien vesissä kasvava heinäkasvi

kaistanleveys /kˈaistanleveys/ (n)
larghezza di banda
  ilmaisee sen siirtokaistan leveyden millä määritellyn taajuusvasteen ehdot täyttyvät

kaivaa /kˈaivaː/ (v)
scavare
  tehdä alustaan alaspäin syvenevä onkalo siirtäen siitä ainetta syrjään

kaivata /kˈaivata/ (v)
mancare
  tuntea kaipuuta

kaivertaa /kˈaivertaː/ (v)
bulinare
  poistaa osia esineen pinnasta siten, että siihen syntyy tekstiä tai kuvio

kaivinkone /kˈaivɪŋkˌone/ (n)
escavatore, escavatrice
  irtonaisten maalajien irrottamiseen, läjitykseen ja kuormaukseen käytettävä kaivulaittein varustettu työkone

kaivo /kˈaivo/ (n)
pozzo
  vesikaivo, maahan kaivettu tai porattu pystysuuntainen kuilu tai reikä, johon pohjaveden toivotaan kerääntyvän, ja josta vesi pumpataan tai nostetaan ämpärillä

kaivos /kˈaivos/ (n)
miniera
  hyödyllisten kivennäisten talteenottoa varten tehty avolouhos tai maanalainen kaivos

kaivosmies /kˈaivosmies/ (n)
minatore
  kaivoksen työntekijä

kaivostoiminta /kˈaivostˌoimɪnta/ (n)
estrazione mineraria
  alkutuotantoon lukeutuva kaivoksen operointi ja siihen liittyvät asiat

kajakki /kˈajakːɪ/ (n)
kajak
  istuvassa asennossa melottava koskiin ja merialueille soveltuva pieni vesikulkuneuvo, jonka mela on kaksilapainen

kakadu /kˈakadu/ (n)
cacatua
  töyhtöpäinen papukaijojen heimon alaheimon edustaja, joita tavataan Australiassa

kakapo /kˈakapo/ (n)
kakapo
  pöllöpapukaija, harvinainen ja lähes lentokyvytön lintu ()

kaki /kˈakɪ/ (n)
cachi
  eräs kasvi (), jonka syötävät hedelmät tunnetaan myös nimellä persimoni

kakka /kˈakːa/ (n)
cacca, popò
  uloste

kakkonen /kˈakːonen/ (n)
due
  kahden numero, numero 2; numerolla kaksi merkitty tai järjestetty; toinen kohta jossain luettelossa tai hissin painikkeissa

kakku /kˈakːu/ (n)
torta
  yleensä makea leivonnainen, joka koostuu tavallisesti ainakin vehnäjauhosta, sokerista ja munasta; suomen kielessä lähikielistä poiketen sekä täytekakku että kuivakakku

kakofonia /kˈakofˌonɪa/ (n)
cacofonia
  äänten sekasointu

kaksikielinen /kˈaksɪkˌielɪnen/ (adj)
bilingue
  sellainen, joka osaa kahta kieltä

kaksikielisyys /kˈaksɪkˌielɪsyːs/ (n)
bilinguismo
  se, että on kaksikielinen

kaksimielisyys /kˈaksɪmˌielɪsyːs/ (n)
doppio senso
  puheessa tai tekstissä oleva kohta, jolla on tahallinen tai tahaton toinen, varsinkin seksuaalisuuteen liittyvä, merkitys; käytetään flirttailussa ja huumorissa

kaksintaistelu /kˈaksɪntˌaistelu/ (n)
duello
  kahden henkilön välinen kamppailu

kaksisuuntainen mielialahäiriö /kˈaksɪsˌuːntainen mˈielɪˌalahˌæirɪø/ (n)
psicosi maniaco-depressiva
  mielialahäiriö, jossa mieliala vaihtelee ja jossa esiintyy manian ohella masennusta eli depressiota; bipolaarinen mielialahäiriö

kaksitaso /kˈaksɪtˌaso/ (n)
biplano
  kaksitasokone, kaksitasoinen lentokone, jossa on kaksi siipeä päällekkäin

kaksoishele /kˈaksoishˌele/ (n)
gruppetto
  korukuvio, jossa runkosävel ja sen ala- ja yläpuolinen sävel soitetaan nopeasti peräkkäin

kaksoiskokonuotti /kˈaksoiskˌokonˌuotːɪ/ (n)
breve
  kahden kokonuotin pituinen nuotti, brevis

kaksoisleuka /kˈaksoislˌeuka/ (n)
doppio mento
  rasvapoimu leuan alla

kaksoisolento /kˈaksoisolˌento/ (n)
sosia
  henkilö tai muu olento, joka muistuttaa toista niin paljon, että sekaantuminen on todennäköistä tai ainakin mahdollista

kaksoispiste /kˈaksoispˌiste/ (n)
due punti
  välimerkki, jolla on useita kieliopillisia funktioita; sen symboli on [:]

kaksoistähti /kˈaksoistˌæhtɪ/ (n)
stella binaria
  kahden samaa painopistettä kiertävän tähden järjestelmä

kaksonen /kˈaksonen/ (n)
gemello
  ihminen tai eläin, joka on syntynyt samassa synnytyksessä kuin yksi sisaruksistaan

kaktus /kˈaktus/ (n)
cactus
  kuivuuteen sopeutunut, usein piikikäs mehikasvi (Cactaceae)

kaktusaratti /kˈaktusarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto della caatinga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kala /kˈala/ (n)
pesce
  selkärankainen, kiduksilla hengittävä vesieläin
  kalan liha ruoan raaka-aineena

kalakauppias /kˈalakˌaupːɪas/ (n)
pescivendolo
  kalakaupan pitäjä, kalan myyjä

kalakeitto /kˈalakˌeitːo/ (n)
zuppa di pesce
  kalaa sisältävä keittoruoka, jossa yleensä on myös perunaa lohkoina

kalalisko /kˈalalˌisko/ (n)
ittiosauro
  eräitä sukupuuttoon kuolleita kalaa muistuttaneita matelijoita (-lahko)

kalalokki /kˈalalˌokːɪ/ (n)
gavina
  keskikokoinen, yleinen lokkilaji,

kalanmaksaöljy /kˈalanmˌaksaˌøljy/ (n)
olio di fegato di merluzzo
  kalan, yleensä turskan maksasta valmistettava ravintolisä, joka sisältää terveydelle hyödyllisiä rasvahappoja

kalanteri /kˈalantˌerɪ/ (n)
calandra
  vähintään kahdesta valssista koostuva paperikoneen osa, jolla muokataan paperin paksuutta, karheutta tai kiiltoa johtamalla paperi pyörivien telojen välitse

kalapuikko /kˈalapwˌikːo/ (n)
bastoncino di pesce
  yl. ruotoineen jauhetusta kalasta valmistettu, puikkomaiseksi muotoiltu ja leivitetty kalavalmiste, joka kypsennetään ennen tarjoilua

kalastaa /kˈalastaː/ (v)
pescare
  pyydystää kalaa, pyytää kalaa

kalastaja /kˈalastˌaja/ (n)
pescatore
  toimeentulonsa kalastuksesta saava, ammatikseen kalastava henkilö, ammattikalastaja

kalastus /kˈalastus/ (n)
pesca
  kalojen pyytäminen, kalojen narraaminen, kalanpyynti taloudellisena toimintana

kalebassi /kˈalebˌassɪ/ (n)
calabassa
  kalebassipuun tai pullokurpitsan hedelmästä valmistettu talousastia tai muu tarve-esine

kaleidoskooppi /kˈaleidˌoskoːpːɪ/ (n)
caleidoscopio
  pitkittäissuuntaisilla peileillä vuorattu lyhyt putki, jonka läpi katsoessa kuva näkyy erilaisina symmetrisinä yhdistelminä, kun putkea pyörittää

kalenteri /kˈalentˌerɪ/ (n)
calendario
  astronomisiin ilmiöihin perustuva ajanlaskun järjestelmä, joka jakaa ajan säännöllisiin osiin

kalibroida /kˈalɪbrˌoida/ (v)
calibrare
  määrittää mittalaitteen näyttämän virhe tarkempaan mittaan nähden

kalibrointi /kˈalɪbrˌointɪ/ (n)
calibrazione
  kalibroiminen

kalifi /kˈalɪfɪ/ (n)
califfo
  kaikkien muslimien poliittinen johtaja

kalifornium /kˈalɪfˌornium/ (n)
californio
  eräs alkuaine, tunnus Cf

kaliiperi /kˈalɪːpˌerɪ/ (n)
calibro
  tuliaseen putken tai piipun sisähalkaisija, reiän läpimitta

kalium /kˈalium/ (n)
potassio
  alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

kaljamaha /kˈaljamˌaha/ (n)
pancione (da birra)
  pyöreä, ylipainoisen henkilön vatsa, jollainen aiheutuu esimerkiksi oluen juonnista

kalju /kˈalju/ (adj)
calvo
  sellainen, jolla ei ole hiuksia, hiukseton

kaljunaama-aratti /kˈaljunˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
pappagallo vulturino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljunaamakaija /kˈaljunˌaːmakˌaija/ (n)
pappagallo di Pesquet
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljunaamamesikko /kˈaljunˌaːmamesˌikːo/ (n)
succiamiele grigiofumo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaljuuna /kˈaljuːna/ (n)
galeone
  (merenkulku) karakista ja karavelista kehitetty, kookas, monikantinen, puusta tehty purjelaiva

kalkita /kˈalkɪta/ (v)
imbiancare
  käyttää kalkkia valkoisena väriaineena rakennuksissa tai desinfioida sillä esimerkiksi eläinsuojia

kalkkikivi /kˈalkːɪkˌivɪ/ (n)
calcare
  kerrostunut kivilaji, jota syntyy kalsiumkarbonaatin saostuessa vedessä

kalkkuna /kˈalkːuna/ (n)
tacchino
  Meleagris gallopavo: Kalkkunoiden heimon kanalintu , joita on tuotu kotieläimeksi Eurooppaan Pohjois-Amerikasta ja Meksikosta. Koirasta nimitetään kalkkunakukoksi ja naarasta kalkkunakanaksi.
  kumpi vain kalkkunoiden heimon (Meleagris) kahdesta lajista

kalligrafia /kˈallɪɡrˌafɪa/ (n)
calligrafia
  korutekstaus; kaunokirjoitettu teksti taiteena

kallio /kˈallɪo/ (n)
roccia
  kallioperän näkyvä, ei maaperän peittämä osa

kallioaratti /kˈallɪˌoarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto frontescarlatta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kalliokyyhky /kˈallɪokˌyːhky/ (n)
piccione selvatico occidentale (Columba livia)
  kyyhkylintuihin kuuluva merenrannikoiden kallioilla sekä vuoristoissa elävä lintulaji () tai sen yksilö

kalliopiirros /kˈallɪopˌiːrros/ (n)
incisione rupestre
  kalliomaalaus, esihistoriallinen maagiseksi tulkittu kuva, joita tavataan eri puolilla maapalloa kallioseinämissä

kallis /kˈallɪs/ (adj)
caro, costoso
  sellainen, mikä maksaa paljon, hinnakas; rahallisesti arvokas

kallistaa /kˈallɪstaː/ (v)
inclinare
  kääntää kallelleen

kallo /kˈallo/ (n)
cranio, teschio
  eläimen pään luinen kuori, joka suojaa muun muassa aivoja. Ihmisestä puhuttaessa usein muodossa pääkallo.

kallonkutistaja /kˈalloŋkutˌistaja/ (n)
psichiatra
  psykiatrista käytetty nimitys

kalomeli /kˈalomˌelɪ/ (n)
calomelano
  aiemmin lääkkeenä, nykyisin elektrodeissa käytettävä elohopea(I)kloridi, Hg₂Cl₂

kalori /kˈalorɪ/ (n)
caloria
  vanha energian yksikkö, jota käytetään lähinnä vain ruoka-aineiden energiasisällön ilmoittamiseen, usein siten että ilmoitetut kalorimäärät ovat itse asiassa kilokaloreita. Kalorin energiamäärä lämmittää gramman vettä 14,5°C:sta 15,5°C:een normaalipaineessa. Tunnus cal.

kalorimetri /kˈalorɪmˌetrɪ/ (n)
calorimetro
  laite, jolla mitataan kemiallisen reaktion lämpömäärä ja määritetään aineiden ominaislämpökapasiteetti

kalossi /kˈalossɪ/ (n)
galoscia
  Matala kuminen päällysjalkine. Miesten sadesään jalkine, joka vedetään ulkokäytössä matalan ulkokengän päälle.

kalpeus /kˈalpeus/ (n)
pallidità
  ihmisen ihon tavallisuudesta poikkeava vaaleus

kalsedoni /kˈalsedˌonɪ/ (n)
calcedonio
  maitomaisen läpikuultava, piilokiteinen kvartsin laji

kalsium /kˈalsium/ (n)
calcio
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine, joka merkki on Ca, esiintyy luonnossa vain yhdisteinä

kalsiumkarbonaatti /kˈalsiumkˌarbonˌaːtːɪ/ (n)
carbonato di calcio
  hiilihapon kalsiumsuola (CaCO₃). Esiintyy kalsiitti- ja aragoniittimineraaleissa kalkkikivessä ja marmorissa. Käytetään elintavikelisäaineena (E170)

kalvinisti /kˈalvɪnˌistɪ/ (n)
calvinista
  kalvinismin kannattaja

kalvo /kˈalvo/ (n)
membrana
  ohut sidekudosmuodostuma tms.

kalvosinnappi /kˈalvosˌinnapːɪ/ (n)
gemelli
  paidan kalvosimen sulkeva ommeltu nappi, myös koristeellinen käytön ajaksi kiinnitettävä irtonappi

kamana /kˈamana/ (n)
piattabanda
  oven tai ikkunan yläkarmi tai -lauta

kamarimusiikki /kˈamarˌimusˌiːkːɪ/ (n)
musica da camera
  pienen yhtyeen esittämää laajamuotoista soitinmusiikkia

kambodžalainen /kˈambodʒalˌainen/ (n)
cambogiana
  pysyvästi Kambodžassa asuva henkilö

kameleontti /kˈameleˌontːɪ/ (n)
camaleonte
  hyönteisiä syövien liskojen heimo, johon kuuluvilla lajeilla on mm. kyky vaihtaa nopeasti ihonväriä

kameli /kˈamelɪ/ (n)
cammello
  kumpi tahansa kamelien sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

kamelia /kˈamelˌia/ (n)
camelia
  (erityisesti) kamelioiden sukuun kuuluva

kamera /kˈamera/ (n)
macchina fotografica
  kuvien tallentamiseen tarkoitettu optinen laite

kameruninkaija /kˈamerunˌiŋkaija/ (n)
pappagallo niam niam
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kamferi /kˈamferɪ/ (n)
canfora
  orgaaninen, terpeeneihin kuuluva vahamainen, huoneenlämmössä kiinteä, väritön tai valkoinen kiteinen aine

kammata /kˈammata/ (v)
pettinare
  käyttää kampaa; selvittää hiusten takkuja vetäen kampaa niiden läpi

kammio /kˈammɪo/ (n)
camera
  pieni huone, koppi

kammiovärinä /kˈammɪˌoværˌinæ/ (n)
fibrillazione ventricolare
  eräs vakava sydämen rytmihäiriö; sydämen rytmihäiriö, jossa sydämen lihas joutuu värisevään liikkeeseen supistuksen sijaan

kammo /kˈammo/ (n)
terrore
  voimakas, usein lamaannuttava pelkotila

kamomillatee /kˈamomˌillateː/ (n)
camomilla
  kamomillasaunion kukista haudutettu tee

kampa /kˈampa/ (n)
pettine
  yleensä muovista valmistettu esine, jossa on tylppiä piikkejä rivissä tiheästi, käytetään hiusten selvittämiseen takuista

kampaaja /kˈampaːja/ (n)
parrucchiere
  kampausten tekijä, arkisemmin erityisesti naisten hiusten leikkaaja

kampiakseli /kˈampɪˌakselɪ/ (n)
albero a gomiti
  polttomoottorin pääakseli, joka yhdessä kiertokankien kanssa muuttaa mäntien edestakaisen liikkeen pyörintäliikkeeksi, joka välitetään käyttöpyörän kautta vaihteistolle

kana /kˈana/ (n)
pollo, gallina
  aitokanojen heimon kesy lintulaji (), jolla on päälaella veltto heltta
gallina
  naaraskana
pollo
  (keittiö) kananliha tai siitä valmistettu ruoka
oca
  nainen

kanadabalsami /kˈanadabˌalsamɪ/ (n)
balsamo, trementina
  palsamipihtan () pihkasta jalostettu tärpätti, joka kuivuessaan pysyy amorfisena ja sen taittokerroin lähellä lasia, ja jota sen vuoksi on käytetty optisten linssien liimaukseen

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (adj)
canadese
  Kanadasta peräisin oleva tai Kanadaan liittyvä

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (n)
canadese
  pysyvästi Kanadassa asuva henkilö

kanahaukka /kˈanahˌaukːa/ (n)
astore
  keskikokoinen päiväpetolintu (), joka asuu rauhallisilla metsämailla

kanalintu /kˈanalˌintu/ (n)
pollame
  Yleisnimitys lähes maailman kattavan maassa elävän lintulahkon yksilöstä. Kanalinnun koirasta nimitetään yleensä kukoksi.

kananmuna /kˈananmˌuna/ (n)
uovo
  kanan munima muna, ruoaksi valmistettu tai ruoan valmistukseen käytettävä elintarvike

kanapee /kˈanapeː/ (n)
canapè
  kahden istuttava sohva
  pieni voileipä, jonka päällä on erilaisia täytteitä

kanarialintu /kˈanarˌialˌintu/ (n)
canarino
  Kanarian saarilta kotoisin olevan kanarianhempon häkkilintuna pidetty kesymuoto ().

kanava /kˈanava/ (n)
canale
  maahan kaivettu ura, jossa virtaa vettä kastelua varten, kastelukanava
  vesireitin täydennykseksi tehty, tavallisesti sulkulaitteilla varustettu vesiliikenneväylä
  tiedonvälityksen väylä
  äänentoiston väylä, medialle tallennettu tai toistettava yksittäinen ääniraita

kandavunmesikko /kˈandavˌunmesˌikːo/ (n)
succiamiele di Kadavu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaneli /kˈanelɪ/ (n)
cannella
  leivonnassa ja ruoanlaitossa käytettävä mauste, joka tunnetaan myös rohdosnimellä cortex cinnamoni; valmistetaan kiinankanelin (Cinnamomum cassia) ja muiden läheisten puiden kuoresta

kangas /kˈaŋŋas/ (n)
stoffa, tessuto
  (tekstiili) luonnonkuidusta, keinokuidusta tai niiden sekoitteesta valmistetuista langoista kudottu kaksilankatekniikkaan perustuva tekstiililaatu, littana ja yhtenäinen kudos

kangaspuut /kˈaŋŋaspuːt/ (n)
telaio
  esiteollisella ajalla merkittävä kankaan kutomiseen tarkoitettu käsikäyttöinen laite; nykyään kehittyneissä maissa lähinnä harrastuskäytössä

kangastus /kˈaŋŋastus/ (n)
miraggio
  ilmakehän kerrosten välisten lämpötilaerojen aiheuttama optinen harha, jonka vuoksi katsojan näkökentässä kohde näyttää sijaitsevan lähempänä, vaikka se sijaitsee oikeasti kauempana

kangasvuokko /kˈaŋŋasvˌuokːo/ (n)
anemone primaverile
  yksi kylmänkukkien sukuun kuuluvista leinikkikasvien lajeista () tai sen yksilö

kani /kˈanɪ/ (n)
lapin
  kaniinin muokattu nahka eli turkis

kaniini /kˈanɪːnɪ/ (n)
coniglio
  jänisten heimon nisäkäs (Oryctolagus cuniculus), jolla on kaksi alalajia

kanji /kˈanjɪ/ (n)
kanji
  japanin kielessä käytetty kiinalaisperäinen kirjoitusmerkki

kankea /kˈaŋkea/ (adj)
inflessibile
  jäykkä, taipumaton, vaikea liikuttaa

kannabinoidi /kˈannabɪnˌoidɪ/ (n)
cannabinoide
  kannabinoidireseptoreihin kiinnittyvä aine, joka vaikuttaa ihmisen hermostoon

kannabis /kˈannabɪs/ (n)
canapa
  hamppu ()
  tiettyjen hampun lajikkeiden osa, tai hamppulähtöinen eroteltu päihde, joka sisältää kannabinoideja

kannada /kˈannada/ (n)
kannada
  (kielitiede) kannadan kieli, Intiassa Karnatakan osavaltiossa puhuttava kieli

kannas /kˈannas/ (n)
istmo
  kahta maa-aluetta yhdistävä kapea maakaistale, jonka molemmin puolin on vesi

kannattaa /kˈannatːaː/ (v)
valere pena
  olla järkevää tehdä, maksaa vaiva

kannattaja /kˈannatːˌaja/ (n)
aderente
  henkilö joka kannattaa jotain asiaa tai jotakuta henkilöä tai joukkuetta

kannettava /kˈannetːˌava/ (adj)
portatile
  jota voi tai pitää kantaa

kannettava /kˈannetːˌava/ (n)
portatile
  kannettava tietokone, sylimikro

kannettava tietokone /kˈannetːˌava tˈietokˌone/ (n)
portatile
  tietokone, joka on suunniteltu helposti kantamalla paikasta toiseen kuljetettavaksi

kannibaali /kˈannɪbˌaːlɪ/ (n)
cannibale
  eläin joka syö oman lajinsa jäseniä

kannus /kˈannus/ (n)
sperone
  ratsastajan kantapäähän kiinnitettävä metallihaarukka, jota käytetään apuna ratsun ohjauksessa

kannustin /kˈannustɪn/ (n)
sprono
  ratsastajan saappaisiin kiinnitetyt piikikkäät metallikappaleet, joilla kannustetaan hevosta (usein monikossa)

kannustinloukku /kˈannustˌinloukːu/ (n)
trappola della disoccupazione
  tilanne, jossa työn vastaanottaminen tai työtuntien lisääminen heikentäisi henkilön taloudellista toimeentuloa, sillä henkilön saamat tulonsiirrot pienentyisivät; tilanne, jossa ansiotulojen hankkimisella ei ole kannustinvaikutusta ja henkilön ei kannata tehdä ansiotöitä

kanootti /kˈanoːtːɪ/ (n)
canoa
  melontaan käytettävä venettä muistuttava pieni joki- ja järvialueiden yleiskulkuneuvo

kansa /kˈansa/ (n)
popolo
  ryhmä ihmisiä, joita yhdistää esimerkiksi yhteinen kulttuuri, kieli tai historiallinen tausta
  jonkin seudun asukkaat; jonkin maan kansalaiset, valtion asukkaat, koko väestö
gente
  suuri ihmisjoukko, väki

kansainvälinen /kˈansainvˌælɪnen/ (adj)
internazionale
  kansojen välinen, useita kansoja koskeva, myös useiden valtioiden keskinäinen; maailmanlaajuisesti käytetty tai käsitelty

kansainvälinen naistenpäivä /kˈansainvˌælɪnen nˈaistempˌæivæ/ (n)
giornata internazionale della donna
  Maaliskuun 8., Yhdistyneiden kansakuntien naisten oikeuksien ja kansainvälisen rauhan päivä.

kansainvälinen politiikka /kˈansainvˌælɪnem pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
relazioni internazionali
  akateeminen oppiaine ja tutkimusala, joka jakautuu muun muassa ulkopolitiikan ja diplomatian tutkimukseen, rauhan- ja konfliktin tutkimukseen sekä maailmanlaajuisen talouden ja hallinnan tutkimukseen

kansainvälisesti /kˈansainvˌælɪsˌestɪ/ (adv)
internazionalmente
  kotimaansa ulkopuolella, kansainvälisessä mittakaavassa

kansakunta /kˈansakˌunta/ (n)
nazione
  yhteisen historian jakavat ihmiset; etnisesti yhtenäinen kansa, joka on saavuttanut valtiollisen itsenäisyyden

kansalainen /kˈansalˌainen/ (n)
cittadino
  valtiossa syntyperänsä tai hankkimansa aseman perusteella kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö

kansalaisjärjestö /kˈansalˌaisjærjˌestø/ (n)
organizzazione non governativa
  valtion elimistä riippumaton järjestö, yhdistys

kansalaisoikeudet /kˈansalˌaisoikˌeudet/ (n)
diritti civili
  oikeudet, jotka kuuluvat valtion kansalaisille

kansalaissota /kˈansalˌaissota/ (n)
guerra civile
  sota saman kansan jäsenten kesken, sisällissota, veljessota

kansalaistottelemattomuus /kˈansalˌaistotːˌelemˌatːomuːs/ (n)
disobbedienza civile
  mahdollisesti lainvastaista, mutta laajasti hyväksyttyä toimintaa jotakin määräystä vastaan

kansalaisuus /kˈansalˌaisuːs/ (n)
cittadinanza
  ihmisyksilön kuuluminen valtion alaisuuteen täysin oikeuksin ja velvollisuuksin, yleensä syntyperän perusteella tai hakemuksesta ja ehdot täyttäneelle valtion myöntämänä

kansalaisyhteiskunta /kˈansalˌaisyhtˌeiskunta/ (n)
società civile
  kaikki vapaaehtoisesti järjestäytynyt inhimillinen toiminta ja instituutiot, jotka eivät kuulu julkiseen sektoriin

kansallinen /kˈansallɪnen/ (adj)
nazionale
  kansalle ominainen ja yhteinen, kansaan kohdistuva; kansalle tunnusmerkillinen, nationalismiin liittyvä

kansallislaulu /kˈansallˌislaulu/ (n)
inno
  jonkin valtion virallisena symbolina käytettävä sävelmä tai laulu, joka esitetään joissain virallisissa tilaisuuksissa ja juhlissa

kansallismielinen /kˈansallˌismielɪnen/ (adj)
nazionalista
  tiettyä kansakuntaa ja sen itsemääräämisoikeutta korostava; nationalistinen

kansallispäivä /kˈansallˌispæivæ/ (n)
festa nazionale
  kansallinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain jonkin kansakunnalle merkittävän tapahtuman muistoksi

kansallissosialismi /kˈansallˌissosˌialˌismɪ/ (n)
nazismo
  Adolf Hitlerin johtaman Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) ideologia, jossa marxilainen yhteiskuntaluokkien välinen luokkataistelu korvattiin sitä käsitteellisesti vastaavalla ihmisrotujen välisellä kamppailulla kansan yhtenäisyyden saavuttamiseksi; siinä missä marxilaiset jakoivat kansan hierarkkisesti ala- ja yläluokkiin, ideologiassa kansat jaettiin hierarkkisesti rotuopiksi nimitetyllä tavalla alempiin ja ylempiin rotuihin, joista ylin oli arjalainen rotu; ideologiassa tunnustettiin yläluokan kyvykkyys ja sen tuoman aseman oikeutus

kansallisuus /kˈansallɪsuːs/ (n)
nazionalità
  etnisyys, kuuluminen tiettyyn kansaan tai etniseen ryhmään

kansanmurha /kˈansanmˌurha/ (n)
genocidio
  kokonaisen kansanryhmän järjestelmällinen tuhoaminen, joukkotuhonta

kansantaloudellinen /kˈansantalˌoudellɪnen/ (adj)
economico
  kansantalouteen liittyvä

kansantalous /kˈansantalous/ (n)
economia nazionale
  yhteiskunnan talousyksiköiden muodostama kokonaisuus; sisältää esimerkiksi kotitaloudet, yritykset, kunnat ja valtion

kansanäänestys /kˈansanˌæːnestys/ (n)
referendum
  demokratiassa suora äänestys tietystä poliittisesta asiasta

kansatiede /kˈansatˌiede/ (n)
etnologia
  etnologia, tiede, joka tutkii henkisen ja aineellisen kulttuurin syntyä, sen ajallista vaihtelua ja yhteisön osuutta kulttuuriin

kansi /kˈansɪ/ (n)
coperchio
  astian tai laatikon suljin
copertina
  kirjan päällimmäinen muita vahvempi sivu

kansleri /kˈanslerɪ/ (n)
cancelliere
  eräiden hallintovirkamiesten nimitys

kanssa /kˈanssa/ (adv)
con
  myös

kanssakirjoittaja /kˈanssakˌirjoitːˌaja/ (n)
coautore
  henkilö, joka kirjoittaa on kirjoittanut kirjan tms. yhdessä jonkun muun kanssa

kanta /kˈanta/ (n)
basamento
  esineen tyvi- tai perusosa, kantaosa, kiinnitysosa
  yksi kolmion tai monikulmion sivuista
  joukko, josta voidaan johtaa avaruuden kaikki alkiot. Määritelmä eroaa topologiassa ja lineaarialgebrassa.
  tiettyyn kantalukuun perustuva positiojärjestelmä
  bipolaaritransistorin yksi elektrodi

kantaa /kˈantaː/ (v)
portare
  pitää kädessään tai muuten mukanaan samalla kun kulkee
  pitää yllä jotain tunnetta tms.
  ulottua tietyn matkan
  periä maksuja tai veroja

kantaja /kˈantaja/ (n)
portatore
  se, joka kantaa eli kuljettaa
parte civile
  se osapuoli riita-, rikos- tai hallintoprosessissa, joka panee asian vireille eli haastaa vastaajan oikeuteen

kantakieli /kˈantakˌielɪ/ (n)
protolingua
  kielimuoto, johon nykyisen kielen rakenne, muoto, kielioppi, sanasto tai yksittäinen sana perustuu

kantapää /kˈantapæː/ (n)
tallone, calcagno
  jalkaterän takaosa

kantasolu /kˈantasˌolu/ (n)
cellula staminale
  solu, jolla on kyky jakautua loputtomasti, sekä muodostaa erilaisia kudostyyppejä

kanto /kˈanto/ (n)
ceppo
  tyvestä kaadetun tai kaatuneen puun tynkä, puunkanto

kantoaalto /kˈantoˌaːlto/ (n)
onda portante
  sähkömagneettinen aalto, esim. radioaalto, jota moduloimalla lisätään siihen tiedon siirtoon tarkoitettua informaatiota

kantoni /kˈantonɪ/ (n)
cantone
  hallintoalueen nimitys mm. Sveitsissä ja Bosnia-Hertsegovinassa

kantoninkiina /kˈantonˌiŋkɪːna/ (n)
cantonese
  kiinan merkittävin murre, jota puhutaan Etelä-Kiinassa

kanttiini /kˈantːɪːnɪ/ (n)
cantina
  leirin, sairaalan tms. kahvio

kanukka /kˈanukːa/ (n)
sanguinella
  eräitä kasveja (Cornus-suku)

kaoliini /kˈaolˌiːnɪ/ (n)
caolino
  maalaji kaoliinisavi, vaalea tai harmahtava alumiinisilikaattien heikosti kovettunut savimainen seos, elintarvikelisäaine E559

kaoliniitti /kˈaolɪnˌiːtːɪ/ (n)
caolinite
  (keramiikka) pehmeä, vaalea mineraali, jota on rapautuneesta aineksesta muodostuneissa savissa, kaoliinin pääaineosa

kaoottinen /kˈaoːtːɪnen/ (adj)
caotico
  kaaoksessa oleva
  sellaisesta järjestelmästä, jossa pienikin muutos lähtöarvoissa muuttaa lopputulosta ennustamattomasti

kapaloida /kˈapalˌoida/ (v)
fasciare
  laittaa (lapsi) kapaloihin

kapasitanssi /kˈapasɪtˌanssɪ/ (n)
capacità
  sähkönvaraamiskyky; suure, joka kuvaa sähköstaattiseen systeemin kykyä varastoida sähkövarausta (Q) systeemin osion potentiaalieron (V) suhteen. Yksikkönä faradi

kapasiteetti /kˈapasɪtˌeːtːɪ/ (n)
capacità
  kyky, erit. kyky varastoida

kapea /kˈapea/ (adj)
stretto, magro
  leveydeltään vähäinen, lyhyt leveyssuunnassa, pieni vasemmalta oikealle

kapellimestari /kˈapellɪmˌestarɪ/ (n)
direttore di orchestra
  henkilö, joka johtaa orkesterin, kuoron ja joidenkin muiden musiikkiryhmien esityksiä sekä mm. valitsee niiden ohjelmistot

kapi /kˈapɪ/ (n)
rogna
  syyhypunkin aiheuttama eläinten ihosairaus

kapillaari-ilmiö /kˈapɪllˌaːrɪˈilmɪø/ (n)
capillarità
  ilmiö, jossa neste virtaa kapillaarivoiman vaikutuksesta

kapina /kˈapɪna/ (n)
ribellione, rivolta
  nousu jotakin järjestelmää tai sen johtoa vastaan, joskus aseellinen tai väkivaltainen

kapinlauluhaukka /kˈapɪnlˌauluhˌaukːa/ (n)
astore cantante chiaro
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kapitalismi /kˈapɪtalˌismɪ/ (n)
capitalismo
  talousjärjestelmä, joka perustuu ylijäämään eli tuottoon eli voittoon, joka investoidaan uudelleen entistä suurempien tuottojen saamiseksi; loputtoman pääoman kasautumisen järjestelmä, jossa etusija on pääoman ikuisella kasvulla; käytettyjen panosten ylittävien tuottojen logiikka, joka on vuosituhansien kuluessa kehittynyt viljasadoista ja kotieläinten lisäämisestä, ja muodostaa sivilisaation voitollisen tuotantologiikan, jossa saadaan enemmän jostakin kuin mitä siihen uhrataan panoksia

kapiteeli /kˈapɪtˌeːlɪ/ (n)
capitello
  (arkkitehtuuri) pylvään, pilarin tai pilasterin yläpää

kapo /kˈapo/ (n)
capotasto
  otenauhallisen kielisoittimen kaulalle asetettava laite, joka lyhentää kaikkien kielten soivan pituuden samalle nauhalle; capo

kapokki /kˈapokːɪ/ (n)
capoc
  eräiden trooppisten puiden (vars. ) hedelmistä saatava kasvivilla.

kappale /kˈapːale/ (n)
capitolo
  tekstissä taitollisesti erotettu pieni kokonaisuus

kappeli /kˈapːelɪ/ (n)
cappella
  sivukirkko; pieni kirkkorakennus kristillisiä toimituksia varten suunniteltu tila

kapris /kˈaprɪs/ (n)
cappero
  (mauste) kapriksen avautumaton kukkanuppu säilöttynä

kapteeni /kˈapteːnɪ/ (n)
capitano
  upseerin sotilasarvo

kapustarinta /kˈapustarˌinta/ (n)
piviere dorato
  kahlaajiin kuuluva lintulaji, jota myös tunturikurmitsaksi kutsutaan

kapyysi /kˈapyːsɪ/ (n)
cambusa
  laivan keittiö

karaatti /kˈaraːtːɪ/ (n)
carato
  jalokivien massan mittayksikkö = 0,200 grammaa
  jalometallien puhtauden yksikkö, 1/24 puhtaasta aineesta

karahvi /kˈarahvɪ/ (n)
caraffa
  lasinen pullomainen juomien säilytys- ja tarjoiluastia

karakalpakki /kˈarakˌalpakːɪ/ (n)
karakalpako
  karakalpakkien puhuma turkkilainen kieli, kielitunnus: kaa

karakki /kˈarakːɪ/ (n)
caracca
  1400-luvulla kehitetty kolmi–nelimastoinen purjelaiva, joka tuli tunnetuksi ensimmäisenä valtamerikelpoisena rahtikuljetukseen soveltuvana alustyyppinä

karanteeni /kˈarantˌeːnɪ/ (n)
quarantena
  pakkoeristys, tyypillisesti vaarallisen tarttuvan taudin leviämisen estämiseksi.

karaoke /kˈaraˌoke/ (n)
karaoke
  viihdemuoto, jossa esitetään yleisölle laulu nauhoitteelta tulevan musiikkitaustan ja tekstin mukaan

karate /kˈarate/ (n)
karate
  eräs alkuperältään japanilainen itsepuolustus- ja kamppailu-urheilulaji

karavaani /kˈaravˌaːnɪ/ (n)
carovana
  useilla kameleilla tai kulkuneuvoilla matkustava joukko

karavaaniseralji /kˈaravˌaːnɪserˌaljɪ/ (n)
caravanserraglio
  tavallisesti valtateiden varsilla sijainnut tienvarsimajatalo, jossa karavaanissa kulkeneet matkalaiset saattoivat levätä ja toipua päivän matkastaan

karbidi /kˈarbɪdɪ/ (n)
carburo
  jokin hiilen ja metallin tai epämetallin, kuten boorin, piin yhdiste

karboksyylihappo /kˈarboksˌyːlɪhˌapːo/ (n)
acido carbossilico
  mikä tahansa orgaaninen happo, jossa on funktionaalisena ryhmänä karboksyyliryhmä (-C(=O)OH)

karbonaatti /kˈarbonˌaːtːɪ/ (n)
carbonate
  hiilihapon suola; anioni, jossa esiintyy hiili- ja happiatomeja (CO₃2−)

kardemumma /kˈardemˌumma/ (n)
cardamomo
  inkiväärikasvi (), jonka siemeniä käytetään mausteena

kardiologia /kˈardɪˌoloɡˌia/ (n)
cardiologia
  lääketieteen haara, joka käsittelee sydämen ja suurten verisuonien sairauksia

karhe /kˈarhe/ (n)
andana
  pellolla tai niityllä oleva pitkä kasa heiniä tai viljan korsia

karhu /kˈarhu/ (n)
orso
  Ursus-suvun suurikokoisia petoeläimiä; erityisesti pohjoisessa Euraasiassa yleinen ruskeakarhu (Ursus arctos), kaikkiruokainen metsissä viihtyvä nisäkäs, Euroopan suurin petoeläin

karhukainen /kˈarhukˌainen/ (n)
orso d'acqua
  -pääjakson eläin. Karhukaiset ovat pieniä (alle 2:n mm kokoisia) ja jaokkeellisia eläimiä, joita elää lähes kaikkialla maapallolla

karhunvatukka /kˈarhunvatˌukːa/ (n)
mora, mora di rovo
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas, joka tuottaa tavallisesti punaisia marjoja ()
mora, rovo
  karhunvatukan marja

karibu /kˈarɪbu/ (n)
caribù
  Pohjois-Amerikan pohjoisosissa elävä peuralaji,

karies /kˈaries/ (n)
carie
  hammasmätä; hammassairaus, jossa plakin bakteerit, usein hammaskiven suojassa, tuottavat syövyttäviä happamia aineenvaihduntatuotteita, jotka syövyttävät hammaskiillettä ja tämä syöpyminen johtaa hampaan reikiintymiseen

karikatyyri /kˈarɪkatˌyːrɪ/ (n)
caricatura
  henkilön tai muun kohteen luonteenomaisia piirteitä korostava pilapiirros, irvikuva

karisma /kˈarɪsma/ (n)
carisma
  yksilön tyyneyttä ja viehätysvoimaa huokuva, yleensä ihailtava, olemus

karitatiivinen /kˈarɪtatˌiːvɪnen/ (adj)
caritativo
  hyväntekeväisyys-, (kirkollinen) palvelutyö-

karitsa /kˈarɪtsa/ (n)
agnello
  lampaan poikanen, lampaanvuona

karja /kˈarja/ (n)
bestiame
  suurehkot lihan- tai maidontuotantoon käytetyt eläimet, erit. nautakarja, tilan hyötyeläimet kokonaisuutena
  ohjailtavissa oleva ihmisjoukko

karjakko /kˈarjakːo/ (n)
lattaia
  naispuolinen karjanhoitaja

karjakoira /kˈarjakˌoira/ (n)
bovaro
  karjanajoon soveltuva koira(rotu)

karjala /kˈarjala/ (n)
careliano
  karjalan kieli: jokin Itä-Karjalan alueella puhuttavista itämerensuomalaisista kielistä, joita ovat varsinaiskarjala eli kantakarjala (kielitunnus krl) sekä joissakin yhteyksissä tämän murteiksi luokiteltavat aunuksenkarjala eli livvi (kielitunnus olo) ja lyydi (kielitunnus lud)

karju /kˈarju/ (n)
verro
  leikkaamaton koiraspuolinen sika

karkaista /kˈarkaista/ (v)
temperare
  jäähdyttää kuuma metalli nopeasti sen kovuuden nostamiseksi

karkausvuosi /kˈarkausvˌuosɪ/ (n)
anno bisestile
  vuosi, jossa on 366 päivää

karkea /kˈarkea/ (adj)
rude
  epätarkka tai vain suuntaa-antava
crudo
  hienostumaton tai raaka

karmiini /kˈarmɪːnɪ/ (n)
carminio
  väriaine (E120) jota saadaan kuivatuista ja jauhetuista kokenillikirvoista

karneoli /kˈarneˌolɪ/ (n)
cornalina
  rautaoksidia sisältävä punertavan ruskea kalsedoni

karnevaali /kˈarnevˌaːlɪ/ (n)
carnevale
  (kristinusko) katolisissa maissa ennen paaston alkamista vietetty juhla

karotenoidi /kˈarotenˌoidɪ/ (n)
carotenoide
  eräitä kasvien rasvaliukoisia keltaisesta punaiseen käsittäviä väriaineita

karpalo /kˈarpalo/ (n)
ossicocco
  isokarpalo (Vaccinium oxycoccos), soilla ja kosteissa maastoissa kasvava, puolukan sukuun kuuluva ikivihreä varpu

karppi /kˈarpːɪ/ (n)
carpa
  eräs makeanveden särkikaloihin kuuluva kalalaji () tai sen yksilö

karsinooma /kˈarsɪnˌoːma/ (n)
carcinoma
  epiteelistä peräisin oleva syöpä

karsti /kˈarstɪ/ (n)
carso
  karstimaa muodostuma, joka syntyy veden vaikutuksesta liukenevaan maa-ainekseen, esim. kalkkikiveen

kartano /kˈartano/ (n)
tenuta
  iso, vanha maatila, suurtila
maniero
  vanhan suurtilan päärakennus tai keskeinen rakennusryhmä

kartelli /kˈartellɪ/ (n)
cartello
  hinnoista keskenään sopiva yritysrypäs

kartessi /kˈartessɪ/ (n)
mitraglia
  tykeissä käytetty ammus, joka oli pienillä metallikuulilla tai vastaavalla täytetty puinen, metallinen tai bakeliittinen lieriö tai pussi, joka hajoaa tykin piipun suun jätettyään

kartio /kˈartɪo/ (n)
cono
  (geometria) huippua kohti suippeneva muoto tai esine, jonka pohjan suuntainen poikkileikkaus on saman muotoinen joka korkeudella

kartiomainen /kˈartɪomˌainen/ (adj)
conico
  kartion muotoinen

kartonki /kˈartoŋkɪ/ (n)
cartoncino
  kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 150-350 g/m³; tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat pahveja ja keveämmät papereja

kartta /kˈartːa/ (n)
mappa, pianta
  mittakaavan mukaisesti pienennetty ja merkeiltään selitetty piirros, jossa esitetään jotain tiettyä maantieteellistä aluetta ja sen keskinäisiä sijainteja

karttaa /kˈartːaː/ (v)
evitare
  kiertää, kaihtaa, välttää näkemästä tai tekemästä jotakin

karttakeppi /kˈartːakˌepːɪ/ (n)
bacchetta
  väline sijainnin osoittamiseen kartalla tms.

karttapallo /kˈartːapˌallo/ (n)
globo
  taivaankappaleesta, tavallisesti Maasta, pallon muotoisen kappaleen pinnalle tehty kartta, joka tarkimmillaan on pinnanmuodoiltaankin kolmiulotteinen pienoismalli esikuvastaan

karuselli /kˈarusˌellɪ/ (n)
giostra, carosello
  pyörivä huvipuistolaite, jonka kyydissä istutaan esim. eläinten muotoisten istuinten päällä

karvainen /kˈarvainen/ (adj)
peloso
  karvojen peittämä

karvas /kˈarvas/ (adj)
amaro
  kitkerän makuinen, yksi perusmauista, maku joka on monissa alkaloideissa, kuten kofeiini ja kiniini sekä emästen vesiliuoksissa

karvaton /kˈarvaton/ (adj)
glabro
  sellainen, jolla ei ole karvoitusta, karvoja, karvapeitteetön, viiksetön ja parraton

karviainen /kˈarvɪˌainen/ (n)
uva spina
  herukoiden sukuun (Ribes) kuuluva marjapensas

kasa /kˈasa/ (n)
mucchio, cumulo
  pieni kumpare hienojakoista ainetta
mucchio
  satunnaiseen järjestykseen pinotut tavarat, läjä

kasakka /kˈasakːa/ (n)
cosacco
  sotilaallisesti järjestäytynyt kansanryhmä Venäjällä ja Ukrainassa

kasari /kˈasarɪ/ (n)
casseruola
  syvä, yleensä pienehkö ja pitkäkahvainen kattila

kasarmi /kˈasarmɪ/ (n)
caserma
  sotilaiden ja muiden joukkojen vakinaiseen majoitukseen käytettävä asuinrakennus

kasata /kˈasata/ (v)
ammassare
  kerätä ja asetella kasaan tai kasoihin

kaseiini /kˈaseˌiːnɪ/ (n)
caseina
  eräitä proteiineja, joita on mm. maidossa

kasematti /kˈasemˌatːɪ/ (n)
casamatta
  linnassa tai linnoituksessa sijaitseva erillinen, yleensä omalla vahvistetulla muurilla varustettu tähystys- tai ampumapaikka

kasino /kˈasɪno/ (n)
casinò
  huvittelupaikka, jossa aktiviteettina ovat uhkapelit

kaskelotti /kˈaskelˌotːɪ/ (n)
capodoglio
  suurin hammasvalaslaji (Physeter macrocephalus)

kassa /kˈassa/ (n)
cassa
  jonkin yhteisön rahavarat; niiden hoito

kassakaappi /kˈassakˌaːpːɪ/ (n)
cassaforte
  arvokkaan omaisuuden säilytystä varten suunniteltu lujarakenteinen ja lukollinen kaappi

kassakone /kˈassakˌone/ (n)
registratore di cassa
  rahojen laskemiseen ja ostosten rekisteröintiin käytettävä kone

kassi /kˈassɪ/ (n)
borsa
  esim. kankaasta tai muovista tehtävä esine, jossa pidetään muita esineitä

kastanja /kˈastanja/ (n)
castagna
  kastanjapuun hedelmä, pähkinä, joita on yleensä kolmittain piikikkäissä hedelmäkehdoissa

kastanjapuu /kˈastanjapuː/ (n)
castagno
  pyökkikasvien heimon puusuvun lehtipuu (Castanea), joka tuottaa kastanjoita; tunnetaan muutamia kymmeniä lajikkeita.

kaste /kˈaste/ (n)
rugiada
  aamukaste, yökaste, yön aikana maahan ja kasvien pinnalle tiivistynyt vesi
battesimo
  kristinuskossa toimitus, jolla henkilö liitetään seurakuntaan

kastella /kˈastella/ (v)
annaffiare
  tehdä märäksi lisäämällä vettä

kastelukannu /kˈastelukˌannu/ (n)
annaffiatoio
  kahvallinen ja yleensä pitkänokkainen astia veden kaatamiseksi huonekasvien ruukkuihin tai puutarhakasveille

kastemalja /kˈastemˌalja/ (n)
fonte battesimale
  eräissä kristillisissä kirkkokunnissa astia, josta otettavaa vettä käytetään valelukasteen suorittamiseen

kastemato /kˈastemˌato/ (n)
lombrico
  kasteliero, lieroihin kuuluva nivelmatojen laji

kastepiste /kˈastepˌiste/ (n)
punto di rugiada
  se lämpötila, jossa ilmassa kulloinkin oleva vesihöyry riittää tekemään sen täysin kyllästyneeksi niin, että suhteellinen ilmankosteus on 100 prosenttia

kasti /kˈastɪ/ (n)
casta
  kastilaitoksen ylläpitämä yhteiskuntaluokka erityisesti Intiassa

kastike /kˈastɪke/ (n)
salsa
  juokseva tai sakea ruokalajin osa, joka voi sisältää sattumia ja joka antaa ruokaan makua sekä nestemäisenä helpottaa ruoan syömistä

kastraatio /kˈastraːtˌio/ (n)
castrazione
  eläinten tai ihmisten lisääntymiskyvyttömäksi tekeminen kastroimalla eli sukupuolirauhaset poistamalla: sukupuolesta riippuen suoritetaan joko kivesten poisto (orkidektomia) tai munarauhasten poisto (ovariektomia eli ooforektomia)

kasuaari /kˈasuˌaːrɪ/ (n)
casuario
  kasuaarien suvun () lintu

kasvaa /kˈasvaː/ (v)
crescere
  tulla kooltaan suuremmaksi tai vanhemmaksi

kasvain /kˈasvain/ (n)
tumore
  solujen hallitsemattomasta jakautumisesta johtuva hyvän- tai pahanlaatuinen muodostuma

kasvattaa /kˈasvatːaː/ (v)
coltivare
  viljellä kasveja tai pitää kotieläimiä hyötytarkoituksessa

kasvatus /kˈasvatus/ (n)
educazione
  kasvattajan tahalliset ja tahattomat toiminnot, jotka vaikuttavat ihmisyksilön kehittymiseen

kasvi /kˈasvɪ/ (n)
pianta
  kasvikuntaan () kuuluva, valon avulla yhteyttämällä itselleen ravintoa tuottava aitotumainen eliö

kasvihuone /kˈasvɪhˌuone/ (n)
serra
  kasvien kasvattamista varten rakennettu läpinäkyvä rakennelma, joka pitää lämpöä tehokkaasti sisällään

kasvihuoneilmiö /kˈasvɪhˌuoneilmˌiø/ (n)
effetto serra
  ilmiö, jossa useista eri aallonpituuksista muodostuvan sähkömagneettisen säteilyn tietyt aallonpituusalueet lämmittävät väliainetta (ks. absorptio), esimerkiksi maapallon kaasukehää ja seurauksena planeetan kaasukehän keskilämpötila kohoaa havaintojaksolla

kasvihuonekaasu /kˈasvɪhˌuonekˌaːsu/ (n)
gas serra
  kaasu, joka aiheuttaa tai voimistaa kasvihuoneilmiötä

kasvillisuus /kˈasvɪllɪsuːs/ (n)
vegetazione
  alueella esiintyvien kasvien muodostama kokonaisuus

kasvimaa /kˈasvɪmaː/ (n)
ortale
  palsta vihannesten tms. kasvatusta varten

kasvinsyöjä /kˈasvɪnsˌyøjæ/ (n)
erbivoro
  eliölaji, joka käyttää ravinnokseen kasveja, toisenvarainen eliö

kasvissyönti /kˈasvɪssˌyøntɪ/ (n)
vegetarismo
  vegetarismi; sellaisen ruokavalion noudattaminen johon ei kuulu liha

kasvitiede /kˈasvɪtˌiede/ (n)
botanica
  botaniikka, fytologia, biologinen tiede, joka tutkii kasveja ja niiden elämää

kasvitieteellinen /kˈasvɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
botanico
  sellainen, joka liittyy kasvitieteeseen, kasvitieteen alaan kuuluva

kasvitieteellinen puutarha /kˈasvɪtˌieteːllɪnem pˈuːtarha/ (n)
orto botanico
  puutarha, jossa kasveja viljellään useimmiten tutkimustarkoituksiin tai yleisölle esitettäväksi

kasvitieteilijä /kˈasvɪtˌieteilˌijæ/ (n)
botanista
  kasvitieteen harjoittaja

kasvot /kˈasvot/ (n)
viso, volto, faccia
  ihmisen pään etuosa otsasta leukaan

kasvu /kˈasvu/ (n)
crescita
  eliön kehittyminen ja suuremmaksi tuleminen ajan myötä

kataari /kˈataːrɪ/ (n)
cataro
  Länsi-Euroopassa vaikuttaneen harhaoppisena tuhotun uskonlahkon jäsen, albigenssi

katafalkki /kˈatafˌalkːɪ/ (n)
catafalco
  ruumisarkkukoroke kirkossa tai kappelissa

kataja /kˈataja/ (n)
ginepro
  kotikataja (), sypressikasvien heimoon kuuluva havupuu, jonka hedelmä on käpy, katajanmarja

katakana /kˈatakˌana/ (n)
katakana
  toinen japanin kielessä käytetyistä tavumerkistöistä, jota käytetään yleensä lainasanojen ja ei-japanilaisten nimien kirjoittamiseen, kasvi- ja eläinlajien nimien kirjoittamiseen tai tekstin korostamiseen esimerkeissä mainosteksteissä tai normaalista poikkeavan lausunnan tai äänien kirjoittamiseen, esimerkiksi eläinten ja luonnon ääniä kuvaavien sanojen kirjoittamiseen

katakombi /kˈatakˌombɪ/ (n)
catacomba
  maanalainen hautakammiokäytävä

katalaani /kˈatalˌaːnɪ/ (n)
catalano
  katalaanin kieli (kielitunnus: ca), Kataloniassa Espanjassa puhuttava kieli

katalepsia /kˈatalˌepsɪa/ (n)
catalessia
  Neurologinen sairaus, joka aiheuttaa lihasten jännitysjäykkyystilan.

katalonialainen /kˈatalˌonɪalˌainen/ (adj)
catalano
  Kataloniasta kotoisin tai peräisin oleva

katalyysi /kˈatalˌyːsɪ/ (n)
catalisi
  erityisten aineiden, katalyyttien, kemiallista reaktiota kiihottava vaikutus

katalyytti /kˈatalˌyːtːɪ/ (n)
catalizzatore
  aine, joka nopeuttaa kemiallista reaktiota tietyssä lämpötilassa, kuitenkaan itse kulumatta reaktiossa

katalyyttinen /kˈatalˌyːtːɪnen/ (adj)
catalitico
  katalyysiä koskeva tai sitä aiheuttava

katamaraani /kˈatamarˌaːnɪ/ (n)
catamarano
  laiva tai muu alus, jossa on kaksi runkoa

katapultti /kˈatapˌultːɪ/ (n)
catapulta#Italia
  piirityskone, jolla voidaan lingota ammuksina käytettäviä esineitä kuten kookkaita kiviä

katarri /kˈatarrɪ/ (n)
catarro
  limakalvon tulehdus

katastrofi /kˈatastrˌofɪ/ (n)
catastrofe
  poikkeuksellisen vakava onnettomuus

katatonia /kˈatatˌonɪa/ (n)
catatonia
  eräs skitsofrenian muoto, katatoninen skitsofrenia

katedraali /kˈatedrˌaːlɪ/ (n)
cattedrale
  tuomiokirkko

kateenkorva /kˈateːŋkˌorva/ (n)
timo
  (anatomia) nisäkkään rintaontelossa välikarsinassa sydämen etuyläpuolella sijaitseva parillinen imukudoselin

kategoria /kˈateɡˌorɪa/ (n)
categoria
  luokka, ryhmä

katekeetta /kˈatekˌeːtːa/ (n)
catechista
  kristinopin alkeiden opettaja lähetystyössä

katekismus /kˈatekˌismus/ (n)
catechismo
  kodin hengellinen käsikirja, joka kertoo selkeästi mitä kristillinen usko on; ilmaisee suppeasti Raamatun keskeisen sisällön; kristillisen opin tiivistelmä

katekumeeni /kˈatekumˌeːnɪ/ (n)
catecumeno
  katekumenaattiin osallistuva oppilas

katetri /kˈatetrɪ/ (n)
catetere
  ohut putki, joka viedään tiehyttä pitkin elimeen

kateus /kˈateus/ (n)
invidia
  se, että on kateellinen

kationi /kˈatɪˌonɪ/ (n)
catione
  positiivisesti varautunut ioni, jollainen muodostuu kun on luovutettu elektroneja

katiska /kˈatɪska/ (n)
nassa
  liisteistä tai nykyään yleensä kanaverkon tapaisesta metalliverkosta tehty kalojen pyydystysväline

katkarapu /kˈatkarˌapu/ (n)
gamberetto
  kymmenjalkaisten alalahkoon () kuuluvia pieniä, uivia rapuja, jotka ovat tärkeää kalojen ravintoa ja joiden pyrstö on myös suosittu ihmisten ravintona

katkeruus /kˈatkeruːs/ (n)
amarezza
  se, että on katkera

katodi /kˈatodɪ/ (n)
catodo
  sähkökemiallisen parin negatiivinen elektrodi, jossa tapahtuu pelkistyminen

katolilainen /kˈatolɪlˌainen/ (n)
cattolico
  suurimman kristillisen kirkkokunnan, katolisen kirkon, jäsen; katolista oppia noudattava henkilö

katse /kˈatse/ (n)
sguardo
  silmien suuntaaminen jonnekin, katsominen, katsahdus

katsella /kˈatsella/ (v)
guardare
  tarkkailla, tehdä näköhavaintoja; tarkastella; nähdä omin silmin

katsoa /kˈatsoa/ (v)
guardare
  keskittyä siihen, mitä näkee

katsoja /kˈatsoja/ (n)
spettatore
  jotakin katsova henkilö

kattaa /kˈatːaː/ (v)
apparecchiare
  asetella astiat ja ruokailuvälineet pöydälle ruokailua varten

kattara /kˈatːara/ (n)
forasacco
  kattaroiden () suvun heinäkasvi

kattila /kˈatːɪla/ (n)
gamella
  ruoanlaitossa käytettävä kannellinen keittoastia, joka sopii keittolevylle tai liedelle

kattohaikara /kˈatːohˌaikara/ (n)
cicogna bianca
  (eläintiede) haikaralintuihin kuuluva Suomenlahden eteläpuolella tyypillisesti katoilla pesivä, väritykseltään musta-valkea haikara, jota tavataan satunnaisesti myös Suomessa

kattoikkuna /kˈatːoikːˌuna/ (n)
abbaino
  kattoon sijoitettu ikkuna

kattokruunu /kˈatːokrˌuːnu/ (n)
lampadario
  näyttävä sisäkattoon asennettu sähkövalaisin tai historiallisesti kynttelikkö

kattotiili /kˈatːotˌiːlɪ/ (n)
tegola
  kaarevaprofiilinen, usein betonista valmistettu tiili, joilla katetaan rakennuksen katto

kattotuuletin /kˈatːotˌuːletɪn/ (n)
ventilatore da soffitto
  sisäilmaa kierrättävä mekaaninen tuuletin, joka asennetaan huoneen sisäkattoon

katu /kˈatu/ (n)
strada, via
  taajamassa sijaitseva kulkuväylä, joka koostuu usein ajoradasta ja molemmin puolin sijaitsevista jalkakäytävistä

katua /kˈatua/ (v)
rimpiangere, pentire
  olla pahoillaan jostain tekemästään; toivoa ettei olisi tehnyt jotain

katupora /kˈatupˌora/ (n)
martello pneumatico
  huomattavan äänekäs työkalu, jolla voidaan rikkoa betonia ja asfalttipäällystettä

kauan /kˈauan/ (adv)
tanto
  pitkän aikaa, pitkään

kauas /kˈauas/ (adv)
lontano
  pitkän matkan tai ajan päähän, etäälle

kauha /kˈauha/ (n)
ramaioli
  varrellinen kuppi tai työväline, jolla ammennetaan jauhetta tai nestemäistä ainetta
pala
  kaivamiseen tai siirtämiseen tarkoitettu laatikkomainen maansiirtokoneiden kiinteä rakenneosa tai liitettävä erillinen työkalu

kauhea /kˈauhea/ (adj)
terribile, orrido
  kauhua herättävä, hirvittävä, kauhistuttava

kauhistua /kˈauhɪstˌua/ (v)
spaventare
  pelästyä, joutua kauhun valtaan

kauhu /kˈauhu/ (n)
orrore
  suuri pelon tunne, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa siihen liittyy tuntemuksia jonkin asian tai tilanteen hirveydestä tai karmeudesta

kaukaa /kˈaukaː/ (adv)
lontano
  pitkän matkan päästä, etäältä

kaukalo /kˈaukalo/ (n)
trogolo
  pitkänomainen, matalahko astia tai allas

kaukana /kˈaukana/ (adv)
lontano
  pitkän ajan päässä

kaukolämpö /kˈaukolˌæmpø/ (n)
teleriscaldamento
  lämmitystekniikka, jossa voimalaitoksessa tai lämpökeskuksessa lämmitetään vettä, johdetaan se kiinteistöjen lämmönjakokeskukseen ja sen jälkeen taas voimalaitokseen tai lämpökeskukseen takaisin

kaukoputki /kˈaukopˌutkɪ/ (n)
telescopio
  optinen laite, joka tuottaa silmälle lähikuvan kauempana olevasta kohteesta

kaukosäädin /kˈaukosˌæːdɪn/ (n)
telecomando
  laite, jolla voidaan ohjata toista laitetta etäältä

kaula /kˈaula/ (n)
collo
  ruumiinosa pään ja vartalon välillä

kaulahuivi /kˈaulahwˌivɪ/ (n)
sciarpa
  kaulan ympärille kiedottava huivi

kaulakoru /kˈaulakˌoru/ (n)
collana
  kaulan ympärillä pidettävä koru, jossa saattaa olla osana kaulaketju

kaulanikama /kˈaulanˌikama/ (n)
cervicale
  selkärangan seitsemän ylintä nikamaa ()

kaulapanta /kˈaulapˌanta/ (n)
collare
  kaulaan esim. koiralle asetettava panta

kaulus /kˈaulus/ (n)
anello
  kaulaa ympäröivä vaatekappale tai vaatekappaleen osa

kaulushaikara /kˈaulushˌaikara/ (n)
tarabuso
  toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista (Botaurus stellaris)

kauluspaita /kˈauluspˌaita/ (n)
camicia
  Ylävartalon päälle puettava miesten vaate, päällyspaita, jossa on kaulus, hihat, kalvosimet ja etuosassa napitus kauluksesta helmaan asti.

kauneus /kˈauneus/ (n)
bellezza
  ihmisen havaintomaailmaan liittyvä myönteiseksi ja mielihyvää tuottavaksi koettu käsite, jonka sisältö ja kriteerit vaihtelevat ajan ja yhteiskunnan virtausten ja ihmisen sisäistämien näkemysten ja arvojen mukaisesti; aihetta tutkii filosofian osa-alue estetiikka

kauneuskilpailu /kˈauneuskˌilpailu/ (n)
concorso di bellezza
  kilpailu, jossa valitaan voittajaksi osallistujista kaunein; voi sisältää myös ulkonäköön liittymättömiä osioita

kauneuskuningatar /kˈauneuskunˌiŋŋatar/ (n)
reginetta di bellezza
  kauneuskilpailun voittaja

kaunis /kˈaunɪs/ (adj)
bello
  havaitsijalleen esteettistä tai moraalista mielihyvää tuottava. Esteettisesti kauniiksi voidaan kutsua näkyä, ajatusta tai kuultua ääntä; moraalisesti kauniiksi ajatusta tai tekoa.
  sateeton, pilvetön

kaunoamatsoni /kˈaunoamˌatsonɪ/ (n)
amazzone facciagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaunoruohokaija /kˈaunorˌuohokˌaija/ (n)
parrocchetto turchese
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaunotar /kˈaunotar/ (n)
bella
  kaunis nainen

kaunoviikunakaija /kˈaunovˌiːkunakˌaija/ (n)
pappagallo dei fichi maggiore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kaupallinen /kˈaupallɪnen/ (adj)
commerciale
  sellainen, jolla on kaupankäyntiin liittyvä luonne, myyntiä edistävä merkitys

kauppa /kˈaupːa/ (n)
negozio
  yritys, jonka tiloissa myydään tavaroita
transazione
  myynti- ja ostotapahtuma, kaupanteko, liiketoimi
commercio
  myyntien ja ostojen sarja, kaupankäynti

kauppakamari /kˈaupːakˌamarɪ/ (n)
camera di commercio
  elinkeinoelämän edunvalvojajärjestöjä, jotka edistävät yritystoimintaa ja talouden vapautta

kauppala /kˈaupːala/ (n)
borgo
  Suomessa ja Ruotsissa eräs kuntamuoto: pikkukaupunki, jolla ei kuitenkaan ollut täysiä kaupunkien oikeuksia eikä velvollisuuksia

kauppalaiva /kˈaupːalˌaiva/ (n)
nave mercantile
  kauppamerenkulun käytössä oleva laiva

kauppapaikka /kˈaupːapˌaikːa/ (n)
base commerciale
  paikka jossa myyjät ja ostajat kohtaavat

kauppias /kˈaupːɪas/ (n)
commerciante, mercante
  kaupan tai liikkeen omistaja

kaupunginosa /kˈaupuŋŋˌinosa/ (n)
quartiere
  kaupungin nimetty osa-alue

kaupungintalo /kˈaupuŋŋˌintalo/ (n)
municipio
  julkinen rakennus, jossa kaupunginhallitus kokoontuu

kaupungistuminen /kˈaupuŋŋˌistumɪnen/ (n)
urbanizzazione
  väestön muuttaminen maaseudulta kaupunkeihin, kaupungistumisasteen nousu

kaupunki /kˈaupuŋkɪ/ (n)
città
  sivilisaation muodostama taajama, joka ylittää paikallisesti ympäristön kantokyvyn ja edellyttää resurssien tuontia kulutettaviksi laajemmalta sen olemassaolon edellytyksenä olevalta alueelta

kaupunkivaltio /kˈaupuŋkɪvˌaltɪo/ (n)
città-stato
  pienikokoinen valtio, joka muodostuu yhdestä kaupungista

kaura /kˈaura/ (n)
avena
  erityisesti peltokaura ()
  näiden ravinnoksi käytettävät siemenet

kausi /kˈausɪ/ (n)
stagione
  urheilun tms. vuoden aikana käytävät kilpailut tai ottelut
  tv-sarjan tms. tuotantoerä

kautsu /kˈautsu/ (n)
caucciù
  raaka luonnonkumi, luonnon raakakumi

kavallus /kˈavallus/ (n)
appropriazione indebita
  (omaisuusrikos) anastusrikoksen muoto, jossa henkilö anastaa hänen haltuunsa uskottuja varoja

kaveri /kˈaverɪ/ (n)
camerata
  ystävä, toveri

kaviaari /kˈavɪˌaːrɪ/ (n)
caviale
  kevyesti suolattu sammen mäti

kazakki /kˈatsakːɪ/ (n)
kazako
  kazakin kieli (kielitunnus: kaz, kk), pääasiassa Kazakstanissa puhuttava turkkilainen kieli, jota kazakit puhuvat.
  turkkilais-tataarilaisen, pääasiassa Kazakstanissa (mutta myös Venäjällä ja Kiinassa) elävän kansan jäsen

kašubi /kˈaʃubɪ/ (n)
casciubico
  kašubin kieli, Puolassa asuvan kašubien etnisen ryhmän äidinkielenään puhuma länsi-slaavilainen kieli, (kielitunnus: csb)

kefiiri /kˈefɪːrɪ/ (n)
kéfir
  eräs piimää muistuttava hapanmaitovalmiste

kehittyä /kˈehɪtːˌyæ/ (v)
svilupparsi
  muuttua vähittäisten muutosten kautta

kehittää /kˈehɪtːæː/ (v)
sviluppare
  muokata paremmaksi, parantaa
  käsitellä kuvaksia niin, että niihin syntynyt näkymätön kuva kehitteen avulla muutetaan näkyväksi hopeayhdisteen muodostamaksi valokuvaksi

kehitys /kˈehɪtys/ (n)
evoluzione
  kehitysopin yhteydessä sellaisten perättäisten muuntumisten, jossa tapahtuu populaation geenivaraston muuttumista, evoluutio

kehonkieli /kˈehoŋkˌielɪ/ (n)
linguaggio del corpo
  sanaton, ruumiinasennoilla ja eleillä ilmaistu viestintä

kehonrakennus /kˈehonrakˌennus/ (n)
culturismo
  urheilulaji, jossa pyritään esteettisesti tasapainoiseen ja vähärasvaiseen vartaloon lihaksistoa harjoittamalla

kehonrakentaja /kˈehonrakˌentaja/ (n)
culturista
  kehonrakennuksen harjoittaja

kehrätä /kˈehrætæ/ (v)
filare
  tuottaa kierteistä ja kerrattua lankaa tekstiilikuiduista
fare le fusa
  pitää jonkin tunnetilan (yleensä tyytyväisyyden) ilmaisemiseksi lyhytkatkoista matalataajuista ääntelyä kuten kissaeläimet

kehrääjä /kˈehræːjæ/ (n)
filatrice
  joku joka kehrää lankaa; kehruun ammattilainen

kehto /kˈehto/ (n)
culla
  yleensä poikittaisilla jalaksilla varustettu t. kannikkeista riippuva keinutettava pienen lapsen vuode

kehtolaulu /kˈehtolˌaulu/ (n)
ninna nanna
  lapsen nukuttamiseksi tarkoitettu laulu

kehua /kˈehua/ (v)
elogiare
  antaa kehuja, sanoa jostakin jotakin hyvää

kehys /kˈehys/ (n)
cornice
  esinettä, esim. taulua, ympäröivä tukeva tai koristeellinen rakenne

kehystää /kˈehystæː/ (v)
incorniciare
  laittaa johonkin kehykset

kehä /kˈehæ/ (n)
perigonio
  kehälehdet kokonaisuutena

kehäkukka /kˈehækˌukːa/ (n)
calendola
  asterikasveihin kuuluvan kehäkukkien () suvun kasvi

keidas /kˈeidas/ (n)
oasi
  aavikolla oleva hedelmällinen paikka t. alue, jossa pohjavesi on lähellä maanpintaa

keihäs /kˈeihæs/ (n)
lancia
  (ase) metsästyksessä ja sodankäynnissä käytetty historiallinen heitto- tai pistoase

keihäänheitto /kˈeihæːnhˌeitːo/ (n)
lancio del giavellotto
  yleisurheilulaji, jossa pyritään heittämään teräväkärkinen keihäs mahdollisimman pitkälle

keijukainen /kˈeijukˌainen/ (n)
silfide, elfo
  pieni ja siro taruolento (usein naispuolinen ja siivekäs)

keijulurikki /kˈeijulurˌikːɪ/ (n)
lorichetto fatato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keikari /kˈeikarɪ/ (n)
bellimbusto
  hienostuneesti pukeutuva ja käyttäytyvä, ehkä veijarimainen tai snobbaileva mies

keikarilintuhaukka /kˈeikarɪlˌintuhˌaukːa/ (n)
astore mantonero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keikauskakku /kˈeikauskˌakːu/ (n)
torta capovolta
  päältä hedelmillä koristeltu kuivakakku

keikka /kˈeikːa/ (n)
esibizione
  esittävän taiteilijan esiintyminen
  tilapäinen työ, etenkin jonnekin tehtävä; työsuoritus, johon liittyy matkustaminen

keinosiemennys /kˈeinosˌiemennys/ (n)
fecondazione artificiale
  siemennesteen keinotekoista viemistä hedelmöitystarkoituksessa naaraan sukupuolielimiin

keinotekoisesti /kˈeinotekˌoisestɪ/ (adv)
artificialmente
  keinotekoisella tavalla tehden, vastakohtana luonnollisesti syntyvälle

keinu /kˈeinu/ (n)
altalena
  edestakaisin heilahteleva huvitteluun tarkoitettu laite, jossa yläpuolelta riippuu aisojen, narujen, köysien tai ketjujen varassa lava tai istuin

keinuhevonen /kˈeinuhˌevonen/ (n)
cavallo a dondolo
  kaarevajalaksinen leikkihevonen

keinulauta /kˈeinulˌauta/ (n)
altalena
  lauta, jonka kumpikin pää keinuu vuoroin ylös ja alas keskellä laudan alapintaa olevan jalustan varassa

keisari /kˈeisarɪ/ (n)
imperatore
  Rooman valtakunnasta lähtöisin oleva korkein monarkin arvonimi

keisariamatsoni /kˈeisarˌiamˌatsonɪ/ (n)
amazzone imperiale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keisarikotka /kˈeisarɪkˌotka/ (n)
aquila imperiale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keisarikunta /kˈeisarɪkˌunta/ (n)
impero
  valtakunta, jonka valtionpäämies on keisari

keisarileikkaus /kˈeisarɪlˌeikːaus/ (n)
taglio cesareo
  lapsen poistaminen kohdusta avaamalla vatsan seinämä ja kohtu

keisarillinen /kˈeisarˌillɪnen/ (n)
imperiale
  keisarin perheeseen tai perheelle kuuluva

keisarinna /kˈeisarˌinna/ (n)
imperatrice
  keisarikunnan naispuolinen hallitsija

keisaripingviini /kˈeisarɪpˌiŋvɪːnɪ/ (n)
pinguino imperatore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keittiö /kˈeitːɪø/ (n)
cucina
  kotona, ravintolassa yms. paikka, jossa valmistetaan ruokaa. Keittiössä huolehditaan myös ruoanlaittoon ja kattaukseen liittyvistä astioista, työkaluista ja välineistä.
  jonkin maan tai alueen ruokakulttuurin mukainen tapa valmistaa ruokaa; etninen ruokakulttuuri

keitto /kˈeitːo/ (n)
zuppa, minestra
  liemiruoka, joka yleensä keitetään ennen syömistä ja joka useimmiten nautitaan lämpimänä

keittokirja /kˈeitːokˌirja/ (n)
ricettario
  kirja, joka sisältää kokoelman ruokareseptejä

keittokomero /kˈeitːokˌomero/ (n)
angolo cottura
  asunnon pieni ruoanvalmistustila

keittotaito /kˈeitːotˌaito/ (n)
arte culinaria
  gastronominen kyky hallita laajasti ruoanlaittoon liittyviä niksejä ja osaamista, ruoanlaittotaito

keittää /kˈeitːæː/ (v)
cucinare
  kuumentaa nestettä kiehumispisteen yli; valmistaa tai käsitellä keittoastiassa nestettä sellaisenaan tai lisätyssä nesteessä; myös uuttaa kiehuvalla tai kuumennetulla vedellä

keksi /kˈeksɪ/ (n)
biscotto
  tavallisesti tehdasmaisesti viljasta valmistettu ohut kuivaksi paistettu makea tai suolainen leivonnainen

keksijä /kˈeksɪjæ/ (n)
inventore
  henkilö, joka tekee uusia keksintöjä

keksintö /kˈeksɪntø/ (n)
invenzione
  ihmisen keksimä uusi laite, menetelmä tai teoria

keksiä /kˈeksɪæ/ (v)
escogitare, inventare
  tehdä jokin uusi keksintö

keliakia /kˈelɪˌakɪa/ (n)
celiachia
  sairaus, jossa ohutsuolen limakalvo ei siedä rukiin, vehnän ja ohran sisältämää gluteenia

kelkka /kˈelkːa/ (n)
slitta
  talvella lumella tai jäällä jalasten varassa liikkuva laite

kellari /kˈellarɪ/ (n)
cantina
  rakennuksen asuintilojen alla oleva varasto- ja säilytystila

kellarikerros /kˈellarɪkˌerros/ (n)
seminterrato
  rakennuksen maanalainen kerros

kello /kˈello/ (n)
orologio
  ajan mittaamiseen ja näyttämiseen tarkoitettu laite
campana
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva soitin, jota soitetaan lyömällä sitä

kelloseppä /kˈellosˌepːæ/ (n)
orologiaio
  ammattilainen, joka valmistaa kelloja

kellotapuli /kˈellotˌapulɪ/ (n)
campanile
  erityisesti kirkon läheisyydessä oleva tornimainen rakennelma, johon soittokellot ripustetaan niiden kuuluvuuden lisäämiseksi

kellotaulu /kˈellotˌaulu/ (n)
quadrante
  kellon pinta, jolle numerot on asetettu ja jonka alalla osoittimet kulkevat

kellua /kˈellua/ (v)
galleggiare
  pysyä veden pinnalla nosteen ansiosta

keltahelttamesikko /kˈeltahˌeltːamesˌikːo/ (n)
bargigliuto giallo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltahemppo /kˈeltahˌempːo/ (n)
verzellino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltahuppuaratti /kˈeltahˌupːuarˌatːɪ/ (n)
pappagallo testazafferano
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltainen /kˈeltainen/ (adj)
giallo
  sellainen, minkä väri on keltainen, väriltään keltainen (eikä punainen tai sininen pääväreistä)

keltainen /kˈeltainen/ (n)
giallo
  keltainen väri

keltaisuus /kˈeltaisuːs/ (n)
giallore
  se, että jokin on keltainen

keltajuova-aratti /kˈeltajˌuovaˈaratːɪ/ (n)
parrocchetto chiriri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakaljumesikko /kˈeltakˌaljumesˌikːo/ (n)
succiamiele degli Arfak
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakurkkumesikko /kˈeltakˌurkːumesˌikːo/ (n)
succiamiele golagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltakurkkurosella /kˈeltakˌurkːurosella/ (n)
rosella occidentale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltaniska-amatsoni /kˈeltanˌiskaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone nucagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltanokkamesikko /kˈeltanˌokːamesˌikːo/ (n)
manorina golagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltapääamatsoni /kˈeltapˌæːamˌatsonɪ/ (n)
amazzone testagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltapääluri /kˈeltapˌæːlurɪ/ (n)
lorichetto testaoliva
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltarintaluri /kˈeltarˌintalˌurɪ/ (n)
lorichetto di Marigold
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltasiipiaratti /kˈeltasˌiːpɪarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto alizolfo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kelttiläinen /kˈeltːɪlˌæinen/ (adj)
celtico
  keltteihin liittyvä

keltuainen /kˈeltuˌainen/ (n)
tuorlo
  munan keltainen osa, joka toimii kehittyvän alkion ravintona

kelvoton /kˈelvoton/ (adj)
inconsistente, inutile
  huono tai epärehellinen ihminen

kemia /kˈemɪa/ (n)
chimica
  tieteenala, joka tutkii aineiden ominaisuuksia ja koostumuksia sekä niiden valmistusta ja muuttamista

kemiallinen /kˈemɪˌallɪnen/ (adj)
chimico
  kemiaan liittyvä

kemiallinen reaktio /kˈemɪˌallɪnen rˈeaktˌio/ (n)
reazione chimica
  prosessi, jossa aineet muuttuvat toisiksi aineiksi: atomien ja molekyylien elektronijakaumat muuttuvat, ja yleensä sidoksia syntyy tai katkeaa; reaktiossa atomi voi muuttua ioniksi, molekyylit voivat yhdistyä tai hajota tai molekyylien atomit voivat järjestyä uudestaan

kemiallinen sidos /kˈemɪˌallɪnen sˈidos/ (n)
legame chimico
  elektronien muodostama, kemiallista yhdistettä koossa pitävä voima

kemiallinen yhdiste /kˈemɪˌallɪnen ˈyhdɪste/ (n)
composto chimico
  aine, joka koostuu kahdesta tai useammasta keskenään reagoineesta alkuaineesta

kemikaali /kˈemɪkˌaːlɪ/ (n)
prodotto chimico
  Kemiallisista aineista ja yhdisteistä käytettävä yhteisnimitys.

keminsaame /kˈemɪnsˌaːme/ (n)
sami di Kemi
  eräs 1800-luvulla hävinnyt saamelaiskieli

kemisti /kˈemɪstɪ/ (n)
chimico
  kemian tutkija tai kemian soveltaja

kemoterapia /kˈemotˌerapˌia/ (n)
chemioterapia
  sairauden, erityisesti syövän hoito kemiallisin menetelmin valmistetuin lääkeainein

kengittää /kˈeŋŋɪtːæː/ (v)
ferrare
  varustaa hevonen kengillä

kengityspaja /kˈeŋŋɪtˌyspaja/ (n)
bottega del maniscalco
  paja jossa kengitetään hevosia

kenguru /kˈeŋŋuru/ (n)
canguro
  pussieläin, joita esiintyy vain Australiassa (-heimo)

kenialainen /kˈenɪalˌainen/ (adj)
keniano
  Keniasta peräisin oleva tai Keniaan liittyvä

kenkä /kˈeŋkæ/ (n)
scarpa, calzatura
  jalkaa suojaava tavallisesti ulkona käytettävä asuste; jalkine, jossa on kova pohja

kenoviiva /kˈenovˌiːva/ (n)
barra inversa
  laskeva vinoviiva, jota käytetään lähinnä tietotekniikan merkinnöissä. Vastaava symboli on \.

kenraali /kˈenraːlɪ/ (n)
generale
  maavoimien korkein sotilasarvo, vastaa merivoimien amiraalia

kenraalibasso /kˈenraːlɪbˌasso/ (n)
basso generale
  erityisesti 1600–1750-luvuilla käytössä ollut nuottien merkintätapa, jossa nuoteilla merkittiin ainoastaan matalin sävelkulku ja yläpuoliset sävelet ilmaistiin numeroilla suhteessa tähän

kentauri /kˈentaurɪ/ (n)
centauro
  kreikkalaisen mytologian olento, jolla on ihmisen torso ja hevosen ruumis

kenties /kˈenties/ (adv)
forse
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

kenttä /kˈentːæ/ (n)
campo
  avoin tasainen alue luonnossa; välittömän konkreettisen toiminnan alue
  täytettäväksi varattu alue lomakkeissa yms.
  urheiluun tai peleihin varattu alue; urheilukenttä, pelikenttä
  ala, alue, aihealue
  kenttävoimakkuutena ilmaistava luonnonilmiöihin liittyvä vektorisuure
  kuvaus, joka liittää jokaiseen määrittelyjoukon alkioon ko. alkioon liittyvän vektoriavaruuden alkion
  käyttöolosuhteet vastakohtana laboratorio-olosuhteille
  matkapuhelimen toimintaan riittävä verkon signaalivoimakkuus
semiquadro
  lomitetun videokuvan parittomat tai parilliset juovat

kenttäpullo /kˈentːæpˌullo/ (n)
borraccia
  sotilas- ja retkikäyttöön tarkoitettu suljettu astia juomaveden kuljetusta varten

kenttäsairaala /kˈentːæsˌairaːla/ (n)
ospedale da campo
  sota- tai katastrofialueella pystytetty siirrettävä sairaala

keppi /kˈepːɪ/ (n)
bastone
  yleensä puinen pitkänmuotoinen esine

keppihevonen /kˈepːɪhˌevonen/ (n)
cavalluccio di legno
  hevosta esittävä leikkikalu, jolla on aidon näköinen pää, mutta vartalon ja raajojen tilalla keppi

keraaminen /kˈeraːmɪnen/ (adj)
ceramico
  saviteollisuuden tuottamaan keramiikkaan kuuluva t. sitä koskeva, savi-

keralankaija /kˈeralˌaŋkaija/ (n)
parrocchetto del Malabar
  eräs kaijojen sukuun kuuluva papukaijalaji () tai sen yksilö

keramiikka /kˈeramˌiːkːa/ (n)
ceramica
  astioiksi tai muiksi esineiksi muotoiltua ja poltettua savea

keratiini /kˈeratˌiːnɪ/ (n)
cheratina
  skleroproteiineihin kuuluva valkuaisaine

keripukki /kˈerɪpˌukːɪ/ (n)
scorbuto
  C-vitamiinin puutoksen aiheuttama tauti

keritä /kˈerɪtæ/ (v)
tosare
  leikata tai ajella villa lampaalta, vuohelta tms.

kerjäläinen /kˈerjælˌæinen/ (n)
mendicante
  kerjäämällä elantonsa hankkiva henkilö

kerjätä /kˈerjætæ/ (v)
mendicare
  pyytää rahaa, ruokaa tms.

kerma /kˈerma/ (n)
panna, crema
  maidon rasvainen osa, joka voidaan kuoria seisoneen raakamaidon pinnalta; eräs maitotuote

kermavaahto /kˈermavˌaːhto/ (n)
panna montata, lattemiele
  vaahdoksi vatkattu kerma

kerros /kˈerros/ (n)
piano
  rakennuksessa olevien huonetilojen taso
strato
  eri materiaalin tai pinnan muodostama taso

kerrottava /kˈerrotːˌava/ (n)
moltiplicando
  (matematiikka) kertolaskussa luku, joka on kertomisen kohteena.

kersantti /kˈersantːɪ/ (n)
sergente
  aliupseerin arvo armeijassa; sen haltija

kerskua /kˈerskua/ (v)
gloriarsi
  mahtailla, ylpeillä liiallisesti kovaan ääneen

kerta /kˈerta/ (n)
volta
  yksittäinen tapahtuma, joka voi olla tapahtumasarjan osana tai saattaa toistua sattumalta

kertaa /kˈertaː/ (n)
per
  kertolaskufunktion operaattori

kertoa /kˈertoa/ (v)
narrare, dire, contare
  esittää kertomus tai selostaa toiselle jokin asia
moltiplicare
  tehdä kertolaskutoimitus

kertoja /kˈertoja/ (n)
narratore
  (kirjallisuustiede) se, jonka näkökulmasta tarina kerrotaan; se, joka kertoo tarinan
moltiplicatore
  (matematiikka) kertolaskussa luku, joka ilmaisee, millä kerrottava kerrotaan

kertolasku /kˈertolˌasku/ (n)
moltiplicazione
  laskutoimitus, jossa luku lasketaan itsensä kanssa yhteen toisen luvun arvon verran

kertoma /kˈertoma/ (n)
fattoriale
  fakulteetti, n:n kokonaisluvun kaikkien lukujen tulo

kertomus /kˈertomus/ (n)
racconto
  satu, tarina

kertosäe /kˈertosˌæe/ (n)
ritornello
  laulussa useita kertoja toistettava osuus

kertotaulu /kˈertotˌaulu/ (n)
tavola pitagorica, abbaco
  aritmeettinen taulukko, jossa on yksinumeroisten lukujen kaikkien tulojen arvot

kerubi /kˈerubɪ/ (n)
cherubino
  Raamatussa mainittuja enkeliolentoja

keräilyerä /kˈeræilˌyeræ/ (n)
ripescaggio
  joissakin urheilulajeissa (kuten miekkailussa, soudussa ja judossa) kilpailun vaihe, jossa edellisessä vaiheessa hävinneistä kilpailijoista parhaat karsivat keskenään jäljellä olevista jatkopaikoista

kerätä /kˈerætæ/ (v)
raccogliere
  koota yhteen

kesanto /kˈesanto/ (n)
maggese
  vuodeksi viljelemättömäksi jätetty pelto tai sen osa

keskeinen /kˈeskeinen/ (adj)
centrale
  tärkeä, olennainen

keskenmeno /kˈeskenmˌeno/ (n)
aborto
  ihmisillä raskauden itsestään tapahtuva keskeytyminen ja alkion tai sikiön poistumiminen kohdusta joko itsestään tai lääkärin avustamana

keskeyttää /kˈeskeytːæː/ (v)
fermare
  lopettaa jokin, ennen kuin se on valmis

keskiaika /kˈeskɪˌaika/ (n)
Medioevo
  ajanjakso Rooman valtakunnan tuhosta 400-luvulla aina uuden ajan ja renessanssin alkuun 1500 jaa.; Suomessa noin 1100-luvulta alkaen

keskiaikainen /kˈeskɪˌaikainen/ (adj)
medievale
  keskiaikaan kuuluva tai siltä peräisin oleva

keskiaivot /kˈeskɪˌaivot/ (n)
mesemcefalo
  aivojen keskimmäinen osa väliaivojen takana, aivorungon yläosassa

keskiarvo /kˈeskɪˌarvo/ (n)
media
  aritmeettinen keskiarvo; havaintojen summa jaettuna havaintojen lukumäärällä

keskihajonta /kˈeskɪhajˌonta/ (n)
deviazione standard
  hajontaluku välimatka- tai suhdeasteikon muuttujille, mikä kuvaa keskimääräistä poikkeamaa odotusarvosta; varianssin neliöjuuri

keskihollanti /kˈeskɪhˌollantɪ/ (n)
olandese medio
  yhteisnimitys muinaishollannin jälkeen, vuosina 1150–1500 nykyisen hollannin kielen levinneisyysalueella puhutuille länsigermaanisille murteille, joilla ei ollut yhteistä kirjakieltä, mutta joiden kaikkien keskinäinen ymmärrettävyys oli erittäin suuri (kielitunnus:dum)

keskikenttä /kˈeskɪkˌentːæ/ (n)
centrocampo
  kentän keskiosa

keskikenttäpelaaja /kˈeskɪkˌentːæpelˌaːja/ (n)
centrocampista
  keskikentällä pelaava pelaaja

keskikoulu /kˈeskɪkˌoulu/ (n)
scuola media
  viisivuotinen koulu, jonne mentiin kansakoulun neljän luokan jälkeen, voi toimia oppikoulun osana tai omana koulunaan

keskiluku /kˈeskɪlˌuku/ (n)
media
  tunnusluku, joka kuvaa aineiston keskikohtaa: jokin keskiarvo, moodi tai mediaani

keskiluokkainen /kˈeskɪlˌuokːainen/ (adj)
borghese
  keskiluokkaan liittyvä tai tai kuuluva

keskimäärin /kˈeskɪmˌæːrɪn/ (adv)
in media
  suunnilleen, keskimääräisesti

keskinäinen /kˈeskɪnˌæinen/ (adj)
mutuo
  osapuolten välinen, usein vastavuoroinen; joidenkin keskuudessa tapahtuva

keskipeli /kˈeskɪpˌelɪ/ (n)
mediogioco
  Keskipeli on yleensä avausta seuraava pelin vaihe, vaikka joskus peli voi muuttua loppupeliksi jo avauksessa.

keskipäivä /kˈeskɪpˌæivæ/ (n)
mezzogiorno
  noin kello 12 päivällä

keskiranska /kˈeskɪrˌanska/ (n)
francese medio
  muinaisranskan jälkeinen, nykyranskaa edeltänyt kielimuoto, jota käytettiin noin vuosina 1340–1610 , kun ranskasta tuli Ranskan virallinen kieli

keskisormi /kˈeskɪsˌormɪ/ (n)
dito medio
  sormi ihmisen kädessä etusormen ja nimettömän välissä

keskitin /kˈeskɪtɪn/ (n)
concentratore
  tietoliikenneverkoissa käytetty komponentti, joka yhdistää verkkoja fyysisellä tasolla (OSI 1); ei käsittele dataa, kuten reititin tai kytkin, vaan ainoastaan lähettää sen eteenpäin.

keskittyminen /kˈeskɪtːˌymɪnen/ (n)
concentrazione
  ajatusten ja mielenkiinnon keskittäminen

keskittyä /kˈeskɪtːˌyæ/ (v)
concentrarsi
  kasaantua/kasautua yhteen paikkaan tai kohtaan
  keskittää huomionsa jhk

keskittää /kˈeskɪtːæː/ (v)
concentrare
  laittaa samaan paikkaan

keskitysleiri /kˈeskɪtˌysleirɪ/ (n)
campo di concentramento
  leiri, jonne kootaan siviilejä liikkuvuuden tai kontaktien rajoittamiseksi

keskiviikko /kˈeskɪvˌiːkːo/ (n)
mercoledì
  viikon kolmas päivä, päivä tiistain ja torstain välissä

keskiyläsaksa /kˈeskiylæsˌaksa/ (n)
alto tedesco medio
  ajallisesti muinaisyläsaksan ja nykykielen väliin sijoittunut yläsaksan kielen kehitysvaihe, joka oli käytössä 1050–1350 -luvuilla (kielitunnus: gmh)

keskiyö /kˈeskiyø/ (n)
mezzanotte
  noin kello 24:n aika yöllä

keskushermosto /kˈeskushˌermosto/ (n)
sistema nervoso centrale
  selkäytimestä ja aivoista koostuva hermoston keskeinen osa, joka käsittelee sisä- ja ulkopuolilta saapuvaa informaatiota

keskusta /kˈeskusta/ (n)
centro
  keskellä sijaitseva osa, keskipisteen lähellä oleva osa
  kaupungin keskeisin tai tärkein osa
  poliittinen keskusta

keskustella /kˈeskustella/ (v)
discutere
  puhua jonkun kanssa jostakin tietystä aiheesta

keskustelu /kˈeskustˌelu/ (n)
conversazione, dialogo
  ihmisten välinen suullinen ajatustenvaihto

kesto /kˈesto/ (n)
durata
  kyky säilyä (alkuperäisessä tilassa, ehjänä, tavallisessa kunnossa)

kestopreesens /kˈestoprˌeːsens/ (n)
presente progressivo
  verbin preesensin progressiivinen muoto, kestomuoto

kestävä /kˈestævæ/ (adj)
duraturo, permanente
  vahva tai luja

kestää /kˈestæː/ (v)
durare
  olla kestävä, kannattaa, kyetä kestämään
resistere
  jaksaa, sietää

kesy /kˈesy/ (adj)
addomesticato
  ihmisen läheisyydessä viihtyvä, monesti ihmiseen leimautunut

kesyttää /kˈesytːæː/ (v)
addomesticare, domare
  tehdä eläin kesyksi
  muuttaa villi eläinlaji jalostamalla kotieläimeksi

kesyyntyä /kˈesyːntˌyæ/ (v)
addomesticato
  tulla kesyksi (kesyttämällä tai itsekseen)

kesä /kˈesæ/ (n)
estate
  Keskileveysasteiden vuodenaika kevään ja syksyn välissä, jolloin saadaan eniten auringonsäteilyä. Pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuusta elokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuusta helmikuuhun.

kesäaika /kˈesæˌaika/ (n)
ora legale, ora estiva
  aikajärjestely, jossa kelloja siirretään valoisaksi vuodenajaksi tunnilla eteenpäin

kesäkurpitsa /kˈesækˌurpɪtsa/ (n)
zucchina, zucchino
  kurkkukasveihin kuuluva vihanneshedelmä, (, )

kesäkuu /kˈesækuː/ (n)
giugno
  vuoden kuudes kuukausi, kuukausi toukokuun ja heinäkuun välissä

kesäloma /kˈesælˌoma/ (n)
vacanze estive
  kesäaikaan pidetty pitkähkö tauko työstä tai opinnoista

kesäpäivänseisaus /kˈesæpˌæivænsˌeisaus/ (n)
solstizio d'estate
  pohjoisella pallonpuoliskolla vuoden valoisin ajankohta juhannuksen tienoilla (noin 21. kesäkuuta); kyseisen ajankohdan jälkeen päivät alkavat lyhentyä pohjoispuoliskolla; kyseisenä ajankohtana aurinko paistaa kohtisuoraan Kravun kääntöpiirille

kesärengas /kˈesærˌeŋŋas/ (n)
pneumatico estivo
  lumettomana aikana käytettävä autonrengas

ketju /kˈetju/ (n)
catena
  yhteen liitetyistä metallilenkeistä rakennettu voimansiirtoon tai kiinnitykseen käytetty väline

ketjukirje /kˈetjukˌirje/ (n)
catena di sant'antonio
  kirje jonka vastaanottajaa pyydetään lähettämään kirje edelleen useammalle vastaanottajalle

ketjureaktio /kˈetjureˌaktɪo/ (n)
reazione a catena
  tapahtumien sarja, jossa kaikki paitsi ensimmäinen tapahtuma ovat seurausta yhdestä tai useammasta muusta sarjan tapahtumasta

ketoni /kˈetonɪ/ (n)
chetone
  orgaaninen yhdiste, jossa on funktionaalinen ryhmä C=O

ketsuppi /kˈetsupːɪ/ (n)
ketchup
  sokerilla, suolalla ja etikalla maustettu tomaattikastike

kettu /kˈetːu/ (n)
volpe
  (eläintiede) punakettu, koko Suomessa esiintyvä, tavallisesti väriltään punaruskea, koiraeläinten heimon laji (Vulpes vulpes).

ketunhäntä /kˈetunhˌæntæ/ (n)
coda di volpe
  ketun häntä

ketunleipä /kˈetunlˌeipæ/ (n)
acetosella dei boschi
  eräs käenkaalien sukuun kuuluva kaksisirkkaisten kasvien laji () tai sen yksilö

ketšua /kˈetʃua/ (n)
lingua quechua
  Andeilla, eli Perussa, Ecuadorissa, Boliviassa ja Argentiinassa puhuttu intiaanikieli (kielitunnus: qu)

keuhko /kˈeuhko/ (n)
polmone
  elin, jolla kaikki nelijalkaiset selkärankaiset hengittävät; ihmisellä on kaksi keuhkoa, joten sana esiintyy useimmin monikossa

keuhkokala /kˈeuhkokˌala/ (n)
dipnoo
  (yleisesti) mikä tahansa keuhkokalojen alaluokkaan () kuuluva varsieväisten laji tai sellaisen yksilö
  (erityisesti) mikä tahansa edellisiin kuuluvan keuhkokalojen lahkon () laji tai sellaisen yksilö

keuhkokuume /kˈeuhkokˌuːme/ (n)
polmonite
  bakteerin tai viruksen aiheuttama keuhkotulehdus, johon liittyy usein yskää, kipua hengitysteissä ja korkea kuume

keuhkoputki /kˈeuhkopˌutkɪ/ (n)
bronco
  henkitorvesta keuhkoon johtava hengitysteiden osa

keulakuva /kˈeulakˌuva/ (n)
fantoccio
  laivan, varsinkin purjelaivan, keulaan kiinnitetty veistos

kevyt /kˈevyt/ (adj)
leggero
  keveä, pieni massaltaan

kevytkenkäinen /kˈevytkˌeŋkæinen/ (adj)
dissoluta, facile
  sellainen, jonka seksuaalimoraali on löyhä; käytetään lähes yksinomaan naisista

kevytmaito /kˈevytmˌaito/ (n)
latte parzialmente scremato
  maito jonka rasvapitoisuutta on vähennetty noin 1,5 prosenttiin

kevät /kˈevæt/ (n)
primavera
  talven jälkeinen ja ennen kesää oleva vuodenaika. Pohjoisella pallonpuoliskolla maaliskuusta toukokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla syyskuusta marraskuuhun.

kevätkääryle /kˈevætkˌæːryle/ (n)
involtino primavera
  valmistustavaltaan aasialaisperäinen suolainen välipala, jossa on riisijauhosta valmistetun taikinan sisään paistettuja pilkottuja vihanneksia

keynesiläisyys /kˈeynesɪlˌæisyːs/ (n)
keynesismo
  se, että on keynesiläinen; keynesiläinen koulukunta; Keynesin taloustieteen koulukunta, joka perustuu havainnolle, että kansantaloudessa ei ole automaattista vakautusmekanismia, minkä vuoksi valtion väliintulo on välttämätön

kibbutsi /kˈibːutsɪ/ (n)
kibbutz
  israelilaistyyppinen yhteisöllisyyteen, suoraan demokratiaan ja yleensä maanviljelykseen pohjautuva kollektiivitila

kidus /kˈidus/ (n)
branchia
  useiden vesieläinten hengityselin, veden huuhteleman ulkopinnan tai suolen limakalvon ohutepiteelisiä lisäkkeitä tai poimuja

kiduttaa /kˈidutːaː/ (v)
martoriare
  aiheuttaa toiselle fyysistä tai psyykkistä tuskaa esimerkiksi tietojen saamiseksi

kiduttaja /kˈidutːˌaja/ (n)
aguzzino
  henkilö, joka kiduttaa

kiehua /kˈiehua/ (v)
bollire
  tulla niin kuumaksi, että pintaan nousee kuplia ja syntyy höyryä

kiehumispiste /kˈiehumˌispɪste/ (n)
punto di ebollizione
  (termodynamiikka) lämpötila, jossa nesteen höyrynpaine on yhtä suuri kuin nestettä ympäröivän ympäristön paine, kiehumisen käynnistymisen ja jatkumisen alin lämpötila

kiekko /kˈiekːo/ (n)
disco
  pyöreä levy tai muu ohut kappale
  kiekonheiton heittoväline
hockey
  jääkiekko
disco, puck
  jääkiekon peliväline
piattello
  haulikkoammunnan maali
cerchio
  tasossa ympyrän rajoittama alue

kiekonheitto /kˈiekonhˌeitːo/ (n)
lancio del disco
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää kiekkoa mahdollisimman pitkälle

kieli /kˈielɪ/ (n)
lingua, linguaggio
  suussa oleva puheen tuottamisen, nielemiseen ja lämmönsäätelyyn käytettävä lihas
  kommunikointijärjestelmä (esim. suomen kieli)
corda
  kielisoitinten ääntä tuottava pingotettu lanka tai jänne
batacchio, battaglio
  soittokellon umpinaiseen yläpäähän kiinnitetty metallinen osa (eli läppä), joka lyö kellon laitaan

kielikello /kˈielɪkˌello/ (n)
comare
  (halventava) juoruilija

kielikunta /kˈielɪkˌunta/ (n)
famiglia linguistica
  oletetun ja yleensä myös tieteellisesti todistetun sukulaisuuden perusteella tehdyn jaon mukaisesti yhteen kuuluvien kielten ryhmä, kieliperhe

kielikuva /kˈielɪkˌuva/ (n)
figura retorica
  (retoriikka) kuvaannollinen, kuvallinen ilmaus

kielioppi /kˈielɪˌopːɪ/ (n)
grammatica
  oppi kielen rakenteesta ja ominaispiirteistä valitun tarkastelukulman mukaisesti

kielisoitin /kˈielɪsˌoitɪn/ (n)
strumento a corda
  soitin, jonka ääni syntyy kielen värähtelystä, näppäilyn, jouhen hankauksen, vasaran lyönnin tms. seurauksena

kielitiede /kˈielɪtˌiede/ (n)
linguistica
  lingvistiikka, luonnollista kieltä tutkiva tiede

kielitieteellinen /kˈielɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
glottologico
  kielitieteeseen liittyvä, kielitieteelle ominainen

kielletty /kˈielletːy/ (adj)
proibito
  sellainen, jota ei ole sallittu, jota ei saa tehdä

kielo /kˈielo/ (n)
mughetto
  (Convallaria majalis) voimakastuoksuinen metsäkukka, joka kukkii loppukeväästä

kieltenpidin /kˈieltempɪdɪn/ (n)
cordiera
  kielisoittimen kanteen kiinnittyvä osa, johon kaikkien kielten päät liitetään

kieltolaki /kˈieltolˌakɪ/ (n)
proibizionismo
  alkoholin myynnin kielto; retorisesti myös eräiden muiden päihteiden kielto

kieltäytyä /kˈieltæytˌyæ/ (v)
declinare
  olla suostumatta johonkin asiaan

kieltää /kˈieltæː/ (v)
proibire, vietare
  pyytää tai pakottaa olemaan tekemättä jotakin tai olemaan käyttämättä jtk

kierre /kˈierre/ (n)
spirale
  itsensä ympäri kiertävä käyrä
  kartio- tai lieriöpintaa ympäri kiertävä käyrä, lieriön geodeettinen viiva

kierrejousi /kˈierrejˌousɪ/ (n)
molla a spirale
  yksinkertainen kierteellä oleva jousilanka, joka painuu kokoon (puristusjousi) tai venyy (vetojousi) kuormituksen mukaan

kierrekorkki /kˈierrekˌorkːɪ/ (n)
tappo a vite
  korkki, jonka sisäpinnalla on pullon tai tölkin suuhun ottavat kierteet

kierros /kˈierros/ (n)
giro
  sellainen umpinainen reitti, usein ympyrä, jonka kiertäminen yhteen suuntaan kulkien tuo takaisin lähtökohtaan

kierrättää /kˈierrætːæː/ (v)
riciclare
  laittaa kiertoon tai kiertämään

kierrätys /kˈierrætys/ (n)
riciclaggio dei rifiuti
  materiaalin, esineen tai muun kulttuurillisen asian hyödyksi käyttö uudessa yhteydessä

kierteisgalaksi /kˈierteisɡalˌaksɪ/ (n)
galassia spirale
  galaksi, jonka rakenne on kierteismäinen ja haaroittunut

kiertää /kˈiertæː/ (v)
aggirare
  kulkea jonkin esteen tms. ympäri tai ohi

kietaisuhame /kˈietaisˌuhame/ (n)
gonna a portafoglio
  hameen kaltainen liinamainen vaate, jota käytetään vartalon ympärille kierrettynä

kihara /kˈihara/ (n)
arricciamento
  luonnostaan tai kampaajan toimenpitein loivasti tai voimakkaasti taipunut hiusten muoto

kihlasormus /kˈihlasˌormus/ (n)
anello di fidanzamento
  kihlauksen merkkinä vasemman käden nimettömässä pidettävä sormus

kihokki /kˈihokːɪ/ (n)
rosolida
  eräitä lihansyöjäkasveja (-suku)

kihomato /kˈihomˌato/ (n)
ossiuro
  ihmisen kihomato on tartunnan saaneen paksusuolessa loisiva sukkulamato

kihti /kˈihtɪ/ (n)
gotta
  sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön aiheuttaen nivelkipua

kiihdyttää /kˈiːhdytːæː/ (v)
accelerare
  lisätä jonkin nopeutta

kiihottaa /kˈiːhotːaː/ (v)
galvanizzare
  yllyttää, agitoida

kiihtyvyys /kˈiːhtyvyːs/ (n)
accelerazione
  nopeuden kasvaminen

kiikari /kˈiːkarɪ/ (n)
binocolo
  laite jossa on yhdistetty kaksi pienikokoista ja yksinkertaista kaukoputkea

kiikaritähtäin /kˈiːkarɪtˌæhtæin/ (n)
mirino
  kiväärikaliiperiseen aseeseen liitettävä optinen tähtäin

kiila /kˈiːla/ (n)
cuneo, zeppa
  loivasti oheneva kappale, joka rakoon työnnettäessä aiheuttaa työntösuuntaan nähden kohtisuoran voiman raon reunoihin

kiilata /kˈiːlata/ (v)
conficcare
  käyttää kiilaa

kiiltokakadu /kˈiːltokˌakadu/ (n)
cacatua nero lucente
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kiiltonahka /kˈiːltonˌahka/ (n)
pelle verniciata
  kiillotettu nahka

kiina /kˈiːna/ (n)
cinese
  Kiinan valtion kielenä käytettävä mandariinikiina, joka on myös Kiinan kirjakieli

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (adj)
cinese
  Kiinasta peräisin oleva tai Kiinaan liittyvä

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (n)
cinese
  pysyvästi Kiinassa asuva henkilö; Kiinan kansalainen; syntyperältään kiinalainen

kiinanjujuba /kˈiːnanjˌujuba/ (n)
giuggiolo
  eräs jujubien sukuun kuuluva paatsamakasvien laji ( ) tai sen yksilö
giuggiola
  edellisen hedelmä

kiinnekohta /kˈiːnnekˌohta/ (n)
punto d’appoggio
  yhteys johonkin; perusta; kiintopiste

kiinnittää /kˈiːnnɪtːæː/ (v)
attaccare
  sitoa, liimata, ommella, naulata tai muulla tavoin yhdistää kiinni johonkin toiseen kappaleeseen
ipotecare
  asettaa erityinen oikeus jonkun omaisuuteen, yleensä lainaa vastaan

kiinnostaa /kˈiːnnostaː/ (v)
interessare
  herättää mielenkiintoa

kiinnostava /kˈiːnnostˌava/ (adj)
interessante
  mielenkiintoa herättävä, mielenkiintoinen, kiintoisa

kiinnostunut /kˈiːnnostunut/ (adj)
interessato
  halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinteistö /kˈiːnteistø/ (n)
beni immobili
  kiinteä omaisuus, esimerkiksi maa, metsä tai rakennus

kiinteistönvälittäjä /kˈiːnteistˌønvælˌitːæjæ/ (n)
agente immobiliare
  henkilö, joka välittää kiinteistöjä ja tontteja toimien linkkinä myyjän ja ostajan välillä

kiinteä /kˈiːnteæ/ (adj)
solido
  kiintonainen, paikallaan pysyvä

kiintolevy /kˈiːntolˌevy/ (n)
disco rigido
  tietokoneen massamuisti, josta tieto voidaan lukea uudelleenkäynnistyksen jälkeen

kiintotähti /kˈiːntotˌæhtɪ/ (n)
stella fissa
  tähtitaivaan pistemäinen kohde, tähti, joka pysyy ympäristönsä suhteen paikallaan

kiintymys /kˈiːntymys/ (n)
legame
  voimakas henkisen läheisyyden tunne jotakin kohtaan

kiirastorstai /kˈiːrastˌorstai/ (n)
Giovedì santo
  Pääsiäistä edeltavä torstai, kristillinen juhlapäivä.

kiireellinen /kˈiːreːllɪnen/ (adj)
urgente
  sellainen, joka pitää hoitaa viivyttelemättä

kiiski /kˈiːskɪ/ (n)
acerina
  pieni kolmipiikkinen pohjakala ()

kiistakapula /kˈiːstakˌapula/ (n)
mela della discordia, pomo della discordia
  erimielisyyksien aiheuttaja, riidanaihe, kiistanaihe; kiistelty asia

kiistelty /kˈiːstelty/ (adj)
controverso
  sellainen mistä on vallalla erilaisia näkemyksiä tai mistä ei ole päästy sopuun

kiistämätön /kˈiːstæmætøn/ (n)
innegabile
  sellainen mikä ei ole kiistettävissä

kiitollinen /kˈiːtollɪnen/ (adj)
grato, riconoscente
  kiitosta osakseen kohdistuneesta teosta tms. osoittava

kiitollisuus /kˈiːtollɪsuːs/ (n)
gratitudine, riconoscenza
  kiitolliseen mieleen liittyvä myönteinen tunne; se, että on kiitollinen

kiittää /kˈiːtːæː/ (v)
ringraziare
  ilmaista jonkun tekemän asian olleen hyödyllinen tai arvostavansa sitä, yl. sanomalla kiitos: osoittaa arvostusta jotakin kohtaan

kiivi /kˈiːvɪ/ (n)
kiwi
  Uudesta-Seelannista peräisin olevien lentokyvyttömien lintujen (Apterygidae) yleisnimitys
  laikkuköynnösten sukuun kuuluva puuvartinen, alun perin kiinalainen köynnöskasvi , kiiviköynnös (Actinidia deliciosa), sen hedelmä

kikherne /kˈikherne/ (n)
cece
  eräs syötävä palkokasvi (Cicer arietinum)

kikkeli /kˈikːelɪ/ (n)
uccello
  siitin

kiliasmi /kˈilɪˌasmɪ/ (n)
chiliasmo
  usko tuhatvuotiseen valtakuntaan

kilogramma /kˈiloɡrˌamma/ (n)
chilo
  massan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tuhat grammaa; tunnus kg

kilohaili /kˈilohˌailɪ/ (n)
papalina
  Euroopan merissä elävä, suuresti silakkaa muistuttava sillin lähisukuinen kalalaji (), jonka vatsa on "terävä" ja vatsaevät sijaitsevat selkäevän etupuolella

kilometri /kˈilomˌetrɪ/ (n)
chilometro
  pituusmitta, joka vastaa tuhatta metriä, tunnus km

kilowattitunti /kˈilovˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
chilowattora
  energian yksikkö, joka vastaa tuhatta wattituntia; SI-järjestelmässä 3,6 miljoonaa joulea eli 3,6 megajoulea

kilpa-ajaja /kˈilpaˈajaja/ (n)
conduttore
  henkilö, joka työkseen ajaa moottoriurheilua

kilpailija /kˈilpailˌija/ (n)
concorrente
  joka osallistuu kilpailuun tai kilpailee muiden kanssa

kilpailla /kˈilpailla/ (v)
gareggiare, competere
  yrittää saada jotakin, jota myös muut haluavat

kilpailu /kˈilpailu/ (n)
competizione, concorrenza
  talousyksiköiden, kulutustalouksien ja yritysten tavaroiden ja palvelujen vaihtoon liittyvä kamppailu markkinoista ja saavutettavasta taloudellisesta tuloksesta; hinnanmuodostuksen tekijä
concorso
  peli tai muu sellainen tapahtuma, jossa kilpaillaan voitosta tai palkinnosta

kilpailukyky /kˈilpailˌukyky/ (n)
competitività
  yrityksen tai laajemmin kansakunnan kyky pärjätä markkinaehtoisessa kilpailussa

kilpavarustelu /kˈilpavarˌustelu/ (n)
corsa agli armamenti
  toisilleen vihamielissä väleissä olevien osapuolten varustautuminen vihollisen kanssa käytävää konfliktia silmälläpitäen

kilpi /kˈilpɪ/ (n)
scudo
  taistelussa käytettävä kädessä pidettävä metallinen tai puinen suojus

kilpikonna /kˈilpɪkˌonna/ (n)
tartaruga, testuggine
  kilvellinen matelija

kilpirauhanen /kˈilpɪrˌauhanen/ (n)
tiroide
  selkärankaisen kaulassa lähellä kurkunpäätä sijaitseva umpieritteinen rauhanen

kiltti /kˈiltːɪ/ (n)
gonnellino
  perinteinen skotlantilainen miesten ruutukankainen hame

kimalainen /kˈimalˌainen/ (n)
bombo
  rakenteeltaan kömpelön oloinen yhteiskunnissa elävä mesipistiäinen, josta on useita lajeja (Bombus)

kimmota /kˈimmota/ (v)
rimbalzare
  osua johonkin, johon osuessa kulkurata taittuu

kimono /kˈimono/ (n)
kimono
  perinteinen japanilainen kansallispuku

kineettinen /kˈineːtːɪnen/ (adj)
cinetico
  liikettä koskeva, liike-

kinematiikka /kˈinematˌiːkːa/ (n)
cinematica
  kappaleiden liikkeitä, puuttumatta liikkeitä aiheuttaviin voimiin, käsittelevä osa mekaniikkaa, dynamiikan osa

kinesiologia /kˈinesˌiolˌoɡɪa/ (n)
kinesiologia
  tieteenala, joka tutkii ihmisen liikettä urheilun ja terveydenhoidon tarpeita varten

kiniini /kˈinɪːnɪ/ (n)
chinino
  kiinapuiden kuoressa esiintyvä kitkerä alkaloidi, jota käytetään malarialääkkeenä ja tonic-veden ainesosana

kinkku /kˈiŋkːu/ (n)
prosciutto
  sian reisi, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa

kinnas /kˈinnas/ (n)
muffola, mezzoguanto
  usein nahasta tehty, käteen laitettava, parillinen vaatekappale, jossa on uloke peukalolle ja yhteinen tila muille neljälle sormelle

kinner /kˈinner/ (n)
garretto
  ihmisen kantapäätä vastaava varvasastujan takajalan kohta

kinoa /kˈinoa/ (n)
quinoa
  eräs vilja

kioski /kˈioskɪ/ (n)
chiosco
  pieni kauppa

kipa /kˈipa/ (n)
chippa
  juutalaisten miesten rukoillessa käyttämä pieni päähine

kipinä /kˈipɪnæ/ (n)
scintilla
  palamisessa tai hankauksessa (ilmaan) vapautuva pieni hehkuva kappale

kippari /kˈipːarɪ/ (n)
skipper
  pienehkön laivan päällikkö, laivuri

kipsi /kˈipsɪ/ (n)
gesso
  vaalea kalsiumsulfaattimineraali, joka esiintyy luonnossa rakeisena, levymäisenä tai kuituisena kerrostuneiden kalkkikivien ja suolakerrostumien yhteydessä.
  kalsiumsulfaatin kidevedellinen muoto (CaSO₄ · 2H₂0)

kipsilevy /kˈipsɪlˌevy/ (n)
cartongesso
  kipsitäytteinen rakennuslevy, joka muodostuu kahdesta kartonkisesta ulkopinnasta ja niiden välisestä tasapaksusta jonkin verran ilmaa sisältävästä levynmuotoisesta kipsivaloksesta

kipu /kˈipu/ (n)
dolore
  fyysisen tai henkisen tuskan tuntemus

kipulääke /kˈipulˌæːke/ (n)
analgesico
  kipua lievittävä lääke, analgeetti

kiraalinen /kˈiraːlɪnen/ (adj)
chirale
  esineestä, joka on toisen peilikuva

kirahvi /kˈirahvɪ/ (n)
giraffa
  märehtijöihin kuuluva Afrikan savannien ja arojen eläin (Giraffa camelopardalis), pitkän kaulansa ansiosta maailman korkeimmaksi tunnettu maanisäkäs

kireä /kˈireæ/ (adj)
teso
  kiristävän tiukka
  pinkeäksi venytetty (esim. jousesta)
  jäykkä, ei rento (ilmapiiristä)

kirgiisi /kˈirɡɪːsɪ/ (n)
kirghiso
  kirgiisin kieli (kielilyhenne: ky), kirkiisien puhuma turkkilainen kieli, yksi Kirgisian virallisista kielistä.

kiristää /kˈirɪstæː/ (v)
ricattare
  muuttaa sääntöjä tai määräyksiä ankarammiksi, koventaa vauhtia

kirja /kˈirja/ (n)
libro
  paperiarkeista koottu sidos tai nidos, johon on painettu tekstiä ja mahdollisesti kuvia

kirjahylly /kˈirjahˌylly/ (n)
libreria
  huonekalu, seinän viereen tuleva hylly jossa pidetään kirjoja ja usein muita esineitä

kirjailija /kˈirjailˌija/ (n)
scrittore, scrittrice
  henkilö, joka kirjoittaa kirjoja ammatikseen tai harrastuspohjalta, ja jonka teoksia on julkaistu

kirjain /kˈirjain/ (n)
lettera
  äänteisiin perustuvan kirjoitusjärjestelmän merkki

kirjainsana /kˈirjainsˌana/ (n)
acronimo
  akronyymi, lyhennesana, joka lausutaan kirjainten yhdessä muodostamien äänteiden perusteella eikä kirjaimen itsenäisen ääntämisasun perusteella

kirjakauppa /kˈirjakˌaupːa/ (n)
libreria
  pääasiassa kirjoja myyvä liike

kirjallinen /kˈirjallɪnen/ (adj)
letterario
  sellainen, joka liittyy kirjallisuuteen, kirjallisuuteen liittyvä

kirjallisuus /kˈirjallɪsuːs/ (n)
letteratura
  kirjoitettu kieli eri muodoissa, kaikkien kirjoitettujen, painettujen ja perimätietona siirtyneiden kielellisten tuotteiden kokonaisuus; kirjallisuus kuuluu taidemuotoihin

kirjanpito /kˈirjampˌito/ (n)
contabilità
  yrityksen tai muun yhteisön taloudellisen toiminnan ja tilan kirjaaminen yksittäisen liiketapahtuman tarkkuudella; voidaan ajatella taloushallinnon tuottamana palveluna, mutta yrittäjä voi tehdä sen itse

kirjapaino /kˈirjapˌaino/ (n)
tipografia
  painotuotteiden valmistuspaikka, painotalo

kirjasto /kˈirjasto/ (n)
biblioteca, libreria
  valtion tai kunnan hallinnoima laitos, josta voi lainata muun muassa kirjoja ja CD-levyjä; lainakirjasto, lainasto
  kirjoista tai musiikista muodostuva kokoelma, jonkun omistamat kirjat
libreria, biblioteca
  ohjelman suorituksen aikana käytettävien aliohjelmien kokoelma

kirjastonhoitaja /kˈirjastˌonhoitˌaja/ (n)
bibliotecario
  kirjastoa vastuullisena hoitava henkilö, jolla on kirjastolain mukainen kelpoisuus kirjastonhoitajana toimimiseen

kirjava /kˈirjava/ (adj)
variegato
  jossa on useita värejä, monivärinen

kirje /kˈirje/ (n)
lettera
  vastaanottajalle osoitettu kirjoitettu tiedonanto, jonka muoto vaihtelee

kirjekuori /kˈirjekˌuorɪ/ (n)
busta
  paperista taiteltu kuori, päällys, johon kirje laitetaan postitusta varten. Kirjekuori voidaan sulkea kostuttamalla liimapinta.

kirjelaatikko /kˈirjelˌaːtɪkːo/ (n)
buca delle lettere
  laatikko, johon jätetään lähetettävät kirjeet ja kortit.

kirjepommi /kˈirjepˌommɪ/ (n)
pacco bomba
  vastaanottajalle postipaketissa lähetetty pommi, joka laukeaa avattaessa

kirjo /kˈirjo/ (n)
spettro
  spektri

kirjoittaa /kˈirjoitːaː/ (v)
scrivere, scrivere a
  yhdistelemällä kirjoitusmerkkejä tuottaa tekstiä, esim. kynällä paperille tai tietokoneen näppäimistöllä tai muulla syöttölaitteella

kirjoittaja /kˈirjoitːˌaja/ (n)
scrittore
  henkilö, joka kirjoittaa tai on kirjoittanut

kirjoitus /kˈirjoitus/ (n)
scrittura
  taito kirjoittaa, merkitä muistiin kirjainmerkeillä
  kirjoittamalla laadittu tuotos, teksti
scritto
  kirjoittamisen tuotos, kirjoitusmerkkejä peräkkäin

kirjoituskone /kˈirjoitˌuskone/ (n)
macchina da scrivere
  mekaaninen laite, jolla voi näppäimiä painellen kirjoittaa tekstiä paperille

kirjoituspöytä /kˈirjoitˌuspøytæ/ (n)
scrivania
  pöytä, jonka päällä kirjoitetaan

kirjoitusvirhe /kˈirjoitˌusvɪrhe/ (n)
errore [[di|d']]ortografia
  kirjoituksessa tapahtunut virhe, kirjaimet väärässä järjestyksessä tai puuttuvia tai ylimääräisiä kirjaimia sanassa

kirjolaulumesikko /kˈirjolˌaulumesˌikːo/ (n)
succiamiele di Macleay
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjomesikko /kˈirjomesˌikːo/ (n)
succiamiele del reggente
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjosieppo /kˈirjosˌiepːo/ (n)
balia nera
  sieppojen heimoon kuuluva Suomessakin pesivä varpuslintu

kirjotöyhtöhaukka /kˈirjotˌøyhtøhˌaukːa/ (n)
baza nero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirjuriaratti /kˈirjurˌiarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto piumedorate
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kirkas /kˈirkas/ (adj)
brillante
  valoisa, kiiltävä

kirkkaus /kˈirkːaus/ (n)
luminosità
  se, että on kirkas

kirkko /kˈirkːo/ (n)
chiesa
  (kristinusko) kirkkorakennus; rakennus, jossa pidetään jumalanpalveluksia

kirkkovuosi /kˈirkːovˌuosɪ/ (n)
anno ecclesiastico
  kirkon adventista alkava ja pyhäinpäivään päättyvä ajanjakso

kirkonkello /kˈirkoŋkˌello/ (n)
campanile
  kirkon torniin tai erilliseen tapuliin sijoitettu suuri metallinen soittokello, jota soitetaan mm. ennen jumalanpalveluksen alkua ja hautajaisten yhteydessä

kirnu /kˈirnu/ (n)
zangola
  maatalousyhteiskunnassa käytetty manuaalisesti toimiva laite, jolla valmistettiin maidosta voita kirnuamalla

kirnupiimä /kˈirnupˌiːmæ/ (n)
latticello
  voita kirnuttaessa sivutuotteena syntyvä hapan tai imelä ruokajuoma

kirnuta /kˈirnuta/ (v)
frullare
  tehdä maidosta voita, tavanomaisesti edestakaisella liikkeellä kirnussa

kiroilija /kˈiroilˌija/ (n)
bestemmiatore
  henkilö, joka kiroilee

kiroilla /kˈiroilla/ (v)
bestemmiare
  käyttää kirosanoja puheessaan

kiropraktikko /kˈiroprˌaktɪkːo/ (n)
chiropratico
  kiropraktiikan harjoittaja

kirosana /kˈirosˌana/ (n)
parolaccia
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, yleensä sopimattomana pidettävä sana; voimasana

kirota /kˈirota/ (v)
maledire
  langettaa kirous jonkun ylle

kirppu /kˈirpːu/ (n)
pulce
  jokin Siphonaptera-lahkon pieni, siivetön, sivuilta litistynyt hyönteinen, joka hyppii voimakkailla takajaloilla ja elää loisena lämminveristen karvapeitteessä imien verta

kirpputori /kˈirpːutˌorɪ/ (n)
mercato delle pulci
  paikka jossa voi ostaa ja myydä käytettyjä tavaroita

kirsikka /kˈirsɪkːa/ (n)
ciliegia
  kirsikkapuu tai pensas
  sen hedelmä, syötävä luumarja

kirsikkapuu /kˈirsɪkːapuː/ (n)
ciliegio
  lehtipuu, jossa kasvaa kirsikoita

kirsikkatomaatti /kˈirsɪkːˌatomˌaːtːɪ/ (n)
pomodorino
  tomaatin muunnos, jonka nimi johtuu sen pienestä koosta

kirurgi /kˈirurɡɪ/ (n)
chirurgo
  leikkauksia suorittava lääkäri, kirurgian harjoittaja

kirurgia /kˈirurɡˌia/ (n)
chirurgia
  leikkausten avulla hoitava lääketieteen haara

kirurginen /kˈirurɡɪnen/ (adj)
chirurgico
  kirurgiaan liittyvä

kirva /kˈirva/ (n)
afide
  mikä tahansa kirvojen heimoon () kuuluva hyönteinen tai sellaisen yksilö

kirves /kˈirves/ (n)
ascia, scure, accetta
  työkalu tai ase, jossa kiilamainen terä on kiinnitettynä poikittain varteen

kirvesmies /kˈirvesmies/ (n)
falegname
  rakennusalan ammattilainen, joka hoitaa työmailla erityisesti kaikki puurakentamiseen liittyvät työt

kisko /kˈisko/ (n)
rotaia
  poikkileikkaukseltaan määrämuotoinen pitkänomainen tanko tai lista, joka tavallisesti toimii liikkuvan esineen kannattimena, ohjaimena tai johteena

kissa /kˈissa/ (n)
gatto, gatta
  kissaeläinlaji (), jossa on useita rotuja; tarkoitetaan tavallisesti maatilojen hyötyeläimenä ja lemmikkinä pidettyä puolikesyä kotieläintä ()

kissanhiekka /kˈissanhˌiekːa/ (n)
lettiera per gatti
  kissan hiekka-astiaan laitettava kosteudesta paakkuuntuva seos

kissanpentu /kˈissampˌentu/ (n)
gattino, gattina
  kissan jälkeläinen tai nuori kissa aina 6–10 kuukauden ikään asti

kisu /kˈisu/ (n)
micio
  (lapsekasta kieltä) kissa

kita /kˈita/ (n)
fauci
  pedon suu, usein kuvainnoillisessa merkityksessä

kitakieleke /kˈitakˌieleke/ (n)
ugola
  kitapurjeeseen kiinnittynyt ja kurkun yllä riippuva lihaskudoksesta muodostunut pieni kielimäinen uloke, pikkukieli

kitara /kˈitara/ (n)
chitarra
  luutusta kehittynyt sormilaudallinen tasapohjainen, tavallisesti 6-kielinen kielisoitin

kitaristi /kˈitarˌistɪ/ (n)
chitarrista
  kitaran soittaja

kitasampi /kˈitasˌampɪ/ (n)
storione beluga
  suurikokoisin sampi (), josta saadaan beluga-kaviaaria

kitiini /kˈitɪːnɪ/ (n)
chitina
  polysakkaridi, jota esiintyy mm. sienten soluseinissä, hyönteisten tukirangoissa ja äyriäisten kuorissa

kitka /kˈitka/ (n)
attrito
  kahden toisiaan koskettavan pinnan välillä ilmenevä liukumista vastustava voima

kitkeryys /kˈitkeryːs/ (n)
amarezza
  se, että on kitkerä

kiuru /kˈiuru/ (n)
allodola
  , kesäisin korkealla avoimen viljelysmaan yllä lentelevä laululintu

kiusallinen /kˈiusallɪnen/ (adj)
imbarazzante
  nolo, epämukava

kiusoitella /kˈiusoitella/ (v)
irritare
  tehdä varsinkin puhumalla pientä tahallista kiusaa

kivenhakkaaja /kˈivenhˌakːaːja/ (n)
edile
  henkilö, joka työstää, muotoilee ja asettelee, yleensä luonnosta louhittua kiveä eri käyttökohteisiin

kivennäisvesi /kˈivennˌæisvesɪ/ (n)
acqua minerale
  virvoitusjuomana myytävä vesi, joka on peräisin luonnollisesta lähteestä tai johon on lisätty erilaisia suoloja, usein myös hiilihappoa

kives /kˈives/ (n)
testicolo, coglione
  urospuolisten nisäkkäiden sukupuolielimiin kuuluva, kivespussissa sijaitseva, siittiöitä tuottava rauhanen

kivespussi /kˈivespˌussɪ/ (n)
scroto
  miehen sukupuolielin, jossa kivekset sijaitsevat

kivi /kˈivɪ/ (n)
pietra, sasso
  kalliolohkare, kallioperästä irronnut kiinteä kappale
sasso, pietra
  mineraaliyhdisteet kiinteänä materiaalina

kivihiili /kˈivɪhˌiːlɪ/ (n)
carbone
  kiinteä ja hauras, väriltään musta tai mustanruskea rasvankiiltoinen tai himmeäpintainen, hiilen, vedyn, hapen, typen ja rikin yhdisteitä sekä rautaa, magnesiumia, kalsiumia, kaliumia, piitä, klooria ym. alkuaineita sisältävä hiilikivilaji

kivihuulikala /kˈivɪhˌuːlɪkˌala/ (n)
tordo dorato
  huulikalojen heimoon kuuluvan -suvun ainoa laji () tai sen yksilö

kivikkopyy /kˈivɪkːopyː/ (n)
coturnìce
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kivinilkka /kˈivɪnˌilkːa/ (n)
blennio
  mikä tahansa kivinilkkojen heimoon () kuuluva kalalaji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa edelliseen kuuluvan kivinilkkojen suvun () laji tai sellaisen yksilö
blennide viviparo
  (erityisesti) edelliseen kuuluva laji tai sen yksilö

kivisimppu /kˈivɪsˌimpːu/ (n)
scazzone
  yksi simppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista () tai sen yksilö

kivittää /kˈivɪtːæː/ (v)
lapidare
  teloittaa heittämällä kiviä

kivuton /kˈivuton/ (adj)
indolore
  sellainen, joka ei satu ollenkaan; sellainen, jota ei koske

kivääri /kˈivæːrɪ/ (n)
fucile
  pitkällä rihlatulla piipulla varustettu tuliase, jolla ammutaan metallihylsyisiä ammuksia

klaani /klˈaːnɪ/ (n)
clan
  tietystä yhteisestä esivanhemmasta periytyvä sosiaalinen yhteisö

klaava /klˈaːva/ (n)
croce
  metallirahan arvopuoli, vastakohta kruuna

klamydia /klˈamydˌia/ (n)
chlamydia
  Chlamydia trachomatis -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

klarinetisti /klˈarɪnetˌistɪ/ (n)
clarinettista
  klarinetin soittaja

klarinetti /klˈarɪnˌetːɪ/ (n)
clarinetto
  puupuhaltimiin kuuluva puhallinsoitin

klarinettikonsertto /klˈarɪnˌetːɪkˌonsertːo/ (n)
concerto clarinetto
  konsertto klarinetille

klassinen /klˈassɪnen/ (adj)
classico
  muinaisen Kreikan ja Rooman sivistykseen kuuluva, sille ominainen tai sitä koskeva

klassinen mekaniikka /klˈassɪnen mˈekanˌiːkːa/ (n)
meccanica classica
  mekaniikan osa-alue, joka tutkii atomitasoa huomattavasti suurempia järjestelmiä

klassismi /klˈassɪsmɪ/ (n)
classicismo
  taiteessa erityisesti 1700- ja 1800-luvuilla vaikuttanut tyylisuunta

klaustrofobia /klˈaustrofˌobɪa/ (n)
claustrofobia
  kammo suljettuja tiloja kohtaan, ahtaanpaikankammo

klavikordi /klˈavɪkˌordɪ/ (n)
clavicordo
  Euroopassa 1300-luvulla keksitty kosketinsoitin, jonka piano myöhemmin syrjäytti

klikki /klˈikːɪ/ (n)
cricca
  pieni tiivis joukko ihmisiä, sisäpiiri

klingon /klˈiŋŋon/ (n)
klingon
  klingonin kieli, kuvitteellisten Qo'noS-planeetalta kotoisin olevien Star Trek -universumin humanoidien, klingonien puhuma kieli

klisee /klˈiseː/ (n)
cliché
  kulunut idea tai sanonta, joka on jo menettänyt ilmaisuvoimansa

klitoris /klˈitorɪs/ (n)
clitoride
  (anatomia) naisen sukupuolielinten herkin osa

kloonata /klˈoːnata/ (v)
clonare
  monistaa suvuttomasti, tehdä klooneja

kloonaus /klˈoːnaus/ (n)
clonaggio
  yhden tai useamman geneettisesti samanlaisen elollisen yksilön tuottamista siten, että lopputuloksena syntyvä uusi yksilö (klooni) on geneettisesti eli perinnöllisesti täysin identtinen alkuperäisen yksilön kanssa

klooni /klˈoːnɪ/ (n)
clone
  suvuttomasti monistettu elollinen yksilö, joka on geneettisesti identtinen alkuperäisen yksilön kanssa

kloori /klˈoːrɪ/ (n)
cloro
  halogeeneihin kuuluva alkuaine

kloraatti /klˈoraːtːɪ/ (n)
clorato
  kloriitti-ioni, kloorin ja hapen muodostama anioni, ClO₃−

kloridi /klˈorɪdɪ/ (n)
cloruro
  kloridi-ioni, kloorista muodostunut anioni, Cl-

kloroformi /klˈorofˌormɪ/ (n)
cloroformio
  kemiallinen yhdiste, joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön, makean tuoksuinen, voimakkaasti haihtuva neste, joka ei ole syttyvää kaasumaisenakaan

klovnikala /klˈovnɪkˌala/ (n)
pesce pagliaccio
  vaihtoehtoinen nimi vuokkokalalle (Amphiprion ocellaris) käännöslainana englannista

klovnimesikko /klˈovnɪmesˌikːo/ (n)
succiamiele dalle redini
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

klusiili /klˈusɪːlɪ/ (n)
occlusiva
  umpiäänne; äänne, joka syntyy kun ilmavirta ensin katkaistaan ääntöväylässä ja annetaan sitten purkautua

knalli /knˈallɪ/ (n)
bombetta
  tukeva, pyöreäkupuinen huopahattu: knallihattu

koala /kˈoala/ (n)
koala
  Australiassa asuva pyöreäkuonoinen ja hännätön pussieläinlaji () tai sen yksilö

koboltti /kˈoboltːɪ/ (n)
cobalto
  eräs alkuaine, kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli, jota käytetään metalliseoksissa, kemiallinen merkki Co

kobolttiaratti /kˈoboltːˌiarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto alicobalto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kobolttipeippo /kˈoboltːɪpˌeipːo/ (n)
granatino purpureo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kodeiini /kˈodeˌiːnɪ/ (n)
codeina
  eräs heikko opioidi, jota käytetään lievänä kipu- ja yskänlääkkeenä

kodinkone /kˈodɪŋkˌone/ (n)
elettrodomestico
  kodinhoidossa apuna käytettävä laite

koe /kˈoe/ (n)
esame, esperimento
  tilanne jossa jonkin asian, teorian tms. toimivuutta testataan; kokeilu, koestus
esame
  joukko tehtäviä, kysely, jonka kysymyksillä testataan, mitä oppilas on oppinut

koekaniini /kˈoekanˌiːnɪ/ (n)
cavia
  kaniini, jolle tehdään tieteellinen koe

koeputkilapsi /kˈoepˌutkɪlˌapsɪ/ (n)
figlio della provetta
  alkionsiirrosta syntynyt lapsi

koetinkivi /kˈoetˌiŋkɪvɪ/ (n)
pietra di paragone
  kivi, jota käytetään kulta- ja hopeapitoisuuden määrittämisessä

koettelemus /kˈoetːˌelemus/ (n)
calvario
  vastoinkäyminen

kofeiini /kˈofeˌiːnɪ/ (n)
caffeina
  piristävä alkaloidi 1,3,7-trimetyyliksantiini, jota on useissa kasveissa, mm. kahvissa ja teessä

kofeiiniton /kˈofeˌiːnɪton/ (adj)
decaffeinato
  sellainen, joka ei sisällä kofeiinia

kognitiivinen /kˈoɡnɪtˌiːvɪnen/ (adj)
cognitivo
  kognitioon, aivoissa tapahtuvaan tiedon käsittelyyn, liittyvä

kohdata /kˈohdata/ (v)
incontrarsi
  nähdä, tavata sattumalta, osua toisiinsa, törmätä

kohde /kˈohde/ (n)
oggetto
  se, jolle, jota varten tai johon kohdistuen jotakin tehdään tai huomio, tunteet kohdentuvat

kohdunkaula /kˈohduŋkˌaula/ (n)
collo dell'utero, cervìce uterina
  (elimistö) emättimen ja kohdunrungon välinen kohdun osa, cervix uteri

kohina /kˈohɪna/ (n)
rumore
  kohiseva ääni

kohortti /kˈohortːɪ/ (n)
coorte
  Roomalaisen legioonan yksikkö, jossa oli noin 500 miestä

kohtalo /kˈohtalo/ (n)
destino, fato, sorte
  asioiden kulku tai yleensä huono lopputulos ikään kuin se olisi ennalta määrätty

kohtaus /kˈohtaus/ (n)
attacco
  ihmisille äkkinäisesti tuleva sairauteen tai sairastumiseen liittyvä oire
scena
  näytelmän, elokuvan, romaanin tai novellin osa
incontro
  kohtaaminen

kohteliaisuus /kˈohtelɪˌaisuːs/ (n)
cortesia
  se, että on kohtelias; hyvät tavat

kohtelias /kˈohtelɪas/ (adj)
garbato, cortese
  sellainen, joka on ystävällinen ja huomaavainen

kohtu /kˈohtu/ (n)
utero
  (elimistö) naaraspuolisilla nisäkkäillä oleva lihaksikas elin, jonka sisällä sikiö kasvaa ja kehittyy

kohtuullinen /kˈohtuːllɪnen/ (adj)
moderato
  kohtuuden rajoissa oleva

koi /kˈoi/ (n)
tarma
  jokin noin 3000-lajisen aitokoiden eli varsinaisten koiperhosten heimon () hyönteinen

koillinen /kˈoillɪnen/ (adj)
nordorientale
  sellainen, joka sijaitsee koillisessa, koillisessa oleva tai koillisesta tuleva, koillisen puoleinen

koillinen /kˈoillɪnen/ (n)
nord-est
  väli-ilmansuunta pohjoisen ja idän välissä

koira /kˈoira/ (n)
cane, cagna
  Canidae-heimon suden sukuinen kotieläimeksi kesyyntynyt eläin ()

koirankoppi /kˈoiraŋkˌopːɪ/ (n)
canile, cuccia
  yleensä asuintalon tontilla sijaitseva, koiraa varten tehty rakennelma

koiras /kˈoiras/ (n)
maschio
  uros, sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, joka hedelmöittää naaraan munasolut

koivu /kˈoivu/ (n)
betulla
  puukasvisuku (), jonka lehtipuulajeja Suomessa kasvaa kolme: hieskoivu, rauduskoivu ja vaivaiskoivu. Koivu on tuulensuosija, jonka kukinto on kerrottu norkko. Koivun hedelmä on pähkylä.

kojelauta /kˈojelˌauta/ (n)
cruscotto
  moottoriajoneuvon ohjaamon paneeli, jossa sijaitsee mittaristo ja monissa tapauksissa myös osa hallintalaitteistosta. Mittaristoon kuuluu yleensä nopeus-, kierrosluku-, moottorinlämpö- ja polttoainemittari.

kokaiini /kˈokaˌiːnɪ/ (n)
cocaina
  kokapensaista saatava alkaloidi, joka stimuloi keskushermostoa estämällä dopamiinin, noradrenaliinin ja serotoniinin takaisinottoa hermosoluun; käytetään päihteenä valkoisen jauheen muodossa yleensä nuuskaamalla nenään

kokapensas /kˈokapˌensas/ (n)
coca
  trooppisessa ilmastossa ja vuoriston rautapitoisessa mullassa viihtyvä pensas, josta saadaan kokaiinia

kokardi /kˈokardɪ/ (n)
coccarda
  tunnuksena kannettava hattumerkki

kokea /kˈokea/ (v)
esperire
  havainnoida tapahtumia; käydä läpi jokin tuntemus; tehdä joitain tekoja, jotka voivat muuttaa tietomäärää, mielipiteitä tai kykyjä

kokeellinen /kˈokeːllɪnen/ (adj)
sperimentale
  sellainen, jossa kokeillaan; uutta kokeileva, koeluontoinen

kokeilla /kˈokeilla/ (v)
assaggiare
  selvittää käytännössä toimiiko jokin toimintatapa; suorittaa koe tai kokeita
  tunnustella

kokematon /kˈokematon/ (adj)
inesperto
  jolla ei ole paljon tai lainkaan kokemusta

kokemus /kˈokemus/ (n)
esperienza
  kokeneisuus, harjaantuneisuus johonkin
  elämys

kokki /kˈokːɪ/ (n)
cuoco, cuoca
  johtava ruoanlaittaja, usein keittiömestari; ravintolakokki

kokko /kˈokːo/ (n)
falò
  suuri kasa puuta, joka on kerätty polttamista varten; iso nuotio

koko /kˈoko/ (adj)
intero
  kaikki, täysi

koko /kˈoko/ (n)
taglia
  Kertoo absoluuttisista tai suhteellisista fyysisistä mitoista, sen kuinka suuri tai pieni joku tai jokin on. Koko voidaan ilmaista numeroin tai kirjainsymbolein. Esimerkiksi pituus, leveys, syvyys; pinta-ala; tilavuus.

kokoelma /kˈokoˌelma/ (n)
collezione, raccolta
  kerätty valikoima jonkin mallin mukaisesti järjestettynä

kokonaisluku /kˈokonˌaisluku/ (n)
numero intero, intero
  positiivinen tai negatiivinen jakamaton ja desimaaliton luku, lukujoukon ℤ luku

kokonaisuus /kˈokonˌaisuːs/ (n)
insieme
  yhteenkuuluvien osatekijöiden muodostama yhdessä toimiva yhdistelmä tai järjestelmä

kokonuotti /kˈokonˌuotːɪ/ (n)
semibreve, intero
  ¹/₁-nuotti, neljä ¹/₄-nuottia, ⁴/₄-tahtilajissa koko tahdin pituinen nuotti

kokoontua /kˈokoːntˌua/ (v)
adunare
  kerääntyä yhteen

koksi /kˈoksɪ/ (n)
coke
  kuivatisle, joka syntyy kaasulaitoksen sivutuotteena tai vartavasten koksittamalla; nimetään lähtöaineen tai käyttötarkoituksen mukaan; käytetään polttoon, kemianteollisuuden tarpeisiin ja masuuneissa.

kolera /kˈolera/ (n)
colera
  koleravibrion () aiheuttama vaarallinen tartuntatauti, joka saadaan saastuneen juomaveden tai ruoan mukana

kolesteroli /kˈolestˌerolɪ/ (n)
colesterolo
  ihmisen ja eläinten kaikkiin kudoksiin välttämättömänä kuuluva tyydyttymätön, rengasrakenteinen, veteenliukenematon kiteinen steroideihin kuuluva alkoholi, jota maksa tuottaa ja jota saadaan myös ravinnosta

kolhoosi /kˈolhoːsɪ/ (n)
kolchoz
  osuustoiminnallinen maatila Neuvostoliitossa

kolibri /kˈolɪbrɪ/ (n)
colibrì, colibri
  mikä tahansa kolibrien heimoon () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

kolikko /kˈolɪkːo/ (n)
moneta
  metallista lyöty raha, usein pieniarvoinen metalliraha

kolja /kˈolja/ (n)
eglefino
  Pohjois-Atlantilla esiintyvä turskakala ()

kollega /kˈolleɡa/ (n)
collega
  virkatoveri, työtoveri

kollektiivinen /kˈollektˌiːvɪnen/ (adj)
collettivo
  yhteisöä koskeva, yhteisöllinen

kollektivismi /kˈollektɪvˌismɪ/ (n)
collettivismo
  yhteisöllisyyttä, yhteisöllisyyslähtöisyyttä ja yhteisön korostamista; myös yhteisomistusta

kollektivisointi /kˈollektˌivɪsˌointɪ/ (n)
collettivizzazione
  se, että kollektivisoidaan; kollektiiviseksi muuttaminen

kolloidi /kˈolloidɪ/ (n)
colloide
  (kemia) ympäröivään väliaineeseen sekoittunut aine, joka muodostuu häviävän pienistä hiukkasista. Väliaineena saattaa toimia vesi, alkoholi, ilma, rasva tms.

kolmas pyörä /kˈolmas pˈyøræ/ (n)
terzo incomodo
  (idiomaattinen) ylimääräinen henkilö, jonka läsnäolo häiritsee kahta muuta

kolmikulmio /kˈolmɪkˌulmɪo/ (n)
triangolo
  monikulmio, jossa on kolme kulmaa

kolminkertainen /kˈolmɪŋkˌertainen/ (adj)
triplo
  määrältään kolme kertaa suurempi kuin jokin muu

kolmio /kˈolmɪo/ (n)
triangolo
  monikulmio, jossa on kolme sivua ja kolme kulmaa

kolmiomittaus /kˈolmɪomˌitːaus/ (n)
triangolazione
  maanmittauksen menetelmä, jossa etäisyyksiä mitataan jakamalla matka kolmioihin, joista trigonometriaa käyttämällä saadan laskettua suurempien etäisyyksien tarkka tulos

kolmipyörä /kˈolmɪpˌyøræ/ (n)
tricicletto
  kolmella pyörällä varustettu polkupyörä

kolmonen /kˈolmonen/ (n)
tre
  kolmen numero, numero 3; numerolla kolme merkitty tai järjestetty

kolonialismi /kˈolonˌialˌismɪ/ (n)
colonialismo
  siirtomaapolitiikka; erityisesti eurooppalaisten valtojen 1800-luvun lopusta 1900-luvun puoliväliin harjoittama

kolonna /kˈolonna/ (n)
colonna
  sotilasajoneuvojen rivistö, saattue

kolonnadi /kˈolonnˌadɪ/ (n)
colonnato
  pylväsrivi, pylväikkö

koltansaame /kˈoltansˌaːme/ (n)
sami skolt
  Suomessa ja luoteisella Venäjällä puhuttava saamelaiskieli (kielitunnus: sms)

kolumbialainen /kˈolumbˌialˌainen/ (n)
colombiano
  pysyvästi Kolumbiassa asuva henkilö

kolumbianaranen /kˈolumbˌianˌaranen/ (n)
pappagallino dagli occhiali
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kolumnisti /kˈolumnˌistɪ/ (n)
opinionista
  toimittaja tai lehden avustaja, joka kirjoittaa kolumnia sanomalehteen

kombinaatio /kˈombɪnˌaːtɪo/ (n)
combinazione
  yhdistäminen, yhdistelmä

kombinatoriikka /kˈombɪnˌatorˌiːkːa/ (n)
calcolo combinatorio
  matematiikan osa-alue, joka tutkii tietyt ominaisuudet toteuttavien joukkojen lukumääriä

komea /kˈomea/ (adj)
bello
  ulkonäöltään miellyttävä (erityisesti miehestä)

komedia /kˈomedˌia/ (n)
commedia
  huvinäytelmä; yksi draaman lajeista

komeetta /kˈomeːtːa/ (n)
cometa
  pääasiassa jäästä koostuva aurinkokunnan kappale, jonka ympärillä on Auringon säteilyn irrottama koma ja kaasu- tai pölypyrstö

komentosilta /kˈomentosˌilta/ (n)
ponte di comando
  konealuksen yläkannella oleva tila ohjaamoineen, josta kapteeni, perämies ja laivaan tullut luotsi valvoo, usein myös ohjaa, laivan kulkua

komissio /kˈomɪssˌio/ (n)
commissione
  ryhmä tiettyyn toimeen nimettyjä henkilöitä, komitea, toimikunta, valtuuskunta

komitatiivi /kˈomɪtatˌiːvɪ/ (n)
comitativo
  seuraa tai kuulumissuhdetta ilmaiseva sijamuoto; suomen komitatiivissa olevan sanan sijapääte on -ine, johon substantiivien kohdalla liittyy myös omistusliite.

kommentti /kˈommentːɪ/ (n)
commento
  jotain kommentoiva ilmaus; mielipiteen ilmaus, selitys, huomautus

kommunismi /kˈommunˌismɪ/ (n)
comunismo
  Karl Marxin kapitalismin kritiikin ja yhteiskunnallisen kehityskulun tarkastelun yhteydessä hahmottama ekstrapolaatio ja Marxin ajatuksille perustuva ideologia yhteiskunnallisen kehityskulun huipentumasta, joka saavutetaan Marxin mielestä välttämättömän sosialismin välivaiheen kautta, kun yhteiskunta on kehittynyt korkealle tasolle; vallitsee yhteiskuntaluokaton yhteiskunnallinen utopia, jossa toteutuu tuotantovälineiden yhteisomistus ja raha ja valtio ovat poistuneet tarpeettomina
  pääasiassa Vladimir Leninin ajatuksille perustuva poliittinen aate, joka pyrkii käytännöllisesti syrjäyttämään porvariluokan ja porvarien hallitseman valtion väkivaltaisen vallankumouksen kautta ilman Marxin teoretisoimaa sosialismin välivaihetta, ja johtoporukalla on pyrkimys kehittää maata valtiojohtoisesti sosialismiin ja etenevästi kohti Marxin utopiaa; yksityisomaisuus valtiollistetaan tai kollektivisoidaan; oikeammin marxismi-leninismi; käytetty myös sanaa bolševismi
  1900-luvulla eri maissa kokeiltu nimellisesti sellaiseksi kutsuttu ja marxismi-leninismillä perusteltu, mutta Marxin alkuperäisistä ja Leninin käytännöllisistä ajatuksista suurestikin poikkeava yhteiskuntamalli, jossa ainakin nimellisesti kommunistisen puolueen johtama totalitaarinen valtio omisti pääosan tuotantovälineistä ja toteutti keskusjohtoista suunnitelmataloutta; kutsuttu myös valtiokapitalismiksi, valtiososialismiksi tai reaalisosialismiksi; tunnetuimpia harjoittajia Josif Stalin (stalinismi) ja Mao Zedong (maolaisuus)

kommunisti /kˈommunˌistɪ/ (n)
comunista
  kommunistisen puolueen jäsen; entisissä reaalisosialistisissa maissa usein yhteiskuntaa ohjanneen ja hallinneen puoluekoneiston työntekijä
  kommunismin kannattaja; usein henkilö joka kiinnittää huomiota omaisuuden epätasaiseen jakautumiseen
  kuka tahansa hyvin vasemmistolaiseksi tunnustautuva tai puhujan sellaisena pitämä henkilö

komparatiivi /kˈomparatˌiːvɪ/ (n)
comparativo
  voittoaste, on vertailuaste, joka ilmaisee komparaatiossa keskimmäisen asteen

kompassi /kˈompassɪ/ (n)
bussola, compasso
  suunnan määritykseen tarkoitettu laite, jonka neula näyttää pohjoinen–etelä-suunnan

kompassiruusu /kˈompassɪrˌuːsu/ (n)
rosa dei venti
  kompasseissa, kartoissa, merikartoissa ja joskus myös koristeena käytettävä kuvio, joka osoittaa ilmansuunnat

kompleksi /kˈompleksɪ/ (n)
complesso
  kokonaisuus, jossa on erillisiä itsenäisiä osia

kompleksiluku /kˈompleksˌiluku/ (n)
numero complesso
  luku, joka koostuu reaaliluvusta ja imaginaariyksiköstä

komplementti /kˈomplemˌentːɪ/ (n)
angolo complementare
  täydennys, lisäys

komponentti /kˈomponˌentːɪ/ (n)
componente
  (elektroniikka, sähkö) elektronisen laitteen rakenneosa

kompostoida /kˈompostˌoida/ (v)
compostare
  maaduttaa käyttämällä kompostia

kompotti /kˈompotːɪ/ (n)
composta
  ruoan lisukkeena tai jälkiruokana käytetty hedelmistä valmistettu hilloke, jossa hedelmät ovat kokonaisina tai lohkoina

kompressori /kˈompressˌorɪ/ (n)
compressore
  sähköllä tai polttomoottorilla toimiva pumppu, joka pumppaa kaasua pienempään tilaan ja lisää painetta

kondensaattori /kˈondensˌaːtːorɪ/ (n)
condensatore
  elektroniikan ja sähkötekniikan komponentti, joka kykenee varastoimaan energiaa

kondenssivesi /kˈondenssˌivesɪ/ (n)
condensa
  kylmälle pinnalle tai jäähdytyslaitteistoihin ilmasta tiivistyvä vesi

kondiittori /kˈondɪːtːˌorɪ/ (n)
pasticciere
  sokerileipuri, konditoriatuotteiden valmistaja

konditionaali /kˈondɪtˌionˌaːlɪ/ (n)
condizionale
  tapaluokka, joka ilmaisee epävarmuutta tai ehdollisuutta. Konditionaalin pääte suomen kielessä on -isi.

konditoria /kˈondɪtˌorɪa/ (n)
pasticceria
  makeita leivonnaisia valmistava sokerileipomo, jonka yhteydessä on monesti kahvila

kondomi /kˈondomɪ/ (n)
preservativo, profilattico
  siittimen päälle yhdynnän ajaksi laitettava ehkäisyväline, jolla pyritään estämään raskaus ja sukupuolitautien leviäminen

kondori /kˈondorɪ/ (n)
condor
  kondorien heimon päiväpetolintu

konduktööri /kˈonduktˌøːrɪ/ (n)
bigliettaio
  junan matkustamon tai raitiovaunun valvoja, joka tarkastaa tai myy matkalippuja

kone /kˈone/ (n)
macchina
  mekaaninen tai sähköinen laite, joka välittää tai muuttaa energiaa suorittamaan tai avustamaan jotakin tehtävää

konekieli /kˈonekˌielɪ/ (n)
codice macchina
  prosessorin suoraan ymmärtämä kieli

konekirjoittaja /kˈonekˌirjoitːˌaja/ (n)
dattilografa
  konekirjoitusta työkseen tekevä

konekirjoitus /kˈonekˌirjoitus/ (n)
digitazione
  kirjoituskoneella tai tietokoneen näppäimistöllä kirjoittaminen

konekivääri /kˈonekɪvˌæːrɪ/ (n)
mitragliatrice
  raskas alle 20 mm kaliiperin sarjatuliase, joka on suunniteltu pitkiin tulisarjoihin

koneoppiminen /kˈoneˌopːɪmɪnen/ (n)
apprendimento automatico
  tekoälyn osa-alue, jonka tarkoituksena on saada ohjelmisto toimimaan entistä paremmin pohjatiedon ja mahdollisen käyttäjän toiminnan perusteella

konepelti /kˈonepˌeltɪ/ (n)
cofano
  auton moottoritilan peittävä avattava kansi

konepistooli /kˈonepˌistoːlɪ/ (n)
mitra
  pistoolipatruunaa ampuva kevyt konetuliase

konfetti /kˈonfetːɪ/ (n)
coriandoli
  konserttien ja joidenkin muiden tapahtumien jälkeen ilmaan ammuttava "paperisilppu" tai serpentiini

konfirmaatio /kˈonfɪrmˌaːtɪo/ (n)
cresima
  rippikoulun käyneiden vahvistus seurakunnan täysivaltaisiksi jäseniksi

konflikti /kˈonflɪktɪ/ (n)
conflitto
  syvä ristiriita, etujen tai näkemysten yhteentörmäys, selkkaus

konformismi /kˈonformˌismɪ/ (n)
conformismo
  yhdenmukaisuuspyrkimys, yksilön mukautuminen enemmistön mielipiteeseen, arvoihin tai käyttäytymiseen

kongonkaija /kˈoŋŋoŋkˌaija/ (n)
pappagallo fronterossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kongonvahanokka /kˈoŋŋonvˌahanˌokːa/ (n)
astrilde dal sopracciglio nero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

koni /kˈonɪ/ (n)
cavallaccio
  hevonen

konjakki /kˈonjakːɪ/ (n)
cognac
  Ranskassa Cognacin maakunnassa valmistettava, tammitynnyreissä vanhennettava viinitisle, vahva alkoholijuoma

konjugaatio /kˈonjuɡˌaːtɪo/ (n)
coniugazione
  vastinkromosomien rinnanasettuminen meioosin alkuvaiheessa

konjunktiivi /kˈonjuŋktˌiːvɪ/ (n)
congiuntivo
  indo-eurooppalaisissa kielissä esiintyvä verbin tapaluokka, joka tunnetaan latinaan pohjautuvissa romaanisissa kielissä sekä myös englannissa subjunktiivin nimellä ja jota ei ole suomessa, käännetään suomessa joko indikatiivilla tai konditionaalilla:

konjunktio /kˈonjuŋktˌio/ (n)
congiunzione
  sidesana, sanaluokka sanoja ja lauseita yhdistäville sanoille. Konjunktiot jakautuvat rinnastuskonjunktioihin ja alistuskonjunktioihin

konkurssi /kˈoŋkurssɪ/ (n)
bancarotta
  vararikko; kyvyttömyys maksaa velkojalle (eli takaisin rahan lainaajalle)

konkurssihallinto /kˈoŋkurssɪhˌallɪnto/ (n)
sequestro
  konkurssipesää hoitavat uskotut miehet

konnotaatio /kˈonnotˌaːtɪo/ (n)
connotazione
  oheismerkitys, ilmaisun herättämä mielleyhtymä; sanan sisältöä täydentävä vivahde, sivumerkitys, joka voi vaihdella yksilöittäin tai puhujaryhmittäin

konsentraatio /kˈonsentrˌaːtɪo/ (n)
concentrazione
  liuoksessa liuenneena olevan ainemäärän pitoisuuden (hiukkasten lukumäärää) liuoksen tilavuusyksikköä kohti ilmaiseva suure, jonka yksikkö on (mol/dm³) tai (mol/l)

konsertti /kˈonsertːɪ/ (n)
concerto
  tilaisuus, jossa esitetään musiikkia; musiikkiesitys

konsertto /kˈonsertːo/ (n)
concerto
  soitinsolistille ja orkesterille sävellettyä musiikkia

konservatiivinen /kˈonservatˌiːvɪnen/ (adj)
conservatore
  sellainen, joka kannattaa olemassa olevan tilanteen säilyttämistä tai vanhaan palaamista, vanhoillinen

konsonantti /kˈonsonˌantːɪ/ (n)
consonante
  äänne, jota äännettäessä ilmavirta ei pääse etenemään esteettä suun keskilinjalla

konsortio /kˈonsortˌio/ (n)
consorzio
  organisaatioiden yhteenliittymä, usein väliaikainen, yhteistoimintaelin, jonka tarkoituksena on yhteisen edun ajaminen

konsulaatti /kˈonsulˌaːtːɪ/ (n)
consolato
  ulkomaanedustukseen kuuluva lähetetyn tai kunniakonsulin johtama konsulinvirasto

konsuli /kˈonsulɪ/ (n)
console
  virkamies, joka kuuluu ulkomaanedustukseen ja joka mm. valvoo maansa kauppaetuja

konsultti /kˈonsultːɪ/ (n)
consulente
  henkilö, jonka toimenkuva on tarjota asiantuntijapalveluita erityisesti yrityksille

kontaminaatio /kˈontamɪnˌaːtɪo/ (n)
contaminazione, contagio
  tartunta

kontra-altto /kˈontraˈaltːo/ (n)
contralto
  oopperassa mezzosopraanoa matalampi ääniala, sen esittäjä

kontrabasso /kˈontrabˌasso/ (n)
contrabbasso
  suurin ja matalaäänisin perinteisessä sinfoniaorkesterissa käytettävistä jousisoittimista

kontrafagotti /kˈontrafaɡˌotːɪ/ (n)
contra-fagotto
  puupuhallinsoitin, joka eroaa fagotista pääasiassa matalammalla äänellään

kontratenori /kˈontratˌenorɪ/ (n)
contraltista
  oopperassa miesten tenoria korkeampi ääniala, joka vastaa vähintään kontra-alttoa; kastroimaton mies, joka laulaa huomattavan korkeita rooleja; miesten korkein ääniala
  kuorossa falsettitekniikalla alton tai sopraanon osuuksia laulava mies; tyypillisesti pohjimmiltaan baritoni, joka laulaa kuorossa tai oopperassa korkeampia osuuksia falsetilla
  yleisesti tenoria korkeampi mieslaulaja, jonka äänihuulten pituus on noin 17 millimetriä; vastaa vähintään kontra-alttoa

kontribuoida /kˈontrɪbˌuoɪda/ (v)
contribuire
  osallistua, ottaa osaa

kontti /kˈontːɪ/ (n)
container
  rahtauksessa käytetty standardimittainen tavaran kuljetussäiliö

konttialus /kˈontːɪalus/ (n)
portacontainer
  rahtilaiva, joka kuljettaa standardikokoisia kontteja

kooda /kˈoːda/ (n)
coda
  kappaleen tai muun kokonaisuuden päätöselementti

kookosmaito /kˈoːkosmˌaito/ (n)
latte di cocco
  kookospähkinän mallosta tehty vaalea, maitomainen neste

kookospalmu /kˈoːkospˌalmu/ (n)
palma da cocco
  sulkapalmuihin lukeutuva puu Cocos nucifera, jonka hedelmä kookospähkinäksi kutsuttu on kookas luumarja

kookospähkinä /kˈoːkospˌæhkɪnæ/ (n)
noce di cocco
  kookospalmun hedelmä, kookas luumarja, jota kutsutaan arkikielessä pähkinäksi

kookosöljy /kˈoːkosˌøljy/ (n)
olio di cocco
  kasviöljy, jota tuotetaan puristamalla kookospähkinän koprasta

kooma /kˈoːma/ (n)
coma
  syvä tajuttomuus

koomikko /kˈoːmɪkːo/ (n)
comico
  komedian esittäjä

koordinaatti /kˈoːrdɪnˌaːtːɪ/ (n)
coordinata
  luku, joka yksin tai yhdessä toisten lukujen kanssa ilmaisee geometrisen kuvion, tav. pisteen, aseman avaruudessa, pinnalla tai viivalla

koostua /kˈoːstua/ (v)
consistere
  muodostua joistakin osista

koota /kˈoːta/ (v)
assemblare
  panna kokoon osista

kopio /kˈopɪo/ (n)
copia
  alkuperäisen (esineen tai asian) jäljennös

koppisiemeninen /kˈopːɪsˌiemenɪnen/ (adj)
angiosperma
  (kasvista) sellainen, jolla on emilehdessä siementä suojaava umpinainen tyviosa

koppisiemeninen /kˈopːɪsˌiemenɪnen/ (n)
angiosperma
  koppisiemeninen kasvi, kukkakasvi

kopra /kˈopra/ (n)
copra
  kuivattu kookospähkinän siemenvalkuainen

koptilainen /kˈoptɪlˌainen/ (adj)
copto
  Egyptin koptilaiseen kirkkoon,sen jäseniin, kopteihin, tai koptin kieleen liittyvä

kopula /kˈopula/ (n)
copula
  subjektin ja predikatiivin lauseessa yhdistävä sana

koputus /kˈoputus/ (n)
botta
  koputtamisen toteutus ja siitä syntyvä ääni

koraali /kˈoraːlɪ/ (n)
corale
  (musiikki) eri aikakausina eri kirkkokunnissa erilaisia muotoja saanut kirkkolaulu. Koraali on myös virren sävelmä.

koralli /kˈorallɪ/ (n)
corallo
  eräiden korallieläinten (Anthozoa) muodostama runkokunta ja sen kalkkinen kivettymä; nämä kivettymät etenkin kaupallisesti esim. koruissa hyödynnettynä

korallinen /kˈorallɪnen/ (adj)
corallina
  koralliaineinen, korallista valmistettu tai muodostunut

koralliriutta /kˈorallɪrˌiutːa/ (n)
barriera corallina
  meressä oleva runkokunnittain elävien korallieläinten jäänteistä muodostunut kasautuma. Koralliriuttoja on lämpimissä merissä, erityisesti Korallimeressä.

korea /kˈorea/ (n)
coreano
  korean kieli (kielitunnus: ko), Korean niemimaalla puhuttu kieli

korealainen /kˈorealˌainen/ (adj)
coreano
  Korean niemimaalta, Etelä- tai Pohjois-Koreasta peräisin oleva

korealainen /kˈorealˌainen/ (n)
coreana
  Korean niemimaan asukas, eteläkorealainen tai pohjoiskorealainen

koreografia /kˈoreˌoɡrafˌia/ (n)
coreografia
  tanssin liikkeiden suunnittelu ja ohjaus sekä näiden lopputulos

kori /kˈorɪ/ (n)
cesto
  usein vitsoista tai päreistä punottu tai muovinen, päältä avoin kuljetusastia
carrozzeria
  24 juomapullon muovinen kuljetusastia

korianteri /kˈorɪˌanterɪ/ (n)
coriandolo
  eräs vanhimpia tunnettuja viljelykasveja (Coriandrum sativum), jonka lehtiä ja hedelmiä käytetään mausteena
  sen hedelmä, jota myös virheellisesti siemeneksi kutsutaan

koripaju /kˈorɪpˌaju/ (n)
vimine
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pajujen sukuun kuuluva kasvi , jota käytetään raaka-aineena punonnassa

koripallo /kˈorɪpˌallo/ (n)
pallacanestro
  pallopeli, jossa kerätään pisteitä heittämällä pallo korkealla sijaitsevaan vastustajan koriin

koriste /kˈorɪste/ (n)
decorazione
  koristamiseen käytetty pienehkö koristava esine tai sellaisen osa, usein koru

koristekasvi /kˈorɪstekˌasvɪ/ (n)
pianta ornamentale
  kasvi, jota viljellään lähinnä sen ulkonäön esteettisten arvojen vuoksi koristeeksi

koristelu /kˈorɪstˌelu/ (n)
decorazione
  koristeleminen

korjaaja /kˈorjaːja/ (n)
operaio
  henkilö joka korjaa, erityisesti teknisiä laitteita

korjata /kˈorjata/ (v)
riparare
  saattaa ehyeksi, toimivaksi

korjaus /kˈorjaus/ (n)
riparazione
  korjaaminen ja sen tulos

korkea /kˈorkea/ (adj)
alto
  jonkin mitattavalta suureen suuri arvo

korkeapaine /kˈorkeapˌaine/ (n)
anticiclone
  antisykloni, ilmakehän virtausjärjestelmän ilmiö; korkeapaineen alueella vallitseva ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna korkeampi ilmanpaine

korkeus /kˈorkeus/ (n)
altezza
  (geometria) pystysuuntainen mitta kohteen tyvestä tai juuresta ylimpään kohtaan
altitudine
  asema tai sijainti vertailutasoon nähden korkealla, vertailutason yläpuolella

korkeushyppy /kˈorkeushˌypːy/ (n)
salto in alto
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli ilman apuvälineitä

korkki /kˈorkːɪ/ (n)
sughero
  korkkitammesta saatava materiaali

korkkiruuvi /kˈorkːɪrˌuːvɪ/ (n)
cavatappi
  korkkisen pullonkorkin avaamiseen suunniteltu vähintään kahvasta ja metallisesta spiraaliruuvista koostuva työkalu

korkkitammi /kˈorkːɪtˌammɪ/ (n)
sughero
  Välimeren maiden länsiosissa kasvava aina vihanta tammi (), jonka vahvasta kuorikerroksesta kerätään korkkia

korko /kˈorko/ (n)
tacco
  kengän pohjassa kantapään kohdalla oleva paksumpi osa

kornetti /kˈornetːɪ/ (n)
cornetta
  ranskalaisesta metsästystorvesta kehittynyt ulkonäöltään trumpettia muistuttava vaskipuhallin

korni /kˈornɪ/ (n)
cornovagliese
  Cornwallissa puhuttu kelttiläinen kieli, joka sammui 1700-luvulla (kielitunnus: cor)

korniisi /kˈornɪːsɪ/ (n)
cornice
  klassisessa arkkitehtuurissa päätykolmion vaakasuora alaosa, pylväiden kannatteleman palkiston ylin, ulkoneva osa

koronaali /kˈoronˌaːlɪ/ (n)
coronale
  äänne, joka ääntyy kitalaella

koronaalinen /kˈoronˌaːlɪnen/ (adj)
coronale
  kielen etuosan avulla äännettävä

koronavirus /kˈoronˌavɪrus/ (n)
coronavirus
  ihmisellä ja eläimillä tavattavia viruksia, jotka aiheuttavat yleensä lievän hengitysinfektion

korostaa /kˈorostaː/ (v)
evidenziare
  tuoda erityisen hyvin esille jokin asia, painottaa, tähdentää, alleviivata

korostus /kˈorostus/ (n)
accento
  aksentti
  tapa lausua kieltä, us. poikkeavalla tavalla

korppi /kˈorpːɪ/ (n)
corvo, corvo imperiale
  suuri täysin musta variksen sukuinen lintu (), Suomessa yleisimpänä itäisessä Pohjois-Suomessa, pesii puussa tai kallionkielekkeellä

korppikotka /kˈorpːɪkˌotka/ (n)
avvoltoio
  haukkalintuihin kuuluva haaskansyöjä, joka käyttää ravintonaan luonnollisesti kuolleiden tai petoeläinten tappamien eläinten raatoja

korppu /kˈorpːu/ (n)
biscotto, fetta biscottata
  kuivattu vehnäleipä- tai pullaviipale, jonka päällä on usein sokeria

korppujauho /kˈorpːujˌauho/ (n)
pangrattato
  leivosten ja muiden ruokien leivittämiseen käytettävä ainesosa

korpus /kˈorpus/ (n)
corpus
  koottu joukko kirjoitetun kielen tekstejä tai puhutun kielen nauhoitteita, jotka on poimittu aidoista teksteistä ja tilanteista

korruptio /kˈorruptˌio/ (n)
corruzione
  se, että tekee päätöksiä epätasapuolisesti omaa tai läheistensä etua ajatellen

korsetti /kˈorsetːɪ/ (n)
corsetto
  yleensä naisten tukiliivi, sukkanauhaliivi, kureliivi

korsika /kˈorsɪka/ (n)
corso
  Korsikan saarella puhuttava kieli (kielitunnus: co)

korte /kˈorte/ (n)
coda di cavallo
  ontto- ja nivelikäsvartisia sanikkaiskasveja (Equisetum)

kortteli /kˈortːelɪ/ (n)
blocco
  kaupungin vierekkäisten risteävien katujen välinen alue

kortti /kˈortːɪ/ (n)
carta, biglietto
  ohut, yleensä neliskulmainen pala kartonkia tai muovia

korttikäsi /kˈortːɪkˌæsɪ/ (n)
mano
  korttipelin käsi eli pelaajan alussa saamat tai kulloisellakin hetkellä pelattavissa, ”kädessä” olevat kortit

korttipeli /kˈortːɪpˌelɪ/ (n)
gioco di carte
  pelikorteilla pelattava ajanvietepeli tai uhkapeli

korttitalo /kˈortːɪtˌalo/ (n)
castello di carte
  epävakaa tai hutera rakennelma tai muu viritelmä, joka romahtaa helposti

koru /kˈoru/ (n)
gioello
  vartalolla oleva, usein vaatteisiin kiinnitetty, taide-esine, jonka merkitys on esteettinen, sosiaalista tai yhteiskunnallista asemaa ilmaiseva tai uskonnollinen

korundi /kˈorundɪ/ (n)
corindone
  mineraali, joka on alumiinioksidin (Al₂O₃) kiteinen muoto

korva /kˈorva/ (n)
orecchio, orecchia
  nisäkkäillä kolmesta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osasta muodostuva elin, joka aistii ääniä ja toimii tasapainoelimenä ja liikeaistimena
orecchio
  korvan pään ulkopuolelle näkyvä osa, korvalehti

korvata /kˈorvata/ (v)
rimpiazzare
  täyttää jollain jonkin toisen paikka tai tarkoitus

korvetti /kˈorvetːɪ/ (n)
corvetta
  toisesta maailmansodasta lähtien fregattia pienempi partio- ja saattoalus, jotka yleensä käsitetään 600-3000 tonnin massaisiksi

kosia /kˈosɪa/ (v)
proporre il matrimonio
  pyytää jkta kanssaan avioliittoon

kosini /kˈosɪnɪ/ (n)
coseno
  suorakulmaisen kolmion terävän kulman viereisen kateetin suhde sen hypotenuusaan; vastaava funktio

koska /kˈoska/ (adv)
perché, quando
  (interrogatiivinen) aikaa kysyvä adverbi, milloin

koskettaa /kˈosketːaː/ (v)
toccare
  koskea johonkin
  liikuttaa (emotionaalisesti)

kosketus /kˈosketus/ (n)
contatto
  koskettamisen tapahtuma, koskettaminen

kosketuslevy /kˈosketˌuslevy/ (n)
tappetino tattile
  kannettavissa tietokoneissa yleensä näppäimistön alapuolelle integroitu ulkoisen hiiren korvaava osoitinlaite

kosketusnäyttö /kˈosketˌusnæytːø/ (n)
schermo tattile
  näyttö, jolla graafista käyttöliittymää hallitaan koskettelemalla näytön pintaa

kosmetologi /kˈosmetˌoloɡɪ/ (n)
cosmetista
  kosmetologian, kauneudenhoidon ammattilainen; ehostavat asiakkaita, hoitavat näiden ihoa, myyvät kosmetiikkatuotteita ja opastavat kauneudenhoitoasioissa

kosminen /kˈosmɪnen/ (adj)
cosmico
  kosmokseen liittyvä

kosmogonia /kˈosmoɡˌonɪa/ (n)
cosmogonia
  maailmankaikkeuden synnyn selitysoppi

kosmologia /kˈosmolˌoɡɪa/ (n)
cosmologia
  maailmankaikkeuden rakennetta ja historiaa käsittelevä tiede

kosmonautti /kˈosmonˌautːɪ/ (n)
cosmonauta
  venäläinen tai Neuvostoliiton aluksilla lentänyt avaruuslentäjä

kostea /kˈostea/ (adj)
umido
  jossain määrin nestepitoinen, märkää kuivempi

kosteus /kˈosteus/ (n)
umidità
  kaasun, nesteen tai kiinteän aineen sisältämä vesi

kosto /kˈosto/ (n)
vendetta
  vastaisku vihamielisyyksiin

kostuttaa /kˈostutːaː/ (v)
inumidire
  lisätä jotain nestettä johonkin tai jollekin

kotelo /kˈotelo/ (n)
pupa
  hyönteisen täydellisen muodonmuutoksen aikuis- ja toukka-asteen välisessä lepoasteessa oleva yksilö

koti /kˈotɪ/ (n)
casa
  asunto, talo tai muu asumus, jossa joku itse asuu

kotiaresti /kˈotɪarˌestɪ/ (n)
arresti domiciliari
  rangaistuksena määrättävä kielto poistua kotinsa ulkopuolelle

kotieläin /kˈotielæin/ (n)
animale domestica
  ihmisen hoitama yl. kesy eläin, jonka pidosta on omistajalleen yleensä konkreettista hyötyä tai joita pidetään seuran vuoksi

kotihiiri /kˈotɪhˌiːrɪ/ (n)
topo comune
  mikä tahansa kotihiirten sukuun () kuuluva varsinaisten rottain ja hiirten alaheimon laji tai sellaisen yksilö

kotiin /kˈotɪːn/ (adv)
a casa
  omaan asuinpaikkaansa, kotiinsa; lapsuudenkotiin

kotikissa /kˈotɪkˌissa/ (n)
gatto domestico
  kotieläimenä pidettävä kissa (Felis silvestris domesticus)

kotimaa /kˈotɪmaː/ (n)
paese
  valtio, jossa henkilö on syntynyt, synnyinmaa; valtio, johon henkilö on muuttanut ja kotiutunut

kotimainen /kˈotɪmˌainen/ (adj)
domestico, nazionale, nostrano
  kotipaikkana olevaan valtioon liittyvä, kotimaassa tuotettu tai aikaansaatu; valtion sisäinen

kotisivu /kˈotɪsˌivu/ (n)
pagina principale
  verkkosivu, jossa on perustiedot henkilöstä, yrityksestä, järjestöstä tms.

kotka /kˈotka/ (n)
aquila
  suurikokoisia päiväpetolintuja suvuissa kotkat (), merikotkat (), pikkukotkat ja jalokotkat. Kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen () heimoon kuuluvien sukujen lintuja.

kotkotus /kˈotkotus/ (n)
chioccio
  kotkottamisen ääni, kanan ääntely

kotona /kˈotona/ (adv)
a casa
  omassa asuinpaikassaan, kodissaan

kottarainen /kˈotːarˌainen/ (n)
storno
  kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu ()

kottero /kˈotːero/ (n)
catorcio
  huonokuntoinen auto (tai rakennus)

kottikärryt /kˈotːɪkˌærryt/ (n)
carriola
  yksipyöräiset työntökärryt

koukku /kˈoukːu/ (n)
gancio
  vaatenaula, ripustuskoukku

koulu /kˈoulu/ (n)
scuola
  paikka, jossa annetaan suunnitelman mukaista yleisopetusta tai opetetaan jotakin erityistä

kouluaine /kˈouluˌaine/ (n)
materia
  koulussa opiskeltava aihealue, oppiaine

koulubussi /kˈoulubˌussɪ/ (n)
pulmino
  koululaisten kuljettamiseen käytettävä bussi

koulukunta /kˈoulukˌunta/ (n)
scuola
  jotakin erityistä käsitteellistä näkemystä tai oppisuuntaa edustava ryhmittymä ihmisiä

koululainen /kˈoululˌainen/ (n)
scolaro
  tavallisesti peruskoulua käyvä oppilas; usein mielletään eri asiaksi kuin opiskelija

koulutus /kˈoulutus/ (n)
educazione
  abstrakti käsite, joka tarkoittaa muodollista, organisoitua ja institutionalisoitua opetusta ja opiskelua

kourallinen /kˈourallɪnen/ (n)
manciata
  kouraan mahtuva määrä

kova /kˈova/ (adj)
duro
  sellainen, joka tai mikä ei jousta tai anna muutoin myöten; kiinteä, luja; vaikea kestää

kovaa /kˈovaː/ (adv)
forte
  äänekkäästi

kovakalvo /kˈovakˌalvo/ (n)
dura madre
  uloin aivokalvo

kovakuoriainen /kˈovakˌuorɪˌainen/ (n)
scarabeo, coleottero
  kuoriainen, koppakuoriainen; sellainen hyönteislajin edustaja, jonka etusiivet kehittyvät täysikasvuisilla yksilöillä koviksi tai nahkamaisiksi kitiinipeitinsiiviksi ()

kovalenttinen sidos /kˈovalˌentːɪnen sˈidos/ (n)
legame covalente
  kemiallinen sidos, jossa atomit jakavat elektroneja keskenään tasaisesti

kovalevy /kˈovalˌevy/ (n)
faesite
  puukuiduista puristamalla valmistettu kuitulevy

kovaääninen /kˈovaˌæːnɪnen/ (n)
altoparlante
  tekninen laite, jossa sähköiseen muotoon saatettu äänisignaali muunnetaan akustiseksi ääneksi, kaiutin

košer /kˈoʃer/ (adj)
kasher
  juutalaisten säädösten mukaan valmistettu ja tarjottu ruoka

kraatteri /krˈaːtːerɪ/ (n)
cratere
  törmäyskraatteri, maljamainen syvennys, joka on syntynyt meteoriitin, asteroidin tai komeetan iskussa

kranaatti /krˈanaːtːɪ/ (n)
granata
  käsin heitettävä sirpaloituvakuorinen ase, käsikranaatti

krapula /krˈapula/ (n)
dopo sbornia
  alkoholinkäytöstä johtuva epämukava jälkitila

kreikka /krˈeikːa/ (n)
greco
  kreikan kieli, Kreikassa pääkielenä puhuttava indoeurooppalainen kieli

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (adj)
greco, greca
  Kreikasta peräisin oleva tai Kreikkaan liittyvä

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (n)
greco, greca
  pysyvästi Kreikassa asuva henkilö

kreivi /krˈeivɪ/ (n)
conte
  saksalaisperäinen aatelisarvo

kreivikunta /krˈeivɪkˌunta/ (n)
contado
  paikallishallinnon yksikkö Englannissa, Walesissa, Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa

krematorio /krˈematˌorɪo/ (n)
crematorio
  rakennus polttohautausta varten

kreoli /krˈeolɪ/ (n)
creolo
  kreolikieli: pidginkielestä eri kieliä puhuvien keskinäisen kommunikaation tarpeisiin kehittynyt kieli, joka on pidginiä monipuolisempi kieliopiltaan ja sanastoltaan

krestomatia /krˈestomˌatɪa/ (n)
crestomazia
  lukukirja, lukemisto, antologia (kaunokirjallisuutta opetustarkoitukseen)

kriisi /krˈiːsɪ/ (n)
crisi
  käänteentekevä muutos, taitekohta

kriittinen /krˈiːtːɪnen/ (adj)
critico
  arvosteleva

kriminologi /krˈimɪnˌoloɡɪ/ (n)
criminologa
  kriminologian tutkija

kriminologia /krˈimɪnˌoloɡˌia/ (n)
criminologia
  rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä pääasiassa empiirisin menetelmin tutkiva tieteenhaara

krimintataari /krˈimɪntatˌaːrɪ/ (n)
lingua tatara di Crimea, tataro di Crimea
  krimintataarin kieli; turkkilainen kieli, jota Krimin tataarit puhuvat

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (adj)
Cristadelfiano
  kristadelfialaiseen uskontoon liittyvä

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (n)
Cristadelfiano
  kristadelfialaista uskoa harjoittava

kristalli /krˈistallɪ/ (n)
cristallo
  lyijyoksidia sisältävää pehmeää lasia, jota on helppo muokata

kristallipallo /krˈistallɪpˌallo/ (n)
palla di cristallo
  lasikuula, jonka sisällä voidaan erottaa kuvioita; käytetään tulevaisuuden ennustamiseen tai muuhun asioiden katsomiseen

kristallografia /krˈistallˌoɡrafˌia/ (n)
cristallografia
  kidetiede

kristikunta /krˈistɪkˌunta/ (n)
cristianità
  kaikki kristityt, koko kristillinen maailma

kristillinen /krˈistɪllɪnen/ (adj)
cristiano
  kristinuskoon liittyvä

kristinusko /krˈistɪnˌusko/ (n)
cristianesimo, cristianità
  monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, johon kuuluu usko kolminaisuusoppiin eli yhden Jumalan kolmeen persoonaan, jotka ovat Isä, Poika ja Pyhä Henki, ja jonka alkuperä on Raamatun ja sen Uuden testamentin Jeesuksen opetuksissa

kristitty /krˈistɪtːy/ (adj)
cristiana, cristiano
  kristinuskoa tunnustava, kristinuskon mukainen, kristillinen

kristitty /krˈistɪtːy/ (n)
cristiano, cristiana
  kristinuskoa tunnustava henkilö

kriteeri /krˈiteːrɪ/ (n)
criterio
  arvosteluperuste, valintaperuste

kroatia /krˈoatˌia/ (n)
croato
  Kroatiassa puhuttava slaavilainen kieli (kielitunnus: hr)

kroatialainen /krˈoatˌialˌainen/ (adj)
croato
  Kroatiasta peräisin oleva tai Kroatiaan liittyvä

krokotiili /krˈokotˌiːlɪ/ (n)
coccodrillo
  järvissä ja joissa, joskus merissäkin, elävä kaloja ja muita vesieläimiä syövä, krokotiilien heimoon (Crocodylidae) kuuluva, yleensä suurikokoinen matelija

krokotiilieläin /krˈokotˌiːlielæin/ (n)
coccodrillo, loricato
  mikä tahansa matelijoiden Crocodylia-lahkoon kuuluva eläin; krokotiili, alligaattori tai gaviaali

kromaatti /krˈomaːtːɪ/ (n)
cromato
  kromaatti-ioni, CrO₄2−

kromatografia /krˈomatˌoɡrafˌia/ (n)
cromatografia
  kemian ja biokemian menetelmä kemiallisten yhdisteiden eristämiseksi, puhdistamiseksi ja määrittämiseksi

kromi /krˈomɪ/ (n)
cromo
  metalleihin kuuluva, harmahtava, kova ja kiiltävä alkuaine

kromosomi /krˈomosˌomɪ/ (n)
cromosoma
  DNA:sta muodostunut rihma, joka sisältää eliön genomin; eukarioottien lineaariset kromosomit on pakattu solun tumaan kromatiiniksi

kronikka /krˈonɪkːa/ (n)
cronaca
  aikajärjestyksessä oleva historiankirjoitus, aikakirja

kronologia /krˈonolˌoɡɪa/ (n)
cronologia
  ajan mittaamista ja ajanlaskua koskeva tutkimus, etenkin päivämäärien määritys, ja sen sovellukset

kronologinen /krˈonolˌoɡɪnen/ (adj)
cronologico
  aikaan tai aikajärjestykseen liittyvä; todellisen aikajärjestyksen mukainen

krusifiksi /krˈusɪfˌiksɪ/ (n)
crocifisso
  koristeellinen veistos, jossa on kuvattu kristinuskon vapahtaja Jeesus ristiinnaulittuna puuristiin

krutonki /krˈutoŋkɪ/ (n)
crostino
  ruskistettu tai paahdettu kuiva leipäkuutio, jota käytetään lisukkeena monissa ruokalajeissa

kruunajaiset /krˈuːnajˌaiset/ (n)
coronazione
  tilaisuus, jossa kruunataan

kruunata /krˈuːnata/ (v)
incoronare
  julistaa kuningas tai kuningatar, tyypillisesti asettamalla kruunu päähän korkein juhlamenoin

kruunu /krˈuːnu/ (n)
corona
  hallitsijoiden käyttämä, arvoasemaa ilmentävä koristeellinen, tavallisesti kultainen, päähine
  hallitsija; valtio (erityisesti kun se on monarkia)
corna, corno, palco, ramificato
  kruuna, kolikon kuvapuoli

kruunuviherkaija /krˈuːnuvɪhˌerkaija/ (n)
parrocchetto frontegialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

krypta /krˈypta/ (n)
cripta
  kivinen kammio tai holvi, joka useimmiten sijaitsee kirkon lattian alla, ja toimii merkittävien henkilöiden hautapaikkana

kryptografia /krˈyptoɡrˌafɪa/ (n)
crittografia
  oppi salakirjoituksesta

krypton /krˈypton/ (n)
krypton, cripto
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 36 ja kemiallinen merkki Kr

kryptoniitti /krˈyptonˌiːtːɪ/ (n)
kryptonite
  Teräsmies-sarjakuvalehdissä esiintyvä kuvitteellinen mineraali, joka on Teräsmiehen heikkous ja vie hänen voimat

krysanteemi /krˈysantˌeːmɪ/ (n)
crisantemo
  (yleisesti) mikä tahansa krysanteemien suvun () kasvi

krysoberylli /krˈysoberˌyllɪ/ (n)
crisoberillo
  eräs mineraali, jonka väri vaihtelee keltaisesta kellanvihreään ja jonka kovuus Mohsin asteikolla on 8,5

ksenofobia /ksˈenofˌobɪa/ (n)
xenofobia
  muukalaiskammo, ulkomaalaisten pelko

ksenoliitti /ksˈenolˌiːtːɪ/ (n)
xenolite
  yhdestä kivilajista koostuvan kiviaineksen joukossa oleva pienehkö määrä jotakin muuta kivilajia
  magmakiven seassa oleva muu kivilaji

ksenon /ksˈenon/ (n)
xenon, xeno
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Xe

ksii /ksˈiː/ (n)
csi
  Kreikkalaisten aakkosten 14. kirjain. Vastaava symboli Ξ tai ξ.

ksyleeni /ksˈyleːnɪ/ (n)
xilene
  eräitä hiilivety, joita on mm. kivihiilessä

ksylitoli /ksˈylɪtˌolɪ/ (n)
xilitolo
  eräs alkoholi, jota saadaan koivusta ja käytetään makeutusaineena

ksylofoni /ksˈylofˌonɪ/ (n)
xilofono
  eri pituisista puukapuloista rakentuva, yleensä kromaattisesti viritetty lyömäsoitin, jota soitetaan muovi-, kumi- tai puupäisillä lyömäkapuloilla.

kubismi /kˈubɪsmɪ/ (n)
cubismo
  taidesuuntaus, jossa objekti hajotetaan ja kootaan ja analysoidaan ja kuvataan uudelleen pelkistyneessä muodossa, mahdollisesti samanaikaisesti monesta kuvakulmasta. 1900-uvulla alkanut ja 1914 loppunut.

kubitti /kˈubɪtːɪ/ (n)
qubit
  kvanttitietokoneen bitti

kude /kˈude/ (n)
trama
  kankaan kudonnassa loimea vastaan oleva, kankaan poikkisuuntaan kulkeva lanka; myös samoin käytetty kangassuikale tai vastaava matossa

kudos /kˈudos/ (n)
tessuto
  (tekstiili) kutomalla tehty kutomatuote

kuherruskuukausi /kˈuherrˌuskuːkˌausɪ/ (n)
luna di miele
  ensimmäiset viikot avioliiton solmimisen jälkeen

kuhnuri /kˈuhnurɪ/ (n)
fuco
  (eläintiede) koiraspuolinen mehiläinen

kuin /kwˈin/ (adv)
di, come
  kuinka
come
  kuinka niin? miksi kysyt tätä/tuota/sitä?

kuinka /kwˈiŋka/ (adv)
come
  (kysyvä adverbi) millä tavalla, miten
quanto quale
  kysyy lukumäärää, arvoa tai järjestystä sarjassa

kuiskaaja /kwˈiskaːja/ (n)
suggeritore
  henkilö, jonka tehtävänä on kuiskata vuorosanoja teatterissa

kuiskata /kwˈiskata/ (v)
sussurrare, bisbigliare
  puhua hyvin hiljaa

kuitenkin /kwˈiteŋkɪn/ (adv)
comunque, lo stesso
  siitä huolimatta
comunque, in ogni caso
  joka tapauksessa

kuitti /kwˈitːɪ/ (n)
quietanza
  maksetuista ostoksista saatava paperinen tosite, josta näkee ostosten hinnan

kuitu /kwˈitu/ (n)
fibra
  pitkäsyinen luonnon tai keinoaineinen materiaali, mm. tekstiilien raaka-aine

kuiva /kwˈiva/ (adj)
secco, asciutto
  nesteetön
  alkoholipitoisista juomista, kuten viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, vähemmän makea kuin puolikuiva; laimentamaton

kuivapesu /kwˈivapˌesu/ (n)
lavaggio a secco
  kemiallisilla liuottimilla tehty pesu

kuivike /kwˈivɪke/ (n)
lettiera
  kosteutta imevä aine, pehkut, pahna, turve, oljet, sahajauho, kutterinpuru varsinkin eläinten alustana

kuivuus /kwˈivuːs/ (n)
asciugaggine
  se, että on kuiva

kuja /kˈuja/ (n)
viottolo
  pieni, yleensä talojen tai puuston reunustama tie tai polku
vicolo
  kapea, rakennusten reunustama katu

kujertaa /kˈujertaː/ (v)
grugare
  (kyyhkystä) esittää soidinlaulua

kukinto /kˈukɪnto/ (n)
infiorescenza
  kukkien ryhmä kasvissa

kukka /kˈukːa/ (n)
fiore
  (kasvianatomia) suvulliseen lisääntymiseen erilaistunut kasvinosa

kukkakaali /kˈukːakˌaːlɪ/ (n)
cavolfiore
  kaalilajike (Brassica oleracea var. botrytis), jolla on valkoiset kukinnot ja jota käytetään ruoanlaitossa

kukkakauppias /kˈukːakˌaupːɪas/ (n)
fioraia, fioraio
  kukkakaupan pitäjä, kukkien myyjä

kukkakimppu /kˈukːakˌimpːu/ (n)
mazzo
  nippu kukkia, monesti maljakkoon tai vastaavaan asetettava

kukkapenkki /kˈukːapˌeŋkːɪ/ (n)
aiuola
  koristekasveille tarkoitettu kasvupaikka esimerkiksi pihalla tai puistossa

kukkapohjus /kˈukːapˌohjus/ (n)
ricettacolo
  kukan osa, johon kukkalehdet ovat kiinnittyneet

kukkaro /kˈukːaro/ (n)
borsellino
  pieni, tavallisesti nahkainen pussi tai laukku, jossa pidetään mukana pieniä tarve-esineitä tai tarvikkeita kuten pikkurahaa tai tupakkaa

kukkaruukku /kˈukːarˌuːkːu/ (n)
vaso da fiori
  ruukkukasvin kasvatusastia, jonka pohjassa on perinteisesti reikä ylimääräisen veden valumista varten

kukkia /kˈukːɪa/ (v)
fiorire
  synnyttää kukkia

kukko /kˈukːo/ (n)
pollo, gallo
  koiraspuolinen kanalintu

kukkotappelu /kˈukːotˌapːelu/ (n)
combattimento fra galli
  kahden kukon välinen kamppailu, jossa ne kamppailevat terä toiseen jalkaansa kiinnitettynä kuolemaan asti

kukoistaa /kˈukoistaː/ (v)
crescere
  tuottaa runsaasti hyviä tuloksia, olla hyvin elinvoimainen

kulho /kˈulho/ (n)
bacino, bacile, catino
  lautasta tai vatia syvempi maljamainen, varsinkin ruokataloudessa käytettävä astia

kuljettaja /kˈuljetːˌaja/ (n)
conducente
  henkilö, joka kuljettaa eli ajaa jotakin kulkuneuvoa tilapäisesti tai ammatikseen

kulkue /kˈulkue/ (n)
corteo
  järjestäytynyt joukko yl. jonossa kulkevia ihmisiä tai kulkuvälineitä

kulkuri /kˈulkurɪ/ (n)
vagabondo
  ilman vakinaista asuinpaikkaa oleva ihminen, joka kulkee seudulta toiselle, kiertolainen

kulkusirkka /kˈulkusˌirkːa/ (n)
locusta
  vaeltavista heinäsirkkalajeista käytettävä nimitys

kulkutauti /kˈulkutˌautɪ/ (n)
epidemia
  nopeasti leviävä tartuntatauti, epidemia

kullankaivaja /kˈullaŋkˌaivaja/ (n)
cercatore d'oro
  henkilö, joka kaivaa kultaa työkseen

kullanmuru /kˈullanmˌuru/ (n)
dolcezza
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

kullata /kˈullata/ (v)
dorare
  päällystää kullalla

kulli /kˈullɪ/ (n)
cazzo
  siitin

kulma /kˈulma/ (n)
angolo
  kahden sellaisen puolisuoran eli säteen muodostama kuvio, joilla on yhteinen päätepiste, kulman kärki, sekä näiden säteiden, eli kylkien, välinen tason osa

kulmahammas /kˈulmahˌammas/ (n)
canino
  suippokärkiset hampaat poskihampaiden edessä ja etuhampaiden takana ihmisellä (hammaslääkäriterminä kolmoset) ja muilla imettäväisillä

kulmakarva /kˈulmakˌarva/ (n)
sopracciglio
  silmäkuopan yläpuolella kasvava karva

kulmakerroin /kˈulmakˌerroin/ (n)
inclinazione
  kaksiulotteisessa koordinaatistossa y-koordinaatin muutoksen (Δy) ja sitä vastaavan x-koordinaatin muutoksen (Δx) suhde, jonka tarkoitus on kuvata suoran tai janan kaltevuutta

kulmanopeus /kˈulmanopeus/ (n)
velocità angolare
  jonkin esineen tai olion kiertymiskulman muutos aikayksikköä kohden, tunnus ω, SI-yksikkö rad/s (radiaania sekunnissa)

kulmapotku /kˈulmapˌotku/ (n)
calcio d'angolo
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajasta päätyrajan ylittäneestä pallosta hyökkääjän pelaajalle kentän kulmasta tehtäväksi annettu pelinaloitus

kulta /kˈulta/ (n)
oro
  Metallinen alkuaine, vaalean keltainen taipuisa metalli, jonka kemiallinen merkki on Au. Kuuluu jalometalleihin.
caro
  hellittelynimi

kulta-aika /kˈultaˈaika/ (n)
età dell'oro
  jonkin kukoistuksen aika

kulta-aratti /kˈultaˈaratːɪ/ (n)
parrocchetto dorato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultainen /kˈultainen/ (adj)
oro
  sellainen, joka on kullasta tehty; myös kullalta näyttävä, kullan värinen
amoroso, buono
  ystävällinen, rakas

kultainen leikkaus /kˈultainen lˈeikːaus/ (n)
sezione aurea
  eräs matemaattinen vakio: irrationaaliluku, joka saadaan, kun jana jaetaan kahteen osaan niin, että lyhyemmän osan suhde pidempään osaan on sama kuin pidemmän osan suhde koko janaan

kultakruunumesikko /kˈultakrˌuːnumesˌikːo/ (n)
succiamiele ciuffigialli
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaloistokaija /kˈultalˌoistokˌaija/ (n)
pappagallo del reggente
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultamitali /kˈultamˌitalɪ/ (n)
medaglia d’oro
  urheilu- ym. kilpailuissa ensimmäiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

kultanaama-amatsoni /kˈultanˌaːmaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone spallegialle
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaparatiisikaija /kˈultapˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
pappagallo spalledorate
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaposkiamatsoni /kˈultapˌoskɪamˌatsonɪ/ (n)
amazzone aliarancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaposkiaratti /kˈultapˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
pappagallo guancearancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultaseppä /kˈultasˌepːæ/ (n)
orafo, orefice
  koruja jalometallista valmistava käsityöläinen

kultasiipimesikko /kˈultasˌiːpɪmesˌikːo/ (n)
succiamiele frontebianca
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultatöyhtökakadu /kˈultatˌøyhtøkˌakadu/ (n)
cacatua crestazolfo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kultti /kˈultːɪ/ (n)
culto
  uskonnon palvontamenot

kulttuuri /kˈultːuːrɪ/ (n)
cultura
  tietylle kansalle tai ihmisryhmälle ominaiset tavat, perinnetavat

kulttuurinen /kˈultːuːrɪnen/ (adj)
culturale
  kulttuuriin liittyvä, rinnakkaismuoto kulttuurillinen

kulttuurisesti /kˈultːuːrɪsˌestɪ/ (adv)
culturalmente
  kulttuurin kannalta, kulttuuria ajatellen

kulttuurišokki /kˈultːuːrɪʃˌokːɪ/ (n)
shock culturale
  vieraan kulttuurin voimakkaan vaikutuksen aiheuttama hämmennys, vaikeutta sopeutua vieraaseen kulttuuriin

kuluttaa /kˈulutːaː/ (v)
consumare
  käyttää jotain hyödykettä

kuluttaja /kˈulutːˌaja/ (n)
consumatore
  yksityishenkilö, joka kuluttaa tuotettuja hyödykkeitä
  toisenvarainen eliö eli ei kykene itse valmistamaan ravintoaan

kuluttajahinta /kˈulutːˌajahˌinta/ (n)
prezzo al consumo
  tuotteen hinta kuluttajille myytäessä

kuluttajahintaindeksi /kˈulutːˌajahˌintaindˌeksɪ/ (n)
indice dei prezzi al consumo
  hintaindeksi, jota käytetään kuluttajahintojen seuraamiseen

kulutus /kˈulutus/ (n)
consumo
  jonkin hyödykkeen, tuotteen tai palvelun, käyttäminen

kumi /kˈumɪ/ (n)
gomma, preservativo
  joustava ja venyvä polymeeri; luonnonkumi

kumina /kˈumɪna/ (n)
caro
  koiranputkea muistuttava kaksivuotinen sarjakukkaiskasvi (), jota kasvaa luonnonkasvina lähes koko Suomessa ja on otettu viljelyskasviksi, jonka hedelmiä ja jossain määrin myös myös lehtiä käytetään mausteena

kumissi /kˈumɪssɪ/ (n)
kumis
  hevosen tai kamelin maidosta käyttämällä valmistettu mieto alkoholijuoma

kumkvatti /kˈumkvatːɪ/ (n)
kumquat
  (yleisesti) kumkvattien () risteymäsuvun sitruskasveja ja niiden hedelmä

kummallinen /kˈummallɪnen/ (adj)
strano
  usein ihmetystä aiheuttava, tavallisesta poikkeava, outo

kummisetä /kˈummɪsˌetæ/ (n)
padrino
  miespuolinen kummi

kummituseläin /kˈummɪtˌuselæin/ (n)
tarsio
  Kaakkois-Aasiassa eläviä -heimon kädellisiä. Kummituseläimet ovat yleensä yöaktiivisia ja niillä on huomattavan suuret silmät

kummitustalo /kˈummɪtˌustalo/ (n)
casa stregata
  talo, jossa kummituksia ilmestyvät ja kummittelevat

kummitäti /kˈummɪtˌætɪ/ (n)
madrina
  naispuolinen kummi

kumota /kˈumota/ (v)
rescindere
  saattaa pois voimasta, tehdä pätemättömäksi (voimaansaatettu asia)

kumppani /kˈumpːanɪ/ (n)
compagno
  uskollinen seuralainen, kaveri, jonka kanssa puuhaillaan yhteisiä asioita

kumppanuus /kˈumpːanuːs/ (n)
partenariato
  kumppanina oleminen

kumpupilvi /kˈumpupˌilvɪ/ (n)
cumulo
  kumpumainen alapilvi

kumulatiivinen /kˈumulatˌiːvɪnen/ (adj)
cumulativo
  sellainen, joka kertyy, kasautuu; yhteisesti vaikuttava

kuningas /kˈunɪŋŋas/ (n)
re
  kuningaskunnan miespuolinen hallitsija
  shakkipelin nappula: ♔ tai ♚, joka voi liikkua yhden ruudun ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin edellyttäen, että ruutu johon se siirtyy ei ole oman nappulan miehittämä eikä vastustajan nappulan uhkaama. Ruudussa oleva vastustajan nappula voi joutua kuninkaan lyömäksi. Kuningas on pelin arvokkain nappula ja sen kohtalo ratkaisee pelin lopputuloksen. Jos kuninkaaseen kohdistuvaa uhkausta eli shakkia ei voi torjua, häviää heti pelin.
  korkea-arvoisin tai toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, numero 13

kuningaskalastaja /kˈunɪŋŋˌaskalˌastaja/ (n)
martin pescatore
  koskien läheisyydessä viihtyvä lintu ()

kuningaskobra /kˈunɪŋŋˌaskobra/ (n)
cobra reale
  Kaakkois-Aasiassa elävä kookas myrkkykäärme

kuningaskunta /kˈunɪŋŋˌaskunta/ (n)
regno, reame
  valtakunta, jota johtaa kuningas tai kuningatar

kuningasperhe /kˈunɪŋŋˌasperhe/ (n)
famiglia reale
  kuningas perheineen

kuningasvesi /kˈunɪŋŋˌasvesɪ/ (n)
acqua regia
  suolahapon ja typpihapon seos

kuningasvärisuora /kˈunɪŋŋˌasværɪsˌuora/ (n)
scala reale
  pokerissa pelikäsi, joka on korkea-arvoisimmista korteista koostuva värisuora kympistä ässään: 10♥ J♥ Q♥ K♥ A♥

kuningatar /kˈunɪŋŋatar/ (n)
regina
  kuningaskunnan naispuolinen hallitsija
  kuninkaan puoliso, kuningatarpuoliso
  eräiden hyönteisyhteisöjen ainoa lisääntymiskykyinen naaras
  shakkipelin nappula, tunnus D, symboli ♛ tai ♕, joka voi liikkua ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin niin paljon kuin haluaa kuitenkaan ylittämättä muita nappuloita.
  toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, tunnus Q

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (adj)
reale
  kuninkaaseen tai kuningattareen liittyvä

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (n)
reale
  henkilö joka on kuninkaallista syntyperää

kuninkaiden kirjat /kˈunɪŋkˌaideŋ kˈirjat/ (n)
Re
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

kunnia /kˈunnɪa/ (n)
onorabilità, onore
  jostakin teosta aiheutuva myönteinen maine tai julkisuus

kunniamurha /kˈunnɪamˌurha/ (n)
delitto d'onore
  kulttuurillisista syistä tehty murha, jossa yhteisö (usein suku tai perhe) murhaa jäsenensä tai hyväksyy tämän murhaamisen säilyttääkseen kunniansa

kunnioitettava /kˈunnɪˌoitetːˌava/ (adj)
venerabile
  Kunnioitettava paavin vahvistama, kuolemanjälkeinen arvonimi henkilölle, joka on osoittanut elämässään erityisiä hyveitä, arvoasteikossa Jumalan palvelijan ja autuaan välillä

kunnioittaa /kˈunnɪˌoitːaː/ (v)
rispettare
  pitää (suuressa) arvossa

kunnioitus /kˈunnɪˌoitus/ (n)
rispetto
  arvossa pitäminen, arvostus, arvonanto

kunnossapito /kˈunnossˌapɪto/ (n)
manutenzione
  ne toimenpiteet, jotka ylläpitävät ja palauttavat kohteen tilaan, jossa se pystyy suorittamaan vaaditun toiminnon

kunta /kˈunta/ (n)
comune
  paikallistasolla toimiva julkishallinnon yksikkö, jolla on oma rajattu alueensa ja väestönsä
regno
  eliöiden jaottelun karkea taso, esimerkiksi eläimiin ja kasveihin, eläinkunta, kasvikunta

kunto /kˈunto/ (n)
forma
  terveydentila

kuntopyörä /kˈuntopˌyøræ/ (n)
cicletta
  polkupyörän tavoin poljettava kuntolaite

kuohuviini /kˈuohuvˌiːnɪ/ (n)
spumante, vino spumante
  yleensä viinirypäleistä kaksinkertaisella käymisellä valmistettu hiilihappopitoinen alkoholijuoma

kuokka /kˈuokːa/ (n)
zappa
  maan kaivamiseen ja möyhentämiseen käytettävä työkalu, jossa terä on suorassa kulmassa varteen nähden

kuokkia /kˈuokːɪa/ (v)
zappare
  pehmentää maata kuokalla
imbucarsi
  tulla kutsumatta vieraaksi tilaisuuteen

kuola /kˈuola/ (n)
bava
  sylkirauhasen limainen, suupielistä valuva erite

kuolain /kˈuolain/ (n)
freno
  (hevosala) suitsiin yhdistettävä suukappale, jolla ohjataan hevosta ajettaessa tai ratsastettaessa

kuolema /kˈuolema/ (n)
morte, decesso
  ihmisen, eläimen tai muun eliön elämän päättyminen

kuolemankello /kˈuolemˌaŋkello/ (n)
anobio
  lahoavassa puussa elävä kuoriainen (), joka pitää tikittävää ääntä

kuolemanpartio /kˈuolemˌampartˌio/ (n)
squadrone della morte
  puolisotilaallinen joukko, joka pyrkii lain ulkopuolella tappamaan hallituksen poliittisia vastustajia

kuolemanrangaistus /kˈuolemˌanraŋŋˌaistus/ (n)
pena di morte, pena capitale
  joidenkin maiden lainsäädännössä määrätyistä teoista langetettava sanktio, joka toteutetaan teloittamalla siihen tuomittu

kuolematon /kˈuolematon/ (adj)
immortale
  sellainen, joka elää ikuisesti, kuolematta koskaan

kuolemattomuus /kˈuolemˌatːomuːs/ (n)
immortalità
  se että joku tai jokin ei luonnollisesti kuole

kuolla /kˈuolla/ (v)
morire
  lakata elämästä

kuollut /kˈuollut/ (adj)
morto
  (ihmisestä tai muusta eliöstä) sellainen, jonka elämä on päättynyt, joka on vainaja

kuonokoppa /kˈuonokˌopːa/ (n)
museruola
  eläimen, tavallisesti koiran kuonon ympärille laitettava yleensä nahkasta valmistettu korimainen laite, joka estää eläintä puremasta

kuoppa /kˈuopːa/ (n)
fossa
  maahan kaivettu syvennys tai reikä

kuore /kˈuore/ (n)
sperlano
  norssi, rasvaevällinen pienehkö järvissä ja meressä elävä lohikaloja muistuttava parvikala

kuori /kˈuorɪ/ (n)
buccia, guscio, corteccia, crosta
  ympäröivä yhtenäinen kerros

kuoria /kˈuorɪa/ (v)
pelare, sbucciare
  poistaa kuori tai pintakerros

kuoriutua /kˈuoriutˌua/ (v)
schiudersi
  rikkoa munan kuori sisäpuolelta ja jatkaa kasvuaan ulkona, syntyä munasta

kuorma-auto /kˈuormaˈauto/ (n)
autocarro, camion
  tavaran kuljetukseen tarkoitettu auto, joka on tyypillisesti pakettiautoa ja lava-autoa raskaampi; Suomessa tavaran kuljetukseen tarkoitettu ajoneuvo, jonka kokonaismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia

kuormittaa /kˈuormɪtːaː/ (v)
caricare
  aiheuttaa kuormitusta

kuoro /kˈuoro/ (n)
coro
  laulajista koostuva lauluyhtye tai yhdessä esiintyvien lausujainryhmä

kuorruttaa /kˈuorrutːaː/ (v)
glassare
  peittää kuorrutuksella

kupari /kˈuparɪ/ (n)
rame
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen tunnus on Cu.

kupera /kˈupera/ (adj)
convesso
  ulospäin kaareva, keskikohtaa kohden paksuneva

kupla /kˈupla/ (n)
bolla
  kaasun täyttämä, usein pyöreähkö, ontelo, jota ympäröi neste tai kiinteä aine
  hintakupla; ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

kupoli /kˈupolɪ/ (n)
cupola
  pyöreiden, monikulmaisten tai neliömäisten tilojen kupumainen katto

kuppa /kˈupːa/ (n)
sifilide
  Treponema pallidum -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti; iholle haavaumia aiheuttava sukupuolitauti, joka edetessään aiheuttaa myös pahkuroita (gumma) ja mielenterveyden ongelmia (neurosyfilis)

kuppi /kˈupːɪ/ (n)
tazza
  usein korvallinen juoma-astia, josta juodaan kuumia juomia, kuten kahvia tai teetä

kupu /kˈupu/ (n)
gozzo
  (anatomia) linnun ruokatorven laajentuma, johon lintu tilapäisesti varastoi ravintoa

kurdi /kˈurdɪ/ (n)
lingua curda
  kurdien puhuma iranilainen kieli, kielikoodi ku

kuri /kˈurɪ/ (n)
disciplina
  esivallan tai auktoriteetin asettama käyttäytymistä rajoittava järjestys

kuriositeetti /kˈurɪˌosɪtˌeːtːɪ/ (n)
curiosità
  erikoisuus, kummallisuus

kuriton /kˈurɪton/ (adj)
contrario
  sellainen, joka ei ole kurinalainen

kurjenmiekka /kˈurjenmˌiekːa/ (n)
giaggiolo
  kurjenmiekkojen () suvun kasvi

kurki /kˈurkɪ/ (n)
gru
  kookas lintulaji (), jolla on harmaa vartalo, mustavalkoinen pää ja pitkä kaula sekä punainen päälaki, ja joka muuttaa auran muotoisissa parvissa

kurkku /kˈurkːu/ (n)
gola
  (anatomia) kaulan etupuolinen osa, jossa sijaitsevat kurkunpää ja nielu

kurkkumätä /kˈurkːumˌætæ/ (n)
difterite
  vaarallinen tartuntatauti, jolle tunnusomaista on kurkkuun kehittyvä erittäin sitkeä plakki, joka alkaa taudin edetessä mädäntyä

kurkuma /kˈurkuma/ (n)
curcuma
  edellisestä valmistettava mauste, josta myös uutetaan väriaineena käytettävää kurkumiinia

kurkunpää /kˈurkumpæː/ (n)
laringe
  (anatomia) keuhkoilla hengittävien selkärankaisten rustoinen elin, jossa olevan aukon kautta hengitysilma pääsee suuontelosta keuhkoihin; myös tärkeä merkitys ääni- ja ääntöeliminä (larynx)

kurnusimppu /kˈurnusˌimpːu/ (n)
capocchione
  mikä tahansa kurnusimppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista tai sellaisen yksilö

kurnuttaa /kˈurnutːaː/ (v)
gracidare
  sammakon ääntelystä

kurpitsa /kˈurpɪtsa/ (n)
zucca
  sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja
  (yleisesti) mikä tahansa kurpitsoiden () suvun kasvi

kurssi /kˈurssɪ/ (n)
rotta
  suunta navigoinnissa

kusi /kˈusɪ/ (n)
piscio, piscia
  virtsa

kusipää /kˈusɪpæː/ (n)
stronzo, testa di cazzo
  epämiellyttävä ja/tai itsekeskeinen henkilö

kuskus /kˈuskus/ (n)
cuscus
  Pohjois-Afrikasta kotoisin oleva ruoka, durumvehnästä pyöritettyjä ryynejä

kustannus /kˈustannus/ (n)
spesa, costo
  (usein monikossa) hyödykkeen tekemisestä aiheutunut rahameno taikka vaiva

kustantaa /kˈustantaː/ (v)
pubblicare
  julkaista kirjallinen teos

kutea /kˈutea/ (v)
deporre le uova
  laskea mätiä; laskea maitia mädin päälle

kuten /kˈuten/ (adv)
come
  samalla tavalla kuin

kutiini /kˈutɪːnɪ/ (n)
cutina
  päällysketon erittämä vahamainen aine, joka muodostaa kasvin kutikulan

kutistua /kˈutɪstˌua/ (v)
restringersi
  muuttua pienemmäksi

kutittaa /kˈutɪtːaː/ (v)
solleticare
  aiheuttaa kutinaa

kutoa /kˈutoa/ (v)
intessere
  valmistaa kudosta esimerkiksi puikkojen ja langan avulla

kutoja /kˈutoja/ (n)
tessitore
  kutojien heimon () varpuslintu

kutominen /kˈutomɪnen/ (n)
tessitura
  kutoa-verbistä muodostettu teonnimi

kutsua /kˈutsua/ (v)
chiamare
  nimittää, antaa asialle tai henkilölle nimi; sanoa joksikin
  kiinnittää toisen huomio itseensä mainitsemalla tämä nimeltä
invitare
  pyytää, kehottaa tai velvoittaa saapumaan johonkin tilaisuuteen, esimerkiksi juhliin, tai tulemaan kylään
  pyytää luokseen, käskeä käymään

kutteri /kˈutːerɪ/ (n)
cutter
  yksimastoinen pitkittäistakiloitu purjealus, jossa saattaa olla kokkapuu

kuu /kˈuː/ (n)
luna, satellite
  planeettaa kiertävä taivaankappale

kuubalainen /kˈuːbalˌainen/ (adj)
cubano
  Kuubasta peräisin oleva tai Kuubaan liittyvä

kuubalainen /kˈuːbalˌainen/ (n)
cubano
  pysyvästi Kuubassa asuva henkilö

kuubanaratti /kˈuːbanarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto di Cuba
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kuudes aisti /kˈuːdes ˈaistɪ/ (n)
sesto senso
  ennakkoaavistus

kuudestoistaosanuotti /kˈuːdestˌoistaˌosanˌuotːɪ/ (n)
semicroma
  ¹/16-nuotti, puolen kahdeksasosanuotin ja kahden kolmaskymmeneskahdesosanuotin pituinen nuotti

kuukausi /kˈuːkausɪ/ (n)
mese
  kuu, vuoden osa, joka kestää noin yhden kuunkierron (lyh. )

kuukautiskierto /kˈuːkautˌiskierto/ (n)
ciclo mestruale
  kuun kierron mittainen jakso, jonka aikana hedelmällisessä iässä olevan naisen kuukautiset eli menstruaatio tapahtuu kerran

kuukkeli /kˈuːkːelɪ/ (n)
ghiandaia siberiana
  eräs varislintu ()

kuula /kˈuːla/ (n)
biglia
  pienehkö kova pallo

kuulakärkikynä /kˈuːlakˌærkɪkˌynæ/ (n)
penna a sfera
  mustekynä, jossa kirjoituskärjessä on pyörivä kuula siirtämässä mustetta paperille

kuulalaakeri /kˈuːlalˌaːkerɪ/ (n)
cuscinetto a sfere
  vierintälaakeri, jossa on kahden kehän välissä teräskuulat

kuulantyöntö /kˈuːlantˌyøntø/ (n)
getto del peso
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan kuulan työntämisestä mahdollisimman kauas

kuuleminen /kˈuːlemɪnen/ (n)
udienza
  se, että kuullaan; kansalaisille tai muille asianosaisille annettu tilaisuus kommentoida päätöstä; asiantuntijoiden haastattelu johonkin liittyen

kuulla /kˈuːlla/ (v)
sentire, udire
  aistia ääntä korvillaan

kuuloaisti /kˈuːloˌaistɪ/ (n)
audizione
  kuulo, kuuloelimen toimintaan perustuva aisti

kuulopuhe /kˈuːlopˌuhe/ (n)
sentita persona
  huhu; tieto, josta ei ole varmuutta

kuulua /kˈuːlua/ (v)
a
  olla jkn omistuksessa
  liittyä jhk, olla ominaista jllek; olla osa jtak

kuuluisa /kˈuːlwɪsa/ (adj)
celebre
  tunnettu, maineikas; henkilö, josta monet ovat kuulleet ja tietoisia

kuulustelu /kˈuːlustˌelu/ (n)
interrogazione
  tilaisuus, jossa henkilöä kuulustellaan jostakin asiasta; erityisesti poliisin suorittama

kuuma /kˈuːma/ (adj)
caldo
  lämpötilaltaan korkea

kuumailmapallo /kˈuːmailmapˌallo/ (n)
mongolfiera, pallone aerostatico
  ilma-alus, ympäristöään lämpimämpää ilmaa sisältävä kevyt, pallomainen pussi, joka lentää ilmavirtausten mukana ja jonka alle on yleensä ripustettu kori matkustajia varten

kuume /kˈuːme/ (n)
febbre
  tila, jossa elimistön lämpötila on normaalia korkeampi sairauden vuoksi

kuumemittari /kˈuːmemˌitːarɪ/ (n)
termometro
  lämpömittari, jota käytetään ruumiinlämmön mittaamiseen mahdollisen kuumeen määrittämiseksi

kuunari /kˈuːnarɪ/ (n)
goletta
  purjealus, jossa etummainen masto on saman mittainen tai lyhempi kuin taempi tai taemmat, ja jossa on pääasiassa pitkittäistakila, vaikka etummaisessa mastossa voi olla myös raakapurje

kuunnella /kˈuːnnella/ (v)
ascoltare
  keskittyä siihen mitä kuulee
  ottaa huomioon; totella

kuunnelma /kˈuːnnelma/ (n)
radiodramma
  näytelmästä kehittynyt pelkästä äänestä koostuva taidemuoto, jossa näyttelijöiden esittämällä vuoropuhelulla kerrotaan jokin tarina radiossa

kuunsirppi /kˈuːnsɪrpːɪ/ (n)
congiunzione
  Kuusta näkyvä osa hieman ennen ja jälkeen uudenkuun, Kuun sirppi

kuunvalo /kˈuːnvalo/ (n)
chiaro di luna
  Kuun Maahan heijastama Auringon valo, kuutamon antama valo

kuura /kˈuːra/ (n)
brina
  erityisesti syksyisin ulkona esiintyvä härmistyneestä vesihöyrystä syntyneiden pienten jääkiteiden muodostama valkea peite rakenteiden pinnassa

kuuria /kˈuːrɪa/ (n)
curia
  paavin ja pyhän istuimen hallinto, hovi ja viranomaiset

kuuro /kˈuːro/ (adj)
sordo
  sellainen, joka ei kuule; täysin kuulematon

kuuro /kˈuːro/ (n)
sordo
  henkilö, jonka kuuloaisti ei toimi

kuurous /kˈuːrous/ (n)
sordità
  se, että on kuuro

kuusi /kˈuːsɪ/ (n)
peccio, abete, abeto
  kuusipuu, kuusten suvun () puu

kuusikko /kˈuːsɪkːo/ (n)
sestetto
  joukko, jossa on kuusi jäsentä

kuusikulmio /kˈuːsɪkˌulmɪo/ (n)
esagono
  heksagoni, monikulmio, jossa on kuusi kulmaa, heksagoninen monikulmio.

kuusiokoloavain /kˈuːsɪˌokolˌoavain/ (n)
brugola
  tyypillisesti L:n muotoon taivutettu, poikkileikkaukseltaan kuusikulmion muotoinen työkalu, joka on tarkoitettu kuusiokoloruuvien kiristämiseen ja avaamiseen

kuusipeura /kˈuːsɪpˌeura/ (n)
daino
  pienikokoinen, alun perin Lähi-idästä kotoisin oleva jalohirvilaji ()

kuusitiainen /kˈuːsɪtɪˌainen/ (n)
cincia mora
  Suomessa pesivistä pienikokoisin tiaislaji ()

kuutio /kˈuːtɪo/ (n)
cubo
  heksaedri, kuuden yhteneväisen neliön rajaama monitahokas

kuutiojuuri /kˈuːtɪojˌuːrɪ/ (n)
radice cubica
  (matematiikka) kolmas juuri, eli juuri jonka indeksi on 3.

kuutiometri /kˈuːtɪomˌetrɪ/ (n)
metro cubo
  tilavuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m³, tuhat litraa

kuva /kˈuva/ (n)
immagine, quadro
  jäljennös siitä mitä näemme, yleensä kaksiulotteiselle pinnalle

kuvaannollinen /kˈuvaːnnˌollɪnen/ (adj)
figurativo, metaforico
  vertauksellinen, symbolinen, vertauskuvallinen

kuvailla /kˈuvailla/ (v)
descrivere
  kertoa jonkin asian yksityiskohdista

kuvake /kˈuvake/ (n)
icona
  pieni ja pelkistetty kuva, joka symboloi tiedostoa tai toimintoa

kuvakirja /kˈuvakˌirja/ (n)
libro illustrato
  kirjan muotoinen kuvateos; kirja, jonka sisällön pääosa muodostuu kuvista; runsaasti kuvitettu kirja

kuvanveisto /kˈuvanvˌeisto/ (n)
scultura
  kolmiulotteisten taideteosten tekeminen taiteen alana muotoilemalla kappaletta tai yhdistämällä kappaleita

kuvanveistäjä /kˈuvanvˌeistæjæ/ (n)
scultore, scultrice
  veistoksia tekevä taiteilija

kuvaus /kˈuvaus/ (n)
descrizione
  tarkka kirjallinen, suullinen tai kuvallinen selvitys jostakin aiheesta tai tapahtumasta, deskriptiivinen teksti

kuve /kˈuve/ (n)
fianco
  vatsan sivu, kylki
  teuraseläimen kupeesta leikattu luuton liha, luuton sivu, kuveliha
  välitön läheisyys, vieri

kuvernööri /kˈuvernˌøːrɪ/ (n)
governatore
  korkeamman tahon virkaansa nimittämä hallintomies

kuvitella /kˈuvɪtella/ (v)
immaginare
  muodostaa mielikuva mielessään, luulla

kuvittaa /kˈuvɪtːaː/ (v)
illustrare
  piirtää kuvia johonkin, varustaa kuvilla, tehdä kuvitus

kvalitatiivinen /kvˈalɪtatˌiːvɪnen/ (adj)
qualitativo
  laadullinen, laatua koskeva, laatu-

kvantiili /kvˈantɪːlɪ/ (n)
quantile
  mikä tahansa kohdista jotka jakavat aineiston yhtä suuriin osiin; joita on aina yksi vähemmän kuin niiden muodostamia ryhmiä; jota merkitään symbolilla q; useille tällaisille kohdille on omat vakiintuneet nimityksensä

kvanttimekaniikka /kvˈantːɪmˌekanˌiːkːa/ (n)
meccanica quantistica
  fysiikan haara, jossa tarkastellaan fysikaalisia ilmiöitä mikroskooppisella tasolla Planckin vakion mittakaavassa; kvanttiteoriaan perustuva fysiikan osa-alue, jonka avulla voidaan laskea massapisteiden ja niiden muodostamien järjestelmien liikkeitä, esim. atomien ja elektronien liikkeitä ja törmäyksiä

kvarkki /kvˈarkːɪ/ (n)
quark
  ydinfysiikassa jakamaton alkeishiukkanen, josta erotetaan spininsä perusteella eri muotoja

kvartetti /kvˈartetːɪ/ (n)
quartetto
  neljän muusikon muodostama yhtye

kvartiili /kvˈartɪːlɪ/ (n)
quartile
  kvantiili, joka sijaitsee neljänneksen (25 %) kohdalla ja jonka alle 25 % aineistosta jää; merkitään symbolilla Q

kvartsi /kvˈartsɪ/ (n)
quarzo
  kiteinen piidioksidi mineraalina

kvasaari /kvˈasaːrɪ/ (n)
quasar
  epätavallisen kirkas, tähteä muistuttava galaksin ydin

kvassi /kvˈassɪ/ (n)
kvas
  janojuomana käytettävä perinteinen venäläinen, läheisesti kotikaljaa muistuttava juoma, jota tehdään käymismenetelmällä viljasta, yleensä rukiista, tai ruisleivästä

kveekari /kvˈeːkarɪ/ (n)
quacchero
  erään 1600-luvulla Englannissa perustetun, sittemmin varsinkin Keniaan ja Yhdysvaltoihin levinneen, kristinuskon suuntauksen jäsen

kvestori /kvˈestorɪ/ (n)
questore
  Rooman valtakunnan virkamies, joka hoiti valtionarkistoa ja rahastoa sekä toimivat provinssien käskynhaltijoiden tai armeijoiden komentajien apulaisina

kvintetti /kvˈintetːɪ/ (n)
quintetto
  viiden muusikon muodostama yhtye

kvintti /kvˈintːɪ/ (n)
quinta
  länsimaisessa säveljärjestelmässä viiden sävelaskelen väli, intervalli

kvitteni /kvˈitːenɪ/ (n)
cotogna, mela cotogna
  sen hedelmä

kybernetiikka /kˈybernetˌiːkːa/ (n)
cibernetica
  tutkimusala, jossa käsitellään koneiden ja elävien olentojen säätö- ja viestintäjärjestelmiä ja ihmisen biologisten säätöjärjestelmien korvaamista mekaanisilla tai elektronisilla järjestelmillä

kyborgi /kˈyborɡɪ/ (n)
cyborg
  olento joka sisältää sekä orgaanisia että mekaanisia osia

kyhmyjoutsen /kˈyhmyjˌoutsen/ (n)
cigno reale
  suuri valkoinen sorsalintu (Cygnus olor), jonka nokka on punertava ja siinä on musta kyhmy

kykenevä /kˈykenˌevæ/ (adj)
capace
  sellainen, joka kykenee tekemään jtk

kyklooppi /kˈykloːpːɪ/ (n)
ciclope
  kreikkalaisessa muinaistarustossa yksisilmäinen jättiläinen

kyky /kˈyky/ (n)
capacità, abilità
  luontaisen taipumuksen, oppimisen tai muun kehityksen tuloksena syntynyt ominaisuus, joka auttaa suoriutumisessa, jonkin taidon hallitseminen; aineessa oleva jotakin mahdollistava ominaisuus

kyljys /kˈyljys/ (n)
braciola
  eläimen kylki ruokana

kylkiluu /kˈylkɪluː/ (n)
costola
  jokin rintakehän muodostavista kaarevista luista

kyllä /kˈyllæ/ (adv)
sì
  varsinkin repliikeissä ilmaisemassa myönteisyyttä, toisen ajatukseen yhtymistä t. toisaalta tehostamassa väitettä

kylläinen /kˈyllæinen/ (adj)
sazio
  jolla on vatsa täynnä, ei enää nälkäinen

kylmyys /kˈylmyːs/ (n)
freddezza, freddo
  lämmön puute, esimerkiksi kylmän ilman, nesteen tai esineen ominaisuus

kylmä /kˈylmæ/ (adj)
freddo
  lämpötilaltaan alhainen
  välinpitämätön ihminen

kylmä /kˈylmæ/ (n)
freddo
  kylmyys, alhainen lämpötila

kylmä sota /kˈylmæ sˈota/ (n)
Guerra fredda, guerra fredda
  toisen maailmansodan lopussa alkanut Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen vastakkainasettelun aika, jonka katsotaan päättyneen 1990-luvun alussa Neuvostoliiton purkautuessa

kylmästi /kˈylmæstɪ/ (adv)
freddamente
  kylmällä tavalla; kylmänä

kylpeä /kˈylpeæ/ (v)
bagnare
  mennä puhdistautuakseen nesteellä täytettyyn astiaan; yleensä vettä ja saippuaa

kylpy /kˈylpy/ (n)
bagno
  itsensä liottaminen tai liottautuminen kylpyammeessa. Monet saunattomat kutsuvat toimenpidettä kylpemiseksi.

kylpyamme /kˈylpyˌamme/ (n)
vasca, vasca da bagno
  kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas

kylpyhuone /kˈylpyhˌuone/ (n)
bagno, stanza da bagno
  huone, joka on tarkoitettu peseytymiseen

kylpytakki /kˈylpytˌakːɪ/ (n)
accappatoio
  monesti froteekankainen pitkä kylvyn jälkeen yllä pidettävä rento takki

kylvää /kˈylvæː/ (v)
seminare
  levittää siemeniä viljelytarkoituksessa

kylvö /kˈylvø/ (n)
semina
  kylvämisen eli touonteon toteutus

kylä /kˈylæ/ (n)
villaggio, paese
  pienehkö taajama kaavoitetulla tai haja-asutusalueella

kyläläinen /kˈylælˌæinen/ (n)
paesano
  henkilö, joka asuu tietyssä kylässä

kyläpöllönen /kˈylæpˌøllønen/ (n)
assiolo, assiuolo
  Pöllösten suvun pöllölintu, . Aikaisempi nimitys kääpiösarvipöllö

kymmenkulmio /kˈymmeŋkˌulmɪo/ (n)
decagono
  monikulmio, jossa on kymmenen kulmaa ja sivua

kymmenottelu /kˈymmenˌotːelu/ (n)
decathlon
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan kymmenessä eri lajissa, joiden kokonaistulos ratkaisee paremmuusjärjestyksen

kymppi /kˈympːɪ/ (n)
dieci
  kymmenen numero, numero 10; numerolla kymmenen merkitty tai järjestetty

kymri /kˈymrɪ/ (n)
gallese
  Walesissa puhuttava kelttiläinen kieli. (kielitunnus: cy, cym)

kyniä /kˈynɪæ/ (v)
spennacchiare
  poistaa nyppimällä linnulta sulkia

kynnys /kˈynnys/ (n)
soglia
  eri huoneiden lattioiden välissä oleva korkeampi kohta, jota vasten ovi tyypillisesti sulkeutuu
  edellytyksistä muodostuva raja, jonka ylittyminen johtaisi johonkin toimenpiteeseen

kynnysmatto /kˈynnysmˌatːo/ (n)
zerbino
  kynnyksen edessä oleva matto, ovenedusmatto

kynsi /kˈynsɪ/ (n)
unghia
  kädellisillä sormen ja varpaan, muilla nisäkkäillä ja linnuilla varpaan päässä jatkeena sijaitseva kova osa

kynsikäs /kˈynsɪkæs/ (n)
manale
  sormikkaan kaltainen, mutta sormien kärjet peittämättä jättävä käsine

kynsilakanpoistoaine /kˈynsɪlakˌampoistoˌaine/ (n)
solvente per smalto
  aine jolla puhdistetaan lakka kynsistä

kynsilakka /kˈynsɪlˌakːa/ (n)
lacca per le unghie, smalto per le unghie
  kynsien kaunistamiseen ja vahvistamiseen käytettävä lakka

kynsileikkuri /kˈynsɪlˌeikːurɪ/ (n)
tagliaunghie
  pihtimäinen väline kynsien leikkaamista varten

kynsipiikki /kˈynsɪpˌiːkːɪ/ (n)
pipita
  kynnen sivuun syntynyt lohkeama

kynsiviila /kˈynsɪvˌiːla/ (n)
limetta
  väline, jota käytetään kynsien viilaamiseen

kynttilä /kˈyntːɪlæ/ (n)
candela, cero
  valonlähde, jonka rungon muodostaa kiinteä, us. lieriömäinen, liekin lämmöstä vähitellen sulava polttoainekappale ja sen sisälle sijoitettu lankasydän, jossa polttoaine pitää yllä valaisevaa liekkiä

kynttilänjalka /kˈyntːɪlˌænjalka/ (n)
candelabro
  kynttilöille tarkoitettu pidike

kyntää /kˈyntæː/ (v)
arare
  muokata maata auralla

kynä /kˈynæ/ (n)
matita
  väline, jolla voi piirtää tai kirjoittaa erilaisille pinnoille
calamo
  linnun sulan ruodin ontto tyviosa

kypsyys /kˈypsyːs/ (n)
maturità
  se, että on täysin kehittynyt, kypsä

kypsä /kˈypsæ/ (adj)
maturato
  kypsynyt tai kypsennetty; kypsytetty
maturo
  täysin kehittynyt

kypärä /kˈypæræ/ (n)
casco, elmo
  päässä pidettävä yleensä lujarakenteinen suojapäähine

kyrillinen /kˈyrɪllɪnen/ (adj)
cirillico
  kyrilliseen kirjaimistoon liittyvä

kyrpä /kˈyrpæ/ (n)
cazzo
  siitin

kyseenalaistaa /kˈyseːnalˌaistaː/ (v)
dubitare
  pitää jotakin kyseenalaisena, pitää jotakin todeksi väitettyä epävarmana

kyssäkaali /kˈyssækˌaːlɪ/ (n)
cavolo rapa
  kaalin muunnos (), jonka syötävä osa on sen tyvestä kasvanut mukula

kysta /kˈysta/ (n)
cisti
  nesteen täyttämä rakkula tai ontelo kehossa

kysymys /kˈysymys/ (n)
domanda, questione
  lause, jolla tiedustellaan jotakin ja johon odotetaan vastausta

kysymysmerkki /kˈysymˌysmerkːɪ/ (n)
punto interrogativo, punto di domanda
  iso välimerkki, joka merkitsee kysymyslausetta. Vastaava symboli [?]

kysyntä /kˈysyntæ/ (n)
domanda
  hyödykkeen määrä, jonka toimijat ovat valmiita ostamaan annetulla hinnalla

kysyä /kˈysyæ/ (v)
domandare, chiedere
  esittää kysymys, tiedustella

kytkin /kˈytkɪn/ (n)
switch, commutatore
  tietokoneiden lähiverkoissa käytettävä laite, joka yhdistää muita laitteita toisiinsa ja välittää datan oikealle laitteelle. Samalla tavoin käytetty, mutta kehittyneempi laite kuin keskitin

kyttä /kˈytːæ/ (n)
sbirro
  poliisietsivä, poliisi

kyvetti /kˈyvetːɪ/ (n)
cuvetta
  neliönmuotoinen astia, jota käytetään spektroskooppisissa mittauksissa

kyy /kˈyː/ (n)
vipera
  kyykäärme (), matelija, jota tavataan lähes koko Suomessa. Kyy on ainoa Suomen luonnossa elävä myrkkykäärme. Kyyn tunnistaa ruskehtavasta tai harmaasta väristä ja koko eläimen mittaisesta sahanteräjuovasta. Myös tummia yksivärisiä yksilöitä esiintyy, jolloin lajin määrittämiseksi kannattaa kiinnittää huomio silmäterän pystysuoruuteen.

kyyhky /kˈyːhky/ (n)
piccione
  jokin laji noin kolmesataalajisesta kyyhkylintujen heimosta, joille on tyypillistä, että naaraat munivat kerralla kaksi munaa ja ruokkivat poikasia pesään aluksi kupunsa maitomaisella eritteellä ja myöhemmin siemenillä. Suomessa varsinaisia kyyhkyjä pesii luonnossa kaksi lajia, sepelkyyhky ja uuttukyyhky; lisäksi ihmisen luomissa olosuhteissa lisääntyy kesykyyhky.

kyynel /kˈyːnel/ (n)
lacrima
  (fysiologia) silmäkulmaan kihoava nestepisara

kyynelkaasu /kˈyːnelkˌaːsu/ (n)
gas lacrimogeno
  silmiä ja/tai hengitysteitä ärsyttävä kemikaali, jota käytetään esimerkiksi mellakoiden hillitsemisessä ja itsepuolustuksessa

kyyninen /kˈyːnɪnen/ (adj)
cinico
  pilkallinen, asioiden arvosta välinpitämätön

kyynärluu /kˈyːnærluː/ (n)
ulna
  pikkusormen puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

kyynärpää /kˈyːnærpæː/ (n)
gomito
  ihmisen kyynärvarren ja olkavarren taitteen terävä ulkoreuna

kyynärvarsi /kˈyːnærvˌarsɪ/ (n)
avambraccio
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, kyynärpään ja ranteen välissä

kädellinen /kˈædellɪnen/ (n)
primate
  kädellisten lahkon nisäkäs (Primates)

kädenvääntö /kˈædenvˌæːntø/ (n)
braccio di ferro
  kahden henkilön voimakamppailu, jossa pyritään käsiotteessa saattamaan vastustajan nyrkki alustalle

kädetön /kˈædetøn/ (adj)
monco
  sellainen, jolla ei ole kättä tai käsiä

käki /kˈækɪ/ (n)
cuculo, cucù
  Käkilintuihin kuuluva lintulaji (), jonka urokset kukkuvat.

käly /kˈæly/ (n)
cognata
  oman aviopuolison sisko

kämmekkä /kˈæmmekːæ/ (n)
orchidea
  jokin kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluva kasvi(laji)

kämmen /kˈæmmen/ (n)
palmo
  käden sisäpuoli; se puoli jonne sormet taipuvat
diritto
  kämmenlyönti; mailakäden kämmenen suuntaan kulkeva lyönti

kämmenselkä /kˈæmmensˌelkæ/ (n)
dorso della mano
  se puoli käsiterästä, joka jää ulkopuolelle puristettaessa käsi nyrkkiin

kämmentietokone /kˈæmmentˌietokˌone/ (n)
palmare
  kämmenellä pidettävä mobiili tietokone, jossa on yleensä pystysuunnassa oleva näyttö ja jota usein ohjataan muutaman toimintonäppäimen lisäksi styluksella eli osoitinkynällä; korvautuneet suurelta osin älypuhelimilla

kännykkä /kˈænnykːæ/ (n)
telefonino
  pienikokoinen matkapuhelinlaite

käpy /kˈæpy/ (n)
strobilo, cono, pigna
  havupuun tai muun paljassiemenisen kasvin kukinto

käpytikka /kˈæpytˌikːa/ (n)
picchio rosso maggiore
  tikkalintuihin kuuluva lintu (Dendrocopos major)

kärhi /kˈærhɪ/ (n)
cirro
  (kasvitiede) kasvin lankamainen kiipeämis- ja tarttumaelin

käristys /kˈærɪstys/ (n)
saltata
  käristämisen toteutus m. tulos, ruoan valmistusvaihe tai valmis ruokalaji

kärki /kˈærkɪ/ (n)
punta
  esineen tai muodostuman uloin, tavallisesti teräväksi suippeneva osa

kärppä /kˈærpːæ/ (n)
ermellino
  näätäeläimiin kuuluva pieni petoeläin (Mustela erminea)

kärpänen /kˈærpænen/ (n)
mosca
  mikä tahansa kaksisiipisten -alalahkoon kuuluva hyönteislaji tai sellaisen yksilö

kärpäslätkä /kˈærpæslˌætkæ/ (n)
schiacciamosche
  kärpästen tappamiseen käytetty apuväline

kärpässieni /kˈærpæssˌienɪ/ (n)
amanita
  jonkin helttasienten sukuun Amanita kuuluvista myrkkysienistä

kärry /kˈærry/ (n)
carrello
  Ajoneuvon perässä hinattava tai ihmisvoimin työnnettävä, pyörillä liikkuva tavaran tai ihmisten kuljettamiseen tarkoitettu laite. Yksikköä tavallisemmin sanasta käytetään monikollista muotoa kärryt.

kärsivällinen /kˈærsɪvˌællɪnen/ (adj)
paziente
  joka odottaa rauhassa, huolestumatta tai hermostumatta

kärsivällisesti /kˈærsɪvˌællɪsˌestɪ/ (adv)
pazientemente
  kärsivällisellä tavalla

kärsiä /kˈærsɪæ/ (v)
soffrire
  tuntea fyysistä tai henkistä tuskaa

kärsä /kˈærsæ/ (n)
proboscide
  norsun elin, joka vastaa nenää ja ylähuulta

käsi /kˈæsɪ/ (n)
mano
  ihmisen tai apinan yläraajan kärkiosa ranteesta sormenpäihin, käsi suppeassa merkityksessä
braccio
  käsi laajassa merkityksessä, ihmisen tai apinan koko yläraaja olkapäästä sormenpäihin

käsiala /kˈæsɪˌala/ (n)
calligrafia
  ihmisen persoonallinen tapa kirjoittaa käsin tyylinsä mukaisesti

käsikirja /kˈæsɪkˌirja/ (n)
manuale
  teos, jossa on esitetty tietyn alan keskeiset käytäntöön liittyvät tiedot ja tavallisesti myös suuri määrä yksityiskohtaisia tietoja lukuarvoina

käsikirjoitus /kˈæsɪkˌirjoitus/ (n)
manoscritto
  näytelmän, elokuvan tai muun esityksen toteutussuunnitelma

käsilaukku /kˈæsɪlˌaukːu/ (n)
borsetta
  olalla tai kädessä kannettava laukku

käsin /kˈæsɪn/ (adv)
manualmente
  kättä t. käsiä käyttäen, käsillä, käsin tehtynä

käsine /kˈæsɪne/ (n)
guanto
  kättä peittävä vaatekappale

käsipaino /kˈæsɪpˌaino/ (n)
manubrio
  yhdessä kädessä pidettävä paino, joka koostuu usein kädensijana toimivasta lyhyestä tangosta ja sen päissä olevista painoista

käsipallo /kˈæsɪpˌallo/ (n)
pallamano
  kilpaurheilulajina pelattava pallopeli, jossa kaksi seitsemänhenkistä (maalivahti + 6 kenttäpelaajaa) joukkuetta yrittää saada pallon heittämällä vastustajan maaliin
  käsipallopelin pelivälineenä käytettävä pallo

käsipyyhe /kˈæsɪpˌyːhe/ (n)
asciugamano
  käsien kuivaamiseen käsienpesun jälkeen tarkoitettu kankainen tai paperinen pyyhe

käsiraudat /kˈæsɪrˌaudat/ (n)
manette
  henkilöä rajoittavat, tyypillisesti molempiin ranteisiin asennettavat kettingillinen kahleet; tyypillinen varuste poliisivoimilla

käsisaha /kˈæsɪsˌaha/ (n)
sega
  käsikäyttöinen käsivoimainen saha, jolla lastuamalla leikataan puuta, metallia tai muita materiaaleja

käsite /kˈæsɪte/ (n)
concetto
  ihmisen mielessä jäsentynyt, selkeästi määriteltävissä oleva idea todellisuudessa esiintyvästä konkreettisesta tai abstraktista asiasta

käsittely /kˈæsɪtːˌely/ (n)
trattazione
  käsin tehtävä toimenpide tai joukko toimenpiteitä

käsittämätön /kˈæsɪtːˌæmætøn/ (adj)
incomprensibile
  sellainen, jota ei voi käsittää

käsittää /kˈæsɪtːæː/ (v)
consistere
  muodostua jostakin, sisältää

käsivarsi /kˈæsɪvˌarsɪ/ (n)
braccio
  kädellisten yläraajan osa ranteesta olkapäähän, eli kyynärvarsi ja olkavarsi yhdessä

käsky /kˈæsky/ (n)
ordine, ingiunzione
  jonkun puheella tai kirjallisesti tai muuten ilmaisema lausuma, jonka mukaan jokin asia tulee viestin vastaanottajan toteuttaa hänen tahdostaan riippumatta

käteinen /kˈæteinen/ (adj)
contante, liquido
  yl. maksuvälineestä tai -tavasta, käsillä oleva

käteinen /kˈæteinen/ (n)
contante
  raha paperirahana ja kolikoina; vastakohtana maksukorteille tai sähköiselle rahalle

kätilö /kˈætɪlø/ (n)
levatrice
  terveydenhuollon ammattinimike henkilölle, joka avustaa synnyttävää naista synnytyksessä

kätkeä /kˈætkeæ/ (v)
nascondere
  laittaa kätköön, laittaa salaiseen paikkaan
  pitää omana tietonaan

kättely /kˈætːely/ (n)
stretta di mano
  kätteleminen

kävellä /kˈævellæ/ (v)
camminare, andare a piedi
  liikkua laittamalla jalkaa toisen eteen

kävelykeppi /kˈævelykˌepːɪ/ (n)
bastone da passeggio
  kävelemisessä apuna käytettävä keppi, jonka avulla saadaan siirrettyä painoa jaloilta kepin varaan

käydä /kˈæydæ/ (v)
camminare
  toimia, olla toiminnassa (koneistoista); käyttää polttoaineenaan

käyntikortti /kˈæyntɪkˌortːɪ/ (n)
biglietto da visita
  pieni kortti, jossa on henkilön yhteystiedot ja monesti myös yrityksen tietoja

käyrä /kˈæyræ/ (n)
curva
  viiva, joka ei ole kauttaaltaan suora

käyrätorvi /kˈæyrætˌorvɪ/ (n)
corno francese
  varhaisista metsästystorvista kehittynyt vaskipuhaltimiin kuuluva torvi, jonka pituus on 3–4 metriä

käyttäjä /kˈæytːæjæ/ (n)
utilizzatore
  henkilö, joka käyttää jotakin konetta, laitetta tai muuta työvälinettä

käyttäytyä /kˈæytːæytˌyæ/ (v)
comportare, comportarsi
  toimia jollakin tietyllä tavalla jossakin tilanteessa

käyttää /kˈæytːæː/ (v)
usare, utilizzare
  tehdä tai toteuttaa jokin asia jollakin nimenomaisella esineellä, tietokoneohjelmalla tms., pitää jossakin käytössä

käyttö /kˈæytːø/ (n)
uso
  jonkin välineen hyödyntäminen jonkin asian tekemisessä

käyttöjärjestelmä /kˈæytːøjˌærjestˌelmæ/ (n)
sistema operativo
  tietokoneen keskeinen matalan tason tietokoneohjelmisto, joka tarjoaa perustoiminnot tietokoneen käyttämiseen ja toimii rajapintana fyysisen laitteiston ja tietokoneessa toimivien ohjelmistojen välillä

käyttökelpoinen /kˈæytːøkˌelpoinen/ (adj)
utile
  jota on mahdollista tai hyvä käyttää

käyttöliittymä /kˈæytːølˌiːtːymæ/ (n)
interfaccia
  liittymä, jonka avulla tietokonetta tai muuta tietoteknistä laitetta käytetään

käytävä /kˈæytævæ/ (n)
corridoio
  pääsyn mahdollistava kapeahko, pitkänomainen kulkutie tai kulkuväylä

käytös /kˈæytøs/ (n)
comportamento
  yksilön tai olion ominainen tai poikkeava menettely tai tapa toimia eri tilanteissa ja olosuhteissa

käännös /kˈæːnnøs/ (n)
traduzione
  (kielitiede) teksti, joka on käännetty kieleltä toiselle

käännöslaina /kˈæːnnøslˌaina/ (n)
calco
  lainasana, joka on muodostettu kääntämällä vieraan kielen sanan osat suoraan

kääntyä /kˈæːntyæ/ (v)
girare
  vaihtaa suuntaa; tehdä käännös

kääntäjä /kˈæːntæjæ/ (n)
traduttore
  kielenkääntäjä, henkilö, joka kääntää tekstiä kieleltä toiselle, vrt. tulkki

kääntäminen /kˈæːntæmɪnen/ (n)
traduzione
  (käännöstiede) tekstin muuntaminen kielestä toiseen ymmärrettävästi

kääntää /kˈæːntæː/ (v)
voltare
  vaihtaa jonkun suuntaa; saada jokin vaihtamaan suuntaansa
tradurre
  tulkita teksti kieleltä toiselle

kääntöpiiri /kˈæːntøpˌiːrɪ/ (n)
tropico
  leveyspiiri, joka on pohjoisimmalla tai eteläisimmällä kohdalla, johon aurinko johonkin aikaan vuodesta paistaa kohtisuoraan ylhäältä eli zeniitistä; maapallon kääntöpiirien sijainti on noin 23 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä päiväntasaajan molemmin puolin; sijainti on sama kuin maapallon akselikaltevuus

kääpiö /kˈæːpɪø/ (n)
nano
  kääpiökasvuinen henkilö; muita suhteellisesti huomattavasti lyhyempi henkilö

kääpiögalaksi /kˈæːpɪˌøɡalˌaksɪ/ (n)
galassia nana
  pienikokoinen galaksi, joka kiertää usein suurempaa galaksia

kääpiölurikki /kˈæːpɪˌølurˌikːɪ/ (n)
lorichetto di Gugliemina
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

käärme /kˈæːrme/ (n)
serpente, ofide
  alalahkoon Serpentes kuuluva jalaton ja vaihtolämpöinen matelija, jonka sanotaan kehittyneen liskoista

köli /kˈølɪ/ (n)
chiglia
  laivan tai veneen pohjassa sijaitseva uloke, evä tai palkki, joka vakauttaa pituussuuntaista kulkua erityisesti purjeveneissä ja tuulisissa olosuhteissa

kömpelö /kˈømpelø/ (adj)
goffo
  liikkeissään jäykkä, kankea, hidas, joustamaton; taitamaton, avuton

köyhdyttää /kˈøyhdytːæː/ (v)
immiserire
  tehdä köyhemmäksi; saada köyhtymään

köyhyys /kˈøyhyːs/ (n)
povertà
  köyhänä oleminen, puutteenalaisuus

köyhä /kˈøyhæ/ (adj)
povero
  osattomaksi jäänyt, varaton

köysi /kˈøysɪ/ (n)
corda, cavo
  muun muassa kiinnittämiseen käytettävä useista kuiduista tai säikeistä palmikoitu tai kierretty paksu naru

laadukas /lˈaːdukas/ (adj)
pregiato, di qualità
  sellainen, jonka laatu on hyvä, laadultaan korkea; laatuisa, tasokas

laadullinen /lˈaːdullɪnen/ (adj)
qualitativo
  laatuun liittyvä

laaja /lˈaːja/ (adj)
largo, vasto, ampio
  suuri alueeltaan tai vaikutukseltaan

laakeri /lˈaːkerɪ/ (n)
cuscinetto
  kone-elin, jonka on tarkoitus vähentää kitkaa ja kulumista pyörivien osien välillä

laakerinlehti /lˈaːkerˌinlehtɪ/ (n)
alloro
  laakeripuun mausteena käytetty lehti

laakeripuu /lˈaːkerɪpuː/ (n)
alloro
  Välimeren alueen ainavihanta pieni puu (Laurus nobilis), josta saadaan mausteena käytettävää laakerinlehteä

laakso /lˈaːkso/ (n)
valle
  alue vuorten tai mäkien välissä

laama /lˈaːma/ (n)
lama
  Etelä-Amerikassa kuljetusjuhdaksi jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (), jonka polkuanturat ovat heikosti kehittyneet

laastari /lˈaːstarɪ/ (n)
cerotto
  ihoon tarraliimalla kiinnittyvä, yleensä kankaasta, muovista tai kuituaineesta tehty lappu, jonka tehtävä on suojata haavaa; kiinnelaastaria käytetään muiden sidosten kiinnittämiseen

laatikko /lˈaːtɪkːo/ (n)
scatola
  esine, jossa säilytetään muita esineitä

laatoittaa /lˈaːtoitːaː/ (v)
pavimentare, piastrellare
  päällystää laatoilla

laatta /lˈaːtːa/ (n)
lastra
  levy, joka kantaa kuormaa pääasiassa kohtisuorassa tasoaan vastaan

laatu /lˈaːtu/ (n)
qualità
  kvaliteetti, laadukkuus, tekninen tai taiteellinen korkeatasoisuus, hyvyys

laatukuva /lˈaːtukˌuva/ (n)
immagine di qualità
  korkealaatuinen, laadukas kuva
pittura di genere
  genre, tyylilaji
  arkielämää ja sen tapahtumia kuvaava tyylilaji tai tätä edustava teos

laava /lˈaːva/ (n)
lava
  tulivuorista osittain tai kokonaan sulana purkautuva kiviaines, magma

labialisaatio /lˈabɪˌalɪsˌaːtɪo/ (n)
labializzazione
  konsonantin ääntäminen pyöreällä huuliaukolla, esimerkiksi latinan sanassa (vrt. )

labiili /lˈabɪːlɪ/ (adj)
labile
  epävakaa, epästabiili

laboratorio /lˈaborˌatorˌio/ (n)
laboratorio
  kokeellisiin (tieteellisiin tai teknisiin) tutkimuksiin käytetty tila, sellaisia tutkimuksia tekevä laitos tai osasto taikka eräiden korkeakoulujen toimintayksikkö

labyrintti /lˈabyrˌintːɪ/ (n)
labirinto
  sokkelo, käytäväverkosto, jossa on lähtöpaikasta määränpäähän johtavan reitin lisäksi monia umpikujia ja harhauttavia lenkkejä

ladata /lˈadata/ (v)
caricare
  liittää johonkin jokin osa tai täyttää käyttöaineella toimintakuntoon saattamiseksi
  täyttää akku sähkövirralla, varata
  siirtää tiedosto omalta koneelta nettiin, "upata"
scaricare
  siirtää Internetistä jokin tiedosto, esim. ohjelma, omalle tietokoneelle, imuroida

ladin /lˈadɪn/ (n)
ladino
  galloromaaniseen ryhmään kuuluva kieli, jota puhutaan Pohjois-Italian Dolomiiteilla Trenton, Bellunon ja Bolzanon maakunnissa (kielitunnus: lld)

ladino /lˈadɪno/ (n)
ladino
  reconquistan jälkeen Espanjasta paenneitten juutalaisten jälkeläisten puhuma espanjan sukulaiskieli (kielitunnus: lad)

laguuni /lˈaɡuːnɪ/ (n)
laguna
  matalasta merenlahdesta kuroutunut vesiallas

lahja /lˈahja/ (n)
regalo, dono
  vapaaehtoisesti jollekulle annettu asia tai esine, jonka tarkoituksena on yleensä ilahduttaa; annetaan merkkipäivänä tai kiitokseksi
regalo
  luontainen kyky tai taipumus, kyky tehdä jotakin hyvin luonnostaan

lahjapaperi /lˈahjapˌaperɪ/ (n)
carta da regalo
  lahjojen päällystämiseen käytettävä koristeellinen paperi

lahjoa /lˈahjoa/ (v)
corrompere
  tarjota tai antaa lahjus

lahjoittaa /lˈahjoitːaː/ (v)
regalare
  antaa lahjaksi; antaa veloituksetta jotakin jonkun toisen käyttöön ja/tai omistukseen

lahjoittaja /lˈahjoitːˌaja/ (n)
donante
  se, joka lahjoittaa

lahjonta /lˈahjonta/ (n)
corruzione
  lahjusten antaminen ja vastaanottaminen ilmiönä

lahjus /lˈahjus/ (n)
mazzetta, tangente
  raha tai jokin muu hyötyä tuottava asia, jota käytetään lahjonnassa, kun yritetään vaikuttaa erityisesti poliittisiin päättäjiin omien etujen ajamiseksi

lahko /lˈahko/ (n)
setta
  mistä hyvänsä kirkko- tai uskontokunnasta irtaantunut ryhmittymä tai suuntaus, jolla on edeltäjästään poikkeavia opillisia korostuksia (tässä yhteydessä käytettynä sanalla on usein torjuva tai halventava sävy)
ordine
  taksonomian hierarkiataso, eliökunnan luokitteluyksikkö, joka on heimon ja luokan välissä

lahna /lˈahna/ (n)
abramide, abramide comune
  särkikalojen heimon sivuilta litistynyt korkearakenteinen makean veden ja murtoveden kala (). Lahnan selkäevässä on 12 ruotoa ja pitkässä peräevässä 28–31 ruotoa.

lahti /lˈahtɪ/ (n)
baia, golfo
  meren tai järven muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

lahtivalas /lˈahtɪvalas/ (n)
balenottera minore
  hetulavalaisiin kuuluva pienehkö laji, joka elää sekä pohjoisen että eteläisen pallonpuoliskon merialueilla ()

laidun /lˈaidun/ (n)
pascolo, pastura
  alue, jolla kasveja ravinnokseen käyttävät kotieläimet laiduntavat

laiduntaa /lˈaiduntaː/ (v)
brucare
  olla laitumella, syödä laitumella

laiha /lˈaiha/ (adj)
sottile
  (eläimestä tai ihmisestä) jolla on vähän ihonalaista rasvaa, hoikka, luiseva

laillinen /lˈaillɪnen/ (adj)
legale
  sellainen, joka perustuu voimassa olevaan lakiin, lainmukainen

laillinen maksuväline /lˈaillɪnen mˈaksuvˌælɪne/ (n)
valuta legale
  lainsäädännön mukaan valuutta, jossa verot maksetaan; maksuvälineitä, joita jokainen on velvollinen ottamaan vastaan maksuksi valtion alueella

laillisesti /lˈaillɪsˌestɪ/ (adv)
legalmente
  laillisella tavalla

laillistaa /lˈaillɪstaː/ (v)
legalizzare
  tehdä lailliseksi

laillistaminen /lˈaillɪstˌamɪnen/ (n)
legalizzazione
  ammatin laillistaminen on viranomaisen tekemä hallintotoimi, jolla henkilö saa oikeudellisen kelpoisuuden toimia säädöksillä luvanvaraiseksi säännellyssä ammatissa

laina /lˈaina/ (n)
prestito
  tilapäisesti haltuun otettu esine tai raha, joka aiotaan palauttaa tai maksaa takaisin

lainasana /lˈainasˌana/ (n)
prestito
  toisesta kielestä omaksuttu sana

lainata /lˈainata/ (v)
prestare
  antaa jotakin olettaen, että se palautetaan takaisin

lainausmerkki /lˈainausmˌerkːɪ/ (n)
virgolette
  suomen kielen välimerkki, jolla erotetaan tekstistä lainattu osa tai puherepliikki. Vastaava symboli ”

lainelautailija /lˈainelˌautailˌija/ (n)
surfer
  lainelautailun harrastaja

lainelautailu /lˈainelˌautailu/ (n)
surf
  harrastus tai urheilulaji, jossa liikutaan veden päällä surffi- eli lainelaudalla

lainkuuliainen /lˈaiŋkuːlɪˌainen/ (adj)
rispettoso della legge
  joka noudattaa lakia

lainsäätäjä /lˈainsæːtˌæjæ/ (n)
legislatore
  lakeja säätävä elin; sen jäsen, demokratiassa mahdollisesti kansanedustaja

laipio /lˈaipɪo/ (n)
soffitto
  huonetilan katto, sisäkatto

laiska /lˈaiska/ (adj)
pigro
  sellainen, joka on haluton tekemään töitä, jolle ei työnteko maistu

laiskiainen /lˈaiskɪˌainen/ (n)
bradipo
  kolmivarvaslaiskiaisten () tai kaksivarvaslaiskiaisten () heimon eläin

laiskuus /lˈaiskuːs/ (n)
pigrizia
  se, että on laiska

laiton /lˈaiton/ (adj)
illegale
  lainvastainen

laitos /lˈaitos/ (n)
edizione
  jollain tavalla muutettu painos teoksesta

laituri /lˈaiturɪ/ (n)
banchina
  rannassa veden äärellä oleva rakennelma, jota käytetään alusten kiinnitys- tai lastauspaikkana tai vapaa-ajan viettoon

laiva /lˈaiva/ (n)
nave, bastimento
  suurikokoinen vedessä kulkeva alus, yleensä selvästi suurempi kuin vene

laivanupotus /lˈaivanˌupotus/ (n)
battaglia navale
  kahden pelaajan peli, jossa pyritään arvaamaan vastustajan ruudukkoon piirrettyjen "laivojen" sijainnit

laivasto /lˈaivasto/ (n)
flotta
  merivoimien, valtion, varustamon tms. kaikki tai tiettyyn tarkoitukseen käytettävät alukset
  lentoyhtiön lentokonekalusto; käytettävissä olevat ilma-alukset

laivastonsininen /lˈaivastˌonsɪnɪnen/ (adj)
blu marina
  väriltään laivastossa käytetyn tummansinisen kaltainen

laivue /lˈaivue/ (n)
squadra
  merivoimissa johdettu laivastoyksikkö
  ilmavoimissa kolmen tai neljän lentueen muodostama joukkoyksikkö

laji /lˈajɪ/ (n)
tipo
  tyyppi, laatu, kategoria
specie
  keskenään lisääntymiskelpoisia jälkeläisiä tuottavien yksilöiden joukko, eliölaji: eläinlaji, kasvilaji
specialità, sport
  urheilumuoto, jolla on omat muista lajeista eroavat sääntönsä, urheilulaji

lakana /lˈakana/ (n)
lenzuolo
  vuodevaate, joka suojaa patjaa tai peitettä

lakata /lˈakata/ (v)
laccare
  sivellä tai ruiskuttaa lakkaa jnk pinnalle

lakeija /lˈakeija/ (n)
lacchè
  miespuolinen sisäpalvelija

laki /lˈakɪ/ (n)
legge
  valtion lainsäädäntöelimen säätämä kaikkia velvoittava säädös; lain säätämiselle määrättyjä muotoja noudattaen syntynyt valtion tahdon ilmaus, jota on noudatettava

lakimies /lˈakɪmies/ (n)
legale
  lakien asiantuntija, lakien parissa työskentelevä lainoppinut

lakka /lˈakːa/ (n)
lacca
  kovapintaisten esineiden suojaamiseen ja kaunistukseen, pintakäsittelyyn käytettävä aine, joka levitetään sivelemällä tai ruiskuttamalla

lakki /lˈakːɪ/ (n)
berretto
  pehmeitä kangasosia sisältävä, yleensä lipallinen päähine
cappello
  sienen itiöemän varren päässä oleva osa, hattu

lakko /lˈakːo/ (n)
sciopero
  työnteon keskeytys, jonka tarkoituksena on saada työnantaja suostumaan työntekijän vaatimuksiin tai osoittaa mieltä työhön liittyviä asioita vastaan

lakkoilla /lˈakːoilla/ (v)
scioperare
  jäädä pois töistä

lakritsi /lˈakrɪtsɪ/ (n)
liquirizia
  lakritsijuurella maustettu makeinen, joka sisältää sokerin ja vehnäjauhon lisäksi monesti myös arabikumia ja salmiakkia ja joka värjätään mustaksi lääkehiilellä

laktoosi-intoleranssi /lˈaktoːsɪˈintolerˌanssɪ/ (n)
intolleranza al lattosio
  ihmisen normaalitila, jossa laktoosia eli maitosokeria sisältävät ruoka-aineet aiheuttavat ruoansulatuskanavan oireita, koska ohutsuoleen ei erity tarpeeksi laktaasientsyymiä

lammas /lˈammas/ (n)
pecora
  Ovis aries, sorkkaeläinten lahkon märehtijäin alalahkoon kuuluva nisäkäs, jota pidetään kotieläimenä tuottamaan villaa, lihaa ja turkiksia, joskus maitoa

lammaskoira /lˈammaskˌoira/ (n)
cane da pecora, cane pecoraio
  lampaiden ja vuohien paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

lammaspaimen /lˈammaspˌaimen/ (n)
pecoraio
  työkseen lampaita kaitseva henkilö

lampi /lˈampɪ/ (n)
stagno
  järveä pienempi vesitäytteinen luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä, usein lähteestä, ja josta ei ole näkyvää laskuväylää vesistöön

lamppu /lˈampːu/ (n)
lampada
  joko nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta, tai sähköenergiaa käyttävä itsenäinen valaistuslaite; valaisin tai erityisesti sen valoa tuottava osa kuten polttimo

langobardi /lˈaŋŋobˌardɪ/ (n)
longobardo
  langobardit eräs germaaniheimo

langusti /lˈaŋŋustɪ/ (n)
aragosta
  Palinuridae-heimoon kuuluva syötävä suurena herkkuna pidettävä äyriäinen

lanka /lˈaŋka/ (n)
filo
  kuituja yhteen kehräämällä valmistettu kiinnitysväline, kutoma- ja ompelutarvike. Kerrattu lanka on valmistettu useista, toisiinsa kierteellä sidotuista säikeistä.

lankalauantai /lˈaŋkalˌauantai/ (n)
Sabato Santo
  pääsiäislauantai, ensimmäistä pääsiäispäivää edeltävä lauantai; hiljaisen viikon lauantai

lankku /lˈaŋkːu/ (n)
asse
  poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara, jonka paksuus on yli 38 mm ja leveys on yli 75 mm

lanko /lˈaŋko/ (n)
cognato
  oman aviopuolison veli

lannoite /lˈannoite/ (n)
fertilizzante
  aine, joka viljelysmaahan levitettynä lisää kasvien käytettävänä olevaa ravinteiden määrää ja tekee viljelysmaan siten hedelmällisemmäksi; lannoitusaine

lannoittaa /lˈannoitːaː/ (v)
concimare
  levittää lantaa tai muuta lannoitetta

lanta /lˈanta/ (n)
sterco
  kasvisravintoa syövän kotieläimen uloste

lantaani /lˈantaːnɪ/ (n)
lantanio
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on La ja järjestysluku 57

lantanoidi /lˈantanˌoidɪ/ (n)
lantanide, lantanoide
  mikä tahansa lantanoidien ryhmään kuuluva alkuaine

lantio /lˈantɪo/ (n)
bacino
  (lat. pelvis) ihmisen lantio muodostuu lonkkaluista, häpyluiden välisestä häpyliitoksesta ja suoliluiden väliin sijoittuvasta ristiluusta. Lantion tehtävänä on liittää alaraajat vartaloa tukevaan selkärankaan ja samalla suojata suolistoa ja sukupuolielimiä.

lanttu /lˈantːu/ (n)
navone
  kaaleihin kuuluva ristikukkainen juureskasvi Brassica napus napobrassica, joka on syntynyt kaalin ja nauriin risteytymästä

lao /lˈao/ (n)
laotiano
  (kielitiede) laon kieli (kielitunnus: lo)
  lao-kansaan kuuluva, etnisesti laolainen

lapa /lˈapa/ (n)
pala
  airossa, mailassa tai muussa välineessä leveä, litteä kohta

lapaluu /lˈapaluː/ (n)
scapola
  selässä kylkiluiden takana sijaitseva hartian luihin kuuluva, parillinen solisluuhun ja olkaluuhun niveltyvä litteä kolmiomainen luu, scapula

lapio /lˈapɪo/ (n)
badile, pala
  kaivamiseen tai luomiseen käytetty puu-, metalli- tai muovivartinen kaivu- tai luontityökalu, jossa on metallinen, joskus puinen tai muovinen, käyttöä varten muotoiltu lapa

lapioida /lˈapɪˌoida/ (v)
spalare
  käyttää lapiota; kaivaa lapiolla

lappo /lˈapːo/ (n)
sifone
  putki, jolla voidaan juoksuttaa nestettä astiasta reunan yli alipainetta hyödyntäen; imujuoksutin

lapsellinen /lˈapsellɪnen/ (adj)
puerile
  lapsen kaltainen, lapsen tavalla käyttäytyvä tai sellaiselta vaikuttava

lapseton /lˈapseton/ (adj)
senza figlio
  jolla ei ole omia lapsia (harkitusti tai tahattomasti); johon ei kuulu lapsia

lapsi /lˈapsɪ/ (n)
bambino, bimbo, bambina
  nuori ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut
figlio, bambina
  ihmisen jälkeläinen

lapsilukko /lˈapsɪlˌukːo/ (n)
filtro famiglia
  toiminto, jolla televisio, nettiyhteys tms. voidaan asettaa toimimaan vain tiettyinä aikoina tai koodia vastaan

lapsuus /lˈapsuːs/ (n)
infanzia
  aika, jolloin ihminen on lapsi; syntymästä murrosikään t. nuoruuteen asti

lasagne /lˈasaɡne/ (n)
lasagne al forno, lasagna
  italialainen pastaruoka, jossa lasagnelevyjen välissä on tyypillisesti kerroksittain jauhelihakastiketta ja juustokastiketta

laser /lˈaser/ (n)
laser
  tekniikka, jolla vahvistetaan valoa stimuloidulla emissiolla

lasi /lˈasɪ/ (n)
vetro
  kivennäisaineseosten sulatteen jähmettyessä syntyvä kova, amorfinen aine

lasinen /lˈasɪnen/ (adj)
vetrato
  lasista valmistettu

lasisilmä /lˈasɪsˌilmæ/ (n)
occhio di vetro
  silmää korvaava proteesi

lasittaja /lˈasɪtːˌaja/ (n)
vetraio
  lasiosien asennusta, leikkausta ja muuta muotoilua tekevä henkilö, erityisesti ikkuna- tai rakennuslasin asentaja

laskea /lˈaskea/ (v)
contare, calcolare
  tehdä laskutoimituksia; arvioida matemaattisesti; selvittää lukumäärä, ottaa luku

laskeutua /lˈaskeutˌua/ (v)
scendere
  tulla alas hallitusti
atterrare
  asettua paikalleen, asettua aloilleen

laskimo /lˈaskɪmo/ (n)
vena#Italia, vena
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämeen päin

laskin /lˈaskɪn/ (n)
calcolatrice
  mekaaninen tai elektroninen laite, joka suorittaa laskutoimituksia annettujen ohjeiden mukaan

lasku /lˈasku/ (n)
fattura, conto
  laskutehtävä esim. kotiläksynä

laskuri /lˈaskurɪ/ (n)
contatore
  jokin joka laskee tai pitää kirjaa; mittari

laskutikku /lˈaskutˌikːu/ (n)
regolo calcolatore
  viivaimen mallinen väline mittaamiseen ja mittayksikkömuunnosten suorittamiseen

laskuttaa /lˈaskutːaː/ (v)
fatturare
  pyytää maksua lähettämällä toivotulle maksajalle laskun; lähettää lasku maksajalle

laskuvarjo /lˈaskuvˌarjo/ (n)
paracadute
  aiemmin silkistä, nykyisin yleensä nailonista valmistettu valjaskiinnitteinen, rakenteeltaan alta avoin pallomainen (ilmanvastukseen perustuva) tai patjamainen (liito-ominaisuuteen ja siiven nostovoimaan perutuva) laite, jota käytetään ensisijaisesti hidastamaan vapaata pudotusta ilmassa

laskuvarjojääkäri /lˈaskuvˌarjojˌæːkærɪ/ (n)
paracadutista
  maavoimien sotilas, joka siirtyy taistelukentälle hyppäämällä lentokoneesta laskuvarjon varassa

lasta /lˈasta/ (n)
spatola
  litteä ja leveä työkalu, jolla levitetään tai siirretään aineita

lastenhoitaja /lˈastenhˌoitaja/ (n)
babysitter
  henkilö, joka valvoo lapsia työkseen päiväkodissa tai lapsen kotona

lastenlääkäri /lˈastenlˌæːkærɪ/ (n)
pediatra
  lapsiin ja lastentauteihin erikoistunut lääkäri, pediatri

lastensairaala /lˈastensˌairaːla/ (n)
ospedale pediatrico
  sairaala, jossa hoidetaan pääasiassa vain lapsia

lastu /lˈastu/ (n)
scaglia
  puusta vuolemalla irrotettu suikale

lateksi /lˈateksɪ/ (n)
latice
  mikroskooppisen polymeerihiukkasten ja veden muodostama seos, eli emulsio

latina /lˈatɪna/ (n)
latino, lingua latina
  latinan kieli (kielitunnus: la), alkuaan Italiassa Latiniumin maakunnassa latinien puhuma indoeurooppalaisten kielten italialaisen kieliryhmän kieli, joka oli myös antiikin roomalaisten kieli

latinalainen /lˈatɪnalˌainen/ (adj)
latina
  latinaan liittyvä
  katolisuuden läntiseen riitukseen, latinalaiseen riitukseen, liittyvä
  Latina-nimisestä kaupungista tai maakunnasta peräisin oleva

lattia /lˈatːɪa/ (n)
pavimento
  huoneen pohjana oleva rakenne, jonka päällä yleensä kävellään

lattiakaivo /lˈatːɪakˌaivo/ (n)
scolo
  lattiassa oleva viemärikaivon aukko ja sen alapuolelle sijoittuva yleensä hajulukollinen viemäriliitäntä

lattialaatta /lˈatːɪalˌaːtːa/ (n)
piastrella per pavimenti
  lattian kattamiseen tarkoitettu keraaminen laatta

lattialuukku /lˈatːɪalˌuːkːu/ (n)
botola
  lattiassa oleva luukku, joka tavallisesti johtaa säilytystilaan, kellariin tms.

lattialämmitys /lˈatːɪalˌæmmɪtys/ (n)
riscaldamento sotto il pavimento
  rakennusten lämmönjakotapa, jossa rakennuksen lattiassa kiertävä lämmitysaine tai sähkövastus luovuttaa lämpöään lattiaan ja lattiasta lämpö edelleen siirtyy huoneilmaan

lattiavaha /lˈatːɪˌavaha/ (n)
cera per pavimenti
  lattian kiillottamiseen käytettävä aine

laturi /lˈaturɪ/ (n)
caricabatterie
  laite, jota käytetään akun lataamiseen

latvia /lˈatvɪa/ (n)
lettone
  latvian kieli (kielilyhenne: lv), Latviassa puhuttava indoerooppalaisten kielten balttilaiseen ryhmään kuuluva kieli.

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (adj)
lettone
  Latviasta peräisin oleva tai Latviaan liittyvä

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (n)
lettone
  pysyvästi Latviassa asuva henkilö
  Latvian kansalainen
  syntyperältään latvialainen

lauantai /lˈauantai/ (n)
sabato
  viikon kuudes päivä, päivä perjantain ja sunnuntain välissä

laudatur /lˈaudatur/ (n)
voto massimo
  korkein akateeminen arvosana

lauha /lˈauha/ (adj)
mite, moderato
  leuto, lauhkea

lauhdutin /lˈauhdutɪn/ (n)
condensatore
  lämmönsiirrin, jossa virtaava höyry tai kaasu lauhdutetaan kondensoimalla nesteeksi siirtämällä lämpöenergiaa fluidista toiseen virtaavaan aineeseen tai ympäristöön

laukaisualusta /lˈaukaisˌualˌusta/ (n)
piattaforma di lancio
  alusta, jonka päältä raketti laukaistaan

laukaus /lˈaukaus/ (n)
colpo di fucile
  tuliaseen laukaiseminen; ammuttu luoti
tiro
  kiekon lyönti mailalla tai pallon potku maalia kohti

laukkaratsastaja /lˈaukːarˌatsastˌaja/ (n)
fantino
  ammattilaisratsastaja laukkakilpailussa, jockey

laukku /lˈaukːu/ (n)
borsa
  kankaasta tai nahasta valmistettu kantoväline, jossa voi säilyttää ja kuljettaa tavaroita

laulaa /lˈaulaː/ (v)
cantare
  tuottaa ääntä yhtenäisen uloshengitysvirtauksen kulkiessa äänihuulten välistä siten että noudatetaan säveltaajuuksia ja säilytetään sävelten kesto sekä tyypillisesti lausutaan laulunsanat suu avoinna edellä mainitulla tavalla vokaaleja pidentäen

laulaja /lˈaulaja/ (n)
cantante
  henkilö, joka laulaa eli tuottaa äänielimillään musiikkia

laulaja-lauluntekijä /lˈaulajalˈauluntˌekɪjæ/ (n)
cantautore, cantautrice
  muusikko, joka säveltämisen ja sanoittamisen lisäksi laulaa itse kappaleensa sekä usein säestää itseään jollakin soittimella

laulajatar /lˈaulajatar/ (n)
cantante
  naispuolinen laulaja; naislaulaja

laulella /lˈaulella/ (v)
canticchiare
  () laulaa

laulu /lˈaulu/ (n)
canzone, canto
  ihmisäänellä aikaan saatua musiikkia
canzone
  laulettavaksi tarkoitettu teksti ja siihen liittyvä sävellys

laulujoutsen /lˈaulujˌoutsen/ (n)
cigno selvatico
  kansan kielessä joutsen, kookas valkea sorsalintu, jonka kanta on elpynyt muutama vuosikymmen sitten uhanneesta sukupuutosta niin, että nykyisin laulujoutsenia pesii lähes koko Suomessa

laulukirja /lˈaulukˌirja/ (n)
canzoniere
  kirja, jossa on laulujen sanoja

laulumesikko /lˈaulumesˌikːo/ (n)
succiamiele canoro
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lauma /lˈauma/ (n)
branco, gregge
  eläinten, erityisesti maanisäkkäiden joukko

lause /lˈause/ (n)
frase
  ihmiskielten kielenkäytön yksikkö, jossa sanotaan ainakin yksi asia, ilmaistaan ajatus. Lauseessa on predikaatti ja usein myös subjekti.

lauseke /lˈauseke/ (n)
espressione
  hyvin muodostettu ja laillinen yhdistelmä matemaattisia symboleja
  ohjelmoinnissa arvojen ja funktioiden yhdistelmä, joka evaluoituu tietyksi luku- tai totuusarvoksi tai määrittää jonkin joukon

lausunto /lˈausunto/ (n)
esternazione
  (usein juridisia vaikutuksia sisältävä) suullinen toteamus

lauta /lˈauta/ (n)
tavola
  lankkua ohkaisempi ja rimaa leveämpi poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara (paksuus on alle 38 mm ja leveys yli 75 mm)

lautanen /lˈautanen/ (n)
piatto
  kattaukseen kuuluva matala syömä-, tarjoilu- tai koristeastia

lautapeli /lˈautapˌelɪ/ (n)
gioco da tavola
  peli, jossa yl. kahdesta neljään pelaajaa saa siirrellä vuorokerroin pelinappuloita erityisellä pelilaudalla tiettyjen sääntöjen mukaan

lautasliina /lˈautaslˌiːna/ (n)
tovagliolo, salvietta
  paperinen tai kankainen liina, johon pyyhitään suuta ruokailun jälkeen

lautta /lˈautːa/ (n)
zattera
  pölleistä tai tukeista koottu tilapäinen kelluva liikkumisväline, puulautta
zattera, traghetto
  sisävesien alus, liikenneväline, joka kuljettaa joen tai vastaavan ylitse, lossi

lautturi /lˈautːurɪ/ (n)
traghettatore, traghettatrice
  lautan ohjaaja

lavantauti /lˈavantˌautɪ/ (n)
febbre tifoide
  vakava suolistoinfektio, jonka aiheuttaa Salmonella typhi -bakteeri, tyyfus

lavastaa /lˈavastaː/ (v)
incastrare
  lavastaa syylliseksi saada johonkin tekoon syytön näyttämään syylliseltä

lavastaja /lˈavastˌaja/ (n)
scenografo
  (näyttämötaiteet, elokuva, tv) henkilö, joka lavastaa; näyttämökuvan tai kuvausympäristön luoja

lavastus /lˈavastus/ (n)
scenario
  teatterin, elokuvan, television tms. arkkitehtonisista aineksista esinesijoitteluin täydentäen muodostettu keinotekoinen estysmiljöö

lawrencium /lˈavrensium/ (n)
laurenzio
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Lr ja järjestysluku 103

legenda /lˈeɡenda/ (n)
leggenda
  mytologinen sankaritaru
  sankaritarun päähenkilö

legendaarinen /lˈeɡendˌaːrɪnen/ (adj)
leggendario
  unohtumaton, mahtava

legioona /lˈeɡɪˌoːna/ (n)
legione
  roomalainen sotajoukko, joka koostui noin 6000 miehestä

lehdistö /lˈehdɪstø/ (n)
fogliame
  kasvin, varsinkin puun lehdet
stampa
  aikakaus- ja sanomalehdet

lehdistötiedote /lˈehdɪstøtˌiedote/ (n)
comunicato stampa
  lehdistölle julkaistava tiedote

lehdistötilaisuus /lˈehdɪstˌøtɪlˌaisuːs/ (n)
conferenza stampa
  tiedotustilaisuus joukkotiedotusvälineiden edustajille

lehdykkä /lˈehdykːæ/ (n)
fogliolina
  kerrannaislehden lavan erillinen osa

lehmus /lˈehmus/ (n)
tiglio
  metsälehmus (), lehtipuu, jolla on suuret sydämenmuotoiset lehdet

lehmä /lˈehmæ/ (n)
vacca, mucca
  naaraspuolinen, vähintään kerran synnyttänyt nauta; monien muidenkin märehtijöiden naarassukupuolta kutsutaan lehmäksi

lehmänkello /lˈehmæŋkˌello/ (n)
campanaccio
  lehmän kaulaan laitettava soittokello
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva lyömäsoitin

lehmänmaito /lˈehmænmˌaito/ (n)
latte vaccino
  lehmän tuottama maito

lehmäntatti /lˈehmæntˌatːɪ/ (n)
arbatrello
  Leccinum scabrum, erittäin pehmeärakenteinen tattilaji Leccinum-suvusta

lehtevä /lˈehtevæ/ (adj)
fogliosa
  sellainen, jossa on runsaasti lehtiä

lehti /lˈehtɪ/ (n)
foglia
  kasvinosa, johon kuuluvat lehtiruoti, lehtilapa ja lehtikanta
  sanomalehti, aikakauslehti tai muu säännöllisesti ilmestyvä yleensä painettu julkaisu
  vihon tai lehtiön yksi arkki tai kirjan yksi yleensä molemmin puolin painettu kahdesta sivusta muodostuva kokonaisuus

lehtikaali /lˈehtɪkˌaːlɪ/ (n)
cavolo nero
  tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes (Brassica oleracea var. sabellica)

lehtikuusi /lˈehtɪkˌuːsɪ/ (n)
larice
  mikä tahansa Larix-sukuinen havupuu

lehtipuu /lˈehtɪpuː/ (n)
latifoglia
  puu, jolla on leveät lehdet.

lehtivihreä /lˈehtɪvˌihreæ/ (n)
clorofilla
  klorofylli

lehto /lˈehto/ (n)
boschetto, piantagione
  lehtipuista koostuva metsätyyppi

lehtopöllö /lˈehtopˌøllø/ (n)
allocco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

leija /lˈeija/ (n)
aquilone
  muovinen, paperinen tai kankainen lennokki, jota lennätetään tuulisella säällä pitkän narun päässä

leijona /lˈeijona/ (n)
leone, leonessa
  kissaeläimiin kuuluva petoeläin (Panthera leo), joka elää villinä Afrikan savanneilla ja Intiassa

leijonanosa /lˈeijonˌanosa/ (n)
parte del leone
  suurin osa, valtaosa

leijulauta /lˈeijulˌauta/ (n)
hoverboard
  fantasiaelokuvissa esiintyvä kuvitteellinen liikkumaväline, joka kulkee ilmassa vapaasti leijuen

leikata /lˈeikata/ (v)
tagliare
  osittaa saksilla, veitsellä tai muulla teräaseella

leikkaus /lˈeikːaus/ (n)
tagliare
  leikkaamisen toteutus
intervento chirurgico
  kirurginen toimenpide, jossa potilaan kudoksia mm. leikataan veitsellä
intersezione
  kahden joukon yhteiset alkiot

leikkaussali /lˈeikːaussˌalɪ/ (n)
sala operatoria
  tila, jossa kirurginen toimenpide tehdään

leikkausveitsi /lˈeikːausvˌeitsɪ/ (n)
bisturi
  kirurgisissa operaatioissa kudosten leikkaamiseen käytettävä veitsi

leikkikalu /lˈeikːɪkˌalu/ (n)
giocattolo
  lelu, leikkimistä varten valmistettu esine, joskus myös toiminnallinen laite

leikkisyys /lˈeikːɪsyːs/ (n)
giocosità
  se, että on leikkisä

leikkiä /lˈeikːɪæ/ (v)
giocare
  puuhailla askareissa, joita kutsutaan leikiksi; usein huvin vuoksi, yksin tai toisten lasten kanssa, spontaanisti tai ohjattuna

leikkuulauta /lˈeikːuːlˌauta/ (n)
tagliere
  leikkaamiseen tarkoitettu muovinen tai puinen keittiöväline

leikkuupuimuri /lˈeikːuːpwˌimurɪ/ (n)
mietitrebbiatrice
  kone, jolla korjataan vilja ja erotellaan jyvät oljista ja ruumenista

leima /lˈeima/ (n)
bollo
  musteeseen kastetulla muotilla painettu jälki; voidaan käyttää mm. varmentamaan asiakirjan alkuperäisyyttä tai koristeena

leimasin /lˈeimasɪn/ (n)
conio
  laite, jonka kohokuvion ja musteen avulla painetaan leima

leimata /lˈeimata/ (v)
timbrare
  painaa leima leimasimella

leinikki /lˈeinɪkːɪ/ (n)
ranuncolo
  jokin leinikkien () sukuun kuuluva kasvi

leipoa /lˈeipoa/ (v)
fare
  valmistaa leivonnaisia, jotka yleensä paistetaan

leipomo /lˈeipomo/ (n)
panetteria, forno
  paikka, jossa leivotaan leipomotuotteita

leipomotuote /lˈeipomotˌuote/ (n)
pane e pasticceria
  leipomossa valmistettu tuote, kuten leipä tai kakku

leipuri /lˈeipurɪ/ (n)
fornaio, panettiere
  Henkilö, joka leipoo, useimmiten ammatikseen.

leipä /lˈeipæ/ (n)
pane
  viljasta jauhetuista jauhoista ja nesteestä leipomalla ruoaksi valmistettava leipomotuote

leipäpuut /lˈeipæpuːt/ (n)
albero del pane
  yksi mulperikasvien heimoon kuuluvista kaksisirkkaisten kasvien suvuista ()

leipäveitsi /lˈeipævˌeitsɪ/ (n)
coltello per pane
  leivän leikkaamiseen tarkoitettu veitsi

leiri /lˈeirɪ/ (n)
accampamento
  paikka jossa majoitutaan tiettyä tarkoitusta varten tilapäismajoituksessa kuten teltoissa tai parakeissa

leishmaniaasi /lˈeishmanɪˌaːsɪ/ (n)
leishmaniosi
  minkä tahansa -sukuun kuuluvan harvasiimaeliön aiheuttama sairaus

leivinjauhe /lˈeivɪnjˌauhe/ (n)
lievito chimico
  leivonnassa käytetty kohottaja-ainesosa

leivänpaahdin /lˈeivæmpˌaːhdɪn/ (n)
tostapane
  kodinkone jolla voi paahtaa leipäviipaleita lämpimiksi ja rapeiksi.

leka /lˈeka/ (n)
mazza
  raskas, rautainen ja pitkävartinen työkalu, jolla voi mm. hakata paaluja maahan ja lyödä halkaisukiiloja puiden halkaisemiseksi, moukari

lekseemi /lˈekseːmɪ/ (n)
lessema
  sanan kaikki taivutusmuodot käsittävä abstraktio, leksikkoon kuuluva leksikaalinen vapaa morfeemi

leksikologia /lˈeksɪkˌoloɡˌia/ (n)
lessicologia
  sanasto-oppi, sanastontutkimus

lemmikki /lˈemmɪkːɪ/ (n)
miosotide, nontiscordardimé
  jokin suvun kasveista, jotka tekevät pieniä viisiterälehtisiä vaaleansinisiä kukkia

lempinimi /lˈempɪnˌimɪ/ (n)
soprannome
  kutsumanimi, lisänimi, liikanimi

leninismi /lˈenɪnˌismɪ/ (n)
leninismo
  Leninin poliittinen ideologia

lenkki /lˈeŋkːɪ/ (n)
anello
  silmukka, rengas

lennonjohtotorni /lˈennonjˌohtotˌornɪ/ (n)
torre di controllo
  lentokentän torni, josta liikenteenjohto voi tarkkailla kentän tapahtumia

lennosto /lˈennosto/ (n)
squadra
  eräs ilmavoimien operatiivinen joukko-osasto, joka jaetaan laivueisiin

lento /lˈento/ (n)
volare, volo
  lentämisen tapahtuma
volo
  lentomatka, lentäen lentokoneella tehty matka

lento-onnettomuus /lˈentoˈonnetːomuːs/ (n)
disastro areo
  ilma-alukselle tapahtuva onnettomuus

lentoasema /lˈentoˌasema/ (n)
aeroporto
  yleensä henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu ilmailuliikennepaikka; lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty

lentoemäntä /lˈentoemˌæntæ/ (n)
assistente di volo
  naispuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa

lentokenttä /lˈentokˌentːæ/ (n)
aerodromo, aeroporto
  tasainen maasta toimivien lentokoneiden nousu- ja laskeutumisalue, jossa on kiitoradat ja lentotoimintaan tarvittava varustus

lentokone /lˈentokˌone/ (n)
aeroplano, aereo
  siivin varustettu ilma-alus, jolla kuljetetaan matkustajia ja rahtia

lentokyvytön /lˈentokˌyvytøn/ (adj)
incapace di volare
  sellainen, joka ei kykene lentämään tai ei osaa lentää; lentämään kykenemätön.

lentopallo /lˈentopˌallo/ (n)
palavollo, pallavolo
  pallopeli, jossa palloa lyödään käsin korkean verkon yli kentän puolelta toiselle
pallavolo
  tietynlainen ilmatäytteinen pallo, jolla ko. peliä pelataan

lentopalloilija /lˈentopˌalloilˌija/ (n)
pallavolista
  henkilö, joka pelaa lentopalloa

lentotukialus /lˈentotˌukɪalus/ (n)
portaerei
  suuri hävittäjäkoneita kantamaan kykenevä kiitoradallinen sota-alus

lentoyhtiö /lˈentoˌyhtɪø/ (n)
aerolinea, aviolinea
  yhtiö, joka kuljettaa matkustajia tai rahtia ilmateitse lentokoneita tai helikoptereita käyttäen

lentäjä /lˈentæjæ/ (n)
pilota
  henkilö, jolla on koulutus, viranomaisen myöntämä lupa (lentolupakirja) ja lääketieteellinen kelpoisuus ohjata eli lentää ilmassa liikkuvaa kulkuneuvoa, esim. lentokonetta

lentävä /lˈentævæ/ (adj)
volante
  joka lentää

lentävä lautanen /lˈentævæ lˈautanen/ (n)
disco volante
  ufo

lentää /lˈentæː/ (v)
volare
  liikkua ilmassa

leopardi /lˈeopˌardɪ/ (n)
leopardo
  pantteri, eräs Afrikassa ja Aasiassa elävä, jonkin verran leijonaa pienempi kissaeläinlaji () tai sen yksilö

lepakko /lˈepakːo/ (n)
pipistrello
  siipijalkainen, Chiroptera-lahkon nisäkäs, joka kykenee lentämään lenninräpylöidensä avulla

lepattaa /lˈepatːaː/ (v)
svolazzare
  liehua tuulen tai ilmavirran vaikutuksesta

lepinkäinen /lˈepɪŋkˌæinen/ (n)
averla
  lepinkäisten suvun () varpuslintu

lepo /lˈepo/ (n)
riposo
  nukkuminen tai kiireetön paikoillaan oleminen, rauhoittuminen

leppä /lˈepːæ/ (n)
ontano
  koivukasveihin kuuluvan Alnus-suvun puulaji

leppäkerttu /lˈepːækˌertːu/ (n)
coccinella
  jokin heimon () lajeista, pieni puolipallon muotoinen kovakuoriainen

lepra /lˈepra/ (n)
lebbra
  (patologia) spitaali, -bakteerin aiheuttama sairaus

leptoni /lˈeptonɪ/ (n)
leptone
  eräitä alkeishiukkasia; fermioni, jonka spin on ½

lesbo /lˈesbo/ (n)
lesbica
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva nainen

lese /lˈese/ (n)
crusca
  jyvän kuori, siementä ympäröivä kasvikuitu, yleensä jauhettuna lesejauhona; myllyssä viljaa kuorittaessa leseeseen jää jonkin verran siemenen valkuaista

lesitiini /lˈesɪtˌiːnɪ/ (n)
lecitina
  eräs fosfolipidi

leskeys /lˈeskeys/ (n)
vedovanza
  leskenä oleminen

leski /lˈeskɪ/ (n)
vedova, vedovo, viúva
  ihminen, jonka puoliso on kuollut

lesti /lˈestɪ/ (n)
forma
  kengän valmistuksessa käytettävä muotti

letaali /lˈetaːlɪ/ (adj)
letale
  kuoleman aiheuttava

leuka /lˈeuka/ (n)
mento
  ihmisen kasvojen alaosa, suuta ympäröivät luut, joiden ylä- ja alaosassa hampaat ovat kiinni, muodostaa leukaparin, jonka muodostavat yläleuka (maxilla) ja alaleuka (mandibula)

leukemia /lˈeukemˌia/ (n)
leucemia
  veren valkosolujen syöpä

leukoija /lˈeukoija/ (n)
violacciocca
  mikä tahansa leukoijoiden suvun () kasvi

leveys /lˈeveys/ (n)
larghezza
  vaakasuunnassa etäisyys sivulta toiselle

leveyspiiri /lˈeveyspˌiːrɪ/ (n)
latitudine
  päiväntasaajan ja sen kanssa samansuuntaiset maapalloa leikkaavat pikkuympyrät; niihin perustuva pohjois–eteläsuuntaisen sijainnin ilmoittamiseen käytettävä asteikko

leveä /lˈeveæ/ (adj)
largo
  sellainen, jolla on paljon mittaa ja ulottuvuutta leveyssuunnassa, laaja sivusuunnassa

levittää /lˈevɪtːæː/ (v)
stendere
  aukaista jokin kokoon taitettu täyteen pituuteensa

levoton /lˈevoton/ (adj)
inquieto
  sellainen, joka on mielentilaltaan huolestunut, hermostunut, rauhaton; luonteenlaadultaan tai olemukseltaan tasapainoton, ailahteleva, vakiintumaton; puheissaan ajattelematon, sopimattomaan kielenkäyttöön syyllistyvä

levy /lˈevy/ (n)
piastra
  litteä, tasapaksu kappale

levyjarru /lˈevyjˌarru/ (n)
freno a disco
  pyörimisliikettä hidastava laite, jossa pyörimisakselille kiinnitettyä kiekkoa painetaan erityisillä jarrupaloilla

levykuva /lˈevykˌuva/ (n)
immagine, immagine disco
  (tietotekniikka) levyn (esim. CD) tietosisällön vedos tiedostona

levytanko /lˈevytˌaŋko/ (n)
bilanciere
  tanko, johon kiinnitetään levypainoja

levä /lˈevæ/ (n)
alga
  monenlaisia aitotumallisia yksi- tai monisoluisia eliöitä, joista osa luetaan protisteihin ja osa kasvikuntaan

levätä /lˈevætæ/ (v)
riposare
  olla kuluttamatta voimiansa

liaani /lˈiaːnɪ/ (n)
liana
  tropiikissa puita tai muita suuria kasveja pitkin ylöspäin kasvava puuvartinen köynnöskasvi

liberaali /lˈiberˌaːlɪ/ (adj)
liberale
  liberaalisen politiikan mukainen

liberaali /lˈiberˌaːlɪ/ (n)
liberale
  liberalismin kannattaja, liberaalisen puolueen jäsen, liberalisti

liberalismi /lˈiberalˌismɪ/ (n)
liberalismo
  ideologia tai poliittinen suuntaus, joka pitää yksilönvapautta, vapautta jostakin ja vapautta johonkin, keskeisenä arvona, ja nykyisin yleensä taloudellista vapautta

libero /lˈibero/ (n)
libero
  jalkapallossa tietty puolustava pelirooli

libertarismi /lˈibertarˌismɪ/ (n)
libertarianismo
  aate, joka yksilön tasolla katsoo, että henkilöllä tulee olla täysi vapaus tehdä mitä itse haluaa edellyttäen, että suo tämän vapauden myös muille, ja valtion suhteen kannattaa muissa suhteissa minimivaltiota, mutta katsoo kuitenkin väkivaltakoneiston ylläpidon kuuluvan valtiovallalle

libido /lˈibɪdo/ (n)
libido
  sukupuolinen halukkuus, sukupuolivietti

libyalainen /lˈibyalˌainen/ (adj)
libica
  Libyaan liittyvä, sieltä peräisin oleva

libyalainen /lˈibyalˌainen/ (n)
libica
  Libyana tunnetun alueen asukas tai Libyan valtion kansalainen

liekki /lˈiekːɪ/ (n)
fiamma
  tulen näkyvä muoto, kaasun yhtyessä ilman happeen tapahtuvaan palamiseen liittyvä valoilmiö

liekkiparatiisikaija /lˈiekːɪpˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
pappagallo facciablu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

liekkipyrstöamatsoni /lˈiekːɪpˌyrstøamˌatsonɪ/ (n)
amazzone codarossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

liemikuutio /lˈiemɪkˌuːtɪo/ (n)
dado da cucina
  pieneksi kuutioksi pakattu liemitiiviste

lieri /lˈierɪ/ (n)
falda, tesa
  hattua ympäröivä, ulkoneva reunus

liettua /lˈietːua/ (n)
lituano
  Liettuassa puhuttava balttilainen kieli (sanalista)

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (adj)
lituano
  Liettuasta peräisin oleva tai Liettuan liittyvä

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (n)
lituano
  pysyvästi Liettuassa asuva henkilö

lievittää /lˈievɪtːæː/ (v)
alleviare
  tehdä lievemmäksi

liftata /lˈiftata/ (v)
fare l'autostop
  pyytää ohiajavilta ajoneuvoilta ilmaista kyytiä peukaloa näyttämällä tai muulla eleellä

ligandi /lˈiɡandɪ/ (n)
legante
  solun ulkoinen aine, joka sitoutuu reseptoriinsa rakenteensa perusteella

ligatuuri /lˈiɡatˌuːrɪ/ (n)
legatura
  kahden kirjaimen muodostama merkki: œ, æ, ﬃ
  nuottikirjoituksessa merkki, joka yhdistää kaksi tai useampia peräkkäisiä nuotteja soitettaviksi yhden tavoin

liha /lˈiha/ (n)
carne
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava syötävä eläinten juovikkaan lihaksiston osa, nisäkkäiden ja lintujen liha

lihakauppa /lˈihakˌaupːa/ (n)
macelleria
  kauppa, jossa myydään lihaa tai muita lihatuotteita

lihaksikas /lˈihaksɪkas/ (adj)
muscoloso
  jolla on voimakkaat tai isot lihakset

lihamureke /lˈihamˌureke/ (n)
polpettone
  eräs ruokalaji

lihansyöjä /lˈihansˌyøjæ/ (n)
carnivoro
  eliö, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä muiden eläinten lihaa, toisenvarainen eliö

lihapulla /lˈihapˌulla/ (n)
polpetta
  jauhelihasta valmistettu lihapallero

lihas /lˈihas/ (n)
muscolo
  lihaskudos, säikeinen kokonaisuus, joka supistumalla kykenee muuttamaan pituuttaan ja siten liikuttamaan kehon osia

lihava /lˈihava/ (adj)
grasso
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, pulska, rehevä

lihottaa /lˈihotːaː/ (v)
ingrassare
  tehdä lihava(mma)ksi, tarkoituksellisesti esim. sikaa ruokkimalla tai jokin vaate voi tehdä lihavamman näköiseksi

liian /lˈiːan/ (adv)
troppo
  enemmän tai vähemmän kuin tarpeeksi; ei sopivasti; ei sopiva

liikaa /lˈiːkaː/ (adv)
troppo
  kohtuullisuutta tai tarpeellista määrää enemmän, liian paljon

liikavarvas /lˈiːkavˌarvas/ (n)
callo
  (lääketiede) tavallisimmin varpaisiin ahtaiden kenkien aiheuttaman ärsytyksen seurauksena muodostuva sarveisainetta sisältävä ihokyhmy

liike /lˈiːke/ (n)
movimento
  liikkuminen, paikasta toiseen siirtyminen tai kulkeminen tai jatkuva aseman muutos
  liikeyritys, kauppa, myymälä

liike-energia /lˈiːkeˈenerɡˌia/ (n)
energia cinetica
  kappaleen kyky tehdä työtä liiketilansa perusteella

liikekannallepano /lˈiːkekˌannallˌepano/ (n)
mobilitazione
  valtion asevoimien ja muun yhteiskunnan määrääminen taisteluvalmiuteen

liikemies /lˈiːkemies/ (n)
commerciante
  liiketoimia tekevä henkilö, esimerkiksi yrittäjä tai yrityksen johtoa

liikemäärä /lˈiːkemˌæːræ/ (n)
impulso
  suure, joka määritellään massan ja nopeuden tulona

liikenne /lˈiːkenne/ (n)
traffico
  kulkuvälineiden ja jalankulkijoiden liikkuminen ja tavaroiden kuljetus kokonaisuutena

liikennemerkki /lˈiːkennemˌerkːɪ/ (n)
segnale stradale
  tiettyjen standardien mukaisesti suunniteltu merkki, joka antaa ohjeita tai määräyksiä liikenteessä käyttäytymiselle

liikenneonnettomuus /lˈiːkenneˌonnetːomuːs/ (n)
incidente stradale
  onnettomuus, joka on tapahtunut liikenteen aiheuttamana

liikenneruuhka /lˈiːkennerˌuːhka/ (n)
ingorgo
  tilanne, jossa tiellä on sen kapasiteettiin nähden liikaa autoja, jolloin autojen ajonopeus hidastuu; yleensä ei liikennetukos

liikennevalot /lˈiːkennˌevalot/ (n)
semaforo, semafori
  liikenteessä käytettävä opastejärjestelmä, joka liikennevalojen avulla kertoo, kenellä milloinkin ja mihin suuntaan on vallitseva ajo- tai kulkuoikeus

liikenneympyrä /lˈiːkennˌeympyræ/ (n)
rotatoria
  ympyrän muotoinen väylä tieliikenteessä, jota ajetaan ympäri ja josta on poistumismahdollisuudet eri reiteille

liikesalaisuus /lˈiːkesalˌaisuːs/ (n)
segreto commerciale
  tieto, jonka yritys haluaa pitää salassa kilpailijoilta

liiketaloustiede /lˈiːketalˌoustiede/ (n)
economia aziendale
  tiede, joka tutkii yritystaloutta ja sen osa-alueita; kauppatiede

liiketunnistin /lˈiːketˌunnɪstɪn/ (n)
sensore di movimento
  laite, joka tunnistaa liikettä; pyritään tyypillisesti havaitsemaan jos ihmisiä liikkuu alueella

liikevaihto /lˈiːkevˌaihto/ (n)
fatturato
  yrityksen tietyssä ajassa synnyttämä myyntitulo; yrityksen myyntituottojen yhteenlaskettu määrä kirjanpitolain mukaisesti laskettuna

liikkua /lˈiːkːua/ (v)
muoversi
  kulkea, siirtyä, muuttaa asemaansa kerran tai toistuvasti, olla parhaillaan liikkeessä tai liikkeellä

liikkuvuus /lˈiːkːuvuːs/ (n)
mobilità
  kyky liikkua; kyky liikkua ja toimia nopeasti

liikunta /lˈiːkunta/ (n)
educazione fisica
  kouluaine, johon kuuluu erilaista urheilua

liikuttaa /lˈiːkutːaː/ (v)
emozionare
  siirtää tai kuljettaa paikasta toiseen; laittaa liikkumaan

liima /lˈiːma/ (n)
colla
  tavallisesti nestemäinen kiinnitysaine, jolla liitetään yhteen eli liimataan toisistaan irrallaan olevia osia tai esineitä

liimata /lˈiːmata/ (v)
appiccicare
  liittää yhteen liimaa käyttäen

liioitella /lˈiːoitella/ (v)
esagerare
  paisutella esim. kertomusta tai pyöristää mm. lukuja ylöspäin

liipaisin /lˈiːpaisɪn/ (n)
grilletto
  kivääreitten ja pistooleitten laukaisuvipu

liipata /lˈiːpata/ (v)
affilare
  hioa kovasimella

liira /lˈiːra/ (n)
lira
  eräissä maissa käytössä olleen tai olevan rahayksikön nimi

liite /lˈiːte/ (n)
allegato, appendice
  liitetty asia: esimerkiksi teokseen, kirjeeseen tai artikkeliin oheistettu asiakirja tai tiedosto

liito-orava /lˈiːtoˈorava/ (n)
anomaluro
  Pohjois-Euraasiassa elävä jyrsijä (Pteromys volans), jonka taka- ja eturaajojen välissä on ihopoimut, joiden avulla se voi liitää etäisyyksiä

liitonarkki /lˈiːtonˌarkːɪ/ (n)
Arca dell'Alleanza
  juutalaisten pyhä arkku, jossa kerrottiin säilytettävän Mooseksen Jumalalta saamia laintauluja, mannaa erämaavaelluksen ajalta sekä Aaronin sauvaa

liitto /lˈiːtːo/ (n)
unione
  sopimus kahden tai useamman ihmisen tai muun toimijan välisestä yhteistyöstä tms; yhdistys; järjestö

liittokansleri /lˈiːtːokˌanslerɪ/ (n)
cancelliere federale
  Sveitsin liittoneuvoston kansliapäällikkö

liittoutua /lˈiːtːoutˌua/ (v)
allenza
  muodostaa liitto; liittyä liittoon

liittyvä /lˈiːtːyvæ/ (adj)
relazionato
  sellainen, joka liittyy tai kytkeytyy jhk, jhk sidoksissa oleva

liittyä /lˈiːtːyæ/ (v)
aderire
  mennä johonkin ryhmään, mennä jäseneksi

liittää /lˈiːtːæː/ (v)
giuntare
  kiinnittää osaksi jotakin, kytkeä johonkin

liitu /lˈiːtu/ (n)
gessetto
  valkoinen mureneva kalkkikivi

liitutaulu /lˈiːtutˌaulu/ (n)
lavagna
  jatkuvaan käyttöön tehty kirjoitusalusta, johon kirjoitetaan tai piirretään liidulla, opetukseen käytettävä koulutaulu

liivi /lˈiːvɪ/ (n)
giubbetto
  miesten edestä suljettava hihaton vaate, jota yleensä käytetään pukutakin kanssa väliasusteena

liiviläinen /lˈiːvɪlˌæinen/ (n)
livone
  Liivinmaan asukas

liivimesikko /lˈiːvɪmesˌikːo/ (n)
succiamiele semilunare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

likainen /lˈikainen/ (adj)
sporco, sudicio
  sellainen, jossa on likaa, likaantunut, epäsiisti

likakaivo /lˈikakˌaivo/ (n)
cesso alla turca
  kaivo, joka on likavesien keräämistä varten

likvida /lˈikvɪda/ (n)
liquida
  vokaalisia konsonantteja, joilla ei ole vastaavaa vokaaliäännettä

likööri /lˈikøːrɪ/ (n)
liquore
  tavallisesti runsassokerinen ja vahva maustettu alkoholijuoma

lila-amatsoni /lˈilaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone capolilla
  eräs uhanalainen papukaija

lilja /lˈilja/ (n)
giglio
  jokin liljojen (Lilium) kasvisukuun kuuluva kasvi

lima /lˈima/ (n)
muco
  limakalvojen ja hengitysteiden nestemäinen, monesti sitkeähkö liukas erite

limakalvo /lˈimakˌalvo/ (n)
mucosa
  ruuansulatuskanavaa, hengitysteitä, virtsateitä ja sukuelimiä peittävä ohut solukerros, jonka päällä on sitkeää limaa

limburg /lˈimburɡ/ (n)
limburghese
  Alankomaissa, Belgiassa ja Luxemburgissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: li)

limonadi /lˈimonˌadɪ/ (n)
limonata
  perinteinen virvoitusjuoma, jossa kivennäisveteen on sekoitettu makeaa hedelmämehua; sitruunasooda; nykyisin mikä tahansa makea tai makeutettu ja hiilihapotettu virvoitusjuoma

lindaani /lˈindaːnɪ/ (n)
lindano
  heksakloorisykloheksaanin (C₆H₆Cl₆) gammaisomeeri: hyönteismyrkkynä käytetty γ-HCH-hiilivety, jonka käytöstä on luovuttu, koska se on ihmisellekin myrkyllinen

lineaarialgebra /lˈineˌaːrɪˌalɡebra/ (n)
algebra lineare
  matematiikan osa-alue, joka tutkii vektoreita, vektoriavaruuksia, lineaarikuvauksia ja lineaarisia yhtälöryhmiä

linimentti /lˈinɪmˌentːɪ/ (n)
linimento
  ihmisen tai eläimen iholle levitettävä nestemäinen lääkevalmiste, jonka tarkoituksena on vaikuttaa paikallisesti

linja /lˈinja/ (n)
linea
  raja, rajalinja
gamma
  säännöllisesti liikennöity reitti kahden paikkan välillä, yhteys, liikenneyhteys
  yhteys, viestintäyhteys
colonna
  kirjaimilla A–H nimetty šakkilaudan pystysarake. Šakki- tai uhkauslinjana voi olla myös rivi tai diagonaali.

linja-auto /lˈinjaˈauto/ (n)
autobus
  moottoriajoneuvo, joka on tarkoitettu usean ihmisen yhtäaikaiseen kuljettamiseen ja jota käytetään yleisesti joukkoliikenteessä

linja-autoasema /lˈinjaˈautoˌasema/ (n)
stazione degli autobus
  linja-autoliikenteen, erityisesti kauko- ja pikavuoroliikenteen keskus rakennuksineen, jonne linja-autot saapuvat ja josta ne lähtevät

linjalaiva /lˈinjalˌaiva/ (n)
vascello
  (historia) purjelaiva-aikakaudelta alkaen käytetty nimitys suuresta aseistuksella varustetusta sota-aluksesta, taistelulaivan edeltäjä

linjatuomari /lˈinjatˌuomarɪ/ (n)
guardalinee
  erotuomari, joka pelikentän rajalta käsin hoitaa osansa erotuomariston työskentelystä

linkki /lˈiŋkːɪ/ (n)
collegamento, link
  avainsana hypertekstissä, josta siirrytään aiheesta toiseen; hyperlinkki

linko /lˈiŋko/ (n)
catapulta
  primitiivinen heittoase, jolla singotaan pieniä kiviä, kuulia tai tikkamaisia nuolia

linna /lˈinna/ (n)
castello
  asuntona tai sotilaallisena suojarakennuksena toimiva rakennus, jonka tärkeimmät osat ovat muurit ja torni
carcere, prigione
  vankila

linnoitus /lˈinnoitus/ (n)
fortezza
  sotilaallinen tukikohta tai suojavarustus, jota suojaavat muurit, vallit tai vastaavat rakennelmat
arrocco
  kerran kummallekin pelaajalle mahdollinen erikoissiirto, jossa kuningas siirtyy alkuasemastaan kaksi ruutua jompaakumpaa tornia kohti ja kyseinen torni välittömästi kuninkaan toiselle puolelle

linnunpesä /lˈinnumpˌesæ/ (n)
nido
  linnun rakentama sija, jossa yleensä munii ja hautoo munansa

linnunpönttö /lˈinnumpˌøntːø/ (n)
cassetta per nidificare
  pesimistä varten rakennettu suoja kolopesiville linnuille

linoleumi /lˈinolˌeumɪ/ (n)
linoleum
  linoleum, pellavaöljystä, sidosaineista ja tukevasta aluskankaasta koostuva nykyään harvinainen lattianpäällyste

linssi /lˈinssɪ/ (n)
lente, lenticchia
  rokkalinssi, mikä hyvänsä hernekasvien heimon linssien (Lens) sukuun kuuluva laji ja sen ruokana käytettävä siemen, erityisesti kylvövirvilä (Lens culinaris)
  (optiikka) läpinäkyvä optinen osa, jonka pinnat ovat kuperat tai koverat ja tehtävänä koota tai hajottaa valonsäteitä

lintsata /lˈintsata/ (v)
bigiare
  jäädä luvatta pois (esim. koulusta)

lintu /lˈintu/ (n)
uccello
  lintujen luokkaan (Aves) kuuluva tasalämpöinen muniva selkärankainen eläin, jonka eturaajat ovat kehittyneet siiviksi

lintuperspektiivi /lˈintupˌerspektˌiːvɪ/ (n)
prospettiva a volo d'uccello
  näkymä ylhäältä

lintutiede /lˈintutˌiede/ (n)
ornitologia
  lintuja tutkiva eläintieteen haara

liota /lˈiota/ (v)
imbeversi
  seisoa vedessä

lipasto /lˈipasto/ (n)
cassettone, comò
  huonekalu, jossa säilytetään tavaroita vetolaatikoissa

liperi /lˈiperɪ/ (n)
levistico
  (yleisesti) -suvun kasvi (Suvun ainoa laji on Levisticum officinale.)

lipidi /lˈipɪdɪ/ (n)
lipide
  luonnossa esiintyvä rasva tai rasvamainen aine

lipogrammi /lˈipoɡrˌammɪ/ (n)
lipogramma
  lipogrammaattinen teksti

lippalakki /lˈipːalˌakːɪ/ (n)
berretto
  kesällä käytettävä lakki, jonka etuosassa on suoralta auringonpaisteelta suojaava lippa

lippu /lˈipːu/ (n)
bandiera, stendardo
  kankainen tunnusmerkki, joka kiinnitetään reunastaan salkoon, ja jota käytetään valtion tai jonkin organisaation symbolina tai signaalinantoon
biglietto
  matkustamiseen tai johonkin tilaisuuteen osallistumaan oikeuttava, ostettu tai muuten saatu lupa

lippulaiva /lˈipːulˌaiva/ (n)
ammiraglia
  laivueen komentajan laiva

lipputanko /lˈipːutˌaŋko/ (n)
antenna
  korkea salko johon lippu nostetaan liputettaessa

lisenssi /lˈisenssɪ/ (n)
licenza, patente
  käyttölupa; oikeudenhaltijan lupa hyödyntää tuotetta tai valmistaa siitä kopioita

lisko /lˈisko/ (n)
lucertola
  suomukas, yleensä nelijalkainen matelijoihin kuuluva selkärankainen. Suomessa eläviä liskoja ovat mm. sisilisko ja vaskitsa

liskohaukka /lˈiskohˌaukːa/ (n)
poiana lacertiera
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lista /lˈista/ (n)
elenco
  luettelo

listerioosi /lˈisterɪˌoːsɪ/ (n)
listeriosi
  Listeria monocytogenes -bakteerin aiheuttama sairaus, joka tavallisimmin tarttuu bakteerin saastuttamien elintarvikkeiden välityksellä

lisuke /lˈisuke/ (n)
contorno
  varsinaisen ruoan (esimerkiksi lihan tai kalan) lisäksi tarjottava ruoka (esimerkiksi peruna tai riisi)

lisä /lˈisæ/ (n)
aggiunta
  sellainen, joka ei kuulu asiaan itseensä sellaisenaan, jossa se on
supplemento
  ylimääräinen palkan lisäksi saatu maksu
sussidio
  yhdyssanan osana erilaisista sosiaalietuuksista

lisäkilpirauhanen /lˈisækˌilpɪrˌauhanen/ (n)
paratiroide
  kilpirauhasen takapinnalla sijaitsevia rauhasia, jotka erittävät lisäkilpirauhashormonia

lisäksi /lˈisæksɪ/ (adv)
addizionalmente, inoltre, in piú
  lisänä johonkin (lukuun tai määrään)

lisätä /lˈisætæ/ (v)
aggiungere
  tehdä lisäys
aumentare, incrementare
  enentää määrää, kartuttaa tai suurentaa määrää tai arvoa

lisäys /lˈisæys/ (n)
aggiunta
  lisäämisen tai lisääntymisen tulos; kasvu

lisääntyminen /lˈisæːntˌymɪnen/ (n)
riproduzione
  eliöiden syntyminen saman lajin yksilöistä, joka voi tapahtua suvullisesti tai suvuttomasti

lisääntyä /lˈisæːntˌyæ/ (v)
crescere, aumentarsi
  tulla määrältään suuremmaksi
riprodursi
  tuottaa jälkeläisiä

litium /lˈitium/ (n)
litio
  kevyin alkalimetalleihin kuuluva metallimainen alkuaine

litografinen /lˈitoɡrˌafɪnen/ (adj)
litografico
  litografiaan liittyvä, litografiatekniikalla valmistettu

litra /lˈitra/ (n)
litro
  SI-järjestelmän lisäyksikkö, tilavuusmitta, joka vastaa yhtä kuutiodesimetriä. Tunnus l tai L.

litsi /lˈitsɪ/ (n)
litchi
  eteläkiinalainen puu ; sen hedelmä, joka on luumarja

liturgia /lˈiturɡˌia/ (n)
liturgia
  jumalanpalveluskaava, jonka mukaan jumalanpalvelus eräissä kirkkokunnissa toimitetaan

liukas /lˈiukas/ (adj)
scivoloso
  sellainen, jossa kitka on pieni

liukua /lˈiukua/ (v)
scivolare
  liikkua pinnalla niin, että pysyy koko ajan (ainakin näennäisesti) kiinni pinnassa

liukuhihna /lˈiukuhˌihna/ (n)
nastro trasportatore
  kuljetin, jossa aines tai esineet liikkuvat liikkuvaa alustaa myöten

liukumäki /lˈiukumˌækɪ/ (n)
scivolo
  rakennelma, jota pitkin liu’utaan alas esimerkiksi leikkikentällä

liukuportaat /lˈiukupˌortaːt/ (n)
scale mobili, scala mobile
  automaattisesti ylös- tai alaspäin liikkuvat portaat, joissa ei tarvitse itse kävellä

liuos /lˈiuos/ (n)
soluzione
  seos jossa kaksi tai useampi aine ovat sekoittuneet muodostaen yhtenäisen faasin

liuotin /lˈiuotɪn/ (n)
solvente
  aine, johon toisia aineita liukenee, muodostaen liuoksen

liuske /lˈiuske/ (n)
scisto
  yleisnimitys voimakkaasti suuntautuneille muuntuneille kivilajeille

liuskelintuhaukka /lˈiuskelˌintuhˌaukːa/ (n)
sparviere mantoardesia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lobbari /lˈobːarɪ/ (n)
lobbista
  henkilö joka harjoittaa lobbausta ammatikseen

lobotomia /lˈobotˌomɪa/ (n)
lobotomia
  aivojen lohkon poistoleikkaus; tehtiin tyypillisesti katkaisemalla hermoratoja tietystä aivojen osasta

logaritmi /lˈoɡarˌitmɪ/ (n)
logaritmo
  matemaattinen funktio, joka kertoo mihin potenssiin kantaluku on korotettava, jotta saataisiin haluttu luku, eksponenttifunktion käänteisfunktio

logaritminen /lˈoɡarˌitmɪnen/ (adj)
logaritmico
  logaritmifunktion mukaisesti, hidastuvasti, kasvava tai vähenevä

logiikka /lˈoɡɪːkːa/ (n)
logica
  formaalinen tiede, jonka kohteena ovat käsitteiden yleiset ja muodolliset ominaisuudet ja suhteet, joita kuvaamaan käytetään erityisistä merkeistä koostuvia filosofian ja matematiikan lainalaisuuksia noudattavia formaaleja kieliä

logistiikka /lˈoɡɪstˌiːkːa/ (n)
logistica
  prosessi, joka kattaa kuljetusten ja varastoinnin suunnittelun, toteutuksen ja valvonnan, jotta tavara, palvelut ja niihin liittyvä tieto saadaan toimitettua kuluttajille
  välineiden, tarvikkeiden ja henkilöstön hankinta, järjestäminen, ylläpito ja kuljetus

logopedia /lˈoɡopˌedɪa/ (n)
logopedia
  puhe-, ääni-, kieli- ja kommunikaatiohäiriöiden hoitoa tutkiva ala

lohduttaa /lˈohdutːaː/ (v)
consolare
  yrittää parantaa toisen pahaa mieltä esim. halaamalla tai sanomalla jotain mukavaa

lohenpunainen /lˈohempunˌainen/ (adj)
salmone
  väriltään vaaleanpunaisen-oranssi

lohikala /lˈohɪkˌala/ (n)
salmone
  mikä tahansa Salmoniformes-lahkoon kuuluva viuhkaeväisten kalojen laji tai sellaisen yksilö

lohikäärme /lˈohɪkˌæːrme/ (n)
drago, dragone
  tarujen siivekäs lisko, joka kykenee syöksemään tulta

lohko /lˈohko/ (n)
blocco
  tietty määrä dataa, joka voidaan tyypillisesti lukea ja kirjoittaa yhdellä operaatiolla
  sarja lauseita yhdistettynä yhdeksi lauseeksi, koodilohko

lohtu /lˈohtu/ (n)
consolazione
  lohduttava asia

loikata /lˈoikata/ (v)
defezionare
  paeta ulkomaille valtiosta, etenkin sosialistimaasta, joissa maastamuutto oli rajoitettua

loinen /lˈoinen/ (n)
parassita
  Suomessa maaseudun tilattoman köyhälistön edustaja, joka eli toisen tuvassa, saunassa tai muissa tiloissa ja sai pääsääntöisesti elantonsa luontaistuotteina siten kuin isäntä parhaaksi katsoi antaa

loistaa /lˈoistaː/ (v)
brillare
  heijastaa tai tuottaa valoa
  olla todella hyvä

loistava /lˈoistava/ (adj)
fantastico
  todella hyvä, suurenmoinen
brillante
  kirkkaasti valaiseva, hohtava

loistokaija /lˈoistokˌaija/ (n)
pappagallo superbo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lojaalisti /lˈojaːlˌistɪ/ (adv)
lealmente
  lojaalilla tavalla; uskollisesti

lojban /lˈojban/ (n)
Lojban
  1980-luvulla kehitetty logiikkaan perustuva keinotekoinen kieli (kielitunnus: jbo)

lokakuu /lˈokakuː/ (n)
ottobre
  vuoden kymmenes kuukausi, kuukausi syyskuun ja marraskuun välissä

lokasuoja /lˈokasˌuoja/ (n)
parafango
  ajoneuvon rengasta ympäröivä roiskeilta suojaava osa

lokatiivi /lˈokatˌiːvɪ/ (n)
locativo
  joissakin kielissä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee paikkaa tai sijaintia

loki /lˈokɪ/ (n)
solcometro
  lokikirja

lokki /lˈokːɪ/ (n)
gabbiano
  (yleisesti) mikä tahansa lokkien heimoon () kuuluva rantalintujen laji tai sellaisen yksilö

lokum /lˈokum/ (n)
lokum
  turkkilaisperäinen tomusokerilla päällystetty hillomainen makeinen

loma /lˈoma/ (n)
vacanza
  pitkähkö yhtenäinen lepokausi uurastuksen vastapainona

lomailija /lˈomailˌija/ (n)
turista
  henkilö, joka lomailee

lomake /lˈomake/ (n)
modulo
  painettu liuska tiettyyn tarkoitukseen kerättävien tietojen ilmoittamiseksi

lombardialainen /lˈombardˌialˌainen/ (n)
lombardo
  Lombardian asukas

lompakko /lˈompakːo/ (n)
portafoglio, borsellino
  rahalompakko, nahkasta tai kankaasta valmistettu, mukana kannettava, litteä, yleensä monilokeroinen säilytystila seteleille, pienelle määrälle kolikoita ja luottokorteille sekä joillekin henkilökohtaisille papereille

lonkero /lˈoŋkero/ (n)
tentaculo, tentacolo
  selkärangattomilla eläimillä pitkänomainen, joustava elin

lonkka /lˈoŋkːa/ (n)
bacino, anca
  nivel reiden ja lantion välissä

lontoolainen /lˈontoːlˌainen/ (adj)
di Londra
  Lontoosta peräisin oleva tai Lontooseen liittyvä

lontoolainen /lˈontoːlˌainen/ (n)
londinese
  pysyvästi Lontoossa asuva henkilö

looginen /lˈoːɡɪnen/ (adj)
logico
  logiikan mukainen, johdonmukainen

loogisesti /lˈoːɡɪsˌestɪ/ (adv)
a rigor di logica
  johdonmukaisesti, logiikkaa noudattaen

loosi /lˈoːsɪ/ (n)
loggia
  osasto, aitio

lopettaa /lˈopetːaː/ (v)
finire
  tehdä valmiiksi, suorittaa loppuun, saattaa loppuun
smettere
  lakata tekemästä; keskeyttää, lakkauttaa jonkin toiminta

loppiainen /lˈopːɪˌainen/ (n)
Epifania, Befana
  joulunajan juhlista viimeisenä, 6. tammikuuta vietettävä kirkollinen juhlapäivä

loppu /lˈopːu/ (n)
fine
  viimeiset vaiheet
resto
  jäljellä oleva osa, jäännös

loppua /lˈopːua/ (v)
finire
  päättyä, tulla tai päästä loppuunsa

lornetti /lˈornetːɪ/ (n)
fassamano
  sangattomat varresta pidettävät silmälasit, jota pidellään kädellä silmien edessä sivussa olevan varren avulla

louferi /lˈouferɪ/ (n)
mocassino
  eräs miesten paulaton matala kenkä

louhos /lˈouhos/ (n)
cava
  paikka, jossa kiveä louhitaan

loukata /lˈoukata/ (v)
offendere, insultare
  satuttaa jotakuta toista (henkisesti)

lounas /lˈounas/ (n)
sud-ovest
  väli-ilmansuunta etelän ja lännen välissä
pranzo
  aamupäivällä tai keskipäivällä nautittu ruoka

lounasseteli /lˈounassˌetelɪ/ (n)
buono pasto
  työnantajan kustantama kuponki, jolla voi ostaa ruokaa ja juomaa ravintolasta tai ruokalasta

lounastaa /lˈounastaː/ (v)
pranzare
  syödä lounasta

luento /lˈuento/ (n)
conferenza
  opetustarkoituksessa pidettävä esitelmä, yliopiston oppitunti

luetella /lˈuetella/ (v)
enumerare
  lukea ääneen tai kirjallisesti mainita luettelosta

luhtavahanokka /lˈuhtavˌahanˌokːa/ (n)
astrilde petto castano
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luistelija /lwˈistelˌija/ (n)
pattinatore
  henkilö, joka luistelee

luistella /lwˈistella/ (v)
pattinare
  liikkua luistimilla

luistelu /lwˈistelu/ (n)
pattinaggio
  liikunta- tai urheilumuoto, jossa luistellaan jään päällä luistimilla

luistin /lwˈistɪn/ (n)
pattino
  luistelua varten suunniteltu jalkine, jonka pohjassa on tätä tarkoitusta varten terä

lujasti /lˈujastɪ/ (adv)
fermamente
  lujalla tavalla; tiukasti

lujittaa /lˈujɪtːaː/ (v)
consolidare
  tehdä lujemmaksi, kestävämmäksi

lukea /lˈukea/ (v)
leggere
  esittää ääneen tekstistä tai ulkomuistista

lukeminen /lˈukemɪnen/ (n)
lettura
  kirjoituksen tulkitseminen mielleyhtyminä

lukija /lˈukɪja/ (n)
lettore, lettrice
  ihminen, joka lukee

lukio /lˈukɪo/ (n)
ginnasio
  Suomen koulutusjärjestelmän vapaaehtoinen oppilaitos, joka antaa yleissivistystä ja valmiudet aloittaa opinnot korkea-asteella

lukita /lˈukɪta/ (v)
chiudere
  laittaa lukolla kiinni, sulkea pääsy jhk, salvata

lukko /lˈukːo/ (n)
serratura, chiavistello
  ovessa oleva laite tai mekanismi, joka estää pääsyn johonkin ilman avainta tai muuta keinoa avata ovi

lukkoseppä /lˈukːosˌepːæ/ (n)
fabbro
  ammatinharjoittaja, joka rakentaa, huoltaa, asentaa ja avaa lukkoja

luksaatio /lˈuksaːtˌio/ (n)
lussazione
  nivelen meneminen sijoiltaan

luksi /lˈuksɪ/ (n)
lux
  valaistuksen voimakkuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lx)

luku /lˈuku/ (n)
numero
  numeroista koostuva määrän kertova esitys
capitolo
  lukumäärä, sen määrittäminen

lukukausi /lˈukukˌausɪ/ (n)
semestre
  oppilaitoksen lähes puolen vuoden mittainen, kesä- ja talviloman katkaisema vuotuinen opiskeluaika

lukulasit /lˈukulasɪt/ (n)
occhiali da lettura
  lukemiseen tarkoitetut silmälasit

lukumääräinen /lˈukumˌæːræinen/ (adj)
numerico
  lukumäärään perustuva, lukumäärän mukaisesti ilmaistu

lukutaidoton /lˈukutˌaidoton/ (adj)
analfabeta
  sellainen, jolla ei ole lukutaitoa

lukuun ottamatta /lˈukuːn ˈotːamˌatːa/ (adv)
oltre, a parte, contare
  laskematta mukaan

lumi /lˈumɪ/ (n)
neve
  veden härmistynyt olomuoto, jäätyneestä vedestä muodostunutta kiinteää kiteistä valkoista ainetta

lumiaura /lˈumɪˌaura/ (n)
spazzaneve
  aggregaattina ajoneuvoon kiinnitettävä aura, jolla työnnetään lunta pois

lumihiutale /lˈumɪhˌiutale/ (n)
fiocco di neve
  jäätyneen veden muodostama kuusikulmainen kide, jotka satavat ja kerääntyvät maassa lumeksi

lumikenkä /lˈumɪkˌeŋkæ/ (n)
ciaspola
  lumessa liikkumiseen tarkoitettu, jalkineen pohjaan kiinnitettävä alunen, joka kannattelee kävelijää lumen pinnalla

lumikko /lˈumɪkːo/ (n)
donnola
  () elintavoiltaan kärppää muistuttava näätäeläin. Euroopassa elää kaksi kokonsa ja ulkonäkönsä puolesta toisistaan eroavaa alalajia.

lumimies /lˈumɪmies/ (n)
abominevole uomo delle nevi
  tuntematon ihmisenmuotoinen olento, joita väitetään elävän etenkin Himalajan vuoristossa

lumimyrsky /lˈumɪmˌyrsky/ (n)
bufera di neve
  myrsky johon liittyy lumisade ja lumen nousu ilmaan

lumipallo /lˈumɪpˌallo/ (n)
palla di neve
  lumesta tehty pallo

lumisade /lˈumɪsˌade/ (n)
nevicata
  sade, joka laskeutuu lumena

lumiukko /lˈumiukːo/ (n)
pupazzo di neve
  päällekkäin kasatuista lumipalloista tehty ihmisenmuotoinen hahmo

lumivyöry /lˈumɪvˌyøry/ (n)
lavina, slavina
  luonnonilmiö, jossa lumimassa vyöryy alas rinnettä

lunni /lˈunnɪ/ (n)
pulcinella di mare
  värikäsnokkainen kalaa syövä ruokkilintu ()

luoda /lˈuoda/ (v)
creare
  tuottaa jotakin uutta ja omaperäistä

luode /lˈuode/ (n)
nord-ovest
  väli-ilmansuunta lännen ja pohjoisen välissä
bassa marea
  tilanne, jossa meriveden pinta on alhaisimmillaan vuorovesi-ilmiön korkeusvaihtelusyklissä, laskuvesi

luodinkestävä /lˈuodɪŋkˌestævæ/ (adj)
antiproiettile
  sellainen, joka kestää luodin osuman

luoja /lˈuoja/ (n)
creatore
  henkilö, joka saa aikaan ja tuottaa uutta ja omaperäistä

luokittelu /lˈuokɪtːˌelu/ (n)
classificazione
  (tiede) jonkin aineiston jaottelu järkeviin kokonaisuuksiin, tavallisesti luokiteltavassa aineistossa esiintyvien yhtäläisyyksien ja erojen perusteella tai matemaattisesti jonkin suureen mukaan

luokka /lˈuokːa/ (n)
gruppo, classe
  ryhmä, johon luokiteltava asia tai esine asetetaan samankaltaisten joukkoon
classe
  laatuaste, laatu
  tieteellisen luokittelun taso lahkon ja kaaren (kasvitieteessä) tai pääjakson (eläintieteessä) välissä (classis)
  koulussa samassa vaiheessa olevien oppilaiden opetusryhmä

luola /lˈuola/ (n)
grotta, antro, caverna
  maan alla tai kallion sisällä oleva syvä onkalo

luomi /lˈuomɪ/ (n)
neo
  tumma, joskus kohollaan oleva, yleensä hernettä pienempi epämuodostuma ihmisen iholla

luomiväri /lˈuomɪvˌærɪ/ (n)
ombretto
  silmäluomien ehostuksessa käytettävä väri

luomu /lˈuomu/ (n)
biologico
  luomutuote; luomumaatalouden tuotteet, jotka on tuotettu luonnonmukaisesti ja ekologisesti kestävästi, joiden valmistusmenetelmät eivät ole haitallisia ympäristölle, eivätkä ihmisten, kasvien tai eläinten terveydelle ja hyvinvoinnille

luomus /lˈuomus/ (n)
creazione
  luomistyön tulos

luonne /lˈuonne/ (n)
carattere
  jonkun henkiset ominaispiirteet

luonnollinen /lˈuonnollɪnen/ (adj)
naturale
  joka on sopusoinnussa luonnon kanssa

luonnollinen kieli /lˈuonnollɪneŋ kˈielɪ/ (n)
linguaggio naturale
  kieli, jolla ihmiset yleisesti kommunikoivat keskenään ja joka on kehittynyt ja siirtynyt sukupolvelta toiselle normaalin sosiaalisen kanssakäymisen osana

luonnollinen luku /lˈuonnollɪnen lˈuku/ (n)
numero naturale
  ei-negatiivinen kokonaisluku; kokonaislukujen joukon ℕ alkio

luonnollisesti /lˈuonnollɪsˌestɪ/ (adv)
naturalmente
  luonnollisella tavalla

luonnonkatastrofi /lˈuonnoŋkatˌastrofɪ/ (n)
disastro naturale
  luonnossa tapahtuva äkillinen, raju ja tuhoisa muutos

luonnonlaki /lˈuonnonlˌakɪ/ (n)
legge naturale
  fysiikan laki

luonnonmagneetti /lˈuonnonmˌaɡneːtːɪ/ (n)
calamita
  luonnossa esiintyvä magneettinen kivi

luonnonmullistus /lˈuonnonmˌullɪstus/ (n)
disastro naturale
  luonnossa tapahtuva äkillinen, raju ja tuhoisa muutos

luonnonoikeus /lˈuonnonˌoikeus/ (n)
giusnaturalismo
  yhteisnimitys sellaisille moraali- ja oikeusteorioille, joiden mukaan on olemassa yleisesti päteviä, kulttuurista ja ihmisestä riippumattomia normeja

luonnontiede /lˈuonnontˌiede/ (n)
scienza della natura
  luontoa, sen ilmiöitä tutkiva, ja niitä selittämään pyrkivä tiede

luonnonvalinta /lˈuonnonvalˌinta/ (n)
selezione naturale
  evoluutioprosessi, jossa perinnölliset hyödylliset ominaisuudet runsastuvat ja haitalliset harvinaistuvat populaatiossa sukupolvien kuluessa ympäristön vaikutuksesta; elinkelpoisuutta valvova evoluutioprosessi; koskee erityisesti suvutonta lisääntymistä

luonnonvara /lˈuonnonvˌara/ (n)
risorsa naturale
  Jokin luonnon tarjomista liki rajattomista resursseista mitä ihminen kykenee hyödyntämään energiana tai materiaalina

luonnos /lˈuonnos/ (n)
schizzo
  taideteoksen, kirjoituksen tms. (nopeasti tehty) suunnitelma, hahmotelma

luonto /lˈuonto/ (n)
natura
  maapallolla kaikki, mikä ei ole ihmisen rakentamaa tai järjestelemää

luontokappale /lˈuontokˌapːale/ (n)
creatura
  eläin, elävä olento

luopua /lˈuopua/ (v)
rinunciare
  antaa pois jotakin, jonka omistaa; jättää jotakin, jonka haluaisi omistaa; jättää virka tai asema; lopettaa jonkin tekeminen, tavoittelu

luostari /lˈuostarɪ/ (n)
abbazia, monastero
  ulkopuolisilta lähes suljettu rakennus tai rakennusryhmä, missä miespuoliset munkit tai naispuoliset nunnat elävät luostarisäännön alaisina

luostarikirkko /lˈuostarɪkˌirkːo/ (n)
abbazia
  luostarin yhteydessä oleva kirkko

luotettava /lˈuotetːˌava/ (adj)
affidabile
  sellainen, johon voi luottaa
  varmatoiminen

luotilanka /lˈuotɪlˌaŋka/ (n)
filo a piombo
  lanka ja sen päähän ripustettu säännöllisen muotoinen, yleensä teräväkärkinen paino; työkalu jonka avulla määritellään pystylinjoja

luotimuurahainen /lˈuotɪmˌuːrahˌainen/ (n)
formica proiettile, hormiga veinticuatro
  eräs -heimoon kuuluva muurahaisten laji (), joka on tunnettu siitä, että sen pisto on kaikki maailman hyönteislajit huomioon ottaen tiettävästi kivuliain

luoto /lˈuoto/ (n)
isoletta
  pieni, usein autio ja kallioinen saari

luotsi /lˈuotsɪ/ (n)
piloto
  merikapteenin tutkinnon suorittanut henkilö, joka ohjaa ja opastaa aluksia vaikeakulkuisten ja vaarallisten väylien läpi

luottamus /lˈuotːamus/ (n)
fiducia
  se asian tila, että luottaa jkh/jhk

luottamusväli /lˈuotːamˌusvælɪ/ (n)
intervallo di confidenza
  arvoväli, jolle todellinen arvo tietyllä todennäköisyydellä sijoittuu

luotti /lˈuotːɪ/ (n)
stigma
  kukkakasvien emin siitepölyä vastaanottava tahmea kärkiosa

luottokortti /lˈuotːokˌortːɪ/ (n)
carta di credito
  jonkin rahoituslaitoksen myöntämä maksukortti, jolla voi ostaa luotolla tiliehtojen mukaisesti

luova /lˈuova/ (adj)
creativo
  sellainen, jolla on luovuutta; joka kykenee luomaan tai keksimään uutta

lupa /lˈupa/ (n)
permesso
  suostumus

lupaus /lˈupaus/ (n)
promessa
  sitoumuksen tai vakuutuksen ilmaus

lupiini /lˈupɪːnɪ/ (n)
lupino
  hernekasvien heimoon kuuluvan lupiinien () suvun kasvi

lusikka /lˈusɪkːa/ (n)
cucchiaio
  löysän tai nestemäisen ruoan nauttimiseen tai sekoittamiseen tarkoitettu ruokailuväline

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (adj)
luterano, luterana
  luterilaiseen kristinuskon haaraan liittyvä, sen mukainen

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (n)
luterano
  luterilaista uskoa harjoittava

lutetium /lˈutetium/ (n)
lutezio
  eräs alkuaine

lutka /lˈutka/ (n)
baldracca
  horo; seksuaalisesti hyvin aktiivinen nainen, joka harrastaa irtosuhteita

luu /lˈuː/ (n)
osso
  (anatomia) kalkkinen selkärankaisen eläimen sisäisen tukirangan eli luurangon osa

luukku /lˈuːkːu/ (n)
osteriggio
  aukon peittävä levymäinen osa, kansi, joka voidaan avata ja sulkea

luulla /lˈuːlla/ (v)
credere
  kuvitella jotakin, joka ei välttämättä pidä paikkaansa, uskoa tietävänsä

luulosairas /lˈuːlosˌairas/ (n)
ipocondriaco
  henkilö, joka luulee hänellä olevan sairaus

luultavasti /lˈuːltavˌastɪ/ (adv)
probabilmente
  oletettavasti, arvatenkin, uskottavasti

luumarja /lˈuːmarja/ (n)
drupa
  mehevä hedelmä, jonka siemen on mallon ympäröimän kiven sisällä

luumen /lˈuːmen/ (n)
lumen
  valovirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lm)

luumu /lˈuːmu/ (n)
prugna, susina
  mikä tahansa luumujen alasukuun () kuuluva -suvun puulaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä
susino
  mikä tahansa -hedelmäpuun alalaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä

luumupääaratti /lˈuːmupˌæːarˌatːɪ/ (n)
pappagallo marezzato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luumupääkaija /lˈuːmupˌæːkaija/ (n)
parrocchetto testaprugna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

luuranko /lˈuːraŋko/ (n)
scheletro
  selkärankaisen luinen tukiranka

luuri /lˈuːrɪ/ (n)
cornetta
  puhelimen kädessä pidettävä osa, joka sisältää mikrofonin ja kuulokkeen

luuta /lˈuːta/ (n)
scopa, granata
  yl. varrellinen varvuista kimpuksi koottu lakaisuväline

luutapallo /lˈuːtapˌallo/ (n)
broomball
  eräs pallopeli

luutnantti /lˈuːtnantːɪ/ (n)
tenente
  vänrikin ja yliluutnantin arvojen väliin sijoittuva sotilasarvo; sellaisen arvon haltija

luuttu /lˈuːtːu/ (n)
liuto
  keskiajalta lähtien Euroopassa käytetty kielisoitin

luuydin /lˈuːydɪn/ (n)
midollo
  suurimpien luiden sisällä ontelossa oleva pehmeä kudos, joka ei ole kovaa luuta

luvata /lˈuvata/ (v)
promettere
  vakuuttaa, että jokin tulee tapahtumaan, antaa vakuutus, lupaus jostakin, joka tulee tapahtumaan

luxemburg /lˈuksemburɡ/ (n)
lussemburghese
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva germaaninen kieli, jota puhutaan Luxemburgissa ja osassa Belgiaa, Ranskaa ja Saksaa (kielitunnus: lb; sanalista)

lyhde /lˈyhde/ (n)
covone
  ennen leikkuupuimureiden aikaa elonkorjuussa leikatusta viljasta valmistettu sylin täysi kimppu, jotka kasataan kuhilaiksi pellolle viljan kuivatusta ja alkusäilytystä varten ennen puintia

lyhenne /lˈyhenne/ (n)
abbreviazione
  lyhennetty versio jostakin sanasta

lyhentää /lˈyhentæː/ (v)
abbreviare
  tehdä lyhyemmäksi

lyhty /lˈyhty/ (n)
lanterna
  laite, joka tuottaa valoa yleensä polttamalla polttoainetta

lyhtykoiso /lˈyhtykˌoiso/ (n)
alchechengi
  koisokasvi Physalis alkekengi, jonka hedelmää peittää lyhtymäinen kirkkaan oranssi verhiö

lyhyesti /lˈyhyˌestɪ/ (adv)
brevemente
  lyhyessä muodossa, lyhyessä ajassa, lyhyellä tavalla

lyhyt /lˈyhyt/ (adj)
corto, breve
  sellainen, joka on pituudeltaan vähäinen, pituussuunnassa pieni

lyhytelokuva /lˈyhytˌelokˌuva/ (n)
cortometraggio
  täysimittaista elokuvaa lyhyempi, yleensä alle tunnin, toisinaan vain minuutteja kestävä elokuva

lyhytnokkakakadu /lˈyhytnˌokːakˌakadu/ (n)
cacatua nero beccocorto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lyijy /lˈyijy/ (n)
piombo
  metallinen aine, kemiallinen merkki Pb

lyijykynä /lˈyijykˌynæ/ (n)
matita, lapis
  kirjoitus- tai piirustusväline, jossa on kiinteä puiseen kuoreen tai täytekynään sijoitettu grafiitti- ja savitäyte

lyijyvahanokka /lˈyijyvˌahanˌokːa/ (n)
astrilde codanera
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lymfooma /lˈymfoːma/ (n)
linfoma
  imukudoksesta, tavallisimmin imusolmukkeista lähtöisin oleva syöpä

lymykaija /lˈymykˌaija/ (n)
pappagallo terragnolo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

lymyluura /lˈymylˌuːra/ (n)
pitta formichiera elusiva
  eräs luurien sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lynkkaus /lˈyŋkːaus/ (n)
linciaggio
  väkijoukon suorittama omavaltainen teloitus

lypsy /lˈypsy/ (n)
mungitura
  toimenpide, jolla lehmän ja kutun, joskus muidenkin nisäkkäiden utareiden nisistä puserretaan maito ulos

lypsykone /lˈypsykˌone/ (n)
macchina mungitrice
  karjanhoidossa käytettävä laite, joka alipaineen avulla imee maidon karjan utareista

lypsää /lˈypsæː/ (v)
mungere
  ottaa maitoa lehmän tai muun lypsykarjan utareista

lyydialainen /lˈyːdɪalˌainen/ (n)
lidico
  Lyydian asukas

lyyra /lˈyːra/ (n)
lira
  antiikin Kreikassa runonlausunnan säestämiseen käytetty kielisoitin

lyödä /lˈyødæ/ (v)
colpire
  iskeä kerran
battere, colpire
  iskeä palloa mailalla
catturare
  tehdä siirto, joka oikeuttaa poistamaan vastustajan nappulan ja sijoittamaan oman nappulansa sen paikalle
scommettere
  panostaa rahaa peliin tai vedonlyöntiin, jolloin voittaja saa asetetut panokset
battere
  voittaa kilpailussa tai taistelussa
  (sydämestä) pumpata verta säännöllisellä supistumisliikkeellä, sykkiä
suonare
  kellosta: lyödä kelloa siten, että se soi; yleisemmin: tuottaa äänimerkki
coniare
  valmistaa metallirahaa

lyömäsoitin /lˈyømæsˌoitɪn/ (n)
strumento a percussione
  soitin, jonka lyöminen erityisellä kapulalla tai käsin saa aikaan soittimelle ominaisen värähtelyn ja sitä kautta äänen

lyönti /lˈyøntɪ/ (n)
battuta
  yksittäinen isku, sivallus

lähde /lˈæhde/ (n)
fonte, sorgente
  paikka, jossa valuu pohjavettä maasta, maan pintaan avautuvasta vesisuonesta, vesilähde
  paikka tai kappale, josta jokin aine, säteily, energia jne. on peräisin
  tiedon tms. alkuperä
sorgente
  paikka, jossa nestettä tai kaasua työntyy ulos maasta

lähdekoodi /lˈæhdekˌoːdɪ/ (n)
codice sorgente
  (ohjelmointi) tekstitiedosto, joka on tarkoitettu käännettäväksi ohjelmointikielen kääntäjällä

lähdeluettelo /lˈæhdeluˌetːelo/ (n)
bibliografia
  yleensä kirjallisen teoksen lopussa oleva määrä- tai vapaamuotoinen luettelo, josta ilmenevät teoksen pohjana ja tukena käytetyt lähteet

läheinen /lˈæheinen/ (adj)
intimo
  lähellä sijaitseva

lähellä /lˈæhellæ/ (adv)
accanto
  lyhyen matkan tai ajan päässä
  samankaltaisesta tai yhteenkuuluvasta
  hyvin mahdollisesti tai melkein tapahtuvasta

lähes /lˈæhes/ (adv)
quasi
  melkein, miltei, likipitäen

lähestyminen /lˈæhestˌymɪnen/ (n)
approccio
  lähestyä-verbistä muodostettu teonnimi

lähestymistapa /lˈæhestymˌistapa/ (n)
approccio
  tapa jolla ongelman ratkaisuun lähdetään tai asiaa tarkastellaan

lähestyä /lˈæhestˌyæ/ (v)
avvicinarsi
  tulla lähemmäksi jjkta/jtak

lähetin /lˈæhetɪn/ (n)
trasmettitore
  elektroninen laite, joka lähettää kantoaaltoon koodattua signaalia antennin kautta eetteriin

lähetti /lˈæhetːɪ/ (n)
corriere, messaggero
  viestejä, esim. kirjeitä ja muita lähetyksiä perille kuljettava henkilö
alfiere
  shakkinappula (♝ tai ♗), joka liikkuu shakkilaudalla joko mustia tai valkoisia diagonaaleja pitkin

lähettäjä /lˈæhetːˌæjæ/ (n)
mittente
  se joka lähettää

lähettää /lˈæhetːæː/ (v)
inviare, mandare
  panna joku matkaan (johonkin muualle)
  antaa viesti tai esine kuljetettavaksi vastaanottajalle, erityisesti postitse
emettere
  levittää signaalia tai energiaa
trasmettere, diffondere
  välittää televisio- tai radio-ohjelmaa

lähetys /lˈæhetys/ (n)
invio
  jonkin asian lähettämisen toteutus
invio, spedizione
  lähetetty esine tai materia
trasmissione
  ohjelmien julkaisu julkisessa (suoratoisto-) verkossa siten, että ne ovat vastaanotettavissa; lähetetty ohjelma
missione
  eräiden uskontojen harjoittamiseen liittyvä toimi, jossa julistetaan sanaa niille, jotka eivät sitä tunne, lähetystyö

lähimmäinen /lˈæhɪmmˌæinen/ (n)
prossimo
  (uskonnollinen) läheinen ihminen, oman kansan jäsen, ystävä

lähin /lˈæhɪn/ (adj)
diretto
  etäisyydeltään kaikista lyhimmän matkan päässä

lähiverkko /lˈæhɪvˌerkːo/ (n)
rete locale
  paikallinen, esimerkiksi rakennuksen sisäinen tietoverkko

lähteä /lˈæhteæ/ (v)
partire
  alkaa mennä; mennä pois, poistua
allontanarsi
  kuolla, poistua keskuudestamme

lähtölaskenta /lˈæhtølˌaskenta/ (n)
conto alla rovescia
  avaruusraketin laukaisussa tehtävät toimenpiteet, jotka suoritetaan aikataulun mukaan siten että saavutetaan nolla raketin sytytyshetkellä

lämmin /lˈæmmɪn/ (adj)
caldo
  sellainen, jonka lämpötila on tavanomaista korkeampi tai pysyvästi korkeahko ja tuntuu monista aistittuna sopivalta tai miellyttävältä

lämmin rintama /lˈæmmɪn rˈintama/ (n)
fronte caldo
  kahden ominaisuuksiltaa erilaisen troposfäärin ilmamassan välinen epäjatkuvuuskerros; lämpimän ilman virtaus matalapaineen mukana

lämmittää /lˈæmmɪtːæː/ (v)
riscaldare
  tehdä lämpimäksi; säteillä lämpöä

lämpö /lˈæmpø/ (n)
calore
  lämpötilaa nostava energia, jonka syntyy tai kuluu jossakin reaktiossa tai olomuodon muutoksessa

lämpömittari /lˈæmpømˌitːarɪ/ (n)
termometro
  laite, jolla mitataan lämpötiloja

lämpöpumppu /lˈæmpøpˌumpːu/ (n)
pompa di calore
  laite, joka siirtää lämpöä paikasta toiseen ja erityisesti kykenee jäähdyttämään (käytetään mm. jääkaapeissa ja ilmastointilaitteissa); pystyy myös päinvastaiseen suuntaan toimimalla lämmittämään

lämpötila /lˈæmpøtˌila/ (n)
temperatura
  (fysiikka) termodynaaminen suure, lämpöliikkeen voimakkuutta vastaava kappaleen tai aineen ominaisuus, joka kertoo kuinka kuuma tai kylmä jokin on

lännenhelttamesikko /lˈænnenhˌeltːamesˌikːo/ (n)
bargigliuto minore
  eräs helttamesikoiden sukuun kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

lännenkoukkukakadu /lˈænneŋkˌoukːukˌakadu/ (n)
corella occidentale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

länsi /lˈænsɪ/ (n)
ovest, occidente
  pääilmansuunta etelän ja pohjoisen välissä , etelästä 90 astetta myötäpäivään pohjoisella pallonpuoliskolla

länsituuli /lˈænsɪtˌuːlɪ/ (n)
zèffiro
  lännestä puhaltava tuuli, lännen puoleinen tuuli, erityisesti pohjoisen pallonpuoliskon keskileveyksillä vallitseva tuulensuunta

läntinen /lˈæntɪnen/ (adj)
occidentale
  sellainen, joka sijaitsee lännessä, lännessä oleva tai lännestä tuleva; läntiseen maailmaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

läpikuultava /lˈæpɪkˌuːltava/ (adj)
traslucido
  sellainen jonka läpi valo kuultaa ja ei läpinäkyvä

läpimitta /lˈæpɪmˌitːa/ (n)
diametro
  kuvion tai kappaleen, tai tämän poikkileikkauspinnan, halkaisijan pituus

läpimurto /lˈæpɪmˌurto/ (n)
breccia
  huomattava ja nopea edistys; uusi löytö tai esteen poistuminen

läpinäkyvä /lˈæpɪnˌækyvæ/ (adj)
trasparente
  (optiikka) sellainen materiaali, jonka läpi ihminen näkee, koska valo läpäisee sen erinomaisesti

läsnäolo /lˈæsnæˌolo/ (n)
presenza
  oleminen paikalla jossain

lätäkkö /lˈætækːø/ (n)
pozzanghera
  sadeveden täyttämä pieni kuoppa maassa

lävistys /lˈævɪstys/ (n)
piercing
  kehoon tehty reikä, jotta koru voidaan kiinnittää

lävistäjä /lˈævɪstˌæjæ/ (n)
diagonale
  tasokuvion etäisimmät pisteet yhdistävä jana

lävistäjämatriisi /lˈævɪstˌæjæmˌatrɪːsɪ/ (n)
matrice diagonale
  neliömatriisi, jossa kaikki lävistäjälle (vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan) kuulumattomat alkiot ovat nollia

lääke /lˈæːke/ (n)
farmaco, medicinale
  ihmisen tai eläinten elimistössä sairautta tai sen oireita parantava tai elintoimintoja muuttava, Suomessa lääkelain säädösten mukainen, aine tai valmiste

lääketiede /lˈæːketˌiede/ (n)
medicina
  terveyden ylläpitämisen ja palauttamisen hoitomenetelmien ja lääkkeiden vaikutusten tieteellinen tutkimus; jakautuu lukuisiin osa-alueisiin

lääketieteellinen /lˈæːketˌieteːllɪnen/ (adj)
medico
  lääketieteeseen kuuluva tai liittyvä

lääkäri /lˈæːkærɪ/ (n)
medico, dottore, dottoressa
  ihmisten sairauksia tunnistava ja hoitava, siihen koulutuksen saanut ja lääketieteen lisensiaatin tutkinnon suorittanut terveysammattilainen

löhötä /lˈøhøtæ/ (v)
stravaccarsi, svaccarsi
  maata toimettomana, laiskotella, makoilla

lössi /lˈøssɪ/ (n)
loess
  hienojakoinen, pölymäinen maalaji, joka on syntynyt jäätikön jauhaessa alla olevaa kalliota

löytää /lˈøytæː/ (v)
trovare
  nähdä jokin esine tai asia, joka on ollut kadoksissa tai jota on muuten kaivannut

löytötavaratoimisto /lˈøytøtˌavaratˌoimɪsto/ (n)
ufficio oggetti smarriti
  paikka jossa säilytetään löydettyjä tavaroita ja josta niitä voi hakea

maa /mˈaː/ (n)
terra, paese
  maapallon kiinteä pinta; kuiva maa veden tai ilman vastakohtana
terra
  aine, josta maa koostuu; maa-aines; multa
  alue, joka on jonkun omistuksen kohteena tai jota käytetään viljelykseen tai hyödynnetään muuten
paese, terra, stato
  valtio
colore, seme
  jokin tavallisen korttipakan neljästä ryhmästä (pata, hertta, risti, ruutu)

maahanmuuttaja /mˈaːhanmˌuːtːaja/ (n)
immigrato
  maahan ulkomailta muuttava henkilö

maahumala /mˈaːhumˌala/ (n)
edera terrestre
  matalana kasvava rönsyilevä monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

maailma /mˈaːɪlma/ (n)
mondo
  planeetta Maa

maailmanennätys /mˈaːɪlmanˌennætys/ (n)
primato mondiale
  maailman paras tulos jossakin lajissa

maailmankaikkeus /mˈaːɪlmˌaŋkaikːeus/ (n)
universo
  kaikki olevainen

maailmanloppu /mˈaːɪlmˌanlopːu/ (n)
fine del mondo
  (ihmisen) elämän päättyminen maapallolla

maailmanmatkaaja /mˈaːɪlmˌanmatkˌaːja/ (n)
giramondo
  laajasti matkusteleva henkilö

maajoukkue /mˈaːjoukːˌue/ (n)
nazionale
  tiettyä maata tai kansallisuutta edustava urheilujoukkue

maakaasu /mˈaːkaːsu/ (n)
gas naturale
  tavallisesti lähes kokonaan metaanista koostuva fossiilinen polttoaine, joka on syntynyt ajan saatossa anaerobisen toiminnan myötä maaperässä

maakeskisyys /mˈaːkeskɪsyːs/ (n)
geocentrismo
  ptolemaiolainen, maakeskinen maailmankuva

maakotka /mˈaːkotka/ (n)
aquila reale
  () haukkojen heimoon kuuluva kookas päiväpetolintu, Yleisväriltään ruskea lintu, jonka siipien kärkiväli saattaa ylittää kaksi metriä.

maakrapu /mˈaːkrapu/ (n)
marinaio d'acqua dolce
  henkilö joka ei pidä elämästä laivalla tai ei ole tottunut elämään merellä (laivalla)

maakreivi /mˈaːkreivɪ/ (n)
langravio
  lähinnä kreivin tai markiisin arvonimi Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa; joskus vaaliruhtinas

maakunnallinen /mˈaːkunnˌallɪnen/ (adj)
provinciale
  maakuntiin, maakuntien tasoon tai niiden hallintoon liittyvä

maalainen /mˈaːlainen/ (adj)
agreste
  maaseudulle ominainen

maalari /mˈaːlarɪ/ (n)
pittore
  ammattihenkilö, joka maalaa

maalata /mˈaːlata/ (v)
dipingere
  levittää jnk pinnan päälle maalia
  tehdä maalaus

maalaus /mˈaːlaus/ (n)
quadro, dipinto
  taidemaalarin maalaamalla tekemä taideteos
pittura, quadro
  maalaamalla tehty pinnoite; maalaajan työpanos, maalaustyö, missä tehdään yleensä värillinen päällyste halutun ulkonäön ja suojauksen aikaansaamiseksi

maalaustaide /mˈaːlaustˌaide/ (n)
pittura
  (kuvataide) taidemuoto, missä taideteokset syntyvät taiteilijan tekeminä maalaamalla

maalausteline /mˈaːlaustˌelɪne/ (n)
cavalletto
  taidemaalarin apuväline, joka pitää kankaan tukevasti paikallaan maalaamisen aikana

maali /mˈaːlɪ/ (n)
vernice, pittura
  pinnoitukseen käytettävä aine, joka suojaa pintaa ja muuttaa sen väriä
arrivo, traguardo, porta
  joissakin urheilulajeissa paikka, johon yritetään päästä tai johon kilpailu päättyy maaliviivan ylityttyä
gol
  joissakin urheilulajeissa kohde, johon yritetään osua; maalitaulu
volta
  kohde johon yritetään osua

maalikamera /mˈaːlɪkˌamera/ (n)
fotofinish
  kamera joka kuvaa urheilukilpailun maaliintulijat tulosten selvittämiseksi

maalikuningas /mˈaːlɪkunˌiŋŋas/ (n)
capocannoniere
  palloilulajeissa jonkin sarjan tai turnauksen eniten maaleja tehnyt pelaaja, paras maalintekijä

maalipotku /mˈaːlɪpˌotku/ (n)
rimessa dal fondo
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajan (yleensä maalivahdin) tehtäväksi annettu palloa potkaisemalla tehtävä pelinavaus, joka tuomitaan, kun pallo on mennyt hyökkäävän joukkueen pelaajasta yli päätyrajan

maaliskuu /mˈaːlɪskuː/ (n)
marzo
  vuoden kolmas kuukausi, kuukausi helmikuun ja huhtikuun välissä

maalivahti /mˈaːlɪvˌahtɪ/ (n)
portiere
  joidenkin joukkuelajien pelaaja, jonka tehtävänä on puolustaa omalla maalilla pyrkien estämään pelivälineen pääsy omaan maaliin

maallikko /mˈaːllɪkːo/ (n)
profano
  henkilö, jolla ei ole ammatillista asiantuntemusta tietystä alasta

maamerkki /mˈaːmerkːɪ/ (n)
punto di riferimento
  ympäristöstään erottuva luonnonmuodostelma tai korkea rakennus tms.

maanalainen /mˈaːnalˌainen/ (adj)
sotterraneo
  maanpinnan alainen, sellainen, joka on maan alla, maan alla sijaitseva tai elävä

maanantai /mˈaːnantai/ (n)
lunedì
  viikon ensimmäinen päivä Euroopassa ja ISO 8601 -standardia noudattavissa järjestelmissä, viikonpäivä sunnuntain ja tiistain välissä

maanjäristys /mˈaːnjærˌistys/ (n)
terremoto, sisma
  maan kallioperän tärähtely, joka on voimakkaana haitallista ihmisille ja rakennuksille

maanmies /mˈaːnmies/ (n)
connazionale, compatriota
  saman maan kansalainen, samasta valtiosta lähtöisin oleva henkilö

maanmittari /mˈaːnmɪtːˌarɪ/ (n)
geometra
  henkilö, joka suorittaa maamittauksia tai jolla on alan koulutus

maanmittaus /mˈaːnmɪtːaus/ (n)
agrimensura
  toiminta, jossa määritetään mittausten avulla Maan pinnalla olevien kohteiden sijaintia, kokoa ja muotoa

maanosa /mˈaːnosa/ (n)
continente
  mikä tahansa maapallon suurista maa-alueista, joiden paikoin epäselvät rajat on määritelty osin maantieteellisesti, osin poliittisesti; yhteensä maanosia hahmotetaan, ajatellaan olevan, seitsemän kappaletta

maanpetos /mˈaːmpetos/ (n)
collaborazionismo
  valtion turvallisuuteen tai muihin etuihin kohdistuva rikos; sotiminen kotimaataan vastaan tai vakoilu vieraan valtion hyväksi

maantie /mˈaːntie/ (n)
strada di campagna
  tieliikennettä varten tehty yleensä valtion omistama yleinen tie

maantiede /mˈaːntiede/ (n)
geografia
  Maan pintaa ja sen ilmiöitä tutkiva tiede; geografia

maantierosvo /mˈaːntierˌosvo/ (n)
bandito
  maantien varrella ohikulkijoita vaaniva ja ryöstävä varas

maantieteellinen /mˈaːntietˌeːllɪnen/ (adj)
geografico
  sellainen, joka liittyy maantieteeseen, maantieteen alaan kuuluva

maantieteellisesti /mˈaːntietˌeːllɪsˌestɪ/ (adv)
geograficamente
  maantieteen kannalta, mukaisesti tai siihen liittyen

maantieteilijä /mˈaːntietˌeilɪjæ/ (n)
geografa
  henkilö, joka harjoittaa maantiedettä ammatikseen; maantieteen tutkija ja asiantuntija

maanviljelijä /mˈaːnvɪljˌelɪjæ/ (n)
agricoltore, contadino
  henkilö, joka saa toimeentulonsa maata viljelemällä

maanviljely /mˈaːnvɪljˌely/ (n)
agricoltura
  valikoima tekniikoita ja käytäntöjä, joilla ruokaa ja muita hyödykkeitä tuotetaan kasvattamalla hyötykasveja järjestelmällisesti

maaorja /mˈaːorja/ (n)
servo
  henkilö, joka on sidottu ilman muutto-oikeutta omaan asuinpaikkaansa jonka omistaa joku toinen, voidaan myös määrätä korvaamaan työllä herralleen hänen omistamansa omaisuuden käytöstä

maapallo /mˈaːpallo/ (n)
globo, terra
  Maa-planeetta; kolmas planeetta Auringosta lukien

maapähkinä /mˈaːpæhkˌinæ/ (n)
arachide
  eräs hernekasveihin kuuluva kasvi ()

maaseutu /mˈaːseutu/ (n)
campagna
  harvaan asuttu, us. haja-asutettu alue kaupunkien ulkopuolella

maasiira /mˈaːsɪːra/ (n)
armadillo volgare, onisco, porcellino di terra
  siirojen lahkoon kuuluva ryhmä () maalla eläviä äyriäisiä

maasika /mˈaːsɪka/ (n)
oritteropo
  Saharan eteläpuolisilla alueilla Afrikassa elävä termiittejä syövä eläinlaji (Orycteropus afer)

maastamuuttaja /mˈaːstamˌuːtːaja/ (n)
emigrante
  maasta pois muuttava henkilö

maastaveto /mˈaːstavˌeto/ (n)
stacco da terra
  voimailuliike, jossa paino nostetaan maasta lantion kohdalle jalat suoristaen

maasto /mˈaːsto/ (n)
terreno
  luonnonvarainen, usein pinnanmuodoiltaan vaihteleva, luonnollinen ympäristö retkeilytarkoituksessa, metsästyksessä tai sotatoimien yhteydessä

maasälpä /mˈaːsælpæ/ (n)
feldspato
  eräitä mineraaleja

maata /mˈaːta/ (v)
giacere
  olla makuuasennossa

maatalous /mˈaːtalous/ (n)
agricoltura
  elinkeino, jossa tuotetaan ruokaa ja rehua sekä muita tuotteita raaka-aineeksi kasvattamalla tiettyjä viljelykasveja ja tuotantoeläimiä

maatila /mˈaːtɪla/ (n)
fattoria, tenuta
  tila, jolla harjoitetaan maataloutta ja jolla on tätä varten tarvittavat rakennukset ja muut tuotantovälineet

maatuska /mˈaːtuska/ (n)
matriosca
  puusta valmistettu naishahmoinen nukke, joka on ontto niin, että sen sisälle voidaan asettaa sarja samanlaisia, mutta aina hieman toistaan pienempiä nukkeja

maavarsi /mˈaːvarsɪ/ (n)
rizoma
  kasvien maanpinnan alapuolella kasvava varsi

maaöljy /mˈaːøljy/ (n)
petrolio
  kuolleista muinaisista eliöistä kerrostunutta ja maankuoren paineessa ja kuumuudessa muodostunutta, maankuoren onkaloissa esiintyvää eripituisista hiilivedyistä koostuvaa hiekansekaista nestettä

madagaskarinkaijanen /mˈadaɡˌaskarˌiŋkaijanen/ (n)
inseparabile testagrigia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

madagaskarinkanahaukka /mˈadaɡˌaskarˌiŋkanahˌaukːa/ (n)
astore di Henst
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

madagaskarintöyhtöhaukka /mˈadaɡˌaskarˌintøyhtøhˌaukːa/ (n)
baza del Madagascar
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

made /mˈade/ (n)
bottatrice
  (kalat) makeassa vedessä elävä turskakaloihin kuuluva petokala ()

madella /mˈadella/ (v)
strisciare
  liikkua kiemurtelemalla maata pitkin, luikerrella
  käyttäytyä alentuvasti jonkun edessä
andare a passo di lumaca, scorrere lentamente
  kulkea hitaasti

madrigaali /mˈadrɪɡˌaːlɪ/ (n)
madrigale
  yleensä lyhyt ja rakkausaiheinen runo
  eräs kaksi- tai useampiääninen laulumuoto

mafia /mˈafɪa/ (n)
mafia
  alun perin sisilialainen rikollis- ja terrorijärjestö

mafioso /mˈafɪˌoso/ (n)
mafioso
  mafian jäsen

magenta /mˈaɡenta/ (n)
magenta
  ei kovin tumma sinipunainen väri

magma /mˈaɡma/ (n)
magma
  maan sisällä olevaa sulaa kivimassaa, joka tulivuorenpurkauksen yhteydessä valuu ulos tai räjähtää. Kun magma valuu ulos vuoren sisältä, sanotaan sitä laavaksi

magneetti /mˈaɡneːtːɪ/ (n)
magnete, calamita
  voimakkaasti magneettinen kappale, joka luo ympärilleen magneettikentän

magneettikenttä /mˈaɡneːtːɪkˌentːæ/ (n)
campo magnetico
  kenttä, jonka aiheuttaa sähkövarausten liike (sähkövirta) tai muuttuva sähkökenttä

magneettinauha /mˈaɡneːtːɪnˌauha/ (n)
nastro magnetico
  magneettisella materiaalilla, usein rautaoksidilla päällystetty muovinauha, johon tallennetaan ääntä, kuvaa tai dataa avokelanauhurilla tai kasetin sisälle kelattuna

magneettinen /mˈaɡneːtːɪnen/ (adj)
magnetica
  sellainen, jolla on magnetismin mukainen ominaisuus vars. kyky vetää puoleensa rautaa

magnesium /mˈaɡnesium/ (n)
magnesio
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

magnetiitti /mˈaɡnetˌiːtːɪ/ (n)
magnetite
  magneettinen rautamalmi, Fe₃O₄

magnetismi /mˈaɡnetˌismɪ/ (n)
magnetismo
  kappaleiden välistä vetovoimaa ilmentävien fysikaalisten ilmiöiden joukko

magnetosfääri /mˈaɡnetˌosfæːrɪ/ (n)
magnetosfera
  avaruuden osa, johon planeetan magneettikenttä vaikuttaa voimakkaasti

mahakatarri /mˈahakatˌarrɪ/ (n)
gastrite
  mahalaukun limakalvon tulehdus

mahalaukku /mˈahalˌaukːu/ (n)
pancia
  ruoansulatuselimistön osa, ruokatorven jatkeena oleva ruoansulatuskanavan laajentuma, jossa varsinainen ruoansulatus alkaa

maharadža /mˈaharˌadʒa/ (n)
maragià
  Intian kuningaskuntia hallinneen hindulaisen hallitsijan arvonimi

mahdollinen /mˈahdollɪnen/ (adj)
possibile
  ehkä tapahtuva; toteutettavissa oleva; sellainen johon suodaan mahdollisuus

mahdollisesti /mˈahdollɪsˌestɪ/ (adv)
forse
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

mahdollistaja /mˈahdollˌistaja/ (n)
ammaliatore
  se, joka mahdollistaa

mahdollisuus /mˈahdollɪsuːs/ (n)
possibilità, opportunità
  yksi vaihtoehdoista
possibilità
  todennäköisyys, että jotain tapahtuu

mahdoton /mˈahdoton/ (adj)
impossibile
  ei mahdollinen

mahla /mˈahla/ (n)
linfa
  lehtipuiden johtosolukoissa kasvikauden alussa virtaava makeahko ja siirappimainen maitiaisneste, jota on kerätty keväisin juotavaksi

mahonki /mˈahoŋkɪ/ (n)
mogano
  yleisnimitys useiden trooppisten puiden, usein aitomahonkeihin kuuluville, punasävyisille koville puille

mahtailu /mˈahtailu/ (n)
sbruffoneria
  mahtaileminen

mahtava /mˈahtava/ (adj)
grandioso
  sellainen, jolla on mahtia eli kykyä vaikuttaa johonkin
fantastico
  upea, poikkeuksellisen suuri, kunnioitusta herättävä

maila /mˈaila/ (n)
mazza, racchetta
  eräisiin urheilulajeihin kuuluva yhdellä kädellä tai molemmin käsin pideltävä peliväline, millä lyödään tai isketään palloa, kiekkoa tai muuta vastaavaa liikuteltavaa pelivälinettä

maili /mˈailɪ/ (n)
miglia
  anglosaksinen pituusmitta, 5 280 jalkaa eli noin 1 609 metriä

maine /mˈaine/ (n)
reputazione
  se, minkälainen käsitys muilla ihmisillä on jostakusta

maininki /mˈainɪŋkɪ/ (n)
flutti
  tuulen nostama usein yksinäinen aalto, joka etenee vielä tuulen laannuttua

mainita /mˈainɪta/ (v)
menzionare
  antaa lyhyt ilmoitus; jstk, sanoa t. kertoa lyhyesti ohimennen

mainostaja /mˈainostˌaja/ (n)
inserzionista
  taho, joka mainostaa jossakin

maisema /mˈaisema/ (n)
paesaggio
  näkymä luontoon tai rakennettuun alueeseen

maissi /mˈaissɪ/ (n)
mais, granturco, granoturco
  viljelyskasvi Zea mays, joka on peräisin Väli-Amerikasta ja jonka syötävät siemenet ovat kukinnon määräämissä tasaisissa riveissä

maissintähkä /mˈaissɪntˌæhkæ/ (n)
pannocchia
  maissin pitkänomainen hedelmystö, jossa siemenet ovat kiinni

maiti /mˈaitɪ/ (n)
latte
  koiraskaloilla mätimunat hedelmöittävä aine, kalan sperma

maito /mˈaito/ (n)
latte
  neste, jota nisäkkäät erittävät pienten jälkeläistensä imettäväksi
  maito myytynä ja tarjoiltuna ihmisravinnoksi

maitohammas /mˈaitohˌammas/ (n)
dente da latte
  lapsille ensimmäisinä kasvavat hampaat, jotka korvautuvat myöhemmin pysyvillä hampailla

maitohappo /mˈaitohˌapːo/ (n)
acido lattico
  orgaaninen happo, jota muodostuu maitohappokäymisessä, jossa maitohappobakteerit muuttavat hiilihydraatteja, esimerkiksi laktoosia maitohapoksi

maitojauhe /mˈaitojˌauhe/ (n)
latte in polvere
  maidosta kuivattamalla saatu jauhe

maitokahvi /mˈaitokˌahvɪ/ (n)
caffè latte
  kahvi jossa on maitoa; joskus tarkoitetaan erikoiskahveja

maitokauppa /mˈaitokˌaupːa/ (n)
latteria
  kauppaliike, jossa myydään maitoa ja muita maitotuotteita

maja /mˈaja/ (n)
capanna
  pieni, yksinkertainen vakinaiseen t. tilapäiseen käyttöön tehty asumus t. suojapaikka

majakka /mˈajakːa/ (n)
faro
  merenkulun turvaksi tarkoitettu, paikannuskohteena toimiva tornimainen rakennus

majava /mˈajava/ (n)
castoro
  vesistöissä elävä jyrsijä, jompikumpi heimon Castoridae lajeista

majesteetti /mˈajestˌeːtːɪ/ (n)
maestà
  hallitsijan nimitys tai puhuttelu

majoittaa /mˈajoitːaː/ (v)
alloggiare
  sijoittaa asumaan, tarjota tilapäinen asunto

majoneesi /mˈajonˌeːsɪ/ (n)
maionese
  kypsentämätön kastike, joka valmistetaan ruokaöljystä, kananmunasta ja mausteista

majuri /mˈajurɪ/ (n)
maggiore
  kapteenin ja everstiluutnantin väliin sijoittuva sotilasarvo

makaaberi /mˈakaːbˌerɪ/ (adj)
macabro
  kaamea, kammottava

makaroni /mˈakarˌonɪ/ (n)
maccheroni
  koneellisesti valmistettu pastalaji, joka muodostuu lyhyistä pätkistä joiden sisällä on reikä

makea /mˈakea/ (adj)
dolce
  yhden perusmaun mukainen, sokerin makuinen
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, makeampi kuin puolimakea

makea vesi /mˈakea vˈesɪ/ (n)
acqua dolce
  luonnonvesi, joka ei sisällä suolaa, esimerkiksi järvien ja jokien vedet sekä pohjavedet

makedonia /mˈakedˌonɪa/ (n)
macedone
  makedonian kieli (kielitunnus: mk), Makedoniassa puhuttava eteläslaavilainen kieli.

makeus /mˈakeus/ (n)
dolcezza
  se, että on makea

makeuttaa /mˈakeutːaː/ (v)
zuccherare
  lisätä ruoan tai juoman makeutta jotain makeaa ainetta lisäämällä

makeutusaine /mˈakeutusˌaine/ (n)
dolcificante
  makealta maistuva aine, yleensä sokerin korvikkeena; aine jolla voi makeuttaa ruokia ja juomia

makkabilainen /mˈakːabɪlˌainen/ (n)
Macabeo
  Judeassa toiminut kapinallisarmeija seleukidi-imperiumin aikana. Makkabilaisten perustama dynastia hallitsi Juudeaa 164–63 eaa. roomalaisvalloitukseen asti

makkara /mˈakːara/ (n)
salsiccia, insaccato
  suoleen tai muuhun päällykseen tai muottiin tehty lihasta ja sidosaineista ruoaksi valmistettu einestuote

makomako /mˈakomˌako/ (n)
campanaro di Nuova Zelanda
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

makrilli /mˈakrɪllɪ/ (n)
sgombro
  kala, joka elää lähellä vedenpintaa ja syö eläinplanktonia ()

makroni /mˈakronɪ/ (n)
macaron
  macaron; pieni ranskalainen kaksiosainen täytetty marenkimassaleivonnainen

makroskooppinen /mˈakroskˌoːpːɪnen/ (adj)
macroscopico
  mikroskooppisen vastakohta, paljain silmin nähtävissä oleva

makrotaloustiede /mˈakrotalˌoustiede/ (n)
macroeconomia
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii talouden aggregoituja suureita eli aggregaatteja

maksa /mˈaksa/ (n)
fegato
  nisäkkäiden ruoansulatukseen liittyvä suuri rauhanen, jonka erittämät entsyymit hajottavat hiilihydraatit, rasvat ja valkuaisaineet sekä tuhoavat verenkierron mukana tulevia bakteereja ja myrkkyjä ja joka toimii vararavinnon säilytyspaikkana

maksaa /mˈaksaː/ (v)
pagare
  antaa rahallinen korvaus jostakin tavarasta tai palvelusta
costare
  olla jonkin hintainen

maksamakkara /mˈaksamˌakːara/ (n)
salsiccia di fegato
  makkara, jonka oleellisena valmistusaineena on jonkin eläimen maksa

maksimaalinen /mˈaksɪmˌaːlɪnen/ (adj)
massimo
  mahdollisimman suuri, erittäin suuri

maksimi /mˈaksɪmɪ/ (n)
massimo
  arvon suurin mahdollinen määrä tai aste

maksu /mˈaksu/ (n)
pagamento, tassa
  se mitä pitää suorittaman jonkin hyödykkeen tai palvelun saamiseksi

maksukyvyttömyys /mˈaksukyvˌytːømyːs/ (n)
insolvenza
  se, että on maksukyvytön

maksukyvytön /mˈaksukˌyvytøn/ (adj)
insolvente
  henkilö joka on muuten kuin tilapäisesti kykenemätön maksamaan velkojaan ajallaan, eli niiden erääntyessä

maksumuuri /mˈaksumˌuːrɪ/ (n)
a pagamento
  jonkin verkkosisällön, esimerkiksi verkkolehden, ja sen käyttäjien väliin luotu este, joka sallii koko aineiston käyttämisen vain maksua vastaan

maksuväline /mˈaksuvˌælɪne/ (n)
moneta
  väline, jolla maksetaan jotakin, esim. raha

maku /mˈaku/ (n)
gusto
  esteettinen mieltymys vaatteiden, ruoan tai muun vastaavan suhteen

makuaisti /mˈakuˌaistɪ/ (n)
gusto
  ihmisen aisti, joka havaitsee maun

makuuhuone /mˈakuːhˌuone/ (n)
camera da letto, camera
  huone, jossa nukutaan; huone, joka on tarkoitettu nukkumista varten

makuupussi /mˈakuːpˌussɪ/ (n)
sacco a pelo
  vetoketjun avulla pussiksi muotoutuva peite, jota esim. retkeilijät käyttävät

makuuvaunu /mˈakuːvˌaunu/ (n)
vagone letto
  junanvaunu, jossa on makuupaikkoja

malagassi /mˈalaɡˌassɪ/ (n)
malgascio
  Madagaskarilla puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: mg)

malaiji /mˈalaijɪ/ (n)
malese
  (kielitiede) malaijin kieli, austronesialainen kieli, Malesian ja Brunein virallinen kieli. Sanalista

malajalam /mˈalajalam/ (n)
lingua malayalam
  Intiassa puhuttava, tamiliin perustuva dravidalainen kieli (kielitunnus: mal)

malakanriippukaija /mˈalakˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
pappagallo acrobata capoblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

malaria /mˈalarˌia/ (n)
malaria
  hyttysten välityksellä leviävien ja ihmisen maksaan ja edelleen punasoluihin siirtyvien -suvun alkueläinten aiheuttama eräissä muodoissaan hengenvaarallinen kuumetauti

malja /mˈalja/ (n)
calice, coppa
  yleensä pyöreä, matala ja leveä jalallinen juoma-, tarjoilu- tai koristeastia

maljakko /mˈaljakːo/ (n)
vaso, vaso da fiori
  koristeellinen, korkea vedenpitävä astia leikkokukkia ja vastaavia varten

mallas /mˈallas/ (n)
malto
  viljasta, tyypillisesti ohrasta, idättämällä ja kuivattamalla valmistettu tuote, jota käytetään panimoissa oluen raaka-aineena ja polttimoissa sellaisenaan tai viljan ohessa tislattujen alkoholijuomien valmistukseen

mallastamo /mˈallastˌamo/ (n)
malteria
  laitos, jossa mallastetaan, tehdään mallastus

mallastus /mˈallastus/ (n)
maltazione
  oluen ja viskin valmistuksen työvaihe, jossa maltaat liotetaan, idätetään ja kuivataan

malli /mˈallɪ/ (n)
modello
  valmiiksi näytetty tapa tai esimerkki, jonka mukaan pitää toimia

mallintaa /mˈallɪntaː/ (v)
modellare
  muodostaa malliksi

malmi /mˈalmɪ/ (n)
minerale
  (geologia) sellainen luonnon mineraaliesiintymä, josta voidaan taloudellisesti tuottaa metalleja

malta /mˈalta/ (n)
maltese
  Maltalla puhuttava arabialle sukua oleva seemiläinen kieli (kielitunnus: mt)

maltillinen /mˈaltɪllɪnen/ (n)
moderato
  henkilö, jonka poliittiset mielipiteet eivät ole äärimmäisiä

mammanpoika /mˈammampˌoika/ (n)
mammoletta
  hemmoteltu poikalapsi, lellilapsi

mammutti /mˈammutːɪ/ (n)
mammut
  sukupuuttoon kuolleen norsujen suvun (Mammuthus) edustaja

manageri /mˈanaɡˌerɪ/ (n)
impresario
  taiteilijan, ammattiurheilijan yms. liikeasioiden, sopimusten ym. hoitaja

mandaatti /mˈandaːtːɪ/ (n)
mandato
  toimeksianto, toimeksisaanti, valtuutus, etenkin demokraattisessa järjestelmässä kansalta saatu oikeutus johtaa maata

mandariini /mˈandarˌiːnɪ/ (n)
mandarino
  mandariinipuun hedelmä, joka muistuttaa appelsiinia, mutta on sitä pienempi

mandariinisorsa /mˈandarˌiːnɪsˌorsa/ (n)
anatra mandarina
  (erityisesti) -laji tai sen yksilö

mandingo /mˈandɪŋŋo/ (n)
mandingo
  Länsi-Afrikassa puhuttavia mandelaisia kieliä (kielitunnus: man)

mandoliini /mˈandolˌiːnɪ/ (n)
mandolino
  banjoa muistuttava kielisoitin, jossa on neljä kieliparia. Soitetaan plektralla.

mandrilli /mˈandrɪllɪ/ (n)
mandrillo
  paviaanien ja drillin sukuinen, Afrikan Kamerunin ja Gabonin metsissä elävä häntäapinalaji ()

mangaani /mˈaŋŋaːnɪ/ (n)
manganese
  eräs alkuaine, siirtymämetalleihin kuuluva ulkonäöltään rautaa muistuttava harmaanvalkoinen metalli, joka on hyvin haurasta ja hapettuu helposti

mango /mˈaŋŋo/ (n)
mango
  mangopuu, eräs mangojen eli mangopuiden sukuun () kuuluva sumakkikasvien () laji () tai sen yksilö
  edellisten helposti pilaantuva hedelmä

mangrovelaulumesikko /mˈaŋrovelˌaulumesˌikːo/ (n)
succiamiele vario
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mangrovemesikko /mˈaŋrovˌemesˌikːo/ (n)
succiamiele dorsobruno
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

manikealainen /mˈanɪkˌealˌainen/ (adj)
manicheo
  manikealaisuuteen tai manikealaisiin liittyvä

manikealainen /mˈanɪkˌealˌainen/ (n)
manicheo
  manikealaisuuden seuraaja

manilahamppu /mˈanɪlahˌampːu/ (n)
abaca
  banaanisukuisesta kasvista Musa textilis saatava, Filippiineilla kasvatettavan kasvin kuitu, jota käytetään tekstiilien ja paperin valmistukseen

manipulaatio /mˈanɪpulˌaːtɪo/ (n)
manipolazione
  manipulointi, käsittely
  toisen henkilön mielen ohjaileminen haluttuun suuntaan

manipuli /mˈanɪpˌulɪ/ (n)
manipolo
  roomalaisen legioonan 120–160 miehen osasto, joka jakautuu kahteen kenturiaan

mankeli /mˈaŋkelɪ/ (n)
mangano
  laite, jonka pyörivien telojen välissä suoristetaan hieman kosteita tai kuivia liinavaatteita ym.

manner /mˈanner/ (n)
continente
  mannermaa t. suuri yhtenäinen maa-alue meren keskellä, vrt. saari ja maanosa

mannerjalusta /mˈannerjalˌusta/ (n)
piattaforma continentale
  mannerta ympäröivä jyrkkenevään rinteeseen päättyvä merenalainen vyöhyke

mansikka /mˈansɪkːa/ (n)
fragola
  jokin runsaasti viljeltyjä ja villejä lajikkeita sisältävän ruusukasvisuvun jäsen

manteli /mˈantelɪ/ (n)
mandorla
  mantelipuu, pienikokoinen puu (Prunus dulcis)

mantšu /mˈantʃu/ (n)
mancese
  mantšut Mantšuriassa elävä kansa
  sen kieli, kielitunnus: mnc

maolaisuus /mˈaolˌaisuːs/ (n)
maoismo
  Mao Zedongin sosialistinen oppi

marakatti /mˈarakˌatːɪ/ (n)
cercopiteco
  häntäapinoihin lukeutuva apina, josta on useita lajeja

marathi /mˈarathɪ/ (n)
maharatto
  Intiassa puhuttava indoarjalainen kieli (kielitunnus: mar)

maraton /mˈaraton/ (n)
maratona
  juoksukilpailu, jossa juostaan 42,195 km matka
  pitkä työrupeama tms.

marenki /mˈareŋkɪ/ (n)
meringa
  munanvalkuaisesta ja sokerista vatkattu kuorrute tai leivos

margariini /mˈarɡarˌiːnɪ/ (n)
margarina
  kasvi- ja eläinrasvoista valmistettava voin korvike

marginaali /mˈarɡɪnˌaːlɪ/ (n)
margine
  paperin reunaan jätettävä tila

mari /mˈarɪ/ (n)
mari
  aikaisemmin tšeremissi, suomalais-ugrilaisten kielten volgalaiseen ryhmään kuuluva suomen sukukieli, kielitunnus chm; (makrokieli)
  Venäjällä elävän maria puhuvan volgansuomalaisen kansan jäsen

marihuana /mˈarɪhˌuana/ (n)
erba
  kannabis- eli hamppukasvin kukinnot ja lehdet huumeena käytettyinä

marionetti /mˈarɪonˌetːɪ/ (n)
marionetta
  nukketeatterin nivelnukke, sätkynukke

marja /mˈarja/ (n)
bacca
  mehevä, usein pensas- tai varpukasvin hedelmä, jonka seinämä on kokonaan hedelmämaltoa

marjakuusi /mˈarjakˌuːsɪ/ (n)
tasso
  (yleisesti) mikä tahansa marjakuusien () havupuusuku, johon kuuluu muutamia lajeja, suvun kasvi

markiisi /mˈarkɪːsɪ/ (n)
marchese
  eräs aatelisarvo

markiisitar /mˈarkɪːsɪtar/ (n)
marchesa
  markiisin puoliso tai leski

markka /mˈarkːa/ (n)
marco
  useiden maiden rahayksikkö, sata penniä

markkinahäiriö /mˈarkːɪnahˌæirɪø/ (n)
fallimento del mercato
  markkinoiden epäonnistuminen

markkinat /mˈarkːɪnat/ (n)
mercato
  säännöllisin väliajoin (esim. kerran kuussa tai kerran vuodessa) järjestettävä toritapahtuma

markkinointi /mˈarkːɪnˌointɪ/ (n)
marketing
  markkinatutkimuksen, markkinointiviestinnän ja tuotteen jakelun tai asiakaspalvelun muodostama liiketoiminnan kokonaisuus, jolla pyritään kehittämään asiakkaan tarpeita tyydyttävä tuote tai palvelu ja myytyä se asiakkaalle kasvattamalla kysyntää

marmeladi /mˈarmelˌadɪ/ (n)
marmellata
  hillomainen hedelmä- tai marjapohjainen liivatteen avulla hyydytetty sose, joka on rakenteeltaan lähellä murskattua hyytelöä

marmori /mˈarmorɪ/ (n)
marmo
  karbonaattipitoinen kivilaji, jolla on sellainen kovuus ja kiillotettavuus, että sitä voidaan käyttää rakentamiseen ja veistoksiin

marmorimesikko /mˈarmorˌimesˌikːo/ (n)
succiamiele marmorizzato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

marmoripöllökehrääjä /mˈarmorɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana marmorizzato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

marokkolainen /mˈarokːolˌainen/ (adj)
marocchino
  Marokosta peräisin oleva tai Marokkoon liittyvä

marokkolainen /mˈarokːolˌainen/ (n)
marocchino
  pysyvästi Marokossa asuva henkilö

marraskuu /mˈarraskuː/ (n)
novembre
  vuoden yhdestoista kuukausi, kuukausi lokakuun ja joulukuun välissä

marsalkka /mˈarsalkːa/ (n)
maresciallo
  eräissä maissa korkein mahdollinen sotilasarvo, kenraalia korkeampi; osassa maista (kuten Suomessa) voidaan myöntää vain sodanaikaisista ansioista (sotamarsalkka)
  eräissä juhlatilaisuuksissa airuena toimiva henkilö

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (adj)
marziana
  Marsista peräisin oleva

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (n)
marziano
  hypoteettinen Marsista kotoisin oleva olento, Marsin asukas

marsipaani /mˈarsɪpˌaːnɪ/ (n)
marzapane
  jauhetuista manteleista ja tomusokerista tehty elintarvikemassa

marsu /mˈarsu/ (n)
cavia, porcellino d'India
  Etelä-Amerikasta kotoisin oleva jyrsijä ()

martinismi /mˈartɪnˌismɪ/ (n)
martinismo
  eräs kristillinen esoteerinen suuntaus

marxismi /mˈarksɪsmɪ/ (n)
marxismo
  Karl Marxin ajatuksiin perustuva sosialismin suuntaus

marxismi-leninismi /mˈarksɪsmɪlˈenɪnˌismɪ/ (n)
marxismo-leninismo
  Neuvostoliitossa 1920-luvulla kehitetty Karl Marxin ja Vladimir Leninin ajatuksiin perustuva maan virallinen poliittinen ideologia

masennus /mˈasennus/ (n)
depressione
  sairaus, jossa ihmisen mieliala on jatkuvasti alhainen

masennuslääke /mˈasennˌuslæːke/ (n)
antidepressivo
  masennuksen oireita lievittävä lääke; antidepressantti

maserointi /mˈaserˌointɪ/ (n)
maceramento
  uuttomenetelmä, jossa uutettavaa materiaalia liotetaan liuottimessa suhteellisen pitkiä aikoja

masinointi /mˈasɪnˌointɪ/ (n)
complotto
  masinoiminen

maskuliini /mˈaskulˌiːnɪ/ (n)
genere maschile
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa miehiin; maskuliinisukuun kuuluva sana

masokismi /mˈasokˌismɪ/ (n)
masochismo
  nautinto henkisen tai fyysisen kärsimyksen kohteena olemisesta; nautintoa kivusta, nöyryytyksestä, alistettuna olemisesta yms.

masokisti /mˈasokˌistɪ/ (n)
masochista
  henkilö, joka saa mielihyvää itsensä satuttamisesta tai nöyryyttämisestä

massa /mˈassa/ (n)
massa
  pehmeä, amorfinen aine
  suuri väkijoukko, kansa, ihmispaljous
  (fysiikka) aineen ominaisuus; kappaleen hitaus muuttaa liiketilaansa, kun siihen vaikuttaa voima
  ainepaljous, kasoittain tavaroita

massaluku /mˈassalˌuku/ (n)
numero di massa
  luku, joka ilmaisee atomiytimen nukleonien määrän eli protonien ja neutronien summan

masto /mˈasto/ (n)
albero
  (merenkulku) purjelaivan takilan eli rikin päävaruste, johon purjeet kiinnitetään

masturboida /mˈasturbˌoida/ (v)
masturbari
  tuottaa itselleen seksuaalista mielihyvää hyväilemällä sukupuolielimiään, tyydyttää itseään

masurkka /mˈasurkːa/ (n)
mazurka
  kolmijakoinen puolalainen tanssi, jossa pääpaino on kolmannella iskulla

masuuni /mˈasuːnɪ/ (n)
altoforno
  kemiallinen reaktori, jossa rautamalmi pelkistetään metalliseksi raudaksi hiilen avulla

matalapaine /mˈatalapˌaine/ (n)
depressione
  depressio, ilmakehän alue, jossa on ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna alhaisempi ilmanpaine

matara /mˈatara/ (n)
caglio
  jokin mataroiden () sukuun kuuluva kasvi

matelija /mˈatelˌija/ (n)
rettile
  (eläintiede) selkärankaisten eläinten luokka, johon kuuluvat mm. liskot, käärmeet, kilpikonnat ja krokotiilieläimet. Matelijat ovat vaihtolämpöisiä.

matemaatikko /mˈatemˌaːtɪkːo/ (n)
matematico, matematica
  matematiikan tutkija

matemaattinen /mˈatemˌaːtːɪnen/ (adj)
matematico
  sellainen, joka liittyy matematiikkaan, matematiikalle ominainen, matemaattisten lainalaisuuksien alainen

matematiikka /mˈatematˌiːkːa/ (n)
matematica
  deduktiivisen logiikan avulla abstrakteja järjestelmiä tutkiva tieteenala

materia /mˈaterˌia/ (n)
materia
  aine

materiaali /mˈaterɪˌaːlɪ/ (n)
materiale
  aine, aines, josta valmistetaan jotain

materialismi /mˈaterˌialˌismɪ/ (n)
materialismo
  käsitys jonka mukaan todellisuus on aineellinen ja kaikki olemassa oleva koostuu tai on palautettavissa aineeseen, aineellisiin voimiin tai fysikaalisiin tapahtumiin
  tavaran ja maallisen mammonan halu; liittyy kulutuskäyttäytymiseen

materialisti /mˈaterˌialˌistɪ/ (n)
materialista
  materialismin kannattaja
  henkilö, joka pitää aineellisia arvoja henkisiä tärkeämpinä

matikka /mˈatɪkːa/ (n)
mate
  matematiikka

matka /mˈatka/ (n)
viaggio
  siirtyminen paikasta toiseen

matkailu /mˈatkailu/ (n)
turismo
  matkustaminen huvitarkoituksessa; matkusteleminen, turismi

matkalaukku /mˈatkalˌaukːu/ (n)
valigia
  perinteisesti nahasta tai pahvista, nykyisin lujitemuovista tms. valmistettu suljettava, yleensä lukollinen laukku, joka on tarkoitettu matkatavaroiden kuljetukseen ja säilytykseen

matkamittari /mˈatkamˌitːarɪ/ (n)
odometro
  kuljettua matkaa mittaava laite, hodometri

matkapuhelin /mˈatkapˌuhelɪn/ (n)
telefonino, telefono cellulare, cellulare, telefono mobile
  mukana kannettava, langaton, akkutoiminen puhelin

matkatoimisto /mˈatkatˌoimɪsto/ (n)
agenzia turistica
  yritys, joka tarjoaa erilaisia valmismatkoja asiakkailleen

matkia /mˈatkɪa/ (v)
imitare
  jäljitellä, apinoida

matkija /mˈatkɪja/ (n)
imitatore
  henkilö, joka matkii jotakin tai jotakuta

matkijalintuhaukka /mˈatkɪjalˌintuhˌaukːa/ (n)
sparviere imitatore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

matkustaa /mˈatkustaː/ (v)
viaggiare
  tehdä matka, mennä matkalle jonnekin

matkustaja /mˈatkustˌaja/ (n)
passeggero, viaggiatore
  jollakin kulkuneuvolla matkustava henkilö

mato /mˈato/ (n)
verme, baco
  johonkin eläinkunnan matomaiseen pääluokkaan kuuluva matelemalla liikkuva raajaton eläin

matriisi /mˈatrɪːsɪ/ (n)
matrice
  suorakulmainen riveihin ja sarakkeisiin jaettu taulukko, jonka alkiot ovat lukuja, usein reaali- tai kompleksilukuja, tai lausekkeita

matti /mˈatːɪ/ (n)
matto
  pelin tilanne ja päämäärä eli kuninkaaseen kohdistuva lyöntiuhka, jota ei voi enää millään keinolla torjua.

matto /mˈatːo/ (n)
tappeto
  muovista ym. materiaalista valmistettu lattiapinnoite

mattopiiska /mˈatːopˌiːska/ (n)
battipanni
  väline mattojen tamppaamiseen

maukas /mˈaukas/ (adj)
saporito
  hyvältä maistuva

mauri /mˈaurɪ/ (n)
mori
  muinaisen Mauritanian alueella eläneen islaminuskoisen kansan jäsen

maurilainen /mˈaurɪlˌainen/ (adj)
moresco
  maureille ominainen tai maureihin liittyvät liittyvä

mauritiuksenkaija /mˈaurɪtˌiukseŋkˌaija/ (n)
parrocchetto di Mauritius
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

maustaa /mˈaustaː/ (v)
condire
  lisätä mausteita ruokaan

mauste /mˈauste/ (n)
spezia
  Ruokiin ja juomiin toivotun maun saamiseksi ja ruoansulatuksen edistämiseksi lisättävä aine. Usein mausteena toimii maustevihannes tai muu pieninä annoksina käytettävä maultaan voimakas tai aromaattinen kasvin osa.

maustebasilika /mˈaustebˌasɪlˌika/ (n)
basilico
  basilika (Ocimum basilicum), ruoan maustamiseen käytetty yksivuotinen pensasmainen ruoho

maustepippuri /mˈaustepˌipːurɪ/ (n)
pepe della Giamaica
  (kasvitiede) myrtille sukua oleva ikivihreä, tuoksuva pensas Pimenta dioica
  (keittiö) Pimenta dioica -pensaan marjoista saatu mauste. Marjat kerätään puolikypsinä ja kuivataan. Ne käytetään mausteena kokonaisina tai jauhettuina.

maustesahrami /mˈaustesˌahramɪ/ (n)
zafferano
  sahramien suvun kasvi, jonka luotteja käytetään mausteen ja väriaineena ()

mediaani /mˈedɪˌaːnɪ/ (n)
mediano
  jakauman kahteen yhtä monta havaintoa sisältävään osaan jakava kohta, joka sijaitsee 50:n persentiilin kohdalla; myös yhtenevä järjestyksessä toisen kvartiilin kanssa

mediterraaninen /mˈedɪtˌerraːnɪnen/ (adj)
mediterraneo
  välimerellinen, Välimereen liittyvä

meduusa /mˈeduːsa/ (n)
medusa
  vedessä elävä pelaginen polttiaiseläinyksilö

meemi /mˈeːmɪ/ (n)
meme
  kulttuurissa tai viestinnässä leviävä, kopioituva ja muuntuva idea
  Internetin käyttäjien keskuudessa suuren suosion saavuttava ja leviävä ilmiö, hokema tai kuva

megawattitunti /mˈeɡavˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
megawattora
  energian yksikkö, miljoona wattituntia

mehiläinen /mˈehɪlˌæinen/ (n)
ape
  mesipistiäisiin (Apoidea) kuuluvia yhteiskuntahyönteisiä, joka elävät parvissa

mehiläiskuningatar /mˈehɪlˌæiskunˌiŋŋatar/ (n)
ape regina
  mehiläisparven ainoa lisääntymiskykyinen naaras, joka huolehtii muninnasta

mehiläispesä /mˈehɪlˌæispesæ/ (n)
arnia
  mehiläisten pesä

mehiläissyöjä /mˈehɪlˌæissyøjæ/ (n)
gruccione
  värikäs säihkylintuihin lukeutuva erilaisten pistiäisten syöntiin erikoistuneut lintulaji,

mehiläisvaha /mˈehɪlˌæisvaha/ (n)
cera d'api
  mehiläisten pesäkennojensa rakennusmateriaaliksi tuottama vaha

mehu /mˈehu/ (n)
succo
  hedelmistä, marjoista tai kasviksista tehty tai niiden makuinen hiilihapoton juoma

mehukas /mˈehukas/ (adj)
sugoso
  mehevä; jossa on hedelmämehua tai nestettä

mehustaa /mˈehustaː/ (v)
succo
  erottaa mehu marjoista, hedelmistä tms.

meijeri /mˈeijerɪ/ (n)
caseificio
  maitoa jalostava teollisuuslaitos

meioosi /mˈeioːsɪ/ (n)
meiosi
  suvullisessa lisääntymisessä sukusolujen syntyessä tapahtuva tumanjakautuminen, josta aiheutuu kromosomiluvun puolittuminen

meirami /mˈeiramɪ/ (n)
maggiorana
  maustemeirami, (Origanum majorana) yleisesti käytetty maustekasvi

mekaanikko /mˈekaːnˌikːo/ (n)
meccanico
  koneita ja välineitä tekevä, asentava, hoitava tai korjaava henkilö

mekaaninen /mˈekaːnɪnen/ (adj)
meccanico
  mekaniikkaan ja sen sovelluksiin perustuva tai tukeutuva

mekaniikka /mˈekanˌiːkːa/ (n)
meccanica
  vuorovaikutuksia ja liikeilmiöitä tutkiva tieteen ala, fysiikan osa-alue

mekanismi /mˈekanˌismɪ/ (n)
meccanismo
  laitteisto, koneisto, sen toiminnallinen rakenne

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (adj)
messicano
  Meksikosta peräisin oleva tai Meksikoon liittyvä

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (n)
messicano
  pysyvästi Meksikossa asuva henkilö

meksikonamatsoni /mˈeksɪkˌonamˌatsonɪ/ (n)
amazzone capirossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

meksikonaranen /mˈeksɪkˌonaranen/ (n)
pappagallino del Messico
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

meksikonaratti /mˈeksɪkˌonarˌatːɪ/ (n)
pappagallo capobianco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mela /mˈela/ (n)
pagaia
  kädessä pidettävä yksi- tai kaksilapainen varsi, jolla melotaan ja ohjataan venettä sitä veneen laitoihin tukematta

melankolinen /mˈelaŋkˌolɪnen/ (adj)
malinconico
  surullinen, alakuloinen, synkkämielinen

melanooma /mˈelanˌoːma/ (n)
melanoma
  melanosyytistä lähtöisin oleva syöpä; eräs ihosyövän laji

melassi /mˈelassɪ/ (n)
melassa
  sokeriruo'osta tai -juurikkaasta sokeria valmistettaessa, perusliuoksesta kiteytyneen sokerin erottamisen jälkeen jäljelle jäänyt makea ja siirappimainen ruskea neste

melatoniini /mˈelatonˌiːnɪ/ (n)
melatonina
  eräs elimistössä esiintyvä hormoni, jota erittyy pääasiassa käpyrauhasesta

melkein /mˈelkein/ (adv)
quasi
  hyvin lähelle, ei aivan

mellakka /mˈellakːa/ (n)
baccano
  väkivaltainen mielenosoitus

melodraama /mˈelodrˌaːma/ (n)
melodramma
  liioittelevan tunteellinen, mahtipontinen taideteos

meloni /mˈelonɪ/ (n)
melone
  yleisnimitys kurkkukasvien eri sukujen mehevähedelmäisille kasveille, kuten vesimelonille ja tavalliselle melonille

meluisa /mˈelwɪsa/ (adj)
chiassoso
  häiritsevän äänekäs, melua tuottava

mendelevium /mˈendelevium/ (n)
mendelevio
  aktinoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 101 ja kemiallinen merkki Md

menehtyä /mˈenehtˌyæ/ (v)
perire
  kuolla; nääntyä, riutua, kuihtua

menestys /mˈenestys/ (n)
successo
  onnistumisen ja menestymisen toteutuma

menestyä /mˈenestˌyæ/ (v)
riuscire
  onnistua jossakin

menetelmä /mˈenetˌelmæ/ (n)
metodo
  järjestelmällinen menettelytapa t. -keino määrätarkoituksen saavuttamiseksi

menettelytapa /mˈenetːˌelytˌapa/ (n)
procedura
  yl. vakiintunut tapa menetellä t. toimia tilanteen edellyttämästi

menettää /mˈenetːæː/ (v)
perdere
  joutua eroon jostakin omistamastaan

menetys /mˈenetys/ (n)
lutto
  menettäminen
  kuolema

meningokokki /mˈenɪŋŋokˌokːɪ/ (n)
meningococco
  epideemisen aivokalvontulehduksen aiheuttava bakteeri ()

menneisyys /mˈenneisyːs/ (n)
passato
  jo mennyt takana oleva aika tapahtumineen

mennä /mˈennæ/ (v)
andare
  liikkua muuhun paikkaan (eteenpäin, kauemmaksi, etäämmälle) siitä missä puhuja on

mennä naimisiin /mˈennæn nˈaimɪsɪːn/ (v)
sposarsi
  avioitua, solmia avioliitto

menopaussi /mˈenopˌaussɪ/ (n)
menopausa
  kuukautisten lopullinen päättyminen

menstruaalimigreeni /mˈenstruˌaːlɪmˌiɡreːnɪ/ (n)
emicrania mestruale
  toistuvasti kuukautisten yhteydessä esiintyvä migreeni

menstruaalinen /mˈenstruˌaːlɪnen/ (adj)
mestruale
  kuukautisiin liittyvä, kuukautis-

mensuraalinotaatio /mˈensurˌaːlɪnotˌaːtɪo/ (n)
notazione mensurale
  1200-luvulla käyttöön otettu nuottikirjoitus, jolla kyettiin täsmällisesti ilmaisemaan sävellyksen eri osien ajalliset kestot

mentaalinen /mˈentaːlɪnen/ (adj)
mentale
  mieleen tai ajatuksiin liittyvä

menuetti /mˈenuˌetːɪ/ (n)
minuetto
  ed. tanssin rytmiin tehty sävellys

merengue /mˈereŋŋˌue/ (n)
merengue
  Dominikaanisesta tasavallasta peräisin oleva tanssimusiikin laji

merenkäynti /mˈereŋkˌæyntɪ/ (n)
mare agitato
  aallokko

merenlahti /mˈerenlˌahtɪ/ (n)
golfo
  meren muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

merenneito /mˈerennˌeito/ (n)
sirena
  taruolento, jolla on naisen ylävartalo ja kalan pyrstö

merenpohja /mˈerempˌohja/ (n)
fondale marino
  meren pohja, mikä muodostaa valtaosan maapallon pinta-alasta

meri /mˈerɪ/ (n)
mare
  laaja maapalloa peittävä vesimuodostuma, jossa on suolaista vettä

meriahven /mˈerɪˌahven/ (n)
spigola
  suuri joukko meressä eläviä ahvenkaloihin (Perciformes) kuuluvia lajeja ja niiden edustajia

meribassi /mˈerɪbˌassɪ/ (n)
branzino, spigola
  ahvenkaloihin kuuluva varsin maukkaana pidetty merissä elävä kala, (Dicentrarchus labrax)

meridiaani /mˈerɪdɪˌaːnɪ/ (n)
meridiano
  navoilta tietyn paikan zeniitin kautta kulkeva isoympyrä

meriharakka /mˈerɪharˌakːa/ (n)
ostrichiere
  (yleisesti) mikä tahansa meriharakoiden heimoon () kuuluva kahlaajalintujen laji tai sellaisen yksilö
beccaccia di mare
  (erityisesti) laji

merihevonen /mˈerɪhˌevonen/ (n)
cavalluccio marino, ippocampo
  mikä tahansa merihevosten sukuun () sukuun kuuluva luukala

merikarhu /mˈerɪkˌarhu/ (n)
lupo di mare
  kokenut merenkävijä, kokenut merimies

merikartta /mˈerɪkˌartːa/ (n)
carte nautiche
  merenkulun käyttöön valmistettu kartta, jossa kuvataan ainakin meri- ja vesialueiden pohjanmuodot sekä rantaviivat

merikotka /mˈerɪkˌotka/ (n)
aquila di mare
  kotkaa eli maakotkaa kookkaampi, vanhana ruskeanharmaa lintu (Haliaeëtus albicilla), jonka siipien kärkiväli on jopa 2,5 m. Tämä merikotkien suvun edustaja on suurin Suomessa pesivä päiväpetolintu.

merikrotti /mˈerɪkrˌotːɪ/ (n)
coda di rospo
  eräs krottikalojen () lahkoon kuuluva merikalalaji () tai tämän yksilö

merileijona /mˈerɪlˌeijona/ (n)
leone marino
  korvahylkeisiin kuuluvia hylkeitä (Otariinae)

merilohi /mˈerɪlˌohɪ/ (n)
salmone, salmone dell'Atlantico
  syyskutuinen vaelluskala (), joka aloittaa kutujokeen nousun jo keväällä. Kuoriutuneet poikaset viihtyvät kotijoessaan 2–5 vuotta, jonka jälkeen ne lähtevät merivaellukselle. Meressä oleskelua kestää 2–4 vuotta, jonka jälkeen ne aloittavat noin 4–15 kg:n painoisena nousun kudulle.

merimakkara /mˈerɪmˌakːara/ (n)
oloturia
  makkaran muotoinen, meressä elävä piikkinahkaisiin luettava selkärangaton eläin

merimies /mˈerɪmies/ (n)
marinaio
  laivan miehistön jäsen

meripihka /mˈerɪpˌihka/ (n)
ambra
  20—100 miljoonaa vuotta sitten kasvaneiden havupuiden kivettynyt pihka, joka on kerrostunut meren pohjaan

merirosvo /mˈerɪrˌosvo/ (n)
pirata
  rosvo, joka ryöstää kauppalaivoja merellä

merirosvous /mˈerɪrˌosvous/ (n)
pirateria
  ryöstäminen merellä

merisairaus /mˈerɪsˌairaus/ (n)
mal di mare
  aluksen keinumisen aiheuttama matkapahoinvointi

merisiili /mˈerɪsˌiːlɪ/ (n)
riccio di mare
  piikkisen pallon muotoinen, piikkinahkaisiin kuuluva meren selkärangaton eläin

meritähti /mˈerɪtˌæhtɪ/ (n)
stella marina, stella di mare
  joukko merissä eläviä ruumiinmuodoltaan tähteä muistuttavia piikkinahkaisiin kuuluvia selkärangattomia (Asteroidea), joita tavataan noin 1800 lajia

merivesi /mˈerɪvˌesɪ/ (n)
acqua di mare
  meressä oleva vesi, merestä saatu vesi, jonka suolapitoisuus on keskimäärin 3,5 painoprosenttia

merkeli /mˈerkelɪ/ (n)
marna
  karbonaatista ja savesta muodostunut sedimentti/-kivi

merkitsevä /mˈerkɪtsˌevæ/ (adj)
eloquente
  sellainen, jolla on jokin merkitys; sellainen, joka merkitsee; merkityksellinen
  sellainen, jolla on tilastollista merkitsevyyttä

merkittävä /mˈerkɪtːˌævæ/ (adj)
rimarchevole
  oleellinen, merkillepantava; sellainen, jolla on merkitystä

merkityksetön /mˈerkɪtˌyksetøn/ (adj)
insignificante
  sellainen, jolla ei ole merkitystä, vailla merkitystä oleva

merkitys /mˈerkɪtys/ (n)
significato, senso
  se mitä jokin symboloi, sanan kyky viitata joukkoon todellisia olioita

merkitä /mˈerkɪtæ/ (v)
marcare
  panna merkki johonkin, merkata

merkki /mˈerkːɪ/ (n)
carattere
  kirjoitusjärjestelmässä tai vastaavassa esiintyvä kirjain tai muu symboli, kirjainmerkki, välimerkki, etumerkki, operaattori
segno
  symboli

merkkijono /mˈerkːɪjˌono/ (n)
stringa
  ohjelmoinnissa käytetty tietotyyppi, johon tallennetaan peräkkäisiä merkkejä

merta /mˈerta/ (n)
nassa
  yksinieluinen ansatyyppinen pienehkö seisova kalanpyydys

mesenaatti /mˈesenˌaːtːɪ/ (n)
mecenate
  henkilö, joka tukee taloudellisesti taiteita

mesi /mˈesɪ/ (n)
nettare
  eräiden siemenkasvien mesiäisten erite

mesiangervo /mˈesɪˌaŋŋervo/ (n)
olmaria
  Kukinta-aikana voimakkaasti tuoksuva kostean paikan kasvi (Filipendula ulmaria), jonka lehdet ovat päältä vihreät ja alta vanukekarvaiset ja väriltään harmaat. Haarainen pystysuora varsi on puutunut. Kellanvalkoiset kukat sijoittuvat varren latvaan haaraisiksi runsaskukkaisiksi kukinnoiksi.

mesimäyrä /mˈesɪmˌæyræ/ (n)
mellivora
  eräs näätäeläin (), jota tavataan Afrikassa sekä Länsi- ja Etelä-Aasiassa

mesisieni /mˈesɪsˌienɪ/ (n)
chiodino
  rykelminä esiintyvä helttasieni, joka lahottaa havupuita (Armillaria mellea)

mesoni /mˈesonɪ/ (n)
mesone
  kvarkista ja antikvarkista koostuva hiukkanen

mesosfääri /mˈesosfˌæːrɪ/ (n)
mesosfera
  ilmakehän kerros stratosfäärin ja termosfäärin välissä

mesoteliooma /mˈesotˌelɪˌoːma/ (n)
mesotelioma
  keuhkopussin tai vatsakalvon mesoteelisolukosta alkunsa saanut harvinainen ja huonoennusteinen syöpä, usein asbestialtistuksen aiheuttama

messinki /mˈessɪŋkɪ/ (n)
ottone
  seosmetalli, joka on kuparin ja sinkin seos eli lejeerinki

messu /mˈessu/ (n)
messa
  jumalanpalvelus, joka sisältää ehtoollisen
  jumalanpalveluksen osa, joka sisältää ehtoollisen

messut /mˈessut/ (n)
fiera campionaria
  kaupallinen tapahtuma, jossa yritykset esittelevät tuotteitaan ja palvelujaan

mestari /mˈestarɪ/ (n)
campione
  maestro, taituri, virtuoosi

mestariteos /mˈestarˌiteos/ (n)
capolavoro
  poikkeuksellisen hyvänä pidetty teos tai sellainen, jota voidaan pitää taiteilijan uran parhaana

mestata /mˈestata/ (v)
decapitare
  katkaista jklta kaula

mestaus /mˈestaus/ (n)
decapitazione
  tappaminen katkaisemalla kaula, erityisesti tällä menetelmällä toteutettu kuolemantuomion täytäntöönpano; se, että mestataan

metabolinen /mˈetabˌolɪnen/ (adj)
metabolico
  metaboliaan liittyvä, aineenvaihdunnallinen

metafora /mˈetafˌora/ (n)
metafora
  kahden toisiinsa liittymättömän sanan samaistus, kielikuva

metafysiikka /mˈetafysˌiːkːa/ (n)
metafisica
  olevaisen yleisimpien piirteiden ja perusteiden systemaattista tutkimusta ja selittämistä toteuttava filosofian osa

metafyysinen /mˈetafˌyːsɪnen/ (adj)
metafisico
  sellainen, joka liittyy metafysiikkaan, metafysiikkaan kuuluva tai perustuva, maailman kokonaisuuteen liittyvä

metalli /mˈetallɪ/ (n)
metallo
  alkuaine tai materiaali, jonka fysikaalisiin ominaisuuksiin yleensä kuuluu taottavuus, hyvä sähkönjohtokyky ja suuri ominaispaino
  metalliseos materiaalina

metallinen /mˈetallɪnen/ (adj)
metallico
  sellainen, mikä on metallia tai metallista

metallurgia /mˈetallˌurɡɪa/ (n)
metallurgia
  tekniikan ja sen tutkimuksen osa, johon kuuluu metallien erottaminen malmeista, puhdistaminen, seostaminen ja saattaminen metallurgisin menetelmin haluttuun käyttötarkoitukseen sopivaksi

metallurginen /mˈetallˌurɡɪnen/ (adj)
metallurgico
  metallurgiaan liittyvä, sitä soveltava

metamorfinen /mˈetamˌorfɪnen/ (adj)
metamorfico
  metamorfoosin läpikäynyt

metanoli /mˈetanˌolɪ/ (n)
metanolo
  yksinkertaisin, ihmiselle hyvin myrkyllinen alkoholi, CH₃OH

meteoriitti /mˈeteorˌiːtːɪ/ (n)
meteorite
  Maahan avaruudesta pudonnut taivaankappale

meteoroidi /mˈeteorˌoidɪ/ (n)
meteoroide
  planeettojenvälisessä avaruudessa liikkuva irtonainen, halkasijaltaan alle 50 metrin kokoinen kiinteä kappale; asteroidia pienempi kiinteä kappale

meteorologi /mˈeteˌorolˌoɡɪ/ (n)
meteorologo
  ilmatieteilijä; myös ilmatieteilijän ammattinimike

metonymia /mˈetonˌymɪa/ (n)
metonimia
  merkityksen korvaaminen sen osan merkityksellä. Esimerkiksi katunäkymä elokuvassa ei kuvaa itse katua vaan kaupunkielämää yleensä

metonyyminen /mˈetonˌyːmɪnen/ (adj)
metonimico
  metonymian luonteinen

metri /mˈetrɪ/ (n)
metro
  pituuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m

metro /mˈetro/ (n)
metropolitana, metrò
  Kiskoja käyttävä joukkoliikennejärjestelmä, joka usein on rakennettu maan alle (ainakin osittain). Metrojärjestelmä muistuttaa paikallisjunaliikennettä, mutta erotetaan siitä yleensä sillä perusteella, että virransyöttö tapahtuu metrovaunujen alta eikä päältä kuten junassa. Rajanveto paikallisjuna-, metro-, pikaraitiotie- ja raitiovaunujärjestelmien välillä on usein häilyvää.

metroasema /mˈetroˌasema/ (n)
stazione della metro
  paikka, jossa maanalaiset junat pysähtyvät

metropoli /mˈetropˌolɪ/ (n)
metropoli
  suurkaupunki, kansainvälinen keskus, maailmankaupunki

metropoliitta /mˈetropolˌiːtːa/ (n)
metropolita
  kirkkoprovinssin pääkaupungin piispa, usein arkkipiispan arvonimi

metsikkö /mˈetsɪkːø/ (n)
boscaglia
  pienehkö metsä tai metsän osa, jonka jokin sen ominaisuus, kuten ikä, tiheys, puulaji, erottaa sen ympäröivästä metsästä tai tiluslajeista

metso /mˈetso/ (n)
gallo cedrone, urogallo
  suurikokoinen metsäkanalintu ()

metsuri /mˈetsurɪ/ (n)
boscaiolo
  metsänhoidon ammattilainen, joka kaataa, karsii ja katkoo puita

metsä /mˈetsæ/ (n)
foresta, bosco, selva
  alue, jossa kasvaa ennen kaikkea puita, mutta myös aluskasvillisuutta

metsäjänis /mˈetsæjænɪs/ (n)
lepre
  koko Suomessa yleinen, noin 60 cm mittainen eläin, jolla on 12 cm pitkät mustakärkiset korvat ()

metsäkauris /mˈetsækˌaurɪs/ (n)
capriolo
  siro euraasialainen lehti- ja sekametsien hirvieläin, . Suomessa nykyisin riistaeläin.

metsänhoitaja /mˈetsænhˌoitaja/ (n)
guardaboschi
  metsätieteellisestä koulutusohjelmasta valmistuneen maatalous- ja metsätieteiden maisterin arvonimi

metsäpalo /mˈetsæpˌalo/ (n)
incendio boschivo
  hallitsematon maastopalo metsäalueella

metsästys /mˈetsæstys/ (n)
caccia
  luonnossa elävien eläinten pyydystäminen ja surmaaminen hyödyn saamiseksi. Aikaisemmin yleisesti erällä käynti.

metsästäjä /mˈetsæstˌæjæ/ (n)
cacciatore
  henkilö, joka työkseen tai harrastuksekseen metsästää

metsästäjä-keräilijä /mˈetsæstˌæjækˈeræilˌijæ/ (n)
cacciatore-raccoglitore
  ihminen toimiessaan lajityypillisesti ravinnonhankinnassa; edelsi maanviljelijää ja paimenta, kivikauteen liittyvä

metsästää /mˈetsæstæː/ (v)
cacciare
  saalistaa, pyydystää luonnonvaraisia eläimiä

metsätalous /mˈetsætalous/ (n)
selvicoltura
  alkutuotantoon lukeutuvaa metsän taloudellista käyttöä ja hoitoa

metsätiede /mˈetsætˌiede/ (n)
scienze forestali
  metsiin ja niiden toimintaan ja käyttöön liittyvä soveltava tieteen ala, jonka tutkimukset suuntautuvat metsätalouteen ja metsäsektorin perus- ja soveltavaan tutkimukseen

metsävaahtera /mˈetsævˌaːhtera/ (n)
acero riccio
  (kasvitiede) Suomessa luonnonvaraisena kasvava vaahteroihin kuuluva lehtipuulaji (Acer platanoides)

metsävahanokka /mˈetsævˌahanˌokːa/ (n)
astrilde testanera
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

miehittäjä /mˈiehɪtːˌæjæ/ (n)
occupante
  miehitysjoukkojen sotilas

miehitys /mˈiehɪtys/ (n)
occupazione
  miehitysjoukkojen lähettäminen johonkin tai pitäminen jossakin

miehuus /mˈiehuːs/ (n)
mascolinità
  miehenä oleminen

miekka /mˈiekːa/ (n)
spada
  pitkäteräinen ase, jossa on kahva ja joka on suunniteltu isku- tai pistolyöntejä varten

miekkailu /mˈiekːailu/ (n)
scherma
  miekkaileminen

miekkakala /mˈiekːakˌala/ (n)
pesce spada
  kookkaaksi kasvava ja nopeasti uiva kala Xiphias gladius, jonka yläleuka muistuttaa suurta miekkaa

miekkavalas /mˈiekːavalas/ (n)
orca
  delfiineihin kuuluva valas (Orcinus orca)

mielellään /mˈielellæːn/ (adv)
volentieri
  halukkaasti, ei vastahakoisesti

mielenkiinto /mˈieleŋkˌiːnto/ (n)
interesse
  kiinnostus johonkin asiaan

mielenkiintoinen /mˈieleŋkˌiːntoinen/ (adj)
interessante
  joka herättää mielenkiintoa tai on kiinnostava

mielenosoittaja /mˈielenosˌoitːaja/ (n)
dimostrante
  henkilö, joka osoittaa mieltään osana mielenosoitusta

mielenosoitus /mˈielenosˌoitus/ (n)
dimostrazione
  tilaisuus, jossa tavallisella kansalla on mahdollisuus näyttää yhdessä mielipiteensä jostain asiasta

mielenrauha /mˈielenrˌauha/ (n)
serenità
  sisäinen rauha; sisäinen harmonia

mielenvikainen /mˈielenvɪkˌainen/ (adj)
folle, forsennato, matto, pazzo
  sellainen, jolla on jokin (psykoottinen) mielisairaus; hullu

mieletön /mˈieletøn/ (adj)
assurdo
  absurdi, järjetön, järjenvastainen; mieltä vailla; sellainen, jolla ei ole mieltä

mieliala /mˈielɪˌala/ (n)
umore
  tajuntaa hallitseva tunnetila, mielentila, tunnelma

mielikuvitus /mˈielɪkˌuvɪtus/ (n)
immaginazione
  kyky tuottaa mielessään ajatuksia tapahtumista ja selityksiä niille

mielipide /mˈielɪpˌide/ (n)
opinione
  näkemys asiasta tai henkilöstä

mielisairaus /mˈielɪsˌairaus/ (n)
disturbo mentale
  vakava mielenterveyden häiriö, jossa henkilön todellisuudentaju häiriintyy, ja jota voidaan pitää psykoosina

mielivaltainen /mˈielɪvˌaltainen/ (adj)
arbitraria
  sellainen joka on päätöksentekijän vapaan arvion tulosta täysin omien mielipiteidensä tai mieltymystensä mukaan

miellekartta /mˈiellekˌartːa/ (n)
mappa mentale
  ideointia ja asioiden jäsentämistä varten suunniteltu esitysmuoto

mielleyhtymä /mˈielleyhtˌymæ/ (n)
associazione
  mielteen kytkeytymiseen aikaisempaan mielteeseen liittyvä tapahtuma

miellyttävä /mˈiellytːˌævæ/ (adj)
gradevole
  mieltä hyväilevä, myönteisiä tuntemuksia tuottava, mielihyvää aiheuttava, mieltymysten mukainen

miellyttää /mˈiellytːæː/ (v)
piacere
  olla jkn mieleen, pitää jstk

mies /mˈies/ (n)
uomo
  aikuinen miespuolinen ihminen

mietteliäs /mˈietːelɪæs/ (adj)
pensoso
  ajatuksissaan oleva

migreeni /mˈiɡreːnɪ/ (n)
emicrania
  eräs neurologinen sairaus, joka aiheuttaa kohtauksittain esiintyvää voimakasta toispuolista päänsärkyä

miimikko /mˈiːmɪkːo/ (n)
intrattenitore
  mimiikan toteuttaja, taitaja ja käyttäjä

miina /mˈiːna/ (n)
mina
  maastoon tai vesistöön asetettava taisteluväline, joka räjähtää herätteestä

miinakenttä /mˈiːnakˌentːæ/ (n)
campo minato
  alue, joka on miinoitettu miinoilla, miinoitus

miinalaiva /mˈiːnalˌaiva/ (n)
nave posamine
  sotalaiva, jonka ensisijainen tehtävä on laskea merimiinoja

miinus /mˈiːnus/ (n)
meno
  miinusmerkki, erotusta tai negatiivisuutta merkitsevä merkki, vastaava symboli −
  haittapuoli, negatiivinen asia

miinusmerkki /mˈiːnusmˌerkːɪ/ (n)
segno meno
  negatiivista arvoa tai vähennyslaskua ilmaiseva symboli "−", miinus; Unicode-merkki U+2212

mikroaalto /mˈikroˌaːlto/ (n)
microonda
  korkeataajuinen radioaalto, jonka aallonpituus on pidempi kuin infrapunasäteilyllä, mutta lyhyempi kuin radiolähetyksissä käytettävillä radioaalloilla

mikroaaltouuni /mˈikroˌaːltoˌuːnɪ/ (n)
forno a microonde, microonde
  uuni, jossa kuumennetaan ruokaa mikroaaltosäteilyn avulla

mikrobi /mˈikrobɪ/ (n)
microbo, microrganismo
  mikroskooppisen pieni eliö, mikro-organismi

mikrobiologia /mˈikrobˌiolˌoɡɪa/ (n)
microbiologia
  mikrobeja tutkiva tiede, mikrobien biologia

mikrometri /mˈikromˌetrɪ/ (n)
micrometro
  metrin miljoonasosa eli millimetrin tuhannesosa, tunnus μm

mikroprosessori /mˈikroprosˌessorɪ/ (n)
microprocessore
  yhdelle mikropiirille integroitu suoritin eli prosessori

mikrosekunti /mˈikrosekˌuntɪ/ (n)
microsecondo
  sekunnin miljoonasosa eli 10−6 s, tunnus µs

mikroskooppi /mˈikroskˌoːpːɪ/ (n)
microscopio
  optinen laite, jolla pienistä esineistä tai eliöistä saadaan katseltavaksi suurennettuja kuvia

mikroskooppinen /mˈikroskˌoːpːɪnen/ (adj)
microscopico
  pienen pieni, sellainen, minkä ihmissilmä voi nähdä vain mikroskoopilla voimakkaasti suurennettuna; mikroskooppia käyttäen tehtävä

miksi /mˈiksɪ/ (adv)
perché
  minkä takia, minkä tähden, minkä vuoksi ?

miksolyydinen /mˈiksolˌyːdɪnen/ (adj)
misolidio
  duurimainen kirkkosävellaji, jonka kaava menee solmisaatiossa do, re, mi, fa, so, la, to, do, toisinsanoen duuri, jonka seistemäs sävel on alennettu

miliisi /mˈilɪːsɪ/ (n)
milizia
  joissakin maissa virallinen tai epävirallinen, poliisin tavoin toimiva tai puolisotilaallinen organisaatio

miljonääri /mˈiljonˌæːrɪ/ (n)
milionario
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljoonan arvosta

miljoonas /mˈiljoːnas/ (n)
milionesimo
  lukua miljoona vastaava järjestysluku

milligramma /mˈillɪɡrˌamma/ (n)
milligrammo
  painon mittayksikkö, gramman tuhannesosa

millimetri /mˈillɪmˌetrɪ/ (n)
millimetro
  metrin tuhannesosa, tunnus mm

millisekunti /mˈillɪsekˌuntɪ/ (n)
millisecondo
  sekunnin tuhannesosa, tunnus ms

milloin /mˈilloin/ (adv)
quando
  , koska

mimoosa /mˈimoːsa/ (n)
mimosa
  trooppinen hernekasvisukuun () kuuluva tuntokasvi

minareetti /mˈinarˌeːtːɪ/ (n)
minareto
  pyöreäpoikkipintainen suippokattoinen torni moskeijan yhteydessä, josta julistetaan rukouskutsu

minarkismi /mˈinarkˌismɪ/ (n)
minarchismo
  klassisesta liberalismista johdettu liberaali poliittinen ideologia, jonka lähtökohtana on valtion minimaalisuus

mindanaonluri /mˈindanaˌonlurɪ/ (n)
lorichetto di Mindanao
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mineraali /mˈinerˌaːlɪ/ (n)
minerale
  kivennäinen, yhtenäinen maankuoren tai taivaankappaleen aines, joka ei ole ihmisen tai elollisen luonnon tuottama; tavallisesti epäorgaaninen yhdiste

mineralogia /mˈinerˌaloɡˌia/ (n)
mineralogia
  kivennäistiede, mineraalien ominaisuuksia, koostumusta sekä esiintymistä ja syntymistä käsittelevä tiede

minervanpöllö /mˈinervˌampøllø/ (n)
civetta
  pienikokoinen euraasialainen pöllölaji,

minihame /mˈinɪhˌame/ (n)
minigonna
  todella lyhyt hame, jonka helma ylettyy yleensä parikymmentä senttiä polvien yläpuolelle

minimaalinen /mˈinɪmˌaːlɪnen/ (adj)
minimo
  mahdollisimman pieni, erittäin pieni

minimalismi /mˈinɪmalˌismɪ/ (n)
minimalismo
  taidesuuntaus, joka pyrkii ilmaisuun mahdollisimman niukilla elementeillä

ministeri /mˈinɪstˌerɪ/ (n)
ministro, ministra
  virkaa toimittava poliitikko, joka on valtioneuvoston jäsen ja siten myös hallituksen jäsen

ministerinsalkku /mˈinɪsterˌinsalkːu/ (n)
portafoglio
  ministerin asema

ministeriö /mˈinɪstˌerɪø/ (n)
ministero
  valtion hallituksen tietyn hallinnonhaaran osasto. Suomessa ministeriö on valtioneuvoston toimivaltainen osasto, jota johtaa se ministeri, jonka toimialaan ao. ministeriö kuuluu. Pääministeri on valtioneuvoston kanslian päällikkö.

miniä /mˈinɪæ/ (n)
nuora
  oman lapsen vaimo

minkki /mˈiŋkːɪ/ (n)
visone americano
  pohjoisamerikkalainen näätäeläin

minttu /mˈintːu/ (n)
menta
  jokin Mentha-suvun kasvi, yleensä viherminttu tai piparminttu

minuutti /mˈinuːtːɪ/ (n)
minuto
  SI-järjestelmän mukainen ajan yksikkö, tunnus: min, 60 sekuntia, 1/60-osa tuntia

minä /mˈinæ/ (n)
io
  minuus, ihmisen olemuksen subjektiivinen osa, ego

minäkuva /mˈinækˌuva/ (n)
immagine di sé
  persoonan käsitys tai näkemys omasta minuudestaan (varsinkin suhteessa ympäröivään todellisuuteen)

mirandeesi /mˈirandˌeːsɪ/ (n)
lingua mirandese
  Pohjois-Portugalissa puhuttava galloromaaninen kieli (kielitunnus: mwl)

misantrooppi /mˈisantrˌoːpːɪ/ (n)
misantropo
  ihmisvihaaja; henkilö, joka kärsii misantropiasta

missä /mˈissæ/ (adv)
dove
  interrogatiivinen, olemista paikassa tai sijaintia kysyvä adverbi

misteli /mˈistelɪ/ (n)
vischio
  (erityisesti) mistelien sukuun kuuluva

mistelimesikko /mˈistelˌimesˌikːo/ (n)
succiamiele di Eungella
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mistelisieppomesikko /mˈistelɪsˌiepːomesˌikːo/ (n)
succiamiele pittato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mitali /mˈitalɪ/ (n)
medaglia
  esimerkiksi muistoksi, palkinnoksi tai kunniamerkiksi tehty taiteellinen, usein pyöreä ja metallinen laatta

mitata /mˈitata/ (v)
misurare
  arvioida tai määrittää jonkin asian pituuden, massan tai muun suureen määrää esim. mitan avulla

miten /mˈiten/ (adv)
come
  millä tavoin; kuinka. Yleensä kysymyshakuinen.

mitokondrio /mˈitokˌondrɪo/ (n)
mitocondrio
  kahdesta kalvosta muodostunut soluelin, jossa soluhengitys tapahtuu

mitoosi /mˈitoːsɪ/ (n)
cariocinesi
  tuman jakautuminen solunjakautumisessa siten että genomi jakautuu kahdeksi identtiseksi kopioksi

mitta /mˈitːa/ (n)
misura
  jokin suureen arvo tai mittauksen tulos
  joukkofunktio, joka liittää luvun annetun joukon osajoukkoon

mittanauha /mˈitːanˌauha/ (n)
fetuccia
  mittauksessa käytettävä pieni kankainen tai metallinen työkalu

mittaus /mˈitːaus/ (n)
misura
  mittaamisen toteutus

mittayksikkö /mˈitːaˌyksɪkːø/ (n)
unità di misura
  yleisesti sovittu yksikkö, jolla vertaillaan mitattujen suureiden arvoja

mitätöidä /mˈitætˌøidæ/ (v)
annullare
  julistaa laillisesti pätemättömäksi, sellaiseksi, jolla ei ole mitään juridista pätevyyttä

mitäänsanomaton /mˈitæːnsˌanomaton/ (adj)
blando
  sellainen, jossa ei ole sisältöä tai joka ei herätä tunteita; sisällyksetön, mielenkiinnoton

modaaliverbi /mˈodaːlɪvˌerbɪ/ (n)
verbo modale, verbo servile
  apuverbi, joka ilmaisee puheena olevan teon modaliteettia kuten todennäköisyyttä, mahdollisuutta, luvallisuutta tai pakollisuutta; esim.: saattaa, voida, täytyä.

modeemi /mˈodeːmɪ/ (n)
modem
  laite, joka muuntaa tietokoneen signaalit yhteyskaapeliin, tavallisesti puhelinverkkoon sopiviksi ja päinvastoin

moderaattori /mˈoderˌaːtːorɪ/ (n)
moderatore
  käytävän keskustelun asiallisuutta valvova henkilö (erityisesti internetissä)

moderni /mˈodernɪ/ (adj)
moderno
  uusia suuntauksia edustava, uudenaikainen, nykyaikainen

modernismi /mˈodernˌismɪ/ (n)
modernismo
  (filosofia) renessanssin aikana kehittynyt uusi, keskiaikaisesta eroava ajattelutapa

modisti /mˈodɪstɪ/ (n)
modista
  naisten hattujen myyjä tai valmistaja

moduuli /mˈoduːlɪ/ (n)
modulo
  itsenäinen osa, jollaisista voidaan koota erilaisia kokonaisuuksia

moksibustio /mˈoksɪbˌustɪo/ (n)
moxibustione
  perinteiseen kiinalaiseen lääketieteeseen perustuva hoitomuoto, jossa iholla poltetaan kuivattua pujoa

mokša /mˈokʃa/ (n)
moksha
  Venäjällä puhuttava suomalais-ugrilaisiin kieliin kuuluva uralilainen kieli (kielitunnus: mdf)

moldova /mˈoldova/ (n)
moldavo
  romanian muoto, joka on Moldovan virallinen kieli, moldovan kieli (kielitunnus: mo)

molekulaarinen /mˈolekulˌaːrɪnen/ (adj)
molecolare
  molekulaari-, molekyylinen, molekyyleinä esiintyvä

molekyyli /mˈolekˌyːlɪ/ (n)
molecola
  hiukkanen, joka koostuu toisiinsa kovalentti- tai ionisidoksilla liittyneistä atomeista

molli /mˈollɪ/ (n)
minore
  eräitä musiikillisia diatonisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-½-1-1-½-1-1, esim. C-D-E♭-F-G-A♭-B♭

molukkienkakadu /mˈolukːˌieŋkakˌadu/ (n)
cacatua crestasalmone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienkanahaukka /mˈolukːˌieŋkanahˌaukːa/ (n)
astore di Meyer
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienkuningaskaija /mˈolukːˌieŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
pappagallo re delle Molucche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienriippukaija /mˈolukːˌienrɪːpːukˌaija/ (n)
pappagallo acrobata delle Molucche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molukkienvarpushaukka /mˈolukːˌienvarpˌushaukːa/ (n)
astore delle Molucche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

molybdeeni /mˈolybdˌeːnɪ/ (n)
molibdeno
  alkuaine, kemiallinen merkki Mo

momentti /mˈomentːɪ/ (n)
momento
  voiman momentti, mekaaninen suure, joka kuvaa voiman ja momenttivarren (vaikuttava matka) tulona syntyvää vääntövaikutusta

monacolainen /mˈonakolˌainen/ (adj)
monegasco
  Monacosta peräisin oleva tai Monacoon liittyvä

monacolainen /mˈonakolˌainen/ (n)
monegasco
  pysyvästi Monacossa asuva henkilö
  Monacon kansalainen
  syntyperältään monacolainen

monadinen /mˈonadɪnen/ (adj)
monadico
  yksioperandinen, unaarinen

monarkia /mˈonarkˌia/ (n)
monarchia
  hallitusmuoto, jossa valtion johdossa on asemansa perinyt tai vaalilla valittu monarkki. Monarkia voi olla absoluuttinen eli rajaton yksinvalta, perustuslaillinen tai parlamentaarinen. Monarkioista käytetään nimityksiä keisarikunta, kuningaskunta tai ruhtinaskunta.

monarkismi /mˈonarkˌismɪ/ (n)
monarchismo
  aate kuningasvallan kannattamisesta

monarkki /mˈonarkːɪ/ (n)
monarca
  Hallitsija tai valtionpäämies monarkiassa. Monarkki perii valtansa ja hallitsee yleensä koko elinikänsä. Tyypillisiä monarkin arvonimiä ovat keisari, kuningas, kuningatar, ruhtinas, sulttaani tai emiiri.

mongerrus /mˈoŋŋerrus/ (n)
gergo
  käsitteellisesti epäselvä puhuminen, siansaksa

mongoli /mˈoŋŋolɪ/ (n)
mongolo
  mongolin kieli (kielitunnus: mn), lähinnä Mongoliassa puhuttava mongolilainen kieli

mongolialainen /mˈoŋŋolˌialˌainen/ (n)
mongola, mongolo
  pysyvästi Mongoliassa asuva henkilö
  Mongolian kansalainen
  syntyperältään mongolialainen

moniavioisuus /mˈonɪˌavɪˌoisuːs/ (n)
poligamia
  polygamia, olotila jossa yleensä uros pitää useaa puolisoa samaan aikaan

monietninen /mˈonietnɪnen/ (adj)
multietnico
  Useita kansoja tai etnioita koskeva.

monikansallinen /mˈonɪkˌansallɪnen/ (adj)
multietnico
  useita eri kansoja tai kansallisuuksia koskeva, monietninen
multinazionale
  useita eri valtioita koskeva

monikielinen /mˈonɪkˌielɪnen/ (adj)
multilingue
  sellainen, joka on usealla kielellä

monikielisyys /mˈonɪkˌielɪsyːs/ (n)
multilinguismo
  se, että on monikielinen

monikko /mˈonɪkːo/ (n)
plurale
  sanan lukua ilmentävä muoto, joka viittaa moneen (samanlaiseen) nominiin, tai verbin tapauksessa siihen, että tekijöitä on monta

monikulttuurinen /mˈonɪkˌultːuːrɪnen/ (adj)
multiculturale
  sellainen, jossa sekoittuu useita kulttuureja; sellainen, jossa ei ole vain yhtä kulttuuria

monikulttuurisuus /mˈonɪkˌultːuːrɪsuːs/ (n)
multiculturalismo
  se, että on monikulttuurinen; kulttuurinen monimuotoisuus yhteiskunnan tilana

monimuotoisuus /mˈonɪmˌuotoisuːs/ (n)
diversità
  se, että on monimuotoinen

monisoluinen /mˈonɪsˌolwɪnen/ (adj)
multicellulare
  monesta solusta koostuva

monitahokas /mˈonɪtˌahokas/ (n)
poliedro
  polyedri; monikulmion muotoisten tasojen rajoittama kolmiulotteinen kappale; nimetään siinä olevien tahojen eli tahkojen lukumäärän mukaan

monitavuinen /mˈonɪtˌavwɪnen/ (adj)
plurisillabo
  (sanasta) sellainen, joka koostuu useammasta kuin yhdestä tavusta

monitoimikone /mˈonɪtˌoimɪkˌone/ (n)
robot da cucina
  erilaisista liitettävistä osista koostuva keittiöväline, jolla voidaan muun muassa raastaa ja vatkata

monitori /mˈonɪtˌorɪ/ (n)
monitor
  tarkkailtavaa ääntä tai kuvaa esittävä laite

monivärinen /mˈonɪvˌærɪnen/ (adj)
multicolore
  sellainen, jossa on monta väriä

monni /mˈonnɪ/ (n)
pesce gatto
  säkiä, monnikaloihin kuuluva makeassa vedessä elävä kookas viiksekäs petokala ()

mono /mˈono/ (n)
scarpa da sci, scarpone da sci
  suksen siteeseen kiinnittyvä hiihtokenkä

monofysiitti /mˈonofysˌiːtːɪ/ (n)
monofisista
  monofysitismin kannattaja

monokkeli /mˈonokːˌelɪ/ (n)
monocolo
  yhden silmän päällä pidettävä linssi, joka korjaa näköä silmälasien tapaan

monoksidi /mˈonoksˌidɪ/ (n)
monossido
  sellainen yhdiste, joka sisältää yhden happiatomin (O), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, jossa on muu määrä

monoliittinen /mˈonolˌiːtːɪnen/ (n)
monolitico
  yhdestä kappaleesta tai materiaalista valmistettu; yhdestä koostuva, jakamaton

monomania /mˈonomˌanɪa/ (n)
monomania
  ylenmääräinen kiinnostus yksittäistä aihetta kohtaan

monomeeri /mˈonomˌeːrɪ/ (n)
monomero
  pieni molekyyli, joka voi sitoutua kemiallisesti toisiin monomeereihin muodostaen polymeerin

monomi /mˈonomɪ/ (n)
monomio
  yksiterminen polynomi

monopolisointi /mˈonopˌolɪsˌointɪ/ (n)
monopolizzazione
  se, että monopolisoidaan; monopolisoiminen

monotoninen /mˈonotˌonɪnen/ (adj)
monotono
  yksitoikkoinen

monstranssi /mˈonstranssɪ/ (n)
ostensorio
  astia, jota käytetään siunatun ehtoollisleivän kantamiseen

montmorilloniitti /mˈontmorˌillonˌiːtːɪ/ (n)
montmorillonite
  eräs hyvin pehmeä silikaattipohjainen, mikroskooppisista kiteistä koostuva savinen maalaji

monumentti /mˈonumˌentːɪ/ (n)
monumento
  suurikokoinen ja vaikuttava patsas tai muistomerkki

mooli /mˈoːlɪ/ (n)
mole
  ainemäärän SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus mol)

moottori /mˈoːtːorɪ/ (n)
motore
  kone, joka muuttaa energiaa toisen muotoiseksi mekaaniseksi energiaksi

moottoriajoneuvo /mˈoːtːorˌiajonˌeuvo/ (n)
autoveicolo
  ajoneuvo, jossa on moottori voimanlähteenä

moottorikelkka /mˈoːtːorɪkˌelkːa/ (n)
motoslitta, gatto delle nevi
  pääasiassa lumella liikkumiseen suunniteltu telamaton avulla liikkuva ajoneuvo

moottoriliikennetie /mˈoːtːorɪlˌiːkennetie/ (n)
superstrada
  yksinomaan moottoriliikenteelle tarkoitettu tie, joka ei kuitenkaan täytä moottoritien vaatimuksia

moottoripyörä /mˈoːtːorɪpˌyøræ/ (n)
motocicletta, moto
  kaksipyöräinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin iskutilavuus on yli 50 kuutiosenttimetriä (vrt. mopo, mopedi)

moottoripyöräilijä /mˈoːtːorɪpˌyøræilˌijæ/ (n)
centauro, motociclista
  moottoripyörällä ajava tai ajamista harrastava henkilö

moottorisaha /mˈoːtːorˌisaha/ (n)
motosega
  erityisesti metsurin bensiinikäyttöinen työkalu, jossa moottori kierrättää teräketjua laipan ympärillä

moottoritie /mˈoːtːorɪtie/ (n)
autostrada
  vain auto- ja moottoripyöräliikenteelle tarkoitettu kaksiajoratainen tie, jolla on eri ajosuunnat erottava keskialue ja jolla nopeusrajoitus on Suomessa normaalioloissa vähintään 100 km/h

moottoriurheilu /mˈoːtːorˌiurheilu/ (n)
motorismo
  urheilun muoto, jossa ajetaan kilpaa moottoroidulla ajoneuvolla, esimerkiksi autolla tai moottoripyörällä

mopedi /mˈopedɪ/ (n)
motorino
  kevyt, yleensä polttomoottorikäyttöinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin suurin sallittu iskutilavuus on 50 cm³ ja suurin sallittu rakenteellinen nopeus on rajoitettu 45 km/h.

mopsi /mˈopsɪ/ (n)
carlino, bulldog olandese, mastiff olandese
  tylppäkuonoinen, pienikokoinen ja tukevarakenteinen koirarotu

moraali /mˈoraːlɪ/ (n)
moralità
  paljolti tapoja ja toimintaa ohjaava, aikakaudelle ominaisen yhteisön tai yksilöiden eettiset käyttäytymissäännöt; käsitysten, arvostusten ja normien sisäistetty kokonaisuus

moraalinen /mˈoraːlɪnen/ (adj)
morale
  sellainen moraaliin liittyvä, joka edellyttää sopusoinnussa oloa vallitsevan moraalin kanssa; moraalin mukainen

moreeni /mˈoreːnɪ/ (n)
morena
  jääkauden aikaansaama maa-ainesten lajittumaton kerrostuma, joka usein muodostaa maalajipeitteen. Erilaisia moreeneja nimetään niissä vallitsevan raekoon perusteella.

morfeemi /mˈorfeːmɪ/ (n)
morfema
  kielen pienin merkityksen sisältävä rakenneosa

morfiini /mˈorfɪːnɪ/ (n)
morfina
  eräs opioideihin kuuluva kipulääke ja päihde

morfologia /mˈorfolˌoɡɪa/ (n)
morfologia
  (biologia) muoto-oppi, biologian osa, jossa käsitellään eliöiden rakennetta ja kehitystä solujen, elimien ja kokonaisuuden osalta

morsian /mˈorsɪan/ (n)
sposa
  kihlattu nainen, avioliittoon menossa oleva nainen

mortteli /mˈortːelɪ/ (n)
mortaio
  keraamisesta aineesta tai soveltuvasta seosmetallista valmistettu maljamainen astia, jota käytetään erilaisten, erityisesti ruoanlaittoon liittyvien ainesten (mm. yrttien) hienontamiseen

mosaiikki /mˈosaˌiːkːɪ/ (n)
mosaico
  pienistä vierekkäin astelluista värillisistä lasi-, kivi- tai keramiikkapalasista tehty sommitelma

mosambikilainen /mˈosambˌikɪlˌainen/ (adj)
mozambicano
  Mosambikista peräisin oleva tai Mosambikiin liittyvä

mosambikilainen /mˈosambˌikɪlˌainen/ (n)
mozambicano
  pysyvästi Mosambikissa asuva henkilö

mosambikinkaija /mˈosambɪkˌiŋkaija/ (n)
pappagallo testabruna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

moskeija /mˈoskeija/ (n)
moschea
  islaminuskoisten temppeli

moskovalainen /mˈoskovalˌainen/ (adj)
moscovita
  Moskovasta peräisin oleva tai Moskovaan liittyvä

moskovalainen /mˈoskovalˌainen/ (n)
moscovita
  Moskovan asukas

motelli /mˈotellɪ/ (n)
motel
  maantien varrella sijaitseva majoituspalvelu, joka on hotellia alempitasoinen varustukseltaan ja on tarkoitettu erityisesti autolla matkustavien yöpymistä varten

motetti /mˈotetːɪ/ (n)
motetto
  erilaisista kuoroteoksista käytetty nimitys

motivaatio /mˈotɪvˌaːtɪo/ (n)
motivazione
  yksilöä ajava sisäinen voima; se, että halu muuttuu tahdoksi

motivoida /mˈotɪvˌoida/ (v)
motivare
  saada aikaan motivaatiota jonkin tekemiseen

motoristi /mˈotorˌistɪ/ (n)
centauro
  moottoripyöräilijä; moottoripyörällä ajava henkilö

motti /mˈotːɪ/ (n)
sacca
  vihollisjoukon saarto

moukari /mˈoukarɪ/ (n)
mazza, martello
  kaksin käsin käytettävä kookas 3–10 kg painoinen vasara; leka

moukarinheitto /mˈoukarˌinheitːo/ (n)
lancio del martello
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää moukaria mahdollisimman pitkälle

moukkamainen /mˈoukːamˌainen/ (adj)
becero
  sellainen, joka käyttäytyy kuin moukka

muffini /mˈuffɪnɪ/ (n)
muffin
  yleensä paperisessa vuoassa uunissa paistettu kuohkea leivonnainen

mufloni /mˈuflonɪ/ (n)
muflone
  Euroopassa elävä luonnonvarainen lammas ()

muhamettilainen /mˈuhamˌetːɪlˌainen/ (adj)
maomettano
  islamilainen

muhamettilainen /mˈuhamˌetːɪlˌainen/ (n)
maomettano
  muslimi

muikku /mwˈikːu/ (n)
coregone bianco
  siikojen sukuun kuuluva lohensukuinen sisä- ja murtovesien kalalaji, . Muikku on eläinplanktonia syövä parvikala. Murtovesissä kasvavaa muikkua nimitetään maivaksi.

muinaisaika /mwˈinaisˌaika/ (n)
antichità
  esihistoriallinen aikakausi

muinaishollanti /mwˈinaishˌollantɪ/ (n)
antico olandese
  frankkien Euroopan länsirannikolla varhaiskeskiajalla puhumien murteiden jatkumo (kielitunnus:odt)

muistaa /mwˈistaː/ (v)
rammentare, ricordare
  pitää, säilyttää mielessään

muistella /mwˈistella/ (v)
commemorare
  yrittää palauttaa mieleensä; suoda ajatuksia jollekin henkilölle tai asialle; kertoa muistikuvia

muisti /mwˈistɪ/ (n)
memoria
  kyky pitää mielessä aiemmin tapahtuneita asioita

muisto /mwˈisto/ (n)
memoria
  muistissa oleva tieto jostakin aiemmin tapahtuneesta, muistikuva

muistomerkki /mwˈistomˌerkːɪ/ (n)
monumento
  julkisesti esille laitettu esine, usein veistos, joskus rakennus, joka kertoo menneestä tapahtumasta tai henkilöstä

muistuttaa /mwˈistutːaː/ (v)
ricordare
  saada joku toinen muistamaan, palauttamalla mieleen; mainita, huomauttaa
  tuoda joku tai jokin mieleen vaikutelmansa perusteella, vaikuttaa jonkun kaltaiselta

mukaan /mˈukaːn/ (adv)
secondo
  joukkoon, myötä; esim. jonkun kanssa, tapaa ilmaiseva adverbi

mukauttaa /mˈukautːaː/ (v)
adattare
  saada mukautumaan; sopeuttaa

mukautuminen /mˈukautˌumɪnen/ (n)
adattamento, adattazione
  tilanteeseen t. olosuhteisiin sopeutuminen

mukava /mˈukava/ (adj)
comodo
  hyvältä tuntuva, käytössä mukava, mukava käyttää
  turvallinen, runsas, jossa ei ole uhkaa muista

muki /mˈukɪ/ (n)
boccale
  kuppimainen astia, jonka koko vastaa noin 1,5 kuppia

mukula /mˈukula/ (n)
tubero
  versokasvien turpeiden ja maltoisten, vararavintoa sisältävien osien yleisnimi

mukulakivi /mˈukulˌakɪvɪ/ (n)
ciottolato
  pyöreähkö luonnonkivi käytettynä katujen ja torien päällystämiseen

mulatti /mˈulatːɪ/ (n)
mulatta
  (poliittisesti epäkorrekti, mutta käyttökelpoinen termi) vaaleaihoisen ja tummaihoisen jälkeläinen

mulgaparatiisikaija /mˈulɡapˌaratˌiːsɪkˌaija/ (n)
pappagallo della mulga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mulkku /mˈulkːu/ (n)
cazzo
  siitin

multa /mˈulta/ (n)
suolo
  lehtometsien runsaasta lehtikarikkeesta syntyvä eloperäinen maalaji, johon on sekoittunut myös kivennäismaalajeja

mumina /mˈumɪna/ (n)
balbettio
  hiljainen ja epäselvä puheääni

mummo /mˈummo/ (n)
nonna
  vanhemman äiti
  vanha nainen

muna /mˈuna/ (n)
uovo
  munivan eläimen (linnun tai matelijan) tuottama alkio, joka kehittyy munittuna sitä ympäröivän kuoren sisällä itsenäiseksi yksilöksi
  kananmuna elintarvikkeena
uccello
  siitin

munakas /mˈunakas/ (n)
frittata
  Astiaan rikotuista kananmunista ja tilkkasesta vettä valmistetusta seoksesta, joka maustetaan miedosti suolalla ja valkopippurilla, pannulla hyydytetty ruoka. Kypsä munakas käännetään kaksinkerroin ja usein sisälle laitetaan kypsennetty täyte, josta munakas saa lisän nimeensä.

munakoiso /mˈunakˌoiso/ (n)
melanzana
  koisokasveihin kuuluva vihanneshedelmä (Solanum melongena)

munakuppi /mˈunakˌupːɪ/ (n)
portauovo
  pieni astia, johon mahtuu yksi keitetty kananmuna pystyyn syömistä varten

munanasetin /mˈunanˌasetɪn/ (n)
ovopositore
  pistiäisillä takaruumiin elin, jolla se voi munia esim. puun sisään. Joillakin lajeilla se on kehittynyt pistimeksi

munanjohdin /mˈunanjˌohdɪn/ (n)
ovidotto
  munasarjasta kohtuun tai ulos johtava putki

munankuori /mˈunaŋkˌuorɪ/ (n)
guscio d'uovo
  kalkista muodostuva kerros, joka muodostaa munan kuoren

munasarja /mˈunasˌarja/ (n)
ovaia, ovario
  (anatomia) aivolisäkkeen säätelemä, naisen sukupuolielimistöön kuuluva parillinen elin munasolujen tuottamista varten

munasolu /mˈunasˌolu/ (n)
ovulo, cellula uovo
  naaraseläinten sukusolu, joka on ihmisen suurimpia soluja

munatoti /mˈunatˌotɪ/ (n)
zabaglione
  vatkatusta kananmunasta tai sen keltuaisesta ja alkoholista, yl. rommista tai konjakista, valmistettu alkoholijuoma

munia /mˈunɪa/ (v)
deporre
  tuottaa munia jälkeläisten aikaansaamiseksi tai elintarvikkeiden jakeluketjuun

munkki /mˈuŋkːɪ/ (n)
monaco, frate
  miesluostarin asukas, luostariveli; uskonnollisista syistä askeesissa elävä mies
bombolone
  upporasvassa paistettu ja usein sokeroitu tai kuorrutettu, toisinaan hillolla täytetty yl. hiivalla nostatettu leivonnainen

munkkiaratti /mˈuŋkːɪarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto monaco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

munniharppu /mˈunnɪhˌarpːu/ (n)
scacciapensieri
  idiofoninen soitin, jota soitetaan hampaita vasten pitämällä ja soittimen kieltä näppäilemällä siten, että suuontelo toimii kaikukoppana

munuainen /mˈunuˌainen/ (n)
rene
  (anatomia) pavunmuotoinen virtsaa erittävä elin maksan ja pernan alapuolella

munuaistulehdus /mˈunuˌaistulˌehdus/ (n)
nefrite
  munuaisten tulehdus

muodokas /mˈuodokas/ (adj)
formoso
  yleensä naisesta: isorintainen tai leveälanteinenkin

muodonmuutos /mˈuodonmˌuːtos/ (n)
metamorfosi
  ulkoisen muodon muuttuminen tai muuttaminen toiseksi

muodostaa /mˈuodostaː/ (v)
costituire
  saattaa johonkin muotoon; aiheuttaa jokin; synnyttää, saada-aikaan jokin tai jotakin

muodostelmaluistelu /mˈuodostˌelmalwˌistelu/ (n)
pattinaggio sincronizzato
  taitoluistelun alalaji, jossa luistelijat luistelevat joukkueessa niin, että heidän liikkeensä ovat samanaikaisia

muokkaaja /mˈuokːaːja/ (n)
redattore
  henkilö, joka muokkaa

muoti /mˈuotɪ/ (n)
moda
  usein houkutteilla tai muilla keinoin aikaan saatu ja ylläpidetty aikakaudelle tai ajanjaksolle ominainen, vallalla oleva suuntaus, jäljitelty tapa. Muoti kohdistuu erityisesti asusteisiin.

muoto /mˈuoto/ (n)
forma
  kuvion tai esineen piirteet, geometrinen muoto

muovailuvaha /mˈuovailˌuvaha/ (n)
plastilina
  pehmeää värikästä massaa, jota voi muotoilla käsin

muovi /mˈuovɪ/ (n)
plastica
  hiilipohjaisista polymeereistä ja niihin sekoitetuista lisäaineista, täyteaineista ja lujitteista koostuva materiaali

muovinen /mˈuovɪnen/ (adj)
plastico
  muovista valmistettu

muovipussi /mˈuovɪpˌussɪ/ (n)
sacco di plastica
  pehmeästä muovista valmistettu pussi

muratti /mˈuratːɪ/ (n)
edera
  murattien () -suvun köynnöskasvi

murea /mˈurea/ (adj)
tenero
  sellainen, joka on helposti leikattava ja pureskeltava; sellainen, joka ei ole sitkeä

murha /mˈurha/ (n)
omicidio, assassinio
  tahallinen, suunniteltu hengen riisto toiselta ihmiseltä

murhaaja /mˈurhaːja/ (n)
assassino
  ihminen, joka on tehnyt murhan, tappanut suunnitelmallisesti tai julmasti toisen ihmisen

murhata /mˈurhata/ (v)
assassinare
  tappaa toinen tahallisesti ja suunnitellusti, tehdä murha

murista /mˈurɪsta/ (v)
ringhiare
  tuottaa uhkaavaa kurkkuääntä, joka on tyypillistä vihaiselle eläimelle

murmeli /mˈurmelɪ/ (n)
marmotta
  oravien heimon sukuun (Marmota) kuuluva laji

murotaikina /mˈurotˌaikɪna/ (n)
pastafrolla
  rasvasta, sokerista ja vehnäjauhoista valmistettu taikina jota käytetään piirakoiden ja leivosten pohjana

murre /mˈurre/ (n)
dialetto
  alueellisesti esiintyvä kielen muunnelma, kielimuoto, jota ei voida pitää toisena kielenä

mursu /mˈursu/ (n)
tricheco
  suurikokoinen hyljettä muistuttava nisäkäs, jolla on kulmahampaista kehittyneet syöksyhampaat: mursujen heimon ja suvun ainoa elossa oleva laji () tai sen yksilö

murteellinen /mˈurteːllɪnen/ (adj)
dialettale
  murteeseen kuuluva (ilmaisuista yms.)

murtohälytin /mˈurtohˌælytɪn/ (n)
allarme
  laite, joka hälyttää jos rakennukseen yritetään murtautua

murtoluku /mˈurtolˌuku/ (n)
frazione
  luku, joka on esitetty kokonaislukujen osamääränä

murtomaahiihto /mˈurtomˌaːhɪːhto/ (n)
fondo
  tasaisella tai vaihtelevassa maastossa käytettävä tavallisin hiihtomuoto

murtovaras /mˈurtovaras/ (n)
scassinatore
  henkilö joka murtautuu esim. asuntoon ja varastaa sieltä jotakin

murtovesi /mˈurtovˌesɪ/ (n)
acqua salmastra
  vettä, joka on suolapitoista, mutta pitoisuus ei saavuta meriveden suolapitoisuutta

murtua /mˈurtua/ (v)
dare di matto
  mennä rikki, särkyä - usein tietystä kohdasta

murtuma /mˈurtuma/ (n)
frattura
  murtumisen tapahtuma tai ajankohta

muru /mˈuru/ (n)
pezzo
  pieni kappale kuivaa, murenevaa ainetta, hippu

murunen /mˈurunen/ (n)
briciola
  vähäinen irronnut kappale, muru

museo /mˈuseo/ (n)
museo
  laitos, johon on järjestelmällisesti kerätty taidetta, kulttuurihistoriaa tai luonnontiedettä koskevaa aineistoa

musiikki /mˈusɪːkːɪ/ (n)
musica
  säveltaide, yleensä sävelten ja sävelryhmien välistä säännönmukaisuutta noudattavaan ääneen ja sen tuottamiseen perustuva taiteen muoto

musiikki-instrumentti /mˈusɪːkːɪˈinstrumˌentːɪ/ (n)
strumento musicale
  sävelen aikaansaamiseen tai soinnin ja rytmin korostamiseen käytettävä laite tai väline

musiikkilauseke /mˈusɪːkːɪlˌauseke/ (n)
frase
  (musiikki) kolmen tai useamman säkeen muodostama rytmillinen tai melodinen jakso, fraasi.

musiikkivideo /mˈusɪːkːˌivɪdˌeo/ (n)
videoclip
  musiikkikappaleeseen tehty, siihen liittyvä video

muskottikukka /mˈuskotːɪkˌukːa/ (n)
macis
  eräiden muskottipuiden siemenen vaippaosa. Muskottikukkaa käytetään mausteena.

muskoviitti /mˈuskovˌiːtːɪ/ (n)
muscovite
  eräs mineraali

musliini /mˈuslɪːnɪ/ (n)
mussola
  eräitä ohuita puuvillakankaita

muslimi /mˈuslɪmɪ/ (n)
musulmano
  islaminuskoinen henkilö

musta /mˈusta/ (adj)
nero
  väriltään sellainen, joka ei heijasta lainkaan valoa; sysimusta aine on vailla väriä kaikissa valaistuksissa; sinimusta ja mustanharmaa ovat erittäin tummia värejä

musta /mˈusta/ (n)
nero
  musta väri

musta aukko /mˈusta ˈaukːo/ (n)
buco nero
  suurimassainen pistemäinen avaruuden kohde, jossa aine on tihentynyt loputtoman tiheään tilaan ja joka imee siihen osuvan valon

musta hevonen /mˈusta hˈevonen/ (n)
acqua cheta
  mahdollinen yllättäjä (voittaja), jokeri

musta jää /mˈusta jˈæː/ (n)
ghiaccio nero
  tien pintaan kosteuden ja pakkasen vaikutuksesta syntynyt ohut läpinäkyvä ja liukas jääkerros, jonka näkymättömyys ja liukkaus tekevät hyvin vaaralliseksi

musta kahvi /mˈusta kˈahvɪ/ (n)
caffè americano
  kahvi mustana; kahvi ilman maitoa, kermaa tai vastaavaa

musta laatikko /mˈusta lˈaːtɪkːo/ (n)
scatola nera
  laite, joka tallentaa tietoa muun muassa lentokoneen eri tapahtumista; se on väriltään kirkkaan oransseja ja sijoitettu koneen peräosaan onnettomuuden jälkeisen löytämisen helpottamiseksi

mustajoutsen /mˈustajˌoutsen/ (n)
cigno nero
  australialainen vesilintu

mustajuuri /mˈustajˌuːrɪ/ (n)
scorzonera di Spagna
  eräs asterikasvien heimoon kuuluva kasvilaji () tai sen yksilö

mustakakadu /mˈustakˌakadu/ (n)
cacatua nero codagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakanahaukka /mˈustakˌanahˌaukːa/ (n)
astore nero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakurkkumaluri /mˈustakˌurkːumˌalurɪ/ (n)
scricciolo fatato variegato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustakurkkumesikko /mˈustakˌurkːumesˌikːo/ (n)
succiamiele macchiebianche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustalakkiaratti /mˈustalˌakːɪarˌatːɪ/ (n)
pappagallo testanera
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustaluri /mˈustalˌurɪ/ (n)
lori nero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustamaija /mˈustamˌaija/ (n)
cellulare
  erillisellä säilötilalla varustettu kiinniotettujen ja pidätettyjen kuljettamiseen tarkoitettu poliisiauto

mustamaluri /mˈustamˌalurɪ/ (n)
scricciolo fatato spallebianche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustanokka-amatsoni /mˈustanˌokːaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone becconero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustapyrstömesikko /mˈustapˌyrstømesˌikːo/ (n)
succiamiele guancespinose
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustapää /mˈustapæː/ (n)
comedone
  eräs ihon sairaus, tukkeutunut ihohuokonen

mustapääkerttu /mˈustapˌæːkertːu/ (n)
capinera
  kerttujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustapääsirkku /mˈustapˌæːsɪrkːu/ (n)
zigolo capinero
  eräs sirkkujen heimoon kuuluva varpuslintujen laji () tai sen yksilö

mustarastas /mˈustarˌastas/ (n)
merlo
  varpuslintuihin kuuluva rastas ()

mustaselkäaranen /mˈustasˌelkæˌaranen/ (n)
pappagallino codalilla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasiipiaratti /mˈustasˌiːpɪarˌatːɪ/ (n)
pappagallo alinere
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasiipiluri /mˈustasˌiːpɪlˌurɪ/ (n)
lori alinere
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mustasukkainen /mˈustasˌukːainen/ (adj)
geloso
  sellainen, joka (aiheesta tai ilman) epäilee toisen uskollisuutta (erityisesti seksisuhteessa)

mustasukkaisuus /mˈustasˌukːaisuːs/ (n)
gelosia
  inhimillinen ominaisuus tai luonteenpiirre, johon liittyy ylikorostunut omistamisenhalu yhdistyneenä kateellisuuteen ja epäluuloisuuteen, joskus aito menettämisenpelko

mustata /mˈustata/ (v)
annerire
  tehdä mustaksi

mustatorvisieni /mˈustatˌorvɪsˌienɪ/ (n)
corno dell’abbondanza
  torvisieniin kuuluva ruokasieni, Craterellus cornucopioides; kauppasieni

mustavalkoinen /mˈustavˌalkoinen/ (adj)
bianco e nero
  mustaa ja valkoista (tai harmaasävyjäkin) sisältävä

mustavaris /mˈustavarɪs/ (n)
corvo comune
  tumma violetin metallin hohtoinen variksen sukuinen lintu ()

muste /mˈuste/ (n)
inchiostro
  paperille painettavaksi tai kirjoituksen tarkoitettu väriaine

mustekala /mˈustekˌala/ (n)
piovra
  joukko vedessä eläviä pääjalkaisiin kuuluvia nilviäisiä (Cephalopoda), joilla on kahdeksan tai kymmenen lonkeroa ja jotkut lajit pystyvät piiloutumaan ruiskuttamalla eteensä vihollista harhauttavan väripilven

mustikka /mˈustɪkːa/ (n)
mirtillo
  kangasmustikka, puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

muta /mˈuta/ (n)
fango
  rapa, märkä savi

mutaatio /mˈutaːtˌio/ (n)
mutazione
  muutos solun geneettisessä materiaalissa (DNA:ssa tai RNA:ssa); kolmea eri tyyppiä: geenimutaatioita, kromosomimutaatioita ja kromosomistomutaatioita

mutageeni /mˈutaɡˌeːnɪ/ (n)
mutageno
  jokin organismin ulkopuolelta tuleva asia, mikä kykenee synnyttämään mutaation

mutismi /mˈutɪsmɪ/ (n)
mutismo
  mykkyys, varsinkin kuuroudesta tai psyykkisistä tekijöistä johtuva

mutka /mˈutka/ (n)
curva
  kaareva, koukistunut, käyrä tai väärä kohta jossakin; tiessä oleva osuus, joka ei ole suora; kaarre, kurvi

mutteri /mˈutːerɪ/ (n)
dado
  pultin vastakappaleena käytettävä kiinnitysväline

mutualismi /mˈutualˌismɪ/ (n)
mutualismo
  (ekologia) kahden lajin välinen suhde jossa molemmat hyötyvät
  (taloustiede) työntekijöiden omistamiin ja demokraattisesti johtamiin osuuskuntiin, markkinatalouteen ja korottomiin lainoihin perustuva talousjärjestelmä

muukalainen /mˈuːkalˌainen/ (n)
straniera
  yhteisön ulkopuolelta tuleva henkilö
straniero
  maapallon ulkopuolelta tuleva olento, avaruusolento

muuli /mˈuːlɪ/ (n)
mulo
  hevostamman ja aasioriin risteymä; tällainen risteymä on yleensä lisääntymiskyvytön

muuliaasi /mˈuːlɪˌaːsɪ/ (n)
bardotto
  aasitamman ja hevosoriin risteymä

muulitamma /mˈuːlɪtˌamma/ (n)
mula
  (eläintiede) naaraspuolinen muuli

muumi /mˈuːmɪ/ (n)
Mumin
  suomenruotsalaisen Tove Janssonin luoma satuhahmo

muumio /mˈuːmɪo/ (n)
mummia
  kuivumalla säilynyt tai kuivattamalla säilötty ruumis

muun muassa /mˈuːn mˈuassa/ (adv)
tra l'altro
  muiden vaihtoehtojen ohessa; käytetään, kun ei haluta sanoa kaikkia esimerkkejä.

muuntaja /mˈuːntaja/ (n)
trasformatore
  sähkömagneettinen laite, joka muuttaa vaihtosähkön jännitteen tai virran toiseksi samantaajuiseksi jännitteeksi tai virraksi

muurahainen /mˈuːrahˌainen/ (n)
formica
  jokin yleisen ja monilajisen -heimon yhdyskunnissa elävistä pistiäisiin kuuluvista hyönteisistä

muurahaiskarhu /mˈuːrahˌaiskarhu/ (n)
formichiere
  mikä tahansa muurahaiskarhujen heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

muurahaiskeko /mˈuːrahˌaiskeko/ (n)
formicaio
  kekomuurahaisten pesän maanpäällinen osa, joka koostuu pääasiassa kerätyistä aineksista

muurahaiskäpy /mˈuːrahˌaiskæpy/ (n)
pangolino
  muurahaiskäpyjen sukuun () kuuluvia Afrikassa ja Aasiassa eläviä suomukkaita muurahaisia syöviä nisäkkäitä

muurari /mˈuːrarɪ/ (n)
muratore
  muurausta ammatikseen tekevä henkilö

muurata /mˈuːrata/ (v)
murare
  liittää rakennuskiviä yhteen laastilla

muuri /mˈuːrɪ/ (n)
muro
  puolustustarkoitukseen rakennettu umpinainen pystysuora rakennelma, joka on tehty latomalla kivistä tai valettu muottiin rakennusmassasta. Ladottujen muurien kivet on tavallisesti sidottu laastilla.

muusa /mˈuːsa/ (n)
musa
  kreikkalaisessa mytologiassa runottaria, taiteiden ja tieteiden haltiattaria
  taiteilijan työtä innoittava nainen

muusikko /mˈuːsɪkːo/ (n)
musicista, musiciano
  esiintyvä taiteilija, ammattitaitoinen soittaja, säveltäjä; henkilö, joka tekee tai esittää musiikkia

muuten /mˈuːten/ (adv)
a proposito
  (diskurssipartikkeli) ohimennen, kesken kaiken, sivumennen sanottuna

muutos /mˈuːtos/ (n)
cambiamento, modifica
  muuttuminen, toisenlaiseksi tuleminen; muuttaminen, toisenlaiseksi tekeminen

muuttaa /mˈuːtːaː/ (v)
traslocare
  siirtyä muualle asumaan, mennä pysyvästi toiseen paikkaan
cambiare
  tehdä toisenlaiseksi, vaihtaa tilanne

muutto /mˈuːtːo/ (n)
trasloco
  paikan vaihto

muuttua /mˈuːtːua/ (v)
cambiare
  tulla erilaiseksi

muuttuja /mˈuːtːuja/ (n)
variabile
  lausekkeessa esiintyvä symboli, joka voi saada eri arvoja

mykkä /mˈykːæ/ (adj)
muto
  syntymästään tai sairauden tai tapaturman vuoksi puhekyvytön

mykkäelokuva /mˈykːæˌelokˌuva/ (n)
film muto
  mykkäfilmi, elokuvan alkuaikoina ja myöhemminkin tuotettu elokuva, jossa ei ole tallennettua (synkronista) ääntä

myksomatoosi /mˈyksomatˌoːsɪ/ (n)
mixomatosi
  eräs kanien sairaus

mylly /mˈylly/ (n)
mulino
  luonnon energian avulla tai käsivoimin jauhinkivin viljan jauhamiseen käytetty laite t. laitos; jauhamiseen käytetty tuotantolaitos; myös rakennus, johon tämä on sijoitettu t. ylipäänsä rakennus, jossa jauhetaan viljaa

myllynkivi /mˈyllyŋkˌivɪ/ (n)
macina, mola
  toinen kivi myllyssä viljaa jauhavien pyöreiden kiekkomaisten uurrepintaisten kivien parista

mylläri /mˈyllærɪ/ (n)
mugnaio, mulinaro
  myllyn hoitaja, joka jauhaa viljaa jauhoksi

myopatia /mˈyopˌatɪa/ (n)
miopatia
  lihassairaus

myrkky /mˈyrkːy/ (n)
veleno
  elävälle eliölle jo pienenäkin annoksena vakavaa haittaa aiheuttava vieras aine; erityisesti myrkyttämistarkoitukseen tuotettu aine

myrkyllinen /mˈyrkyllɪnen/ (adj)
velenoso, tossico
  sellainen kemiallisesti vaikuttava minkä pienetkin määrät aiheuttavat eliölle vakavia haittoja; myrkkyä sisältävä

myrkyttää /mˈyrkytːæː/ (v)
avvelenare
  antaa jollekin myrkkyä

myrsky /mˈyrsky/ (n)
tempesta, bufera
  (ilmatiede) voimakas matalapaine, johon liittyy keskinopeudeltaan 21–32 metriä sekunnissa (raja meteorologiassa) oleva tuuli

myrtti /mˈyrtːɪ/ (n)
mirto
  meillä huonekasvina viljeltävä ikivihreä eurooppalainen koristepensas

myski /mˈyskɪ/ (n)
muschio
  eläinkunnasta, kuten myskihirven ihopussin rauhasten eritteenä saatava hajuaine, jota käytetään hajuvesiteollisuudessa. Myskiä tuotetaan myös synteettisesti

myskihärkä /mˈyskɪhˌærkæ/ (n)
bue muschiato
  vuohieläinten alaheimon nisäkäs.

myskilurikki /mˈyskɪlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto muschiato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mysli /mˈyslɪ/ (n)
muesli
  viljahiutaleista, pähkinöistä, hedelmänpalasista, rusinoista ja sokerista tehty paahtamaton aamu- ja välipalavalmiste

mysteeri /mˈysteːrɪ/ (n)
mistero
  selittämätön arvoitus
  sakramentti
  keskiaikainen kristillinen näytelmä, mysteerinäytelmä

myydä /mˈyːdæ/ (v)
vendere
  antaa jotakin maksua vastaan; tehdä kauppaa, pitää kaupan
  par. 'mennä kaupaksi', 'käydä kaupaksi'

myyjä /mˈyːjæ/ (n)
venditore
  henkilö, joka myy jotain

myynti /mˈyːntɪ/ (n)
vendita
  myymisen toteutus, tapahtuma, jossa kaupan akti tapahtuu, tuote tai palvelus vaihdetaan rahaa vastaan

myytti /mˈyːtːɪ/ (n)
mito
  tarina tai uskomus, joka selittää asioita, joista ei ole ensikäden tietoa tai joiden paikkansapitävyyttä ei voida todistaa

myöhäinen /mˈyøhæinen/ (adj)
tardi
  sellainen, joka on ajallisesti pitkälle ehtinyt, pitkälle kulunut; viivästynyt; myöhä, myöhään ilmenevä

myöntää /mˈyøntæː/ (v)
ammettere
  tunnustaa jokin asia, hyväksyä samanmielisenä tosiasia, olla samaa mieltä

myös /mˈyøs/ (adv)
anche
  jonkin lisäksi, jonkin ohella, ei ainoastaan; -kin

myötäjäiset /mˈyøtæjˌæiset/ (n)
dote
  rahamäärä tai muu omaisuus, jonka puoliso tai hänen perheensä maksaa toisen puolison perheelle naimisiinmenon yhteydessä

myötäpäivään /mˈyøtæpˌæivæːn/ (adv)
senso orario
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kierron suuntaisesti; mm. yläkautta oikealle

myötätuuli /mˈyøtætˌuːlɪ/ (n)
vento da dietro
  menosuuntaan puhaltava, myötäsuuntainen tuuli

mäkihyppy /mˈækɪhˌypːy/ (n)
salto con gli sci
  talviurheilulaji, jossa vuorollaan kukin mäkihyppääjä laskee suksilla lumen peittämää mäkeä alas hyppyrinnokalle, josta hän hyppää eli ponnistaa ilmalentoon tarkoituksenaan ensin lentää tyylikkäästi pitkälle ja sitten laskeutua suksilleen liukuun alastulorinteeseen

mänty /mˈænty/ (n)
pino
  metsämänty , Pinus-sukuun kuuluva havupuulaji

mäntyaratti /mˈæntyarˌatːɪ/ (n)
pappagallo beccospesso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

mäntä /mˈæntæ/ (n)
pistone
  sylinterissä edestakaisin liikkuva lieriömäinen, joskus laattamainen sylinteriin tiiviisti sovitettu kappale, koneenosa, jonka välityksellä sylinterissä oleva kaasu tai neste saa aikaan mekaanista työtä tai jolla siirretään sylinterin kaasua tai nestettä

märehtijä /mˈærehtˌijæ/ (n)
ruminante
  kasvissyöjä, jolla on erikoislaatuinen ruoansulatuskanava monine mahoineen. Erityistuntomerkkeinä hampaaton yläleuka ja nimitystä vastaava syömiskäyttäytyminen, märehtiminen.

märehtiä /mˈærehtˌiæ/ (v)
ruminare
  (märehtijöistä) pureksia ruokansa toiseen kertaan

märepala /mˈærepˌala/ (n)
bolo
  ruoka, joka palautuu märehtijän suuhun sen ensimmäisestä mahasta uudelleen pureksittavaksi

märkä /mˈærkæ/ (adj)
bagnato
  sellainen, jossa on paljon nestettä; kosteaa nestepitoisempi

märkäpuku /mˈærkæpˌuku/ (n)
muta
  sukeltajien ym. käyttämä puku, jonka sisään pääsee vettä

mäti /mˈætɪ/ (n)
uova di pesce, uova
  kudussa naaraskalan laskemat mätimunat, jotka koiraskala hedelmöittää maidilla

mätimuna /mˈætɪmˌuna/ (n)
uovo di pesce
  mädin yksittäinen muna

mätäkuu /mˈætækuː/ (n)
canicola
  23.7. ja 23.8. välinen tai epämääräisempi ajanjakso keski–loppukesällä

mäyrä /mˈæyræ/ (n)
tasso
  näätäeläimiin kuuluva yleensä metsässä asuva yöeläin (Meles meles), joka syö hyönteisiä, marjoja ja juuria

mäyräkoira /mˈæyrækˌoira/ (n)
bassotto
  alkuaan mäyräjahtiin jalostettu lyhytjalkainen ja pitkäselkäinen koirarotu, jota käytetään ajo- ja seurakoirana

määkiä /mˈæːkɪæ/ (v)
belare
  pitää lampaalle tai vuohelle ominaista ääntä

määritellä /mˈæːrɪtellæ/ (v)
definire
  muodostaa jonkin asian kuvaus kertomalla sille ominaiset piirteet (yl. jollekin abstraktille), tuottaa määritelmä jollekin

määritelmä /mˈæːrɪtˌelmæ/ (n)
definizione
  käsitteen ominaisuuksien lyhyt kielellinen kuvaus, definitio

määrä /mˈæːræ/ (n)
quantità
  paljous, se, missä määrin, kuinka runsaasti jotakin on

määräinen artikkeli /mˈæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
articolo determinativo
  pääsanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo pääsanan kieliopillisesti määräisestä muodosta eli siitä että pääsanan ajatellaan olevan tuttu tai tietty

määrätietoinen /mˈæːrætˌietoinen/ (adj)
metodico
  jolla on selkeä päämäärä

mökki /mˈøkːɪ/ (n)
capanna
  maja, pieni, kevyt rakennus oleskelua varten

möljä /mˈøljæ/ (n)
molo
  satama-aallonmurtajaan liitetty satamalaituri, johon usein johdetaan myös junanraiteet. Möljällä saattaa olla myös tavarasuojia ja pienten alusten kunnostuspaikka

mölyturpiaali /mˈølytˌurpɪˌaːlɪ/ (n)
gracchio maggiore americano
  mölyturpiaalien lintusuvun nimikkolaji () tai sen yksilö

mönjä /mˈønjæ/ (n)
minio
  kirkkaanpunaisena väriaineena käytetty lyijyoksidi, lyijyorthoplumbaatti Pb₃O₄

mörkö /mˈørkø/ (n)
babau
  saduissa esiintyvä pelottava olento

mörssäri /mˈørssærɪ/ (n)
mortaio
  käytöstä pois jäänyt tykkityyppi, jota käytettiin pääasiassa kenttätykistössä

möyheä /mˈøyheæ/ (adj)
molle
  ilmava, kuohkea, pehmeä

naakka /nˈaːkːa/ (n)
taccola
  pieni tumma varislintu

naamari /nˈaːmarɪ/ (n)
maschera
  kasvot peittävä suojus, suojanaamari

naamiaiset /nˈaːmɪˌaiset/ (n)
maschera
  juhlat, joihin mennään pukeutuneina naamioihin tai erikoisiin asuihin

naamiohohtokaija /nˈaːmɪohˌohtokˌaija/ (n)
pappagallo splendente mascherato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiokaijanen /nˈaːmɪokˌaijanen/ (n)
inseparabile mascherato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiokanahaukka /nˈaːmɪˌokanahˌaukːa/ (n)
astore grigio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naamiovahanokka /nˈaːmɪˌovahanˌokːa/ (n)
astrilde guancenere
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

naapuri /nˈaːpurɪ/ (n)
vicino
  Olinpaikan tai asunnon lähistön asukas. Rivi- ja kerrostaloissa on myös seinänaapureita.

naaras /nˈaːras/ (n)
femmina
  sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, jonka munasolut koiras hedelmöittää

nadiiri /nˈadɪːrɪ/ (n)
nadir
  näennäisen taivaanpallon se piste, joka on zeniitin vastakkaisella puolella

naftaleeni /nˈaftalˌeːnɪ/ (n)
naftalina
  eräs aromaattinen ohuina voimakkaanhajuisina levyinä kiteytyvä hiilivety

nafteeni /nˈafteːnɪ/ (n)
naftene
  mikä hyvänsä sykloalkaaneihin tai alkaanijohdannaisiin kuuluva kemikaali

nahka /nˈahka/ (n)
cuoio
  materiaali, jota saadaan parkitsemalla eläinten vuodista

nahkatakki /nˈahkatˌakːɪ/ (n)
giacca di pelle
  nahasta valmistettu takki, tyypilliset värit ovat musta ja ruskean eri sävyt

nahkiainen /nˈahkɪˌainen/ (n)
lampreda
  (eläintiede) ympyräsuinen, vedessä elävä kiduksilla hengittävä selkärankainen nahkiaiskalojen lahkon (Petromyzontiformes) vesieläin, jolla on muodonvaihdos. Kalan tapaan se nousee jokeen syksyllä ja kutee keväällä. Munasta kuoriutuu toukka-aste, likomato.

nahuatl /nˈahuatl/ (n)
nahuatl
  (kielitiede) nahuatlin kieli, alkuperäiskieli, jota puhutaan Meksikossa. Sanalista

naida /nˈaida/ (v)
sposare
  ottaa joku puolisokseen, mennä naimisiin jonkun kanssa
scopare, fare l'amore
  olla seksuaalisessa yhdynnässä jonkun kanssa, rakastella jotakuta

naiivi /nˈaɪːvɪ/ (adj)
ingenuo
  lapsellinen lapsenomaisen herkkäuskoinen, yksinkertainen

nainen /nˈainen/ (n)
donna, femmina
  aikuinen naispuolinen ihminen, ihmisnaaras
femmina
  toinen sukupuolista; naissukupuolen edustaja

naismainen /nˈaismainen/ (adj)
effeminato
  naisille tyypillinen tai ominainen

naispuolinen /nˈaispuolɪnen/ (adj)
femminile
  sukupuoleltaan nainen

naistentautioppi /nˈaistentˌautɪˌopːɪ/ (n)
ginecologia
  gynekologia; lääketieteen ala, joka tutkii ja hoitaa naisen sukupuolielimiä ja niiden sairauksia

naittaa /nˈaitːaː/ (v)
sistemare
  pakottaa joku naimisiin jonkun kanssa

nakki /nˈakːɪ/ (n)
würstel
  nakkimakkara, pienikokoinen vaalea makkara, joka perinteisesti valmistetaan luonnon suolesta tehtyyn kuoreen
  penis

nandu /nˈandu/ (n)
nandù
  mikä hyvänsä Etelä-Amerikassa elävään nandujen heimoon () kuuluva lintu

nanosekunti /nˈanosekˌuntɪ/ (n)
nanosecondo
  sekunnin miljardisosa eli 10−9 s, tunnus ns

napa /nˈapa/ (n)
ombelico
  poistetun napanuoran jättämä arpi ihmisen tai muun eläimen mahassa
polo
  Maan pohjoisin tai eteläisin kohta; pohjois- tai etelänapa
  jännitelähteen ääripotentiaalin kontaktit; plus ja miinus

napanuora /nˈapanˌuora/ (n)
cordone ombelicale, funicolo ombelicale
  sikiön ja istukan yhdistävä yhdysside, jossa kulkee kolme verisuonta

napapiiri /nˈapapˌiːrɪ/ (n)
circolo polar
  leveyspiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon pohjois- tai etelänavasta on sama kuin maapallon akselin kaltevuus, sijainti noin 66 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä; napapiirejä on maapallolla kaksi kappaletta

napata /nˈapata/ (v)
strappare
  siepata, ottaa nopeasti käteensä

napoli /nˈapolɪ/ (n)
napoletano
  Italiassa Napolin alueella puhuttava italoromaaninen kieli (kielitunnus: nap)

nappi /nˈapːɪ/ (n)
bottone
  vaatteissa ja muissa tekstiileissä käytettävä kiinnike tai koriste

nappula /nˈapːula/ (n)
bottone
  pieni, yleensä lieriömäinen, lyhyt kappale

naprapatia /nˈaprapˌatɪa/ (n)
naprapatia#Italia
  eräs nykyään lääketieteessä täydentäväksi hoitomuodoksi hyväksyttävä manipulaatiohoitomuoto

narkolepsia /nˈarkolˌepsɪa/ (n)
narcolessia
  pakonomainen torkahtelu

narratologia /nˈarratˌoloɡˌia/ (n)
narratologia
  narratiivien eli kertomusten ja narratiivisten rakenteiden sekä niiden vaikutusten teoria ja tutkimus

narsismi /nˈarsɪsmɪ/ (n)
narcisismo
  rakentava itsensä rakastaminen
  narsistinen persoonallisuushäiriö

narsissi /nˈarsɪssɪ/ (n)
narciso
  mikä tahansa narsissien sukuun () kuuluva narsissikasvien laji tai sellaisen yksilö

narttu /nˈartːu/ (n)
cagna
  naaraspuolinen koira

naru /nˈaru/ (n)
spago
  sitomistarkoituksiin valmistettu yksinkertainen tai kerrattu, tavallisesti kierretty lankamainen tuote

naskali /nˈaskalɪ/ (n)
lesina
  suutarin työkaluna käyttämä kädensijallinen ohut yleensä hieman käyrä ja litteä piikki, jolla tehdään mm. pohjanahkaan reikiä kenkien ompelua varten; vastaava työkalu kirjansidonnassa
ragazzino
  (yleiskieli) leikillinen ilmaus joka tarkoittaa pientä poikaa, nappula

naskalivyömesikko /nˈaskalɪvˌyømesˌikːo/ (n)
spinorinco orientale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nato /nˈato/ (n)
cognata
  oman aviomiehen sisar

natrium /nˈatrium/ (n)
sodio
  pehmeä, kevyt ja reaktiivinen alkalimetalli

natriumkloridi /nˈatriumklˌorɪdɪ/ (n)
cloruro di sodio
  natriumin suola (NaCl), joka meillä tunnetaan käyttönimillä ruokasuola, keittosuola tai merisuola

natsi /nˈatsɪ/ (n)
nazista
  kansallissosialisti, kansallissosialismin kannattaja; Saksan kansallissosialistisen puolueen jäsen 1919–1945

naudanliha /nˈaudanlˌiha/ (n)
manzo
  ruoanlaittoon tarkoitettu teurastetun nautaeläimen liha

nauha /nˈauha/ (n)
fascia
  kapea, litteä punomalla tai kutomalla valmistettu tuote tai muulla tavoin tehty saman muotoinen materiaali

naukua /nˈaukua/ (v)
miagolare
  kissasta, joistakin muista kissaeläimistä ja eräistä linnuista: pitää niille ominaista ääntä

naula /nˈaula/ (n)
chiodo
  metallinen tai harvoin puinen terävä kiinnitystarvike, jolla kiinnitetään puuosia toisiinsa; nauloja voidaan käyttää myös taulujen ripustukseen tms.
libbra
  vanha painoyksikkö, 32 luotia, noin 450 grammaa. Amerikansuomalaiset ovat käyttäneet myös nimitystä pauna.

nauraa /nˈauraː/ (v)
ridere
  päästää katkonaista ääntä, naurua, esimerkiksi ilon, hermostuneisuuden tai pilkan osoituksena

naurattaa /nˈauratːaː/ (v)
fare ridere, venire ridere
  saada nauramaan

naurettava /nˈauretːˌava/ (adj)
ridicolo
  pelkän naurun arvoinen; sellainen, jota ei ole syytä ottaa vakavasti

nauris /nˈaurɪs/ (n)
rapa
  var. rapa, jo kaskiviljelykaudella kasvatettu viljelykasvi, makeahko juures, joka oli ennen perunaa tärkeä ravintokasvi, nykyisin lähinnä rehukasvi

nauru /nˈauru/ (n)
riso, risata
  ihmisen tunteenilmaus iloon tai muuhun tunteenpurkaukseen
nauruano
  Naurulla puhuttu austronesialainen kieli (kielitunnus: na)

naurulokki /nˈaurulˌokːɪ/ (n)
gabbiano comune
  pieni lokki, jonka tunnistaa tummanruskeasta pään etuosasta ()

nautintaoikeus /nˈautɪntaˌoikeus/ (n)
usofrutto
  laajahko käyttöoikeus toisen omistamaan irtaimeen tai kiinteään esineeseen

nauttia /nˈautːɪa/ (v)
godere
  tuntea mielihyvää, kokea nautinto
ingerire
  ottaa ravintoa tai juomaa, lääkettä, syödä, juoda

navajo /nˈavajo/ (n)
lingua navajo
  navajot Pohjois-Amerikan suurin alkuperäiskansa. Se elää pääasiassa Yhdysvaltojen lounaisosissa, Arizonassa, Coloradossa, New Mexicossa ja Utahissa
  tämän kansan puhuma athabascalainen kieli

navetta /nˈavetːa/ (n)
stalla
  eläinsuoja lehmille ja muulle nautakarjalle

nearktinen /nˈearktɪnen/ (adj)
neoartico
  (eliömaantieteessä) Pohjois-Amerikalle ominainen

neekeri /nˈeːkerɪ/ (n)
negro
  afrikkalaisperäinen tummaihoinen henkilö

nefriitti /nˈefrɪːtːɪ/ (n)
nefrite
  eräs puolijalokivi (aktinoliitin muoto)

nefrologia /nˈefrolˌoɡɪa/ (n)
nefrologia
  munuaisia ja niiden sairauksia tutkiva lääketieteen ala

nefroni /nˈefronɪ/ (n)
nefrone
  verta suodattava munuaisen toimintayksikkö, joita on ihmisellä noin miljoona kummassakin munuaisessa

negatiivi /nˈeɡatˌiːvɪ/ (n)
negativa, negativo
  kuvan, esimerkiksi valokuvan tai elokuvan valmistuksessa tehtävä raakakappale, jossa valoisuus ja usein myös värit ovat päinvastaiset kuin valmiissa kuvassa eli positiivissa

negatiivinen /nˈeɡatˌiːvɪnen/ (adj)
negativo
  sellainen, joka on kielteinen; ei ole positiivinen

negridi /nˈeɡrɪdɪ/ (n)
negridi
  Saharan eteläpuolisen Afrikan asukkaiden alkuperäinen ihmistyyppi ja/tai rotu. Negridejä nimitetään usein hieman epätarkasti tummaihoisiksi tai mustiksi.

negrosinaratti /nˈeɡrosˌinarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto codamarrone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

neilikka /nˈeilɪkːa/ (n)
garofano
  Dianthus-suvun kasvi

neiti /nˈeitɪ/ (n)
signorina
  naimaton nuori nainen

neitsyt /nˈeitsyt/ (n)
vergine
  henkilö, yleensä nainen, joka ei ole koskaan ollut sukupuoliyhteydessä

neitsytmatka /nˈeitsytmˌatka/ (n)
viaggio inaugurale
  laivan tms. ensimmäinen matka

neitsyys /nˈeitsyːs/ (n)
verginità
  neitsyenä olo, koskemattomuus

nekrofiili /nˈekrofˌiːlɪ/ (n)
necrofilo
  nekrofilian harjoittaja

nekrofilia /nˈekrofˌilɪa/ (n)
necrofilia
  seksuaalisen kiinnostuksen kohdistuminen kuolleisiin, ruumiisiin

nekrofobia /nˈekrofˌobɪa/ (n)
necrofobia
  kuoleman ja kuolleiden kammo, kuolemanpelko, kuolemankammo

nekrologi /nˈekrolˌoɡɪ/ (n)
necrologia
  muistokirjoitus kuolleesta merkkihenkilöstä esim. sanomalehdessä

nekropoli /nˈekropˌolɪ/ (n)
necropoli
  yleensä muinaisten kaupunkien läheisyydessä sijaitseva iso hautausmaa

nektari /nˈektarɪ/ (n)
nettare
  soseuttamalla valmistettu sakea hedelmä- tai marjajuoma, joka sisältää hedelmälihaa

neliapila /nˈelɪˌapɪla/ (n)
quadrifoglio
  apilan epätavallinen nelilehdykkäinen muunnos t. sitä muistuttava kuvio

nelikopteri /nˈelɪkˌopterɪ/ (n)
quadrirotore
  kauko-ohjattava pienoiskopteri, jossa on neljä roottoria

nelikulmio /nˈelɪkˌulmɪo/ (n)
quadrilatero
  monikulmio, jossa on neljä sivua ja neljä kulmaa.

neliö /nˈelɪø/ (n)
quadrato
  säännöllinen nelikulmio; suorakulmio, jonka sivut ovat yhtä pitkät keskenään
  toinen potenssi

neliöjalka /nˈelɪøjˌalka/ (n)
piede al quadrato
  pinta-alamittana käytettävä neliö, jonka sivujen pituus on yksi jalka; 0,09290304 neliömetriä

neliöjuuri /nˈelɪøjˌuːrɪ/ (n)
radice quadrata
  (matematiikka) laskutoimitus, jossa juurretaan neliö juurrettavasta

neliömetri /nˈelɪømˌetrɪ/ (n)
metro quadrato
  pinta-alan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m²

neljäkäs /nˈeljækæs/ (n)
rombo
  (geometria) suunnikas, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä

neljäsosanuotti /nˈeljæsˌosanˌuotːɪ/ (n)
semiminima, quarto
  ¹/₄-nuotti, kahden kahdeksasosanuotin ja puolen puolinuotin pituinen nuotti. Jos tahtiosoituksen alempi numero on 4, ylempi kertoo yhden tahdin neljäsosanuottien määrän. Esim. ³/₄-tahtilajissa kolme.

nelonen /nˈelonen/ (n)
quattro
  numeroa neljä vastaava substantiivi, luku 4; numerolla neljä merkitty tai järjestetty

nenä /nˈenæ/ (n)
naso
  keskellä ihmisen kasvoja sijaitseva ruumiinosa, joka aistii hajuärsykkeitä, kosteuttaa ja puhdistaa hengityselimistöön tulevaa sisäänhengitysilmaa

nenäliina /nˈenælˌiːna/ (n)
fazzoletto
  nenän niistämiseen käytettävä paperi- tai kangasliina

nenäontelo /nˈenæˌontelo/ (n)
cavità nasali
  (anatomia) parillinen sokkeloinen käytävä, joka ulottuu ulkonenästä nenänieluun

nenäverenvuoto /nˈenæverˌenvuoto/ (n)
dal
  veren vuotaminen nenästä

neodyymi /nˈeodˌyːmɪ/ (n)
neodimio
  eräs lantanoideihin kuuluva alkuaine

neoklassismi /nˈeoklˌassɪsmɪ/ (n)
neoclassicismo
  taiteessa erityisesti 1900-luvulla vaikuttanut genre

neon /nˈeon/ (n)
neo, neon
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine

neonataalinen /nˈeonatˌaːlɪnen/ (adj)
neonatale
  vastasyntynyneeseen, ensimmäisen kuukauden aikana, liittyvä

nepalilainen /nˈepalɪlˌainen/ (n)
nepalese
  pysyvästi Nepalissa asuva henkilö

nepotismi /nˈepotˌismɪ/ (n)
nepotismo
  sukulaisen suosiminen työtehtävään tai vastaavaan otettaessa

neptunium /nˈeptunium/ (n)
nettunio
  eräs radioaktiivinen alkuaine

nero /nˈero/ (n)
genio
  poikkeuksellisen älykäs henkilö

nerokas /nˈerokas/ (adj)
ingegnoso
  erityisen älykäs henkilö, teos, ratkaisu tms.

neste /nˈeste/ (n)
liquido
  juoksevassa olomuodossa oleva aine

nesteytetty maakaasu /nˈesteytˌetːy mˈaːkaːsu/ (n)
gas naturale liquefatto
  voimakkaasti jäähdyttämällä nestemäiseen olotilaan muutettu maakaasu

neula /nˈeula/ (n)
ago
  metallinen, ohut ja teräväpäinen työkalu, jota käytetään ompeluun tai kiinnittämään kankaita

neulanen /nˈeulanen/ (n)
ago
  havupuun kapea lehti

neulansilmä /nˈeulansˌilmæ/ (n)
cruna dell'ago
  neulan tylpässä päässä oleva aukko, johon lanka pujotetaan

neulatyyny /nˈeulatˌyːny/ (n)
puntaspilli
  pieni tyyny, johon voi tökkiä neuloja säilytystä varten

neumi /nˈeumɪ/ (n)
neuma
  gregoriaanisen kirkkolaulun sävelkorkeuksien merkitsemiseen käytettyjä merkkejä, jotka ovat nykyisten nuottien edeltäjiä

neurolepti /nˈeurolˌeptɪ/ (n)
neurolettico
  psykoottisia häiriöitä ehkäisevä tai lievittävä lääke

neurologia /nˈeurolˌoɡɪa/ (n)
neurologia
  aivojen ja hermoston orgaanisia sairauksia tutkiva lääketieteen osa-alue

neuroosi /nˈeuroːsɪ/ (n)
neurosi, nevrosi
  kattokäsite lieville psykiatrisille sairauksille, joissa todellisuudentaju on vääristynyt, mutta ei esiinny harha-ajatuksia eikä -aistimuksia

neurotiede /nˈeurotˌiede/ (n)
neuroscienza
  tieteenala, joka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta

neutriino /nˈeutrɪːno/ (n)
neutrino
  (fysiikka) fermioneihin kuuluvia varauksettomia alkeishiukkasia, joita esiintyy kolmessa muodossa: elektronin, myonin ja taun neutriino

neutroni /nˈeutronɪ/ (n)
neutrone
  sähkövaraukseton nukleoni, joka lähes poikkeuksetta yhdessä protoneiden kanssa muodostaa atomiytimen; yksi baryoneista ja koostuu kolmesta kvarkista

neutronitähti /nˈeutronɪtˌæhtɪ/ (n)
stella di neutroni
  gravitaation vaikutuksesta kokoon luhistunut pienikokoinen tähti, jonka aine koostuu pääasiassa neutroneista

neuvo /nˈeuvo/ (n)
avviso, consiglio
  saatu tai annettu hyödyllinen ohje

neuvostoliittolainen /nˈeuvostolˌiːtːolˌainen/ (adj)
sovietico
  Neuvostoliitosta kotoisin tai peräisin oleva, Neuvostoliittoon liittyvä

neuvostoliittolainen /nˈeuvostolˌiːtːolˌainen/ (n)
sovietico
  pysyvästi Neuvostoliitossa asunut henkilö

neuvottelu /nˈeuvotːˌelu/ (n)
negoziato
  keskustelu asiasta sopimiseksi

niasiini /nˈiasˌiːnɪ/ (n)
niacina
  nikotiinihappo

nielu /nˈielu/ (n)
faringe
  suuontelon ruokatorveen yhdistävä ruoansulatuskanavan osa

nielurisatulehdus /nˈielurˌisatulˌehdus/ (n)
tonsillite
  nielurisojen tulehtuminen, tonsilliitti

niemi /nˈiemɪ/ (n)
capo
  vesialueeseen työntyvä maakaistale t. maakieleke

niemimaa /nˈiemɪmaː/ (n)
penisola
  mantereesta mereen pistävä laaja maa-alue

nigerialainen /nˈiɡerˌialˌainen/ (adj)
nigeriano
  Nigeriasta peräisin oleva tai Nigeriaan liittyvä

nigerialainen /nˈiɡerˌialˌainen/ (n)
nigeriano
  pysyvästi Nigeriassa asuva henkilö

nigerianvahanokka /nˈiɡerɪˌanvahanˌokːa/ (n)
astrilde dell’Anambra
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nihilismi /nˈihɪlˌismɪ/ (n)
nichilismo
  ajatussuunta, joka kieltää vallitsevat arvot ja käsitykset

niiaus /nˈiːaus/ (n)
riverenza
  naisten kunnioittava tervehdys polviaan notkistaen

niin /nˈiːn/ (adv)
così
  sillä tavalla
allora, così
  (myöntösana) kyllä, "niin se oli"; sana, jolla vahvistetaan tai myönnellään (joko omaa tai toisen puhujan) aiempaa lausetta tai olettamaa
già, sì
  siinä määrin

niisi /nˈiːsɪ/ (n)
liccio
  kangaspuiden osa; silmukallinen lanka, joka nostaa ja laskee lävitseen kulkevaa loimilankaa

niistää /nˈiːstæː/ (v)
soffiare
  puhaltaa sieraimet puhtaaksi samalla sormilla nenää puristellen

niitty /nˈiːtːy/ (n)
prato
  luonnontilainen aukea, jossa kasvaa niittykukkia ja heiniä

niittyleinikki /nˈiːtːylˌeinɪkːɪ/ (n)
ranuncolo comune
  keltakukkainen 30–60 sentin pituinen kasvi Ranunculus acris, jonka kukassa on tavallisesti viisi terälehteä

niittää /nˈiːtːæː/ (v)
falciare
  katkoa ja kaataa heinää, pääasiassa viikatteella

nikama /nˈikama/ (n)
vertebra
  epäsäännöllisen muotoinen moniulokkeinen luu, joista selkäranka muodostuu ()

nikkeli /nˈikːelɪ/ (n)
nichel, nickelio
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine. Nikkelin kemiallinen merkki on Ni.

nikobaarienkaija /nˈikobˌaːrieŋkˌaija/ (n)
parrocchetto delle Nicobare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nikotella /nˈikotella/ (v)
singhiozzare
  hikata, hikotella

nikotiini /nˈikotˌiːnɪ/ (n)
nicotina
  tupakoista (Nicotiana) saatava myrkyllinen alkaloidi

nila /nˈila/ (n)
floema
  kasvien kuorikerroksen alapuolella oleva kasvityypeittäin vaihtelevista soluista muodostuva kerros, missä kasvien ravintokierto pääosin tapahtuu

nilkka /nˈilkːa/ (n)
caviglia
  nivel säären ja jalkaterän välissä

nilkkakoru /nˈilkːakˌoru/ (n)
cavigliera
  nilkkaan tarkoitettu koru, saattaa olla nilkkarengas

nilviäinen /nˈilvɪˌæinen/ (n)
mollusco
  tavallisesti pehmeäruumiisten yksineuvoisten suvullisesti lisääntyvien kaikissa maailman merissä, jonkin verran sisävesissä ja osa maalla olevien, vaihtelevan kokoisten selkärangattomien suuren kokonaisuuden, eläinkunnan pääjakson Mollusca edustaja

nimellisarvo /nˈimellɪsˌarvo/ (n)
valore facciale
  hyödykkeen nimellinen arvo

nimenhuuto /nˈimenhˌuːto/ (n)
appello
  tilaisuus tai toimenpide, jossa huudetaan yksi kerrallaan henkilöiden nimet ja kirjataan paikalla oleviksi ne, jotka vastaavat

nimetä /nˈimetæ/ (v)
nominare
  antaa nimeksi
  mainita nimeltä tai muuten tunnistaa tietty henkilö

nimetön /nˈimetøn/ (adj)
innominato
  ilman nimeä oleva, sellainen jolla tai millä ei ole nimeä

nimetön /nˈimetøn/ (n)
anulare
  sormi ihmisen kädessä keskisormen ja pikkusormen välissä

nimi /nˈimɪ/ (n)
nome
  käsitteen pelkistetty verbaalinen kuvaus, sovittu nimitys. Nimet luokitellaan nimisanoihin eli substantiiveihin ja luonteensa mukaisesti siellä alaryhmiin.

nimikirjoitus /nˈimɪkˌirjoitus/ (n)
autografo
  henkilön itsensä omalla persoonallisella tavallaan käsin kirjoittama oma nimi

nimipäivä /nˈimɪpˌæivæ/ (n)
onomastico
  eri kalentereissa tietylle etunimelle omistettu päivä. Eri maissa ja kulttuureissa nimipäivän merkitys vaihtelee.

nimittäin /nˈimɪtːæin/ (adv)
cioè
  sana, jota seuraa tarkennus edellä sanottuun

nimittäjä /nˈimɪtːˌæjæ/ (n)
denominatore
  murtoluvussa jakoviivan alapuolella oleva luku tai lauseke

nimittää /nˈimɪtːæː/ (v)
nominare
  kutsua jollakin nimellä.

ninja /nˈinja/ (n)
ninja
  feodaalisessa Japanissa toiminut palkkasotilas, joiden tehtäväkirjo oli laaja

niobium /nˈiobium/ (n)
niobio
  eräs alkuaine

nippuside /nˈipːusˌide/ (n)
fascetta
  muovinen kiinnike, jota käytetään sähköjohtojen niputtamiseen

nirso /nˈirso/ (adj)
schizzinoso
  (esim. ruoan suhteen) vaativa, valikoiva, turhantarkka

niska /nˈiska/ (n)
nuca
  kaulan takaosa; ruumiinosa selkäpuolella pään ja vartalon välillä

nissi /nˈissɪ/ (n)
nicchia
  syvennys seinässä ikkunaa, uunia, patsasta t. koriste-esinettä varten

nisäkäs /nˈisækæs/ (n)
mammifero
  imettäväinen; selkäjänteisten nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläin, joka imettää poikasiaan

nitoa /nˈitoa/ (v)
pinzare
  liittää (esim. paperipinon paperit tai nidottavan kirjat sivut) tiukasti kiinni niitillä tai langalla

nitoja /nˈitoja/ (n)
pinzatrice
  (arkikieltä) nitomalaite
brocciatore
  henkilö, joka nitoo

nitridi /nˈitrɪdɪ/ (n)
nitruro
  typen yhdiste

nivel /nˈivel/ (n)
articolazione
  (anatomia) kahden toisiinsa liittyvän tukirangan osan liikkuva tai kiinteä liitos
  kahden sauvamaisen kappaleen liitoskohta, joka mahdollistaa niiden liikkumisen toisiinsa nähden

nivelbussi /nˈivelbˌussɪ/ (n)
autobus articolato
  pitkä linja-auto, jonka runko ja kori on ohjattavuuden parantamiseksi jaettu osiin nivelrakenteella

niveljalkainen /nˈiveljˌalkainen/ (n)
artropode
  -pääjakson eläin

nivelmato /nˈivelmˌato/ (n)
anellide
  -pääjakson jaokkeisia matoja

nivelside /nˈivelsˌide/ (n)
benderella
  säikeinen, runsaasti kollageenia sisältävä sidekudos, joka yhdistää kaksi nivelen liittämää luuta toisiinsa ja pitää niveltä koossa

nivhi /nˈivhɪ/ (n)
nivkh
  heidän kielensä; isolaattikieli, jota puhuu alle tuhat ihmistä

nizzalainen /nˈitsalˌainen/ (adj)
nizzardo
  Nizzasta peräisin oleva tai Nizzaan liittyvä

niçard /nˈikard/ (n)
nizzardo
  Côte d'Azurin rannikkoalueella ja Monacossa puhuttu provensaalin alamurre

nobelium /nˈobelium/ (n)
nobelio
  eräs alkuaine

nogai /nˈoɡai/ (n)
nogai
  (kielitiede) nogain kieli (kielitunnus: nog), nogaiden puhuma turkkilainen kieli, jolla on virallisen kielen asema Dagestanissa ja Karatšai-Tšerkessiassa

noidannuoli /nˈoidannˌuolɪ/ (n)
lombaggine
  äkillinen selkäkipu, tunnetaan myös latinankielisellä nimellä lumbago

noin /nˈoin/ (adv)
circa, approssimativamente
  likimain, suunnilleen; lyhenne on n.

noita /nˈoita/ (n)
strega
  entisajan epäkristillisiä ja siksi pahoiksi leimattuja tietäjiä ja magian, noituuden tai kansanlääkinnän harjoittajia

noitavaino /nˈoitavˌaino/ (n)
caccia alle streghe
  noituudesta epäiltyjen vastainen liikehdintä, jota ilmeni varsinkin 1500–1600-luvun Euroopassa

noituus /nˈoituːs/ (n)
stregoneria
  se, että on noita; noidan taikakeinot

nojatuoli /nˈojatˌuolɪ/ (n)
poltrona
  suuri yl. pehmustettu tuoli, jossa on takana selkänoja ja istuinosan molemmin puolin käsinojat

noki /nˈokɪ/ (n)
fuliggine
  epätäydellisestä palamisesta syntyvä hienojakoinen hiili

nokinen /nˈokɪnen/ (adj)
fuligginoso
  noen peittämä

nokiselkäaranen /nˈokɪsˌelkæˌaranen/ (n)
pappagallino dorsobruno
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nokka /nˈokːa/ (n)
becco
  linnun tai nokkaeläimen ulkoneva sarveisaineesta muodostunut leukaosa

nokka-akseli /nˈokːaˈakselɪ/ (n)
albero a camme
  polttomoottorin sylinterinkannessa sijaitseva osa, joka käyttää venttiilikoneistoa

nokkaeläin /nˈokːaelæin/ (n)
monotremo
  mikä tahansa nokkaeläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

nokkahuilu /nˈokːahwˌilu/ (n)
flauto dolce
  soittimen päässä olevaan suukappaleeseen puhallettava huilu, päästä puhallettava huilu

nokkakala /nˈokːakˌala/ (n)
aguglia
  eräs nokkakaloihin kuuluva pitkä ja laiha kalalaji () tai sen yksilö

nokkakolari /nˈokːakˌolarɪ/ (n)
scontro frontale
  autojen törmääminen toisiinsa keulat edellä

nokkasiili /nˈokːasˌiːlɪ/ (n)
echidna
  nokkaeläimiin kuuluva Australiassa ja Tasmaniassa elävä siiliä muistuttava eläin ()

nokkavarpunen /nˈokːavˌarpunen/ (n)
frosone
  Euroopassa ja Aasiassa pesivä muodoltaan punatulkun kaltainen peippolaji ()

nokkia /nˈokːɪa/ (v)
beccare
  lyödä toistuvasti nokallaan

nokkonen /nˈokːonen/ (n)
ortica
  isonokkonen, eräs runsastyppistä maata rakastava kasvi, joka tunnetaan siitä että sen lehdissä on poltetta aihettavia piikkejä (Urtica dioica)

nokturno /nˈokturno/ (n)
notturno
  yöllistä tunnelmaa kuvaava sävellysmuoto

nolata /nˈolata/ (v)
imbarazzare
  saattaa häpeälliseen tilanteeseen

nollasummapeli /nˈollasˌummapˌelɪ/ (n)
gioco a somma zero
  peli, jossa kokonaismäärä ei kasva ja erilliset toimijat kilpailevat siten, että toisen saama on toiselta pois; kun tappiot ja voitot summataan tulos on nolla

nollata /nˈollata/ (v)
azzerare
  asettaa nollaksi

nominatiivi /nˈomɪnatˌiːvɪ/ (n)
nominativo
  nominin perusmuoto

nomini /nˈomɪnɪ/ (n)
nome
  sana, joka taipuu sijamuodoissa sekä yksikössä ja monikossa

nopea /nˈopea/ (adj)
veloce, rapido, svelto, spedito
  sellainen, jolla on suuri nopeus

nopeasti /nˈopeˌastɪ/ (adv)
rapidamente
  suurella nopeudella

nopeus /nˈopeus/ (n)
velocità
  vektorisuure, joka ilmaisee liikkeen määrän ja suunnan; paikan muutos tietyssä ajassa, aikayksikössä kuljettu matka; yksikkö metriä sekunnissa (m/s)

nopeusmittari /nˈopeusmˌitːarɪ/ (n)
tachimetro
  nopeutta mittaava laite, takometri

noppa /nˈopːa/ (n)
dado
  arpakuutio eli peleissä ja leikeissä käytetty satunnaistuloksia antava viskeltävä tahokas esine

noradrenaliini /nˈoradrˌenalˌiːnɪ/ (n)
noradrenalina
  eräs keskushermoston välittäjäaine

norfolkinsaarenviherkaija /nˈorfolkˌinsaːrˌenvɪhˌerkaija/ (n)
parrocchetto di Norfolk
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

norja /nˈorja/ (n)
norvegese
  norjan kieli, Norjassa puhuttava taustaltaa germaanis-skandinaavinen kieli (kielitunnus: no)

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (adj)
norvegese
  Norjasta peräisin oleva tai Norjaan liittyvä

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (n)
norvegese
  pysyvästi Norjassa asuva henkilö

norkko /nˈorkːo/ (n)
amento, gattino
  velttolapakkoinen tähkää muistuttava puun riippuva kukinto

normaali /nˈormaːlɪ/ (adj)
normale
  säännönmukainen, odotuksia vastaava, hyväksyttävä, tavanomainen

normaalijakauma /nˈormaːlˌijakˌauma/ (n)
distribuzione normale
  eräs jakauma, jossa sen vasemmalla ja oikealla puolella on saman verran alkioita ja alkiot keskittyvät keskiarvon ympärille symmetrisesti

normatiivinen /nˈormatˌiːvɪnen/ (adj)
normativo
  ohjeellinen, suosituksen tai toimintaohjeen antava, sitä määrittelevä miten jokin asia tulisi tehdä (ottaa kantaa siihen miten pitäisi tai tulisi tehdä jotain) eli mikä olisi jossain asiassa noudatettava toimintaohje

normi /nˈormɪ/ (n)
norma
  sääntö, määräys, ohje, periaate, malli

norsu /nˈorsu/ (n)
elefante
  elefantti, suurin maalla elävä nisäkäs ()

norsunluinen /nˈorsunlwɪnen/ (adj)
avorio
  sellainen, joka on norsunluuta, norsunluusta valmistettu

norsunluu /nˈorsunluː/ (n)
avorio
  norsun syöksyhampaiden kova luu

norsunluutorni /nˈorsunlˌuːtornɪ/ (n)
torre d'avorio
  todellisesta elämästä irrallaan oleva toimielin tai instituutio, joka usein pyrkii ohjaamaan, kritisoimaan tai muuten vaikuttamaan yhteiskunnan tai yhteisön toimintaan; organisaatiossa ylempänä olevista toimielimistä tai teoreetikoista käytetty halventava ilmaus

nostaa /nˈostaː/ (v)
sollevare, alzare
  siirtää tai laittaa ylemmäs; saada nousemaan ylös, ilmaan

nostalgia /nˈostalɡˌia/ (n)
nostalgia
  menneen ikävöinti, kaiho ja haikeus

nostattaa /nˈostatːaː/ (v)
lievitare
  (taikinasta) antaa nousta

noste /nˈoste/ (n)
forza ascensionale
  (fysiikka) Arkhimeden lain mukaisesti nesteeseen tai kaasuun upotettuun kappaleeseen suoraan ylöspäin vaikuttava voima

nostokurki /nˈostokˌurkɪ/ (n)
gru
  kappaleiden nostamiseen ja siirtämiseen tarkoitettu kone

notaari /nˈotaːrɪ/ (n)
notaio
  eräiden, nykyisin yleensä lainoppineisuutta vaativien tehtävien nimike

nousta /nˈousta/ (v)
alzare
  liikkua ylöspäin tai ylemmäs, kohota
alzarsi
  kohottautua jalkeille
  nousta sängystä, herätä

nousu /nˈousu/ (n)
aumento
  jonkin mitattavan arvon suureneminen; hintojen suureneminen, kallistuminen; määrän kasvaminen, lisääntyminen: laajeneminen, leviäminen

nousutahti /nˈousutˌahtɪ/ (n)
anacrusi
  painoton tavu tai sävel ennen ensimmäistä painollista

novelli /nˈovellɪ/ (n)
racconto
  lyhyehkö kaunokirjallinen kertomus

nudismi /nˈudɪsmɪ/ (n)
nudismo
  alastomuuden harrastaminen

nuha /nˈuha/ (n)
raffreddore
  nenän limakalvojen tulehdus, joka aiheuttaa liman vuotamista nenästä

nuija /nwˈija/ (n)
bastone
  muinoin sodassa käytetty puinen lyömäase

nuijapää /nwˈijapæː/ (n)
girino
  sammakkoeläinten vedessä elävä raajaton poikasvaihe

nukahtaa /nˈukahtaː/ (v)
addormentarsi
  vaipua uneen

nukke /nˈukːe/ (n)
bambola
  usein ihmishahmoa esittävä leikkikalu

nukkekoti /nˈukːekˌotɪ/ (n)
casa delle bambole
  pieni leikkitalo, jossa on pienoiskokoisia huonekaluja ja muita tavaroita, nukketalo

nukkua /nˈukːua/ (v)
dormire
  olla unessa

nukkumatti /nˈukːumˌatːɪ/ (n)
omino del sonno
  kuvitteellinen unen tuova olento

nukleiinihappo /nˈukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
acido nucleico
  DNA tai RNA

nukleosynteesi /nˈukleosˌynteːsɪ/ (n)
nucleosintesi
  ydinsynteesi

nukleotidi /nˈukleˌotɪdɪ/ (n)
nucleotide
  nukleiinihapon rakenneyksikkö, joka koostuu nukleosidista ja fosfaatista

nuklidi /nˈuklɪdɪ/ (n)
nuclide
  atomityyppi, jolla on tietynlainen varausluvun, massaluvun ja energiatilan määrittämä ydin

numeraali /nˈumerˌaːlɪ/ (n)
numerale
  nomineihin kuuluva lukusana, joka voidaan ilmaista myös numeromerkein; jaetaan kahteen ryhmään, kardinaalilukuihin ja ordinaalilukuihin

numero /nˈumero/ (n)
cifra
  kirjoitusjärjestelmässä oleva tietyn lukusanan eli numeraalin esittämiseksi sovittu merkki, numeromerkki
numero
  numeroin (1) tehty merkintä, joka kuvaa erilaisissa järjestelmissä asemaa, kokoa, osaa, sijaintia tai muuta yksilöintiä, usein kirjainten yhteydessä käytetty symboli
  ohjelmanumero, esitys

numerointi /nˈumerˌointɪ/ (n)
numerazione
  numeroiminen

numeroituva /nˈumerˌoituva/ (adj)
numerabile
  joukko, jonka mahtavuus on äärellinen tai sama kuin luonnollisten lukujen mahtavuus; eli siinä on yhtä suuri ääretön määrä alkioita

numismatiikka /nˈumɪsmatˌiːkːa/ (n)
numismatica
  historian tutkimusta tukeva erityisesti metallirahoja, mutta myös muita maksuvälineitä ja mitaleja käsittelevä tiede

nummi /nˈummɪ/ (n)
landa
  pääsääntöisesti karu, puuton tai matalakasvuista kasvustoa sisältävä alue, jossa hapan hedelmätön maaperä

nummimesikko /nˈummɪmesˌikːo/ (n)
succiamiele capofulvo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

nuntius /nˈuntius/ (n)
nunzio
  Pyhän istuimen suurlähettilään arvonimi

nuohooja /nˈuohoːja/ (n)
spazzacamino
  savupiippuja ja tulisijoja työkseen puhdistava henkilö

nuoli /nˈuolɪ/ (n)
freccia
  teräväkärkinen, jousessa käytettävä ammus

nuolla /nˈuolla/ (v)
leccare
  kosketella kielellään

nuori /nˈuorɪ/ (adj)
giovane
  sellainen, jolla on alhainen ikä tai, jolla on vähäinen määrä elettyjä vuosia. Hyvin nuoria saatetaan kutsua pieniksi, eikä aina koon mukaan.

nuori /nˈuorɪ/ (n)
giovane
  ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut

nuoriso /nˈuorɪso/ (n)
giovinezza
  nuoret ihmiset

nuorisorikollisuus /nˈuorɪsˌorɪkˌollɪsuːs/ (n)
delinquenza minorile
  nuorison rikollisuus; nuorten rikollisuus

nuoruus /nˈuoruːs/ (n)
gioventù, giovinezza
  ihmisen ikäkausi lapsuuden ja aikuisuuden välillä, aika jolloin ihminen on nuori

nuotti /nˈuotːɪ/ (n)
nota
  musiikin kirjallisessa muistiin merkitsemisessä käytettävä symboli, joka osoittaa sävelen korkeuden ja sävelen keston annetussa tempossa

nuottiavain /nˈuotːɪavain/ (n)
chiave
  nuottiviivaston merkki, joka ilmoittaa viivaston perussävelkorkeuden

nupi /nˈupɪ/ (n)
bulletta
  kannasta kärkeä kohti kapeneva pieni naula

nuppi /nˈupːɪ/ (n)
maniglia
  yl. pieni pallon t. puolipallon muotoinen paksunnos, ponsi, kohouma tms. tav. esineen päässä koristeena, kädensijana, luiskahtamisen esteenä tms.

nurkka /nˈurkːa/ (n)
angolo
  paikka, jossa kaksi seinää kohtaavat

nussia /nˈussɪa/ (v)
scopare, trombare
  naida, harrastaa seksiä

nutria /nˈutrɪa/ (n)
nutria
  rämemajava (), eräs jyrsijöihin kuuluva nisäkäslaji tai sen yksilö

nuttura /nˈutːura/ (n)
crocchia
  niskaan tai päälaelle yhteenkootut hiukset

nuudeli /nˈuːdelɪ/ (n)
fettuccina
  eräs nauhamainen pastatyyppi

nuuska /nˈuːska/ (n)
snus
  suussa ylä- tai alahuulen alla käytettävä tupakkatuote, jonka nikotiini imeytyy verenkiertoon suun limakalvojen kautta

nykyaikainen /nˈykyˌaikainen/ (adj)
moderno
  sellainen, joka tai mikä kuluu nykyaikaan ja on siihen mukautunut

nykyinen /nˈykyinen/ (adj)
attuale
  sellainen, joka on olemassa tai vallitsee parhaillaan; tällä hetkellä oleva, tämänhetkinen

nymfi /nˈymfɪ/ (n)
ninfa
  hyönteisillä, joilla on vaillinainen muodonvaihdos esiintyvä kuoriutumisen jälkeinen kehitysvaihe, ei-sukukypsä nuoruusvaihe
  kreikkalaisen mytologian luonnonhengetär, johonkin paikkaan tai maanmuotoon liittyvä jumalolento

nymfomaani /nˈymfomˌaːnɪ/ (n)
ninfomane
  nainen jolla on sairaalloisen voimakas sukupuolivietti

nymfomania /nˈymfomˌanɪa/ (n)
andromania
  sairaalloisen voimakas sukupuolivietti naisella

nyrkkeilijä /nˈyrkːeilˌijæ/ (n)
pugile
  henkilö, joka harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeillä /nˈyrkːeillæ/ (v)
boxare
  harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeily /nˈyrkːeily/ (n)
pugilato
  kamppailu-urheilulaji, jossa kaksi ottelijaa yrittävät lyödä toisiaan pehmustetuilla hanskoilla suojatuilla nyrkeillään

nyrkki /nˈyrkːɪ/ (n)
pugno
  käsi, jonka sormet on puristettu suppuun vasten kämmentä

nyrkkisääntö /nˈyrkːɪsˌæːntø/ (n)
regola generale
  sääntö, joka yleensä toimii tai pitää paikkansa

nyrkkitervehdys /nˈyrkːɪtˌervehdys/ (n)
pugno alzato
  tervehdys, joka suoritetaan kohottamalla nyrkkiin puristettu käsi ylös

nystyrä /nˈystyræ/ (n)
nodosità
  pieni kohoama, kyhmy, pahkura

nyt /nˈyt/ (adv)
ora, adesso
  parhaillaan, parasta aikaa, juuri puhehetkellä

nähdä /nˈæhdæ/ (v)
vedere
  aistia näköaistin avulla, kyetä erottamaan silmillään
  ymmärtää, tajuta
vedere, incontrare, vedersi
  tehdä näköhavainto, havaita

nähtävyys /nˈæhtævyːs/ (n)
spettacolo
  näkemisen tai vierailun arvoisena pidetty paikka, rakennus, muistomerkki tmv.

näkymä /nˈækymæ/ (n)
vista
  jostain kohdasta edessäpäin nähtävissä oleva

näkymätön /nˈækymætøn/ (adj)
invisibile
  sellainen, jota ei voi nähdä; silmälle havaitsematon

näkyvyys /nˈækyvyːs/ (n)
visibilità
  näkyvän valon sironnan seuraus, ilman läpinäkyvyyden mitta, johon ei vaikuta pimeys eivätkä maaston esteet, mutta sitä pienentää ilman kuiva sameus tai kosteussuhteista riippuva kostea sameus

näkyvä /nˈækyvæ/ (adj)
visibile
  joka on ilmiselvästi havaittavissa

näkökenttä /nˈækøkˌentːæ/ (n)
campo di visibilità
  alue, jonka henkilö näkee samanaikaisesti liikuttamatta silmiään

nälkä /nˈælkæ/ (n)
fame
  ruumiillinen tuntemus, että tarvitsee ruokaa; näläntunne

nälkäinen /nˈælkæinen/ (adj)
affamato
  sellainen, jolla on nälkä

nälänhätä /nˈælænhˌætæ/ (n)
carestia
  vallitseva ruoan äärimmäinen niukkuus, mikä johtaa aliravitsemukseen ja siihen, että kaikille ei ole saatavissa tarpeeksi ravintoa hengissä pysymiseksi

nänni /nˈænnɪ/ (n)
capezzolo
  nisäkkään pyöreä ja ulkoneva nysty, jonka kärkeen maitotiehyt avautuu

näppäimistö /nˈæpːæimˌistø/ (n)
tastiera
  tiedon syöttämiseen tarkoitettu laite, joka koostuu sormilla painettavista näppäimistä

näppäin /nˈæpːæin/ (n)
tasto
  kirjoituskoneen, puhelimen, tietokoneen, soittimen tai vastaavan laitteen sormella painettava nappula, jota painamalla välittyy haluttu toiminne mekaanisesti tai sähköisesti

närhi /nˈærhɪ/ (n)
ghiandaia
  värikäs varislintu ()

närkästys /nˈærkæstys/ (n)
picca
  moraalinen, loukkaantumista vähäisempi henkinen trauma

närästys /nˈæræstys/ (n)
bruciore di stomaco
  polttava tunne rintalastan takana; se, että närästää

näyte /nˈæyte/ (n)
campione
  jostain otettu pala tai osuus, otos, erityisesti tutkimustarkoituksia varten
  ilmaiseksi jaettava kappale jotain tuotetta

näytellä /nˈæytellæ/ (v)
recitare
  esittää osaa näytelmässä tai elokuvassa; työskennellä näyttelijänä

näytelmä /nˈæytelmæ/ (n)
dramma
  vuoropuheluihin perustuva, tavallisesti näyttämöllä esitettäväksi tarkoitettu kirjallisen tekstin muoto; draamaan perustuva teatteriesitys

näyttelijä /nˈæytːelˌijæ/ (n)
attore, attrice
  henkilö joka näyttelee jotain roolia työkseen

näyttelijätär /nˈæytːelˌijætær/ (n)
attrice
  naispuolinen näyttelijä

näyttely /nˈæytːely/ (n)
esibizione, esposizione
  esineiden tai asioiden esittelemiseen tarkoitettu tapahtuma

näyttää /nˈæytːæː/ (v)
sembrare, avere aspetto
  olla jonkin näköinen
sembrare
  vaikuttaa joltakin
fare vedere
  antaa jonkun nähtäväksi, esitellä

näyttö /nˈæytːø/ (n)
schermo, display
  näyttölaite; kuvaa näyttävä elektroninen laite

näytös /nˈæytøs/ (n)
spettacolo
  esitys sirkuksessa, teatterissa tai elokuvateatterissa
atto
  kohtauksista koostuva näytelmän osa

näätä /nˈæːtæ/ (n)
martora
  mäntynäätä, näätäeläimiin kuuluva petonisäkäs (Martes martes), jota metsästetään turkiksiksi

nörtti /nˈørtːɪ/ (n)
secchione
  innokas tietokoneiden harrastaja

nöyrä /nˈøyræ/ (adj)
umile
  vaatimaton

obeliski /ˈobelˌiskɪ/ (n)
obelisco
  yhdestä kivestä veistetty, pohjaltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva pylväs, jonka huippu on pyramidin muotoinen

objekti /ˈobjektɪ/ (n)
oggetto
  esine, olio

objektiivi /ˈobjektˌiːvɪ/ (n)
obiettivo
  (optiikka) linssi tai linssiyhdistelmä, joka toimii kuvanmuodostajana erilaisissa optisissa kojeissa
  joidenkin kielten kieliopillinen lauseenjäsen

oboe /ˈoboe/ (n)
oboe
  kaksoisruokolehdykkäsoitinten perheeseen kuuluva puupuhallin

oboli /ˈobolɪ/ (n)
obolo
  hopea- tai pronssiraha, kuudesosa muinaisesta drakmasta

observatorio /ˈobservˌatorˌio/ (n)
osservatorio
  havaintoasema, jossa seurataan tähtiä ja muita taivaankappaleita, yleensä teleskoopin avulla

odottaa /ˈodotːaː/ (v)
aspettare, attendere
  pysyä jossakin paikassa ja pidättäytyä tekemästä muuta, kunnes jokin tulossa oleva asia tapahtuu

odottamaton /ˈodotːˌamaton/ (adj)
improvviso
  täysin äkillinen, tai äkillisesti tapahtuva; sellainen, jota ei oltu osattu odottaa

odotus /ˈodotus/ (n)
aspettativa
  ennustettuun tai ilmeiseen kehitykseen tai tapahtumaan liittyvä us. toivoa tai pelkoa herättävä tila

odotusarvo /ˈodotusˌarvo/ (n)
valore atteso
  (matematiikka) erityisesti stokastiikassa ja todennäköisyyslaskennassa määritelty satunnaismuuttujan jakauman painopiste

odotushuone /ˈodotˌushuone/ (n)
sala d'aspetto, sala d'attesa
  yleisölle tarkoitetun vastaanoton eteistilan ja vastaanoton välille sijoitettu huonetila

offsetpaino /ˈoffsetpˌaino/ (n)
stampa in offset
  painomenetelmä, jossa väri siirretään painopinnalta kumitelalle ja siitä edelleen painettavalle pinnalle

ofikleidi /ˈofɪklˌeidɪ/ (n)
oficleide
  tuubaa edeltänyt vaskipuhallinsoitin

oftalmofobia /ˈoftalmˌofobˌia/ (n)
oftalmofobia#Italia
  sairaalloinen tuijotetuksi joutumisen kammo

oheislaite /ˈoheislˌaite/ (n)
unità periferica
  tietokoneeseen kytkettävä ulkoinen laite, joka kommunikoi tietokoneen kanssa, usein syöttö- tai tulostuslaite, tietoliikennelaite tai massamuisti

ohestalyönti /ˈohestalˌyøntɪ/ (n)
en passant
  Ohestalyönti (en passant) on erikoissiirto, jossa sotilas lyö vastustajan edeltävällä siirrollaan kaksoisaskeleella rinnalleen tulleen sotilaan sen ohittamaan uhkaamaansa ruutuun samalla tavoin kuin se olisi siirtynyt vain yhden ruudun.

ohimo /ˈohɪmo/ (n)
tempia
  silmäkulman takainen alue pään sivulla, anatomiassa tempus

ohjaaja /ˈohjaːja/ (n)
regista
  henkilö, joka vastaa tuotannossa teoksen taiteellisesta ilmaisusta; elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja

ohjaamo /ˈohjaːmo/ (n)
abitacolo
  huone tai tila, josta ohjataan kulkuvälinettä tai jotain muuta konetta

ohjausryhmä /ˈohjausrˌyhmæ/ (n)
gruppo direttivo
  ryhmä jonka tarkoituksena on antaa asiantuntemusta projektin johtamisen tueksi

ohjaustanko /ˈohjaustˌaŋko/ (n)
manubrio
  osa, jolla polkupyörää, moottoripyörää, moottorikelkkaa tai eräitä lentokonetyyppejä ohjataan: yksinkertaisimmillaan pelkkä manuaalisesti käännettävä putki, kehittyneimmillään kulkuvälineen muuhun tekniikkaan pitkälti integroitu elektromekaaninen laite

ohjaustehostin /ˈohjaustehˌostɪn/ (n)
servosterzo
  (tekniikka) laite, joka keventää ajoneuvon ohjaamista kuljettajalle

ohjelma /ˈohjelma/ (n)
programma
  se mitä tilaisuudessa tapahtuu, tapahtumien ajoitus, aikataulu
  esityslista; suunnitelma

ohjelmoija /ˈohjelmˌoija/ (n)
programmatore
  henkilö, joka ohjelmoi tietokoneita ammatikseen jollakin ohjelmointikielellä; tietokoneohjelmoija

ohjelmointikieli /ˈohjelmˌointɪkˌielɪ/ (n)
linguaggio di programmazione
  keinotekoinen kieli, jota käytetään mm. tietokoneohjelmien tekemiseen eli ohjelmoimiseen

ohjus /ˈohjus/ (n)
missile
  aktiivisesti ohjattu tai maaliin hakeutuva raketti- tai suihkumoottorilla varustettu ase

ohmi /ˈohmɪ/ (n)
ohm
  resistanssin (sähköisen vastuksen) SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Ω)

ohra /ˈohra/ (n)
orzo
  pelto-ohra, ohrien suvun monimuotoinen viljalaji (Hordeum vulgare), jonka kukinto on tähkä, johon jyvät muodostuvat

ohut /ˈohut/ (adj)
sottile
  paksuudeltaan tai vahvuudeltaan vähäinen

ohutsuoli /ˈohutsˌuolɪ/ (n)
intestino tenue
  mahalaukun mahaportista paksusuoleen ulottuva suolen ensimmäinen osa

oikea /ˈoikea/ (adj)
corretto
  aito, todellinen, ei väärä

oikeakätisyys /ˈoikeˌakætɪsyːs/ (n)
destrismo
  se, että on oikeakätinen

oikeinkirjoitus /ˈoikeiŋkˌirjoitus/ (n)
ortografia
  kielen sääntöjen mukainen kirjoitusasu ja siihen liittyvät säännöt; ortografia

oikeudenkäynti /ˈoikeudˌeŋkæyntɪ/ (n)
processo
  laissa säännelty menettely, jossa tuomioistuin ratkaisee, mikä yksittäisessä asiassa on lainmukaista

oikeudenmukaisuus /ˈoikeudˌenmukˌaisuːs/ (n)
giustizia
  yleistä oikeuskäsitystä vastaava teko tai toimi

oikeus /ˈoikeus/ (n)
diritto
  vapaus tehdä jotakin tai olla tekemättä jotakin
giustizia
  oikeudenmukaisuus

oikeusjuttu /ˈoikeusjˌutːu/ (n)
causa, processo
  tuomioistuimen ratkaistavaksi joutunut asia

oikeusjärjestys /ˈoikeusjˌærjestys/ (n)
ordinamento giuridico
  yhteiskunnan kaikkien oikeuslähteiden (oikeusnormien) muodostama kokonaisuus, jota oikeustiede tutkii ja systematisoi

oikeuslaitos /ˈoikeuslˌaitos/ (n)
ordinamento giuridico
  tuomiovaltaa käyttävät toimielimet; valtiovaltaa käyttävät toimielimet, joilla on oikeus päättää siitä, miten lakeja tulee soveltaa

oikeusmurha /ˈoikeusmˌurha/ (n)
errore giudiziario
  syyttömän tuomitseminen rangaistukseen, oikeusjutun epäoikeudenmukainen tuomio

oikeussali /ˈoikeussˌalɪ/ (n)
aula
  tila, jossa selvitetään rikos- ja siviilioikeudellisia asioita

oikeuttaa /ˈoikeutːaː/ (v)
giustificare
  olla moraalisesti hyväksyttävä peruste jollekin

oikeutus /ˈoikeutus/ (n)
giustificazione
  oikeuttaminen; saatu oikeus johonkin

oikku /ˈoikːu/ (n)
capriccio
  äkillinen halu tai mielenmuutos; mielijohde, päähänpisto

oikokulma /ˈoikokˌulma/ (n)
angolo piatto
  kulma, jonka asteluku on 180°

oinas /ˈoinas/ (n)
montone
  kuohittu pässi

oire /ˈoire/ (n)
sintomo
  enteellinen merkki sairaudesta tai taudista, taudin tunnistamiseen käytettävä merkki, tunnusmerkki

oireyhtymä /ˈoireyhtˌymæ/ (n)
sindrome
  samanaikaisesti esiintyvien oireiden kokonaisuus; syndrooma

oja /ˈoja/ (n)
fossato
  maahan kaivettu ura pintavesien pois johtamista tai maanalaisen johdon sijoittamista varten

ojibwa /ˈojɪbva/ (n)
ojibway
  ojibwat eräs algonkinlainen intiaanikansa, joka on Kanadan toiseksi suurin
  heidän kielensä (kielitunnus: oji)

okariina /ˈokarˌiːna/ (n)
ocarina
  umpinainen puhallinsoitin, tyypiltään astiahuilu

oksa /ˈoksa/ (n)
ramo
  puuvartisen kasvin, puun tai pensaan, rungosta eroava haara tai haarauma, jossa lehdet ja kukat kasvavat

oksaalihappo /ˈoksaːlɪhˌapːo/ (n)
acido ossalico
  yksinkertaisin dikarboksyylihappo, kemiallinen kaava on C₂H₂O₄

oksennus /ˈoksennus/ (n)
vomito
  oksentaminen, vatsan sisällön voimallinen poistuminen suun kautta

oksentaa /ˈoksentaː/ (v)
vomitare, rimettere
  kokea fysiologinen reaktio, joka poistaa vatsan sisältöä voimallisesti suun kautta (tekijän tahdosta riippumattomana refleksina tai siten, että tekijä itse edesauttaa sitä)

oksidi /ˈoksɪdɪ/ (n)
ossido
  oksidi-ioni, hapen anioni O2-

oksitaani /ˈoksɪtˌaːnɪ/ (n)
occitano
  romaaninen kieli, jota puhutaan pääasiassa Etelä-Ranskassa ja jonkin verran Italiassa ja Espanjassa (Kielitunnus: oc )

oksymoron /ˈoksymoron/ (n)
ossimoro
  kielellinen ilmaus, jonka sisältämien sanojen merkityksien välillä on ainakin näennäinen ristiriita

oktaani /ˈoktaːnɪ/ (n)
ottano
  alkaani-tyypin hiilivety, jossa on kahdeksan hiiliatomia

oktaavisiirto /ˈoktaːvɪsˌiːrto/ (n)
ottava
  nuottimerkintä (8va tai 8vb), joka ilmaisee kohdan soitettavaksi oktaavia ylempää tai alempaa, tai kahta oktaavia ylempää tai alempaa (15ma tai 15mb)

okulaari /ˈokulˌaːrɪ/ (n)
oculare
  (optiikka) optisten kojeiden käyttäjän silmää lähinnä oleva linssi tai linssijärjestelmä, jonka kautta tavallisesti katsellaan objektiivin muodostamaa kuvaa

olemassaolo /ˈolemˌassaˌolo/ (n)
esistenza
  se että on olemassa, oleminen

olematon /ˈolematon/ (adj)
inesistente
  joka on erittäin vähäinen tai jota ei ole oikeasti olemassa

olento /ˈolento/ (n)
essere
  erillinen elävä olio t. kuvitteellinen hahmo

oleskella /ˈoleskella/ (v)
soggiornare
  olla, viettää aikaansa jossakin paikassa, oleilla

oletettavasti /ˈoletˌetːavˌastɪ/ (adj)
presumibilmente
  henkilö arvelee väitteen olevan tosi todisteiden perusteella (olematta kuitenkaan täysin varma)

olettaa /ˈoletːaː/ (v)
supporre
  pitää todennäköisenä päättelyn perusteella

oligopoli /ˈolɪɡˌopolɪ/ (n)
oligopolio
  toimialalla on vain harvoja yrityksiä

oliivi /ˈolɪːvɪ/ (n)
oliva
  öljyoliivi, oliivipuu eli öljypuu (Olea europaea), aina vihanta puu
  oliivipuun hedelmä, luumarja

oliivinvihreä /ˈolɪːvˌinvɪhrˌeæ/ (adj)
verde oliva
  vihreän oliivin värinen, harmaan vihreä

oliivipuu /ˈolɪːvɪpuː/ (n)
olivo, ulivo
  öljypuu, Välimeren alueella kasvatettava puu, joka tuottaa oliiveja

oliivivahanokka /ˈolɪːvˌivahanˌokːa/ (n)
astrilde dell’Africa Orientale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

oliiviöljy /ˈolɪːvɪˌøljy/ (n)
olio d'oliva
  öljypuun luumarjoista saatu öljy, jota käytetään ruoanvalmistuksessa

olio /ˈolɪo/ (n)
creatura
  elollinen olento, otus
oggetto
  olio-ohjelmoinnissa tietorakenne, johon kuuluvat sitä käsittelevät toiminnot

olio-ohjelmointi /ˈolɪoˈohjelmˌointɪ/ (n)
programmazione orientata agli oggetti
  ohjelmointiparadigma, jossa ohjelmointiongelmien ratkaisut jäsennetään olioiden yhteistoimintana

olka /ˈolka/ (n)
spalla
  olkapään ja kaulan välinen vartalon osa

olkainaranen /ˈolkainˌaranen/ (n)
pappagallino codadorata
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

olkaluu /ˈolkaluː/ (n)
omero
  olkavarressa kyynärpään ja olkapään välissä oleva luu

olkapää /ˈolkapæː/ (n)
spalla
  kädellisten ruumiinosa, joka sijaitsee olkavarren yläosassa kaulan vieressä

olki /ˈolkɪ/ (n)
paglia
  heinäkasvien, tyypillisesti viljan, kuivunut suora korsi puinnin jälkeen

olkinukke /ˈolkɪnˌukːe/ (n)
spaventapasseri
  naurettava tai helposti kumottava väite, jonka väittelijä esittää vastapuolen esittämäksi

olla /ˈolla/ (v)
essere
  (kopula, joka rinnastaa kaksi asiaa) sisältää sama ominaisuus kuin jk, vastata identtisesti jtk (väliaikaisesti tai pysyvästi)
  muodostaa osa todellisuudesta , pitää hallussaan jtk paikkaa (väliaikaisesti tai pysyvästi)
  muodostaa eksistentiaalilauseen ("jossakin on jotakin" -tyyppisen lauseen)
avere
  (adess. + y. 3. p. + nominatiivi/partitiivi/akkusatiivi) sana, jolla ilmaistaan omistusta

olohuone /ˈolohˌuone/ (n)
soggiorno
  asunnon vapaa-ajan oleskeluun tarkoitettu ja kalustettu huone

olomuoto /ˈolomˌuoto/ (n)
stato della materia
  materian tila, joiksi perinteisesti luetaan kiinteä, neste ja kaasu

olosuhteet /ˈolosˌuhteːt/ (n)
circostanza
  olot

olut /ˈolut/ (n)
birra
  viljasta, tavallisesti ohrasta, käyttämällä valmistettu alkoholijuoma

olutlasi /ˈolutlˌasɪ/ (n)
bicchiere da birra
  juomalasi, joka on tarkoitettu oluen juomiseen

olutpullo /ˈolutpˌullo/ (n)
bottiglia di birra
  pullo, jossa on olutta tai on ollut olutta; oluen vähittäismyynnissä käytetty lasipullo, perinteisesti 1/3 litran vetoinen ruskea

olutteltta /ˈolutːˌeltːa/ (n)
tenda della birra
  joidenkin tapahtumien yhteyteen pystytetty teltta jossa on oluen anniskeluoikeus

oluttuoppi /ˈolutːˌuopːɪ/ (n)
boccale
  suurehko korvallinen tasapohjainen astia oluen nauttimiseen

oma /ˈoma/ (adj)
proprio
  jonkun omistama

omaelämäkerta /ˈomaˌelæmækˌerta/ (n)
autobiografia
  omasta elämästä kirjoitettu elämäkerta

omaisuus /ˈomaisuːs/ (n)
proprietà
  asiat joihin henkilöllä on omistusoikeus: jonkun omistamat varat, tavarat ja kiinteä omaisuus
cifra
  suuri rahasumma

omaksua /ˈomaksˌua/ (v)
abbracciare
  sisäistää jokin asia

omatunto /ˈomatˌunto/ (n)
coscienza
  ihmisen sisäinen käsitys oikeasta ja väärästä

omena /ˈomena/ (n)
mela
  omenapuussa kasvava pyöreä hedelmä, kasvitieteellisesti epähedelmä, jonka ulkonäkö vaihtelee lajikkeittain

omenapuu /ˈomenapuː/ (n)
melo
  tarhaomenapuu , omenoiden tuottamiseen jalostettu hedelmäpuu, josta on useita lajikkeita

omenastruudeli /ˈomenˌastruːdˌelɪ/ (n)
strudel di mele
  perinteinen itävaltalainen jälkiruoka

ominainen /ˈomɪnˌainen/ (adj)
specifico
  sellainen, joka on luonteenomainen; johonkin luonnostaan kuuluva; tunnusomainen

ominaispaino /ˈomɪnˌaispaino/ (n)
peso specifico
  tietyn tilavuisen ainemäärän massan ja vastaavan vesimäärän massan matemaattinen suhde, joka yleensä ilmoitetaan pelkkänä suhdelukuna

ominaisuus /ˈomɪnˌaisuːs/ (n)
caratteristica
  seikka, joka kuvaa millainen jokin asia, henkilö, esine tms. on

omistaa /ˈomɪstaː/ (v)
possedere
  pitää hallussaan ja määräämisvallassaan, hallita omistusoikeutta

omistaja /ˈomɪstˌaja/ (n)
proprietario, possessore
  henkilö tai muu taho, joka omistaa jotakin, omistusoikeuden haltija

ommella /ˈommella/ (v)
cucire
  liittää kaksi reunaa yhteen langalla pujottaen sitä reunojen läpi neulalla

ompelijatar /ˈompelˌijatar/ (n)
cucitrice
  naispuolinen ompelija

ompelukone /ˈompelˌukone/ (n)
macchina da cucire, macchina per cucire
  yl. laakeiden esineiden yhteen liittämiseen ompelemalla käytettävä mekaaninen tai sähkömekaaninen laite

ongelma /ˈoŋŋelma/ (n)
problema
  ratkaisua vaativa pulmallinen tilanne tai asia

ongenkoho /ˈoŋŋeŋkˌoho/ (n)
galleggiante
  koho-ongen kelluva osa, jonka tehtävänä on pitää ongenkoukku valitussa ongintasyvyydessä ja toimia kalojen syönnin ilmaisimena

ongenkoukku /ˈoŋŋeŋkˌoukːu/ (n)
amo, gancio
  teräväkärkinen koukku, joka kiinnitetään siimaan ja johon kalojen on tarkoitus jäädä kiinni

onki /ˈoŋkɪ/ (n)
canna da pesca
  yksinkertainen kalastusväline, jonka osat ovat vapa, siima ja koukku sekä yleensä myös koho ja pieni siiman paino lähellä koukkua

onkologia /ˈoŋkolˌoɡɪa/ (n)
oncologia
  syöpäsairauksia käsittelevä lääketieteen osa-alue

onneksi /ˈonneksɪ/ (adv)
meno male
  on onni, että

onnellinen /ˈonnellɪnen/ (adj)
felice
  syvästi ja perinpohjaisesti tyytyväinen, onnea tunteva

onnellisuus /ˈonnellɪsuːs/ (n)
felicità
  (filosofia), (psykologia) mittapuu, jolla ihminen arvioi myönteisesti elämänsä laadun tarkastellessaan elämäänsä kokonaisuudessaan

onnetar /ˈonnetar/ (n)
Dea Bendata
  onnen ja sattuman jumalatar

onnettomuus /ˈonnetːomuːs/ (n)
incidente
  yksilöön, yritykseen, yhteiskuntaan tai luontoon kohdistuva ennalta-arvaamaton, usein seuraamuksiltaan vakava, vahinkoa aiheuttava tapahtuma

onni /ˈonnɪ/ (n)
felicità
  (psykologia) onnellisuus, ilon ja riemun tunne, autuus
fortuna
  onnekkuus; sattumanvarainen menestys, kohtalon suopeus, menestys, hyvä tuuri, onnekas sattuma; tilanne, jossa asiat sujuvat omalta kannalta hyvin,

onnitella /ˈonnɪtella/ (v)
felicitare
  toivottaa onnea, kehua jkta hänen kohtaamansa onnellisen tapahtuman johdosta, yl. sanomalla tälle "onnea!", "onnittelut!" tms.

onomatopoeesi /ˈonomˌatopoˌeːsɪ/ (n)
onomatopea
  sana, joka kuvaa jonkin (luonnollista) ääntä, esim ’määkii’, ’ammuu’ tai ’kukkuu’

onomatopoeettinen /ˈonomˌatopoˌeːtːɪnen/ (adj)
onomatopeico
  ääniasultaan merkitsemäänsä asiaa jäljittelevä, esimerkiksi luonnon ääntä jäljittelevä

ontelo /ˈontelo/ (n)
seno
  jonkin sisässä oleva ontto tila

ontelokranaatti /ˈontelˌokranˌaːtːɪ/ (n)
carica cava
  panssarin läpäisemiseen tarkoitettu ammus, joka perustuu räjähdysvaikutuksen suuntaamiseen

ontologia /ˈontolˌoɡɪa/ (n)
ontologia
  olevaisen perimmäistä laatua tutkiva filosofian osa

ontua /ˈontua/ (v)
zoppicare
  kävellä keinahdellen jalkavamman tai muun vuoksi
essere calzare
  toimia huonosti, olla kömpelö

onyksi /ˈonyksɪ/ (n)
onice
  musta ja valkojuovainen kalsedoni

oodi /ˈoːdɪ/ (n)
ode
  lyhyt runollinen laulettavaksi tai soitettavaksi tarkoitettu sävelteos; lyyrinen runo

oogeneesi /ˈoːɡenˌeːsɪ/ (n)
oogenesi
  munasolujen synty

oopiumi /ˈoːpiumɪ/ (n)
oppio
  oopiumiunikosta valutettavasta maitiaisnesteestä kuivatettu massa, joka sisältää opioideja, kuten morfiinia ja kodeiinia, jotka imeytyvät käyttäjänsä verenkiertoon polttamalla ja päihdyttävät

ooppera /ˈoːpːera/ (n)
opera, opera lirica
  länsimainen taidemuoto, jossa yhdistyvät ns. taidemusiikki ja näytelmä ja jossa usein on täysimittainen sinfoniaorkesteri

oopperatalo /ˈoːpːerˌatalo/ (n)
teatro d'opera
  (arkkitehtuuri, musiikki) rakennus, missä esitetään oopperoita

opaali /ˈopaːlɪ/ (n)
opale
  amorfinen piimineraali, joka sisältää paljon kidevettä

opastaa /ˈopastaː/ (v)
guidare
  auttaa jhk tiettyyn paikkaan, neuvoa tietä

operaatio /ˈoperˌaːtɪo/ (n)
operazione
  laskutoimitus
  sotatoimi, jolla on jokin taisteluita yhdistävä tai niitä suurempi tavoite
  kirurginen toimenpide, leikkaus
  kampanja, kampanjatempaus, tempaus

operaattori /ˈoperˌaːtːorɪ/ (n)
operatore
  henkilö, joka huolehtii tietokoneajojen käynnistämisestä

operetti /ˈoperˌetːɪ/ (n)
operetta
  oopperaa kevyempi laulunäytelmä, jossa on puhuttuja vuorosanoja

opettaa /ˈopetːaː/ (v)
insegnare
  antaa uusi tieto tai taito

opettaja /ˈopetːˌaja/ (n)
insegnante, docente, professore
  henkilö, joka antaa opetusta oppilaalle

opetus /ˈopetus/ (n)
insegnamento
  (koulu, ym.) oppisisältö, opettajan oppilaalle antama uusien tietojen tai taitojen kokonaisuus
  opettamisen toteutus, opetustapahtuma

opiaatti /ˈopɪˌaːtːɪ/ (n)
oppiaceo
  oopiumiunikosta saatava huumaava ja rauhoittava aine

opiskelija /ˈopɪskˌelɪja/ (n)
studente
  opiskeleva, oppilaitosta käyvä tai tutkintoa suorittava henkilö

opiskella /ˈopɪskella/ (v)
studiare
  harjoittaa opintoja, hankkia ja analysoida tietoja

opiskelu /ˈopɪskˌelu/ (n)
studio
  opintojen harjoittaminen

opisto /ˈopɪsto/ (n)
istituto, scuola
  (yleensä jnk erikoisalan) oppilaitos

opossumi /ˈopossˌumɪ/ (n)
opossum
  joukko pieniä tai keskikokoisia amerikkalaisia pussieläimiä (Didelphidae)

oppia /ˈopːɪa/ (v)
imparare
  omaksua uutta tietoa tai uusia taitoja

oppikirja /ˈopːɪkˌirja/ (n)
libro di testo
  opetuksen ja opiskelun apuvälineenä käytettävä kirja, joka käsittelee tiettyä aihekokonaisuutta

oppilas /ˈopːɪlas/ (n)
alunno, allievo
  henkilö, joka saa opetusta opettajalta; koululainen tai opiskelija

oppiminen /ˈopːɪmɪnen/ (n)
apprendimento
  eliön toimintojen (syntyminen ja muuttuminen sekä yhdistyminen ja jäsentyminen) kehittyminen tarkoituksenmukaisemmiksi ja tehokkaammiksi

oppinut /ˈopːɪnut/ (adj)
colto
  oppia saanut, laajasti tietoja hankkinut ja omaksunut

oppitunti /ˈopːɪtˌuntɪ/ (n)
lezione
  kouluopetuksen jaksotuksen ja ajankäytön perusyksikkö

opportunisti /ˈopːortunˌistɪ/ (n)
opportunista
  opportunismin kannattaja, vallitsevien olojen (moraaliton) hyödyksi käyttäjä; myötäilijä

oppositio /ˈopːosˌitɪo/ (n)
opposizione
  (politiikka) yleensä hallitukseen kuulumattomat puolueet

optiikka /ˈoptɪːkːa/ (n)
ottica
  valo-oppi, tieteenhaara, joka tutkii valon ja muiden sähkömagneettisten ilmiöiden ominaisuuksia

optimistinen /ˈoptɪmˌistɪnen/ (adj)
ottimista
  sellainen joka odottaa parasta, suhtautuu tulevaisuuteen positiivisesti ja toiveikkaasti

optimoida /ˈoptɪmˌoida/ (v)
ottimizzare
  etsiä optimiarvoa tai -määrää tai parasta vaihtoehtoa

optimointi /ˈoptɪmˌointɪ/ (n)
ottimizzazione
  optimoiminen

optometristi /ˈoptomˌetrɪstɪ/ (n)
optometrista
  laillistetun optikon tutkintonimike

oraakkeli /ˈoraːkːˌelɪ/ (n)
oracolo
  jumalilta ennustuksia tai neuvoja välittävä ennustaja

orangeria /ˈoraŋŋˌerɪa/ (n)
aranciera
  talvipuutarha sitrushedelmille, tyypillisesti rakennuksen eteläsivulle rakennettu lisärakennus jossa on aurinkoa keräävä lasiseinä ja lämmitys uunilla

oranki /ˈoraŋkɪ/ (n)
orango
  Malesiasta ja Indonesiasta peräisin oleva kädellisiin kuuluva apinalaji, joilla on pitkät kädet ja punertava, joskus ruskea karva

oranssi /ˈoranssɪ/ (adj)
arancione, arancio
  väriltään oranssi, oranssin värinen

oranssi /ˈoranssɪ/ (n)
arancione
  punakeltainen väri

oranssiviikunakaija /ˈoranssɪvˌiːkunakˌaija/ (n)
pappagallo dei fichi pettoarancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

orava /ˈorava/ (n)
scoiattolo
  mikä tahansa oravien heimoon () kuuluva jyrsijöiden laji tai sellaisen yksilö
  erityisesti -laji tai sen yksilö

oregano /ˈoreɡˌano/ (n)
origano
  maustekasvi

orgaaninen /ˈorɡaːnɪnen/ (adj)
organico
  hiiltä tai hiilen yhdisteitä sisältävä tai käsittelevä

orgaaninen kemia /ˈorɡaːnɪneŋ kˈemɪa/ (n)
chimica organica
  kemian haara, joka on erikoistunut hiiltä ja vetyä sisältäviin kemiallisiin yhdisteisiin

orgaaninen yhdiste /ˈorɡaːnɪnen ˈyhdɪste/ (n)
composto organico
  kemiallinen yhdiste, joka sisältää hiiltä ja vetyä

organisaatio /ˈorɡanɪsˌaːtɪo/ (n)
organizzazione
  ihmisten muodostama toimintajärjestelmä yhteisten päämäärien toteuttamiseksi, us. useiden elinten muodostama tarkoituksen mukaisesti toimiva kokonaisuus

organismi /ˈorɡanˌismɪ/ (n)
organismo
  (biologia) eliö

organisoida /ˈorɡanɪsˌoida/ (v)
organizzare
  järjestää

orgasmi /ˈorɡasmɪ/ (n)
orgasmo
  refleksi, joka johtuu seksuaalisen kiihottumisen fyysisestä laukeamisesta

ori /ˈorɪ/ (n)
cavallo, stallone
  urospuolinen kuohitsematon hevonen, uroshevonen

orientti /ˈorientːɪ/ (n)
Levante
  itämaat

origami /ˈorɪɡˌamɪ/ (n)
origami
  perinteinen japanilainen taidemuoto, jossa paperista tehdään taittelemalla erilaisia figuureja, esimerkiksi eläinhahmoja

orja /ˈorja/ (n)
schiavo
  historiallisesti henkilö, joka pakotettiin tekemään toiselle työtä saamatta siitä itselle jäävää rahallista korvausta erityisesti maataloudessa ja rakennushankkeissa: esim. Euroopassa maaorja tai Amerikoissa plantaasilla työskennellyt neekeriorja, mutta orjia on ollut useissa kulttuureissa eri aikakausina

orjuus /ˈorjuːs/ (n)
schiavitù
  se, että on orja; orjana oleminen

orjuuttaa /ˈorjuːtːaː/ (v)
asservire
  tehdä joku orjakseen tai pitää jotakuta orjanaan

orkesteri /ˈorkestˌerɪ/ (n)
orchestra
  mikä tahansa klassista musiikkia soittava yhtye; kapellimestarin johtama soitinyhtye

orpo /ˈorpo/ (n)
orfano, orfana
  henkilö, jonka vanhemmista toinen tai kumpikin on kuollut

orpokoti /ˈorpokˌotɪ/ (n)
orfanotrofio
  valtion, kunnan tai yksityisen tahon ylläpitämä laitos, jossa asuu orpoja lapsia

ortodoksinen /ˈortodˌoksɪnen/ (adj)
ortodosso
  oikein ylistävä, oikeaoppinen, puhdasoppinen

ortoepia /ˈortoˌepɪa/ (n)
ortoepia
  normatiivinen fonetiikka, preskriptiivinen oppi kielen oikeasta ääntämisestä

ortoreksia /ˈortorˌeksɪa/ (n)
ortoressia
  syömishäiriö, jonka taustalla on liian pitkälle menevä halu syödä mahdollisimman terveellisesti.

orvaskesi /ˈorvaskˌesɪ/ (n)
epidermide
  epidermi, selkärankaisten ihon uloin kerros

orvokki /ˈorvokːɪ/ (n)
viola
  jokin Viola-sukuun kuuluva kasvi, joiden kukat ovat usein väriltään violetteja

orvokkipeippo /ˈorvokːɪpˌeipːo/ (n)
granatino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

osa /ˈosa/ (n)
parte
  pala jotakin suurempaa rakennetta tai kokonaisuutta

osake /ˈosake/ (n)
azione, titolo azionario
  osakeyhtiön liikkeelle laskema rahoitusinstrumentti, joka ostetaan ja vastineeksi osakkeenomistaja saa äänioikeuden yhtiökokouksissa ja mahdollisesti osingon

osakemarkkinat /ˈosakemˌarkːɪnat/ (n)
borsa
  pääomamarkkinoiden osa, joka sisältää osakkeiden emissiomarkkinat ja jälkimarkkinat

osakeyhtiö /ˈosakˌeyhtɪø/ (n)
società anonima
  yhtiömuoto, jossa omistus jakautuu siirtokelpoisiin määräosiin eli osakkeisiin ja osakkailla on yhtiön toiminnasta osakkeiden arvoon rajoittuva taloudellinen vastuu; eräs yhteisö

osakkeenomistaja /ˈosakːˌeːnomˌistaja/ (n)
azionista
  osakeyhtiömuotoisen yrityksen osakas, luonnollinen tai juridinen henkilö

osakunta /ˈosakˌunta/ (n)
nation
  (Pohjoismaissa) yliopiston piirissä toimiva opiskelijajärjestö, joka kerää jäsenensä pääsääntöisesti näiden kotipaikan mukaan

osallistua /ˈosallˌistua/ (v)
partecipare
  ottaa osaa, olla mukana (esimerkiksi kilpailussa tai tapahtumassa)

osamäärä /ˈosamˌæːræ/ (n)
quoziente
  jakolaskun tulos

osata /ˈosata/ (v)
potere
  taitaa, olla kykenevä tekemään jotakin

osavaltio /ˈosavˌaltɪo/ (n)
stato
  liittovaltion osa, jolla on oma lainsäädäntö ja hallinto

oselotti /ˈoselˌotːɪ/ (n)
gattopardo americano
  , Etelä- ja Väli-Amerikassa tavattava kissaeläin

osinko /ˈosɪŋko/ (n)
dividendo
  yrityksen osakkeenomistajilleen maksama osuus kertyneistä voitoista

osittain /ˈosɪtːain/ (adv)
parzialmente
  jossakin määrin, mutta ei täysin, osana jostakin

osittainen /ˈosɪtːˌainen/ (adj)
parziale
  vain joitakin osia jostakin käsittävä tai koskeva

oskilloskooppi /ˈoskɪllˌoskoːpːɪ/ (n)
oscilloscopio
  (tekniikka) elektroniikan ja sähkötekniikan mittalaite, joka piirtää mitattavasta signaalista kuvaajan näyttölaitteelle

osmankäämi /ˈosmaŋkˌæːmɪ/ (n)
stiancia
  osmankäämien suvun () kasvi

osmium /ˈosmium/ (n)
osmio
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine, tunnus Os.

osmoosi /ˈosmoːsɪ/ (n)
osmosi
  veden siirtyminen laimeammasta liuoksesta väkevämpään puoliläpäisevän kalvon läpi

osoite /ˈosoite/ (n)
indirizzo
  tiedot sijainnista tai toimintapaikasta tai henkilön asuinpaikasta

osoitin /ˈosoitɪn/ (n)
bacchetta
  kellotaulun alalla kulkeva varsi, joka osoittaa kehällä sijaitsevia numeroita; viisari
  ohjelmoinnissa muuttuja, joka osoittaa toiseen muuttujaan; pointteri

osoittaa /ˈosoitːaː/ (v)
indicare
  näyttää konkreettisesti jotakin suuntaa
  ilmentää, antaa viitteitä
dimostrare, mostrare
  todistaa, näyttää toteen
indirizzare
  merkitä jotain toimitettavaksi jollekin, kohdistaa jollekin

osseetti /ˈosseːtːɪ/ (n)
osseta
  Ossetiassa elävän iranilaisen kansan, osseettien jäsen

ostaa /ˈostaː/ (v)
comprare, acquistare
  hankkia hyödykkeitä rahaa vastaan

ostaja /ˈostaja/ (n)
acquirente, compratore
  henkilö joka ostaa jotakin

osteologi /ˈosteˌoloɡɪ/ (n)
osteologo
  osteologian harjoittaja, luututkija

osteopaatti /ˈosteopˌaːtːɪ/ (n)
osteopata
  osteopatian harjoittaja

osteopatia /ˈosteˌopatˌia/ (n)
osteopatia
  eräs nykyään lääketieteessä täydentäväksi hoitomuodoksi hyväksyttävä manipulaatiohoitomuoto

osteri /ˈosterɪ/ (n)
ostrica
  meressä elävä simpukkaheimo, johon kuuluu toistakymmentä sukua, joiden eräitä lajeja käytetään luonnosta kerättynäyinä tai viljeltyinä ruoaksi ja niistä erityisesti erooppalainen osteri (Ostrea edulis)

ostoskeskus /ˈostoskˌeskus/ (n)
centro commerciale
  keskus, rakennus tai rakennusrykelmä, jossa sijaitsee useita myymälöitä ja muita palveluita, joiden sisäänkäynti on yleensä ulkoa

ostoskärry /ˈostoskˌærry/ (n)
carrello della spesa
  ostosten kassalle kuljettamiseen tarkoitettu kärry, jossa on yleensä neljä kääntyvää pyörää

ostrogootti /ˈostroɡˌoːtːɪ/ (n)
ostrogoto
  ostrogoottien kansan jäsen 100-500-luvuilla

osuuskunta /ˈosuːskˌunta/ (n)
cooperativa
  yritys joka on jäseniensä omistama siten että kullakin jäsenellä on osuuskunnan kokouksessa yksi ääni

osuvasti /ˈosuvˌastɪ/ (adv)
adeguatamente
  osuvalla tavalla; nasevasti

otanta /ˈotanta/ (n)
campionamento
  käytettävän havaintoaineiston poimiminen perusjoukosta

ote /ˈote/ (n)
presa
  tarttuminen, kiinni pitäminen

otelauta /ˈotelˌauta/ (n)
tastiera
  kieli- tai jousisoittimien kaulan alue, jota vasten kieliä painetaan

otenauha /ˈotenˌauha/ (n)
tasto
  kitarassa ja sitä muistuttavissa kielisoittimissa otelautaan upotettu metallinen kapea poikkipuu, jonka takaa painamalla nauhavälistä saadaan soitettua haluttu sävel kielen soivan osan lyhentyessä otenauhaan asti

otos /ˈotos/ (n)
campione
  perusjoukosta poimittu näytejoukko

otsa /ˈotsa/ (n)
fronte
  silmien ja hiusrajan välissä oleva pään etuosa

otsatukka /ˈotsatˌukːa/ (n)
ciuffo
  kampaus, jossa hiukset peittävät otsan

otsoni /ˈotsonɪ/ (n)
ozono
  kolmesta happiatomista koostuva molekyyli O₃; hapen allotrooppinen muoto

otsonikerros /ˈotsonɪkˌerros/ (n)
ozonosfera
  ilmakehän stratosfääriin eli yläilmakehään kuuluva kerros 15–50 kilometrin korkeudella, jonne valtaosa ilmakehän otsonista on kertynyt

ottaa /ˈotːaː/ (v)
prendere
  tarttua kädellä, siirtää jotakin itselle, haltuunsa, ulottuvilleen

ottaa suihin /ˈotːaː swˈihɪn/ (v)
spompinare, fare un pompino
  hyväillä siitintä suulla

ottaminen /ˈotːamɪnen/ (n)
prelievo
  toimi tai toimenpide oton toteuttamiseksi

ottelu /ˈotːelu/ (n)
partita
  vastustajaa vastaan käyty kamppailu, erityisesti urheilussa

ottelupallo /ˈotːelupˌallo/ (n)
match point, palla d'incontro
  verkkopallopeleissä pallo, joka saattaa antaa ottelun ratkaisevan pisteen

outo /ˈouto/ (adj)
strano, bizzarro
  tavallisesta poikkeava; epätavallinen, erikoinen; tuntematon

ovela /ˈovela/ (adj)
furbo
  sellainen, joka pystyy johtamaan muita harhaan haluamallaan tavalla tulematta itse huomatuksi ja joutumatta vastuuseen

ovelasti /ˈovelˌastɪ/ (adv)
astutamente
  ovelalla tavalla

ovi /ˈovɪ/ (n)
porta, portiera
  rakennuksen, huoneen tai muun sisätilan seinässä olevaan oviaukkoon sijoitettu avattava ja suljettava, monesti myös lukittava, saranoitu luukkumainen levymäinen elementti

ovikello /ˈovɪkˌello/ (n)
campanello
  (instrumentti) ulko-ovessa tai sen läheisyydessä oleva soittokello, jolla sisään pyrkijä voi ilmoittautua; myös oven avaamisen ilmaiseva hälytyskello kauppaliikkeessä tms. henkilökunnan huomion kiinnittämiseksi

ovisilmä /ˈovɪsˌilmæ/ (n)
spioncino
  huoneiston tai rakennuksen ulko-oveen asennettu linssi, josta voi nähdä ovea avaamatta sisälle pyrkivän henkilön

ovovivipaarinen /ˈovovˌivɪpˌaːrɪnen/ (adj)
ovoviviparo
  lisääntyminen siten, että muna on emon ruumissa sen kuoriutumiseen asti

ovulaatio /ˈovulˌaːtɪo/ (n)
ovulazione
  munasolun irtautuminen munasarjoista ja siirtyminen munajohdinten haaraisiin päihin

paahtopaisti /pˈaːhtopˌaistɪ/ (n)
rosbif
  naudan sisäpaisti palana miedossa uunin lämmössä kypsennettynä

paali /pˈaːlɪ/ (n)
pali
  paalin kieli, indoeurooppalaisen kielikunnan indoarjalaiseen kieliryhmään kuuluva kieli

paalupaikka /pˈaːlupˌaikːa/ (n)
pole position
  moottoriurheilussa ensimmäinen paikka lähtöjärjestyksessä; tyypillisesti aika-ajon nopeimmalla kierrosajalla ansaittu

paapuuri /pˈaːpuːrɪ/ (n)
babordo
  aluksen perästä eteenpäin katsoen vasen puoli eli ohjauspuolen vastainen puoli

paarit /pˈaːrɪt/ (n)
barella, lettiga
  potilaan makuuasennossa kantamiseen tarkoitettu apuväline, joka muodostuu kahdesta yhdensuuntaisesta tangosta ja niiden välille pingoitetusta kankaasta

paarma /pˈaːrma/ (n)
tafano
  (eläintiede) kärpäsiin kuuluva lukuisalajinen hyönteisheimo. Paarman toukat elävät vedessä tai kosteassa maassa.

paasto /pˈaːsto/ (n)
digiuno
  kieltäytyminen joistakin tai kaikista ruokalajeista ja juomista terveydellisistä tai uskonnollisista syistä

paastota /pˈaːstota/ (v)
digiunare
  pitää taukoa (yleensä kiinteän) ruoan (ja joissakin tapauksissa myös juoman) nauttimisesta

paavi /pˈaːvɪ/ (n)
papa, pontefice
  Rooman piispa, katolisen kirkon korkein johtaja

paaši /pˈaːʃɪ/ (n)
paggio
  keskiajalla hovipoika, kuninkaalliseen yhteisöön kuulunut nuori miespalvelija, myöhemmin myös kamaripoika tai nuorempi aseenkantaja

padota /pˈadota/ (v)
imbrigliare
  tehdä pato, ympäröidä padolla

paeta /pˈaeta/ (v)
fuggire
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, karata

pagodi /pˈaɡodɪ/ (n)
pagoda
  buddhalaisten temppelien tornimainen erillisrakennus

paha /pˈaha/ (adj)
demoniaco
  ei hyvä; pahaa tarkoittava; ilkeä; viittaa pahuuteen

paha silmä /pˈaha sˈilmæ/ (n)
malocchio
  taikauskoisissa käsityksissä vihamielinen, vahingoittava katse
  amuletti, jota käytetään suojaamaan vahingoittavalta katseelta

pahamaineinen /pˈahamˌaineinen/ (adj)
famigerato
  sellainen, jolla on paha maine

pahanilmanlintu /pˈahanˌilmanlˌintu/ (n)
iettatore
  henkilö tai asia, jonka uskotaan tuovan tullessaan huonoa onnea

pahanlaatuinen /pˈahanlˌaːtwɪnen/ (adj)
maligno
  sellainen, joka muodostaa etäpesäkkeitä eli metastasoi (kasvaimesta)

pahe /pˈahe/ (n)
vizio
  paha, huono ja sopimaton tapa; moraalisesti ja konventionaalisesti paheksuttu asia

pahentaa /pˈahentaː/ (v)
peggiorare
  tehdä pahemmaksi

pahkasika /pˈahkasˌika/ (n)
facocero
  Afrikassa elävä villi sikojen sukuinen nisäkäs

pahoillaan /pˈahoillaːn/ (adv)
scusa
  (3. persoonan muoto) olla pahoillaan tuntea katumusta

pahoinpidellä /pˈahoimpɪdellæ/ (v)
aggredire, attaccare, assalire, molestare
  kohdella väkivaltaisesti

pahoinpitely /pˈahoimpˌitely/ (n)
abuso
  ihmiseen kohdistuva fyysinen vahingoittaminen

pahoinvointi /pˈahoinvˌointɪ/ (n)
nausea
  se, että voi pahoin

pahta-aratti /pˈahtaˈaratːɪ/ (n)
parrocchetto mitrato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pahvilaatikko /pˈahvɪlˌaːtɪkːo/ (n)
scatola di cartone
  pahvista valmistettu laatikko

paikallinen /pˈaikallɪnen/ (adj)
locale
  tiettyyn paikkaan kuuluva

paikallisesti /pˈaikallɪsˌestɪ/ (adv)
localmente
  pienelle alalle tai lähialueelle sijoittuen

paikannimi /pˈaikannˌimɪ/ (n)
toponimo
  jonkin maantieteellisen kohteen erityinen yksilöivä nimi

paikka /pˈaikːa/ (n)
posto, luogo
  konkreettinen kohta, sijaintikohta
luogo, posto
  tila, jossa voidaan käydä tai oleskella, oleskelupaikka
toppa
  jollekin määrätty sija tai tehtävä

paimen /pˈaimen/ (n)
pastore
  henkilö, joka paimentaa laitumella olevaa karjaa

paimenkoira /pˈaimeŋkˌoira/ (n)
cane da pastore, pastore
  karjan paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

paimenruohokaija /pˈaimenrˌuohokˌaija/ (n)
pappagallo di Bourke
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paimentolaisuus /pˈaimentolˌaisuːs/ (n)
nomadismo
  se, että on paimentolainen

painaa /pˈainaː/ (v)
premere
  työntää alaspäin tai poispäin
pesare
  olla painoltaan tai massaltaan
stampare
  käyttää painokonetta, tuottaa painotuotteita

painajainen /pˈainajˌainen/ (n)
incubo
  epämiellyttävä tai pelottava uni
  epämiellyttävä tai pelottava tilanne

painava /pˈainava/ (adj)
pesante
  joka painaa paljon, raskas

paine /pˈaine/ (n)
pressione
  voiman vaikutus pinta-alayksikköä kohti

paineilma /pˈaineilma/ (n)
aria compressa
  kaasusäiliöön ylipaineeseen pakattu ilma

paini /pˈainɪ/ (n)
lotta
  urheilumuoto, jossa ottelijat koettavat sääntöjen sallimia otteita käyttäen painaa vastustajan hartiat mattoon

painija /pˈainɪja/ (n)
lottatore
  kreikkalaisroomalaisessa tai vapaapainissa otteleva henkilö

paino /pˈaino/ (n)
peso
  kappaleen massasta ja painovoiman kiihtyvyydestä riippuva gravitaation voimavaikutus kappaleeseen

painokone /pˈainokˌone/ (n)
torchio calcografico
  painotuotteita tuottava laite, kone joka painaa paperille tekstiä tai kuvia

painonnosto /pˈainonnˌosto/ (n)
sollevamento pesi
  olympiavoimailulaji, joka koostuu kahdesta nostolajista, tempauksesta ja työnnöstä, joiden tulokset lasketaan yhteen

painos /pˈainos/ (n)
edizione
  tiettynä ajankohtana painettu kirjaerä, samasta sisällöstä voidaan tehdä useita painoksia

painoton /pˈainoton/ (adj)
atona
  sellainen, jolla ei ole painoa

painottomuus /pˈainotːomuːs/ (n)
assenza di peso
  olotila painovoiman vaikutusalueen ulkopuolella

paise /pˈaise/ (n)
foruncolo
  elimistössä, varsinkin iholla, oleva märkäpesäke, abskessi

paistaa /pˈaistaː/ (v)
arrostire
  kypsentää ruokaa kuumentamalla tulella tai pannulla ilman keitinvettä

paistatella /pˈaistatella/ (v)
crogiolarsi
  olla auringonpaisteessa, nauttia auringonpaisteesta
  nauttia huomion keskipisteenä olemisesta

paisti /pˈaistɪ/ (n)
arrosto
  (keittiö) padassa, uunipannussa, joskus vartaassa kypsennetty suurehko lihakimpale

paistinpannu /pˈaistɪmpˌannu/ (n)
padella, tegame
  paistamiseen tarkoitettu varrellinen ja tasapohjainen ruoanlaittoastia

paita /pˈaita/ (n)
camicia maglietta, camicia
  ylävartalon päälle puettava vaate, usein alusvaate

paitsi /pˈaitsɪ/ (adv)
tranne
  jotain lukuun ottamatta
oltre
  sen lisäksi että
senza
  ilman

paitsio /pˈaitsɪo/ (n)
fuorigioco
  joukkuepelien sääntöjenvastainen hyökkäysmuodostelma

pajatso /pˈajatso/ (n)
pagliaccio
  ilveilijähahmo commedia dell'artessa

paju /pˈaju/ (n)
salice, salcio
  pajukasveihin kuuluva pensas tai lehtipuu ()

pakana /pˈakana/ (n)
pagano
  vallalla olevaan uskonnolliseen enemmistöön kuulumaton; erityisesti polyteistisen tai panteistisen varhaiskantaisen uskonnon kannattaja

pakanuus /pˈakanuːs/ (n)
paganesimo
  (uskonto) valtauskontoon kuuluvien pakanuskonnoksi määrittelemän uskonnon harjoittaminen; valtauskonnon kannattajiin kuulumattomuus

pakara /pˈakara/ (n)
natica, chiappa
  lantion ja reiden yläosan takana oleva, pakara- ja muiden lihasten muodostama kokonaisuus

pakastin /pˈakastɪn/ (n)
congelatore
  kylmälaite, jonka sisällä lämpötila pysyy alle nollassa celsiusasteessa pitäen ruoat tms. sisällön jäässä, tyypillisesti lämpötilaltaan noin −18 celsiusastetta

paketti /pˈaketːɪ/ (n)
pacco, pacchetto
  tavarakäärö

pakettiauto /pˈaketːɪˌauto/ (n)
furgone
  tavallisesti umpikorinen, kuorma-autoa kevyempi tavarankuljetusauto

pakina /pˈakɪna/ (n)
causerie
  humoristinen, tavallisesti lyhyt kirjoitelma ajankohtaisesta aiheesta

pakistanilainen /pˈakɪstˌanɪlˌainen/ (adj)
pachistano, pakistano
  Pakistanista peräisin oleva tai Pakistaniin liittyvä

pakistanilainen /pˈakɪstˌanɪlˌainen/ (n)
pachistano, pakistano
  pysyvästi Pakistanissa asuva henkilö

pakka /pˈakːa/ (n)
mazzo
  yksi sarja pelikortteja, korttipakka

pakkopaita /pˈakːopˌaita/ (n)
camicia di forza
  takin muotoinen vaatekappale, joka puetaan rajoittamaan muille tai itselleen vaaraksi olevaa henkilöä

pakkotyö /pˈakːotyø/ (n)
lavoro forzato
  rangaistukseksi määrätty palkaton työ

pako /pˈako/ (n)
fuga
  pakeneminen, karkaaminen jostain

pakokauhu /pˈakokˌauhu/ (n)
panico
  tunnetila, jossa ihminen ei kykene ajattelemaan järkevästi ja pyrkii pakenemaan; paniikki

pakolainen /pˈakolˌainen/ (n)
profugo, rifugiato
  henkilö, joka on paennut kotimaastaan, koska pelkää joutuvansa siellä vainotuksi rodun, uskonnon, kansalaisuuden, sosiaalisen aseman tai poliittisen mielipiteen vuoksi ja on saanut pakolaisen aseman eli pakolaisstatuksen

pakolaisleiri /pˈakolˌaisleirɪ/ (n)
campo per rifugiati
  väliaikaiseksi tarkoitettu asuinpaikka pakolaisille

pakollinen /pˈakollɪnen/ (adj)
obbligatorio
  sellainen, jonka tekeminen tai valinta on pakko

pakoputki /pˈakopˌutkɪ/ (n)
scarico
  polttomoottorin pakokaasujen poistoputki

pakottaa /pˈakotːaː/ (v)
costringere
  saattaa joku vastoin tahtoaan tekemään tai estää häntä tekemästä

paksu /pˈaksu/ (adj)
spesso, grosso
  sellainen, joka on muutoin kaltaisiinsa verrattuna pituuteensa tai korkeuteensa nähden leveä; paksuudeltaan suuri

paksusuoli /pˈaksusˌuolɪ/ (n)
intestino crasso
  ohutsuolesta peräaukkoon ulottuva osa suolta. Ihmisen paksusuolessa erotetaan kolme osuutta: umpisuoli, lynkkysuoli ja peräsuoli.

paksuus /pˈaksuːs/ (n)
grossezza
  mekaanista vahvuutta ja läpimittaa ilmentävä suure

pala /pˈala/ (n)
pezzo
  osa kokonaisuutta

palaa /pˈalaː/ (v)
ardere, bruciare
  yhtyä happeen nopeasti, olla liekeissä, olla tulessa

palankiini /pˈalaŋkˌiːnɪ/ (n)
palanchino
  intialainen maattava kantotuoli

palapeli /pˈalapˌelɪ/ (n)
puzzle
  peli, joka kootaan sijoittamalla sen palat oikeisiin paikkoihin, jolloin paljastuu kuva

palasokeri /pˈalasˌokerɪ/ (n)
zucchero in zollette
  sokeri, joka on sokeripaloina

palata /pˈalata/ (v)
ritornare
  tulla takaisin, mennä takaisin

palatsi /pˈalatsɪ/ (n)
palazzo
  hallitsijoiden tai muiden korkearvoisten henkilöiden suuri, usein ylellinen asuinrakennus

palaute /pˈalaute/ (n)
riscontro
  suorituksesta saatava arvio tai kommentti

palauttaa /pˈalautːaː/ (v)
restituire
  antaa tai viedä takaisin

palawaninviirikaija /pˈalavanˌinvɪːrɪkˌaija/ (n)
codaracchetta testablu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paleoliittinen /pˈaleolˌiːtːɪnen/ (adj)
paleolitico
  vanhemman kivikauden (n. 500 000–12 000 vuotta sitten) aikainen

paleontologia /pˈaleˌontolˌoɡɪa/ (n)
paleontologia
  maakerrostumissa tai muulla tavoin säilyneitä kasvi- ja eläinfossiileja tutkiva tiede

paleotsooinen /pˈaleˌotsoːɪnen/ (adj)
paleozoico
  paleotsoiiseen maailmankauteen (n. 542–250 mvs.) kuuluva

palestiinalainen /pˈalestˌiːnalˌainen/ (adj)
palestinese
  Palestiinasta peräisin oleva, Palestiinassa sijaitseva

palestiinalainen /pˈalestˌiːnalˌainen/ (n)
palestinese
  nykyisen Israelin alueelta sitä perustettaessa tai sodissa pois asuinseuduiltaan ajettu arabiasukas
  pakolaisleirissä asuva Palestiinasta karkotettujen jälkeläinen
  Israelin miehittämän länsirannan tai Gazan ei-juutalainen asukas

paletti /pˈaletːɪ/ (n)
tavolozza
  levy, jonka päällä taidemaalari pitää ja sekoittaa maalattavia värejä

palettiveitsi /pˈaletːɪvˌeitsɪ/ (n)
spatola
  varrellinen ja taipuisa veitsi tai lasta, jolla taiteilija levittää öljyvärejä maalauspinnalle tai kaapii pois aiemmin levittämäänsä väriä

palimpsesti /pˈalɪmpsˌestɪ/ (n)
palinsesto
  antiikista tai keskiajalta peräisin oleva käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty tai raaputettu pois ja korvattu uudella

paljas /pˈaljas/ (adj)
nuda
  sellainen, joka on alaston, verhoton tai katteeton, vailla vaatteita oleva

paljastaa /pˈaljastaː/ (v)
gettare la maschera
  näyttää julkisesti jtk. sellaista, mikä oli aiemmin yleisöltä piilossa
  kertoa tai tuoda muuten julki, harkitusti tai tahattomasti, salaisuus tai muu sellainen seikka, jonka ei suotaisi tulevan ilmi tai julki

paljetti /pˈaljetːɪ/ (n)
lustrino
  pieni, kiiltävä metalli- tai muovilevy, joita käytetään pukujen tms. koristeena

paljettipöllökehrääjä /pˈaljetːɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana di Hodgson
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paljon /pˈaljon/ (adv)
molto
  koko joukon, runsaasti

palkata /pˈalkata/ (v)
assumere
  ottaa jk töihin palkkaa vastaan

palkinto /pˈalkɪnto/ (n)
premio
  kilpailusta saatu, voittajalle tai voittajille myönnettävä tunnustus

palkka /pˈalkːa/ (n)
paga
  korvaus sovitusti tehdystä työstä

palkkamurhaaja /pˈalkːamˌurhaːja/ (n)
sicario
  rahaa vastaan murhia tekevä henkilö

palkki /pˈalkːɪ/ (n)
trave
  (sahatavara) neljältä sivulta sahattua järeää sahatavaraa, jonka leveyden ja paksuuden ero on yli 25 mm; yleisemmin mikä tahansa jykevä puutavara
  vaakasuora tai kalteva rakennusosa, jonka tehtävä on kannatella ylempiä rakenteita
  nuotteja yhdistävä vaakasuora tai kalteva viiva, jonka tarkoitus on selventää nuottikuvaa
banda
  kilven vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan kulkeva leveähkö nauha

palko /pˈalko/ (n)
baccello
  hernekasvien hedelmä, us. mehevä suojakuori ja sen sisällä siemenet eli herneet

palladium /pˈalladium/ (n)
palladio
  eräs alkuaine

pallea /pˈallea/ (n)
diaframma
  rintaontelon ja vatsaontelon välisen kuperan seinämän muodostava hyvin ohut sisäänhengityslihas, joka koostuu suurimmaksi osaksi jänteistä

pallo /pˈallo/ (n)
sfera
  kappale, jonka rajapinnan kaikki pisteet ovat yhtä kaukana eli pallon säteen etäisyydellä pallon keskipisteestä
palla, pallone, boccia
  eräiden pelien ja leikkien pallon muotoinen peliväline

pallonpuolisko /pˈallompˌuolɪsko/ (n)
emisfero
  päiväntasaajan pohjois- tai eteläpuoleinen osa

pallopeli /pˈallopˌelɪ/ (n)
sport di palla
  jokin urheilulaji, peli tai leikki, jossa yhtenä pelivälineenä on pallo ja jossa kerätään pisteitä saamalla pallo maaliin tai saamalla vastustaja tekemään virhe

pallosalama /pˈallosˌalama/ (n)
fulmine globulare
  jonkinlainen ilmassa tapahtuva sähköinen ilmiö, jossa havaitaan ilmassa leijuva valaiseva, loistava pallo

palmu /pˈalmu/ (n)
palma
  mikä tahansa trooppinen tai subtrooppinen Arecaceae-heimon lehtipuulaji

palmuaratti /pˈalmuarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto jandaya
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

palmusunnuntai /pˈalmusˌunnuntai/ (n)
Domenica delle Palme
  kirkollinen juhla, sunnuntai viikkoa ennen pääsiäistä

palmuöljy /pˈalmuˌøljy/ (n)
olio di palma
  öljypalmun hedelmämallosta saatava rasva

paloauto /pˈaloˌauto/ (n)
mezzo antincendio
  palokunnan sammutus- ja pelastustehtävissä käytettävä ajoneuvo

palokunta /pˈalokˌunta/ (n)
vigili del fuoco
  kaupungin tai kunnan viranomainen, joka huolehtii tulipalojen sammuttamisesta ja ehkäisystä

palokärki /pˈalokˌærkɪ/ (n)
picchio nero
  Dryocopus martius, isokokoinen tikka, väriltään punaista päälakea lukuun ottamatta musta

palomies /pˈalomies/ (n)
pompiere, vigile del fuoco
  ammatikseen tulipaloja sammuttava ja muita palokunnan tehtäviä hoitava henkilö

palopommi /pˈalopˌommɪ/ (n)
bomba incendiaria
  lentopommi, jonka on tarkoitus sytyttää rakennuksia tuleen

paloposti /pˈalopˌostɪ/ (n)
idrante
  vesijohtoverkon piste, josta palokunta voi ottaa sammutusvettä

palopuhe /pˈalopˌuhe/ (n)
arringa
  (leikkimielinen) kiihkeä puhe

palovamma /pˈalovˌamma/ (n)
ustione
  palamisen, korkean lämpötilan tai säteilyn elimistössä, usein ihossa, aiheuttama vaurio

paloviina /pˈalovˌiːna/ (n)
distillato
  väkiviinan kotipolton aikainen nimitys

palsternakka /pˈalsternˌakːa/ (n)
pastinaca
  sarjakukkaiskasvi Pastinaca sativa, jolla on vaaleaa porkkanaa muistuttava juureksena käytettävä voimakasmakuinen juuri

palttoo /pˈaltːoː/ (n)
zimarra
  miesten pitkä, vuorillinen, muuten pelkistetty päällystakki; ei sadetakki

palvelija /pˈalvelˌija/ (n)
servitore
  henkilö, joka palvelee, jonka työ on palvella

palvelin /pˈalvelɪn/ (n)
server
  tietokoneohjelma, joka palvelee muita ohjelmia suorittamalla pyydettäessä tietyn toiminnon

palvella /pˈalvella/ (v)
servire
  auttaa toisia, tehdä toisille palveluksia alemmassa asemassa

palvelu /pˈalvelu/ (n)
servizio
  se, että joku tekee jonkin asian jonkun puolesta, rahallista korvausta vastaan tai ilman sitä

palvelus /pˈalvelus/ (n)
favore
  toiselle vapaaehtoisesti tehty avustava teko

palvoa /pˈalvoa/ (v)
adorare
  ihailla, kunnioittaa, erityisesti Jumalaa

pamppu /pˈampːu/ (n)
manganello
  varsinkin poliisin käyttämä, yleensä musta, usein kuminen lyömäase

panamanara /pˈanamˌanara/ (n)
grande ara verde
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pandeismi /pˈandeismɪ/ (n)
pandeismo
  (filosofia) oppi, yhdistelmä panteismi ja deismi

pandemia /pˈandemˌia/ (n)
pandemia
  maailmanlaajuinen epidemia

paneeli /pˈaneːlɪ/ (n)
anta
  ohuista laudoista rakennettu sisäseinän tai sisäkaton pinnoite
  asiantuntijoiden joukko, joka julkisesti keskustelee annetusta kysymyksestä

panhuilu /pˈanhwɪlu/ (n)
flauto di Pan
  puhallinsoitin, jossa on rinnakkain suljettuja pillejä

paniikkikohtaus /pˈanɪːkːɪkˌohtaus/ (n)
attacco di panico
  yleensä viidestä minuutista tuntiin kestävä akuutti pelko- tai ahdistustila

panimo /pˈanɪmo/ (n)
birrificio
  tehdas tai laitos, jossa valmistetaan olutta

pankki /pˈaŋkːɪ/ (n)
banca
  rahaliikennettä, luottoja ja talletuksia hoitava yritys tai muu laitos; yksi pääasiallisista rahalaitoksen tyypeistä

pankkiautomaatti /pˈaŋkːɪˌautomˌaːtːɪ/ (n)
bancomat
  automaatti, josta pankkitilin omistavat voivat nostaa rahaa itsenäisesti pankkiautomaattikortin avulla; käteisautomaatti

pankkiiri /pˈaŋkːɪːrɪ/ (n)
banchiere
  pankin omistaja tai osakas

pankkitili /pˈaŋkːɪtˌilɪ/ (n)
conto bancario
  liikepankissa sijaitseva henkilön m. yrityksen, käyttötili, jolle voidaan tallettaa rahaa ja josta voidaan nostaa rahaa; myös voidaan viitata muun tyyppisiin pankin tarjoamiin tileihin, kuten esimerkiksi säästötiliin, mutta useimmiten tarkoitetaan käyttötiliä

pankkivirkailija /pˈaŋkːɪvˌirkailˌija/ (n)
cassiere
  työntekijä, joka työskentelee pankkikonttorin tiskillä asiakasrajapinnassa

panna /pˈanna/ (n)
anatema, scomunica
  kirkonkirous, ekskommunikaatio, kristillisen kirkon jäsenen oikeuksien riistäminen; sakramenttiyhteydestä sulkeminen

panna /pˈanna/ (v)
mettere
  asettaa johonkin olotilaan; asettaa jollekin ehto tai hinta
accendere
  tallettaa rahaa tilille, tehdä pano
scopare, trombare
  aloittaa jokin toiminta

pano /pˈano/ (n)
scopata
  nainti, naiminen, paneminen

panssariauto /pˈanssarɪˌauto/ (n)
autoblindo
  yleensä tiedustelua varten rakennettu pyöräalustainen panssariajoneuvo

panssarijuna /pˈanssarˌijuna/ (n)
treno blindato
  sotilaskäyttöön tarkoitettu juna, jonka veturi ja vaunut on suojattu käsiaseiden tulitukselta

panssarivaunu /pˈanssarɪvˌaunu/ (n)
carro armato
  telaketjuilla kulkeva ja suurikaliiperisella tykillä aseistettu panssaroitu moottoriajoneuvo

panteismi /pˈanteismɪ/ (n)
panteismo
  oppi, jonka mukaan kaikki olevainen ja jumala ovat sama. Panteismin jumala on persoonaton ja ääretön, joten jumalan lisäksi ei voi olla muuta todellisuutta.

panttivanki /pˈantːɪvˌaŋkɪ/ (n)
ostaggio
  vanki, joka vapautetaan lunnaita vastaan

papaija /pˈapaija/ (n)
papaia
  papaijakasvien heimoon kuuluva trooppinen puu (Carica papaya)
  sen suuri melonintapainen hedelmä

paparazzi /pˈaparˌatsɪ/ (n)
paparazzo
  valokuvaaja, joka ottaa kuvia kuuluisista henkilöistä

paperi /pˈaperɪ/ (n)
carta
  tavallisesti kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 5–150 g/m³. Tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja pahveja
  asiakirja, todistus, asiapaperi

paperiliitin /pˈaperɪlˌiːtɪn/ (n)
graffetta
  väline, jolla voidaan liittää kaksi tai useampia paperiarkkeja pinoksi juurikaan vahingoittamatta arkkeja

paperiveitsi /pˈaperɪvˌeitsɪ/ (n)
tagliacarte
  kirjekuorien avaamiseen tarkoitettu veitsi, jota kutsutaan myös kirjeveitseksi

papinkaapu /pˈapɪŋkˌaːpu/ (n)
abito
  kaapu tai pitkä takki, jota papit käyttävät jumalanpalveluksen ulkopuolella; kauhtana

papisto /pˈapɪsto/ (n)
clero
  yhteiskunnan hengellisestä puolesta huolehtinut yhteiskuntaluokka

pappa /pˈapːa/ (n)
nonno
  isän tai äidin isä, miespuolinen isovanhempi
vecchino
  vanha mies

pappeus /pˈapːeus/ (n)
sacerdozio
  se, että on pappi; pappina oleminen

pappi /pˈapːɪ/ (n)
prete, sacerdote
  henkilö, joka suorittaa ammatikseen erilaisia uskonnollisia menoja ja toimituksia

paprika /pˈaprɪka/ (n)
paprica, paprika
  , ruokapaprika, koisokasvien heimon vihanneshedelmäkasvi; luonnonvaraisia ja viljeltyjä lajikkeita on runsaasti. Makeaa tai miedonmakuista paprikaa käytetään salaatteihin ja ruoanlaittoon. Tulista paprikaa (chiliä) käytetään mausteena tai koristekasvina.

papu /pˈapu/ (n)
fagiolo
  jokin hernekasvisuvun köynnöstävä ruohokasvi, jonka isokukkaiseen terttukukintoon muodostuu palkoja joita sellaisenaan tai niissä olevia siemeniä käytetään ravinnoksi.
  papukasvien tai joidenkin muiden kasvien, kuten kahvin tai kaakaon kova siemen

papuankanahaukka /pˈapuˌaŋkanahˌaukːa/ (n)
astore di Buergers
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuankuningaskaija /pˈapuˌaŋkunˌiŋŋaskˌaija/ (n)
pappagallo re papua
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanlurikki /pˈapuˌanlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto papua
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanpöllökehrääjä /pˈapuˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana papua
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papuanriippukaija /pˈapuˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
pappagallo acrobata frontearancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

papukaija /pˈapukˌaija/ (n)
pappagallo
  varsinaisiin papukaijoihin (Psittacinae) lukeutuva luonnonvaraisena Euroopan ulkopuolisilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla elävä värikäs lintu

papukaijalinnut /pˈapukˌaijalˌinnut/ (n)
pappagalli, psittaciformi
  yksi lintujen lahkoista ()

papyrus /pˈapyrus/ (n)
papiro
  papyruskaislasta (Cyperus papyrus) valmistettava paperin kaltainen materiaali, jota käytettiin erityisesti muinaisessa Egyptissä

paraabeli /pˈaraːbˌelɪ/ (n)
parabola
  matemaattinen tasokäyrä, jonka jokaisen pisteen etäisyys polttopisteestä on yhtä suuri kuin sen etäisyys kiinteästä suorasta; ympyräkartion tasoleikkaus

paradoksaalinen /pˈaradˌoksaːlɪnen/ (adj)
assurdo
  paradoksimainen, (näennäisen) ristiriitainen

paradoksi /pˈaradˌoksɪ/ (n)
paradosso
  näennäisesti järjenvastainen, luonnoton tai ristiriitainen seikka tai väite

parakki /pˈarakːɪ/ (n)
baracca
  tilapäiseen käyttöön tehty kevytrakenteinen asuinrakennus

parananaratti /pˈaranˌanarˌatːɪ/ (n)
pappagallo di Massimiliano
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

parantaa /pˈarantaː/ (v)
guarire
  tehdä terveeksi, poistaa sairaus

parantaja /pˈarantˌaja/ (n)
guaritore
  luonnonlääkinnällä, taikavoimilla tms. sairauksia tms. parantava henkilö; nykyisin tavallisemmin: kansanparantaja

parantua /pˈarantˌua/ (v)
migliorare
  tulla paremmaksi

parapetti /pˈarapˌetːɪ/ (n)
parapetto
  linnoituksen matala suojavalli; rintavarustus

parapähkinä /pˈarapˌæhkɪnæ/ (n)
noce del Brasile
  sen syötävä appelsiinilohkon muotoinen siemen

parasetamoli /pˈarasˌetamˌolɪ/ (n)
paracetamolo
  eräs tulehduksia lievittävä ja kuumetta alentava lääkeaine

parasitologia /pˈarasˌitolˌoɡɪa/ (n)
parassitologia
  loiseliöiden tutkimus

paratiisi /pˈaratˌiːsɪ/ (n)
paradiso
  kristinuskon mytologiassa esiintyvä puutarha, myös eeden

paremiologia /pˈaremˌiolˌoɡɪa/ (n)
paremiologia
  sananlaskujen tutkimus

parfymeria /pˈarfymˌerɪa/ (n)
profumeria
  hajuvesimyymälä tai hajuvesien yms. tuotteiden myyntiosasto

pari /pˈarɪ/ (n)
paio, coppia
  kahden muodostama ryhmä tai yksikkö
coppia
  kahden yhdessä käytettävän yl. keskenään samankaltaisen muodostama kokonaisuus
membro, partner
  kahden yl. yhdenvertaisen ihmisen muodostama ryhmä

pariisilainen /pˈarɪːsɪlˌainen/ (adj)
parigino
  Pariisista peräisin oleva tai Pariisiin liittyvä

pariisilainen /pˈarɪːsɪlˌainen/ (n)
parigino
  pysyvästi Pariisissa asuva henkilö

paritalo /pˈarɪtˌalo/ (n)
bifamiliare
  rakennus, jossa kaksi asuinhuoneistoa jakavat seinän

pariton /pˈarɪton/ (adj)
caffo
  kokonaisluku, joka ei ole jaollinen kahdella

parittaja /pˈarɪtːˌaja/ (n)
magnaccia, pappone, protettore, pappa
  sutenööri; henkilö, joka myy toisten ihmisten toteuttamia seksuaalisia palveluja

parkitsija /pˈarkɪtsˌija/ (n)
conciatore
  parkitsemista (ammatikseen) tekevä henkilö

parlamentti /pˈarlamˌentːɪ/ (n)
parlamento
  valtion hallintoelin, johon vaaleilla valitut edustajat kokoontuvat säätämään lakeja

parmesaani /pˈarmesˌaːnɪ/ (n)
parmigiano
  eräs kova juusto

parraton /pˈarraton/ (adj)
imberbe
  sellainen, jolla ei ole partaa

parsa /pˈarsa/ (n)
asparago, sparagio
  ruokaparsa, vihannesparsa (Asparagus officinalis), jonka nuoria versoja käytetään ravinnoksi

parsakaali /pˈarsakˌaːlɪ/ (n)
broccolo
  ristikukkaiskasveihin kuuluva viljelykasvi (), joka on kaalin muunnos; kukinto ja varret ovat vihreät

parta /pˈarta/ (n)
barba
  ihmisen kasvojen, erityisesti leuan alueen karvoitus

partacollie /pˈartakˌollie/ (n)
bearded collie
  eräs lammas- ja karjakoirien ryhmään kuuluva koirarotu

partasuti /pˈartasˌutɪ/ (n)
pennello da barba
  suti, jolla vaahdotetaan partasaippuaa ja levitetään partavaahtoa ajettaville alueille ennen parranajoa

partaveitsi /pˈartavˌeitsɪ/ (n)
rasoio
  parran ajamiseen tarkoitettu veitsi, jossa on hyvin teräväksi yhdeltä sivulta teroitettu linkkuveitsen tavoin taittuva terä

partavesi /pˈartavˌesɪ/ (n)
dopobarba
  miehille tarkoitettu parranajon jälkeen käytettävä kosmetiikkatuote

partaviikunakaija /pˈartavˌiːkunakˌaija/ (n)
pappagallo dei fichi di Edwards
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

partikkeli /pˈartɪkːˌelɪ/ (n)
particella
  taipumaton apusana, joka ei saa määritteitä eikä itse toimi määritteenä; aiemmin partikkeleihin luettiin myös adpositiot ja adverbit, interjektiot ja konjunktiot

partio /pˈartɪo/ (n)
scautismo
  kansainväliseen partioliikkeeseen kuuluva lasten ja nuorten harrastusjärjestö

partiolainen /pˈartɪolˌainen/ (n)
Scout
  maailmanlaajuisen partiojärjestön jäsen

partisaani /pˈartɪsˌaːnɪ/ (n)
partigiano, partigiana
  sissisotaa käyvän vastarintaliikkeen jäsen, sissi

partisiipin futuuri /pˈartɪsˌiːpɪn fˈutuːrɪ/ (n)
participio futuro
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tulevaisuuden tapahtumaa

partisiipin perfekti /pˈartɪsˌiːpɪm pˈerfektɪ/ (n)
participio passato
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tapahtunutta toimintaa tai tapahtumaa ja vastaa suomen NUT-partisiippia (’tehnyt’, ’mennyt’)

partisiipin preesens /pˈartɪsˌiːpɪm prˈeːsens/ (n)
participio presente
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa parhaillaan meneillään olevaa toimintaa tai tapahtumaa ja ja vastaa suomen VA-partisiippia

partisiippi /pˈartɪsˌiːpːɪ/ (n)
participio
  verbin nominaalimuoto, jota käytetään adjektiivin tavoin

partituuri /pˈartɪtˌuːrɪ/ (n)
partitura
  musiikkiesityksen kaikkien soitinten nuottien kokonaisuus

parturi /pˈarturɪ/ (n)
barbiere
  hiusten leikkaamisen ja parranajon ammattilainen

parveke /pˈarveke/ (n)
balcone
  rakennuksen seinästä ulkoneva kaiteellinen tasanne, jonne avautuu ovi rakennuksen sisältä

parvi /pˈarvɪ/ (n)
soffitto
  (arkkitehtuuri) ulkorakennuksen ullakko; aitan parveke
stormo
  kalojen, merinisäkkäiden, hyönteisten tai lintujen joukko

parviaranen /pˈarvɪˌaranen/ (n)
pappagallino groppaverde
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

paska /pˈaska/ (adj)
merdoso, merda
  huono

paska /pˈaska/ (n)
merda, cacca
  uloste
merda, cazzata
  kielteinen tai valheellinen asia

paskantaa /pˈaskantaː/ (v)
fare merda
  ulostaa

paskiainen /pˈaskɪˌainen/ (n)
coglione
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

passi /pˈassɪ/ (n)
passaporto
  henkilön tunnistamiseen kansainvälisesti käytetty virallinen asiakirja, matkustusasiakirja

passiivi /pˈassɪːvɪ/ (n)
forma passiva
  passiivimuoto, verbin pääluokka, jossa lauseen muodollinen tekijä (subjekti) on tekemisen kohteena

passiivinen /pˈassɪːvɪnen/ (adj)
passivo
  sellainen, joka ei ota osaa toimintaan, epäaktiivinen; ponneton, välinpitämätön

passiohedelmä /pˈassɪˌohedˌelmæ/ (n)
frutto della passione
  (hedelmä) punapassion trooppinen köynnöshedelmä

pasta /pˈasta/ (n)
pastasciutta
  makaroni; ruoka, jossa vehnäjauhoista ja vedestä valmistettu taikina leikataan erilaisiin paloihin, jotka keitetään vedessä joko tuoreena tai kuivattuna

pastori /pˈastorɪ/ (n)
pastore
  Kristinuskossa hengellisen työn virka, jonka tarkempi sisältö vaihtelee huomattavasti eri kirkkokunnissa; käytössä lähinnä protestanttisissa kirkoissa ja kirkkokunnissa; Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa rovastia tai kirkkoherraa alempi nimike; katolisessa kirkossa alueittain seurakuntapappi

pastöroida /pˈastørˌoida/ (v)
pastorizzare
  lämpökäsitellä ruoka-aineita pieneliöstön tuhoamiseksi

pastörointi /pˈastørˌointɪ/ (n)
pastorizzazione
  ruoka-aineiden lämpökäsittely, joka tuhoaa pieneliöstön

pasuri /pˈasurɪ/ (n)
scardone
  , ulkonäöltään nuorta lahnaa muistuttava särkikala

pasuttaa /pˈasutːaː/ (v)
calcinare
  muuttaa sulfidi oksidiksi kuumentamalla sitä ilmassa

pasuuna /pˈasuːna/ (n)
trombone
  messingistä valmistettava vaskipuhallinsoitin, tavallisesti sama kuin vetopasuuna

pata /pˈata/ (n)
pentola
  metallinen, keraaminen tai emaloitu keittoastia
stufato
  padassa valmistettu ruoka, pataruoka, muhennos
picche, spade
  tavallisen (ranskalaisen) korttipakan maa, symboli ♠

patagonianaratti /pˈataɡˌonɪˌanarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto delle tane
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pateeni /pˈateːnɪ/ (n)
patena
  kristillisellä ehtoollisella käytettävä lautanen, jolta ehtoollisleipä jaetaan

patentti /pˈatentːɪ/ (n)
brevetto
  Valtion viranomaisen tai kansainvälisen patenttiviraston keksijälle tai keksijän oikeudenhaltijalle myöntämä määräaikainen yksinoikeus hyödyntää teollisesti käyttökelpoista ja aiemmista ratkaisuista riittävästi poikkeavaa uutta keksintöä ammatillisesti tietyn valtion alueella. Patenttioikeus on vastine siitä, että hakija kuvaa keksinnön patenttihakemuksessa niin yksityiskohtaisesti, että alan ammattimies pystyy sitä käyttämään. Patentoitua keksintöä saa siis käyttää vapaasti yksityiseen tarkoitukseen, patenttiajan päätyttyä ja/tai patentin myöntäneen valtion ulkopuolella.

patina /pˈatɪna/ (n)
patina
  yleisesti ajan kuluessa tapahtuva pintojen sävyttyminen tai vanhuuden leima

patja /pˈatja/ (n)
materasso
  pehmusteilla täytetty kangaspäällysteinen makuualusta; erityisesti sängyssä

pato /pˈato/ (n)
diga
  vedenpinnan korkeutta ja veden virtausta ohjaava vesirakennuksen piiriin kuuluva rakennelma, jolla on yleensä seinämäinen tai vallimainen rakenne. Patoja tehdään vesivoimatekniikan ja muihin tarpeisiin.

patologi /pˈatolˌoɡɪ/ (n)
patologo
  patologiaan erikoistunut lääkäri

patologia /pˈatolˌoɡɪa/ (n)
patologia
  tautioppi; oppi, jossa selvitetään tautien syitä, luonnetta ja kulkua

patologinen /pˈatolˌoɡɪnen/ (adj)
patologico
  sellainen, joka koskee patologiaa tai liittyy siihen

patonki /pˈatoŋkɪ/ (n)
baguette
  muodoltaan pitkä ja kapea vaalea leipä

patriarkaalinen /pˈatrɪˌarkaːlɪnen/ (adj)
patriarcale
  patriarkan, isän tai miesten hallitsema

patriarkka /pˈatrɪˌarkːa/ (n)
patriarca
  (sosiologia) perheen tai suvun päämies, todellista valtaa käyttävä isä

patruuna /pˈatruːna/ (n)
cartuccia
  ampuma-aseen metalliseen hylsyyn pakattu luodin, nallin ja ruudin muodostama kokonaisuus
  tehtaan tai ruukin omistaja, kartanonherra

patsas /pˈatsas/ (n)
statua
  muotoon veistetty tai valettu taideteos, jonka materiaalina käytetään tavallisesti kiveä, kipsiä, metallia tai muuta muotoiltavaa materiaalia

patteri /pˈatːerɪ/ (n)
batteria
  tykistössä mikä tahansa jalkaväen komppaniaa vastaava perustason sotilasyksikkö, erityisesti tulipatteri

patteristi /pˈatːerˌistɪ/ (n)
batterista
  rumpali, perkussionisti

patti /pˈatːɪ/ (n)
patta, stallo
  tasapelitilanne, jossa siirtovuorossa olevan pelaajan kuningas ei ole uhattu, mutta hän ei voi tehdä mitään sääntöjen mukaista siirtoa ilman, että kuningas tulisi uhatuksi

paviaani /pˈavɪˌaːnɪ/ (n)
babbuino
  jokin suvun Papio apinalajeista

paviljonki /pˈavɪljˌoŋkɪ/ (n)
padiglione
  pieni, ilmava ja kevytrakenteinen rakennus kuten huvimaja, puistomaja tai tilapäiskäyttöön tarkoitettu näyttelyrakennus, jolle on tyypillistä, että se pysyy tukematta pystyssä

pašša /pˈaʃʃa/ (n)
pascià
  korkea arvonimi osmanivaltakunnassa

pedanttinen /pˈedantːɪnen/ (adj)
pedante
  pikkutarkka, pikkumainen

pederasti /pˈederˌastɪ/ (n)
pederasta
  homoseksuaalinen mies, erityisesti sellainen joka on nuorukaisen kanssa homoseksuaalisessa suhteessa

pederastia /pˈederˌastɪa/ (n)
pederastia
  poikarakkaus; aikuisen miehen ja nuorukaisen välinen homoseksuaalinen suhde

pedofiili /pˈedofˌiːlɪ/ (n)
pedofilo
  henkilö, jonka seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu vain ja ainoastaan seksuaalisesti kypsymättömiin lapsiin; mielenkiinto kohdistuu yleensä 8–10-vuotiaisiin tyttöihin tai 10–13-vuotiaisiin poikiin ja henkilö voi olla mies tai nainen

pedofilia /pˈedofˌilɪa/ (n)
pedofilia
  sukupuolivietin kohdistuminen alle murrosikäisiin lapsiin

pehmeä /pˈehmeæ/ (adj)
molle
  sellainen, joka tai mikä joustaa tai antaa muutoin myöten; löysä, hervoton

peili /pˈeilɪ/ (n)
specchio
  heijastava pinta, joka on riittävän ohut muodostaakseen kuvajaisen

peippo /pˈeipːo/ (n)
fringuello
  peipponen (), koko Euroopassa yleinen siemeniä ravinnokseen käyttävä varpuslintu, meillä muuttolintuna jokakesäinen vieras

peittää /pˈeitːæː/ (v)
coprire
  panna jokin toisen alle tai taakse siten, että tätä ei voi enää havaita (esim. näkemällä, kuulemalla, maistamalla tms.)

pekari /pˈekarɪ/ (n)
pecari
  jonkin heimon Tayassuidae eläimistä, sioille sukua olevia amerikkalaisia sorkkaeläimiä

pekoni /pˈekonɪ/ (n)
lardo
  pitkäselkäisestä ja laihasta aikuisen sian ruhosta leikattu siansivu suolattuna

pelaaja /pˈelaːja/ (n)
giocatore
  henkilö, joka pelaa jotakin peliä

pelargoni /pˈelarɡˌonɪ/ (n)
geranio
  pelargonien sukuun () kuuluva kurjenpolvikasvi. Pelargonit ovat suosittuja huonekasveja ja kesäkukkia

pelastaa /pˈelastaː/ (v)
salvare
  tuoda, viedä t. saada pois vaarallisesta paikasta t. tilanteesta

pelastaja /pˈelastˌaja/ (n)
salvatore
  henkilö, joka pelastaa

pelastusrengas /pˈelastˌusreŋŋas/ (n)
salvagente
  kelluva rengas, jonka avulla veteen pudonnut pysyy pinnalla

pelastusvene /pˈelastˌusvene/ (n)
scialuppa di salvataggio
  aluksen varustukseen kuuluva vene, jolla pelastaudutaan merihätään jouduttuessa ja pelastetaan veden varaan joutuneita

pelata /pˈelata/ (v)
giocare
  osallistua jhk, missä us. tarkoituksena voittaa toinen, osallistua peliin tai otteluun

peli /pˈelɪ/ (n)
gioco
  ajanvietteeksi harjoitettava määrämuotoinen ja sääntöjen mukainen kilpailu tai leikki

pelikaani /pˈelɪkˌaːnɪ/ (n)
pellicano
  mikä tahansa pelikaanien heimoon () kuuluva pelikaanilintujen laji tai sellaisen yksilö
  mikä tahansa pelikaanien sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

pelikonsoli /pˈelɪkˌonsolɪ/ (n)
console di videogiochi
  videopelien pelaamiseen tarkoitettu kodin viihdelaite

pelikortti /pˈelɪkˌortːɪ/ (n)
carta da gioco
  kämmenelle sopiva pystysuuntaisesti suorakaiteen muotoinen lakkapintainen kartonkinen kortti, johon on etusivulle painettu yksilöivät korttisymbolit siten, että kortti on aina käteen otettuna oikein päin. Kaikkien korttien taustapuolelle on painettu yhtenäinen kuviointi niin, ettei kortteja voi tunnistaa kääntöpuolelta.

pelinappula /pˈelɪnˌapːula/ (n)
pedina
  lautapelin peliväline
  hyväksi käytetty, us. helposti johdateltava henkilö

peliteoria /pˈelɪtˌeorˌia/ (n)
teoria dei giochi
  sovelletun matematiikan osa-alue, jossa tarkastellaan agenttien välistä strategista kanssakäymistä

pelko /pˈelko/ (n)
paura
  tajuttavan uhkan tai vaaran aiheuttama hädän tai tuskan tunne, huoli uhkan toteutumisesta

pelkuri /pˈelkurɪ/ (n)
codardo
  sellainen, jolla ei ole uskallusta siihen mihin pitäisi

pellagra /pˈellaɡra/ (n)
pellagra
  nikotiinihapon ja nikotiiniamidin vajauksesta johtuva puutostauti

pellava /pˈellava/ (n)
lino
  yksivuotinen kuitu- ja öljykasvi (Linum usitatissimum)
  pellavakuituinen kangas

pellavaöljy /pˈellavaˌøljy/ (n)
olio di lino
  pellavan siemenistä mekaanisesti puristamalla tai kemiallisesti uuttamalla saatava kuivuva öljy

pelle /pˈelle/ (n)
pagliaccio, clown
  sirkuksessa hölmöilemällä yleisöä hauskuttava henkilö, joka on tavallisesti maalannut kasvonsa värikkäästi ja pukeutunut värikkäisiin vaatteisiin

peloissaan /pˈeloissaːn/ (adv)
con paura
  ollessaan pelon vallassa, peläten jotakin

pelotella /pˈelotella/ (v)
intimorire
  aiheuttaa tai yrittää aiheuttaa pelkoa

peloton /pˈeloton/ (adj)
senza paura
  sellainen, joka ei pelkää, vailla pelkoa oleva; rohkea

pelottava /pˈelotːˌava/ (adj)
pauroso
  sellainen, joka synnyttää pelkoa

pelto /pˈelto/ (n)
campo
  maa-alue, jossa kasvatetaan viljaa ja muita viljelyskasveja

peltopyy /pˈeltopyː/ (n)
pernice
  erityisesti

pelätä /pˈelætæ/ (v)
temere
  tuntea tai kokea pelkoa jkta tai jtk kohtaan

penaali /pˈenaːlɪ/ (n)
astuccio
  kynäkotelo, jossa säilytetään mm. kyniä, pyyhekumeja, viivoitinta, kynänteroitinta yms.

penis /pˈenɪs/ (n)
pene
  siitin, uroksen sukupuolielin

penisilliini /pˈenɪsˌillɪːnɪ/ (n)
penicillina
  vahingossa löydetty beetalaktaamiryhmään kuuluva antibiootti

penkki /pˈeŋkːɪ/ (n)
banco, panchina
  pehmustamaton ja usein selkänojaton monipaikkainen istuin

pensaikko /pˈensaikːo/ (n)
boschetto, cespugli
  etupäässä pensaita kasvava alue

pensas /pˈensas/ (n)
arbusto, cespuglio
  puuvartinen, tyvestä haarova, vähintään puoli metriä korkea kasvi

pensasaita /pˈensasˌaita/ (n)
siepe
  riviin istutettujen, usein muotoon leikattujen pensaiden muodostama aita

pensaskerttu /pˈensaskˌertːu/ (n)
sterpazzola
  varpuslintuihin kuuluva kerttulaji () tai sen yksilö

pentaani /pˈentaːnɪ/ (n)
pentano
  eräs alkaani, C₅H12

pentagoni /pˈentaɡˌonɪ/ (n)
pentagono
  viisikulmio

pepsiini /pˈepsɪːnɪ/ (n)
pepsina
  mahalaukun aktiivinen valkuaisaineita hajottava entsyymi

peptidi /pˈeptɪdɪ/ (n)
peptide
  proteiineja pienempiä aminohappoketjuja, jotka koostuvat tavallisesti alle viidestäkymmenestä aminohaposta

perfektionisti /pˈerfektˌionˌistɪ/ (n)
perfezionista
  henkilö, joka pyrkii täydellisyyteen; täydellisyyden tavoittelija

pergamentti /pˈerɡamˌentːɪ/ (n)
pergamena, cartapecora
  parkitsematta viimeistelty valkoinen nahka, jolle on kirjoitettu kuin paperille; jokin asiakirja tai teksti joka on kirjoitettu ko. materiaalille

pergola /pˈerɡola/ (n)
#Italia
  pihaa tai muuta oleskelualuetta, joskus myös kulkuväylää, arkkitehtonisena elementtinä kattava kehikko, jonka päälle tyypillisesti on istutettu köynnöksiä tai muuta kasvillisuutta antamaan alla olijoille suojaa auringonpaisteelta

perhe /pˈerhe/ (n)
famiglia
  kahden tai useamman henkilön muodostama sukulaisuuden tai parisuhteen yhdistämä yhteisö

perhe-elämä /pˈerheˈelæmæ/ (n)
vita famigliare
  perheen kanssa vietetty aika

perheväkivalta /pˈerhevˌækɪvˌalta/ (n)
violenza
  perheen sisällä tapahtuva väkivalta

perhokalastus /pˈerhokalˌastus/ (n)
pesca con la mosca
  kalastusmuoto, jossa perho pyritään tarjoamaan kalalle mahdollisimman luonnollisella tavalla perhovapaa ja perhosiimaa apuna käyttäen

perhonen /pˈerhonen/ (n)
farfalla
  perhosten lahkoon (Lepidoptera) kuuluva hyönteinen

perhostoukka /pˈerhostˌoukːa/ (n)
bruco
  perhosen kehitysvaihe ennen koteloitumista

periaate /pˈerɪˌaːte/ (n)
principio
  toimintaa tai ajattelua ohjaava perusajatus, perusohje, perussääntö

perifraasi /pˈerɪfrˌaːsɪ/ (n)
perifrasi
  kiertoilmaus

periheli /pˈerɪhˌelɪ/ (n)
perielio
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on lähimpänä keskustähteä

perinne /pˈerɪnne/ (n)
tradizione
  pitkään käytössä ollut tapa

perinnöllinen /pˈerɪnnˌøllɪnen/ (adj)
ereditario
  sellainen, joka periytyy geeneissä

perinnöllisyystiede /pˈerɪnnˌøllɪsˌyːstiede/ (n)
genetica
  perinnöllisyyteen liittyvien ilmiöiden ja niiden vaihtelujen tutkintaan keskittyvä biologian haara

perinteinen /pˈerɪntˌeinen/ (adj)
tradizionale
  perinteen tai perinteiden mukainen, sellainen johon liittyy perinne

perintä /pˈerɪntæ/ (n)
incasso
  saatavien maksusuoritusten kerääminen velallisilta

perintö /pˈerɪntø/ (n)
patrimonio
  vanhemmilta lapsille siirtyvä omaisuus vanhempien kuoltua

perintökalleus /pˈerɪntøkˌalleus/ (n)
bagaglio
  suvussa perintönä kulkeva arvoesine

perintötekijä /pˈerɪntˌøtekˌijæ/ (n)
gene
  biologisen informaation yksikkö, joka on tallentunut DNA:n tai RNA:n nukleiinihappoketjuun

periskooppi /pˈerɪskˌoːpːɪ/ (n)
periscopio
  peileihin perustuva laite, jonka avulla voi tehdä havaintoja piilosta tai jonkin näköesteen takaa tai veden alta

peristaltiikka /pˈerɪstˌaltɪːkːa/ (n)
peristalsi
  aaltomainen liike suolen tai suonen seinämässä, joka kuljettaa siinä kulkevaa ainesta eteenpäin

perisynti /pˈerɪsˌyntɪ/ (n)
peccato originale
  kristillisen teologian käsite ihmisen syntisestä olotilasta lankeemuksen jälkeen ilman Jumalan antamaa armoa

periä /pˈerɪæ/ (v)
ereditare
  saada omaisuutta kuolleelta sukulaisuuden tai testamentin perusteella

perjantai /pˈerjantai/ (n)
venerdì
  viikon viides päivä, päivä torstain ja lauantain välissä

perkele /pˈerkele/ (n)
diavolo, Porco Dio
  paholainen

permanentti /pˈermanˌentːɪ/ (n)
permanente
  kemiallinen käsittely, jolla hiukset saadaan pysymään kiinteämmin yhdessä; sisältää tavallisesti myös kiharuuden lisäämisen tai vähentämisen

permutaatio /pˈermutˌaːtɪo/ (n)
permutazione
  vaihtelu, olion erilaiset järjestykset eli jonot

perna /pˈerna/ (n)
milza
  muun muassa valkoisia verisoluja muodostava tummanpunainen, pavunmuotoinen elin vatsaontelon yläosassa

pernarutto /pˈernarˌutːo/ (n)
antrace
  Bacillus anthracis -bakteerin aihettama nisäkkäiden vaarallinen tartuntatauti, johon liittyy pernan turpoamista. Tarttuu myös ihmiseen.

peroksidi /pˈeroksˌidɪ/ (n)
perossido
  oksidi, jossa on kaksi toisiinsa kovalenttisella sidoksella liittynyttä happiatomia

perse /pˈerse/ (n)
culo
  takapuoli

perseennuolija /pˈerseːnnˌuolɪja/ (n)
leccaculo
  mielistelijä

persentiili /pˈersentˌiːlɪ/ (n)
percentile
  sadannes- tai prosenttipiste, jota merkitään symbolilla P

persereikä /pˈerserˌeikæ/ (n)
buco del culo
  peräaukko

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (adj)
persiano
  Persiasta peräisin oleva tai Persiaan liittyvä

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (n)
persiano
  historiallisen Persian kansalainen

persikka /pˈersɪkːa/ (n)
pesca
  persikkapuun hedelmä, joka on kasvitieteellisesti luumarja

persikka-aratti /pˈersɪkːaˈaratːɪ/ (n)
parrocchetto frontepesca
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

persilja /pˈersɪlja/ (n)
prezzemolo
  kaksivuotinen ruohovartinen yrtti (Petroselinum crispum), jota käytetään mausteena

personifikaatio /pˈersonˌifɪkˌaːtɪo/ (n)
personificazione
  henkilöitymä

persoona /pˈersoːna/ (n)
persona
  (psykologia) tietoinen ja tarkoitusellisesti toimiva olento

persoonallisuus /pˈersoːnˌallɪsuːs/ (n)
personalità
  ihmisen tapa ajatella, tuntea ja käyttäytyä; kokoelma pysyviä ennustettavissa olevia, tunteiden ja käyttäytymisen piirteitä

persoonallisuushäiriö /pˈersoːnˌallɪsˌuːshæirˌiø/ (n)
disturbo di personalità
  pitkäaikainen ja joustamaton ajatus- ja käyttäytymismalli, joka aiheuttaa henkilölle haittaa; henkilön persoonallisuudessa ja käyttäytymistaipumuksissa on vakavia häiriöitä, jotka eivät suoranaisesti aiheudu elimellisestä syystä eivätkä muusta psykiatrisesta häiriöstä

persoonapronomini /pˈersoːnˌapronˌomɪnɪ/ (n)
pronome personale
  pronominien alaryhmä, persoonapronomini viittaa henkilöön; suomen kielen persoonapronomineja ovat minä, sinä, hän, me, te ja he

perulainen /pˈerulˌainen/ (adj)
peruviano
  Perusta peräisin oleva tai Peruun liittyvä

perulainen /pˈerulˌainen/ (n)
peruviano, peruviana
  pysyvästi Perussa asuva henkilö

peruna /pˈeruna/ (n)
patata
  eräs koisojen sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji () tai sen yksilö

perunaranen /pˈerunˌaranen/ (n)
pappagallino facciagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

peruskallio /pˈeruskˌallɪo/ (n)
basamento
  kallioperän vanhin, eli prekambrinen (noin kolme miljardia vuotta vanha) jähmettyneistä syväkivilajeista muodostunut osa

perusluku /pˈeruslˌuku/ (n)
numerale cardinale
  luku, joka ilmaisee lukumäärän; kardinaaliluku

perusosa /pˈerusˌosa/ (n)
elemento
  elementti, kokonaisuuden yhtenä lähtökohtana oleva rakenteellinen osa

perusteellisesti /pˈerustˌeːllɪsˌestɪ/ (adv)
completamente
  perin juurin, alusta loppuun perinpohjaisesti

perustella /pˈerustella/ (v)
giustificare
  kertoa syy esimerkiksi mielipiteeseen

perustuslaillinen /pˈerustˌuslaillɪnen/ (adj)
costituzionale
  perustuslakiin kuuluva tai pohjautuva

perustuslaki /pˈerustˌuslakɪ/ (n)
costituzione
  valtiovallan ja ihmisten ja yhteisöjen oikeudellisten suhteiden perusperiaatteet sisältävä laki, valtion valtiosäännön keskeisimmät normit sisältävä laki

peruukki /pˈeruːkːɪ/ (n)
parrucca
  luonnon hiuksista tai keinokuidusta valmistettu hiuksia korvaava tai täydentävä pukine tai hiuksia jäljittelevä päähine, jota voidaan käyttää naamiointivälineenä tai eräissä kulttuureissa arvoaseman symbolina

peruuttaa /pˈeruːtːaː/ (v)
rescindere
  keskeyttää jonkin tapahtuma, tilaisuus, tilaus tai sopimus ennen sen täyttymistä tai tapahtumista tai sen aikana

peräaukko /pˈeræˌaukːo/ (n)
ano
  anus, ruoansulatuselimistön päätepiste, jonka kautta uloste poistuu kehosta

peräpukama /pˈeræpˌukama/ (n)
emorroide
  peräaukkokanavan sisä- tai ulkopuolelle muodostunut laskimon pullistuma

peräruiske /pˈerærwˌiske/ (n)
clistere
  toimenpide, jossa ruiskutetaan nestettä peräsuoleen ja paksusuoleen peräaukon kautta

peräsuoli /pˈeræsˌuolɪ/ (n)
retto
  suoliston loppupäässä oleva osa paksusuolen ja peräaukon välissä

peräti /pˈerætɪ/ (adv)
addirittura
  jopa, aivan

perävaunu /pˈerævˌaunu/ (n)
rimorchio
  yhdistelmäajoneuvon veturin jälkeen liitetty vaunu

peseytyä /pˈeseytˌyæ/ (v)
lavarsi
  pestä itsensä

pessimismi /pˈessɪmˌismɪ/ (n)
pessimismo
  ajatussuunta, jossa asennoidutaan elämään ja maailmaan kielteisesti, onnistumisen todennäköisyys nähdään pienenä

pestä /pˈestæ/ (v)
lavare
  puhdistaa vedellä ja jollakin puhdistavalla, usein kemiallisella yhdisteellä

pesu /pˈesu/ (n)
bucato
  puhdistamiseksi tai puhdistautumiseksi, yleensä vettä käyttäen, tehtävä toimenpide, peseminen

pesuallas /pˈesuˌallas/ (n)
lavabo, lavandino
  WC:n tai kylpyhuoneen keraaminen tai metallinen vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana ja pohjassa tulpallinen reikä veden poistamista varten

pesukarhu /pˈesukˌarhu/ (n)
procione, orsetto lavatore
  pohjoisamerikkalainen mustista silmänympäryksistään tunnistettava nisäkäs (Procyon lotor)

pesukone /pˈesukˌone/ (n)
lavatrice
  kone, jolla pestään pyykkiä; pyykinpesukone

pesusieni /pˈesusˌienɪ/ (n)
spugna
  pesuvälineenä tai kiillotukseen käytettävä pesusienestä saatava tai sellaista jäljittelevä kimmoisa ja huokoinen vaahtomuovin tai vaahtokumin pala

pesä /pˈesæ/ (n)
nido
  linnun rakentama paikka, jossa se kasvattaa poikasiaan ja saattaa myös yöpyä; myös hyönteisten rakentama asuinpaikka

pesämuna /pˈesæmˌuna/ (n)
gruzzolo
  kananpesään jätetty muna tai keinotekoinen munitusmuna, tarkoituksena saada kana munimaan lisää samaan paikkaan
  alkupääoma kannustamaan säästötavoitteeseen pääsyä

pesäpallo /pˈesæpˌallo/ (n)
baseball
  pesäpallopelissä käytettävä pallo

peto /pˈeto/ (n)
belva
  toisia eläimiä saalistava eläin, nisäkäs tai lintu
animale, belva, bestia
  väkivaltainen ja julma henkilö

petolintu /pˈetolˌintu/ (n)
rapace
  petomaisesti käyttäytyvä lintu. Eläintieteellisesti petolinnut jaetaan kahteen lahkoon, päivisin saalistaviin päiväpetolintuihin ja lähinnä öiseen aikaan saalistaviin pöllöihin

petos /pˈetos/ (n)
frode
  luottamuksen pettäminen; toiselle vahingollinen teko

petrokemia /pˈetrokˌemɪa/ (n)
petrochimica
  kemian haara, joka tutkii ja tuottaa maaöljy- ja maakaasupohjaisia kemikaaleja ja kehittää niiden valmistusta

petrologia /pˈetrolˌoɡɪa/ (n)
petrologia
  geologian osa-alue, joka tutkii kiviä ja niiden muodostumisolosuhteita

pettäjä /pˈetːæjæ/ (n)
traditore
  henkilö joka pettää; petturi

pettää /pˈetːæː/ (v)
tradire
  rikkoa luottamus, toimia petollisesti, petkuttaa, johtaa harhaan, harhauttaa; olla uskoton

petunia /pˈetunˌia/ (n)
petunia
  koisokasveihin kuuluvuia, Suomessa yleisiä kesäkukkia ()

peukalo /pˈeukalo/ (n)
pollice
  lyhyt ja paksu sormi ihmisen kädessä, sormi etusormen vieressä

peukaloinen /pˈeukalˌoinen/ (n)
scricciolo
  peukaloisten heimon () lintu
  erityisesti

peukaloruuvi /pˈeukalorˌuːvɪ/ (n)
schiaccia pollici
  kidutusväline, jossa uhrin sormia tai varpaita murskataan hitaasti ruuvista kiertämällä

peura /pˈeura/ (n)
renna, caribù
  jokin peurojen alaheimon () hirvieläin, pois lukien Alces-suvun eläimet, joita nimitetään hirviksi. Pienempiä lajeja nimitetään myös kauriiksi.

pian /pˈian/ (adv)
presto
  (ajasta) hetken kuluttua, kohta, äkkiä; nopeasti

pianisti /pˈianˌistɪ/ (n)
pianista
  pianon soittaja

piano /pˈiano/ (adv)
piano
  hiljaisesti, ilmaisee, että on soitettava tai laulettava hiljaisella äänellä, nuoteissa lyhenne p.

piano /pˈiano/ (n)
pianoforte
  yleinen mekaaninen kosketinsoitin, mutta äänen synnyn perusteella myös kielisoitin

pianokonsertto /pˈianokˌonsertːo/ (n)
concerto pianoforte
  konsertto pianolle ja orkesterille

pidentää /pˈidentæː/ (v)
allungare
  tehdä pitkäksi tai pidemmäksi

pidättää /pˈidætːæː/ (v)
detenere
  ottaa rikoksesta epäilty henkilö poliisin haltuun
  jarruttaa, hidastaa jonkin etenemistä

pieni /pˈienɪ/ (adj)
piccolo
  sellainen, joka tai mikä on kooltaan vähäinen
minore, piccolo
  niistä fryygisen intervalleista, jotka eivät ole puhtaita

pieni verenkierto /pˈienɪ vˈereŋkˌierto/ (n)
circolazione polmonare
  verenkierron osa, joka kulkee sydämen oikeasta kammiosta keuhkovaltimorungon kautta keuhkovaltimoihin ja sieltä edelleen keuhkoja ympäröiviin hiussuoniin, joista veri palaa sydämeen keuhkolaskimoita pitkin sydämen vasempaan eteiseen

piennar /pˈiennar/ (n)
corsia di emergenza
  ajoradan ja penkereen välinen tien osa; reunaviivan ulkopuolella sijaitseva tien laita, missä jalankulkijat ja pyöräilijät voivat kulkea

pieraista /pˈieraista/ (v)
scoreggiare
  päästää suolistokaasua kerran ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

pieru /pˈieru/ (n)
peto, scoreggia, flatulenza
  peräsuolesta tuleva suolistokaasun purkauma

pietso- /pˈietso/ (n)
piezo-
  alkuosana yhdyssanoissa, jotka liittyvät pietsosähköön tai muihin mekaanisen paineen synnyttämiin voimavaikutuksiin

piha /pˈiha/ (n)
cortile
  yleensä välittömästi rakennuksen ympärillä oleva rajattu alue

pihdit /pˈihdɪt/ (n)
pinzetta
  tarttumiseen, vääntämiseen tai katkaisuun tarkoitettu työkalu

pihka /pˈihka/ (n)
resina
  öljyjä ja hartseja sisältävä seos, jota havupuut erittävät haavojensa suojaksi

pihlaja /pˈihlaja/ (n)
sorbo
  kotipihlaja (), yleinen lehtipuu, jolla on parilehdykkäiset lehdet ja punaiset luumarjat. Kotipihlajan lisäksi Suomen luonnossa kasvaa suomenpihlaja ja ruotsinpihlaja sekä muutama harvinaisempi lajike.

pihta /pˈihta/ (n)
abete
  mikä tahansa -sukuinen havupuulaji; jalokuusi

pihtihäntäinen /pˈihtɪhˌæntæinen/ (n)
forficula
  pihtihäntäisten lahkon () hyönteinen, joilla on peräpäässä pihdit

pihvi /pˈihvɪ/ (n)
bistecca
  pannulla tai grillissä paistettu liharuoka, joka valmistetaan kokolihasta, yleensä sisä- tai ulkofileestä, myös vastaavanlaisista kasvisruoista

pii /pˈiː/ (n)
silicio
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine. Piin kemiallinen tunnus on Si

piikivi /pˈiːkɪvɪ/ (n)
selce
  kova harmaasävyinen kvartsi. Sitä esiintyy kalkkikiven yhteydessä, ei löydetä Suomesta

piikkikampela /pˈiːkːɪkˌampela/ (n)
rombo
  litteä, lähes pyöreä pohjakala (Psetta maxima), jonka silmät ovat vasemmalla kyljellä

piikkilanka /pˈiːkːɪlˌaŋka/ (n)
filo spinato
  aitaamiseen tai esteisiin käytettävä teräslankapunos, johon on lisätty piikkejä tai leikkaavia kulmia

piikkipaatsama /pˈiːkːɪpˌaːtsama/ (n)
agrifoglio
  ainavihanta lehtipuu ()

piikkisika /pˈiːkːɪsˌika/ (n)
istrice
  jokin jyrsijä heimosta Hystricidae, tunnetaan parhaiten suojaavista piikeistään

piilevä /pˈiːlevæ/ (n)
diatomea
  ruskeisiin leviin kuuluvia leviä (), joilla on piidioksidista koostuva soluseinä

piilolinssi /pˈiːlolˌinssɪ/ (n)
lente a contatto
  silmän taittovirhettä korjaava linssi, joka asetetaan silmän pinnalle

piilottaa /pˈiːlotːaː/ (v)
nascondere
  panna jokin pois näkyvistä siten että sitä on vaikea löytää, panna piiloon

piimaa /pˈiːmaː/ (n)
diatomite, kieselgur
  piilevistä sedimentoitunut maalaji

piippu /pˈiːpːu/ (n)
pipa
  väline, jolla voi käyttää tupakkaa, huumeita tai muita päihteitä polttamalla, jotta kemikaalit imeytyisivät hengityskanavasta
camino, ciminiera
  rakennelma, jonka kautta savu poistuu
canna
  tuliaseen osa, jonka kautta luoti ammutaan

piiri /pˈiːrɪ/ (n)
cerchia
  suljettu ihmisten ryhmä

piiritys /pˈiːrɪtys/ (n)
assedio
  piirittämisen toteutus

piirtää /pˈiːrtæː/ (v)
disegnare
  tehdä viiva, viivoja tai niiden muodostama kuva kynällä tai muulla jälkeä jättävällä esineellä tai hyödyntäen piitämiseen tehtyä tietokoneohjelmaa

piiska /pˈiːska/ (n)
frusta
  väline eläinten ohjaamiseen
  (musiikki) lyömäsoitin, joka koostuu kahdesta saranoidusta puupalikasta

piisku /pˈiːsku/ (n)
verga d'oro
  piiskujen () suvun ruoho

piispa /pˈiːspa/ (n)
vescovo, episcopo
  kristillisessä kirkossa hiippakunnan hengellinen johtaja, Suomessa mies tai nainen

pikaluistelu /pˈikalwˌistelu/ (n)
pattinaggio di velocità
  urheilulaji, jossa kilpailijat pyrkivät soikion muotoisella jäisellä radalla etenemään luistimilla ennalta määrätyn matkan mahdollisimman nopeasti

pikapano /pˈikapˌano/ (n)
sveltina
  pikainen yhdyntä, lyhyen ajan kestävä yhdyntä

pikaruoka /pˈikarˌuoka/ (n)
cibo servito rapidamente
  kioskeista tai pikaruokapaikoista saatava, nopeasti valmistettu, usein valmiiksi annoksiksi tai aterioiksi tuotteistettu ravinto; suosittuja sellaisia ruokia ovat muiden muassa pizzat, hampurilaiset ja ranskalaiset perunat

piki /pˈikɪ/ (n)
pece
  puu-, kivihiili-, ruskohiili-, turve-, luutervaa, hartseja tai vastaavia orgaanisia aineita tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

pikkuaivot /pˈikːuˌaivot/ (n)
cervelletto
  aivojen osa, joka sijaitsee isoaivopuoliskojen alapuolella takaraivossa kallon takaosassa

pikkuara /pˈikːuˌara/ (n)
ara spallerosse
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuaratti /pˈikːuarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto alidorate
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuhelttamesikko /pˈikːuhˌeltːamesˌikːo/ (n)
bargigliuto di macchia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuhousut /pˈikːuhˌousut/ (n)
mutande
  tyttöjen ja naisten lyhyet alushousut
  poikien ja miesten lyhyet alushousut

pikkukaupunki /pˈikːukˌaupuŋkɪ/ (n)
cittadina
  vähäväkinen kaupunki

pikkulauluhaukka /pˈikːulˌauluhˌaukːa/ (n)
astore gabar
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkulokki /pˈikːulˌokːɪ/ (n)
gabbianello
  naurulokkia muistuttava, mutta pienempi lokkilaji ()

pikkulurikki /pˈikːulurˌikːɪ/ (n)
lorichetto minore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkumustakaija /pˈikːumˌustakˌaija/ (n)
pappagallo nero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pikkuseikka /pˈikːusˌeikːa/ (n)
baggianata, pagliuzza
  vähämerkityksinen yksityiskohta, epäoleellinen asia

pikkuserkku /pˈikːusˌerkːu/ (n)
cugino di secondo grado
  isovanhemman sisaruksen lapsenlapsi, toisin sanoen: serkkujen lapset ovat pikkuserkkuja suhteessa toisiinsa

pikkusormi /pˈikːusˌormɪ/ (n)
mignolo
  pienin sormi ihmisen kädessä, reunimmainen sormi nimettömän vieressä

pikkuvarpunen /pˈikːuvˌarpunen/ (n)
passera mattugia
  pikkuvarpunen eli metsävarpunen on varpusta pienempi. Sen päälaki on ruskea, poskissa on tumma täplä. Sukupuolten väritys on samanlainen. Parvilintu, jota tavataan meillä vain eteläisessä Suomessa.

pikkuvarvas /pˈikːuvˌarvas/ (n)
dito mignolo
  ihmisellä pienin varvas

pikkuveli /pˈikːuvˌelɪ/ (n)
fratellino
  veljeään tai sisartaan nuorempi veli

pikkuviherkaija /pˈikːuvɪhˌerkaija/ (n)
parrocchetto di Malherbe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

piknik /pˈiknɪk/ (n)
picnic
  retki, jonka päätarkoitus on eväiden syöminen ulkoilmassa

piktogrammi /pˈiktoɡrˌammɪ/ (n)
pittogramma
  kuvamerkki

pilahvi /pˈilahvɪ/ (n)
pilaf
  itämainen mausteinen, riisistä ja vihanneksista tehty ruokalaji

pilari /pˈilarɪ/ (n)
pilastro
  rakennuksen vapaasti seisova pystytuki, joka on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen tai monisärmäinen

pilasteri /pˈilastˌerɪ/ (n)
parasta
  rakennuksessa tai rakennelmassa oleva ei-kantava rakenne, joka toimii koristeena

pilata /pˈilata/ (v)
rovinare
  tärvellä, vahingoittaa

pilkata /pˈilkata/ (v)
deridere, prendere giro, sfottere
  asettaa naurunalaiseksi

pilkkasiipi /pˈilkːasˌiːpɪ/ (n)
orchetto vellutato
  eräs sorsalintu, jonka uroksen mustassa höyhenpeitteessä on siivissä ja päässä valkoiset laikut

pilkku /pˈilkːu/ (n)
virgola
  yksi välimerkeistä [,]

pilleri /pˈillerɪ/ (n)
pillola
  pallomaiseksi puristettu lääkevalmiste tai tabletin muodossa oleva lääke

pilli /pˈillɪ/ (n)
fischietto
  väline, jolla tuotetaan äänimerkki puhaltamalla siihen

pillu /pˈillu/ (n)
figa, fica, fregna
  naisen häpy ja/tai emätin

pilssivesi /pˈilssɪvˌesɪ/ (n)
acqua di sentina
  aluksen pohjalle vuotamalla tai muuten joutunutta vettä, johon saattaa sekoittua öljyä

pilvenpiirtäjä /pˈilvempˌiːrtæjæ/ (n)
grattacielo
  erittäin korkea kerrostalo tai muu rakennus

pilvi /pˈilvɪ/ (n)
nuvola, nube
  taivaalla leijaileva koostuma vesihöyryä, jääkiteitä ja muita aineksia

pilvinen /pˈilvɪnen/ (adj)
nuvoloso
  pilviä sisältävä

pilvivalli /pˈilvɪvˌallɪ/ (n)
muro dell'occhio
  trooppisen hirmumyrskyn silmää ympäröivä seinämä, jossa tuulet ovat kovimmat

pimahtanut /pˈimahtanut/ (adj)
suonato
  hullu, sekaisin

pimeys /pˈimeys/ (n)
oscurità
  valon puute

pimeä /pˈimeæ/ (adj)
scuro
  jossa on vähän tai ei yhtään valoa
fosco
  paha, synkkä

pimeä /pˈimeæ/ (n)
fosco
  auringonvaloton olotila kahden hämärän välillä

pimeä aine /pˈimeæ ˈaine/ (n)
materia oscura
  hypoteettinen galaksien havaitun massan selittävä aine, joka ei vuorovaikuta sähkömagneettisen säteilyn kanssa

pimiö /pˈimɪø/ (n)
camera oscura
  pimennettävä tila valokuvien kehittämistä varten

pimppi /pˈimpːɪ/ (n)
farfallina
  ulkosynnyttimien nimitys

pinaatti /pˈinaːtːɪ/ (n)
spinacio
  , ruohokasveihin kuuluva vihannes

pingviini /pˈiŋvɪːnɪ/ (n)
pinguino
  yleisnimitys Spheniscidae-heimoon kuuluville lentokyvyttömille linnuille, joita esiintyy eteläisellä pallonpuoliskolla Etelämantereelta tropiikkiin

pinnallinen /pˈinnallɪnen/ (adj)
superficiale
  pinnalla tai pinnassa oleva

pinnallisuus /pˈinnallɪsuːs/ (n)
superficialità
  se, että on pinnallinen

pino /pˈino/ (n)
mucchio
  useita tavaroita päällekkäin
  tietorakenne johon voidaan lisätä alkioita ja poistaa niistä päällimmäinen sekä tarkastella pinon tai päällimmäisen alkion tilaa

pinota /pˈinota/ (v)
accatastare
  asettaa pinoon

pinsetit /pˈinsetɪt/ (n)
pinzetta
  pieniin kappaleisiin tarttumiseen tarkoitettu työkalu, joka koostuu yksinkertaisimmillaan taitetusta joustavasta materiaalista jota puristetaan sormilla

pinta /pˈinta/ (n)
superficie
  esineen tai asian näkyvä, päällimmäinen osa

pintti /pˈintːɪ/ (n)
pinta
  Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa käytössä oleva tilavuusmitta pint

pioneeri /pˈionˌeːrɪ/ (n)
pioniere
  edelläkävijä, uudisraivaaja
geniere
  asevoimien pioneerijoukkojen sotilas

pioni /pˈionɪ/ (n)
peonia
  Paeonia-suvun kasveja

piparjuuri /pˈiparjˌuːrɪ/ (n)
barbaforte, cren
  ristikukkaiskasvien heimon monivuotinen, kookas kasvi jonka juurta käytetään mausteena ()

piparminttu /pˈiparmˌintːu/ (n)
menta piperita
  eräs minttu (), jota käytetään mausteena ja josta saadaan mentolia

pipetti /pˈipetːɪ/ (n)
pipetta
  laboratorioväline, jonka tarkoituksena on mitata hyvin tarkkoja nestemäisiä ainemääriä

pipo /pˈipo/ (n)
berretto
  neulekankaasta valmistettu päähine, jonka yläosassa tavallisesti, mutta ei välttämättä, on tupsu

pippeli /pˈipːelɪ/ (n)
pisellino, pisello
  (lapsekas ilmaisu) siitin

pippuri /pˈipːurɪ/ (n)
pepe
  ryytipippuri, tärkeä pippureihin kuuluva maustekasvi Piper nigrum, jonka hedelmä on luumarja. Tästä saadaan mustapippuri, valkopippuri ja viherpippuri.

pippurimylly /pˈipːurɪmˌylly/ (n)
macinapepe
  pippurin jauhamiseen ruoanlaitossa käytettävä laite

piraija /pˈiraija/ (n)
piranha
  eräs lihaa syövä eteläamerikkalainen makeanvedenkala

piratismi /pˈiratˌismɪ/ (n)
pirateria
  äänitteiden, elokuvien, tietokoneohjelmien lisenssitön kopiointi ja levitys; tuoteväärennösten valmistamiseen ja myyntiin perustuva liiketoiminta

pirtelö /pˈirtelø/ (n)
milkshake
  tehosekoittimessa valmistettu maidon ja jäätelön maustettu seos

pissa /pˈissa/ (n)
pipì
  virtsa

pissapoika /pˈissapˌoika/ (n)
lavacristallo
  tuulilasin pesulaite

pistaasi /pˈistaːsɪ/ (n)
pistacchio
  mantelipistaasin siemen, pistaasipähkinä

piste /pˈiste/ (n)
punto
  välimerkki, kirjoitetussa kielessä virkkeen päättävä merkki [.]
  nollaulotteinen objekti, jolla merkitään sijainti avaruudessa
  peleissä ja kokeissa tai arvioinneissa saavutetun tuloksen yksikkö

pistin /pˈistɪn/ (n)
baionetta
  kiväärin piipun jatkoksi kiinnitettävä terä, jota voidaan käyttää välittömässä läheisyydessä olevaa vihollista vastaan

pistiäinen /pˈistɪˌæinen/ (n)
imenottero
  mikä tahansa pistiäisten lahkoon () kuuluva hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

pistooli /pˈistoːlɪ/ (n)
pistola
  lyhyt, yhdellä tai kahdella kädellä pidettävä käsiase, jossa patruunat ovat irrotettavassa lippaassa, yleensä itselataava

pistää /pˈistæː/ (v)
pungere
  lyödä tai painaa kapealla terävällä kappaleella aiheuttaen reikämäisen jäljen

pitkä /pˈitkæ/ (adj)
lungo
  suuri siinä suunnassa, jossa mitta on suurin
  kestoltaan suuri, pitkäkestoinen
alto, lungo
  (ihmisestä) kookas, suuri kantapäästä päälakeen mitattuna

pitkänokkakakadu /pˈitkænˌokːakˌakadu/ (n)
cacatua nero beccolungo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkänokkamesikko /pˈitkænˌokːamesˌikːo/ (n)
succiamiele beccolungo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkäperjantai /pˈitkæpˌerjantai/ (n)
Venerdì Santo
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

pitkäpyrstökaija /pˈitkæpˌyrstøkˌaija/ (n)
parrocchetto codalunga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pitkään /pˈitkæːn/ (adv)
a lungo
  hetkistä pidemmän ajan, kauan

pitsi /pˈitsɪ/ (n)
merletto, pizzo
  langasta tehtyä verkkomaista koristetta, jossa eri kokoiset silmukat muodostavat kuvioita

pituus /pˈituːs/ (n)
lunghezza
  kuinka pitkä jokin esine tai matka on

pituushyppy /pˈituːshˌypːy/ (n)
salto in lungo
  yleisurheilulaji, jossa yritetään hypätä mahdollisimman pitkälle

pituusmerkki /pˈituːsmˌerkːɪ/ (n)
macron
  kirjaimen yläpuolinen vaakaviiva ¯, kun sillä merkitään pitkää äännettä, makron ; Unicode-merkki U+00AF, kirjaimeen yhdistyvä pituusmerkki U+0304

pitää /pˈitæː/ (v)
tenere
  pitää otteessa, pidellä

pitää huolta /pˈitæː hˈuolta/ (v)
pensare
  huolehtia jostakin

pitää paikkansa /pˈitæː pˈaikːansa/ (v)
andar bene
  (tiedosta, väittämästä) olla oikea, olla totuuden mukainen

pitää silmällä /pˈitæː sˈilmællæ/ (v)
tenere d'occhio
  vahtia, vartioida, vahdata

pizza /pˈitsa/ (n)
pizza
  italialaislähtöinen ruokalaji, joka on yksinkertaisimmassa muodossaan uunissa paistettu, litteä, yleensä pyöreä leipä, joka on päällystetty tomaattikastikkeella, mahdollisesti juustolla sekä valinnaisilla täytteillä

plagioida /plˈaɡɪˌoida/ (v)
plagiare
  käyttää toisen henkilön ideaa, tietoa, kieltä tai kirjoitusta ilman alkuperäisen lähteen asianmukaista ilmoittamista

planeetta /plˈaneːtːa/ (n)
pianeta
  kiertotähti, tähteä kiertävä iso taivaankappale, joka on painovoimansa vaikutuksen ansiosta lähes pallomainen

planetaarinen /plˈanetˌaːrɪnen/ (adj)
planetario
  planeettaan liittyvä

planetaarinen sumu /plˈanetˌaːrɪnen sˈumu/ (n)
nebulosa planetaria
  pientä tai keskikokoista tähteä ympäröivä kaasupilvi, joka on syntynyt tähden puhallettua ulkokerroksensa avaruuteen

plasmidi /plˈasmɪdɪ/ (n)
plasmide
  bakteerien ja alkueläinten kromosomin ulkoinen DNA-silmukka

plastiikkakirurgia /plˈastɪːkːˌakɪrˌurɡɪa/ (n)
chirurgia plastica
  kirurgiaa, jolla muokataan kehon epämuodostumia tai kehoon tulleita vammoja mahdollisimman normaaleiksi ja toimiviksi sekä lisätään kehon esteettisyyttä

plataanipuu /plˈataːnɪpuː/ (n)
platano
  Kaakkois-Euroopan, Pohjois- ja Väli-Amerikan sekä Aasian luonnossa kasvava -suvun pitkäikäiseksi kasvava lehtipuu

platina /plˈatɪna/ (n)
platino
  jalometalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pt

platonismi /plˈatonˌismɪ/ (n)
platonismo
  Platonin oppeihin perustuva filosofinen suuntaus

pleiotrooppinen /plˈeiotrˌoːpːɪnen/ (adj)
pleiotropico
  useampaan kuin yhteen ominaisuuteen vaikuttava

pleonasmi /plˈeonˌasmɪ/ (n)
pleonasmo
  liikasanainen, samaa asiaa toistava ilmaus

pluskvamperfekti /plˈuskvampˌerfektɪ/ (n)
trapassato prossimo
  entispäättymä, aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka oli päättynyt jo menneisyydessä.

plusmerkki /plˈusmerkːɪ/ (n)
segno più
  positiivista numeroarvoa tai yhteenlaskua ilmaiseva symboli +, plus; Unicode-merkki U+002B

plutiino /plˈutɪːno/ (n)
plutino
  jokin Kuiperin vyöhykkeen pikkuplaneetta, jolla on samanlainen 3:2-resonanssi Neptunuksen kanssa kuin Plutolla

plutonium /plˈutonium/ (n)
plutonio
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jota käytetään mm. ydinaseissa, sen kemiallinen merkki Pu

pneumaattinen /pnˈeumaːtːɪnen/ (adj)
pneumatico
  pneumatiikkaan liittyvä, kaasun paineella toimiva

pohja /pˈohja/ (n)
fondo
  esineen tai muodostuman alapinta, alin osa tai myös perimmäinen kohta vaakasuunnassa katsottaessa; joidenkin kappaleiden alapinta sisältä katsottuna, toisten ulkoa katsottuna
letto
  vesistön veden alapuolella oleva maa- tai kivikerros

pohjasakka /pˈohjasˌakːa/ (n)
feccia
  nesteen pohjalle jäävä kiinteä muodostuma tai niiden joukko

pohjavesi /pˈohjavˌesɪ/ (n)
acqua freatica
  maanpinnan alla maankamaran onteloissa ja raoissa oleva vesi

pohje /pˈohje/ (n)
polpaccio
  jalan osa, säären takapinta polven ja nilkan välillä

pohjeluu /pˈohjeluː/ (n)
perone, fibula
  sääriluun rinnalla sijaitseva pienempi luu (lat. os fibula)

pohjoinen /pˈohjoinen/ (adj)
settentrionale, nord
  sellainen, joka sijaitsee pohjoisessa, pohjoisessa oleva tai pohjoisesta tuleva

pohjoinen /pˈohjoinen/ (n)
nord, settentrione
  pääilmansuunta lännen ja idän välissä, lännestä 90 astetta myötäpäivään

pohjoinen napapiiri /pˈohjoinen nˈapapˌiːrɪ/ (n)
Circolo Polare Artico
  maapallon napapiiri, leveyspiiri, jonka pohjoispuolta Aurinko valaisee keskeytymättä kesäpäivänseisauksena koko vuorokauden, sijainti noin 66,5 astetta pohjoista leveyttä; sijainti on maapallon akselikaltevuus vähennettynä 90 asteen suorasta kulmasta

pohjoiskorealainen /pˈohjoiskˌorealˌainen/ (adj)
nordcoreana
  Korean demokraattinen kansantasavallasta eli Pohjois-Koreasta peräisin oleva

pohjoiskorealainen /pˈohjoiskˌorealˌainen/ (n)
nordcoreana
  Korean demokraattinen kansantasavallan eli Pohjois-Korean asukas tai kansalainen

pohjoisnapa /pˈohjoisnˌapa/ (n)
polo nord
  Maan ja muiden taivaankappaleiden pohjoisen pallonpuoliskon napa eli pohjoisin kohta

pohjoissaame /pˈohjoissˌaːme/ (n)
sami settentrionale
  puhujamäärältään suurin saamelaiskieli (kielitunnus: se ja sme)

pohjukaissuoli /pˈohjukˌaissuolɪ/ (n)
duodeno
  mahalaukun mahaportista lähtevä ohutsuolen alkuosa (lat. duodenum)

pohnpeinluri /pˈohmpeinlˌurɪ/ (n)
lorichetto di Pohnpei
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

poika /pˈoika/ (n)
ragazzo, ragazzino
  miespuolinen lapsi tai nuori
figlio
  jonkun oma miespuolinen lapsi tai jälkeläinen

poikamies /pˈoikamies/ (n)
scapolo
  nuorehko mieshenkilö, joka ei ole koskaan ollut naimisissa

poikatyttö /pˈoikatˌytːø/ (n)
maschiaccio
  poikamainen tyttö, maskuliininen tyttö

poiketa /pˈoiketa/ (v)
deviare
  mennä pois retiltä; tehdä aikomuksen tai suunniteman vastaisesti

poikkeava /pˈoikːeˌava/ (adj)
anormale
  sellainen, joka eroaa tavanomaisesta, erilainen

poikkeuksellinen /pˈoikːeuksˌellɪnen/ (adj)
eccezionale
  erilainen; tavallisesta poikkeava

poikkeus /pˈoikːeus/ (n)
eccezione
  säännöstä tai määräyksestä tehty erivapaus tai poikkeava menettely; tavanomaisesta poikkeava seikka

poikkihuilu /pˈoikːɪhwˌilu/ (n)
flauto traverso
  useimmiten metallista valmistettava puupuhallin, sinfoniaorkesterissa käytettävä huilu

poikkileikkaus /pˈoikːɪlˌeikːaus/ (n)
spaccato
  pinta, joka syntyy, kun esine leikataan halki.

poimia /pˈoimɪa/ (v)
raccogliere
  kerätä (varsinkin marjoja, hedelmiä yms.)

poismeno /pˈoismeno/ (n)
scomparsa
  kuolema

poissaoleva /pˈoissaˌoleva/ (adj)
assente
  ei ajatuksissaan tilanteessa oleva, tarkkaamaton ympäristöään ja nykyhetkeä kohtaan

poissaolo /pˈoissaˌolo/ (n)
assenza
  se, että on tai on ollut poissa jostakin

poistaa /pˈoistaː/ (v)
eliminare
  ottaa pois

pokeri /pˈokerɪ/ (n)
poker
  nimitys eräille korttipeleille, joita pelataan rahasta ja joissa pyritään keräämään määrättyjä viiden kortin yhdistelmiä

poleeminen /pˈoleːmɪnen/ (adj)
polemico
  polemiikkia sisältävä, kiistanhaluinen, väittelevä, riitaisa

poliisi /pˈolɪːsɪ/ (n)
poliziotto, polizia
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä virkamies
polizia
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä organisaatio, poliisivoimat

poliisiasema /pˈolɪːsˌiasˌema/ (n)
commissariato
  poliisin toimipaikka

poliisikoira /pˈolɪːsɪkˌoira/ (n)
cane poliziotto
  poliisin käyttöön koulutettu koira

poliisivaltio /pˈolɪːsɪvˌaltɪo/ (n)
stato di polizia
  valtio, jossa turvallisuusviranomaisilla on laajat valtuudet

poliitikko /pˈolɪːtˌikːo/ (n)
politico
  usein puoluepoliittisesti sitoutunut, kunnalliseen politiikkaan ja erityisesti valtiolliseen poliittiseen toimintaan osallistuva henkilö

poliittinen /pˈolɪːtːɪnen/ (adj)
politico
  joka liittyy politiikkaan, politiikkaa koskeva

poliittisesti korrekti /pˈolɪːtːɪsˌestɪ kːˈorrektɪ/ (adj)
politicamente corretto
  (toiminnasta tai kielenkäytöstä) yhteiskunnallisesti hyväksyttävänä pidettävä: sellainen, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään

polio /pˈolɪo/ (n)
poliomielite
  viruksen aiheuttama sairaus, joka pahimmillaan aihettaa raajojen ja hengityselimistön halvaantumisen, lapsihalvaus

politiikka /pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
politica
  julkisyhteisön päätöksenteko ja muu siihen liittyvä toiminta; valtion, kunnan, liikelaitoksen tms. jollakin julkisen elämän alueella harjoittama toiminta

polkea /pˈolkea/ (v)
pedalare
  liikuttaa jaloin polkupyörän tai vastaavan polkimia

polku /pˈolku/ (n)
sentiero
  pieni tallaantumalla syntynyt kulkuväylä tai kulku-ura esim. metsässä

polkupyörä /pˈolkupˌyøræ/ (n)
bicicletta, bici
  tavallisesti kaksipyöräinen kevyt ajoneuvo, joka saadaan liikkeelle polkemalla

pollari /pˈollarɪ/ (n)
bitta
  kiinnitystolppa, johon kiinnitetään aluksen kiinnitysköydet

pollusiitti /pˈollusˌiːtːɪ/ (n)
pollucite#Italia
  eräs zeoliitteihin kuuluva läpinäkyvä väritön mineraali

polonium /pˈolonium/ (n)
polonio
  eräs alkuaine

poltin /pˈoltɪn/ (n)
bruciatore
  kaasumaista tai nestemäistä polttoainetta käyttävissä lämmitys- tai valaistuslaitteissa lähinnä tulta oleva tois. aktiivinen osa

polttaa /pˈoltːaː/ (v)
bruciare
  saattaa palamaan, hävittää tai tuhota jotakin tulessa tai palossa
  saada palovamma jostain kuumasta
fumare
  kärventää, korventaa, paahtaa

polttarit /pˈoltːarɪt/ (n)
addio al celibato
  avioliittoon astumiseen liittyvä initiaatiomeno tai siirtymäriitti

polttoaine /pˈoltːoˌaine/ (n)
carburante
  aine, joka vapauttaa kemiallista energiaa palamisreaktion avulla

polttolaiva /pˈoltːolˌaiva/ (n)
brulotto
  puualusten aikakaudella vähäarvoinen laiva, joka sytytettiin tarkoituksellisesti palamaan ja ohjattiin päin vihollisen alusta, joka tällöin tuhoutui tulen levittyä siihen

polttomoottori /pˈoltːomˌoːtːorɪ/ (n)
motore a combustione
  kone, joka muuntaa polttoaineesta palamisessa vapautuvan kemiallisen energian liike-energiaksi

polttopuu /pˈoltːopuː/ (n)
legna
  yleensä tulisijassa, kuten liedessä tai uunissa, myös nuotiossa, käytettävä puupolttoaine

polvi /pˈolvɪ/ (n)
ginocchio
  nivel reiden ja säären välissä

polvilumpio /pˈolvɪlˌumpɪo/ (n)
rotula
  nelipäisen reisilihaksen jänteessä sijaitseva kolmionmuotoinen luu, joka liikkuu pitkin reisiluun alaosan etupintaa polven ojentuessa ja koukistuessa

polvinivel /pˈolvɪnɪvel/ (n)
articolazione del ginocchio
  jalassa oleva nivel, kohdassa, jossa niveltyvät reisiluu, sääriluu ja polvilumpio

polviorsi /pˈolvɪˌorsɪ/ (n)
scaglione
  käänteisen V:n muotoinen airutkuvio

polvistua /pˈolvɪstˌua/ (v)
inginocchiarsi
  mennä polvilleen

polyeteeni /pˈolyetˌeːnɪ/ (n)
polietilene
  eräitä muoveja

polymeeri /pˈolymˌeːrɪ/ (n)
polimero
  suuri molekyyli, jossa monomeerit ovat sitoutuneet toisiinsa muodostaen ketjuja

polynesialainen /pˈolynˌesɪalˌainen/ (adj)
polinesiana
  Polynesian saaristoon tai sen asukkaisiin liittyvä

polynesialainen /pˈolynˌesɪalˌainen/ (n)
polinesiana
  Polynesian asukas

polynesianmesikko /pˈolynˌesɪˌanmesˌikːo/ (n)
succiamiele caruncolato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

polynomi /pˈolynˌomɪ/ (n)
polinomio
  lauseke, jossa vakioita kerrotaan muuttujalla/muuttujilla, jotka korotetaan positiivisiin kokonaislukupotensseihin ja nämä lasketaan yhteen. Mukana saa olla myös vakiotermi eli vakio ilman muuttujalla kertomista.

polyploidia /pˈolyplˌoidɪa/ (n)
poliploidia
  kromosomipoikkeavuus, jossa solussa on useita ylimääräisiä kromosomistoja ts. vähintään kolme kromosomistoa.

polypropeeni /pˈolypropˌeːnɪ/ (n)
polipropilene
  eräs muovi

pomeranian /pˈomerˌanɪan/ (n)
pomerania, spitz tedesco nano
  eräs koirarotu, saksanpystykorvan iso muunnos

pommi /pˈommɪ/ (n)
bomba
  räjähdysaineella ladattu laite, jonka räjähdyksen on tarkoitus aiheuttaa vahinkoa

pommittaa /pˈommɪtːaː/ (v)
bombardare
  pudottaa pommeja jollekin alueelle lentokoneesta

poninhäntä /pˈonɪnhˌæntæ/ (n)
coda di cavallo
  pitkät hiukset sidottuna takaa yhteen

ponnahduslauta /pˈonnahdˌuslauta/ (n)
trampolino
  joustava lauta, jolta voidaan hypätä veteen

ponsi /pˈonsɪ/ (n)
antera
  se heteen osa, jossa pölytykseen tarvittava siitepöly muodostuu

pontifikaatti /pˈontɪfɪkˌaːtːɪ/ (n)
pontificato
  paavin hallintokausi

poppeli /pˈopːelɪ/ (n)
pioppo
  (kasvitiede) mikä tahansa Populus-sukuun kuuluva puu

porakone /pˈorakˌone/ (n)
trapano
  reikien poraamiseen tarkoitettu laite

porkkana /pˈorkːana/ (n)
carota
  maan sisällä kasvava juures (), jota voidaan syödä raakana tai kypsennettynä
  houkutin, kiihoke; vapaaehtoisuutta edistävä palkinto; kannuste jolla vältetään pakko

pormestari /pˈormestˌarɪ/ (n)
sindaco
  korkein kunnallinen viranhaltija, joka aiemmin johti kaupunkia raadin kanssa maistraattina

porno /pˈorno/ (n)
porno
  pornografia

pornografia /pˈornoɡrˌafɪa/ (n)
pornografia
  seksuaaliseen kiihottumiseen tarkoitettu, yleensä kuvallinen materiaali

pornotähti /pˈornotˌæhtɪ/ (n)
pornodiva
  tunnettu aikuisviihdenäyttelijä

poro /pˈoro/ (n)
renna
  tunturipeuran () poronhoitoalueilla Pohjoismaissa ja Siperiassa kasvatettava puolikesy alalaji, jonka kummallakin sukupuolella on vuosittain vaihtuvat sarvet ja vuosittain uusiutuva turkki
andare in fumo
  tuhka, karsi

porsaanreikä /pˈorsaːnrˌeikæ/ (n)
cavillo
  laissa, lainsäädännössä tai sopimuksessa oleva aukko tai puute, jota käyttämällä voidaan ajaa omaa etua tai saada itselle hyötyä

porsas /pˈorsas/ (n)
maialino, porcello
  nuori sika, sian poikanen

portaali /pˈortaːlɪ/ (n)
portale
  julkisen rakennuksen arkkitehtonisesti koristeltu pääovi
  sivusto, jolla on linkkejä tiettyä aihetta käsitteleviin muihin sivustoihin tai eri aiheiden mukaan järjestettynä

portfolio /pˈortfolˌio/ (n)
portafoglio
  työnäytekokoelma

portiikki /pˈortɪːkːɪ/ (n)
porticato
  pylväiden tai arkadien rajoittama etuhalli, pylväshalli tai pylväskäytävä

portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (n)
portoghese
  portugalin kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan muun muassa Portugalissa ja Brasiliassa (kielitunnus: pt)

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (adj)
portoghese
  Portugalista peräisin oleva tai Portugaliin liittyvä

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (n)
portoghese
  pysyvästi Portugalissa asuva henkilö

portugalinsotalaiva /pˈortuɡalˌinsotalˌaiva/ (n)
caravella portoghese
  polttavilla rihmoillaan saalistava Physalia physalis -polttiaiseläin, joka on erikoistuneiden polyypien muodostama yhdyskunta

portviini /pˈortvɪːnɪ/ (n)
porto
  Portugalissa valmistettu, varsinkin jälkiruokaviininä käytetty makea väkevä viini

porukka /pˈorukːa/ (n)
banda
  ihmisjoukosta käytetty yleinen nimitys

porvari /pˈorvarɪ/ (n)
borghese
  porvaristoon kuuluva henkilö

porvaristo /pˈorvarˌisto/ (n)
borghesia
  kauppiaista ja käsityöläisistä koostunut keskiluokkainen sääty
  kapitalistisen yhteiskunnan omistava, vauras yläluokka

poseerata /pˈoseːrˌata/ (v)
atteggiarsi
  pysyä mallina tietyssä asennossa erit. valokuvaa tai maalausta varten

posetiivi /pˈosetˌiːvɪ/ (n)
organo a rullo
  mekaaninen urkumainen soittolaite, jota soitetaan kampea pyörittämällä

positiivi /pˈosɪtˌiːvɪ/ (n)
positivo
  perusaste, adjektiivin komparaation perusmuoto eli vertailuasteiden perusaste
  (valokuvaus) positiivikuva, varsinainen valokuva, jonka kuvapisteiden valoisuusarvot sellaisinaan vastaavat kuvan kohteiden valoisuusarvoja
  pienet urut

positiivinen /pˈosɪtˌiːvɪnen/ (adj)
positivo
  myönteinen
  joka vahvistaa kokeen hakeman tuloksen

positivismi /pˈosɪtɪvˌismɪ/ (n)
positivismo
  empiristinen filosofian suuntaus, joka katsoo teologian, metafysiikan ja muun filosofisen spekulaation mystisiin t. uskonnollisiin kokemuskiin perustuvat opit perusteettomiksi ja epävarmoiksi arvelluiksi ja haluaa ne paljastaa ja kieltää

positroni /pˈosɪtrˌonɪ/ (n)
positrone
  elektronin antihiukkanen, jolla on sama massa kuin elektronilla, mutta vastakkainen varaus

poski /pˈoskɪ/ (n)
guancia, gota
  ihmisen kasvojen osa, jollainen sijaitsee nenän kummankin puolen

poskihammas /pˈoskɪhˌammas/ (n)
dente molare
  takimmaiset, välihampaiden takana sijaitsevat hampaat

poskikaari /pˈoskɪkˌaːrɪ/ (n)
arcata zigomatica
  poskiluuhun ja ohimoluuhun liittyvä kaarimainen luu (lat. arcus zygomaticus)

poskiluu /pˈoskɪluː/ (n)
zigomo
  silmän alapuolella pään sivussa oleva kallon osa ()

poskipuna /pˈoskɪpˌuna/ (n)
fard
  perinteisesti punaisen tai vaaleanpunaisen sävyinen poskien värjäykseen tarkoitettu kosmetiikkatuote

posliini /pˈoslɪːnɪ/ (n)
porcellana
  kaoliinista, maasälvästä ja kvartsista polttamalla valmistettu, murtopinnaltaan valkoinen, kova ja läpikuultava keraaminen tuote, joka syntyy siten, että maasälpä ja kvartsi sulavat ja näin syntyneet silikaatit muodostavat sulamattomien kaoliinihiukkasten kanssa tiiviin seoksen

postalveolaarinen /pˈostalvˌeolˌaːrɪnen/ (adj)
postalveolare
  sellainen, jossa yläetuhampaiden hammasvallin takaosa toimii ääntymävyöhykkeenä (ja kielen lapa artikulaattorina)

posti /pˈostɪ/ (n)
posta
  kirjeistä, paketeista ja muista lähetyksistä, jotka on toimitettu tai tulee toimittaa perille

postikortti /pˈostɪkˌortːɪ/ (n)
cartolina
  pieni kartonkinen kortti, jossa on yleensä kuva-aihe ja jolla voi lähettää lyhyen tervehdyksen

postilaatikko /pˈostɪlˌaːtɪkːo/ (n)
buca delle lettere
  laatikko johon voi pudottaa lähetettävät kirjeet ja kortit

postileima /pˈostɪlˌeima/ (n)
annullo postale
  postilaitoksen lyömä leima jolla postilähetykseen kiinnitetty postimerkki mitätöidään

postilokero /pˈostɪlˌokero/ (n)
casella postale
  postitoimistossa sijaitseva lokero, johon sellaisen vuokranneen postit jaetaan

postimerkki /pˈostɪmˌerkːɪ/ (n)
francobollo, bollo
  postilähetykseen kiinnitettävä todistus siitä, että postimaksu on maksettu

postitoimipaikka /pˈostɪtˌoimɪpˌaikːa/ (n)
ufficio postale
  postin kuljetusta hoitavan yrityksen yksittäinen, tavallisesti asiakaspalveluun tarkoitettu toimipiste

postittaa /pˈostɪtːaː/ (v)
impostare
  lähettää postin välityksellä

postituslista /pˈostɪtˌuslɪsta/ (n)
mailing list
  (sähkö)postin kautta toimiva keskustelukanava, jossa listan osoitteeseen lähetetty viesti kopioidaan kaikille listan tilaajille

postuumisti /pˈostuːmˌistɪ/ (adv)
postumamente
  postuumilla tavalla

potaska /pˈotaska/ (n)
potassa
  kaliumkarbonaatti, K₂CO₃, hiilihapon kaliumin kanssa muodostama suola

potenssi /pˈotenssɪ/ (n)
potenza
  luku korotettuna potenssiin n on tulo, jossa luku on tulontekijänä n kertaa

potentiaali /pˈotentɪˌaːlɪ/ (n)
potenziale
  toistaiseksi käyttämätön mahdollisuus tai voimavara

potilas /pˈotɪlas/ (n)
paziente
  sairas henkilö, sairautta poteva henkilö

potkaista tyhjää /pˈotkaista tˈyhjæː/ (v)
tirare le cuoia
  kuolla

potkulauta /pˈotkulˌauta/ (n)
monopattino
  jaloilla potkimalla liikutettava kulkuväline

potkupuku /pˈotkupˌuku/ (n)
pagliaccetto
  vauvojen haalarimallinen kokovartalon kevyt asu

potkut /pˈotkut/ (n)
benservito
  erottaminen työstä, koulusta, alasta, asemasta; työsuhteen purku/purkaminen

povi /pˈovɪ/ (n)
busto
  naisen rinnat

pragmaattinen /prˈaɡmaːtːɪnen/ (adj)
pragmatico
  käytännönläheisesti asioihin suhtautuva; esimerkiksi toimii poikkeuksellisissa tilanteissa taktisesti oikein - mahdollisesti poiketen suurista linjoista, strategiasta tai ideologiasta

praseodyymi /prˈaseodˌyːmɪ/ (n)
praseodimio
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pr

predikaatti /prˈedɪkˌaːtːɪ/ (n)
predicato
  lauseen pääjäsen, lauseen persoonamuotoinen verbi
  avoin lause, lause, jonka totuusarvo riippuu yhdestä tai useammasta muuttujasta

preeria /prˈeːrɪa/ (n)
prateria
  valtava aro Pohjois-Amerikassa, Yhdysvaltojen ja Kanadan suunnilleen keskiosissa pohjois–etelä-suuntaisesti

preesens /prˈeːsens/ (n)
presente indicativo
  verbin aikamuoto , joka kuvaa menemätöntä eli nykyistä tekemistä tai tapahtumista. Suomen kielen preesens on myös tulevaa kuvaava aikamuoto, joka vastaa monien muiden kielten futuuria.

prefiksi /prˈefɪksɪ/ (n)
prefisso
  (kielitiede) etuliite; sanavartalon alkuun liitettävä affiksi, jonka lisäys luo uuden sanan

prekariaatti /prˈekarɪˌaːtːɪ/ (n)
precariato
  ennustettavuuden puutteesta, varsinkin työllisyyden suhteen, kärsivä kansanosa

prelaatti /prˈelaːtːɪ/ (n)
prelato
  katolisen kirkon erityisiä tehtäviä varten perustetun prelatuurin johtaja

prepositio /prˈeposˌitɪo/ (n)
preposizione
  ennen nominaalista päälausekettaan tuleva suhdesana, esim. ennen (vrt. postpositio)

presbyteeri /prˈesbytˌeːrɪ/ (n)
presbiteriano
  alkukirkossa seurakunnan johtajasta piispan ohella käytetty nimitys

presidentti /prˈesɪdˌentːɪ/ (n)
presidente
  tasavallan valtionpäämies; tämän aseman haltija tai entisen haltijan arvonimi

pressu /prˈessu/ (n)
telone
  suojapeite

preussilainen /prˈeussɪlˌainen/ (n)
prussiana
  Preussin asukas tai Preussista lähtöisin oleva ihminen

priimas /prˈiːmas/ (n)
primate
  joidenkin arkkipiispojen kunnianimi, joka tavallisesti suodaan jonkin valtion kirkon esimiehelle

priki /prˈikɪ/ (n)
brigantino
  pieni kaksimastoinen purjealus, jossa molemmissa mastoissa on raakapurjeet sekä haruspurjeet, ja vähintään takimmaisessa mastossa kahvelipurje

prinsessa /prˈinsessa/ (n)
principessa
  hallitsijan tytär; myös hallitsijan sisar; myös kruununperillisen tytär

prinssi /prˈinssɪ/ (n)
principe
  kuninkaan, kuningattaren, keisarin tai keisarinnan poika, miespuolinen kruununperijä; myös kruununperillisen poika

prioni /prˈionɪ/ (n)
prione
  proteiinin kaltainen virusta pienempi taudinaiheuttaja, joka on lampaiden, lehmien ja ihmisten eräiden hitaiden keskushermostotautien, kuten hullun lehmän taudin aiheuttaja

priori /prˈiorɪ/ (n)
priore
  apotin apulainen tai prioraattiluostarin johtaja

priorisoida /prˈiorɪsˌoida/ (v)
priorizzare
  asettaa tärkeimmät tai kiireellisimmät asiat etusijalle

priorisointi /prˈiorɪsˌointɪ/ (n)
priorizzazione
  priorisoiminen; se, että priorisoidaan

prisma /prˈisma/ (n)
prisma
  valon spektriksi hajoittava tai valon kulkua taittava optinen laite

privilegio /prˈivɪlˌeɡɪo/ (n)
privilegio
  jollekin yhteiskuntaluokille tai yhdyskunnille myönnetty lakiin perustuva erityisoikeus

profeetta /prˈofeːtːa/ (n)
profeta
  henkilö joka saa viestejä eli profetian jumalalta; ennustaja, julistaja

professori /prˈofessˌorɪ/ (n)
professore
  yliopiston korkein opetus- ja tutkimustyötehtävä, aikaisemmin virka

professuuri /prˈofessˌuːrɪ/ (n)
cattedra
  professorin työtehtävä, aikaisemmin virka

profetia /prˈofetˌia/ (n)
profezia
  jumalallinen ilmoitus, ennustus

progeria /prˈoɡerˌia/ (n)
progeria#Italia
  geneettinen häiriö, joka aiheuttaa ihmisen fyysisen vanhenemisen 6–10 kertaa tavallista nopeammin

progressiivinen /prˈoɡressˌiːvɪnen/ (adj)
progressista
  edistyksellinen, edistyvä

projekti /prˈojektɪ/ (n)
progetto
  liittoutuma, jonka tarkoituksena on työstää jotain asiaa; hanke

prologi /prˈoloɡɪ/ (n)
prologo
  esipuhe (tavallisesti kirjallisen teoksen)

prometium /prˈometium/ (n)
promezio
  eräs radioaktiivinen alkuaine

pronomini /prˈonomˌinɪ/ (n)
pronome
  nomineihin kuuluva tekijään tai kohteeseen viittaava sana (esim. se), jota käytetään varsinaisen sanan asemesta esimerkiksi toiston välttämiseksi

pronssi /prˈonssɪ/ (n)
bronzo
  lejeerinki, jossa pääkomponenttina on kupari; tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta

pronssiaratti /prˈonssɪarˌatːɪ/ (n)
pappagallo alibronzo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pronssikausi /prˈonssɪkˌausɪ/ (n)
Età del bronzo
  historiallinen ajanjakso, jolloin pronssi otettiin käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

pronssimitali /prˈonssɪmˌitalɪ/ (n)
medaglia di bronzo
  urheilu- ym. kilpailuissa kolmanneksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

proomu /prˈoːmu/ (n)
chiatta
  tasapohjainen hinaamalla liikuteltava tavarankuljetukseen käytettävä moottoriton kauppa-alus

proosa /prˈoːsa/ (n)
prosa
  kertomakirjallisuuden laji; suorasanainen, ei säkeisiin tai runomittaan perustuva kirjallisuus

propaani /prˈopaːnɪ/ (n)
propano
  eräs alkaani, C₃H₈, jota on nestekaasussa

propanoli /prˈopanˌolɪ/ (n)
propanolo
  yksiarvoinen, lyhytketjuinen alkoholi, C₃H₇OH

propositio /prˈoposˌitɪo/ (n)
proposizione
  suljettu lause; lause, jonka totuusarvo voidaan määrittää

prosentti /prˈosentːɪ/ (n)
per cento, percento
  sadasosan merkintätapa; tunnus on % eli prosenttimerkki

prosenttiyksikkö /prˈosentːˌiyksɪkːø/ (n)
punto di percentuale, punto percentuale
  prosenttiosuuden ilmaisemiseen käytettävä yksikkö, jolla voi esittää prosenttilukujen absoluuttisen eron

prosessi /prˈosessɪ/ (n)
procedimento
  säännönmukaisesti etenevä sarja toimintoja tai tapahtumia, tapahtumasarja

prosodinen /prˈosodɪnen/ (adj)
prosodiaco
  prosodiaan liittyvä

prostituoitu /prˈostɪtˌuoɪtu/ (n)
prostituta
  henkilö, joka tarjoaa maksullisia tilapäisiä sukupuoliyhteyksiä; prostituution harjoittaja

prostituutio /prˈostɪtˌuːtɪo/ (n)
prostituzione
  naisten tai miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen tilapäisessä suhteessa rahaa tai muuta vastiketta vastaan

protaktinium /prˈotaktɪnium/ (n)
protoattinio
  eräs alkuaine

proteesi /prˈoteːsɪ/ (n)
protesi
  keinotekoinen kehon osa; tekoraaja, tekojäsen, tekoelin

proteiini /prˈoteˌiːnɪ/ (n)
proteina
  pitkästä aminohappoketjusta koostuva orgaaninen yhdiste

protektionismi /prˈotektˌionˌismɪ/ (n)
protezionismo
  kotimaan markkinoiden suojaaminen ulkopuolisilta kilpailijoilta tuontia rajoittavilla toimilla, esim. tulleilla

protektionistinen /prˈotektˌionˌistɪnen/ (adj)
protezionista
  protektionismin mukainen

protestantti /prˈotestˌantːɪ/ (n)
protestante
  kristitty, joka kuuluu johonkin protestanttiseen, ts. reformaation eli uskonpuhdistuksen aikaan roomalaiskatolisesta kirkosta eriytyneeseen kirkkokuntaan tai sellaiseen näistä edelleen erkaantuneeseen tunnustuskuntaan

protestanttinen /prˈotestˌantːɪnen/ (adj)
protestante
  sellaiseen kirkkokuntaan tai sen uskontunnustukseen liittyvä, joka reformaation eli uskonpuhdistuksen aikaan eriytyi roomalaiskatolisesta kirkosta tahi joka on syntynyt näiden pohjalta ja jota yleisesti pidetään kristillisenä

protesti /prˈotestɪ/ (n)
protesta
  vastalause

protokolla /prˈotokˌolla/ (n)
protocollo
  kokouksen pöytäkirja

protoni /prˈotonɪ/ (n)
protone
  subatominen hiukkanen, joka on positiivisesti varautunut nukleoni; yhdessä neutronien ja muiden protonien kanssa muodostaa atomiytimen; luetaan baryoneihin, sillä koostuu kolmesta kvarkista

prototyyppi /prˈototˌyːpːɪ/ (n)
prototipo
  teollisuuden tuotekehitystoiminnan yhteydessä alkuperäinen, ensimmäinen versio tuotteesta

provokaatio /prˈovokˌaːtɪo/ (n)
provocazione
  yllytys, kiihotus

przewalskinhevonen /prtsˈevalskˌinhevonen/ (n)
cavallo di Przewalski
  eräs hevoseläin (Equus caballus przewalskii eli Equus ferus przewalskii), ainoa nykyisin jäljellä oleva villihevonen, kesyhevosen lähisukulainen

pseudoefedriini /psˈeudoefˌedrɪːnɪ/ (n)
pseudoefedrina
  efedriinin diastereomeeri; piriste, jota käytetään yleisimmin allergisen nuhan hoitoon yhdessä antihistamiinien kanssa

psoriasis /psˈorɪasɪs/ (n)
psoriasi
  eräs osittain perinnöllinen tarttumaton autoimmuunisairaus, joka aiheuttaa ihon hilseilyä

psykedeelinen /psˈykedˌeːlɪnen/ (adj)
psichedelico
  aistiharhoja aiheuttava, psykedeelien käytöstä seuraavaan tilaan liittyvä

psykiatri /psˈykɪˌatrɪ/ (n)
psichiatra
  mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon perehtynyt lääkäri

psykiatria /psˈykɪˌatrɪa/ (n)
psichiatria
  lääketieteen haara, joka keskittyy mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon

psykiatrinen /psˈykɪˌatrɪnen/ (adj)
psichiatrico
  psykiatrian piiriin kuuluva

psykoanalyytikko /psˈykoˌanalˌyːtɪkːo/ (n)
psicoanalista
  psykoanalyyttiseen teoriaan pohjautuvaa terapiaa antava psykoterapeutti

psykologi /psˈykolˌoɡɪ/ (n)
psicologo
  psykologian maisterin koulutuksen saanut psykologian asiantuntija

psykologia /psˈykolˌoɡɪa/ (n)
psicologia
  elollisten olioiden, varsinkin ihmisen, käyttäytymistä laajoihin toiminnekokonaisuuksiin liittyen kuvaamaan ja selittämään pyrkivä tiede, johon liittyy useita erityisaloja

psykologinen /psˈykolˌoɡɪnen/ (adj)
psicologico
  psykologian piiriin kuuluva

psykoosi /psˈykoːsɪ/ (n)
psicosi
  yhteisnimitys mielen sairauksille, joille on ominaista todellisuudentajun vakava hämärtyminen, johon sisältyy harha-aistimuksia ja/tai -ajatuksia

psykoottinen /psˈykoːtːɪnen/ (adj)
psicotico
  psykoosiin liittyvä tai sen piirteitä sisältävä
  psykoosia sairastava

psykopaatti /psˈykopˌaːtːɪ/ (n)
psicopatica
  psykopatiaa sairastava henkilö

psykosomaattinen /psˈykosomˌaːtːɪnen/ (adj)
psicosomatico
  (fyysisistä oireista) sellainen jonka aiheuttavat psyykkiset syyt; psykosomatiikkaan liittyvä

psykotrooppinen /psˈykotrˌoːpːɪnen/ (adj)
psicotropo
  psykoaktiivinen; henkiseen toimintaan vaikuttava

publikaani /pˈublɪkˌaːnɪ/ (n)
pubblicano
  veronkerääjää muinaisessa Roomassa

pudota /pˈudota/ (v)
cadere
  liikkua alaspäin

puertoriconamatsoni /pˈuertˌorɪkˌonamˌatsonɪ/ (n)
amazzone di Portorico
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

puhallinsoitin /pˈuhallˌinsoitɪn/ (n)
strumento a fiato
  soitin, jonka ääni syntyy siihen puhallettaessa saattamalla rajallinen ilmatila, tavallisesti ilmapatsas, värähtelemään ja tämä värähtely etenee soittimesta ympäröivään ilmatilaan

puhallusputki /pˈuhallˌusputkɪ/ (n)
cerbottana
  putki, jonka kautta ammutaan kevyitä kuulia tai nuolia puhaltamalla

puhaltaa /pˈuhaltaː/ (v)
soffiare
  pusertaa ilmaa keuhkoista suun kautta siten, että syntyy ilmavirtaus

puhdas /pˈuhdas/ (adj)
pulito, puro
  jossa ei ole likaa tai epäpuhtauksia
puro
  pelkkä, ainoastaan jotain

puhdas /pˈuhdas/ (n)
netto
  netto

puhdistaa /pˈuhdɪstaː/ (v)
epurare, purgare
  tehdä puhtaaksi, poistaa likaa tai saastetta

puhdistus /pˈuhdɪstus/ (n)
epurazione
  ei-toivottujen henkilöiden poistaminen järjestöstä tai alueelta

puhe /pˈuhe/ (n)
discorso
  yhden henkilön pitämä suullinen, ennalta laadittu tai improvisoitu, tiettyyn retoriseen päämäärään pyrkivä esitys

puheenjohtaja /pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
presidente
  henkilö, joka johtaa keskustelua kokouksessa

puhekupla /pˈuhekˌupla/ (n)
fumetto
  sarjakuvassa oleva, hahmoon osoittava kupla, jossa lukee mitä hahmo sanoo

puhelin /pˈuhelɪn/ (n)
telefono
  puheen kaksisuuntaiseen välittämiseen ja keskustelujen käymiseen tarkoitettu yleensä sähkömekaaninen laite

puhelinkeskus /pˈuhelˌiŋkeskus/ (n)
autocommutatore
  järjestelmä, joka muodostaa kytkentöjä puhelinlinjojen välille, myös tällaiselle varattu rakennus tai muu tila

puhelinluettelo /pˈuhelˌinluˌetːelo/ (n)
elenco telefonico
  aakkosellinen luettelo tietyn alueen puhelinliittymien numeroista ja osoitteista haltijan mukaan

puhelu /pˈuhelu/ (n)
telefonata
  kahden puhelimen välinen puheyhteys

puhkusuoja /pˈuhkusˌuoja/ (n)
filtro
  äänityksessä mikrofonin edessä sijaitseva levymäinen suoja, joka vähentää suusta tulevien nopeiden ilmanpaineen vaihteluiden synnyttämiä paukahtelevia ääniä

puhua /pˈuhua/ (v)
parlare
  tuottaa puhetta, saada suullaan aikaan tunnistettavia sanoja ja lauseita
  jutella, keskustella
  osata jotakin kieltä

puhuja /pˈuhuja/ (n)
parlante
  henkilö, joka puhuu

puhutella /pˈuhutella/ (v)
colpire
  () puhuttaa; pyrkiä puheisiin / ottaa jokin puheeksi jonkun kanssa

puida /pwˈida/ (v)
trebbiare
  irrottaa jyvät viljakasveista

puinen /pwˈinen/ (adj)
di legno
  puuaineinen, puu-
  puusta tehty

puisto /pwˈisto/ (n)
parco
  usein esteettisiä arvoja korostava, hoidettu, puita kasvava, asutuksesta erillinen suurehko viheralue

pujottelija /pˈujotːˌelɪja/ (n)
slalomista
  pujottelua harrastava urheilija

puku /pˈuku/ (n)
costume, abito, vestito, completo
  miehen tai naisen yhtenäinen asukokonaisuus

pulla /pˈulla/ (n)
michetta
  vehnäjauhoista tehty, hiivalla kohotettu kahvileipä

pullea /pˈullea/ (adj)
paffuto
  paksu ja pyöreä

pullo /pˈullo/ (n)
bottiglia
  suusta suppea, usein suljettava nesteen ym. säilyttämiseen tarkoitettu soveliaasta materiaalista valmistettu astia

pullollaan /pˈullollaːn/ (adv)
gonfio
  niin täynnä, että sisältö pullottaa eli venyttää ympäröivän materiaalin pyöreähköksi

pullonavaaja /pˈullonavˌaːja/ (n)
apribottiglie
  kruunukorkin avaaja

pullonkaula /pˈulloŋkˌaula/ (n)
collo
  pullon tai vastaavan säiliön osa, joka johtaa suuaukosta säiliöön ja on tätä kapeampi

pullottaa /pˈullotːaː/ (v)
imbottigliare
  panna, pakata pulloon

pulmunen /pˈulmunen/ (n)
zigolo delle nevi
  jokin pulmusten sukuun () kuuluva lintu

pulssi /pˈulssɪ/ (n)
battito
  lyhytaikainen signaali, sykäys

pultti /pˈultːɪ/ (n)
bullone
  koneruuvi, kuusiokantainen kiinnitysväline, tylppäkärkinen ja lieriövartinen ruuvi, mutterin vastakappale

pumpata /pˈumpata/ (v)
pompare
  käyttää pumppua

pumppu /pˈumpːu/ (n)
pompa
  mekaaninen nesteiden tai kaasujen siirtämiseen tarkoitettu laite

puna-ara /pˈunaˈara/ (n)
ara rossa e gialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punahelttamesikko /pˈunahˌeltːamesˌikːo/ (n)
bargigliuto rosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punahohtokaija /pˈunahˌohtokˌaija/ (n)
pappagallo splendente cremisi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punainen /pˈunainen/ (adj)
rosso
  sellainen, jonka väri on punainen
  poliittisesti äärivasemmistolainen, kommunistinen

punainen /pˈunainen/ (n)
rosso
  punainen väri, näkyvän valon aallonpituudeltaan pisin väri, 625–760 nanometriä

punainen jättiläinen /pˈunainen jˈætːɪlˌæinen/ (n)
gigante rossa
  pääsarjan tähti, joka on tiivistynyt keskiosastaan ja huomattavasti laajentunut ulko-osastaan sen jälkeen, kun tähden keskustasta on loppunut vety

punainen kääpiö /pˈunaineŋ kˈæːpɪø/ (n)
nana rossa
  pääsarjan suhteellisen pieni ja viileä tähti, joka on massaltaan 0,075-0,5 Auringon massaa; Linnunradan ylivoimaisesti yleisin tähtityyppi

punaisten lyhtyjen alue /pˈunaisten lˈyhtyjen ˈalue/ (n)
quartiere a luci rossi
  rajattu alue jostakin kaupunginosasta, jossa prostituutio on sallittua, vaikkakin yleensä silti säänneltyä

punajuuri /pˈunajˌuːrɪ/ (n)
barbabietola rossa
  yksi juurikkaan Suomessakin juureksena viljeltävistä muunnoksista, jolla on ominainen voimakas punainen väri ()

punakampela /pˈunakˌampela/ (n)
platessa
  () ruokakalana kaupalliseti merkittävä, Koillis-Atlantilla, Pohjanmerellä ja läntisellä Itämerellä elävä kampelalaji

punakorva-aratti /pˈunakˌorvaˈaratːɪ/ (n)
pappagallo cappuccino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakurkkulurikki /pˈunakˌurkːulurˌikːɪ/ (n)
lorichetto golarossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakylkilurikki /pˈunakˌylkɪlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto fianchirossi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punakärpässieni /pˈunakˌærpæssˌienɪ/ (n)
ovolaccio, ovolo malefico
  punalakkinen kärpässieni ()

punalakkiaratti /pˈunalˌakːɪarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto testarosa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaleukalurikki /pˈunalˌeukalurˌikːɪ/ (n)
lorichetto mentorosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaluri /pˈunalˌurɪ/ (n)
lori rosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanaama-aratti /pˈunanˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
pappagallo facciarossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanaamiokaija /pˈunanˌaːmɪokˌaija/ (n)
pappagallo guancerosse
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaniskaluri /pˈunanˌiskalˌurɪ/ (n)
lorichetto dal collare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punanokka-aratti /pˈunanˌokːaˈaratːɪ/ (n)
pappagallo beccorosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsa-amatsoni /pˈunaˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone redini rosse
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsa-aranen /pˈunaˌotsaˈaranen/ (n)
pappagallino fronterossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaotsalurikki /pˈunaˌotsalurˌikːɪ/ (n)
lorichetto fronterossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaposkiaratti /pˈunapˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto di Pfrimer
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaposkipeippo /pˈunapˌoskɪpˌeipːo/ (n)
cordon blu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punapyrstökakadu /pˈunapˌyrstøkˌakadu/ (n)
cacatua nero codarossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punapääaratti /pˈunapˌæːarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto mascherato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarinta /pˈunarˌinta/ (n)
pettirosso
  pienikokoinen varpuslintu ()

punarintakaija /pˈunarˌintakˌaija/ (n)
parrocchetto pettorosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarintaluri /pˈunarˌintalˌurɪ/ (n)
lorichetto pettoscarlatto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punarosella /pˈunarosella/ (n)
rosella di Pennant
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaruohokaija /pˈunarˌuohokˌaija/ (n)
pappagallo pettoscarlatto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaselkämaluri /pˈunasˌelkæmˌalurɪ/ (n)
scricciolo fatato dorsorosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punasiipiaranen /pˈunasˌiːpɪˌaranen/ (n)
pappagallino spallescarlatte
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punasiirtymä /pˈunasˌiːrtymæ/ (n)
spostamento verso il rosso
  loittonevan valonlähteen valon siirtyminen kohti spektrin punaista päätä. Esim. kaukaisten tähtien valo näkyy maasta punaisempana kuin se oli lähtiessään

punasikuri /pˈunasˌikurɪ/ (n)
radicchio
  salaattisikurin () punalehtinen muunnos

punastua /pˈunastˌua/ (v)
arrossire
  muuttua kasvojen väriltä punaiseksi nolostuksen, ujouden tai häpeän vuoksi

punatauti /pˈunatˌautɪ/ (n)
dissenteria
  suoliston bakteeritauti, shigelloosi eli dysenteria

punatulkku /pˈunatˌulkːu/ (n)
ciuffolotto
  peippojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

punaviiksimesikko /pˈunavˌiːksɪmesˌikːo/ (n)
succiamiele rimaviola
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

punaviini /pˈunavˌiːnɪ/ (n)
vino rosso
  väriltään punainen viini, johon on liuennut valmistuksen aikana parkkiaineita rypäleiden kuorista ja siemenistä

punertava /pˈunertˌava/ (adj)
rossastro
  punaiseen vivahtava

punktio /pˈuŋktɪo/ (n)
paracentesi
  pisto ruumiin onteloon, esim. näytteen ottamiseksi tai nesteen, märän tai veren poistamiseksi ontelosta

punnita /pˈunnɪta/ (v)
pesare
  mitata jnk paino

punta /pˈunta/ (n)
sterlina
  joissakin maissa käytetyn rahayksikön nimi; Iso-Britannian punnan symboli on £

puola /pˈuola/ (n)
polacco
  puolan kieli, Puolassa puhuttava länsi-slaavilainen kieli (kielitunnus: pl)

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (adj)
polacco
  Puolasta peräisin oleva tai Puolaan liittyvä

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (n)
polacco
  pysyvästi Puolassa asuva henkilö

puoli /pˈuolɪ/ (adj)
metà
  ajanilmauksissa, yms.

puoli /pˈuolɪ/ (n)
squadra
  jonkin kokonaisuuden osa; toinen kahdesta; yksi useasta
metà
  yhdyssanan osana ilmaisee kaksiosaisen kokonaisuuden toista puolta

puoliintumisaika /pˈuolɪːntˌumɪsˌaika/ (n)
emivita
  alkuaineen tai sen isotoopin radioaktiiviseen hajoamiseen liittyvä kiinteä ajanjakso, jonka kuluttua radioaktiivisuus on laskenut puoleen

puolijohde /pˈuolɪjˌohde/ (n)
semiconduttore
  kiinteä aine, joka sähkönjohtavuudeltaan sijoittuu eristeen ja johtimen välille; hyvin merkittäviä elektroniikan komponenttien raaka-aineita

puolijumala /pˈuolɪjˌumala/ (n)
semidio
  henkilö, jonka toinen vanhemmista on jumala ja toinen ihminen

puolikas /pˈuolɪkas/ (n)
metà
  puoli, puolisko, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puolikuiva /pˈuolɪkwˌiva/ (adj)
abboccato
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, kuivan ja puolimakean välissä

puolikuu /pˈuolɪkuː/ (n)
mezzaluna
  taivaalla auringon puoliksi valaisema Kuun kiekko

puolimakea /pˈuolɪmˌakea/ (adj)
amabile
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, puolikuivan ja makean välissä

puolimetalli /pˈuolɪmetˌallɪ/ (n)
metalloide
  alkuaine, jolla on sekä metallin että epämetallin ominaisuuksia, ja sijaitsee jaksollisessa järjestelmässä metallien ja epämetallien välisellä rajalinjalla

puolinuotti /pˈuolɪnˌuotːɪ/ (n)
minima, metà
  ¹/₂-nuotti, kaksi ¹/₄-nuottia, ⁴/₄-tahtilajissa puolen tahdin pituinen nuotti

puolipiste /pˈuolɪpˌiste/ (n)
punto e virgola
  välimerkki, joka erottaa kahta lausetta. Luetteloissa sitä käytetään luokkien välillä. Vastaava symboli ;

puoliso /pˈuolɪso/ (n)
consorte
  mies (aviomies) tai vaimo

puolisuunnikas /pˈuolɪsˌuːnnɪkas/ (n)
trapezio
  nelikulmio, jossa on kaksi yhdensuuntaista sivua

puolittaa /pˈuolɪtːaː/ (v)
dimezzare
  jakaa kahteen yhtä suureen osaan
  alentaa puoleen

puolivuosittainen /pˈuolɪvˌuosɪtːˌainen/ (adj)
semestrale
  kaksi kertaa vuodessa tapahtuva

puolue /pˈuolue/ (n)
partito
  yhteisten aatteiden kannattajien ja samoja poliittisia etuja tavoittelevien kansalaisten yhteenliittymä; poliittinen puolue

puolueettomuus /pˈuoluˌeːtːomuːs/ (n)
neutralità
  se, että on puolueeton

puolukka /pˈuolukːa/ (n)
mirtillo
  kanervakasveihin kuuluva korkea ikivihreä varpu ()

puolustaa /pˈuolustaː/ (v)
difendere
  koettaa vastustaa jnk tahon hyökkäystä

puolustaja /pˈuolustˌaja/ (n)
difensore
  ihminen, joka puolustaa jotakuta tai jotakin; puolestapuhuja
  pallopeleissä kenttäpelaaja, jonka tehtävänä on torjua vastustajan hyökkäyksiä

puolustus /pˈuolustus/ (n)
difesa
  puolustaminen ja sen toteutus

puomi /pˈuomɪ/ (n)
boma
  (merenkulku) aluksen rikiin kuuluva keulanpuoleisesta päästään nivelellä mastoon tuettu pyöröpuu

puoskari /pˈuoskarɪ/ (n)
ciarlatano
  henkilö, joka harjoittaa lääketieteellistä tointa ilman voimassa olevaa lupakirjaa

puoti /pˈuotɪ/ (n)
bottega
  myymälä, kauppa, varsinkin pieni erikoisliike

puraista /pˈuraista/ (v)
morsicare
  purra nopeasti ja kerran

puristaa /pˈurɪstaː/ (v)
serrare
  painaa tiiviiksi joka suunnasta

purje /pˈurje/ (n)
vela
  (merenkulku) purjealuksen mastoon kiinnitetty kangas, johon tuulen voima kohdistuu ja kuljettaa alusta

purjealus /pˈurjealus/ (n)
nave a vela
  purjeita käyttäen tuulen voimalla liikkuva alus

purjehtija /pˈurjehtˌija/ (n)
diportista
  henkilö, joka purjehtii purjeveneellä tai aluksella, purjehduksen harrastaja

purjehtiminen /pˈurjehtˌimɪnen/ (n)
navigazione
  aluksen tai veneen kuljettaminen purjeeseen kohdistuvan tuulen avulla pitkin valittua reittiä halutulla tavalla

purjekangas /pˈurjekˌaŋŋas/ (n)
canovaccio
  purjeisiin käytettävä kangas

purjevene /pˈurjevˌene/ (n)
barca a vela
  purjelaivaa pienempi alus, joka kulkee tuulen voiman vaikuttaessa sen purjeisiin

purjosipuli /pˈurjosˌipulɪ/ (n)
porro
  purjo (Allium porrum), sipuli, jonka juuresta kasvaa lieriömäisesti pitkiä, leveitä lehtiä

purkaa /pˈurkaː/ (v)
demolire
  hajottaa tai pilkkoa pienempiin osiin hallitusti esimerkiksi taloja tai tavaroita; hajottaa osiin

purkaus /pˈurkaus/ (n)
eruzione
  purkautuminen

puro /pˈuro/ (n)
ruscello
  jokea pienempi vesiväylä, joka on suunnilleen 10 cm:stä pariin metriin leveä

purppura /pˈurpːura/ (n)
porpora
  väri violetin ja punaisen välillä; näkvyän valon kirjoon kuulumaton, sen lyhyt- ja pitkäaaltoisen säteilyn yhteisvaikutuksesta aistittava väri

purppurakruunumaluri /pˈurpːurˌakruːnˌumalˌurɪ/ (n)
scricciolo fatato capoviola
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

purra /pˈurra/ (v)
mordere, morsicare
  puristaa hampailla
mordere
  nipistää, tehdä kipeää
addentare
  (työkalusta) leikata, pystyä
attanagliare
  tepsiä, tehota

pursuta /pˈursuta/ (v)
pullulare
  puristua ulos jostakin

purukumi /pˈurukˌumɪ/ (n)
gomma da masticare
  pureskeltavaksi tarkoitettu makeinen, jota ei ole tarkoitus niellä

puskuri /pˈuskurɪ/ (n)
paraurti
  auton tai muun ajoneuvon osa, jonka on tarkoitus ottaa ensimmäisenä vastaan törmäyksessä ja vaimentaa sitä

pussi /pˈussɪ/ (n)
sacchetto, sacco
  joustavaseinämäinen säiliö, joka on tehty esimerkiksi muovista, voimapaperista tai kankaasta

pussieläin /pˈussielæin/ (n)
marsupiale
  jokin osaluokan nisäkkäistä, jotka elättävät vastasyntyneitä poikasiaan vatsassa olevassa ihopoimussa, jonka sisällä nisät ovat

pussimäyrä /pˈussɪmˌæyræ/ (n)
bandicoot
  eräitä Australiassa ja Uudessa-Guineassa eläviä pussieläimiä (-heimo)

pussittaa /pˈussɪtːaː/ (v)
imbucare
  pakata pussiin

putka /pˈutka/ (n)
gabbia
  lyhytaikaista henkilön talteenottoa varten tarkoitettu, usein poliisiasemalla sijaitseva säilö

putki /pˈutkɪ/ (n)
tubo
  tavallisesti poikkileikkaukseltaan pyöreä, tasapaksu ja molemmista päistä avoin kappale
bocca da fuoco
  yli 20 mm kaliiperisen aseen piippu

puu /pˈuː/ (n)
albero
  puuvartinen, pensasta suurempi kasvi
  kytketty, syklitön tietorakenne

puuaines /pˈuːaines/ (n)
legno
  (puutavara) mekaanisesti tai kemiallisesti jalostettava puuraaka-aine

puuduttaa /pˈuːdutːaː/ (v)
anestesizzare
  saada puutumaan

puuhiili /pˈuːhɪːlɪ/ (n)
carbone di legna
  puun hiiltyessä, vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine

puujalka /pˈuːjalka/ (n)
trampolo
  (alkujaan puinen) pareittain käytettävä väline, jolla voi kulkea tavallista korkeammalla; puujalat

puujalkavitsi /pˈuːjalkavˌitsɪ/ (n)
battuta banale
  vitsi, joka kuvaannollisesti ontuu

puukottaa /pˈuːkotːaː/ (v)
pugnalare
  lyödä tai viiltää henkilöä vahingoittamistarkoituksessa puukolla tai muulla teräaseella

puukottaja /pˈuːkotːˌaja/ (n)
assalitore, killer
  henkilö, joka puukottaa tai on puukottanut

puulattia /pˈuːlatːˌia/ (n)
pavimento in legno
  puusta, yl. leveistä laudoista tehty lattia

puuleopardi /pˈuːleopˌardɪ/ (n)
leopardo nebuloso
  puutiikeri, (), isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji

puupuhallin /pˈuːpuhˌallɪn/ (n)
legno
  puhallussoitinten ryhmän soitin, joka eroaa vaskipuhaltimista materiaaliltaan (joka voi olla puuta tai metallia) sekä äänenmuodostukseltaan.

puuro /pˈuːro/ (n)
pappa
  jostakin viljasta maidon tai veden kanssa keittämällä valmistettu velliä kiinteämpi ruoka

puuseppä /pˈuːsepːæ/ (n)
carpentiere
  ainespuun käsittelyn ammattilainen, joka tekee puusta erilaisia esineitä sekä korjaa ja entisöi

puuska /pˈuːska/ (n)
ventata
  äkillinen, lyhytkestoinen tuulenvirtaus

puutarha /pˈuːtarha/ (n)
giardino
  puilla, pensailla ja kukkaistutuksilla koristeltu rauhallinen ulkoalue, jossa usein tuotetaan koristekasvien lisäksi juureksia ja vihanneksia. Suomessa kasvukauden pidentämiseksi on käytetty kasvilavaa taimien kasvatukseen. Kaupallisesti toimivaa puutarhaa nimitetään kauppapuutarhaksi.

puutarhanhoito /pˈuːtarhˌanhoito/ (n)
giardinaggio
  koriste- ja hyötykasvien kasvattamista pienessä määrin

puutarhuri /pˈuːtarhˌurɪ/ (n)
giardiniere
  puutarhatalouden perustutkinto

puutavara /pˈuːtavˌara/ (n)
legname
  puusta, erityisesti puun rungosta, saatavan raaka-aineena ja kaupallisena tuotteena käytettävän puuaineen yleisnimitys

puute /pˈuːte/ (n)
carenza, mancanza
  kova tarve; se, että jotakin ei ole

puuteri /pˈuːterɪ/ (n)
cipria
  kosmeettinen jauhe jota käytetään kasvojen ihon ehostamiseen

puutiainen /pˈuːtɪˌainen/ (n)
zecca
  punkkeihin kuuluva kahdeksanjalkainen verta imevä eläin, joka saattaa purressaan levittää tauteja

puuttua /pˈuːtːua/ (v)
mancare
  olla poissa jostakin ja aiheuttaa siten sen vajavaisuus
  olla olematta jollakin/jollakulla ja aiheuttaa siten sille puute tai tarve

puuvaja /pˈuːvaja/ (n)
legnaia
  polttopuun säilytykseen tarkoitettu erillinen, yleensä kevyttekoinen rakennus tai rakennelma; joskus myös erityinen polttopuun säilytystila muun rakennuksen yhteydessä

puuvilla /pˈuːvɪlla/ (n)
cotone
  malvakasveihin (Gossypium) lukeutuva yksi- tai monivuotinen ruoho. Hyötykasveina käytettyjä lajeja on useita.

puuvillainen /pˈuːvɪllˌainen/ (adj)
di cotone
  puuvillasta valmistettu

pyhiinvaeltaja /pˈyhɪːnvaˌeltaja/ (n)
pellegrino
  pyhiinvaelluksen tekijä

pyhimys /pˈyhɪmys/ (n)
santo
  pyhänä pidetty henkilö

pyhä /pˈyhæ/ (adj)
santo
  arvonimi pyhimykseksi julistetulle lähinnä katolilaisuudessa

pyhäinpäivä /pˈyhæimpˌæivæ/ (n)
Ognissanti
  kirkollinen juhlapyhä jolloin muistetaan vainajia ja kirkon pyhiä. Suomessa ja Ruotsissa lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän välinen lauantai, katolisissa maissa marraskuun 1. päivä, ja ortodokseilla ensimmäinen helluntain jälkeinen sunnuntai

pyjama /pˈyjama/ (n)
pigiama
  väljä yöasu, johon kuuluu housut ja paita

pyramidi /pˈyramˌidɪ/ (n)
piramide
  pohjaltaan neliömäinen, sivuiltaan kolmiomainen, sileä- tai porrastettu huippua kohti kapeneva kivirakennelma, jossa yleensä on sisätiloja

pyrimidiini /pˈyrɪmɪdˌiːnɪ/ (n)
pirimidina
  toinen nukleiinihappojen emäsryhmistä, jota on sytosiinissa, tymiinissä ja urasiilissa

pyrkiä /pˈyrkɪæ/ (v)
cercare
  yrittää päästä johonkin tavoitteeseen

pyrolyysi /pˈyrolˌyːsɪ/ (n)
pirolisi
  kuivatislaus; yhdisteiden hajottaminen kuumentamalla ilman hapen läsnäoloa

pyrooppi /pˈyroːpːɪ/ (n)
piropo
  verenpunainen granaatti

pyrstö /pˈyrstø/ (n)
coda
  erityisesti selkäjänteisten, kuten kalojen, lintujen ja useiden sammakkoeläinten ruumiin takapäässä olevan pidentymän nimitys, joka häntää vastaavana ruumiinosana mm. helpottaa liikkumista

pyrstötiainen /pˈyrstøtɪˌainen/ (n)
codibugnolo
  huomiota herättävän pitkäpyrstöinen pikkulintu ()

pystysuora /pˈystysˌuora/ (adj)
verticale
  vertikaalinen, luotiviivan suuntainen

pystysuora /pˈystysˌuora/ (n)
verticale
  vertikaali, luotiviivan suuntainen suora

pysyvä /pˈysyvæ/ (adj)
permanente
  sellainen, joka on muuttumaton, jatkuvasti olemassa oleva, stabiili

pysäkki /pˈysækːɪ/ (n)
fermata
  joukkoliikenteen kulkuneuvojen pysähtymispaikka matkustajien ottamista ja jättämistä varten

pysäköintikiekko /pˈysækˌøintɪkˌiekːo/ (n)
disco orario
  pysäköintiaikaa osoittava kiekko, joka sijoitetaan auton tuulilasin sisäpuolelle näkyvälle paikalle

pysäköintimittari /pˈysækˌøintɪmˌitːarɪ/ (n)
parchimetro
  pysäköintialueella tai -ruudun läheisyydessä oleva laite, josta voi ostaa pysäköintiaikaa ja joka näyttää jäljellä olevan pysäköintiajan

pysäköintipaikka /pˈysækˌøintɪpˌaikːa/ (n)
parcheggio
  ajoneuvon seisottamista tai säilyttämistä varten varattu alue

pyton /pˈyton/ (n)
pitone
  Afrikassa ja Aasiassa elävien jättikäärmeiden alaheimoon kuuluva muniva käärmelaji

pyy /pˈyː/ (n)
francolino di monte
  eräs Suomessakin pesivä metsäkanojen alaheimoon kuuluva aitokanalaji () tai sen yksilö

pyyheliina /pˈyːhelˌiːna/ (n)
asciugamano
  kuivaamiseen käytettävä yl. kankainen pyyhe

pyyhkijä /pˈyːhkɪjæ/ (n)
tergicristallo
  pyyhkimiseen tarkoitettu esine tai laite
  henkilö joka pyyhkii

pyyhkiä /pˈyːhkɪæ/ (v)
asciugare
  poistaa likaa pinnalta hankaamalla tai kevyesti painamalla yleensä tekstiilistä esinettä sen päällä

pyykinpesuaine /pˈyːkɪmpˌesuˌaine/ (n)
detersivo
  pyykinpesuun käytettävä pesuaine

pyykkilauta /pˈyːkːɪlˌauta/ (n)
asse da bucato, asse da lavare
  pyykin käsinpesussa käytettävä aaltomainen levy, jota vasten pyykkiä hangattiin
tartaruga
  erottuvat vatsalihakset, pyykkilautavatsa
washboard
  samannimistä pesuvälinettä muistuttava ja siitä kehitetty lyömäsoitin

pyykkinaru /pˈyːkːɪnˌaru/ (n)
corda per il bucato
  pyykin kuivatusta varten pingotettu naru

pyykkipoika /pˈyːkːɪpˌoika/ (n)
molletta, molletta da bucato
  nipistin, jonka avulla ripustetaan pesty pyykki kuivumaan narulle

pyyntö /pˈyːntø/ (n)
richiesta
  toivomus, joka esitetään jollekulle

pyytää /pˈyːtæː/ (v)
chiedere
  esittää pyyntö, anoa, kehottaa tekemään jotakin tai pyytää palvelusta tai esinettä

pyökki /pˈyøkːɪ/ (n)
faggio
  euroopanpyökki, kasvuvyöhykkeellään hyvin kookkaaksi kasvava jalo lehtipuu ()

pyöreä /pˈyøreæ/ (adj)
rotondo, tondo
  ympyrän muotoinen, pallomainen

pyöriäinen /pˈyørɪˌæinen/ (n)
focena
  pyöriäisten heimon () valas

pyörremyrsky /pˈyørremˌyrsky/ (n)
ciclone
  mitoiltaan matalapainetta pienempi ilmakehän virtausjärjestelmä, johon liittyy mm. myrskykeskuksen ilmanpaineminimiä kiertävä, lähellä maanpintaa erittäin voimakas ilmavirtaus

pyörtyä /pˈyørtyæ/ (v)
svenire
  menettää tajuntansa hetkeksi ja kaatua

pyörä /pˈyøræ/ (n)
ruota, rotella
  keskelle kiinnitetyn akselin ympäri pyörivä mekaaninen laite

pyöräillä /pˈyøræillæ/ (v)
andare
  ajaa polkupyörällä

pyöräily /pˈyøræily/ (n)
ciclismo
  polkupyörällä ajettavat kilpailut

pyörätuoli /pˈyørætˌuolɪ/ (n)
sedia a rotelle
  liikuntavammaisen liikkumavälineenä käytettävä tuoli, jossa on pyörät

pyöröovi /pˈyørøˌovɪ/ (n)
bussola
  yleensä pariovi, jonka yhteen kytketyt puoliskot kiertävät oviaukon puoliväliin sijoitetun pystyakselin ympäri muodostaen sisäänmeno- ja poistumisoven

pyöveli /pˈyøvelɪ/ (n)
boia, carnefice
  kuolemanrangaistuksen toimeenpanija; teloittaja, mestaaja

pyöveliaratti /pˈyøvelˌiarˌatːɪ/ (n)
pappagallo caica
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

pähkinä /pˈæhkɪnæ/ (n)
noce
  kuiva, aukeamaton hedelmä, joka sisältää vain yhden siemenen. Kaupallisesti ja arkikielessä nimitetään muunkin laisia kovia syötäviä paljon rasvaa ja valkuaista sisältäviä hedelmiä tai sellaisen osia pähkinöiksi.

pähkinäpensas /pˈæhkɪnæpˌensas/ (n)
nocciolo
  euroopanpähkinäpensas, korkeakasvuinen pensas (); hedelmä on pähkinä, joka kypsyy kasvukauden päättyessä

pähkinäpuu /pˈæhkɪnæpuː/ (n)
noce
  jalopähkinöihin (Juglans) kuuluvia kasveja, joissa kasvaa pähkinöitä

pähkylä /pˈæhkylæ/ (n)
achenio
  pienikokoinen, kovakuorinen, kuiva ja aukeamaton hedelmä, jossa on sisällä yksi siemen

päinvastoin /pˈæinvastoin/ (adv)
al contrario#Italia
  vastakkaisella tavalla (kuin aiemmin ilmaistu)

päivittäin /pˈæivɪtːæin/ (adv)
giornalmente
  jokaisena päivänä, joka päivä

päivittäinen /pˈæivɪtːˌæinen/ (adj)
quotidiano, giornaliero
  sellainen, joka esiintyy, tapahtuu, toistuu tms. jokaisena päivänä; jokaiseen päivään kuuluva, jokapäiväinen

päivittää /pˈæivɪtːæː/ (v)
aggiornare
  korvata vanhentunut tietokoneohjelma ajantasaisella versiolla

päivitys /pˈæivɪtys/ (n)
aggiornamento
  ajan tasalle saattaminen

päivä /pˈæivæ/ (n)
giorno, giornata
  valoisa aika vuorokaudesta, aamun ja illan välissä
giorno
  (arkikieltä) vuorokausi

päiväkirja /pˈæivækˌirja/ (n)
diario
  henkilökohtainen muistikirja merkittävien tapahtumien muistiin merkitsemiseksi

päivämäärä /pˈæivæmˌæːræ/ (n)
data
  kalenterin mukainen ajankohta, päivän aikamäärä ()

päivänkakkara /pˈæivæŋkˌakːara/ (n)
margherita
  valko-keltakukkainen asterikasvi ()

päivänkorento /pˈæivæŋkorˌento/ (n)
efemera
  päivänkorentojen lahkon () hyönteisiä

päivänseisaus /pˈæivænsˌeisaus/ (n)
solstizio
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Kravun tai Kauriin kääntöpiirillä

päiväntasaaja /pˈæivæntasˌaːja/ (n)
equatore
  Maan ekvaattori

päiväntasaus /pˈæivæntasaus/ (n)
equinozio
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Maan päiväntasaajalla

päiväsaika /pˈæivæsˌaika/ (n)
dì
  päiväinen aika, päiväaika

pässi /pˈæssɪ/ (n)
ariete, montone
  urospuolinen lammas

pää /pˈæː/ (n)
testa, capo
  kehon osa, jossa yleensä sijaitsevat aivot, silmät, korvat, suu ja nenä

pääasiassa /pˈæːasɪˌassa/ (adv)
principalmente
  merkittävimmältä osin, suurimmalta osin

pääepäilty /pˈæːepˌæilty/ (n)
maggiore indiziato
  henkilö, jota rikostutkintaa johtava viranomainen pitää pääasiallisena useammasta epäillystä

päähine /pˈæːhɪne/ (n)
copricapo
  päässä pidettävä vaatekappale, suoja tai koriste, esimerkiksi hattu tai kruunu

päähuivi /pˈæːhwɪvɪ/ (n)
fazzoletto
  päässä pidettävä huivi

pääilmansuunta /pˈæːɪlmˌansuːnta/ (n)
punto cardinale
  ilmansuunta, joka on yksi neljästä pääasiallisesta ilmansuunnasta, jotka ovat suhteessa toisiinsa 90 asteen kulmissa

pääjakso /pˈæːjakso/ (n)
phylum
  eliöiden tieteellisen luokittelun toiseksi ylin taso

pääjuuri /pˈæːjuːrɪ/ (n)
fittone
  (kasvianatomia) kaksisirkkaisten kasvien paksu alaspäin yl. pystysuoraan kasvava juuri

pääkaupunki /pˈæːkaupˌuŋkɪ/ (n)
capitale, capoluogo
  itsenäisen valtion hallinnollinen keskus

pääkonttori /pˈæːkontːˌorɪ/ (n)
amministrazione
  strategisesti sijoitettu keskuskonttori, joka toimii yrityksen ja sen konttoriverkoston hallintokeskuksena; myös kyseinen toimistorakennus

päälaki /pˈæːlakɪ/ (n)
calotta cranica
  ihmisen tai eläimen pään ylin, kaareva osa; pään lakipiste

päällystää /pˈæːllystæː/ (v)
incappottare
  laittaa pysyvästi jonkin päälle jotakin

päällysvaate /pˈæːllysvˌaːte/ (n)
abito, vestito
  alusvaatteiden päällä pidettävä vaate

pääluokka /pˈæːluokːa/ (n)
voce
  prdoduktiivinen rakenne, jolla muutetaan verbin tai lauseen argumenttirakennetta ja valenssia, suomessa verbien taivutusluokka, joka kertoo siitä tunnetaanko tekijä

päälävistäjä /pˈæːlævˌistæjæ/ (n)
diagonale principale
  neliömatriisin alkiot, jotka ovat suoralla matriisin vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan

pääministeri /pˈæːmɪnˌisterɪ/ (n)
premier, primo ministro
  valtion hallituksen johtaja

päämäärä /pˈæːmæːræ/ (n)
fine
  tavoite, tarkoitus

päänahka /pˈæːnahka/ (n)
cotenna
  pään yläosan iho; hiuspohja

päänsärky /pˈæːnsærky/ (n)
mal di testa, cefalea
  pääkipu, päässä tuntuva särky ja kipu

pääoma /pˈæːoma/ (n)
capitale
  (liiketaloustiede) finanssipääoma; raha ja vastaavat välineet

päärautatieasema /pˈæːrautatˌieasˌema/ (n)
stazione centrale
  kaupungin tai muun alueen useasta rautatieasemasta sijainniltaan, merkitykseltään tai toiminnallisesti keskeisin

pääri /pˈæːrɪ/ (n)
nobile
  ylhäisaatelin jäsen Britanniassa

pääruoka /pˈæːruoka/ (n)
secondo piatto
  usean ruokalajin ateriassa tyypillisesti aterian keskellä syöty raskain ruokalaji

päärynä /pˈæːrynæ/ (n)
pera
  tarhapäärynä, hedelmäpuuna viljelty ruusukasvien heimon puu (Pyrus communis), joka on läheistä sukua omenapuulle
  päärynäpuun hedelmä

pääsiäinen /pˈæːsɪˌæinen/ (n)
Pasqua
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ylösnousemuksen muistoksi

pääsiäismuna /pˈæːsɪˌæismuna/ (n)
uovo di Pasqua
  koristeltu muna, joita annetaan lahjaksi pääsiäisenä; munan sisällä on usein yllätys

pääsiäispupu /pˈæːsɪˌæispupu/ (n)
coniglietto pasquale
  kuvitteellinen jänis, joka tuo lapsille suklaamunia pääsiäisenä.

pääsky /pˈæːsky/ (n)
rondine
  laajalle levinneen, noin 75 lajin varpuslintuheimon, pääskyjen (Hirundinidae), jäsen. Heimoon kuuluu kolme Suomessa pesivää lajia: haarapääsky, räystäspääsky ja törmäpääsky

päästäinen /pˈæːstæinen/ (n)
toporagno
  mikä tahansa päästäisten heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai semmoisen yksilö

päätepiste /pˈæːtepˌiste/ (n)
capo
  ääripää, loppupää, reitin tms. loppupiste, matkan pää

pääteviiva /pˈæːtevˌiːva/ (n)
grazia
  eräissä kirjasinlajeissa kirjainmerkin osien päässä esiintyvä poikittainen viiva

päätoimittaja /pˈæːtoimˌitːaja/ (n)
caporedattore
  julkaisun vastaava toimittaja, joka vastaa pääkirjoituksista ja kantaa oikeudellisen vastuun sisällöstä

päättää /pˈæːtːæː/ (v)
decidere
  tehdä päätös

päätyä /pˈæːtyæ/ (v)
andare a finire
  tulla, joutua viimein johonkin

päätäi /pˈæːtæi/ (n)
pidocchio del capo
  ihmisen hiuksissa ja hiusmarrossa loisiva 2–3 mm pituinen täilaji (), hiustäi

päätös /pˈæːtøs/ (n)
decisione
  pohdinnan tuloksena syntyvä vakuuttuminen jonkin asian tekemisestä; hallinnollisesti tehty ratkaisu

pökäle /pˈøkæle/ (n)
stronzo
  pala kiinteää ulostetta

pöllö /pˈøllø/ (n)
gufo, civetta, allocco
  Strigidae-heimoon kuuluvia öisin liikkuvia petolintuja, jotka tunnistaa suuresta päästä, lyhyestä kaulasta ja koukkumaisesta nokasta

pöly /pˈøly/ (n)
polvere
  hyvin hienojakoinen aine, jolle ilmassa leijuminen on ominaista

pölynimuri /pˈølynˌimurɪ/ (n)
aspirapolvere
  siivoukseen käytettävä sähkölaite, joka imee sisäänsä pölyä ja roskia

pölyttää /pˈølytːæː/ (v)
impollinare
  levittää siitepölyä kasveihin

pönkkä /pˈøŋkːæ/ (n)
puntello
  tukipuu, joka kiilataan tuettavan ja maan väliin

pörssi /pˈørssɪ/ (n)
borsa, borsa valori
  julkinen kauppapaikka kaupankäynnin kohteen, erityisesti arvopapereiden, ostamista ja myymistä varten; rakennus jossa se toimii

pörssikurssi /pˈørssɪkˌurssɪ/ (n)
quotazione
  arvopaperipörssissä noteeratun arvopaperin markkinahinta, esimerkiksi osakkeen tai rahasto-osuuden markkinahinta

pötsi /pˈøtsɪ/ (n)
rumine
  märehtijän ensimmäinen maha

pöytä /pˈøytæ/ (n)
tavolo, tavola
  huonekalu, jossa on jalkojen varassa seisova taso työntekoa, lukemista, syömistä yms. varten

pöytäkirja /pˈøytækˌirja/ (n)
processo verbale
  tilaisuuden (kokouksen, toimituksen, tms.) kulusta ja päätöksistä kirjattavat viralliset muistiinpanot, joiden laadintaan ja käsittelyyn liittyy yleensä säädöksiä

pöytäliina /pˈøytælˌiːna/ (n)
tovaglia
  pöydän päälle asetettava liina, joka suojaa pöydänkantta

pöytätennis /pˈøytætˌennɪs/ (n)
tennis da tavolo
  peli, jossa lyödään palloa pöydällä olevan verkon yli vastustajalle

raadonsyöjä /rˈaːdonsˌyøjæ/ (n)
necrofago
  haaskaeläin

raaja /rˈaːja/ (n)
arto
  selkärankaisten ja niveljalkaisten parillinen nivelikäs uloke, jota käytetään tarttumiseen tai liikkumiseen

raaka /rˈaːka/ (adj)
crudo
  sellainen, joka ei ole vielä kypsynyt, kypsymätön

raaka /rˈaːka/ (n)
pennone
  purjealuksen mastoon poikittain kiinnitetty pyöröpuu, raakapuu, johon raakapurje kiinnitetään

raaka-aine /rˈaːkaˈaine/ (n)
materia prima
  luonnonvara tai puolivalmiste, mistä jalostetaan erilaisia tuotteita

raakapurje /rˈaːkapˌurje/ (n)
vela quadra
  vaakasuoraan pyöröpuuhun, raakaan, kiinnitetty maston suhteen symmetrinen nelikulmio

raakkua /rˈaːkːua/ (v)
gracchiare
  variksen ääntelyä kuvaava verbi

raamatullinen /rˈaːmatˌullɪnen/ (adj)
biblico
  sellainen, joka liittyy Raamattuun, on Raamatussa tai Raamatusta peräisin

raatihuone /rˈaːtɪhˌuone/ (n)
municipio
  julkinen rakennus, jossa kaupunginraati eli -hallitus kokoontui

rabbi /rˈabːɪ/ (n)
rabbino
  juutalainen lainoppinut, alun perin juutalaisen uskon ja lain opettaja ja tulkitsija ja tuomari, joka voi nykyisin myös toimia jumalanpalveluksissa ja edustaa juutalaista seurakuntaa

racketlon /rˈakketlon/ (n)
#Italia
  urheilulaji, joka on neljästä mailapelistä – pöytätenniksestä, sulkapallosta, squashista ja tenniksestä – muodostettu moniottelu

radiaani /rˈadɪˌaːnɪ/ (n)
radiante
  SI-järjestelmän mukainen absoluuttinen tasokulman mittayksikkö. Radiaanin tunnus on rad.

radikaali /rˈadɪkˌaːlɪ/ (n)
radicale
  laittomuudet tai väkivallan hyväksyvä aktivisti; äärimmäisyysmies, äärimmäisyysihminen

radikaalinen /rˈadɪkˌaːlɪnen/ (adj)
radicale
  kielen juuren avulla tuotettava

radio /rˈadɪo/ (n)
radio
  radioaaltoja lähettävä ja vastaanottava laite tai laitteisto, jota käytetään viestinnässä ja joukkotiedotuksessa

radioaalto /rˈadɪoˌaːlto/ (n)
radioonda
  taajuusalueen 3 Hz – 300 GHz sähkömagneettista säteilyä, jota käytetään radiolähetyksen välittämiseen

radioaktiivinen /rˈadɪoˌaktɪːvɪnen/ (adj)
radioattivo
  sellainen, jossa esiintyy radioaktiivisuutta

radioaktiivisuus /rˈadɪoˌaktɪːvɪsuːs/ (n)
radioattività
  luonnonilmiö, jossa tiettyjen alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti säteilyä vapauttaen

radioamatööri /rˈadɪˌoamatˌøːrɪ/ (n)
radioamatore
  radioamatööritutkinnon suorittanut henkilö, jonka tarkoituksena on pitää radioyhteyksiä toisten radioamatöörien kanssa

radioisotooppi /rˈadɪˌoisotˌoːpːɪ/ (n)
radioisotopo
  radioaktiivinen isotooppi

radiologia /rˈadɪˌoloɡˌia/ (n)
radiologia
  lääketieteen haara, missä tutkitaan ja sovelletaan ionisoivaa säteilyä ja sen vaikutuksia kuvauksiin ja sädehoitoon

radiosignaali /rˈadɪosˌiɡnaːlɪ/ (n)
radiosegnale
  radioaaltojen aallonpituudella kulkeva signaali

radioteleskooppi /rˈadɪˌotelˌeskoːpːɪ/ (n)
radiotelescopio
  radiotähtitieteen teleskooppi, jolla havainnoidaan avaruuden radiolähteitä radiosäteilyn aallonpituuksilla

radium /rˈadium/ (n)
radio
  maa-alkalimetalleihin kuuluva radioaktiivinen alkuaine, tunnus Ra

radon /rˈadon/ (n)
radon
  jalokaasu, alkuaine Rn

rae /rˈae/ (n)
chicco, grandine
  taivaalta raesateessa satava pala jäätä

raha /rˈaha/ (n)
denaro, danaro, soldi
  vaihdon väline, jota voi vaihtaa hyödykkeisiin eli palveluihin ja tavaroihin ja jota käytetään arvon ja hinnan mittana

rahamarkkinat /rˈahamˌarkːɪnat/ (n)
mercato monetario
  rahoitusmarkkinat, joilla erityisesti pankit toimivat ja joilla markkinakorot määräytyvät

rahankeräys /rˈahaŋkeræys/ (n)
raccolta di fondi
  rahan keräämiseen jotakin varten tähtäävä toiminta

rahanpesu /rˈahampˌesu/ (n)
riciclaggio di denaro
  rikoksilla hankitun rahan naamiointi laillisista lähteistä saaduksi

rahapaja /rˈahapˌaja/ (n)
zecca
  laitos joka lyö kolikoita; nykyään toimenkuvaan kuuluu myös seteleiden painaminen

rahasto /rˈahasto/ (n)
fondo
  epäitsenäinen säätiö; henkilön, yhteisön tai yrityksen perustama pääoma, joka lahjoittaa siihen luovutettua varallisuutta ja sen tuottoa rahaston perustajan määrittelemään tarkoitukseen

rahavaranto /rˈahavarˌanto/ (n)
massa monetaria
  liikkeellä olevan rahan määrä, joka on sidoksissa pankkijärjestelmään; määritellään useita liikkeellä olevista varoista (M0), yön yli nostettavissa oleviin (M1) ja aina kahden vuoden sisään erääntyviin (M3) asti

rahayksikkö /rˈahaˌyksɪkːø/ (n)
unità monetaria
  valtion alueella käytettävä virallinen rahan yksikkö

rahka /rˈahka/ (n)
ricotta
  maitorahka – hapatetusta maidosta valmistettu massa, josta hera on lähes kokonaan poistettu

rahoittaa /rˈahoitːaː/ (v)
finanziare
  antaa rahoitusta jonkun käytettäväksi tai jonkin käyttöön, tavallisesti korvausta vastaan

rahoitus /rˈahoitus/ (n)
finanziamento
  tuotantoon tai kulutukseen tarvittava pääoma

rahoitusmarkkinat /rˈahoitˌusmarkːɪnat/ (n)
mercato finanziario
  markkinat, joiden tehtävänä on kansantalouden kannalta välittää rahoitusta ylijäämäisiltä talouksilta alijäämäisille talouksille

raide /rˈaide/ (n)
binario, rotaia, monorotaia
  yhden tai kahden kiskon muodostama kokonaisuus, junanrata; monorail t. rautatien kiskopari

raihnainen /rˈaihnainen/ (adj)
decrepito, barbogio, rincoglionito
  iän tai vaivojen heikentämä tai rappeuttama

raiskaaja /rˈaiskaːja/ (n)
stupratore
  henkilö, joka käyttää seksuaalisesti hyväkseen, raiskaa

raiskata /rˈaiskata/ (v)
stuprare, violentare
  pakottaa sukupuoliyhdyntään fyysistä väkivaltaa, sen uhkaa tai sillä pelottelua käyttäen

raiskaus /rˈaiskaus/ (n)
stupro, violento
  väkisinmakaaminen, sukupuoliyhteys ilman toisen osapuolen tahtoa

raita /rˈaita/ (n)
salicone
  pajujen sukuun kuuluva leveälehtinen puu tai pensas Salix caprea

raitamesikko /rˈaitamesˌikːo/ (n)
succiamiele barrato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

raitasuomuaratti /rˈaitasˌuomuarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto guancebianche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

raitiovaunu /rˈaitɪovˌaunu/ (n)
tram
  raitiotietä pitkin kulkeva kaupungin sisäisen tai lähiliikenteen joukkoliikenneväline

raitis /rˈaitɪs/ (adj)
sobrio
  alkoholijuomia nauttimaton

raja /rˈaja/ (n)
frontiera, confine
  se, mihin jokin muu konkreettinen tai kuviteltu asia loppuu, ja mistä toinen alkaa

rajakreivi /rˈajakrˌeivɪ/ (n)
margravio
  eräiden ruhtinaiden arvonimi frankkivaltakunnassa ja Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa

rajapinta /rˈajapˌinta/ (n)
interfaccia
  jonkin järjestelmän sisäisen toteutuksen ulospäin näkyvä liitäntä, jonka kautta se on yhteydessä ulkomaailmaan

rajata /rˈajata/ (v)
delimitare
  määritellä rajat, joiden sisälle jokin jää
ridimensionare
  poistaa valokuvasta ylimääräiset kaistaleet reunoilta, jotta pääkohde tulisi paremmin esille

rajoitus /rˈajoitus/ (n)
limitazione, restrizione
  jotain toimintaa rajoittava asia

rakas /rˈakas/ (adj)
caro
  sellainen, joka on rakkauden kohteena, erityisen pidetty, monesti myös palvottu

rakas /rˈakas/ (n)
caro
  henkilö, joka on toisen rakkauden kohde (käytetään tavallisesti puhutteluissa)

rakastaa /rˈakastaː/ (v)
amare, volere bene
  pitää paljon; olla syvästi kiintynyt pitkänkin ajan jälkeen

rakastaja /rˈakastˌaja/ (n)
amante
  henkilö, joka rakastaa

rakastajatar /rˈakastˌajatar/ (n)
amante
  naispuolinen henkilö, jonka kanssa jklla avioliiton ulkopuolinen suhde

rakastella /rˈakastella/ (v)
far l'amore
  harrastaa eroottista yhdessäoloa; olla seksuaalisessa kanssakäymisessä, olla yhdynnässä

rakastettava /rˈakastˌetːava/ (adj)
amabile
  sellainen, josta on helppo pitää; herttainen

rakastua /rˈakastˌua/ (v)
innamorarsi
  alkaa rakastaa jkta/jtak

rakenne /rˈakenne/ (n)
struttura
  jonkin kokonaisuuden osien yhteen liittämiseen sovellettujen keinojen yhdistelmä; luonnon aikaansaaman koostumuksen muoto

rakenneosa /rˈakennˌeosa/ (n)
elemento
  jonkin rakenteen kokonaisuudesta erotettavissa oleva osa

rakennus /rˈakennus/ (n)
edificio, palazzo
  ihmisen tekemä rakennelma, jossa on katto, seinät ja lattia

rakennusmateriaali /rˈakennˌusmatˌerɪˌaːlɪ/ (n)
materiale da costruzione
  materiaali, jota käytetään rakenteissa

rakennusmies /rˈakennˌusmies/ (n)
costruttore
  rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakentaa /rˈakentaː/ (v)
costruire
  tehdä rakennus tai rakennelma

raketinheitin /rˈaketˌinheitɪn/ (n)
lanciarazzi
  tykistön epäsuoraa tulta ampuva ase, jonka ammukset on varustettu rakettimoottorilla

rakkaus /rˈakːaus/ (n)
amore
  syvän kiintymyksen tunne toista ihmistä tai jotakin asiaa kohtaan
  henkilö johon on rakastuttu, rakkauden kohde

rakkauskirje /rˈakːauskˌirje/ (n)
lettera d'amore
  romanttinen kirje

rakko /rˈakːo/ (n)
vescica
  nesteen täyttämä pussimainen sisäelin

rakuuna /rˈakuːna/ (n)
dragone
  jalan taisteleva, mutta hevosella liikkuva sotilas

rampa /rˈampa/ (n)
zoppo
  raajavammainen (kyse jaloista)

rampa ankka /rˈampa ˈaŋkːa/ (n)
anatra zoppa
  Politiikassa käytetty nimitys, joka kuvaa poliitikkoa, joka ei voi enää päästä tai ei ole päässyt uudelle kaudelle ja jolla on vielä loppukausi hallintoaikaa jäljellä.

rangaista /rˈaŋŋaista/ (v)
castigare
  aiheuttaa toiselle kielteinen kokemus opetuksenomaisena seurauksena tämän väärästä teosta

rangaistus /rˈaŋŋaistus/ (n)
pena
  seuraamus rikoksesta tai muusta konkreettista kohdetta tai elävää olentoa kohtaan tehdystä rikkomuksesta

rangaistusalue /rˈaŋŋaistˌusalˌue/ (n)
area
  (urheilu) pelikentän molempien maalien edustalle rajattu alue, jolla sääntöjä tulkitaan tiukennetusti

ranne /rˈanne/ (n)
polso
  ihmisen kädessä kyynärvarren ja kämmenen välillä sijaitseva kahden nivelen yhdistelmä, joka mahdollistaa kämmenen taivuttamisen

rannekanava /rˈannekˌanava/ (n)
tunnel carpale
  ranteen sisällä oleva kanava, jossa sijaitsevat sormien jänteet ja keskihermo (nervus medianus)

rannekanavaoireyhtymä /rˈannekˌanavaˌoireyhtˌymæ/ (n)
sindrome del tunnel carpale
  käden keskihermon (nervus medianus) puristumisesta rannekanavassa aiheutuva oireisto; käden keskihermon pinnetila, joka aiheuttaa puutumista ja tuntohäiriöitä peukalon, etusormen ja keskisormen alueella

rannekello /rˈannekˌello/ (n)
orologio da polso
  ranteen ympärille rannekkeella kiinnitettävä kello

rannikko /rˈannɪkːo/ (n)
costa, costiera
  meren rantaa lähellä olevat alueet

ranska /rˈanska/ (n)
francese
  romaaninen kieli, jota puhutaan etenkin Ranskassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Kanadassa ja useissa Afrikan maissa (kielitunnus: fr)

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (adj)
francese
  Ranskasta peräisin oleva tai Ranskaan liittyvä

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (n)
francese
  pysyvästi Ranskassa asuva henkilö

ranskalaiset perunat /rˈanskalˌaiset pˈerunat/ (n)
patatine fritte, patate
  rasvassa uppopaistettuista perunasuikaleista koostuva ruokalaji

ranskankielinen /rˈanskaŋkˌielɪnen/ (adj)
francofono
  ranskan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

ranta /rˈanta/ (n)
spiaggia, riva
  vesistön ja maan raja-alue

rantakaija /rˈantakˌaija/ (n)
pappagallo di roccia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rantakäärme /rˈantakˌæːrme/ (n)
biscia dal collare, natrice dal collare
  Suomessa maan etelä- ja keskiosissa elävä myrkytön käärmelaji

rantalentopallo /rˈantalˌentopˌallo/ (n)
beach volley, pallavolo da spiaggia
  lentopallon muunnos jota pelataan kaksihenkisin joukkuein hiekka-alustalla

rantasandaali /rˈantasˌandaːlɪ/ (n)
sandalo da spiaggia
  erityisesti uimarannalla ja uimahallissa käytettäväksi tarkoitettu, tavallisesti muovinen, sandaali, joka sietää hyvin vettä ja hiekkaa

rantasipi /rˈantasˌipɪ/ (n)
piro piro piccolo
  kurppien heimoon kuuluva rantalintujen laji () tai sen yksilö

rantautua /rˈantautˌua/ (v)
spiaggiare
  tulla rantaan

raollaan /rˈaollaːn/ (adv)
accostato
  sen verran auki, että oven, ikkunan tms. ja sitä ympäröivän rakenteen väliin jää rako

raparperi /rˈaparpˌerɪ/ (n)
rabarbaro
  pitkävartisia lehtiä kasvattava vihannes, jonka kirpeän happamia varsia käytetään tuoreina tai säilöttyinä ruoanvalmistukseen

rapata /rˈapata/ (v)
intonaccare
  päällystää laastilla esim. seinää

raportti /rˈaportːɪ/ (n)
rapporto
  asiateksti, joka tiedottaa jostakin asiasta, tiedotus, selonteko, tilannekatsaus

rapsiöljy /rˈapsɪˌøljy/ (n)
olio di colza
  öljy, joka on puristettu rapsista

rapu /rˈapu/ (n)
cancro, gambero
  jonkin rapuihin kuuluva, vedessä elävä äyriäisten heimon kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäinen. Ravuilla on kookkaat sakset ja kitiinikuori.

rasia /rˈasɪa/ (n)
scatola
  pieni laatikko

rasismi /rˈasɪsmɪ/ (n)
razzismo
  ihmisten erottelu tai poissulkeminen rodun, ihonvärin, syntyperän tai kansallisen tai etnisen alkuperän perusteella; ihmisrotujen tasa-arvon kiistäjä; oman rodun suosiminen tai sen kannattaminen ja edistäminen että jotkut rodut ovat arvokkaampia kuin toiset

rasisti /rˈasɪstɪ/ (n)
razzista
  henkilö, joka syrjii rodun perusteella; rasismin harjoittaja

rasistinen /rˈasɪstɪnen/ (adj)
razzista
  rasismiin liittyvä, rasismin mukaisia mielipiteitä esittävä tai niiden mukaan toimiva

raskaana /rˈaskaːna/ (adv)
incinta, gravida
  (naisesta) tilassa, jossa kohdussa kehittyy parhaillaan sikiöstä jälkeläinen

raskaana oleva /rˈaskaːna ˈoleva/ (adj)
gravida
  gravidi, henkilöstä, jonka kohdussa on kehittymässä lapsi

raskas /rˈaskas/ (adj)
pesante
  painava, suuri massaltaan, normaalia painavampi

raskasvesi /rˈaskasvˌesɪ/ (n)
acqua pesante
  raskaan vedyn eli deuteriumin ja hapen yhdiste eli dideuteriumoksidi (D₂O), jota käytetään mm. hidastimena luonnonuraanilla toimivissa ydinreaktoreissa

raskaus /rˈaskaus/ (n)
gravidanza, gestazione
  raskaana oleminen, vauvan odottaminen, raskaustila

raskausaika /rˈaskausˌaika/ (n)
gestazione
  ihmisellä noin yhdeksän kuukautta vauvan odottamista hedelmöityksen ja synnytyksen välillä; odotusaika

raskaustesti /rˈaskaustˌestɪ/ (n)
test di gravidanza
  virtsasta tehtävä testi, joka kertoo, onko nainen raskaana

raspi /rˈaspɪ/ (n)
raspa
  karkea viila

rastas /rˈastas/ (n)
tordo
  jokin heimon Turdidae varpuslinnuista

rastaskerttunen /rˈastaskˌertːunen/ (n)
cannareccione
  ruokokerttusten sukuun kuuluva lintu (Acrocephalus arundinaceus)

rasva /rˈasva/ (n)
grasso
  eläimen ihonalainen rasvakudos
  paistorasva tai muu ruoanlaitossa käytettävä rasva, kuten voi, margariini, ruokaöljy tms.

rasvainen /rˈasvainen/ (adj)
grasso
  rasvaa sisältävä tai rasvasta koostuva

rasvamaksa /rˈasvamˌaksa/ (n)
fegato grasso, steatosi epatica
  Rasva-aineenvaihduntahäiriön seurauksena runsaasta rasvan kertymisestä maksaan aiheutuva maksan laajentuma, usein alkoholimaksasairauden ensimmäinen aste

rasvanippa /rˈasvanˌipːa/ (n)
punto d'ingrassaggio
  laitteessa oleva venttiili, jonka läpi puristetaan sisään rasvaa voitelua varten

rasvapuristin /rˈasvapurˌistɪn/ (n)
ingrassatore
  työkalu, jolla puristetaan paineella rasvaa tyypillisesti rasvanippojen läpi laitteeseen

rata /rˈata/ (n)
pista
  tietty kulkureitti
  reitti, jota pitkin kuljetaan kilpaillessa nopeuslajeissa

rationaaliluku /rˈatɪonˌaːlɪlˌuku/ (n)
numero razionale
  luku, joka voidaan kirjoittaa kahden kokonaisluvun osamääränä eli murtolukuna

rationaalinen /rˈatɪonˌaːlɪnen/ (adj)
razionale
  järkevä, suunnitelmallinen
  luku, joka on ilmaistavissa kahden kokonaisluvun osamääränä

rationalismi /rˈatɪˌonalˌismɪ/ (n)
razionalismo
  järkiperäinen ajatustapa tai oppisuunta, järkeisoppi

ratkaista /rˈatkaista/ (v)
risolvere, chiarire
  löytää ratkaisu pulmaan

ratkaisu /rˈatkaisu/ (n)
soluzione
  oikea vastaus tai vastaus ongelmaan

ratsastaa /rˈatsastaː/ (v)
cavalcare, andare a cavallo
  kulkea eläimen, usein hevosen selässä, ohjastaa ratsua sen selässä istuen

ratsastaja /rˈatsastˌaja/ (n)
cavaliere
  hevosen selässä ratsain liikkuva henkilö

ratsu /rˈatsu/ (n)
cavallo
  hevosenpään muotoinen nappula ♞, ♘

ratsuhevonen /rˈatsuhˌevonen/ (n)
cavallo
  ratsuna toimiva, ratsastamiseen käytettävä hevonen

ratsumestari /rˈatsumˌestarɪ/ (n)
capitano di cavalleria
  ratsuväessä käytetty kapteenia vastaava sotilasarvo

ratsumies /rˈatsumies/ (n)
cavaliere
  ratsuväen sotilas

ratsuväki /rˈatsuvˌækɪ/ (n)
cavalleria
  sotajoukko joka liikkuu ratsain hevosella

ratti /rˈatːɪ/ (n)
volante
  auton tai muun ajoneuvon ohjauspyörä

ratto /rˈatːo/ (n)
divertimento, spasso
  viihdyke

rauha /rˈauha/ (n)
pace, quiete
  häiriötön olotila
pace, armonia
  riidaton olotila
pace
  sodaton tila

rauhallinen /rˈauhallɪnen/ (adj)
tranquillo, sereno
  tyyni, hermoilematon

rauhanen /rˈauhanen/ (n)
ghiandola
  solu tai soluryhmästä koostunut elin, joka erittää ulkopuolelleen jatkuvasti tai toistuvasti usein fysiologisesti vaikuttavia aineita

rauhanpiippu /rˈauhampˌiːpːu/ (n)
calumet della pace
  piippu jota Pohjois-Amerikan intiaanit polttivat yhdessä rauhanteon merkiksi

rausku /rˈausku/ (n)
razza
  lähellä pohjaa elävä ja pohjaliejussa maaten saalista vaaniva rustokala, jolla on litteä ruumis ja silmät "selkäpuolella"

rauta /rˈauta/ (n)
ferro
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine; kemiallinen merkki Fe

rautaesirippu /rˈautaˌesɪrˌipːu/ (n)
Cortina di ferro
  kylmän sodan aikainen sosialistisen Itä-Euroopan ja kapitalistisen Länsi-Euroopan välinen raja

rautainen /rˈautainen/ (adj)
ferreo
  raudasta valmistettu, rauta-

rautamalmi /rˈautamˌalmɪ/ (n)
minerale ferroso
  rautaa sisältävä malmi; kaupallisesti hyödynnettävissä määrin rautaa sisältävä mineraali

rautatammi /rˈautatˌammɪ/ (n)
leccio
  eteläisessä Euroopassa kasvava tammilajike (Quercus ilex), jonka terhoja käytetään sian ruoaksi ja myös ihmisravinnoksi

rautatie /rˈautatie/ (n)
ferrovia, binario
  rautatieliikenteen ja muun kiskoliikenteen käyttöön kiskoista rakennettu raidetie; raideliikenneväylä kaikkine siihen kuuluvine raiteineen, laitteineen ja järjestelmineen

rautatieasema /rˈautatˌieasˌema/ (n)
stazione ferroviaria
  henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jossa junat pysähtyvät

rautias /rˈautɪas/ (adj)
castano
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet samanväriset tai peitinkarvaa vaaleammat

ravata /rˈavata/ (v)
trottare
  (hevosurheilu, ym.) juosta ravia

ravi /rˈavɪ/ (n)
trotto
  hevosen askellaji, jossa ristiin vastakkaiset jalat liikkuvat pareittain samaan tahtiin.

ravihevonen /rˈavɪhˌevonen/ (n)
trottatore
  ravikilpailujen osallistujaksi koulutettu, ravikilpailuissa juokseva, ravaava hevonen

ravinto /rˈavɪnto/ (n)
cibo
  ravintoaine energian lähteenä

ravintoketju /rˈavɪntokˌetju/ (n)
catena alimentare
  aineen ja energian kulku trofiatasolta toiselle eliöyhteisössä

ravintola /rˈavɪntˌola/ (n)
ristorante
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten, usein myös alkoholin, tarjoamiseen erikoistunut ravitsemusliike

ravintolavaunu /rˈavɪntˌolavˌaunu/ (n)
vagone ristorante
  junanvaunu, jossa on ravintola

ravintoloitsija /rˈavɪntolˌoitsɪja/ (n)
ristoratore
  ravintolan pitäjä

ravita /rˈavɪta/ (v)
alimentare
  antaa ravintoa, tyydyttää ravinnontarve

ravitsemus /rˈavɪtsemus/ (n)
nutrizione
  eliön ravinnonkäytön ja elintoimintoihin hyödyntämisen yhteisvaikutus

reaaliluku /rˈeaːlˌiluku/ (n)
numero reale
  lukusuoran pistettä vastaava luku; sisältävät kokonaisluvut, rationaaliluvut ja irrationaaliluvut

reagenssi /rˈeaɡˌenssɪ/ (n)
reagente
  kemiallisessa reaktiossa reagoiva aine tai seos, jota käytetään aineiden määrittämiseen tai eristämiseen

reaktori /rˈeaktˌorɪ/ (n)
reagente
  laite tai astia, jossa ajetaan hallitusti kemiallisia reaktioita
  laite, jossa ylläpidetään hallitusti ydinreaktioita; ydinreaktori

realismi /rˈealˌismɪ/ (n)
realismo
  käsitys, jonka mukaan universaalit ovat todellisia olioita

realisoida /rˈealɪsˌoida/ (v)
fruttare
  muuttaa omaisuus rahaksi esim. myymällä se

reduplikaatio /rˈeduplɪkˌaːtɪo/ (n)
reduplicazione
  taivutusmuodon muodostaminen sanan tai sen osan toistaminentoistamisella, johon saattaa liittyä äänneasun muutoksia

redutti /rˈedutːɪ/ (n)
ridotta
  pieni linnake, linnoitus tai varustus suuremman linnakkeen ulkopuolella tai yksinään

refleksiivipronomini /rˈefleksˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
pronome riflessivo
  pronomini, joka ilmaisee itseen kohdistuvaa toimintaa, indoeurooppalaisissa kielissä myös vastavuoroisesti toisiinsa kohdistettua toimintaa sekä spontaanisti tapahtuvia asioita

refleksiiviverbi /rˈefleksˌiːvɪvˌerbɪ/ (n)
verbo pronominale
  verbi joka kuvaa tekemisen kohdistuvan subjektiin itseensä

reformi /rˈeformɪ/ (n)
riforma
  suunnitelmallinen ja laillisin keinoin toimeenpantu uudistus

regionalismi /rˈeɡɪˌonalˌismɪ/ (n)
regionalismo
  (politiikka) paikallispatrioottisuus

rehellinen /rˈehellɪnen/ (adj)
onesto, onesta
  totuudessa pysyvä, vilpitön

rehellisesti /rˈehellɪsˌestɪ/ (adv)
onestamente
  rehellisellä tavalla

rehellisyys /rˈehellɪsyːs/ (n)
onestà
  valheita välttävä luonteenomaisuus

rehu /rˈehu/ (n)
biada
  eläinten, erityisesti karjan ravinto

rei'itin /rˈeiɪtɪn/ (n)
perforatore
  väline, jolla tehdään reikiä paperiarkkeihin

reikä /rˈeikæ/ (n)
buco
  kappaleen läpi menevä lyhyehkö aukko

reikäkortti /rˈeikækˌortːɪ/ (n)
scheda perforata
  yksi vanhimmista tavoista koneellisesti käsiteltävän tiedon tallentamiseen; yleensä vakiomuotoinen suorakulmion muotoinen kartonginpala, jossa on ennalta määrättyjä lävistyskohtia joiden lävistäminen luo jotakin merkitseviä reikiä

reisi /rˈeisɪ/ (n)
coscia
  lonkan ja polven välinen jalan yläosa

reisiluu /rˈeisɪluː/ (n)
femore
  lonkkanivelen ja polvinivelen välissä sijaitseva, ihmiskehon pisin luu (lat. os femoris)

reititin /rˈeitɪtɪn/ (n)
router
  laite, joka tietoverkoissa ohjaa viestipaketteja verkon osasta toiseen pakettien sisältämän osoitetiedon ja mahdollisesti (toteutustavasta riippuen) oman reititystaulunsa avulla

reitti /rˈeitːɪ/ (n)
percorso, rotta
  se, mitä pitkin jokin kulkee tai on kulkenut

reivata /rˈeivata/ (v)
terzarolare
  vähentää purjeveneen purjeita huonon sään tullen, ettei vene kaatuisi tuulen voimasta tai purjeet repeäisi

rekisterikilpi /rˈekɪstˌerɪkˌilpɪ/ (n)
targa
  tunnistamista varten tarkoitettu autoon tai muuhun rekisteröitävään ajoneuvoon kiinnitetty pieni metallinen tai muovinen kilpi, johon on kirjoitettu ajoneuvon rekisteritunnus

rekonstruktio /rˈekonstrˌuktɪo/ (n)
ricostruzione
  jälleenrakentaminen

rekursio /rˈekursˌio/ (n)
ricorsività
  (matematiikka) määritellä jokin itsensä kautta

rekyyli /rˈekyːlɪ/ (n)
rinculo
  ampuma-aseen laukaistaessa ampujaa kohti suuntama voima

relaatio /rˈelaːtˌio/ (n)
relazione
  (asioiden välinen) suhde

relativismi /rˈelatɪvˌismɪ/ (n)
relativismo
  käsitys, jonka mukaan totuus tai arvot ovat relatiivisia ja mitään ehdottoman varmoja totuuksia tai ehdottomia arvoja ei ole, kaikki on suhteellista

reliikki /rˈelɪːkːɪ/ (n)
reliquia, cimelio, avanzo, ricordo
  pyhäinjäännös

remontti /rˈemontːɪ/ (n)
rinnovazione
  korjaustyö

renessanssi /rˈenessˌanssɪ/ (n)
rinascimento
  kulttuuri-ilmiö, jonka usein katsotaan alkaneen 1300-luvulla Italian kaupunkivaltioissa ja levinneen muualle Eurooppaan 1500-luvun tietämillä

rengas /rˈeŋŋas/ (n)
anello
  ympyrän muotoinen, keskeltä avoin esine
  planeetan ympärille irtomateriasta muodostunut ohut kiekko
gomma, pneumatico
  ajoneuvon pyörän kumiosa

rengastus /rˈeŋŋastus/ (n)
anellamento
  rengastaminen

renium /rˈenium/ (n)
renio
  eräs alkuaine

renki /rˈeŋkɪ/ (n)
garzone di fattoria
  maatalon vakituinen miespuolinen työntekijä agraarikaudella

reologia /rˈeolˌoɡɪa/ (n)
reologia
  oppi fluidin muodonmuutoksista ja virtauksista

repiä /rˈepɪæ/ (v)
dilaniare, strappare
  rikkoa useaan osaan (yl. jotain osittain pehmeää)

reppu /rˈepːu/ (n)
zaino
  selässä kannettava pussi, jossa on olkapäiden yli kulkevat hihnat

reseptori /rˈeseptˌorɪ/ (n)
recettore
  jonkin aistinelimen osa, ärsykkeitä vastaanottava solu, aistinsolu
  proteiinimolekyyli, johon ligandi kiinnittyy

reservi /rˈeservɪ/ (n)
riserva
  jotain käyttöä varten varattu resurssi

resetoida /rˈesetˌoida/ (v)
resettare
  nollata; palauttaa alkutilaan (varsinkin elektroninen laite)

resiina /rˈesɪːna/ (n)
dresina
  (rautatiet) kiskoilla ihmisvoimin tai pienellä moottorilla kulkeva kulkuväline

resoluutio /rˈesolˌuːtɪo/ (n)
risoluzione
  kuvan tarkkuus eli erottelukyky, pituusyksikköä kohden olevien pikselien lukumäärä

reti /rˈetɪ/ (n)
rada
  (merenkulku) redi, suojainen ankkuroitumisalue sataman edustalla, satamaselkä. Retillä laivat odottavat laituriin pääsyä tai purkavat ja lastaavat.

retiisi /rˈetɪːsɪ/ (n)
ravanello
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Raphanus sativus var. sativus), joka on eräs maailman vanhimmista viljelykasveista. Sen kirpeä alkeisvarsi on yleensä päältä punainen ja sisältä valkoinen

retoriikka /rˈetorˌiːkːa/ (n)
retorica
  puhetaito; puhetaito-oppi

retorinen /rˈetorɪnen/ (adj)
retorico
  puhetaidollinen, retoriikkaan kuuluva

retoromaani /rˈetoromˌaːnɪ/ (n)
retoromanzo
  (kielitiede) retoromaanin kieli, roomalainen kieli, joka on yksi Sveitsin kansalliskielistä italian, ranskan ja saksan ohella. Sanalista.

retortti /rˈetortːɪ/ (n)
storta
  (laboratorio) käyräkaulainen, lasinen tai metallinen tislausastia.

retusoida /rˈetusˌoida/ (v)
ritoccare
  (valokuvasta) korjailla, parannella

reumatologia /rˈeumatˌoloɡˌia/ (n)
reumatologia
  lääketieteen haara joka on erikoistunut niveltulehdukseen ja muihin nivelten ongelmiin

reuna /rˈeuna/ (n)
bordo
  kohta, jossa jokin päättyy ja toinen alkaa

revisionisti /rˈevɪsˌionˌistɪ/ (n)
revisionista
  joka kannattaa revisionismia

revisionistinen /rˈevɪsˌionˌistɪnen/ (adj)
revisionista
  revisionismiin liittyvä tai sen mukainen

revonhäntä /rˈevonhˌæntæ/ (n)
amaranto
  -suvun trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä esiintyviä kasveja, joita käytetään koristekasveina

revontulet /rˈevontulet/ (n)
aurora australe
  ilmakehän ilmiö, jossa Auringosta lähteneet varatut hiukkaset aiheuttavat napapiirien läheisyydessä aaltoilevan valoilmiön

ribonukleiinihappo /rˈibonˌukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
acido ribonucleico
  nukleiinihappo, jonka päätehtävänä elävässä solussa on valkuaissynteesin ohjaaminen. Ribonukleiinihappon lyhenne on RNA.

ribosomi /rˈibosˌomɪ/ (n)
ribosoma
  soluelin, jossa proteiinisynteesi tapahtuu

riehakas /rˈiehakas/ (adj)
tempestoso
  hillitön, riemukas, raju

riemu /rˈiemu/ (n)
euforia
  suuri ilo

riidellä /rˈiːdellæ/ (v)
bisticciare
  väitellä raivokkaasti, tapella

riikinkukko /rˈiːkɪŋkˌukːo/ (n)
pavone
  luonnonvaraisena Etelä-Aasiassa tavattava suurikokoinen kanalintu (), joka tunnetaan uroksen koristeellisista pyrstösulista

riimi /rˈiːmɪ/ (n)
rima
  runon loppusointu

riimu /rˈiːmu/ (n)
runa
  riimukirjain

riippua /rˈiːpːua/ (v)
dipendere
  määräytyä jonkin tekijän mukaan

riippuliidin /rˈiːpːulˌiːdɪn/ (n)
deltaplano
  purjesiipinen jäykkärunkoinen painopisteohjattu lentolaite

riippulukko /rˈiːpːulˌukːo/ (n)
lucchetto
  lukko, joka kiinnitetään ja lukitaan paikalleen U:n muotoisella sangalla

riippumatto /rˈiːpːumˌatːo/ (n)
amaca
  tekstiiverkosta tai kankaasta tehty kahden pidikkeen väliin ripustettu makuualusta

riippusilta /rˈiːpːusˌilta/ (n)
ponte sospeso
  silta, jonka kansi on ripustettu kannatinpilarien eli pylonien välille jännitettyjen kannatusvaijerien varaan

riippuvainen /rˈiːpːuvˌainen/ (adj)
dipendente
  joka on suuresti jonkun tai jonkin muun varassa
  jolla on addiktio johonkin

riippuvuus /rˈiːpːuvuːs/ (n)
dipendenza
  pakonomainen tarve harjoittaa jotakin toimintoa tai kokea tietynlainen tunnetila; addiktio

riisi /rˈiːsɪ/ (n)
riso
  riisien heinäkasvisuvun (Oryza) luonnonvaraisten tai syötäväksi viljeltyjen lajien yleisnimi; riisi on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla viljelty maapallon tärkein viljalaji
risma
  paperimittana, 25 kirjaa eli 500 arkkia

riista /rˈiːsta/ (n)
cacciagione
  luonnonvaraisina elävät nisäkkäät tai linnut, joita käytetään saaliseläiminä ja metsästetään ruoaksi tai turkisten vuoksi

riita /rˈiːta/ (n)
litigio
  tavallisesti mielipide-eron aiheuttama sanasota, johtaa joskus tappeluihin

riitti /rˈiːtːɪ/ (n)
rito
  liturginen toimitus tai seremonia; palvontameno

riittävä /rˈiːtːævæ/ (adj)
sufficiente
  sellainen, joka riittää; tarpeeksi mittava, tarpeet täyttävä

riittävästi /rˈiːtːævˌæstɪ/ (adv)
adeguatamente
  riittävällä tavalla; tarpeeksi

riittää /rˈiːtːæː/ (v)
bastare
  tyydyttää tarpeet, olla tarpeeksi

rikas /rˈikas/ (adj)
ricco
  sellainen, jolla on hallussaan runsaasti omaisuutta

rikastuttaa /rˈikastˌutːaː/ (v)
arricchire
  tehdä rikkaammaksi; saada rikastumaan

rikki /rˈikːɪ/ (n)
zolfo
  epämetalleihin kuuluva yleinen, mauton ja hajuton, väriltään keltainen alkuaine. Rikin kemiallinen merkki on S.

rikkihappo /rˈikːɪhˌapːo/ (n)
acido solforico
  H₂SO₄, vahva happo, joka liuottaa epäjaloja metalleja

rikkinen /rˈikːɪnen/ (adj)
solforico
  (kemia) sellainen, joka sisältää rikkiä; rikkipitoinen

rikkivety /rˈikːɪvˌety/ (n)
acido solfidrico
  myrkyllinen, mädälle kananmunalle haiseva vedyn ja rikin yhdiste H₂S

rikko /rˈikːo/ (n)
sassifraga
  jokin rikkojen () kasvisuvun laji

rikkoa /rˈikːoa/ (v)
bloccare
  tehdä rikkinäiseksi, särkeä, panna palasiksi
  vaihtaa seteli pienemmiksi rahoiksi
  poistaa rikat, perata

rikkuri /rˈikːurɪ/ (n)
crumira
  henkilö, joka ei osallistu lakkoon muiden osallistuessa; lakonrikkoja

rikollinen /rˈikollɪnen/ (adj)
criminale
  lainvastainen

rikollinen /rˈikollɪnen/ (n)
criminale
  henkilö, joka ei noudata lakia, lainrikkoja, rikokseen syyllistynyt

rikollisuus /rˈikollɪsuːs/ (n)
criminalità, delinquenza
  rikolliset teot, rikosten määrä (yhteiskunnallisena ilmiönä)

rikos /rˈikos/ (n)
crimine, delitto
  laissa rangaistavaksi säädetty teko tai laiminlyönti

rikos ihmisyyttä vastaan /rˈikos ˈihmɪsˌyːtːæ vˈastaːn/ (n)
crimine contro l'umanità
  laajamittaisesti ja järjestelmällisesti siviiliväestöön kohdistuva hyökkäys, jonka motiivina on poliittinen mielipide, rotu, kansallisuus, etninen alkuperä, kulttuuri, uskonto, sukupuoli tai näihin rinnastettava seikka

rikosoikeus /rˈikosˌoikeus/ (n)
diritto penale
  tekojen rankaisemista koskeva oikeustieteen haara

rikša /rˈikʃa/ (n)
risciò, risció
  Kaukoidässä käytettävät aisoista vedettävät tai polkupyrävetoiset yhden tai kahden henkilön kuljetusrattaat

rima /rˈima/ (n)
asticella
  lautaa kapeampi ohut puulista

rinnakkainen /rˈinnakːˌainen/ (adj)
parallelo
  joka on olemassa toisen asian kanssa yhtä aikaa ja tarkoittaa samaa toisesta näkökulmasta

rinne /rˈinne/ (n)
pendice
  kalteva tai viettävä maa; maa-alue kukkulan ja laakson välillä.

rinta /rˈinta/ (n)
petto, torace, seno
  ihmisen yläruumiin etuosa
seno, mammella
  ihmisen yläruumiin etuosassa oleva ruumiinosa, joka sisältää maitorauhasen, rasvakudosta ja nännin (usein monikossa rinnat tarkoittaen molempia rintoja)

rintakehä /rˈintakˌehæ/ (n)
cassa toracica, petto
  kylkiluiden, rintanikamien ja rintalastan tukema alue selkärankaisen ruumiissa

rintalasta /rˈintalˌasta/ (n)
sterno
  keskellä rintakehää sijaitseva pitkä ja litteä luu, johon kylkiluut kiinnittyvät kylkirustojen välityksellä

rintaliivit /rˈintalˌiːvɪt/ (n)
reggiseno, reggipetto
  naisten alusvaate, joissa on kaksi kuppia, jotka peittävät ja samalla tukevat rintoja

rintama /rˈintama/ (n)
fronte
  sotajoukkojen muodostelma puolustuksen tai hyökkäyksen etuosassa, tavallisesti valtion rajalla ja historiallisesti siellä missä sijaitsevat juoksuhaudat

rintaneula /rˈintanˌeula/ (n)
spilla
  naisten vaatteen rintamukseen kiinnitettävä koru

riograndenaratti /rˈioɡrˌandenarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto panciamarrone
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ripa /rˈipa/ (n)
maniglia
  kahva, kädensija

ripuli /rˈipulɪ/ (n)
diarrea
  oire, jossa potilaan uloste on vetistä ja ulostustarve lisääntyy

ripustaa /rˈipustaː/ (v)
appendere
  laittaa roikkumaan

risaldanaratti /rˈisaldˌanarˌatːɪ/ (n)
pappagallo alindaco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

riski /rˈiskɪ/ (adj)
robusto
  roteva, voimakas (henkilöstä)
grosso
  isokokoinen, vahva

riski /rˈiskɪ/ (n)
rischio
  negatiivisen tapahtuman ja tämän toteutumisen uhka ja sen toteutumisen todennäköisyys (esim. onnettomuuden tai sairauden)

risotto /rˈisotːo/ (n)
risotto
  perinteinen pohjoisitalialainen ruoka, joka valmistetaan kuullottamalla riisiä ja sitten keittämällä sopivassa liemessä

risteilijä /rˈisteilˌijæ/ (n)
incrociatore
  nopea, pitkään toimintamatkaan kykenevä, taistelulaivaa pienempi tykein tai ohjuksin aseistettu sotalaiva, jotka yleensä käsitetään 10000-25000 tonnin massaisiksi

risteys /rˈisteys/ (n)
incrocio
  kohta, jossa kaksi reittiä tai useampi risteävät

risteyttää /rˈisteytːæː/ (v)
incontrare
  saattaa lisääntymään keskenään kaksi perimältään erilaista yksilöä

risti /rˈistɪ/ (n)
croce
  muodostelma, jossa kaksi osaa kulkevat toistensa poikki
  ristikkäisistä osista muodostuva kristinuskon symboli
  antiikin aikana käytetty teloitusväline
fiori, croce
  typografinen merkki †, jolla merkitään: viitettä, suomen kielessä lähes käyttämätön; jumalanpalveluksessa kohtaa, jossa pappi tekee ristinmerkin tai jonkun kuolinpäivää tai sukupuuttoon kuollutta taksonia
fiori
  tavallisen korttipakan maa, symboli ♣

ristiinnaulita /rˈistɪːnnˌaulɪta/ (v)
crocefiggere
  teloittaa kiinnittämällä ristiin nauloin

ristiluu /rˈistɪluː/ (n)
sacro
  ihmisen lantion osa, joka on muodostunut viiden ristinikaman yhteenluutumana ()

ristinikama /rˈistɪnˌikama/ (n)
vertebra sacrale
  jokin viidestä selkärangan nikamasta, jotka aikuisella ovat kasvaneet yhteen ristiluuksi ()

ristiretki /rˈistɪrˌetkɪ/ (n)
crociata
  sotaretki kristinuskon levittämiseksi ja vääräuskoisia vastaan

ristiriita /rˈistɪrˌiːta/ (n)
contraddizione
  kahden asian välillä oleva ero, jota ei saisi olla ja poliisit puuttuvat asiaan
conflitto
  osapuolten välillä vallitseva, aistimusten, kokemusten, näkemysten, vakaumusten tms. erilaisuudesta tai merkittävästä poikkeamisesta tila

ristituli /rˈistɪtˌulɪ/ (n)
fuoco incrociato
  eri suunnista samanaikaisesti ammuttava tulitus

ritari /rˈitarɪ/ (n)
cavaliere
  aateliin kuuluva keskiaikainen raskas ratsumies
  jonkin ritarikunnan ritarin arvon saanut henkilö

ritarikunta /rˈitarɪkˌunta/ (n)
ordine
  sotilaallinen järjestö, jonka jäsenet antoivat munkkilupauksen ja vaalivat kristityn ritarin ihannetta, jossa yhdistyivät sotilaallinen urheus ja hurskaus

ritarinkannus /rˈitarˌiŋkannus/ (n)
delfinio
  mikä tahansa ritarinkannusten suvun () kasvi

ritsa /rˈitsa/ (n)
fionda
  ase tai lelu, jolla laukaistaan pikkukiviä kuminauhaa venyttämällä

rituaali /rˈituˌaːlɪ/ (n)
rituale
  tietty tapa, jolla uskonnollinen meno suoritetaan
  muu samanlaisena tehtävä sarja toimintoja

riutta /rˈiutːa/ (n)
barriera
  saaren tai laguunin ympärillä olevista koralleista koostuva rengasmainen alue

rivi /rˈivɪ/ (n)
fila
  muoto, jossa on edestä katsottuna monta asiaa vierekkäin

rivitalo /rˈivɪtˌalo/ (n)
villette a schiera
  rakennus, jossa on useita (vähintään kolme kappaletta) asuinhuoneistoja vierekkäin

robotiikka /rˈobotˌiːkːa/ (n)
robotica
  robottien tutkimus, rakentaminen ja hyödyntäminen

robotisaatio /rˈobotɪsˌaːtɪo/ (n)
robotizzazione
  robottien yleistyminen tai roboteilla korvaaminen

robotti /rˈobotːɪ/ (n)
robot
  itsetoiminen sähkömekaaninen kone

rodium /rˈodium/ (n)
rodio
  eräs alkuaine

rohkaista /rˈohkaista/ (v)
rincuorare
  puhua tai muuten viestiä pelokkaalle niin, että tämä uskaltaa/uskaltautuu tekemään jotakin

rohkea /rˈohkea/ (adj)
ardito
  henkilö tai eläin, joka tekee jonkun asian pelostaan huolimatta

rohkeasti /rˈohkeˌastɪ/ (adv)
coraggiosamente
  rohkealla tavalla

rohkeus /rˈohkeus/ (n)
coraggio
  uskallus, pelottomuus tehdä asioita

roisisti /rˈoisɪstɪ/ (adv)
volgarmente
  roisilla tavalla

rokote /rˈokote/ (n)
vaccino
  aine, joka tuottaa elimistössä puolustusreaktion synnyttäen immuniteetin tai lieventää mahdollisen tartunnan haittoja

rokottaa /rˈokotːaː/ (v)
vaccinare
  antaa rokotus

rokotus /rˈokotus/ (n)
vaccinazione
  toimenpide, jossa annetaan rokote

romaani /rˈomaːnɪ/ (n)
romanzo
  laaja proosamuotoinen, usein fiktiivinen kirjallinen teos

romaaninen /rˈomaːnɪnen/ (adj)
romanzo
  Rooman valtakunnasta lähtöisin oleva

romaaninen kieli /rˈomaːnɪneŋ kˈielɪ/ (n)
lingua romanza
  Romaaniset kielet ovat arkisesta latinasta kehittyneitä indoeurooppalaisia kieliä ja muodostavat itaalisten kielten alaluokan.

romahtaa /rˈomahtaː/ (v)
arrestarsi
  sortua, hajota painovoiman vaikutuksesta

romani /rˈomanɪ/ (n)
zingaro
  Suomen romanikieli (kielitunnus: rmf), puhujia Suomessa ja Ruotsissa

romania /rˈomanˌia/ (n)
romeno, rumeno
  Romaniassa ja Moldovassa puhuttava itäromaaninen kieli (kielitunnus: ro)

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (adj)
romeno, rumeno
  Romaniasta peräisin oleva tai Romaniaan liittyvä

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (n)
romeno, romena
  pysyvästi Romaniassa asuva henkilö

romantiikka /rˈomantˌiːkːa/ (n)
Romanticismo
  1700-luvun Euroopassa syntynyt, tunteisiin ja mielikuvitukseen vetoava taidesuuntaus

romantikko /rˈomantˌikːo/ (n)
romantico
  romanttinen henkilö

romanttinen /rˈomantːɪnen/ (adj)
romantico
  romantiikkaan taipuvainen; tunteellinen, haaveilevainen

romboedrinen /rˈomboˌedrɪnen/ (adj)
romboedrico
  (kidejärjestelmästä) sellainen, jossa on kolme yhtä pitkää akselia, jotka leikkaavat toisensa vinossa kulmassa

rommi /rˈommɪ/ (n)
rum
  sokeriruo'osta käyttämällä ja tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

romu /rˈomu/ (n)
ferraglia
  erityisesti metallista koostuva jäte

rooli /rˈoːlɪ/ (n)
ruolo, parte
  jonkun henkilön esittämä osa esityksessä, näytelmässä tai elokuvassa

roolipeli /rˈoːlɪpˌelɪ/ (n)
gioco di ruolo
  peli, jossa pelaajat pelaavat kuvitteellisen henkilön roolia

roomalainen /rˈoːmalˌainen/ (adj)
romano
  Roomasta peräisin oleva tai Roomaan liittyvä

roska /rˈoska/ (n)
immondizia
  kiinteää yksityiselämän jätettä, lähinnä kotitalousjätettä, lukuun ottamatta biojätettä ja ongelmajätettä

roskaruoka /rˈoskarˌuoka/ (n)
cibi preconfezionati
  käytetään vähättelevästi ravintoarvoiltaan huonosta ruoasta, joka on yleensä ns. pikaruokaa

rotanmyrkky /rˈotanmˌyrkːy/ (n)
topicida
  myrkky, jota käytetään rottien torjuntaan

roteva /rˈoteva/ (adj)
robusto, aitante
  ruumiiltaan vankkarakenteinen; tanakka, tukeva, vanttera

rotko /rˈotko/ (n)
burrone
  syvyydeltään leveyttä suurempi jyrkkien seinämien rajoittama, yleensä kallioinen laakso. Synnyltään rotkot ovat tektonisia tai korroosiomuodostelmia

rotta /rˈotːa/ (n)
ratto, topo
  mikä tahansa rottien sukuun () kuuluva rottaeläinten laji tai sellaisen yksilö

rotu /rˈotu/ (n)
razza
  maantieteellisesti rajoittunut ihmisjoukko, joka jakaa keskenään toisista erottavia ominaisuuksia (ei ole olemassa yksiselitteistä luonnontieteellistä määritelmää)

rouske /rˈouske/ (n)
scrocchio
  terävä ja rusahteleva ääni, joka syntyy kun jokin kova aines murskautuu tai hankautuu jotain kovaa vasten

rouskuttaa /rˈouskutːaː/ (v)
sgranocchiare
  pureskella jotain rapeaa siten, että kuuluu rousketta

rouva /rˈouva/ (n)
signora
  naimisissa oleva tai ollut nainen, kuten eronnut tai leski. Lyhenne rva.

rovasti /rˈovastɪ/ (n)
prevosto
  seurakunnan johtava pappi lähinnä Saksassa ja Pohjoismaissa; Suomen evankelis-luterilaisessa ansioituneelle papille myönnettävä arvonimi

rubidium /rˈubɪdium/ (n)
rubidio
  alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, kemiallinen merkki Rb

rubiini /rˈubɪːnɪ/ (n)
rubino
  syvänpunainen jalokivi, joka kuuluu korundiryhmään; timantin jälkeen kovin jalokivi

rubiiniamatsoni /rˈubɪːnˌiamˌatsonɪ/ (n)
amazzone del Tucuman
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rugby /rˈuɡby/ (n)
rugby
  urheilulaji, josta on useita muunnelmia, joille on yhteistä että soikeaa palloa kuljetetaan käsin kantamalla ja syöttö eteenpäin on kielletty

ruhtinas /rˈuhtɪnas/ (n)
principe
  ruhtinaskunnan hallitsija tai perinnöllisen ruhtinaan arvon perinyt henkilö

ruhtinaskunta /rˈuhtɪnˌaskunta/ (n)
principato
  valtio tai valtakunta, jonka päämies on ruhtinas

ruis /rwˈis/ (n)
segala, segale
  leipäruis, viljakasvi ()

ruiskaunokki /rwˈiskaunˌokːɪ/ (n)
fiordaliso
  (ruis)pellossa kasvava sinikukkainen ruohokasvi, Centaurea cyanus

ruisleipä /rwˈisleipæ/ (n)
pane di segale
  rukiista valmistettu ruokaleipä, joka tehdään taikinanjuuren tai leipomohiivan avulla hapattamalla

ruisrääkkä /rwˈisræːkːæ/ (n)
re di quaglie
  rantakanojen heimon lintu ()

rukki /rˈukːɪ/ (n)
filatoio
  laite, jolla karstatusta lampaanvillasta on kehrätty villalankaa

rukoilla /rˈukoilla/ (v)
pregare
  lukea rukous, kiittää Jumalaa tai pyytää apua häneltä

rukous /rˈukous/ (n)
preghiera, orazione
  rukoileminen
  rukoilemisen toteuttamiseksi luettava määrämuotoinen teksti tai suoritettava muu toimenpide

rukouskirja /rˈukouskˌirja/ (n)
messale
  rukoustekstejä sisältävä kirja

ruletti /rˈuletːɪ/ (n)
roulette
  Uhkapeli, jossa yritetään etukäteen arvata rulettikiekolla ja metallikuulalla arvottuja numeroita.

rulla /rˈulla/ (n)
rotolo
  akselinsa ympäri pyörivä lieriömäinen osa

rullaluistin /rˈullalwˌistɪn/ (n)
pattino a rotelle
  perinteisiä luistinta muistuttava liikuntaväline, jonka metalliterän paikalla on yleensä neljä tai viisi rullaa eli rengasta

rullaustie /rˈullaustie/ (n)
pista di rullaggio
  tie, jota pitkin lentokoneet rullaavat kiitotieltä terminaalille tai päinvastoin

ruma /rˈuma/ (adj)
brutto
  sellainen, joka kuulostaa tai näyttää vastenmieliseltä; koetaan ilkeäksi tai vastenmieliseksi; pahan kuuloinen, pahan näköinen

rumentaa /rˈumentaː/ (v)
abbruttire
  tehdä rumemmaksi

rumpali /rˈumpalɪ/ (n)
batterista
  rumpujen soittaja

rumpu /rˈumpu/ (n)
tamburo, batteria
  rummuttamalla soitettava lyömäsoitin

rumuus /rˈumuːs/ (n)
bruttezza
  se, että on ruma

runkata /rˈuŋkata/ (v)
farsi una sega, masturbare, masturbarsi
  masturboida

runkkari /rˈuŋkːarɪ/ (n)
segaiolo
  itsetyydyttäjä, runkkaaja

runo /rˈuno/ (n)
poesia, poema
  suullinen tai kirjallinen teos, jossa kieltä käytetään esteettisesti ja usein runomittaa noudattaen

runoilija /rˈunoilˌija/ (n)
poeta, poetessa
  henkilö, joka kirjoittaa runoja

runollinen /rˈunollɪnen/ (adj)
poetico
  runoudelle ominainen; runoa muistuttava; tunteelliseksi tekevä
  runoa tai runoutta koskeva, runouden alaan kuuluva

runous /rˈunous/ (n)
poesia
  kirjallisuuden ja sanataiteen muoto, jossa kieltä käytetään esteettisesti sen merkityksen ja kieliopillisen oikeellisuuden sijaan tai lisäksi

runsaasti /rˈunsaːstɪ/ (adv)
abbondanza
  reilusti, riittävästi, paljon, yli odotusten

runsas /rˈunsas/ (adj)
abbondante
  määrältään reilu, yltäkylläinen, runsaslukuinen

runsas luku /rˈunsas lˈuku/ (n)
numero abbondante
  positiivinen kokonaisluku, jonka itseään pienempien tekijöiden summa on suurempi kuin luku itse

ruoansulatus /rˈuoansˌulatus/ (n)
digestione
  digestio, ruoka-aineiden muuttuminen sellaiseen muotoon, että eläin voi käyttää ne hyväkseen

ruoansulatuskanava /rˈuoansˌulatˌuskanˌava/ (n)
apparato digerente
  (elimistö) suun ja peräaukon välinen putkimainen kokonaisuus; Ihmisellä, kuten muillakin nisäkkäillä, lukuun ottamatta märehtijöitä, ruoansulatuskanava on reitti suusta nielun, ruokatorven, mahan ja suoliston kautta peräaukkoon

ruoho /rˈuoho/ (n)
erba
  kasvi, jonka maanpäällinen varsi on puutumaton ja joka kasvaa pituutta vain kärjestään toisin kuin heinä

ruohonleikkuri /rˈuohonlˌeikːurɪ/ (n)
tosaerba, rasaerba
  työnnettävä tai ajettava kone, jolla leikataan nurmikkoa

ruohosipuli /rˈuohosˌipulɪ/ (n)
erba cipollina
  mausteena käytetty sipuli Allium schoenoprasum, jolla on ruohomaiset lehtivarret ja sinipunaiset kukat

ruohovartinen /rˈuohovˌartɪnen/ (adj)
erbaceo
  kasvista, jolla on pehmeä, ei puumainen, varsi

ruoka /rˈuoka/ (n)
cibo
  eliöiden energianlähde, elävien organismien syömä usein kiinteä aine, jonka näiden elimistö muuttaa energiaksi

ruokahalu /rˈuokahˌalu/ (n)
appetito
  halu syödä ruokaa

ruokala /rˈuokala/ (n)
rosticceria
  lounasruoan tarjoiluun erikoistunut ruokapaikka, usein työpaikoilla

ruokalaji /rˈuokalˌajɪ/ (n)
piatto
  nimitys tietystä ruoasta, aterialla voi olla tarjolla useita eri ruokalajeja

ruokalappu /rˈuokalˌapːu/ (n)
bavaglino, bavaglio
  varsinkin pienille lapsille leuan alle ruokailun ajaksi kiinnitettävä, vaatteiden tahriintumista estävä, tavallisesti kankainen suojavaate

ruokalista /rˈuokalˌista/ (n)
menù
  luettelo ravintolan ruokavalikoimasta tai ruokalassa tarjolla olevista ruoista

ruokalusikka /rˈuokalusˌikːa/ (n)
cuchhiaio, cucchiaio da tavola
  suurehko lusikka, jota käytetään keiton, puuron tai liemen syömiseen

ruokapöytä /rˈuokapˌøytæ/ (n)
tavolo da pranzo
  pöytä, jonka ääressä syödään

ruokasali /rˈuokasˌalɪ/ (n)
sala da pranzo
  suurelle henkilömäärälle ruokailuun varattu huone

ruokasuola /rˈuokasˌuola/ (n)
sale da cucina
  ruoan maustamiseen ja säilömiseen käytettävä suola, joka on kemiallisesti natriumkloridia

ruokatorvi /rˈuokatˌorvɪ/ (n)
esofago
  nielusta mahalaukkuun johtava ruoansulatuskanavan osa

ruokavalio /rˈuokavˌalɪo/ (n)
dieta
  mitä joku yleensä syö tai käyttää ravintonaan; tietylle alueelle ominainen syöminen

ruokki /rˈuokːɪ/ (n)
alca
  edellisistä erityisesti -suvun ainoa laji () tai tämän yksilö

ruoko /rˈuoko/ (n)
canna
  heinäkasvisuvun (Phragmites) kasvi

ruokokerttunen /rˈuokokˌertːunen/ (n)
forapaglie
  kerttusiin kuuluva varpuslintu () tai sen yksilö, joka viihtyy kosteikoissa ja rannoilla, erityisesti laajoissa järviruovikoissa.

ruokosokeri /rˈuokosˌokerɪ/ (n)
zucchero di canna
  sokeriruo'osta saatava sokeri

ruoppaaja /rˈuopːaːja/ (n)
dragatore
  alus, jota käytetään ruoppaukseen

ruori /rˈuorɪ/ (n)
timone
  aluksen peräsimen tai potkurin asentoa halutun kulkusuunnan muuttamiseksi säätävä ohjauspyörä, jonka kehällä on usein kapuloita

ruoste /rˈuoste/ (n)
ruggine
  hapettunut eli oksidoitunut rauta

ruostenaama-aratti /rˈuostenˌaːmaˈaratːɪ/ (n)
pappagallo facciaruggine
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruostevahanokka /rˈuostevˌahanˌokːa/ (n)
astrilde groppone rosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruostua /rˈuostua/ (v)
ossidare
  Raudan tai teräksen hidasta muuttumista hauraaksi ruosteeksi hapen ja kosteuden vaikutuksesta.

ruostumaton teräs /rˈuostumaton tˈeræs/ (n)
acciaio inossidabile
  kromia ja toisinaan nikkeliä tai molybdeeniä sisältävä teräs, jota suojaa ruostumiselta kromioksidikerros

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (adj)
svedese
  Ruotsista peräisin oleva tai Ruotsiin liittyvä

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (n)
svedese
  pysyvästi Ruotsissa asuva henkilö

ruotsi /rˈuotsɪ/ (n)
svedese
  ruotsin kieli, pääosin Ruotsissa ja Suomessa puhuttava kieli; kielitunnus

ruotsinkielinen /rˈuotsɪŋkˌielɪnen/ (adj)
svedese
  ruotsin kieltä äidinkielenään puhuva.

rupi /rˈupɪ/ (n)
crosta
  haavasta vuotavasta tai ihottuman erittämästä nesteestä ihon pintaan muodostunut karstottuma.

rupikonna /rˈupɪkˌonna/ (n)
rospo
  Bufo bufo, ainoa Suomessa elävä konnalaji

rupla /rˈupla/ (n)
rublo
  Venäjän, Valko-Venäjän ja Transnistrian rahayksikkö, joka jakaantuu sataan kopeekkaan

rusetti /rˈusetːɪ/ (n)
farfalla
  miehen vaatekappale, joka muodostaa rusetin kaulan etupuolelle

rusina /rˈusɪna/ (n)
uvetta, zibibbo
  auringossa tai kuivurissa kuivattu viinirypäle

ruskea /rˈuskea/ (adj)
marrone, bruno
  väriltään ruskea

ruskea /rˈuskea/ (n)
marrone, bruno
  ruskea väri

ruskettua /rˈusketːˌua/ (v)
abbronzare
  (ihosta) muuttua tummemmaksi ultraviolettivalon (auringonvalon) vaikutuksesta; saada rusketus

rusketus /rˈusketus/ (n)
abbronzatura
  ihon tummuus, joka on seurausta (auringon) ultraviolettisäteilylle altistumisesta

ruskistaa /rˈuskɪstaː/ (v)
dorare
  kuumentaa ruoka-aineita siten, että niihin syntyy ruskea paistopinta

ruskoaratti /rˈuskoarˌatːɪ/ (n)
pappagallo fosco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskocelebesinmesikko /rˈuskosˌelebesˌinmesˌikːo/ (n)
succiamiele guancescure
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskomesikko /rˈuskomesˌikːo/ (n)
succiamiele disadorno
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskoraitakaija /rˈuskorˌaitakˌaija/ (n)
pappagallo tigrato modesto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruskosuomuaratti /rˈuskosˌuomuarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto pettobruno
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusokurkkumesikko /rˈusokˌurkːumesˌikːo/ (n)
succiamiele golarossiccia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusopääluri /rˈusopˌæːlurɪ/ (n)
lorichetto di Goldie
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusorintamesikko /rˈusorˌintamesˌikːo/ (n)
succiamiele bandarossiccia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rusto /rˈusto/ (n)
cartilagine
  rustosoluista muodostunutta verisuonetonta tukikudosta

rutenium /rˈutenium/ (n)
rutenio
  eräs alkuaine

rutherfordium /rˈutherfˌordium/ (n)
rutherfordio
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Rf ja järjestysluku 104

rutista /rˈutɪsta/ (v)
spiaccicarsi
  pitää matalahkoa karheaa ääntä

rutto /rˈutːo/ (n)
peste
  Yersinia pestis-bakteerin aiheuttama tarttuva tauti, joka leviää helposti epidemian lailla ja johtaa hoitamattomana usein kuolemaan

ruttojuuri /rˈutːojˌuːrɪ/ (n)
farfaraccio
  mikä tahansa ruttojuurten sukuun () kuuluva asterikasvilaji tai sellaisen yksilö

ruudullinen /rˈuːdullɪnen/ (adj)
scaccato
  sellainen, jossa on ruutuja

ruukku /rˈuːkːu/ (n)
anfora
  keraaminen, yläosasta avoin, tavallisesti pyöreänmallinen astia

ruuma /rˈuːma/ (n)
cala
  laivan kannen alainen lastitila

ruumiinavaus /rˈuːmɪːnavaus/ (n)
autopsia
  kuolleelle mahdollisten kuolinsyiden selvittämiseksi tehtävä ruumiin tutkimus, jonka suorittaa patologi, tai oikeuslääkäri kuolemansyyntutkijan pyynnöstä; joko lääketieteellinen ruumiinavaus tai oikeustieteellinen ruumiinavaus

ruumiinosa /rˈuːmɪːnˌosa/ (n)
parte del corpo
  ihmisen tai eläimen ruumiin rakenteellisesti erottuva osa

ruumiinrakenne /rˈuːmɪːnrakˌenne/ (n)
statura
  tietty tai tietynlainen ihmiskehon kokoonpano tai ilmiasu

ruumis /rˈuːmɪs/ (n)
cadavere, salma
  eläimen tai ihmisen kuollut keho, kalmo

ruumisarkku /rˈuːmɪsˌarkːu/ (n)
bara
  arkku, johon kuollut ruumis pannaan hautaamista varten

ruumishuone /rˈuːmɪshˌuone/ (n)
obitorio, camera mortuaria
  kylmä tila, joka on tarkoitettu vainajien säilyttämiseen ennen hautausta

ruuna /rˈuːna/ (n)
castrato, cavallo
  valakka, kuohittu ori

ruusu /rˈuːsu/ (n)
rosa
  ruusukasvien heimon kukkiva piikkivartinen pensas, ruusupensas
erisipela
  (lääketiede) rasvakudokseen ulottuva ihon syvä streptokokin aiheuttama bakteeri-infektio

ruusukaijanen /rˈuːsukˌaijanen/ (n)
inseparabile facciarosa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusukakadu /rˈuːsukˌakadu/ (n)
galah
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusuke /rˈuːsuke/ (n)
coccarda
  kukkaa muistuttava koriste

ruusukvartsi /rˈuːsukvˌartsɪ/ (n)
quarzo rosa
  väriltään punertava kvartsilaatu, joka ei nimestään huolimatta ole ruusunpunainen, vaan tavallisesti hiukan oranssiin vivahtavan vaaleanpunainen

ruusunmarja /rˈuːsunmˌarja/ (n)
cinorrodo
  ruusupensaan tuottama epähedelmä, mehevä kukkapohjus

ruusuposkiaratti /rˈuːsupˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
pappagallo facciarosa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ruusupuu /rˈuːsupuː/ (n)
palissandro
  eräiden Dalbergia- ja Jacaranda-sukuisten puiden puuaines

ruusuvesi /rˈuːsuvˌesɪ/ (n)
acqua di rose
  (kosmetiikka) ruusuöljyn ja tislatun veden seos, kosmeettinen puhdistusvesi ja hajuste

ruuta /rˈuːta/ (n)
ruta
  mikä tahansa ruutien suvun () kasvi

ruuti /rˈuːtɪ/ (n)
polvere da sparo
  mm. ammuksissa ja ilotulitteissa käytettävä räjähdyksenomaisesti palava aineseos

ruutu /rˈuːtu/ (n)
quadrato
  suorakaiteenmuotoinen pinnan osa; myös jokin rajattu alue tai ala, jonka muoto on muukin kuin neliö tai jopa määrittelemätön
vetro
  ikkunan lasi, ikkunaruutu

ruutukaappaus /rˈuːtukˌaːpːaus/ (n)
cattura immagine
  kuva, joka on otettu siitä mitä tietokoneen ruudulla tapahtuu juuri sillä hetkellä

ruuvi /rˈuːvɪ/ (n)
vite
  kierteinen kiinnitysväline, kone-elin, joka on usein valmistettu metallista

ruuvitaltta /rˈuːvɪtˌaltːa/ (n)
cacciavite
  ruuvien kiertämiseen käytettävä käsityökalu

ryhmä /rˈyhmæ/ (n)
gruppo
  joukko

ryhmäseksi /rˈyhmæsˌeksɪ/ (n)
sesso di gruppo
  seksiakti, jossa on mukana vähintään kolme henkilöä

ryhtyä /rˈyhtyæ/ (v)
mettersi
  (+ 3. inf. illatiivi) alkaa tehdä jtk, tarttua toimeen

ryhävalas /rˈyhævalas/ (n)
megattera
  (Megaptera novaeangliae), uurteisvalaiden heimoon kuuluva, oman sukunsa ainoa laji

rykmentti /rˈykmentːɪ/ (n)
reggimento
  klassisen kolmijaon mukainen joukkoyksikkö, joka sisältää vain yhden aselajin joukkoja, jalkaväessä kolme pataljoonaa

rynnäkkö /rˈynnækːø/ (n)
aggressione
  taistelijajoukon yhtäaikainen nopea tunkeutuminen lähitaistelua käyden vihollisryhmitykseen

rynnäkkökivääri /rˈynnækːˌøkɪvˌæːrɪ/ (n)
fucile d'assalto
  toisen maailmansodan jälkeen kehitetty jalkaväen perusaseeksi muodostunut itselataavaa kertatulta ja sarjatulta ampumaan kykenevä kivääri

rynnäkkötykki /rˈynnækːøtˌykːɪ/ (n)
cannone d'assalto
  jalkaväen tukitehtäviin tarkoitettu tela-alustainen ajoneuvo, jossa on suorasuuntaustykki usein kiinteässä tornissa

rypsiöljy /rˈypsɪˌøljy/ (n)
olio di colza
  öljy, joka on puristettu rypsistä

rypälemehu /rˈypælˌemehu/ (n)
mosto
  viinirypäleistä puristettu mehu, jota voidaan juoda sellaisenaan tai josta voidaan valmistaa viiniä

rypälepommi /rˈypælepˌommɪ/ (n)
bomba a grappolo
  lentopommi, joka sisältää pienempiä tytärpommeja, jotka pommi levittää kohteen yläpuolelle

rysty- /rˈysty/ (n)
rovescio
  käden selkäpuoleen eli rystysten puoleiseen osaan liittyvä

rytmihäiriö /rˈytmɪhˌæirɪø/ (n)
aritmia
  sydämen normaalin, säännöllisen rytmin häiriytyminen

ryömiä /rˈyømɪæ/ (v)
strisciare
  liikkua eteenpäin käsivoimin vartalo matalana maata vasten

ryöstää /rˈyøstæː/ (v)
rubare, derubare
  ottaa toiselta ilman laillista oikeutta uhkaamalla tai väkivalloin jotakin toiselle kuuluvaa tai toisen vastuulla olevaa

ryöstö /rˈyøstø/ (n)
rapina
  toisen omaisuuden varkaus väkivallan tai uhkauksen avulla

räjähdys /rˈæjæhdys/ (n)
esplosione
  pienessä tilassa tapahtuva nopea palaminen, josta vapautuu energiaa ja paineen nousu, joka aiheuttaa mahdollisesti paineaallon ja tuhoa

räjähtää /rˈæjæhtæː/ (v)
esplodere
  purkautua jostain sijainnista hyvin nopeasti sen välittömään ympäristöön
implodere
  painua kasaan räjähdysmäisesti

räjäytyskuva /rˈæjæytˌyskuva/ (n)
disegno esploso
  teknisen laitteen esitys, jossa sen osat on piirretty erilleen havainnollisuuden vuoksi

räkä /rˈækæ/ (n)
caccola
  nenän limakalvojen muodostama lima

räkättirastas /rˈækætːɪrˌastas/ (n)
cesena
  räksättävästä äänestään tunnistettava yleinen kookas varpuslintuihin kuuluva rastas ()

rämeikköaratti /rˈæmeikːˌøarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto panciacremisi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

rämeikkömesikko /rˈæmeikːˌømesˌikːo/ (n)
succiamiele pettobarrato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

räpylä /rˈæpylæ/ (n)
pinna
  sukeltajan jalkoihin kiinnitettävä uintiväline

rätvänä /rˈætvænæ/ (n)
cinquefoglia tormetilla
  Potentilla erecta, Etelä-Suomessa yleinen neliterälehtisin keltaisin kukin kukkiva ruusukasvi

räystäs /rˈæystæs/ (n)
gronda
  rakennuksen seinästä ulkoneva katon osa

räätäli /rˈæːtælɪ/ (n)
sarto
  vaatteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö, vaatturi

räätälöidä /rˈæːtælˌøidæ/ (v)
calibrare
  kustomoida, tehdä mittatilauksena

röntgenium /rˈøntɡenium/ (n)
roentgenio
  eräs alkuaine, kemiallinen merkki Rg

röntgenkuva /rˈøntɡeŋkˌuva/ (n)
radiografia
  kuva, joka on otettu käyttäen hyväksi röntgensäteitä

röyhelö /rˈøyhelø/ (n)
gala, ruche
  rypytetty koriste puvuissa

röyhtäistä /rˈøyhtæistæ/ (v)
ruttare
  päästää suolistokaasuja äänekkäästi ulos ruokatorvesta suun tai nenän kautta kerran

röyhtäys /rˈøyhtæys/ (n)
rutto#Italia
  kaasun pääseminen tai päästäminen ruokatorven kautta ulos ruoansulatuselimistöstä

rööki /rˈøːkɪ/ (n)
cicca
  savuke

saada /sˈaːda/ (v)
ricevere, avere
  olla annettavan tavaran tai idean kohde, ottaa vastaan, vastaanottaa; saada jotakin
potere
  olla lupa, voida

saaga /sˈaːɡa/ (n)
saga
  viikinkien sankariteoista ja henkilöistä kertova eeppinen kertomus

saago /sˈaːɡo/ (n)
sagù
  saagopalmun (Metroxylon sagu) ytimestä saatava tärkkelys

saalis /sˈaːlɪs/ (n)
bottino
  se, mikä on metsästämällä tai kalastamalla saatu

saamelainen /sˈaːmelˌainen/ (n)
lappone
  etniseltä syntyperältään Lapista oleva, saamelaisten jälkeläinen.

saapas /sˈaːpas/ (n)
stivale, scarpone
  umpinainen, pitkävartinen jalkine

saapua /sˈaːpua/ (v)
arrivare
  tulla perille

saapuminen /sˈaːpumɪnen/ (n)
arrivo
  tuleminen johonkin

saarelainen /sˈaːrelˌainen/ (n)
isolano
  saaren asukas

saari /sˈaːrɪ/ (n)
isola
  veden ympäröimä suurehko, kuitenkin mannerta pienempi maa-alue

saariryhmä /sˈaːrɪrˌyhmæ/ (n)
arcipelago
  ryhmä saaria, saarista muodostuva kokonaisuus; yleensä suppeampi alue kuin saaristo

saaristo /sˈaːrɪsto/ (n)
arcipelago
  laaja saarista koostuva alue merellä; yleensä laajemman alueen nimitys kuin saariryhmä

saarivaltio /sˈaːrɪvˌaltɪo/ (n)
stato insulare
  saaresta tai useista saarista muodostuva valtio

saarna /sˈaːrna/ (n)
predica, sermone
  papin jumalanpalveluksessa pitämä puhe

saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
predicatore
  henkilö, joka saarnaa

saarnastuoli /sˈaːrnastˌuolɪ/ (n)
pulpito
  kirkon etuosassa oleva katettu puhujakoroke, josta pidetään saarnoja

saarnata /sˈaːrnata/ (v)
predicare
  pitää saarna

saarni /sˈaːrnɪ/ (n)
frassino
  lehtosaarni, öljypuukasvien (Oleaceae) heimoon kuuluva lehtipuu (Fraxinus excelsior), jolla on suuret parillisesti kasvavat lehdet

saarto /sˈaːrto/ (n)
blocco
  kaupan, kulun, pääsyn tai toiminnan estäminen, taloussaarto

saastuttaa /sˈaːstutːaː/ (v)
inquinare
  päästää ympäristöön saasteita, esimerkiksi vesistöihin, meriin tai ilmaan

saatanallinen /sˈaːtanˌallɪnen/ (adj)
satanico
  (kirjaimellinen) Saatanaan liittyvä, Saatanasta lähtöisin oleva

saatavuus /sˈaːtavuːs/ (n)
disponibilità
  saatavilla oleminen

saatekirje /sˈaːtekˌirje/ (n)
lettera di presentazione
  lähetyksen mukaan liitettävä kirje

saavuttaa /sˈaːvutːaː/ (v)
raggiungere
  toteuttaa jokin pyrkimys tai päämäärä

saavutus /sˈaːvutus/ (n)
realizzazione
  aikaansaannos, tulos, johon on ylletty

sabotaasi /sˈabotˌaːsɪ/ (n)
sabotaggio
  vahingonteko, jolla pyritään poliittiseen tai sotilaalliseen tavoitteeseen vaikeuttamalla vastustajan toimintaa

sabotoida /sˈabotˌoida/ (v)
sabotare
  tuhota, tärvellä, vandalisoida

sacherkakku /sˈakherkˌakːu/ (n)
torta Sacher
  eräs suklaakuorrutteinen, aprikoositäytteinen kakku

sade /sˈade/ (n)
pioggia
  ilmakehässä olevan vesihöyryn tiivistymisestä seuraava luonnonilmiö, jossa tiivistymisen tulokset putoavat maahan; sade tulee vetenä, lumena tai rakeina ja välillä näiden yhdistelmänä

sademetsä /sˈademˌetsæ/ (n)
foresta pluviale
  trooppinen tai subtrooppinen, ympäri vuoden vihreä, tiheä ja runsaslajistoinen metsä

sademetsämaluri /sˈademˌetsæmˌalurɪ/ (n)
scricciolo fatato amabile
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sademäärä /sˈademˌæːræ/ (n)
acquazzone
  pinta-alayksikköä kohti tietyssä aikajaksossa kertynyt sade

sadetakki /sˈadetˌakːɪ/ (n)
impermeabile
  vettä läpäisemättömästä materiaalista valmistettu takki

sadevesi /sˈadevˌesɪ/ (n)
acqua piovana
  sateen mukana maahan tuleva vesi

sadismi /sˈadɪsmɪ/ (n)
sadismo
  nautinnon saaminen henkisen tai fyysisen kärsimyksen tuottamisesta toiselle osapuolelle

sadisti /sˈadɪstɪ/ (n)
sadico
  henkilö, joka saa itselleen mielihyvää kivun tunteen aiheuttamisesta toiselle ihmiselle tai eläimelle

sadomasokismi /sˈadomˌasokˌismɪ/ (n)
sadomasochismo
  seksuaalista toimintaa, johon liittyy leikittelyä valtasuhteilla, sitomista tai nauttimista kivusta tai muista voimakkaista tuntemuksista

sadonkorjuu /sˈadoŋkˌorjuː/ (n)
messe
  sadon, esim. viljasadon tai viinisadon talteenotto eli korjuun otto

safiiri /sˈafɪːrɪ/ (n)
zaffiro
  arvokas, yleensä sininen jalokivi

saha /sˈaha/ (n)
sega
  pitkittäisen litteän seläkkeen laitaan, yleensä edestakaista sahausliikettä varten, pyöreän litteän laikan reunaan, pyörivää sahausliikettä varten, tai ketjuun, kiertävää sahausliikettä varten, kiinnitettyjen peräkkäisten hammasmaisten terien leikkuuvoimaan perustuva kappaleen halkaisuun tai katkaisuun käytettävä työkalu
segheria
  sahalaitos, jossa puuta jalostetaan harjoittamalla sahaustoimintaa muun muassa sahaamalla lautoja, ja lankkuja

sahalaitainen /sˈahalˌaitainen/ (adj)
dentellato
  jonka laidassa on sahan hampaita muistuttavia ulokkeita
  jonka reunassa on sahan hampaita muistuttavia ulokkeita, joiden reunat ovat suorat

sahata /sˈahata/ (v)
segare
  leikata puuta tai muuta materiaalia sahaa käyttäen

sahelinvahanokka /sˈahelˌinvahanˌokːa/ (n)
astrilde becco di corallo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sahrami /sˈahramɪ/ (n)
zafferano
  maustesahramin kuivatuista emin luoteista jauhettu mauste ja väriaine

saintlucianamatsoni /sˈaintlusˌianamˌatsonɪ/ (n)
amazzone di Saint Lucia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saintvincentinamatsoni /sˈaintvɪnsˌentɪnamˌatsonɪ/ (n)
amazzone di Saint Vincent
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saippua /sˈaipːua/ (n)
sapone
  rasvahapon suoloja sisältävä pesuaine

saippuavaahto /sˈaipːuavˌaːhto/ (n)
schiuma di sapone
  saippuasta veteen sekoitettaessa syntyvä vaahto

sairaala /sˈairaːla/ (n)
ospedale, nosocomio
  laitos, jossa lääkärit, sairaanhoitajat ja muu hoitohenkilökunta auttavat potilaita pyrkimyksenään terveyden ylläpitäminen ja palauttaminen sekä sairauksien ehkäiseminen ja hoito

sairas /sˈairas/ (adj)
malato
  sellainen, joka ei ole terve, jolla on jokin fyysinen tai psyykkinen tauti tai sairaus; myös kasveista ja eläimistä

sairastua /sˈairastˌua/ (v)
ammalare
  tulla sairaaksi

sairaus /sˈairaus/ (n)
malattia
  tila, jossa ihmisen jokin osa ei toimi kuten pitäisi

sakaali /sˈakaːlɪ/ (n)
sciacallo
  jokin neljästä Canis-sukuun kuuluvasta koiraeläimestä

sakariini /sˈakarˌiːnɪ/ (n)
saccarina
  rikkiä ja typpeä sisältävä aromaattinen kaksoisrengas, vanhin tunnettu keinotekoinen makeutusaine

sakka /sˈakːa/ (n)
feccia
  nesteen pohjalle kasautunut epäpuhtaus

sakkaroosi /sˈakːarˌoːsɪ/ (n)
saccarosio
  glukoosista ja fruktoosista muodostuva disakkaridi, jota esiintyy mm. taloussokerissa

sakkeli /sˈakːelɪ/ (n)
anello con perno
  U:n tai hevosenkengän muotoinen metalliesine, jonka läpi menee avattava ruuvi. Sakkelia käytetään ketjujen kiinnittämiseen

sakki /sˈakːɪ/ (n)
genìa
  ryhmä, joukko ihmisiä

sakko /sˈakːo/ (n)
multa, ammenda
  rahallinen summa, jonka syylliseksi todetun tulee maksaa rangaistuksena rikoksesta tai sopimusrikkomuksesta

sakottaa /sˈakotːaː/ (v)
multare
  antaa sakko

sakramentti /sˈakramˌentːɪ/ (n)
sacramento
  kristinuskon pyhä toimitus

saksa /sˈaksa/ (n)
tedesco
  Keski-Euroopassa pääasiassa Saksassa ja Itävallassa sekä monessa muussa valtiossa puhuttava länsigermaaninen kieli (kielitunnus: de)

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (adj)
tedesco
  Saksasta peräisin oleva tai Saksaan liittyvä

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (n)
tedesco, tedesca
  pysyvästi Saksassa asuva henkilö

saksanhirvi /sˈaksanhˌirvɪ/ (n)
cervo nobile
  Keski-Euroopassa yleinen hirveä pienempi laji (Cervus elaphus)

saksanpaimenkoira /sˈaksampˌaimeŋkˌoira/ (n)
pastore tedesco
  käyttö- ja palveluskoirarotu

saksanpähkinä /sˈaksampˌæhkɪnæ/ (n)
noce
  saksanjalopähkinä, eräs jalopähkinöihin kuuluvaa puu (Juglans regia)

saksanturilas /sˈaksantˌurɪlas/ (n)
maggiolino
  eräs kovakuoriainen

sakset /sˈakset/ (n)
forbice, forbici
  kaksiteräinen saranallinen työkalu, jolla leikataan ohutta materiaalia hiertämällä teriä toisiaan vasten

saksi /sˈaksɪ/ (n)
chela
  (biologia) ravun eturaaja

saksofoni /sˈaksofˌonɪ/ (n)
sassofono
  puhallinsoitin, puu- ja vaskipuhaltimen välimuoto, jossa ääni synnytetään ruokolehden värähtelystä

saksofonisti /sˈaksofonˌistɪ/ (n)
sassofonista
  saksofonia soittava muusikko

salaatti /sˈalaːtːɪ/ (n)
insalata, lattuga
  lehtisalaatti, lehtevä, syötävä kasvis, asterikasveihin kuuluva yksi- tai kaksivuotinen kasvi, jota kasvatetaan lehtivihannekseksi
insalata
  kasviksista valmistettu kuumentamaton ruoka

salainen /sˈalainen/ (adj)
segreto
  sellainen, jonka olemassaolo, sijainti, sisältö, laatu tms. ei ole tiedossa

salaisuus /sˈalaisuːs/ (n)
segreto
  asia, jota ei kerrota tai saisi kertoa muille

salakka /sˈalakːa/ (n)
alborella, alburno
  makeassa vedessä ja murtovedessä elävä hopeankirkas särkikaloihin kuuluva parvikala ()

salakuljettaa /sˈalakˌuljetːaː/ (v)
contrabbandare
  harjoittaa salakuljetusta

salakuljettaja /sˈalakˌuljetːˌaja/ (n)
contrabbandiere
  henkilö, joka salakuljettaa tuotteita luvatta rajan yli

salakuljetus /sˈalakˌuljetus/ (n)
contrabbando
  hyödykkeiden tuominen luvatta rajan yli

salakuuntelu /sˈalakˌuːntelu/ (n)
intercettazione
  ulkopuoliselle tarkoittamattoman keskustelun kuunteleminen salaa

salaliitto /sˈalalˌiːtːo/ (n)
cospirazione
  useamman kuin yhden henkilön muodostama muilta piilossa pidettävä juoni, jolla pyritään saavuttamaan jokin päämäärä tarkoituksellisesti muiden siitä tietämättä; mukana voi olla useita keskenään yhteyttä pitäviä henkilöitä, sisältää tyypillisesti salaisia suunnitelmia ja tavoitteena jonkinlainen laiton tai haitallinen teko, jonka juonessa osalliset voivat yhdessä saavuttaa ilman, että muut saavat siitä koskaan tietää

salama /sˈalama/ (n)
fulmine, lampo
  luonnonilmiö, ukkosella tapahtuva sähkövarauksen purkaus ilmakehässä, joka tyypillisesti näkyy taivaalla välähtävänä valojuovana

salamatkustaja /sˈalamˌatkustˌaja/ (n)
passeggero clandestino
  luvatta matkalla mukana oleva matkustaja, jota myös jänikseksi kutsutaan

salametsästys /sˈalamˌetsæstys/ (n)
bracconaggio
  metsästyslain vastainen luvaton metsästys, salaa kaataminen

salametsästäjä /sˈalamˌetsæstˌæjæ/ (n)
bracconiere
  salametsästyksen harjoittaja

salami /sˈalamɪ/ (n)
salame
  ilmakuivaamalla kypsytetty italialaistyyppinen kestomakkara

salamurha /sˈalamˌurha/ (n)
assassinio
  poliittisista syistä tehty murha, joka suoritetaan väijyksistä ja jonka tekijä pyrkii pysymään salassa

salamurhaaja /sˈalamˌurhaːja/ (n)
assassina
  salamurhan tekijä tai sitä yrittänyt

salasana /sˈalasˌana/ (n)
parola chiave
  vain käyttäjän tuntema merkkijono, jolla varmennetaan käyttäjätunnuksen kanssa sisäänkirjauduttaessa esimerkiksi tietokoneen, verkkosivuston tai tietoverkon käyttöoikeus

salaus /sˈalaus/ (n)
cifratura
  se, miten jokin on salattu; salakirjoitus

sali /sˈalɪ/ (n)
sala
  suuri huonetila oleskelua, luennointia tai juhlatilaisuuksia varten

salibandy /sˈalɪbˌandy/ (n)
floorball
  eräs sisätiloissa mailoilla pelattava pallopeli

salkku /sˈalkːu/ (n)
valigia
  kahvallinen suorakulmion muotoinen kädessä kannettava laukku, joka soveltuu hyvin papereiden kuljettamiseen

salkkumorfi /sˈalkːumˌorfɪ/ (n)
parola macedonia, sincrasi
  semanttisesti kompleksinen morfi, joka edustaa kahta tai useampaa morfeemia

sallia /sˈallɪa/ (v)
permettere
  antaa lupa; antaa tehdä jotakin; suoda mahdollisuus

salmi /sˈalmɪ/ (n)
stretto
  kahden yhtä korkean tai lähes yhtä korkean vesialueen välinen kapeahko vesiyhteys

salmiakki /sˈalmɪˌakːɪ/ (n)
liquirizia salata
  salmiakinmakuinen musta, perinteisesti vinoneliön muotoinen makeinen

salomoninhaukka /sˈalomonˌinhaukːa/ (n)
astore bianconero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salomoninkakadu /sˈalomonˌiŋkakˌadu/ (n)
cacatua di Ducorps
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salomoninlurikki /sˈalomonˌinlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto della duchessa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

salonki /sˈaloŋkɪ/ (n)
salone
  sali, hieno seurusteluhuone, vastaanottohuone
  muotiliike, kampaamo tai kauneushoitola

salottisipuli /sˈalotːˌisɪpˌulɪ/ (n)
scalogno
  pitkulaisen soikea tai epäsäännöllisen muotoinen miedonmakuinen sipuli ()

salva /sˈalva/ (n)
unguento
  iholle levitettävä voide tai lääkeaine

samanaikainen /sˈamanˌaikainen/ (adj)
concomitante
  samaan aikaan oleva tai tapahtuva

samankaltaisuus /sˈamaŋkˌaltaisuːs/ (n)
similarità
  se, että on samankaltainen

samankeskinen /sˈamaŋkˌeskɪnen/ (adj)
concentrico
  sellainen, jossa tarkasteltavilla osilla on kaikilla yhteinen keskipiste

samarialainen /sˈamarˌialˌainen/ (adj)
samaritano
  Samariasta kotoisin oleva

samarium /sˈamarium/ (n)
samario
  eräs alkuaine

sambesinkaijanen /sˈambesˌiŋkaijanen/ (n)
inseparabile di Lilian
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sambialainen /sˈambɪalˌainen/ (adj)
zambiano
  Sambiasta peräisin oleva tai Sambiaan liittyvä

sambialainen /sˈambɪalˌainen/ (n)
zambiano
  pysyvästi Sambiassa asuva henkilö

sametti /sˈametːɪ/ (n)
velluto
  kangaslaatu, jossa on lyhyt ja tiheä nukkapinta

sammakko /sˈammakːo/ (n)
rana
  jokin aitosammakoihin (Ranidae) kuuluvasta noin 600 sammakkolajista

sammal /sˈammal/ (n)
muschio
  jokin rakenteeltaan yksinkertaisista ja pienikokoisista itiökasveista, joilla on hyvin pienet lehdet tai ei varsinaisia lehtiä lainkaan

sammaleläin /sˈammalelæin/ (n)
briozoo
  yhdyskuntia muodostavia vesieläimiä, jotka muodostavat sammalmaisen päällysteen pohjan kiviin

sammalkaijanen /sˈammalkˌaijanen/ (n)
pappagallo pigmeo capogiallo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sammuttaa /sˈammutːaː/ (v)
estinguere, spegnere
  saada sammumaan (tulesta)

samoa /sˈamoa/ (n)
samoano
  eräs pääasiassa Samoalla ja Amerikan Samoalla puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: sm, smo)

samoalainen /sˈamoalˌainen/ (adj)
samoana
  Samoaan, sen asukkaisiin tai samoan kieleen liittyvä

samoalainen /sˈamoalˌainen/ (n)
samoana
  Samoan asukas tai kansalainen

samoanlurikki /sˈamoˌanlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto capoblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

samogiitti /sˈamoɡˌiːtːɪ/ (n)
lingua samogizia
  liettuan kielen murre.

samoin /sˈamoin/ (adv)
altrettanto
  samalla tavalla

samovaari /sˈamovˌaːrɪ/ (n)
samovar
  venäläinen teenkeitin

sampaani /sˈampaːnɪ/ (n)
sampan
  itäaasialainen pienehkö jokivene, jota voidaan käyttää myös asuntona

sampi /sˈampɪ/ (n)
storione
  mikä tahansa sampien heimoon () kuuluva sampikalojen laji tai sen yksilö

sampoo /sˈampoː/ (n)
sciampo
  erityisesti hiusten pesemiseen tarkoitettu nestemäinen pesuaine, myös muu nestemäinen pesuaine

samppanja /sˈampːanja/ (n)
champagne
  Champagnen maakunnassa, Ranskassa tuotettu kuohuviini

samum /sˈamum/ (n)
simun
  Pohjois-Afrikassa ja Etu-Aasiassa autiomaasta kesäaikaan puhaltava kuiva, hyvin kuuma tuuli

sana /sˈana/ (n)
parola, termine, vocabolo
  kielen pienin mahdollinen verbaalinen tai joskus miiminen ilmausyksikkö, jolla on itsenäinen merkitys. Sana koostuu äänteistä tai ilmeistä ja viittomista. Muistiin merkitty sana muodostuu kirjoitusmerkeistä.
parola
  sanottu asia tai julistus; viesti
  lupaus
  suorittimen yhdellä kertaa käsittelemä datamäärä

sanajuuri /sˈanajˌuːrɪ/ (n)
radice
  juuri, juurimorfi: morfi, joka on vartalon minimaalinen perusosa ja edustaa lekseemiä.

sanakirja /sˈanakˌirja/ (n)
dizionario, vocabolario
  tietosanakirjan kaltainen hakuteos, jossa hakusanat ja artikkelit käsittelevät sanojen kuvaamien asioiden sijasta sanoja itseään kielen osasina

sanaluokka /sˈanalˌuokːa/ (n)
parte del discorso
  sanojen luokittelukeino eri kielten kieliopeissa

sananlasku /sˈananlˌasku/ (n)
proverbio
  usein kansan suusta kuultu vertauskuvalliseen muotoon puettu lyhyt mietelmä

sanasto /sˈanasto/ (n)
vocabolario
  kieleen kuuluvat sanat

sanaton /sˈanaton/ (adj)
senza parola
  sellainen, joka ei tiedä mitä sanoa

sanavarasto /sˈanavarˌasto/ (n)
vocabolario
  henkilön tietämyspiiriin kuuluvien ja hallitsemien yksittäisten sanojen muodostama semanttinen kokonaisuus

sancristobalinmesikko /sˈankrɪstˌobalˌinmesˌikːo/ (n)
succiamiele di San Cristobal
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sandaali /sˈandaːlɪ/ (n)
sandalo
  erityisesti jalkapohjaa suojaava päältä avoin jalkine, jota jalkaterän päältä kulkevat hihnat pitävät paikoillaan

sandinisti /sˈandɪnˌistɪ/ (n)
sandinista
  Nicaraguan vastarintaliikkeen jäsen

sanella /sˈanella/ (v)
dettare
  päättää itsevaltaisesti jstak

sanelu /sˈanelu/ (n)
dettato
  saneleminen

sangihenriippukaija /sˈaŋŋɪhˌenrɪːpːukˌaija/ (n)
pappagallo acrobata di Sangihe
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

saniainen /sˈanɪˌainen/ (n)
felce
  mikä tahansa saniaisten alakaareen () kuuluva sanikkaisten laji tai sellaisen yksilö

sankari /sˈaŋkarɪ/ (n)
eroe
  urheita tekoja tekevä henkilö, jota ihaillaan

sanktio /sˈaŋktɪo/ (n)
sanzione
  rangaistus

sanoa /sˈanoa/ (v)
dire
  puhua, lausua ääneen, kommunikoida lähinnä suullisessa muodossa

sanoitus /sˈanoitus/ (n)
parola, testo
  laulun tai muun musiikkiesityksen lyriikka

sanoma /sˈanoma/ (n)
messaggio
  jonkin välittämä viesti tai uutinen

sanomalehti /sˈanomalˌehtɪ/ (n)
giornale
  säännöllisesti, yleensä päivittäin vähintään arkipäivinä ilmestyvä uutisjulkaisu

sanonta /sˈanonta/ (n)
detto
  vakiintunut ilmaus, fraasi

sanskriitti /sˈanskrɪːtːɪ/ (n)
sanscrito
  (kielitiede) indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: sa), kirjakielenä käytetty Intian klassinen sivistyskieli, suositeltu kirjoitusasu: sanskrit

santamartanaratti /sˈantamˌartanarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto di Santa Marta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

santapaperi /sˈantapˌaperɪ/ (n)
carta vetrata
  hiekkapaperi

santarmi /sˈantarmɪ/ (n)
gendarme
  joissakin maissa poliisia vastaava viranomainen tai sen osa

sapatti /sˈapatːɪ/ (n)
shabbat
  juutalaisten lepopäivä, jota vietetään lauantaina, juutalaisen kalenterin mukaan viikon viimeisenä päivänä

saponiini /sˈaponˌiːnɪ/ (n)
saponina
  mikä tahansa saponiinien ryhmään kuuluva glykosidi

sappi /sˈapːɪ/ (n)
fiele
  sappineste, tummanvihreästä kellertävään, tahmea ja kitkeränmakuinen maksan erittämä ruoansulatukseen liittyvä neste

sappikivi /sˈapːɪkˌivɪ/ (n)
calcolosi biliare
  sappirakkoon muodostunut ylimääräinen mineraaleista koostuva kappale

sappirakko /sˈapːɪrˌakːo/ (n)
cistifellea
  (anatomia) maksaan kiinnittynyt sappea väkevöivä elin, pussimainen säiliö

sappitatti /sˈapːɪtˌatːɪ/ (n)
falso porcino
  myrkytön, mutta poikkeuksellisen pahan makuinen sieni (Tylopilus felleus)

sara /sˈara/ (n)
carice
  sarojen () suvun kasvi; jäykkälehtinen, karkeaa heinää muistuttava kosteikkokasvi, jonka varsi on kolmikulmainen ja kukinnot tähkiä tai erilaisia kerrannaiskukintoja

sarabande /sˈarabˌande/ (n)
sarabanda
  hidastempoinen espanjalainen seuratanssi 1500-luvulta

sarake /sˈarake/ (n)
colonna
  kapeahko pystyviivoin rajattu tilikirjan sivun, taulukon, lomakkeen tms. osa, tarpeellisen palstajaon yksikkö

sarana /sˈarana/ (n)
cerniera
  kiertymisen mahdollistava kiinnike

saraseeni /sˈarasˌeːnɪ/ (n)
saraceno
  keskiaikainen nimitys muslimeille

sardelli /sˈardellɪ/ (n)
acciuga
  eräs sillikaloihin kuuluva pienikokoinen kalalaji () tai sen yksilö

sardi /sˈardɪ/ (n)
sardo
  (kielitiede) sardin kieli, Sardiniassa puhuttava vanha eteläromaaninen kieli (kielitunnus: sc).

sardiini /sˈardɪːnɪ/ (n)
sarda
  öljyyn säilöttyjen kalasäilykkeiden kauppanimi

sarja /sˈarja/ (n)
serie
  toisiinsa liittyvistä osista muodostuva kokonaisuus, toistojono

sarjakuva /sˈarjakˌuva/ (n)
fumetto
  joukko perättäin esitettyjä piirrettyjä kuvia, jotka muodostavat yhtenäisen tarinan

sarjamurhaaja /sˈarjamˌurhaːja/ (n)
assassina seriale
  useisiin samatapaisiin surmatöihin syyllistynyt henkirikoksen tekijä

sarkasmi /sˈarkasmɪ/ (n)
sarcasmo
  pureva iva; kyynisen ivallinen ilmaisukeino, joka on satiiria vahvempi

sarkastinen /sˈarkastɪnen/ (adj)
sarcastico
  (purevan) ivallinen

sarkofagi /sˈarkofˌaɡɪ/ (n)
sarcofagi, sarcofago
  yleensä kivestä tehty säiliö ruumiille tai ruumisarkulle

sarkooma /sˈarkoːma/ (n)
sarcoma
  tukikudossyövän yleisnimitys

sarveiskalvo /sˈarveiskˌalvo/ (n)
cornea
  silmämunan etumainen, läpinäkyvä ja verisuoneton osa.

sarvekas /sˈarvekas/ (adj)
cornuto
  sellainen jolla on sarvi tai sarvet; sarvellinen

sarvi /sˈarvɪ/ (n)
corno
  sorkkaeläimillä päästä kasvava luurakenne, jota ne käyttävät tavallisesti taisteluvälineenä. Onttosarvisten sarvissa on pysyvä luuydin, tohlo, jota sarveituppi ympäröi. Varsinaisia sarvia on vain sorkkaeläimillä. Monien muiden eläinlajien vastaavasta pään rakenteesta käytetään samaa nimeä.

sarvikuono /sˈarvɪkˌuono/ (n)
rinoceronte
  Kavioeläimien (Rhinocerotidae)-heimoon kuuluvia eläimiä, joita elää kaksi lajia Afrikassa ja kolme Aasiassa

sarvipöllökehrääjä /sˈarvɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana della Sonda
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sarvivalas /sˈarvɪvalas/ (n)
narvalo
  pohjoisilla merialueilla, pääasiassa pohjoisen napapiirin pohjoispuolella, elävä valaslaji (Monodon monoceros)

sataa /sˈataː/ (v)
piovere
  luonnonilmiö, jossa vettä tippuu pilvistä maahan

sataa lunta /sˈataː lˈunta/ (v)
nevicare
  pudota pilvistä lunta maahan

satakerta /sˈatakˌerta/ (n)
centopelle
  yksi märehtijöiden etumahoista

satakieli /sˈatakˌielɪ/ (n)
usignolo
  mikä hyvänsä satakielten sukuun () kuuluva lintu

satama /sˈatama/ (n)
porto
  paikka, jossa laivoja tai veneitä on ankkurissa tai laituriin kiinnitettynä purkamista ja lastausta varten

sateenkaari /sˈateːŋkˌaːrɪ/ (n)
arcobaleno, iride
  ilmakehän optinen ilmiö, jossa sadepisarat hajoittavat auringon valon spektriksi

sateenkaarikaija /sˈateːŋkˌaːrɪkˌaija/ (n)
pappagallo capirosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sateenkaariluri /sˈateːŋkˌaːrɪlˌurɪ/ (n)
lorichetto arcobaleno
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sateenvarjo /sˈateːnvˌarjo/ (n)
ombrello
  kädessä pidettävä, taitettava, kankainen suoja sadetta vastaan

sateinen /sˈateinen/ (adj)
piovoso
  märkä, sataa paljon

satelliitti /sˈatellˌiːtːɪ/ (n)
satellite
  kappale, joka kiertää toista taivaankappaletta; kiertolainen

satiainen /sˈatɪˌainen/ (n)
pidocchio del pube, piattola
  pääasiassa häpykarvoituksessa elävä ihmistäiden heimoon kuuluva täiden laji () tai sen yksilö

satiiri /sˈatɪːrɪ/ (n)
satira
  ilmaisukeino, jota käytetään huvittamaan lukijaa ja samalla kritisoimaan ajan ilmapiiriä ja ihmistä; ironiaa vahvempi ilmaisukeino

sato /sˈato/ (n)
raccolto
  pellolla, puutarhassa tai muualla viljeltyjen kasvien tuotto yhden kauden ajalta

satraappi /sˈatraːpːɪ/ (n)
satrapo
  muinaisen Persian maakunnan kuvernöörin arvonimi

satu /sˈatu/ (n)
fiaba favola, favola
  sepitetty tarina tai kertomus

satukirja /sˈatukˌirja/ (n)
libro di fiabe
  satuja kokoava teos

satula /sˈatula/ (n)
sella, sellino
  hevosen (tai aasin tai kamelin) selkään laitettava, yleensä nahkainen, istuinalusta
  polkupyörän tai moottoripyörän istuin
  teuraseläimen selän takaosa

satulaseppä /sˈatulasˌepːæ/ (n)
sellaio
  satuloita ja muita hevosvarusteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö

satunnainen /sˈatunnˌainen/ (adj)
a caso
  sellainen, joka esiintyy tai tapahtuu sattumalta, silloin tällöin tapahtuva, ajoittainen, sporadinen; tilapäisesti tarvittava, väliaikainen

saukko /sˈaukːo/ (n)
lontra
  saukkojen heimon näätäeläin ()

sauma /sˈauma/ (n)
cucitura
  (tekstiili) hyötyommel, jolla ommeltavat kappaleet liitetään

sauna /sˈauna/ (n)
sauna
  pieni huone tai rakennus, jossa otetaan löylyä ja peseydytään

saunoa /sˈaunoa/ (v)
fare la sauna
  kylpeä saunassa

sauva /sˈauva/ (n)
bastone
  poikkileikkaukseltaan pyöreä, kepin tai tai tangon muotoinen puinen, lasinen, metallinen tms. liki tasapaksu esine

sauvasolu /sˈauvasˌolu/ (n)
bastoncello
  verkkokalvon solu, joka on hyödyllisempi himmeässä valossa

savanni /sˈavannɪ/ (n)
savana
  ruohikkoinen ekosysteemi trooppisella alueella

savanniara /sˈavannˌiara/ (n)
ara panciarossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savanniaratti /sˈavannˌiarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto golabruna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savannikaijanen /sˈavannɪkˌaijanen/ (n)
inseparabile testarossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savanniparatiisikaija /sˈavannˌiparatˌiːsɪkˌaija/ (n)
pappagallo gropparossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savannivahanokka /sˈavannˌivahanˌokːa/ (n)
astrilde guancia arancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

savenvalaja /sˈavenvˌalaja/ (n)
vasaia, vasaio
  muinaisista ajoista periytyvä käsityöläisammatti, jonka harjoittaja tavallisesti käsillään muokkaa savesta erilaisia käyttö- ja taide-esineitä, jotka valmistuksen loppuvaiheessa poltetaan uunissa käyttöä ja aikaa kestäviksi

savi /sˈavɪ/ (n)
argilla, creta
  hienorakeinen epäorgaaninen maalaji

savu /sˈavu/ (n)
fumo
  aineen palaessa muodostuneiden kaasujen, palokaasujen seos, yleensä sen näkyvä osa

savuke /sˈavuke/ (n)
sigaretta
  hienonnettua tupakkaa sisältävä, ohuella paperilla kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

savupiippu /sˈavupˌiːpːu/ (n)
camino
  talon tulisijan hormin se osa, joka ulottuu ulkokaton yläpuolelle
  teollisuuslaitoksen tai voimalaitoksen tornimainen rakenne, jonka tarkoituksena on levittää palokaasut kauemmas ja laajemmalle alueelle

savustaa /sˈavustaː/ (v)
affumare
  säilöä ruokaa savun avulla

seaborgium /sˈeabˌorɡium/ (n)
seaborgio
  synteettinen radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa

sedilji /sˈedɪljɪ/ (n)
cediglia
  (tarke) alapuolinen koukku, kirjaimen alle kirjoitettava tarke, joka näyttää vasemmalle suunnatulta koukulta: [ ¸ ], esimerkiksi liivin kirjaimissa ḑ ja ţ

seemiläinen /sˈeːmɪlˌæinen/ (n)
semita
  eräiden Etu-Aasialaisten kieliryhmien (mm. hebrea, arabia) puhuja

seepia /sˈeːpɪa/ (n)
seppia
  Atlantilla ja Välimeressä esiintyvä mustekalalaji ()

seepra /sˈeːpra/ (n)
zebra
  yleisnimi Afrikassa elävälle hevosen sukuiselle mustavalkoraidalliselle kavioeläimelle, jota on kolme lajia: aroseepra, vuoriseepra ja grevynseepra.

seeprapeippo /sˈeːprapˌeipːo/ (n)
diamante mandarino
  (eläintiede) häkkilintuna suosittu pieni kirkasvärinen loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu

seesami /sˈeːsamɪ/ (n)
sesamo
  Afrikasta kotoisin oleva yksivuotinen yrtti (Sesamum indicum)

segno /sˈeɡno/ (n)
segno
  toistokohdan alkua ilmaiseva merkki

seikkailu /sˈeikːailu/ (n)
avventura
  mielenkiintoinen tai jännittävä matka tai tapahtuma

seimi /sˈeimɪ/ (n)
presepe
  eläinten syöttökaukalo

seinä /sˈeinæ/ (n)
muro, parete
  rakennusten tiloja jakava pystysuora rakenneosa

seinäkello /sˈeinækˌello/ (n)
pendola
  seinällä pidettävä kello

seinävaate /sˈeinævˌaːte/ (n)
arazzo
  kuvioitu, monesti paksuhko seinällä pidettävä ryijy, gobeliini, raanu tai kangas

seipi /sˈeipɪ/ (n)
leucisco
  (Leuciscus leuciscus) makeassa vedessä ja murtovedessä elävä särkikala

seireeni /sˈeireːnɪ/ (n)
sirena
  kreikkalaisessa mytologiassa saarilla elävä naispuolinen olento, jonka ulkomuoto on ihmisen ja lintujen sekoitus ja joka laulullaan houkuttelee ohikulkevia merenkävijöitä tuhoon

seismologia /sˈeismolˌoɡɪa/ (n)
sismologia
  tieteen ala, joka tutkii maanjäristyksiä ja maan läpi kulkevia aaltoliikkeitä

seismometri /sˈeismomˌetrɪ/ (n)
sismometro
  maanjäristysanturi

seisoa /sˈeisoa/ (v)
stare in piedi
  seistä, olla pystyssä
stare ritto
  olla erektiossa
essere fermo
  olla pysähdyksissä, liikkumaton

seiväs /sˈeivæs/ (n)
asta
  seiväshypyssä käytetty urheiluväline, joskus hyppyseiväs

seiväshyppy /sˈeivæshˌypːy/ (n)
salto con l'asta
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli seivästä apuna käyttäen

seiväshyppääjä /sˈeivæshˌypːæːjæ/ (n)
astista
  urheilija joka harjoittaa seiväshyppyä

seivästää /sˈeivæstæː/ (v)
impalare
  tappaa lävistämällä seipäällä

sekasorto /sˈekasˌorto/ (n)
caos
  kaaos; olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys

sekauinti /sˈekauˌintɪ/ (n)
misto
  kilpauinnissa laji, jossa kilpailija ui neljä yhtä pitkää osuutta käyttäen kullakin yhtä muista neljästä uintilajista; lajien keskinäinen järjestys on etukäteen määrätty säännöissä

sekki /sˈekːɪ/ (n)
assegno
  paperinen maksuväline, jonka saaja käy lunastamassa sille kirjoitetun summan pankissa

sekoitettu /sˈekoitˌetːu/ (adj)
misto
  sekaisin laitettu tai saatettu

sekoittaa /sˈekoitːaː/ (v)
mescolare, mischiare
  panna sekaisin niin, että osasia ei voi erottaa toisistaan; yhdistää keskenään; laittaa osaset satunnaiseen järjestykseen; tehdä liikettä, joka muistuttaa sekaisin panevaa liikettä

seksi /sˈeksɪ/ (n)
sesso
  sukupuolinen toiminta, seksuaalinen kanssakäyminen, sukupuoliyhdyntä

seksikäs /sˈeksɪkæs/ (adj)
sexy
  jolla on seksuaalista viehätysvoimaa (naisista ja miehistä)

seksilelu /sˈeksɪlˌelu/ (n)
giocattolo sessuale
  väline seksuaalisen nautinnon tuottamiseen

seksismi /sˈeksɪsmɪ/ (n)
sessismo
  katsantokanta, joka korostaa sukupuolten välisiä eroja ja niihin perustuvaa sukupuolten eriarvoisuutta; sukupuolten tasa-arvon kiistäminen; huomion kiinnittäminen miesten ja naisten eroavaisuuksiin tai se ettei pidä toista sukupuolta yhtä hyvänä jossain tai edistää ajatusta jonka mukaan sukupuolten vahvuudet ovat eri asioissa

seksisti /sˈeksɪstɪ/ (n)
sessista
  henkilö, joka ajattelee seksismin mukaisesti; seksismin kannattaja; henkilö, joka syrjii sukupuolen perusteella

seksiturismi /sˈeksɪturˌismɪ/ (n)
turismo sessuale
  turismi, johon liittyy paikallisten prostituoitujen käyttöä

seksologi /sˈeksolˌoɡɪ/ (n)
sessuologa
  seksologian tutkija, seksologian asiantuntija

seksologia /sˈeksolˌoɡɪa/ (n)
sessuologia
  seksuaalisuutta tutkiva tieteenala

seksuaalinen /sˈeksuˌaːlɪnen/ (adj)
sessuale
  seksuaalisuuteen liittyvä, sukupuolinen

seksuaalinen häirintä /sˈeksuˌaːlɪnen hˈæirɪntæ/ (n)
molestia sessuale
  rikos, johon syyllistyy se, joka kohdistaa toiseen seksuaalisväritteistä käyttäytymistä, johon tämä ei ole antanut hyväksyntäänsä ja jonka tämä kokee vastenmielisenä; tuomittavuus edellyttää tahallisuutta

seksuaalinen suuntautuminen /sˈeksuˌaːlɪnen sˈuːntautˌumɪnen/ (n)
orientamento sessuale
  muuttumattomaksi ajateltu seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen joko miehiin tai naisiin tai molempiin

seksuaalisesti /sˈeksuˌaːlɪsˌestɪ/ (adv)
sessualmente
  seksuaalisella tavalla

seksuaalisuus /sˈeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
sessualità
  seksualiteetti, sukupuolivietti ja siihen liittyvä käyttäytyminen ja tunteet

sekulaarinen /sˈekulˌaːrɪnen/ (adj)
secolare
  maallinen, ei-kirkollinen

sekunti /sˈekuntɪ/ (n)
secondo
  minuutin 60. osa; ajan SI-järjestelmän mukainen perusyksikkö (tunnus s), jonka määritelmä fysiikassa on: 9 192 631 770 kertaa sellaisen säteilyn jaksonaika, joka vastaa Cs-133-atomin siirtymää perustilan ylihienorakenteen kahden energiatason välillä
  hetki
  länsimaisessa säveljärjestelmässä yhden sävelaskeleen väli, intervalli

selata /sˈelata/ (v)
sfogliare
  käydä nide summittaisesti läpi, esimerkiksi etsien jotain tiettyä tai katsoen vain kuvat

seleeni /sˈeleːnɪ/ (n)
selenio
  alkuaine, jolla on kaksi allotrooppista muotoa, myrkyllinen epämetalli tai metallinen "harmaa seleeni"

selibaatti /sˈelɪbˌaːtːɪ/ (n)
celibato#Italia, celibato
  pidättäytyminen avioliitosta

selittäminen /sˈelɪtːˌæmɪnen/ (n)
chiarificazione
  selityksen antaminen

selitys /sˈelɪtys/ (n)
descrizione, spiegazione
  yksinkertainen, ymmärrettävä selvitys jostain tapahtumasta tai tekstistä

selkeys /sˈelkeys/ (n)
chiarezza
  se, että on selkeä

selkä /sˈelkæ/ (n)
schiena, dorso
  ruumiin takaosa pakaroiden ja niskan välissä

selkäevä /sˈelkæˌevæ/ (n)
pinna dorsale
  (anatomia) kalan tai valaan selän suurin evä

selkäjänne /sˈelkæjˌænne/ (n)
notocorda
  selkäjänteisillä suolen ja selkäytimen välissä sijaitseva rustomainen, jaokkeeton ja kimmoisa tukielin

selkärangaton /sˈelkærˌaŋŋaton/ (adj)
invertebrato
  sellainen, jolla ei ole selkärankaa
spina dorsale
  periaatteeton, heikkoluonteinen

selkäranka /sˈelkærˌaŋka/ (n)
dorsale
  selkärankaisen eliön kehon luusta rakentunut ylävartalon tuki

selkärankainen /sˈelkærˌaŋkainen/ (adj)
vertebrato
  sellainen, jolla on selkäranka

selkärankainen /sˈelkærˌaŋkainen/ (n)
vertebrato
  selkärankainen eläin

selkäydin /sˈelkæydɪn/ (n)
midollo spinale
  selkärangan sisällä suojaisassa putkessa sijaitseva hermoston osa

sellakka /sˈellakːa/ (n)
gommalacca
  Kerria lacca -hyönteislajin naarasyksilöiden erittämä hartsi, jota voidaan käyttää monin tavoin varsinkin pintakäsittelyaineena eri materiaaleille ja jopa elintarvikkeille

selleri /sˈellerɪ/ (n)
sedano
  ruokaselleri, , eurooppalainen monimuotoinen viljelyskasvi, josta meillä kasvatetaan juureksena käytettävää mukulaselleriä ja salaatteihin soveltuvaa lehtiselleriä

sello /sˈello/ (n)
violoncello
  toiseksi matalaäänisin perinteiseen sinfoniaorkesteriin kuuluva jousisoitin

sellofaani /sˈellofˌaːnɪ/ (n)
cellofan
  yleensä kirkas, läpinäkyvä, usein paketointiin käytettävä, vähän joustava selluloosasta valmistettava materiaali

sellokonsertto /sˈellokˌonsertːo/ (n)
concerto violoncello
  konsertto sellolle ja orkesterille

selluloosa /sˈellulˌoːsa/ (n)
cellulosa
  pitkäketjuinen glukoosimolekyyleistä koostuva hiilihydraatti, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä

selootti /sˈeloːtːɪ/ (n)
zelota
  Raamatussa mainitun, roomalaisia vastustaneen juutalaisen ryhmittymän jäsen

selventää /sˈelventæː/ (v)
chiarificare
  tehdä selvemmäksi, ymmärrettävämmäksi

selvästi /sˈelvæstɪ/ (adv)
chiaramente
  hyvin erottuvasti, tarkasti
  merkittävässä määrin, huomattavasti

sementti /sˈementːɪ/ (n)
cemento
  kalkkikivestä valmistettu rakennusmassa joka veteen sekoitettuna kovettuu ilmassa, käytetään laastina ja betonin valmistukseen

seminaari /sˈemɪnˌaːrɪ/ (n)
seminario
  esitelmistä ja keskustelusta koostuva tilaisuus; esitelmien sarja
  pappien koulutuslaitos

semiologia /sˈemɪˌoloɡˌia/ (n)
semiologia
  semiotiikka

semioottinen /sˈemɪˌoːtːɪnen/ (adj)
semiotico
  semiotiikkaan liittyvä

semiotiikka /sˈemɪotˌiːkːa/ (n)
semiotica
  merkkioppi; filosofinen suuntaus, joka tutkii kaikenlaisten merkkien merkitystä, syntaksia eli yhdistelysääntöjä ja pragmatiikkaa eli tilannekohtaista merkitystä ja käyttöä

senaatti /sˈenaːtːɪ/ (n)
senato
  valtion hallintoelin; parlamentin ylähuone

sensuuri /sˈensuːrɪ/ (n)
censura
  valtion ennakkotarkastus painotuotteille ja muulle medialle

sentrifugi /sˈentrɪfˌuɡɪ/ (n)
centrifuga
  laite joka erottaa liuoksesta eritiheyksiset aineosat keskipakoisvoiman avulla pyörimisliikkeellä

sentti /sˈentːɪ/ (n)
centesimo
  joidenkin rahayksikköjen sadasosa

senttimetri /sˈentːɪmˌetrɪ/ (n)
centimetro
  metrin sadasosa, tunnus cm

separatisti /sˈeparatˌistɪ/ (n)
separatista
  itsenäisyyttä itsehallinnolliselle alueelle hakevan liikkeen tai järjestön jäsen tai sellaisen alueen itsenäistymistä tavoitteleva, separatismin kannattaja

sepelara /sˈepelˌara/ (n)
ara dal collare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sepelkaijanen /sˈepelkˌaijanen/ (n)
inseparabile dal collare nero
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sepelvaltimo /sˈepelvˌaltɪmo/ (n)
arteria coronaria
  sydämen verisuoni (arteria coronaria), joka kuljettaa verta ja sen sisältämää happea ja ravintoaineita sydänlihaksen soluille

sepelvaltimotauti /sˈepelvˌaltɪmotˌautɪ/ (n)
coronaropatia
  sydämen pinnalla sijaitsevien sepelvaltimoiden ahtautuminen

sepivä /sˈepɪvæ/ (adj)
amplessicaule
  sellainen, joka kasvaa kasvin varren ympärillä suoraan ilman, että välissä on ruotia

seppä /sˈepːæ/ (n)
fabbro
  metallista esineitä takoen tai valaen valmistava käsityöläinen

sepsis /sˈepsɪs/ (n)
setticemia
  verenmyrkytys, yleisinfektio

serafi /sˈerafɪ/ (n)
serafino
  Vanhassa testamentissa mainittuja kuusisiipisiä enkeleitä

seraminluri /sˈeramˌinlurɪ/ (n)
lori guanceblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

serbia /sˈerbɪa/ (n)
serbo
  serbian kieli (kielitunnus: sr), indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli

serbiankielinen /sˈerbɪˌaŋkielɪnen/ (adj)
serbo
  (kielitiede) serbian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  serbiaksi esitetty tai tapahtuva, serbian kielellä oleva.

serbokroaatti /sˈerbokroˌaːtːɪ/ (n)
serbocroato
  indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli, jota puhutaan Serbiassa, Kroatiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa ja Montenegrossa. (Kielitunnus= sh)

seremoniallinen /sˈeremˌonɪˌallɪnen/ (adj)
cerimoniale
  seremonian mukainen, juhlallinen ja muodollinen

serenadi /sˈerenˌadɪ/ (n)
serenata
  laulaen tai soittaen esitetty lemmentervehdys (usein illalla rakastetun ikkunan alla)

serendipisyys /sˈerendˌipɪsyːs/ (n)
serendipità
  sattumalta tapahtunut oivallus; onnenpotku, sattumalta uuteen keksintöön tai löydökseen johtava havainto

seriffi /sˈerɪffɪ/ (n)
sceriffo
  paikallinen, yleensä piirikunnan alueen vaalilla valittu poliisitointa hoitava viranomainen Yhdysvalloissa

serkku /sˈerkːu/ (n)
cugino, cugina
  isän tai äidin sisaren tai veljen lapsi

serotoniini /sˈerotonˌiːnɪ/ (n)
serotonina
  eräs keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. mielialaan

serpentiniitti /sˈerpentɪnˌiːtːɪ/ (n)
serpentinite
  eräs metamorfinen kivilaji

servaali /sˈervaːlɪ/ (n)
gattopardo
  eräs pitkäkoipinen afrikkalainen kissaeläin ()

sessiili /sˈessɪːlɪ/ (adj)
sessile
  alustaansa pysyvästi kiinnittynyt, paikoillaan kasvava

seteli /sˈetelɪ/ (n)
banconota
  yksittäinen paperinen tai joskus muovinen maksuväline tiettyä valuuttaa, seteliraha; myös alennus- tai muusta lipukkeesta

setelirahoitus /sˈetelˌirahˌoitus/ (n)
alleggerimento quantitativo
  rahapoliittinen toimenpide, jossa keskuspankki rahoittaa valtiota uutta rahaa luomalla ja keskuspankin taseeseen päätyy valtion velkakirjoja; toimenpiteen tarkoituksena on saada rahavaranto kasvamaan ja alentaa korkotasoa nollaa matalammaksi, esimerkiksi -3 prosenttiin

setri /sˈetrɪ/ (n)
cedro
  mäntykasveihin kuuluvia havupuita ()

setä /sˈetæ/ (n)
zio
  isän veli (eräissä murteissa myös äidin)

seulaluu /sˈeulaluː/ (n)
osso etmoide
  nenän takana oleva luu ()

seuraaja /sˈeuraːja/ (n)
successore
  se, joka seuraa (tehtävässä, asioiden sarjassa tms.)

seuraava /sˈeuraːva/ (adj)
seguente, prossimo
  järjestyksessä välittömästi jälkeen tuleva

seurakunta /sˈeurakˌunta/ (n)
parrocchia, parrocchiani
  paikallinen uskonnollinen yhteisö, jolla on yleensä yksi kokoontumispaikka

seuralainen /sˈeuralˌainen/ (n)
scorta
  seurana tai seurassa olija; kumppani, mukana kulkija

seurata /sˈeurata/ (v)
seguire
  kulkea jäljessä tai mukana

seuraus /sˈeuraus/ (n)
conseguenza
  jostain aiheutuva tilanne tai tapahtuma, tulos

shakata /ʃˈakata/ (v)
dare scacco
  tehdä shakki, uhata vastustajan kuningasta

shakki /ʃˈakːɪ/ (n)
scacchi
  lautapeli, jossa kaksi pelaajaa siirtävät vuorotellen omia nappuloitaan 8×8 ruudun kokoisella tavallisesti mustavalkoisella shakkilaudalla; shakkipeli
scacco
  shakkipelin tilanne, jossa jokin nappula uhkaa lyödä vastustajan kuninkaan

shakkilauta /ʃˈakːɪlˌauta/ (n)
scacchiera
  shakkipelin pelialustana käytettävä neliömäinen 64:stä vuorotellen valkeasta ja mustasta ruudusta muodostuva pelilauta, jonka ruudut merkitään pystysuoria linjoja osoittavilla kirjaimilla ja vaakasuoria linjoja osoittavilla numeroilla

shakkinappula /ʃˈakːɪnˌapːula/ (n)
pezzo degli scacchi, pedina degli scacchi
  shakki-pelin nappula, joko sotilas, torni, ratsu eli hevonen, lähetti, kuningas tai kuningatar

shanghaijata /ʃˈaŋhaijˌata/ (v)
arruolare a forza
  kaapata satamasta laivan kyytiin ja pakottaa työskentelemään laivalla laivamatkan ajan

sherry /ʃˈerry/ (pn)
sherry
  väkeväviini, jota tuotetaan vain Jerezin kaupungin ympäristössä Espanjassa

siamilainen /sˈiamɪlˌainen/ (adj)
siamese
  Siamista peräisin oleva
  (kaksosesta) yhteen kasvanut toisen kanssa

siamilainen /sˈiamɪlˌainen/ (n)
siamese
  eräs lyhytkarvainen kissarotu, siamilaiskissa

sianliha /sˈianlˌiha/ (n)
carne di maiale
  sian liha

siansaksa /sˈiansˌaksa/ (n)
baggianata
  tuntematon tai oudolta kuulostava vieras kieli, mongerrus, josta on vaikea saada selvää

siansorkka /sˈiansˌorkːa/ (n)
piede di porco
  sian sorkka
  sorkkarauta

sibylla /sˈibylla/ (n)
sibilla
  muinaisessa Kreikassa ja Roomassa jumalallisen hurmoksen vallassa toimivia naisennustajia, jotka toimivat oraakkeleina

siellä /sˈiellæ/ (adv)
là
  etäällä olevassa, suhteellisen laajassa tai epätarkasti määritellyssä paikassa, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt. siinä

sielu /sˈielu/ (n)
anima
  tekijä, jota pidetään ihmisen, joskus myös muiden elollisten olentojen, tajunnan, psyyken ja elämän ylläpitäjänä, ja jonka usein uskotaan jatkavan olemassaoloaan kuoleman jälkeen

siemen /sˈiemen/ (n)
seme
  suvullisesti lisääntyvän kasvin alkio

siemenjohdin /sˈiemenjˌohdɪn/ (n)
canale deferente
  lisäkiveksestä virtsaputkeen johtava putki

siemensyöksy /sˈiemensˌyøksy/ (n)
eiaculazione
  seksuaalisen kiihottumisen huipentuma, jossa miehen tai sukukypsyyden saavuttaneen pojan siittimen päästä purkautuu siemennestettä

sieni /sˈienɪ/ (n)
fungo
  sienen ulkoilmaan, usein maanpinnalle, kasvattama itiöemä
  (sienitiede) jokin pääluokan Fungi itiöitä tuottava lehtivihreätön aitotumallinen eliö

sienipilvi /sˈienɪpˌilvɪ/ (n)
fungo atomico
  voimakkaan räjähdyksen, erityisesti ydinräjähdyksen, aiheuttama sienenmuotoinen pilvi

sienitiede /sˈienɪtˌiede/ (n)
micologia
  biologian haara, joka tutkii sieniä

sierain /sˈierain/ (n)
narice
  nenän alta ulkopuolelta nenäonteloon johtava kanava

sierraleonelainen /sˈierralˌeonelˌainen/ (adj)
sierraleonese
  Sierra Leonesta peräisin oleva

sierraleonelainen /sˈierralˌeonelˌainen/ (n)
sierraleonese
  Sierra Leonen kansalainen, asukas tai sieltä kotoisin oleva henkilö

sieventää /sˈieventæː/ (v)
ridurre
  muuntaa jk yksinkertaisemmaksi laskemalla siitä laskettavissa olevat elementit

sievistelijä /sˈievɪstˌelɪjæ/ (n)
prude
  henkilö, joka sievistelee

sievä /sˈievæ/ (adj)
carino
  kaunis ja ihana

sievästi /sˈievæstɪ/ (adv)
leggiadramente
  sievällä tavalla

sihteeri /sˈihteːrɪ/ (n)
segretario, serpentario
  toimistotyön ammattilainen, jonka työhön kuuluu erilaisten asioiden hoitaminen

siideri /sˈiːderɪ/ (n)
sidro
  alkoholijuoma, joka valmistetaan käymismenetelmällä omenamehusta

siili /sˈiːlɪ/ (n)
riccio, porcospino
  piikikäs talviunta nukkuva hyönteissyöjä (). Suomessa esiintyy ainoastaan eurooppalainen siili ()

siima /sˈiːma/ (n)
lenza
  ongessa tai virvelissä käytettävä ohut, usein läpinäkyvä lanka tai punos, johon ongenkoukku, koho ja viehe kiinnitetään

siimaeliö /sˈiːmaˌelɪø/ (n)
flagellato
  siimaeliöihin (-ryhmä) kuuluva yksisoluinen eliö, jolla on solussaan yksi tai useampia siimoja

siipi /sˈiːpɪ/ (n)
ala, ali
  lintujen ja hyönteisten lentämiseen käyttämä elin
ala
  lentokoneen nostovoimaa tuova osa
  rakennuksen laajennusosa, lamelli

siipiprofiili /sˈiːpɪprofˌiːlɪ/ (n)
profilo alare
  kaasumaisessa tai nestemäisessä väliaineessa liikuvan rakenteen, esimerkiksi siiven tai potkurin, poikkileikkauksen muoto

siipiratas /sˈiːpɪratas/ (n)
ruota a pale
  höyrylaivoissa ennen potkuria käytetty poikittaisen akselin ympäri pyörivä ratas, jonka kehällä on levymäisiä siipiä

siirappi /sˈiːrapːɪ/ (n)
sciroppo
  paksu, ruskea, nestemäinen sokeriliuos

siirtomaa /sˈiːrtomaː/ (n)
colonia
  varsinaisen valtion ulkopuolinen maa-alue, joka on isäntämaan hallinnassa

siirtopakko /sˈiːrtopˌakːo/ (n)
zugzwang
  tilanne, jossa pelaajan on pakko tehdä siirto, vaikka se huonontaa hänen asemaansa (ja siirtämättä jättäminen, jos niin voisi tehdä, ei huonontaisi)

siirtää /sˈiːrtæː/ (v)
spostare
  vaihtaa jnk paikkaa

siis /sˈiːs/ (adv)
pertanto, quindi
  näin ollen, tämän johdosta

siisti /sˈiːstɪ/ (adj)
ordinato
  jossa ei ole likaa, puhdas

siitepöly /sˈiːtepˌøly/ (n)
polline
  kukkakasvien heteissä muodostuva kasvien sukusoluista koostuva erittäin hienojakoinen jauhe

siitin /sˈiːtɪn/ (n)
pene
  (elimistö) urospuolen sukupuolielin; penis

siittiö /sˈiːtːɪø/ (n)
spermatozoo
  varsinkin eläinkunnan, jossain määrin kasvikunnan, suvullisessa lisääntymisessä aktiivinen liikkuva sukusolu

siivilä /sˈiːvɪlæ/ (n)
setaccio, vaglio
  varrellinen astia, jossa on pienen pieniä reikiä, joiden läpi osa astiaan laitettavasta aineesta siivilöityy muun osan jäädessä astiaan

siivota /sˈiːvota/ (v)
pulire
  tehdä siistiksi, poistaa lika tai roskat

sija /sˈija/ (n)
posizione
  (urheilu) sijoittumalla kilpailussa saavutettu kilpailijoiden keskeinen sijoitus.

sijamuoto /sˈijamˌuoto/ (n)
caso
  sija, yksi nominien taivutuskategorioista (muita ovat luku ja suku); käytetään myös muiden sanaluokkien, kuten adverbien ja verbien, nominaalimuodoille

sijata /sˈijata/ (v)
rifare letto
  laittaa vuode nukkumakuntoon t. vuodevaatteet ojennukseen nukkumisen jäljiltä

sijoittaja /sˈijoitːˌaja/ (n)
investitore
  henkilö, joka sijoittaa pääomaa, tekee sijoituksia

sijoitus /sˈijoitus/ (n)
investimento
  sijoittamisen tapahtuma tai sen tulos
  se mitä sijoitetaan; sijoitettu pääoma
  se mihin on sijoitettu; sijoituskohde

sijoitusrahasto /sˈijoitˌusrahˌasto/ (n)
fondo d'investimento
  rahastoyhtiön yleisölle tarjoama rahasto, joka sijoittaa siihen sijoitettuja varoja rahastonhoitajan valitsemiin sijoituskohteisiin; siihen sijoittaneet omistavat sen omistustensa suhteessa; eräs sijoitusmuoto

sika /sˈika/ (n)
maiale, porco
  kotieläimenä kasvatettava sorkkaeläin, jota käytetään lihan tuotantoon ja jota pidetään yleensä sikalan karsinassa eli läävässä

sikainfluenssa /sˈikainfluˌenssa/ (n)
influenza suina
  influenssaviruksen aiheuttama hengitystiesairaus, jonka aiheuttaja on eräs lintuinfluenssaviruksen muunnos, A-tyypin influenssavirus, joka kuuluu ortomyksoviruksiin

sikari /sˈikarɪ/ (n)
sigaro
  kokonaisilla tupakanlehdillä kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

sikhiläisyys /sˈikhɪlˌæisyːs/ (n)
sikhismo
  intialainen uskonto, jossa on piirteitä islamista ja hindulaisuudesta

sikiö /sˈikɪø/ (n)
feto
  monisoluisten eläinten kehitysaste ennen syntymistä

sikolätti /sˈikolˌætːɪ/ (n)
porcile
  pieni, korkeintaan parin eläimen sikala
  likainen ja sekainen tila

sikotauti /sˈikotˌautɪ/ (n)
parotite epidemica, orecchioni
  virustauti jolle on tyypillistä sylkirauhasten turpoaminen

siksakki /sˈiksakːɪ/ (n)
zigzag
  ommel, joka etenee terävin käännöksin vuoroin oikealle, vuoroin vasemmalle etuviistoon muodostaen sahanteräkuvion

siksi /sˈiksɪ/ (adv)
pertanto, perciò
  sen vuoksi, sen takia

silava /sˈilava/ (n)
lardo
  sian nahanalainen rasvakudos, johon lihaa leikattaessa jää myös lihaa

sileä /sˈileæ/ (adj)
liscio
  täysin tasainen

silinteri /sˈilɪntˌerɪ/ (n)
cilindro
  korkea, lieriönmuotoinen ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri

silittää /sˈilɪtːæː/ (v)
accarezzare
  liikuttaa raajaansa (yleensä kättä) jonkin päällä kevyesti sitä painamatta, yleensä hellyyden osoituksena
stirare
  tasoittaa vaatteesta tai muuta tekstiilistä rypyt silitysraudalla

silityslauta /sˈilɪtˌyslauta/ (n)
asse da stiro
  vaatteiden silittämiseen tarkoitettu tyypillisesti siirrettävä yl. pehmustettu työtaso

silitysrauta /sˈilɪtˌysrauta/ (n)
ferro da stiro
  sähköllä tai aiemmin hellalla tai hiilten avulla kuumennettava väline, jonka metallinen pohja kuumennetaan ja jolla sitten tasoitetaan vaatteiden ryppyjä

silkki /sˈilkːɪ/ (n)
seta
  silkkiäistoukan erittämä kuitu, silkkikuitu
  silkkikuidusta valmistettu kangas, silkkikangas

silkkinen /sˈilkːɪnen/ (adj)
serico, seta
  silkistä valmistettu
setoso
  silkiltä näyttävä tai tuntuva, silkinpehmeä

silkkipaperi /sˈilkːɪpˌaperɪ/ (n)
carta velina
  ohut sulfiittiselluloosasta valmistettu, yleensä kemiallisesti puhdas paperi, jonka paino on 10—30 g/m².

silkkiuikku /sˈilkːiuˌikːu/ (n)
svasso maggiore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

silli /sˈillɪ/ (n)
aringa
  pohjoisissa merissä elävä parvikala , joka on samaa kalalajia kuin Itämeressä elävä silakka; käytetään paljon maustekalana.

silloin /sˈilloin/ (adv)
allora
  (ajan adverbi) varhemmin tapahtuneeseen liittyvänä tai aikaisemmin puheena olleena ajankohtana; sillä kertaa, sen ajan, sinä aikana

sillä /sˈillæ/ (adv)
perché
  sen vuoksi, siitä syystä, sen tähden, siksi

silminnäkijä /sˈilmɪnnˌækɪjæ/ (n)
testimone oculare
  tapahtuman omakohtaisesti nähnyt henkilö

silmukka /sˈilmukːa/ (n)
anello
  langasta tai köydestä tehty lenkki

silmä /sˈilmæ/ (n)
occhio
  ihmisen tai eläimen kuvan aistimiseen pystyvä elin, joka mahdollistaa näköaistin

silmälasiluri /sˈilmælˌasɪlˌurɪ/ (n)
lorichetto versicolore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

silmälasit /sˈilmælasɪt/ (n)
occhiali
  silmien liki- tai kaukonäköisyyden tai hajataiton korjaamiseksi silmien edessä pidettävät lasiset tai muoviset optiset linssit yhtenäisessä kehyksessä

silmäluomi /sˈilmælˌuomɪ/ (n)
palpebra
  silmän päällä liikkuva suojaava ihopoimu

silmälääkäri /sˈilmælˌæːkærɪ/ (n)
oculista
  lääkäri, joka tutkii silmiä ja niiden sairauksia

silmämuna /sˈilmæmˌuna/ (n)
bulbo oculare
  ihmisen silmän kolmesta kalvosta muodostuva pallomainen silmäkuopassa liikkuva rakennekokonaisuus

silmänisku /sˈilmænˌisku/ (n)
ammiccamento
  silmää räpäyttämällä lähetetty viesti, joka voi merkitä esimerkiksi edellä sanotun huumorina ymmärtämistä tai flirttiä

silmänvalkuainen /sˈilmænvˌalkuˌainen/ (n)
sclera
  silmän valkoinen osa

silmäripsi /sˈilmærˌipsɪ/ (n)
ciglio
  silmäluomen reunassa kasvava jäykkä ihokarva

silmätulehdus /sˈilmætulˌehdus/ (n)
oftalmite
  yhteisnimitys useille tulehduksellisille sairauksille, joille on yhteistä se, että niiden sijainti on ainakin osittain silmässä

silta /sˈilta/ (n)
ponte
  rakennelma, joka mahdollistaa kulun jonkin esteen, tavallisesti veden yli

sima /sˈima/ (n)
idromele
  sitrushedelmästä, tavallisesti keitettyyn veteen laitetuista sitruunaviipaleista, ja sokerista hiivakäymisellä valmistettu juoma

simonia /sˈimonˌia/ (n)
simonia
  kirkollisten virkojen myyminen

simpanssi /sˈimpanssɪ/ (n)
scimpanzé
  Keski-Afrikassa esiintyvä ihmisapinoihin kuuluva laji, ihmisen lähisukulainen ()

simpukka /sˈimpukːa/ (n)
vongola
  joukko makeassa tai suolaisessa vedessä eläviä nilviäisiä, joilla on kaksiosainen saranoitu kova kuori ja liikkumiseen tarvittava jalka ()

simulaattori /sˈimulˌaːtːorɪ/ (n)
simulatore
  laite tai ohjelma joka simuloi

simuloida /sˈimulˌoida/ (v)
simulare
  mallintaa, jäljitellä

simvastatiini /sˈimvastatˌiːnɪ/ (n)
simvastatina
  statiineihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään sekä LDL-kolesterolin suhteellisen osuuden pienentämiseen veressä että ateroskleroosin etenemisen hidastamiseen

sinappi /sˈinapːɪ/ (n)
senape
  (kasvitiede) sinappikasvi

sinappikaasu /sˈinapːɪkˌaːsu/ (n)
iprite
  rikkisinappikaasu, kemiallisen sodankäynnin taistelukaasu 1. maailmansodan ajalta

sinertävä /sˈinertˌævæ/ (adj)
bluastro
  siniseen väriin vivahtava

sinetti /sˈinetːɪ/ (n)
sigillo
  kuumaan vahaan painettu kuvio jolla voidaan sulkea kirje ja varmistaa asiakirjan aitoutta

sinfonia /sˈinfonˌia/ (n)
sinfonia
  laaja, useimmiten kolmesta tai neljästä osasta koostuva orkesteriteos

sinfoniaorkesteri /sˈinfonˌiaˌorkestˌerɪ/ (n)
filarmonica
  orkesteri, jossa on enemmän soittajia kuin kamariorkesterissa; täysi orkesteri

singulariteetti /sˈiŋŋulˌarɪtˌeːtːɪ/ (n)
singolarità
  aika-avaruuden vääristymä
  yli-inhimillinen tekoäly kiihdyttää ihmiskunnan teknologisen kehityksen ja sosiaalisen muutoksen niin nopeaksi, että ihmiset eivät pysty ymmärtämään tai mielekkäästi ennustamaan tulevaisuutta

sini /sˈinɪ/ (n)
seno
  sini-funktio, eräs trigonometrisista funktioista

siniara /sˈinɪˌara/ (n)
ara di Spix
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniaratti /sˈinɪarˌatːɪ/ (n)
pappagallo testablu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikelta-ara /sˈinɪkˌeltaˈara/ (n)
ara gialloblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikorvaluri /sˈinɪkˌorvalˌurɪ/ (n)
lorichetto iridato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikurkkuara /sˈinɪkˌurkːuˌara/ (n)
ara golablu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinikurkkumaluri /sˈinɪkˌurkːumˌalurɪ/ (n)
scricciolo fatato superbo
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkiaranen /sˈinɪlˌakːɪˌaranen/ (n)
pappagallino amazzonico
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkikaijanen /sˈinɪlˌakːɪkˌaijanen/ (n)
pappagallo pigmeo di Geelvink
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilakkimaluri /sˈinɪlˌakːɪmˌalurɪ/ (n)
scricciolo fatato di Wallace
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniliuskemaluri /sˈinɪlˌiuskemˌalurɪ/ (n)
scricciolo fatato pettoblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinilurikki /sˈinɪlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto oltremarino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininaamamesikko /sˈinɪnˌaːmamesˌikːo/ (n)
succiamiele guanceblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sininen /sˈinɪnen/ (adj)
blu azzurro celeste, blu
  väriltään sininen

sininen /sˈinɪnen/ (n)
blu
  eräs väri

sininiskaluri /sˈinɪnˌiskalˌurɪ/ (n)
lori nucaviola
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniotsa-amatsoni /sˈinɪˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone fronteblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniotsa-aranen /sˈinɪˌotsaˈaranen/ (n)
pappagallino fronteblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipeippo /sˈinɪpˌeipːo/ (n)
astrilde blu
  (yleisesti) mikä tahansa sinipeippojen sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

siniposkiamatsoni /sˈinɪpˌoskɪamˌatsonɪ/ (n)
amazzone guanceblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniposkiaratti /sˈinɪpˌoskɪarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto guanceverdi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääara /sˈinɪpˌæːara/ (n)
ara testablu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääaratti /sˈinɪpˌæːarˌatːɪ/ (n)
conuro capoazzurro
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinipääpeippo /sˈinɪpˌæːpeipːo/ (n)
astrilde testa blu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinirinta-aratti /sˈinɪrˌintaˈaratːɪ/ (n)
parrocchetto golablu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

siniruohokaija /sˈinɪrˌuohokˌaija/ (n)
pappagallo aliblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisepelkaija /sˈinɪsepˌelkaija/ (n)
pappagallo dal collare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisilmäinen /sˈinɪsˌilmæinen/ (adj)
candido
  jolla on siniset silmät

sinisilmäkakadu /sˈinɪsˌilmækˌakadu/ (n)
cacatua occhiazzurri
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinisorsa /sˈinɪsˌorsa/ (n)
anatra selvatica
  eli heinäsorsa, sorsalintu ()

sinisuohaukka /sˈinɪsˌuohaukːa/ (n)
albanella reale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sinitiainen /sˈinɪtɪˌainen/ (n)
cinciarella
  , eräs tiaisiin () kuuluva lintu

sinivalas /sˈinɪvalas/ (n)
balenottera azzurra
  hetulavalaiden alalahkoon kuuluva valaslaji (Balaenoptera musculus), suurin eläinlaji, jonka tiedetään koskaan olleen olemassa

sinivihreä /sˈinɪvˌihreæ/ (adj)
ciano
  sellainen, jonka väri on sinivihreä

sinivihreä /sˈinɪvˌihreæ/ (n)
ciano
  spektrissä sinisen ja vihreän välissä oleva väri

sinkki /sˈiŋkːɪ/ (n)
zinco
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zn
cornetto
  vuosien 1600—1700 nokkahuilun tapainen soitin.

sinkkivälke /sˈiŋkːɪvˌælke/ (n)
blenda
  metalli- tai timanttikiiltoinen sinkkimalmimineraali

sinkku /sˈiŋkːu/ (n)
single
  henkilö, joka ei ole vakituisessa parisuhteessa
singolo
  albumista erikseen myyntiin ja radiosoittoon otettu musiikkikappale

sinko /sˈiŋko/ (n)
lanciarazzi
  rekyylitön pääsääntöisesti panssarintorjuntaan tarkoitettu ase, jonka taistelukärkenä on ontelokranaatti. Usein olkapäähän tuettava putki, josta ammus laukaistaan raketilla.

sinutella /sˈinutella/ (v)
dare del tu
  puhutella henkilöä yksikön toista persoonaa käyttäen (epävirallisissa yhteyksissä, arkikielessä)

sionisti /sˈionˌistɪ/ (n)
sionista
  sionismin kannattaja

sipuli /sˈipulɪ/ (n)
cipolla
  -suvun syötäviä kasveja, joiden osia käytetään maustamiseen ja vihanneksina, erityisesti keltasipuli ()
bulbo
  ruohokasvin turvonnut lehtityvi, johon sipulikasvit varastoivat ravintoa talvehtimiseen

sirkka /sˈirkːa/ (n)
grillo
  mikä tahansa sirkkojen heimoon () kuuluva suorasiipisten hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

sirkkalehti /sˈirkːalˌehtɪ/ (n)
cotiledone
  siemenkasvin taimen, sirkkataimen ensimmäiseksi ilmestyvä lehti

sirkku /sˈirkːu/ (n)
zigolo
  sirkkujen suvun (Emberiza) laji tai yksilö

sirkumfleksi /sˈirkumflˌeksɪ/ (n)
circonflesso
  kirjaimen ylle kirjoitettava tarke, joka näyttää alaspäin aukeavalta kulmalta: ˆ

sirkus /sˈirkus/ (n)
circo
  paikasta toiseen liikkuva esitys, johon yleensä kuuluu akrobaatteeja, jonglööreitä, eläimiä, klovneja ja muita taiteilijoita

sirppi /sˈirpːɪ/ (n)
falcetto, falce
  käyräteräinen lyhytvartinen leikkuutyökalu, jolla leikataan viljaa

sisar /sˈisar/ (n)
sorella, suora
  naispuolinen sisarus

sisarenpoika /sˈisarˌempoika/ (n)
nipote
  sisaren poika

sisarentytär /sˈisarˌentytær/ (n)
nipote
  sisaren tytär

sisarukset /sˈisarˌukset/ (n)
fratelli
  saman perheen lapset ovat keskenään sisaruksia sukupuolesta riippumatta

sisarus /sˈisarus/ (n)
sorella
  toisen saman perheen lapsen sisko tai veli. Nykykielessä sisarussuhteista puhuttaessa käytetään yleensä sanan monikkomuotoa sisarukset. Yksikkömuotoa käytetään vain yhdyssanojen osana tai joissakin kielellisissä rakenteissa.

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (adj)
siciliano
  Sisiliasta peräisin oleva tai Sisiliaan liittyvä

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (n)
siciliano, siciliana
  pysyvästi Sisiliassa asuva henkilö

sissiliike /sˈissɪlˌiːke/ (n)
guerriglia
  kevyin asein taisteleva, ei-valtiollinen vastarinta- tai vapautusliike

sisyfolainen /sˈisyfolˌainen/ (adj)
sisifeo
  jatkuva tai toistuva ja työläs, mutta turhanpäiväinen

sisäinen /sˈisæinen/ (adj)
interno
  jota ympäröi jokin toinen joka puolelta, jonkin sisällä tai sisässä oleva

sisäkorva /sˈisækˌorva/ (n)
orecchio interno
  ohimoluun sisällä oleva nesteen täyttämä korvan osa

sisällissota /sˈisællˌissota/ (n)
guerra civile
  saman valtion kansalaisten keskenään valtion sisällä käymä sota

sisällysluettelo /sˈisællˌysluˌetːelo/ (n)
contenuti
  luettelo tekstin otsikoista esiintymisjärjestyksessä, mikä antaa lukijalle käsityksen tekstistä

sisältyä /sˈisæltˌyæ/ (v)
contenere
  kuulua johonkin

sisältää /sˈisæltæː/ (v)
contenere
  pitää sisällään (svetisismi)

sisältö /sˈisæltø/ (n)
contenuto
  mitä jokin sisältää, sisällys

sisäoppilaitos /sˈisæˌopːɪlˌaitos/ (n)
internato
  koulu, jossa opiskelijat asuvat opintojensa ohella

sisäpuoli /sˈisæpˌuolɪ/ (n)
interno
  se mikä ei ole suljetun tilan tai alueen sisäpintaan tai muuhun rajaan rajautuvan ulkopuolta; sisäpinta, sisusta

sisäydin /sˈisæydɪn/ (n)
nucleo interno
  Maan ytimen sisempi osa keskipisteen ympärillä, säde noin 1220 km, koostumukseltaan kiinteä ja korkeimmalta lämpötilaltaan suunnilleen 6000 celsiusastetta korkean paineen ja radioaktiivisen hajoamisen vuoksi

sisään /sˈisæːn/ (adv)
dentro
  johonkin asiaan niin, että asia on joka puolella tiiviisti ympärillä

sisäänhengitys /sˈisæːnhˌeŋŋɪtys/ (n)
inalazione
  se, että hengitetään sisään

siteerata /sˈiteːrˌata/ (v)
citare
  lainata jonkun ilmaisemaa ajatusta sanatarkasti; laittaa sitaatteihin

siten /sˈiten/ (adv)
così
  (proadverbi) sillä tavalla, niin

sitkeä /sˈitkeæ/ (adj)
coriaceo
  joka ei katkea/repeydy helposti

sitoa /sˈitoa/ (v)
rilegare
  rajoittaa muuttujan arvoja toisen perusteella

sitoumus /sˈitoumus/ (n)
impegno
  yksipuolinen oikeustoimi, velvoittava lupaus, jolla henkilö tai oikeushenkilö lupautuu varmasti tekemään tai tekemättä jättämään jotakin

sitra /sˈitra/ (n)
cetra
  kielisoitin, jota soitetaan näppäilemällä plektralla t. sormin kaikukopan ylitse pingotettuja kieliä

sitriini /sˈitrɪːnɪ/ (n)
citrino
  keltainen ja läpikuultava kvartsi

sitrushedelmä /sˈitrushedˌelmæ/ (n)
agrume
  lähinnä ruutakasveihin kuuluvien sitruspuiden lohkoinen marja

sitruuna /sˈitruːna/ (n)
limone
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu, sitruunapuu
  sen tuottama sitrushedelmä

sitruunahappo /sˈitruːnahˌapːo/ (n)
acido citrico
  orgaaninen happo, jota esiintyy sitrushedelmissä ja jota käytetään happamuuden säätöaineena elintarvikkeissa

sitruunahappokierto /sˈitruːnahˌapːokˌierto/ (n)
ciclo dell'acido citrico
  solujen mitokondrioissa tapahtuva monivaiheinen kemiallinen prosessi, jossa ravintoaineista peräisin olevat hiiliatomit hapettuvat hiilidioksidiksi ja samojen molekyylien sisältämät vedyt siirtyvät elektroninsiirtäjäkoentsyymeille: prosessissa vapautuu energiaa, ja se on solujen pääasiallinen energianlähde

sitruunaluri /sˈitruːnˌalurɪ/ (n)
lorichetto gialloverde
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sitruunamehu /sˈitruːnˌamehu/ (n)
succo di limone
  sitruunasta puristettu mehu

sitruunamelissa /sˈitruːnˌamelˌissa/ (n)
cedronella
  sitruunalta tuoksuva yrtti (Melissa officinalis), jota käytetään etenkin jälkiruokien mausteena ja koristeena

sitruunaperhonen /sˈitruːnapˌerhonen/ (n)
cedronella
  kaaliperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen

sitten /sˈitːen/ (adv)
poi
  mennyttä aikaa ilmaiseva

sivellin /sˈivellɪn/ (n)
pennello
  maalin tai lakan levittämiseen tarkoitettu työkalu, jossa on karvoista tehdyt harjakset

sivellä /sˈivellæ/ (v)
verniciare
  levittää jollekin pinnalle jotakin siveltimellä tai muulla tavoin

siveys /sˈiveys/ (n)
castità
  sukupuolimoraalin noudattaminen ajatuksissa ja teoissa

siveysvyö /sˈiveysvyø/ (n)
cintura di castità
  raudasta tai nahasta valmistettu laite, jota on tarinan mukaan käytetty vaimon uskollisuuden tai nuoren naisen neitsyyden varmistamiseksi

siviili /sˈivɪːlɪ/ (n)
civile
  henkilö, joka ei kuulu sotavoimiin

siviilisääty /sˈivɪːlɪsˌæːty/ (n)
stato civile
  henkilön perheoikeudellinen asema, joka määrää hänen oikeutensa ja velvollisuutensa läheisiään ja jälkeläisiään kohtaan

sivistää /sˈivɪstæː/ (v)
civilizzare
  opettaa, kasvattaa kouluttaa, tehdä laajasti tietoiseksi eri asioista

sivu /sˈivu/ (n)
pagina
  kirjan tai lehden aukeaman numeroitu toinen puoli, paperin yksi puoli; myös verkkosivu

sivujoki /sˈivujˌokɪ/ (n)
affluente
  suurempaan jokeen yhtyvä joki

sivuvaikutus /sˈivuvˌaikutus/ (n)
effetto collaterale
  odottamaton tai negatiivinen vaikutus, joka on muu kuin toivottu

skalpeerata /skˈalpeːrˌata/ (v)
scotennare
  poistaa päänahka

skandaali /skˈandaːlɪ/ (n)
scandalo
  asianosaisten maineelle haitallinen tapahtuma

skandium /skˈandium/ (n)
scandio
  eräs alkuaine

skannata /skˈannata/ (v)
scannerizzare
  käyttää skanneria

skanneri /skˈannerɪ/ (n)
scanner, lettore ottico
  laite, joka digitalisoi kuvia ja tekstiä

skarabee /skˈarabeː/ (n)
scarabeo
  muinaisessa Egyptissä käytetty amuletti, joka muotoiltiin pillerinpyörittäjän mukaan

skenaario /skˈenaːrˌio/ (n)
scenario
  hahmotelma tulevan kehityskulun ennakoimiseksi

skene /skˈene/ (n)
scena
  esiintymislava, lava; näyttämö
  tietty musiikki-, muoti- tai alakulttuuripiiri

skeptinen /skˈeptɪnen/ (adj)
scettico
  epäilevä, epäilyyn taipuva

sketsi /skˈetsɪ/ (n)
sketch
  lyhyt komediallinen esitys

skisma /skˈisma/ (n)
scisma
  jonkin organisaation – varsinkin kirkkokunnan – (tyypillisesti opillisesta tai hallinnollisesta erimielisyydestä syntyvä) hajaannus tai jakaantuminen

skitsofrenia /skˈitsofrˌenɪa/ (n)
schizofrenia
  maailman terveysjärjestön ICD-10-luokituksessa F20; henkilön todellisuudentajuun ja toimintakykyyn merkittävästi vaikuttava mielisairaus, jolle ovat ominaisia muiden muassa harhaluulot, harha-aistimukset, tunneilmaisujen latistuminen, vetäytyminen ihmissuhteista ja taantuminen aikaisemmalta toimintakyvyn tasolta

skootteri /skˈoːtːerɪ/ (n)
scooter
  pienipyöräinen ja -tehoinen moottoripyörä, jossa on itsekantava tai putkesta tehty runko ja tuolimainen istuin

skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (n)
scorpione
  hämähäkkieläinten lahkon Scorpionida eläimiä, joilla on tavallisesti suuret sakset ja myrkkypiikki. Jotkut lajeista ovat hyvin myrkyllisiä.

skotlantilainen /skˈotlantɪlˌainen/ (adj)
scozzese
  Skotlannista peräisin oleva tai Skotlantiin liittyvä

slivovits /slˈivovɪts/ (n)
slivovitz
  rakia, joka on tislattu luumuista

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (adj)
slovacco
  Slovakiasta peräisin oleva tai Slovakiaan liittyvä

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (n)
slovacco
  pysyvästi Slovakiassa asuva henkilö, slovakki

slovakki /slˈovakːɪ/ (n)
slovacco
  (vain yksikössä) slovakin kieli (kielitunnus: sk), Slovakiassa puhuttava slaavilainen kieli. Sanalista

sloveeni /slˈoveːnɪ/ (n)
sloveno
  sloveenin kieli (kielitunnus: sl), sloveenien puhuma länsi-slaavilainen kieli

slovio /slˈovɪo/ (n)
slovinzo
  slovion kieli; keinotekoinen kieli, jonka sanasto perustuu slaavilaisiin kieliin ja jota voidaan kirjoittaa sekä latinalaisilla että kyrillisillä kirjaimilla

slummi /slˈummɪ/ (n)
baraccopoli
  kaupungin laitamilla sijaitseva erittäin köyhien ihmisten huonokuntoinen asuinalue

sluuppi /slˈuːpːɪ/ (n)
sloop
  yksimastoinen, kahdella purjeella varustettu purjealus, jossa sota-aluksena voi olla korkeintaan yksi tykkikansi ja 18 tykkiä

smaragdi /smˈaraɡdɪ/ (n)
smeraldo
  vihreä platinaa arvokkaampi jalokivi

smaragdiara /smˈaraɡdˌiara/ (n)
ara militare
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

smaragdilurikki /smˈaraɡdˌilurˌikːɪ/ (n)
lorichetto beccoarancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

smurffi /smˈurffɪ/ (n)
puffo
  mikä tahansa belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämistä kuvitteellisista sinisistä olennoista smurffeista

smurffit /smˈurffɪt/ (n)
puffi
  belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämä kuvitteellisten sinisten olentojen laji

snobi /snˈobɪ/ (n)
snob
  hienostelija, keikari

sodanlietsoja /sˈodanlˌietsoja/ (n)
guerrafondaia
  henkilö, joka lietsoo sotaa

softball /sˈoftball/ (n)
softball
  baseballia muistuttava joukkuepeli, jossa käytetään baseballia suurempaa palloa ja syöttäminen tehdään alakautta

sohva /sˈohva/ (n)
divano, sofà
  pehmustettu monen istujan istuin

soida /sˈoida/ (v)
suonare, risuonare
  tuottaa ääntä värähtelemällä, kilistä
fischiare
  (korvasta) aistia olematonta ääntä voimakkaan melun jälkeen

soihtu /sˈoihtu/ (n)
fiaccola, torcia
  kädessä kannettava varrellinen palavaa ainetta sisältävä valaisuväline

soija /sˈoija/ (n)
soia
  soijapapu, yksivuotinen hernekasvi, yksi maailman viljellyimmistä viljelykasveista (Glycine max, syn. Soja hispida)

soijamaito /sˈoijamˌaito/ (n)
latte di soia
  soijapavuista saatava neste, jota voidaan käyttää maidon korvikkeena

soijapapu /sˈoijapˌapu/ (n)
soia
  eräs ravintokasvi (Glycine max)

sointiväri /sˈointɪvˌærɪ/ (n)
timbro
  ominaisuus, jonka perusteella kaksi korkeudeltaan, voimakkuudeltaan sekä kestoltaan samankaltaista ääntä kuulostavat erilaisilta; johtuu yksilöllisestä yläsävelsarjasta

sointu /sˈointu/ (n)
accordo
  sävelten samanaikaisen soinnin yhteisvaikutuksena syntyvä äänivaikutelma, yhteissointi

soitin /sˈoitɪn/ (n)
lettore CD, mangianastri
  laite, ohjelma tai sovellus, joka toistaa tallennettua ääntä tai kuvaa

soittaa /sˈoitːaː/ (v)
suonare
  tuottaa musiikkia soittimella
  tuottaa ääntä laitteella
chiamare, telefonare
  ottaa yhteyttä puhelimella

soittaja /sˈoitːaja/ (n)
suonatore, musicista
  henkilö, joka soittaa jotakin soitinta, muusikko, instrumentalisti

soittokello /sˈoitːokˌello/ (n)
campana
  merkinantolaite, jota soitetaan lyömällä tai nappia painamalla

soittolista /sˈoitːolˌista/ (n)
playlist
  radiossa kulloinkin soittovuorossa olevat musiikkikappaleet

soittorasia /sˈoitːorˌasɪa/ (n)
carillon
  lelu tai koriste-esine, joka rasian kannen avattaessa soittaa pienen sävelmän

soittoääni /sˈoitːoˌæːnɪ/ (n)
suoneria
  puhelimen ääni, joka ilmoittaa saapuvasta puhelusta

sokaista /sˈokaista/ (v)
abbagliare
  tehdä hetkellisesti sokeaksi, häikäistä

sokea /sˈokea/ (adj)
cieco, orbo
  sellainen, joka ei kykene näkemään tai jonka näkökyky on merkittävästi heikentynyt

sokea /sˈokea/ (n)
cieco, orbo
  henkilö, joka on syvästi heikkonäköinen: lähes tai täysin näkökyvytön

sokeri /sˈokerɪ/ (n)
zucchero
  sakkaridirenkaista ja niihin liittyneistä ryhmistä muodostunut makea kasvisperäinen hiilihydraatti
  elintarvikkeena ruokosokeri eli sakkaroosi; rypälesokerin (glukoosi) ja hedelmäsokerin (fruktoosi) yhdiste, jota valmistetaan sokeriruo’osta ja sokerijuurikkaasta

sokeriaratti /sˈokerˌiarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto tui
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sokerijuurikas /sˈokerɪjˌuːrɪkas/ (n)
barbabietola da zucchero
  juurikkaan muunnos, jota viljellään sokerin tuottamiseksi lauhkealla vyöhykkeellä

sokeriruoko /sˈokerɪrˌuoko/ (n)
canna da zucchero
  jalosokeriruoko, heinäkasveihin kuuluva viljelykasvi (), jota kasvatetaan pääasiassa sokerin tuottamiseksi tropiikissa ja lähialueilla

sokeritoppa /sˈokerɪtˌopːa/ (n)
cono di zucchero
  kiinteä topan muotoinen kimpale sokeria, joka on valmistettu puhtaasta ruokosokerista kaatamalla nestemäisenä tötterömäiseen muottiin

sokeus /sˈokeus/ (n)
cecità
  näköaistin toimintakyvyttömyys

sokkojuoksiainen /sˈokːojˌuoksɪˌainen/ (n)
sinfilo
  sokkojuoksiaisten luokan () sokeita tuhatjalkaisia, joilla on yksi raajapari jaoketta kohden, kuten juoksujalkaisilla, mutta joilla ei ole myrkkyleukoja

sokkotreffit /sˈokːotrˌeffɪt/ (n)
appuntamento al buio
  treffit, joille saapuvat eivät tunne toisiaan ennestään

solenoidi /sˈolenˌoidɪ/ (n)
solenoide
  kierukan muotoinen johdin, joka toimii magneettina, kun sähkövirta kulkee sen läpi
  edelliseen perustuva mekaaninen kytkin, jossa sähkövirta ohjaa kääminä toimivan kierukan sisällä liikkuvaa metallista ydintä eli ankkuria

solfataara /sˈolfatˌaːra/ (n)
solfatara
  erityisen rikkipitoisia kaasuja päästävä fumaroli

solfeesi /sˈolfeːsɪ/ (n)
solfeggio
  solmisaatiojärjestelmä, jossa oktaavin nuoteille annetaan tavut do, re, mi, fa, sol, la ja ti. Tavut voivat olla suhteellisia tai sidottu absoluuttiseen säveleen

solidaarisuus /sˈolɪdˌaːrɪsuːs/ (n)
solidarietà
  se, että on solidaarinen

solisluu /sˈolɪsluː/ (n)
clavicola
  rintalastan ja lapaluun välissä sijaitseva poikittainen luu (lat. clavicula)

solisti /sˈolɪstɪ/ (n)
solista
  soolon esittävä muusikko

solki /sˈolkɪ/ (n)
fibbia
  vyötä tai muuta nauhaa kiinni itsessään tai toisessa nauhassa pitävä kappale

solmia /sˈolmɪa/ (v)
annodare
  tehdä solmu tai solmuja

solmio /sˈolmɪo/ (n)
cravatta
  kaulan ympärille kauluspaidan alas taitetun kauluksen alle solmittava nauhamainen asuste

solmu /sˈolmu/ (n)
nodo
  selvittämätön sekasotku

solu /sˈolu/ (n)
cellula
  eliön rakenteellinen ja toiminnallinen perusyksikkö, joka sisältää kokonaisuudessaan sen perimän; eliöiden pienin elollinen rakenneyksikkö

solulima /sˈolulˌima/ (n)
citoplasma
  solun sisäinen nesteseos, jossa on veteen liuenneita ja suspensoituneita aineita

solunjakautuminen /sˈolunjakˌautumɪnen/ (n)
citochinesi
  osa eukaryoottisolujen jakautumisprosessia, jossa yhdestä emosolusta syntyy kaksi identtistä tytärsolua

soluseinä /sˈolusˌeinæ/ (n)
parete cellulare
  kasvisolujen ja lähes kaikkien bakteerien solukalvon ulkopuolinen solun rakennetta suojaava ja tukeva, solulle muodon antava kerros

somaattinen /sˈomaːtːɪnen/ (adj)
somatico
  ruumiillinen, kehollinen

somali /sˈomalɪ/ (n)
somalo
  pääosin Somaliassa puhuttava afroaasialaisten kielten kuušilaiseen alaryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: so)

somaliankaija /sˈomalɪˌaŋkaija/ (n)
pappagallo panciarossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

somalianlauluhaukka /sˈomalɪˌanlauluhˌaukːa/ (n)
astore cantante orientale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sonni /sˈonnɪ/ (n)
toro
  koiraspuolinen nauta

soolo /sˈoːlo/ (n)
assolo
  solistin esittämä osa, joka usein tarkoittaa yksinlaulua joko säestyksen kanssa tai ilman

soopeli /sˈoːpelɪ/ (n)
zibellina
  näätäeläin (), jota esiintyy Pohjois-Aasiassa Ural-vuoristosta läpi Siperian Mongoliaan, Kiinaan, Pohjois-Koreaan ja Hokkaidōn saarelle Japaniin

sopeutua /sˈopeutˌua/ (v)
adattarsi
  muuttua sopimaan, mukautua uusiin olosuhteisiin

sopia /sˈopɪa/ (v)
aggiustarsi a
  olla pukeva, sellainen jonka väri tai tyyli pukevat kantajaansa
  olla mahdollista tai hyväksyttyä, olla sopivaa, käydä, käydä päinsä
risolvere
  tehdä sovinto, selvittää riita

sopimus /sˈopɪmus/ (n)
accordo, contratto, patto, trattato
  suullinen tai kirjallinen osapuolten välinen yhteisymmärrys, jossa molemmat osapuolet sitoutuvat noudattamaan sopimuksessa määriteltyjä ehtoja

sopusointu /sˈopusˌointu/ (n)
armonia
  harmonia

sora /sˈora/ (n)
ghiaia
  kivinen maalaji, jonka raekoko on luokkaa 2...20 mm

sorbetti /sˈorbetːɪ/ (n)
sorbetto
  tavallisesti mehusta valmistettu jäädyke

sorbi /sˈorbɪ/ (n)
sorbico, sorbo
  itäisessä Saksassa Lausitzissa puhuttava länsislaavilaisiin kieliin kuuluva kieli (kielitunnus: wen)

sordiino /sˈordɪːno/ (n)
sordina, sordino
  soittimessa käytettävä lisälaite, joka vaimentaa ääntä ja usein myös muuttaa sen sävyä

sorkka /sˈorkːa/ (n)
zampa
  parivarpaisen kavioeläimen jalan alaosa

sorkkarauta /sˈorkːarˌauta/ (n)
piede di porco
  teräksinen tai rautainen tanko, jota käytetään vipuna ja jonka mutkalle taivutetussa päässä on hahlo naulojen irrotukseen

sormenjälki /sˈormenjˌælkɪ/ (n)
impronta digitale
  ihmisen sormenpään yksilöllinen ja koko iän samanlaisena pysyvä ihon urien kuvio; sormen ihon kuviosta jäänyt jälki jollakin pinnalla

sormenpää /sˈormempæː/ (n)
punta del dito
  sormen kärkiosa

sormi /sˈormɪ/ (n)
dito
  käden nivelikäs uloke; ihmisen kädessä näitä ovat peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi

sormus /sˈormus/ (n)
anello
  sormen ympäri tuleva rengas, sormessa pidettävä koru

sormustin /sˈormustɪn/ (n)
ditale
  sormen päällä ommeltaessa käytettävä suojus

sorsa /sˈorsa/ (n)
anatra, anitra
  sorsien heimon () lintu, joko varsinainen sorsa, eli puolisukeltajasorsa tai sukeltajasorsa

sorvi /sˈorvɪ/ (n)
tornio
  pyörivän kappaleen työstöön käytettävä lastuavan työstön työkone, jossa paikallaan oleva terä irrottaa työstökohteesta materiaalia

sosiaalidemokraattinen /sˈosɪˌaːlɪdemˌokraːtːɪnen/ (adj)
demosociale
  sosiaalidemokratian arvojen tai politiikan mukainen

sosiaalinen /sˈosɪˌaːlɪnen/ (adj)
sociale
  sellainen, joka viihtyy ihmisten keskuudessa

sosiaalinen media /sˈosɪˌaːlɪnen mˈedɪa/ (n)
social
  verkkoviestintäympäristöt, joissa käyttäjällä on mahdollisuus olla aktiivinen viestijä ja sisällöntuottaja

sosiaalipsykologia /sˈosɪˌaːlɪpsˌykolˌoɡɪa/ (n)
psicologia sociale
  yksilön ja hänen sosiaalisen ympäristönsä vuorovaikutuksia tutkiva tiede

sosiaalityöntekijä /sˈosɪˌaːlɪtˌyøntekˌijæ/ (n)
assistente sociale
  sosiaalityön erityisasiantuntija, joita toimii yleisimmin kuntien sosiaalitoimistoissa, kasvatus- ja perheneuvoloissa, koulukuraattoreina, järjestökentällä tai terveydenhuollossa

sosialismi /sˈosɪalˌismɪ/ (n)
socialismo
  vastauksena teollistumisen aiheuttamiin yhteiskunnallisiin ongelmiin kehittynyt ryhmä erilaisia ideologioita, joissa omaisuus ja tulonjako halutaan pitää yhteiskunnallisen sääntelyn alaisena yksilöiden tai markkinavoimien sijaan

sosiologi /sˈosɪˌoloɡɪ/ (n)
sociologo
  sosiologian tutkija

sosiologia /sˈosɪˌoloɡˌia/ (n)
sociologia
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva sosiaalisia järjestelmiä sekä yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntien välisiä sosiaalisia suhteita tutkiva käyttäytymistiede

sota /sˈota/ (n)
guerra
  väkivaltainen yhteenotto kahden tai useamman järjestäytyneen osapuolen, useimmiten valtioiden, aseistettujen joukkojen välillä sotatilan vallitessa

sotaherra /sˈotahˌerra/ (n)
signore della guerra
  vallanpitäjä, jonka valta pohjautuu yksinomaan voimaan ilman legitimiteettiä, etenkin valtiossa jossa keskusvalta on heikko tai sitä ei ole

sotaisa /sˈotaisa/ (adj)
bellicoso
  sellainen, joka on mieleltään tai olemukseltaan sotimiseen taipuvainen, sotaa ihannoiva, vahvasti riidanhaluinen; sotaan valmis

sotamies /sˈotamies/ (n)
appuntato
  miehistöön lukeutuvan sotilaan sotilasarvo maavoimissa

sotarikollinen /sˈotarɪkˌollɪnen/ (n)
criminale di guerra
  henkilö, joka on tehnyt sotarikoksen

sotarikos /sˈotarɪkos/ (n)
crimine di guerra
  rikokseksi määritelty teko, joka tehdään sodassa tai siihen verrattavassa konfliktissa

sotavanki /sˈotavˌaŋkɪ/ (n)
prigioniero di guerra
  sodassa vihollisen vangiksi joutunut sotilas tai siviili

sotaveteraani /sˈotavˌeterˌaːnɪ/ (n)
excombattente
  sotatoimiin osaa ottanut henkilö, joka on jäänyt henkiin

sotilaallinen /sˈotɪlˌaːllɪnen/ (adj)
militare
  sotaa, sodankäyntiä, sotilastointa koskeva, niiden alaan t. piiriin kuuluva, niissä esiintyvä, niille ominainen, niiden tarkoitusperää palveleva

sotilas /sˈotɪlas/ (n)
soldato
  sotajoukkoihin kuuluva henkilö; armeijan tai muun järjestäytyneen joukon aseistettu ja univormua kantava jäsen
pedone
  (šakki) šakki-pelin nappula: ♙ tai ♟

sotilaskarkuri /sˈotɪlˌaskarkˌurɪ/ (n)
disertore
  yksiköstään luvatta pitemmäksi ajaksi poistunut sotilas

sotilasmesikko /sˈotɪlˌasmesˌikːo/ (n)
manorina chiassosa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

soutaa /sˈoutaː/ (v)
remare
  liikuttaa alusta haluttuun kulkusuuntaan käyttäen yhtä tai useampaa airoparia hankaimissaan, joskus vain yksittäistä airoa hankaimeen sijoitettuna

soutaja /sˈoutaja/ (n)
rematore
  henkilö, joka soutaa

soutuvene /sˈoutuvˌene/ (n)
barca a remi
  pieni airoilla liikuteltava eli soudettava vene

sovellus /sˈovellus/ (n)
applicazione
  jonkin teorian tai mallin käyttäminen käytännössä

sovinismi /sˈovɪnˌismɪ/ (n)
maschilismo
  ylimielinen asenne ja ajattelu, jossa jotakin (maata, kansaa, sukupuolta) pidetään luonnostaan muita parempana

sovittaa /sˈovɪtːaː/ (v)
farsi perdonare, riscattarsi
  hyvittää tekemänsä vääryys
scontare
  kärsiä rangaistus

spagetti /spˈaɡetːɪ/ (n)
spaghetto
  pitkulainen, ohut pasta

spanieli /spˈanielɪ/ (n)
spaniel
  lintukoirien alatyyppi

sparrata /spˈarrata/ (v)
allenarsi al combattimento
  toimia harjoitusvastustajana erityisesti nyrkkeilyssä

spartalainen /spˈartalˌainen/ (adj)
spartano
  (kuvaannollinen) askeettinen

spatiaalinen /spˈatɪˌaːlɪnen/ (adj)
spaziale
  tilaa tai välimatkaa koskeva, avaruudellinen

spektaakkeli /spˈektaːkːˌelɪ/ (n)
spettacolo
  näytelmä tai näytös, jolla on mahtavat puitteet

spektri /spˈektrɪ/ (n)
spettro
  säteilyn taajuusjakauma

sperma /spˈerma/ (n)
sperma
  siemenneste

spinelli /spˈinellɪ/ (n)
spinello
  eräitä punaisia, vihreitä ja sinisiä jalokiviä, jotka muodostuvat alumiinin ja magnesiumin oksideista

spinetti /spˈinetːɪ/ (n)
spinetta
  pienikokoinen cembalon sukuinen kielisoitin

spirituaali /spˈirɪtuˌaːlɪ/ (n)
Francescanesimo spirituale, Spirituali
  fransiskaanien suuntaus, joka suhtautui tiukasti köyhyyssäännön noudattamiseen

spiritualismi /spˈirɪtˌualˌismɪ/ (n)
spiritualismo
  idealismissa käsitys, jonka mukaan olevainen on luonteeltaan pohjimmiltaan henkistä
  1500-luvun radikaalireformaatiossa esiintynyt näkemys, jonka mukaan ihmisen henkilökohtainen suhde Jumalaan on uskonelämän merkittävin yksittäinen osatekijä ja ylittää merkitykseltään kaiken muun kuten Raamatun, seurakunnan ja sakramentit
  osittain spiritismiä sivuava oppi, jonka avulla muun muassa pyritään yhteyteen vainajahenkien kanssa

spitaalinen /spˈitaːlɪnen/ (n)
lebbroso
  spitaalia eli lepraa sairastava henkilö

sponsori /spˈonsorɪ/ (n)
sponsor
  jotain toimintaa, erityisesti urheilua, rahallisesti tukeva henkilö tai yhtiö

spontaani /spˈontaːnɪ/ (adj)
spontaneo
  oma-aloitteinen, ohjailematon

spontaanisuus /spˈontaːnɪsuːs/ (n)
spontaneità
  sen ominaisuus että jonkin on spontaani; oma-aloitteisuus, ohjailemattomuus; vailla ulkoista syytä tapahtuva

squash /skˈuash/ (n)
squash
  suljetulla kentällä seinää vasten palloa lyömällä pelattava vauhdikas pallopeli

srapnelli /srˈapnellɪ/ (n)
bomba antiuomo
  tykkiaseissa käytetty luodeilla täytetty ammustyyppi, joka on tarkoitettu toimimaan ilmassa lentoratansa loppuvaiheessa sinkoamalla sisältämänsä luodit kohti maalia; käytettiin toiseen maailmansotaan asti

srilankalainen /srˈilaŋkalˌainen/ (adj)
cingalese
  Sri Lankaan kuuluva tai siihen liittyvä

srilankalainen /srˈilaŋkalˌainen/ (n)
cingalese
  Sri Lankasta kotoisin oleva ihminen tai sen kansalainen

srilankankaija /srˈilaŋkˌaŋkaija/ (n)
parrocchetto di Layard
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

srilankanpöllökehrääjä /srˈilaŋkˌampølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana di Sri Lanka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

srilankanriippukaija /srˈilaŋkˌanrɪːpːukˌaija/ (n)
pappagallo acrobata di Sri Lanka
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

stadion /stˈadɪon/ (n)
stadio
  urheilukenttä, jota ympäröi kokonaan tai osittain katsomorakennelma, myös stadioni

stagflaatio /stˈaɡflaːtˌio/ (n)
stagflazione
  taantuman (ei ehkä aivan määritelmällisen) ja korkean inflaation yhdistelmä

stalinismi /stˈalɪnˌismɪ/ (n)
stalinismo
  Josif Stalinin oppien mukainen jyrkkä kommunismin suuntaus ja poliittinen järjestelmä; sisälsi nopean teollistamisen, teorian sosialismista yhdessä maassa, keskitetyn hallinnon, maatalouden kollektivisoinnin, henkilökultin johtajuudessa ja muiden maiden kommunistipuolueiden alistamisen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen alaisuuteen

stand up -komedia /stˈand ˈup kˈomedˌia/ (n)
monologo
  stand up -komiikasta koostuva esitys

standaari /stˈandaːrɪ/ (n)
bandiera
  pienikokoinen, välittömästi tankoon kiinnitettävä lippu

standardi /stˈandardɪ/ (n)
livello
  malli, tyyppi, normi

steariini /stˈearˌiːnɪ/ (n)
stearina
  nauta- ja lammaseläinten rasvasta saatu pääasiassa steariinihappoja ja palmitiinihappoja sisältävä seos, jota käytetään mm. kynttilöiden valmistukseen

stereoisomeria /stˈereˌoisomˌerɪa/ (n)
stereoisomeria
  isomerian muoto, jossa yhdisteiden osat ovat samoissa paikoissa, mutta suuntautuneet avaruudellisesti eri suuntiin

stereotyyppi /stˈereotˌyːpːɪ/ (n)
stereotipo
  omaksuttu voimakkaasti yksinkertaistettu kuvaus tai käsitys eli yleistys yksilöistä, väestöryhmistä ja niiden tavoista toimia; kaavoittuma, kangistuma

steriili /stˈerɪːlɪ/ (adj)
sterile, infertile
  lisääntymiskyvytön, hedelmätön

steriloida /stˈerɪlˌoida/ (v)
sterilizzare
  tehdä steriiliksi

sterilointi /stˈerɪlˌointɪ/ (n)
sterilizzazione
  steriloiminen

steroidi /stˈeroidɪ/ (n)
steroide
  nelirenkaiseen sykliseen hiiliketjuun perustuva kemiallinen yhdiste, joka liukoisuusominaisuuksiensa puolesta luetaan lipideihin

stevia /stˈevɪa/ (n)
stevia
  Stevia rebaudiana -kasvista saatava makeutusaine, joka on jopa 300 kertaa makeampaa kuin sokeri

stoalaisuus /stˈoalˌaisuːs/ (n)
stoicismo
  filosofinen koulukunta, johon yhdistetään mielenrauhan tavoittelu ja tunteiden hillintä

strategi /strˈateɡɪ/ (n)
stratega
  henkilö, joka suunnittelee strategioita

strategia /strˈateɡˌia/ (n)
strategia
  organisaation pitkän aikavälin kehityssuunta ja -ulottuvuus, jonka avulla muuttuvassa ympäristössä voimavaroja ja kykyjä järjestelemällä saavutetaan etuja kilpailussa

stratosfääri /strˈatosfˌæːrɪ/ (n)
stratosfera
  yläilmakehä; ilmakehän kerros troposfäärin ja mesosfäärin välissä, ulottuu 50-60 kilometrin korkeuteen, jossa koetaan stratopaussi

streptokokki /strˈeptokˌokːɪ/ (n)
streptococco
  Streptococcus-sukuun kuuluva pallonmuotoinen bakteeri

stressata /strˈessata/ (v)
stressare
  aiheuttaa stressiä

stressi /strˈessɪ/ (n)
stress
  (fysiologia) yksilössä muodostuva henkinen vaste ulkoisiin vaikutuksiin ja niiden muodostamaan uhkaan, stressivaikutus

stripata /strˈipata/ (v)
denudarsi
  riisua vaatteita esityksenkaltaisesti

strippari /strˈipːarɪ/ (n)
spogliarellista
  eroottinen tanssija, joka riisuuntuu esiintyessään

stromatoliitti /strˈomatolˌiːtːɪ/ (n)
stromatolita
  mineraalien ja sedimenttien kertyessä syanobakteereiden muodostamiin yhdyskuntiin syntynyt kupumainen kivimuodostuma

strontium /strˈontium/ (n)
stronzio
  eräs alkuainemetalli

strutsi /strˈutsɪ/ (n)
struzzo
  suurikokoinen afrikkalainen lentokyvytön lintu ()

struuma /strˈuːma/ (n)
gozzo
  kilpirauhasen suurentuma

stuertti /stˈuertːɪ/ (n)
assistente di volo
  miespuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa tai laivassa

subatominen hiukkanen /sˈubatˌomɪnen hˈiukːanen/ (n)
particella subatomica
  atomia pienempi hiukkanen

subjekti /sˈubjektɪ/ (n)
soggetto
  alus, lauseenjäsen, joka kertoo predikaatin ilmaiseman tekemisen tekijän tai kokijan. Suomen kielessä subjektin sijamuoto on nominatiivi, partitiivi tai genetiivi.
  hallitsijan alamainen

subjektiivinen /sˈubjektˌiːvɪnen/ (adj)
subiettivo
  sellainen, joka koskee subjektia, subjektille kuuluva tai subjektille ominainen

subjektiivisuus /sˈubjektˌiːvɪsuːs/ (n)
soggettività
  subjektivismiin tukeutuva asenne; henkilön luontainen ominaispiirre

subjunktiivi /sˈubjuŋktˌiːvɪ/ (n)
congiuntivo
  latinan konjunktiivista kehittynyt, romaanisissä kielissä esiintyvä verbin tapaluokka, joka ilmaisee esim. toivottua tai epätodellista tapahtumaa; kielihistoriallisesti sama kuin joidenkin indo-eurooppalaisten kielten konjunktiivi

sublimoituminen /sˈublɪmˌoitumɪnen/ (n)
sublimazione
  aineen olomuodonmuutos suoraan kiinteästä kaasuksi ilman nestemäistä välitilaa

substantiivi /sˈubstantˌiːvɪ/ (n)
sostantivo, nome
  . nomineihin kuuluva sana, joka merkitsee asioiden, esineiden, aikajaksojen, henkilöiden, paikkojen jne. nimityksiä; jakaantuvat kahteen pääryhmään: yleisnimiin eli appellatiiveihin ja erisnimiin eli propreihin

substantiivinen /sˈubstantˌiːvɪnen/ (adj)
sostantivale
  substantiivin tavoin toimiva

sudanilainen /sˈudanɪlˌainen/ (adj)
sudanese
  Sudanista peräisin oleva tai Sudaniin liittyvä

sudanilainen /sˈudanɪlˌainen/ (n)
sudanese
  pysyvästi Sudanissa asuva henkilö

sudenpentu /sˈudempˌentu/ (n)
lupacchiotto
  nuori susi syntymästään aikuistumisikään saakka

suhde /sˈuhde/ (n)
relazione
  asioiden välinen keskinäinen riippuvuus ja vuorovaikutus

suhteellinen /sˈuhteːllɪnen/ (adj)
relativo
  (numeerisessa) suhteessa johonkin oleva

suihku /swˈihku/ (n)
doccia
  tavallisesti kylpyhuoneessa sijaitseva paikka, jossa ihminen käy peseytymässä

suihkulähde /swˈihkulˌæhde/ (n)
fontana
  keinotekoisesti vettä vesiputouksen tai vesisuihkun omaisesti lennättävä monumentti

suihkuverho /swˈihkuvˌerho/ (n)
tenda della doccia
  suihkupisteen ympärille vedettävä verho, jonka avulla veden leviämistä voidaan hallita ja poistaa suora näköyhteys

suikka /swˈikːa/ (n)
bustina
  veneen muotoinen lipaton lakki

suitsuke /swˈitsuke/ (n)
incenso
  suitsute, aromaattinen aine, joka palaessaan levittää ympäristöönsä tuoksua

sujuvasti /sˈujuvˌastɪ/ (adv)
correntemente
  sujuvalla tavalla

sukaattisitruuna /sˈukaːtːɪsˌitruːna/ (n)
cedro
  eräs ruutakasveihin kuuluva sitruspuu ()
  edellisen hedelmä

sukellus /sˈukellus/ (n)
subacquea
  meneminen veden alle

sukellusvene /sˈukellˌusvene/ (n)
sottomarino, sommergibile
  pinnalla liikkumisen lisäksi veden alla sukelluksissa omatoimiseen liikkumiseen pystyvä alus

sukeltaa /sˈukeltaː/ (v)
tuffare, immergersi
  hypätä veteen

sukeltaja /sˈukeltˌaja/ (n)
sommozzatore
  se, joka sukeltaa, veden alla liikkuja

sukka /sˈukːa/ (n)
calza, calzino
  jalkaterän ja nilkan sekä mahdollisesti muutakin jalkaa peittävä vaatekappale

sukkahousut /sˈukːahˌousut/ (n)
collant
  jalkaterän sukkaosan sisältävä naisten ohut vaatekappale, jotka vedetään jalkaan ja ulottuvat vyötärölle asti

sukkula /sˈukːula/ (n)
navicella
  kangaspuiden edestakaisin liikutettava osa, joka pujottaa kuteen loimien välitse

sukkulamato /sˈukːulˌamato/ (n)
nematode
  -pääjakson sukkulamaisia matoja, joista useimmat ovat loisia

suklaa /sˈuklaː/ (n)
cioccolata, cioccolato
  kaakaomassasta ja -voista sekä sokerista valmistettava makeinen

suksi /sˈuksɪ/ (n)
sci
  lumella liukuen liikkumiseen tarkoitettu, jalkineeseen kiinnitettävä väline

suku /sˈuku/ (n)
famiglia allargata, parente
  sosiaalinen ryhmä, joka jakautuu äidin ja isän sukulaisiin sekä lapsiin
genere
  tieteellisen luokittelun taso, johon kuuluu samankaltaisia lajeja
  joissakin kielissä lähinnä nominien suvullista jakoa tarkoittava termi, joka voi käydä ilmi esimerkiksi sanan artikkelista

sukulainen /sˈukulˌainen/ (n)
parente
  samaan sukuun kuuluva henkilö

sukunimi /sˈukunˌimɪ/ (n)
cognome
  yleensä vanhemmilta, lapsille periytyvä erisnimi, joka ilmaisee lapsen kuuluvan tiettyyn sukuun ja erottaa lapsen toisista etunimeltään samannimisistä henkilöistä

sukupolvi /sˈukupˌolvɪ/ (n)
generazione
  ihmiset, jotka ovat vanhempiensa jälkeläisiä ja keskenään samassa polvessa, kuten lapsia tai lapsenlapsia

sukupuoli /sˈukupˌuolɪ/ (n)
sesso
  suvullisesti lisääntyvillä lajeilla ilmenevä ominaisuus, jonka perusteella yksilöt ovat jaettavissa munasoluja tuottaviin yksilöihin eli naaraisiin ja siittiösoluja tuottaviin yksilöihin eli koiraisiin

sukupuolielin /sˈukupˌuolielɪn/ (n)
genitali
  lisääntymiseen käytettävä elin, joka erottaa sukupuolet toisistaan; miehen penis tai naisen emätin

sukupuolirauhanen /sˈukupˌuolɪrˌauhanen/ (n)
gonade
  tavallisesti monikollisena esiintyvä sana, joka on eläinten munarauhasten ja siittiörauhasten yhteisnimitys

sukupuolitauti /sˈukupˌuolɪtˌautɪ/ (n)
malattia venerea
  sairaus, joka leviää lähinnä sukupuoliyhteydessä

sukupuu /sˈukupuː/ (n)
albero genealogico
  ylhäältä alaspäin kulkeva, alaspäin kapeneva sukuselvitys

sukupuutto /sˈukupˌuːtːo/ (n)
estinzione
  eliölajin kuoleminen, häviäminen viimeistä yksilöä myöten

sukututkija /sˈukutˌutkɪja/ (n)
genealogista
  henkilö joka tekee sukututkimusta

sukututkimus /sˈukutˌutkɪmus/ (n)
genealogia
  historian aputiede, jonka tutkimuskohteena ovat ihmisten väliset sukulaisuussuhteet ja sukujen historia

sula /sˈula/ (adj)
fuso
  nestemäisessä olomuodossa oleva, juokseva

sulaa /sˈulaː/ (v)
fondere
  muuntua kiinteästä aineesta nesteeksi

sulanviirikaija /sˈulanvˌiːrɪkˌaija/ (n)
codaracchetta aliblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

sulattaa /sˈulatːaː/ (v)
sciogliere
  saattaa nestemäiseen olotilaan lämpötilaa nostamalla

sulfaatti /sˈulfaːtːɪ/ (n)
solfato
  sulfaatti-ioni, rikin ja hapen muodostama anioni, SO₄-2

sulfidi /sˈulfɪdɪ/ (n)
solfuro
  sulfidi-ioni, rikistä muodostunut anioni

sulfiitti /sˈulfɪːtːɪ/ (n)
solfito
  sulfiitti-ioni, rikin ja hapen muodostama anioni, SO₃2−

sulhanen /sˈulhanen/ (n)
sposo
  naimisiin menevän henkilön tuleva aviomies

sulkakynä /sˈulkakˌynæ/ (n)
calamo
  linnun sulan ontto varsiosa
  linnun sulasta tehty kynä

sulkapallo /sˈulkapˌallo/ (n)
badminton
  mailapeli, jota pelaa vastakkain kaksi pelaajaa (kaksinpeli) tai kaksi paria (nelinpeli)
volano
  kyseisessä pelissä mailoilla lyötävä peliväline

sulkava /sˈulkava/ (n)
abramide medio
  (eläintiede) Särkikalojen heimon planktonia ja pohjaeläimiä syövä makean veden parvikala (), jota tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa, myös paikoin eteläisellä rannikkoalueella. Sulkavan selkäevä on korkea, pitkässä peräevässä on 37 — 46 eväruotoa.

sulkea /sˈulkea/ (v)
chiudere
  tukkia reikä, reitti, tietovuoto; laittaa ovi, luukku tai vastaava kulkuaukon tukkeeksi; kiinnittää korkki tai tulppa

sulkijalihas /sˈulkɪjˌalɪhas/ (n)
sfintere
  ympyränmuotoinen lihas, joka sijaitsee jonkin elimen tai ontelon ympärillä kontrolloiden sen aukon suuruutta

sulttaani /sˈultːaːnɪ/ (n)
sultano
  islamilaisessa maailmassa käytetty hallitsijan arvonimi

summa /sˈumma/ (n)
somma
  yhden tai useamman luvun yhteenlaskun tulos, aritmeettinen summa

summeri /sˈummerɪ/ (n)
cicalino
  merkkiäänen antava laite, monesti läpitunkeva- ja kovaääninen

sumu /sˈumu/ (n)
nebbia
  lähellä maata olevassa ilmakerroksessa esiintyvä, maahan kosketuksissa oleva, näkyvyyttä huonontava leijailevien hienojakoisten vesipisaroiden muodostuma
nebulosa
  kaasun tai irtonaisen aineen muodostama pilvi tähtienvälisessä avaruudessa

sunni /sˈunnɪ/ (n)
sunnita
  islamin uskon sunnalaisuuden haaran uskova

sunnuntai /sˈunnuntai/ (n)
domenica
  viikon viimeinen päivä Euroopassa ja muissa maissa, jotka käyttävät ISO 8601 -standardia, päivä lauantain ja maanantain välissä

suntio /sˈuntɪo/ (n)
sacrestano
  kirkon työntekijä, jonka tehtäviä ovat mm. talonmiehen työt seurakunnan kiinteistöissä ja avustaminen jumalanpalveluksissa

suo /sˈuo/ (n)
torbiera, palude
  soistumisen synnyttämä ainakin osan vuodesta kosteana oleva monimuotoinen kasviyhdyskunta, jossa muodostuu turvetta

suodattaa /sˈuodatːaː/ (v)
filtrare
  erottaminen kiinteitä aineita nesteestä tai kaasusta suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suoja /sˈuoja/ (n)
protezione
  esine, laite, aine joka suojaa

suojaikäraja /sˈuojaikˌæraja/ (n)
età del consenso
  ikä, jonka alittavan henkilön kanssa ei ikärajan ylittävä henkilö saa harrastaa seksuaalista kanssakäymistä

suojatie /sˈuojatie/ (n)
attraversamento pedonale
  jalankulkijoiden turvalliseen kadun tai tien ylittämiseen tarkoitettu erityisesti merkitty kohta

suojelija /sˈuojelˌija/ (n)
protettore
  henkilö, joka suojelee

suojelusenkeli /sˈuojelusˌeŋkelɪ/ (n)
angelo custode
  enkeli, joka joidenkin uskomusten mukaan suojaa ja ohjaa ihmistä

suojus /sˈuojus/ (n)
alloggiamento
  ulkoisilta tai ulospäin suuntautuvilta vaikutuksilta suojaava tai vaikutuksia vähentävä materiaali, laite tai rakennelma

suola /sˈuola/ (n)
sale
  ioniyhdiste, ionisidosten muodostama yhdiste. Ionisidoksinen kiinteä ja kiteinen aine, jossa kationina on usein jokin metalli-ioni, anionina taas epämetalli-ioni tai jokin moniatominen ioni

suolahappo /sˈuolahˌapːo/ (n)
acido cloridrico
  vetykloridihappo HCl, vahva happo

suolainen /sˈuolainen/ (adj)
salato
  suolan makuinen, suolaa sisältävä; liiaksi suolaa sisältävä

suolata /sˈuolata/ (v)
salare
  säilöä suolalla, käsitellä ruoka suolalla ennen kypsentämistä

suoli /sˈuolɪ/ (n)
intestino
  (elimistö) ruoansulatuskanavan osa

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (adj)
finlandese
  Suomesta peräisin oleva tai Suomeen liittyvä

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (n)
finlandese
  pysyvästi Suomessa asuva henkilö
  Suomen kansalainen
  syntyperältään suomalainen

suomettuminen /sˈuometːˌumɪnen/ (n)
finlandizzazione
  nimitys, jolla jonkin tahon harjoittama politiikka rinnastettiin Suomen myötämieliseen suhtautumiseen Neuvostoliittoon kylmän sodan aikana

suomi /sˈuomɪ/ (n)
finlandese
  suomen kieli; suomalais-ugrilainen kieli, jota puhutaan pääosin Suomessa , kielitunnukset: (ISO 639-1)fi ja (ISO 639-2, ISO 639-3) fin

suomu /sˈuomu/ (n)
scaglia
  useimpien kalojen ja eräiden muiden eläinten ihoa peittävät sarveisaineesta muodostuneet levyt

suomuluri /sˈuomulˌurɪ/ (n)
lorichetto pettosquamato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomupääkaijanen /sˈuomupˌæːkaijanen/ (n)
pappagallo pigmeo di Meek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suomurosella /sˈuomurosella/ (n)
rosella settentrionale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suoneniskentä /sˈuonenˌiskentæ/ (n)
salasso
  (lääketiede) venesektio, hoitomenelmä, jossa verta lasketaan suonesta neulan avulla. Käytetään esimerkiksi hemokromatoosin hoidossa.

suonikohju /sˈuonɪkˌohju/ (n)
varice
  sairaalloinen laskimon laajentuma tavallisesti sääressä

suopursu /sˈuopursu/ (n)
rhododendron tomentosum
  kanervakasveihin kuuluva valkokukkainen varpukasvi , aiemmin Ledum palustre

suora /sˈuora/ (adj)
diritto, dritto
  mutkaton, kaartumaton, suuntaansa muuttamaton

suora /sˈuora/ (n)
rettilineo, linea retta
  suora kulkuväylä tai sen osa
linea retta
  äärettömän pitkä suora viiva
  viiden peräkkäin numeroidun tai joskus viiden samaa maata edustavan pelikortin muodostama sarja
scala, linea retta
  nyrkkeilyssä isku, jossa käsivarsi ojentuu suoraksi

suora kulma /sˈuora kˈulma/ (n)
angolo retto
  kulma, jonka asteluku on 90°

suorakulma /sˈuorakˌulma/ (n)
squadra
  työkalu, jolla voi merkitä ja mitata suoran eli 90 asteen kulman

suorakulmainen kolmio /sˈuorakˌulmaineŋ kˈolmɪo/ (n)
triangolo rettangolo
  (matematiikka) kolmio, jonka yksi kulma on suora.

suorakulmio /sˈuorakˌulmɪo/ (n)
rettangolo
  nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suoraviivainen /sˈuoravˌiːvainen/ (adj)
facile
  nopea, tehokas, usein yksinkertainen

suoritin /sˈuorɪtɪn/ (n)
processore
  elektroniikan komponentti, joka toteuttaa tietokoneohjelman konekielisiä käskyjä; prosessori

suoritus /sˈuorɪtus/ (n)
esecuzione
  jnk tekemisen tai toimittamisen tulos

suosio /sˈuosɪo/ (n)
popolarità
  se, että on suosittu

suositella /sˈuosɪtella/ (v)
raccomandare
  ehdottaa tutustumaan asiaan, henkilöön, kirjallisuuteen, ilmiöön

suosittu /sˈuosɪtːu/ (adj)
popolare
  suosiossa oleva

suostumus /sˈuostumus/ (n)
consenso
  myöntävä vastaus pyyntöön

suotuisa /sˈuotwɪsa/ (adj)
favorevole
  otollinen, edullinen (jonkin tekemiseksi)

superemäs /sˈuperemæs/ (n)
superbase
  mikä tahansa erittäin voimakas emäs; täsmällistä tieteellistä määritelmää ei toistaiseksi ole esitetty

supergranula /sˈuperɡrˌanula/ (n)
supergranulo
  suuri, noin 30 000 kilometriä halkaisijaltaan oleva granula

superhappo /sˈuperhˌapːo/ (n)
superacido
  happo, jonka happamuus on suurempi kuin 100-prosenttisella rikkihapolla

superkuu /sˈuperkuː/ (n)
superluna
  tilanne, jossa Kuu näkyy Maahan täysikuuna ollessaan samanaikaisesti kiertoradallaan perigeumissa

superlatiivi /sˈuperlatˌiːvɪ/ (n)
superlativo
  yliaste, vertailuaste, joka ilmaisee komparaation korkeimman asteen.

supermassiivinen musta aukko /sˈupermˌassɪːvɪnen mˈusta ˈaukːo/ (n)
buco nero supermassiccio
  massaltaan erittäin suuri musta aukko, joka sijaitsee tyypillisesti galaksin keskustassa

supernova /sˈupernˌova/ (n)
supernova
  tähden räjähdys, joka voi syntyä kahdella eri tavalla

supersankari /sˈupersˌaŋkarɪ/ (n)
supereroe
  nimitys alun perin sarjakuvissa esiintyneille yliluonnollisilla kyvyillä varustetuille sankareille

suppilo /sˈupːɪlo/ (n)
imbuto
  torvimainen, toisesta päästään avarasuinen, toisesta päästä putkimaiseksi kapeneva pohjaton astia, jota käytetään esimerkiksi valutettaessa nestettä suppeasuiseen tilaan

surmanloukku /sˈurmanlˌoukːu/ (n)
trappola mortale
  hengenvaarallinen paikka

surmata /sˈurmata/ (v)
massacrare
  tappaa

surra /sˈurra/ (v)
rimpiangere
  olla alakuloinen jonkin takia (erit. jonkun kuoleman takia), tuntea surua

suru /sˈuru/ (n)
tristezza, dolore, afflizione, lutto
  murhe, alakuloisuuden tunne, jonkin traagisen tapahtuman, kuten läheisen ihmisen menetyksen, aikaansaama pitkäaikainen mielialan muutos

surullinen /sˈurullɪnen/ (adj)
triste
  huonolla mielialalla oleva, alakuloinen

surullisuus /sˈurullɪsuːs/ (n)
tristezza
  se, että on surullinen

surumarssi /sˈurumˌarssɪ/ (n)
marcia funebre
  hautajaisissa soitettavaksi sävelletty marssi

surunvalittelu /sˈurunvalˌitːelu/ (n)
condoglianze
  osanoton ilmaus kuolemantapauksen johdosta

susi /sˈusɪ/ (n)
lupo
  Suomenkin luonnossa elävä petoeläin ()

suspensio /sˈuspensˌio/ (n)
sospensione
  aine, jossa nesteeseen on sekoittunut hienojakoista liukenematonta kiinteää ainetta, joka ei erotu nesteestä

suu /sˈuː/ (n)
bocca
  suuaukosta alkava suuontelo, joka päättyy kitasolaan, josta alkaa ruoansulatuskanava; tällä alueella olevat toiminnalliset elimet kuuluvat suuhun

suudella /sˈuːdella/ (v)
baciare
  antaa suudelma

suukappale /sˈuːkapːˌale/ (n)
imboccatura
  (musiikki) vaskipuhaltimen tai puupuhaltimien se osa, joka on kosketuksissa soittajan huuliin tai aivan lähellä huulia

suukapula /sˈuːkapˌula/ (n)
bavaglio
  puhumisen estämiseksi suun eteen sidottu kangas tms.

suula /sˈuːla/ (n)
sula
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suullinen /sˈuːllɪnen/ (adj)
orale
  sellainen, joka on ilmaistu tai toteutettu suullisesti, suusanallinen

suunnata /sˈuːnnata/ (v)
dirigere, puntare
  ottaa suunta tai kurssi johonkin

suunnaton /sˈuːnnaton/ (adj)
immenso
  erittäin suuri, valtava

suunnikas /sˈuːnnɪkas/ (n)
parallelogramma
  nelikulmio, jonka vastakkaiset sivut ovat yhdensuuntaiset

suunnistaja /sˈuːnnɪstˌaja/ (n)
orientista
  henkilö, joka suunnistaa; suunnistusta harrastava henkilö

suunnistus /sˈuːnnɪstus/ (n)
orientamento
  suunnistaminen
  urheilulaji, jossa kartan ja kompassin avulla suunnistetaan rastien välillä

suunnitella /sˈuːnnɪtella/ (v)
pianificare
  ajatella mielessään jotakin, jonka tulee tulevaisuudessa tekemään, aikoa

suunnitelma /sˈuːnnɪtˌelma/ (n)
progetto, plano
  etukäteen pohdittu asia, joka aiotaan toteuttaa tulevaisuudessa

suunta /sˈuːnta/ (n)
direzione
  tavoitteena tai kohteena oleva konkreettinen tai kuvaannollinen sijainti, asema tai tila suhteessa vallitsevaan

suuntaissärmiö /sˈuːntaissˌærmɪø/ (n)
parallelepipedo
  särmiö, jonka kaksi vastakkaista sivua ovat suunnikkaita

suuntavilkku /sˈuːntavˌilkːu/ (n)
freccia
  moottoriajoneuvon tavallisesti kyljessä ja etu- ja takavalojen yhteydessä sijaitseva vilkkuva lamppu, joka ilmaisee sen mihin suuntaan ajoneuvo on kääntymässä sen avulla kummalla puolella ajoneuvoa lamppu vilkkuu

suuontelo /sˈuːontˌelo/ (n)
cavità orale
  selkärankaisten suuaukon ja nielun välinen ruoansulatuskanavan laajahko alkuosa

suure /sˈuːre/ (n)
grandezza
  jokin yksiköin mitattava ominaisuus, esim. pituus

suurennuslasi /sˈuːrennˌuslasɪ/ (n)
lente d'ingrandimento
  kupera linssi, jonka läpi katsottaessa esineet näyttävät suurennetuilta

suurentaa /sˈuːrentaː/ (v)
ingrandire
  tehdä suureksi tai suuremmaksi
  enentää, lisätä, kasvattaa

suuri /sˈuːrɪ/ (adj)
maggiore
  niistä duurin intervalleista, jotka eivät ole puhtaita

suurkaupunki /sˈuːrkaupˌuŋkɪ/ (n)
grande città
  kaupunki, jossa on paljon asukkaita

suurlähettiläs /sˈuːrlæhˌetːɪlæs/ (n)
ambasciatore, ambasciatrice
  korkein diplomaattinen edustaja toisessa maassa

suurlähetystö /sˈuːrlæhetˌystø/ (n)
ambasciata
  suurlähettilään johtama valtion diplomaattinen edustusto toisessa valtiossa

suuruus /sˈuːruːs/ (n)
grandezza
  se, että jokin tai joku on suuri

suutari /sˈuːtarɪ/ (n)
calzolaio
  jalkineiden valmistaja tai korjaaja

suutin /sˈuːtɪn/ (n)
ugello
  virtausta ohjaava laite, jolla saadaan paineistetulle (kaasulle, puolijähmeälle, jähmeälle) aineelle käytössä tarvittava muoto, koko, paine, alkunopeus ja suunta sekä pyörteetön virtaus

suuvesi /sˈuːvesɪ/ (n)
collutorio
  hengitystä raikastava liuos, jota purskutellaan suussa

suvaitsevaisuus /sˈuvaitsevˌaisuːs/ (n)
tolleranza
  se, että on suvaitsevainen

suvereniteetti /sˈuverˌenɪtˌeːtːɪ/ (n)
sovranità
  ylin valta, itsenäisyys, täydellinen riippumattomuus

sveitsiläinen /svˈeitsɪlˌæinen/ (adj)
svizzero, svizzera
  Sveitsistä peräisin oleva tai Sveitsiin liittyvä

sveitsiläiskaarti /svˈeitsɪlˌæiskaːrtɪ/ (n)
Guardia Svizzera Pontificia
  paavin henkivartiosto Vatikaanissa

sveitsinpaimenkoira /svˈeitsɪmpˌaimeŋkˌoira/ (n)
bovaro svizzero
  sveitsiläinen paimen- tai karjakoira, joka on perinteisesti työskennellyt Alpeilla ja sitä reunustavilla niityillä

swahili /svˈahɪlɪ/ (n)
swahili
  bantukieli, jota puhutaan laajalla alueella Itä-Afrikassa (kielitunnus: sw), suahili

syaani /sˈyaːnɪ/ (n)
ciano
  hiilen ja typen muodostama kemiallinen radikaali

syanidi /sˈyanˌidɪ/ (n)
cianuro
  syaanihapon suola

sydän /sˈydæn/ (n)
cuore
  monilla eläimillä oleva verta pumppaava elin

syklinen /sˈyklɪnen/ (adj)
ciclico
  toistuva, kiertävä, jaksollinen, jaksottainen

syksy /sˈyksy/ (n)
autunno
  kesän ja talven välinen vuodenaika

syli /sˈylɪ/ (n)
braccio
  vanha pituusmitta ja syvyysmitta, joka vastaa suunnilleen levitettyjen käsien välistä etäisyyttä, myöhemmin kolme kyynärää eli noin 1,8 metriä

sylinteri /sˈylɪntˌerɪ/ (n)
cilindro
  moottorin sylinterimäinen osa, jossa mäntä liikkuu

sylkeä /sˈylkeæ/ (v)
sputare
  lennättää sylkeä suusta

sylki /sˈylkɪ/ (n)
saliva
  sylkirauhasten erite, joka tekee mm. ruoan liukkaaksi nielemistä varten

sylkirauhanen /sˈylkɪrˌauhanen/ (n)
ghiandola salivare
  sylkeä erittävä rauhanen

sylkykuppi /sˈylkykˌupːɪ/ (n)
sputacchiera
  sylkemiseen tarkoitettu astia

symbioosi /sˈymbɪˌoːsɪ/ (n)
simbiosi
  kahden eri eliölajin kiinteä, molempia hyödyttävä yhteiselämä

symboli /sˈymboːlɪ/ (n)
simbolo
  erilaisiin asioihin ja käsitteisiin yhdistyvä tunnuskuva tai tunnusmerkki

symbolinen /sˈymboːlɪnen/ (adj)
simbolico
  symbolein esitetty

symbolisesti /sˈymboːlɪsˌestɪ/ (adv)
simbolicamente
  vertauskuvallisesti

symboloida /sˈymbolˌoida/ (v)
simbolizzare
  kuvata, esittää symbolisesti

symmetria /sˈymmetrˌia/ (n)
simmetria
  se, että jokin on symmetrinen, tasasuhtaisuus

symmetrinen /sˈymmetrɪnen/ (adj)
simmetrico
  symmetrian mukainen

sympaattinen /sˈympaːtːɪnen/ (adj)
simpatico
  sympatiaa tunteva, myötä elävä

sympatia /sˈympatˌia/ (n)
simpatia
  myötätunto, toisen hyväksyminen

synagoga /sˈynaɡˌoɡa/ (n)
sinagoga
  juutalaisten temppeli

synergia /sˈynerɡˌia/ (n)
sinergia
  se, että kokonaisuus on suurempi kuin osiensa summa

synkretismi /sˈyŋkretˌismɪ/ (n)
sincretismo
  eri uskontojen sekoittuminen ja yhteensulautuminen toisiinsa

synninpäästö /sˈynnɪmpˌæːstø/ (n)
assoluzione
  absoluutio, syntien anteeksiannon julistaminen synnintunnustuksen jälkeen jumalanpalveluksessa tai yksityisessä sielunhoidossa

synnynnäinen /sˈynnynnˌæinen/ (adj)
innato, nato
  myötäsyntyinen, syntymästä lähtien ollut

synnyttää /sˈynnytːæː/ (v)
partorire, dare alla luce
  (naaraseläimestä) saada syntymään, tuoda jälkeläinen ulos kohdustaan tai munastaan kannettuaan sitä siellä raskauden ajan

synonyymi /sˈynonˌyːmɪ/ (n)
sinonimo
  samaa merkitsevä eli samanmerkityksinen sana

syntaksi /sˈyntaksɪ/ (n)
sintassi
  luonnollisen tai formaalin kielen merkkien yhdistelyn säännöt ja niiden tutkimus

synteesi /sˈynteːsɪ/ (n)
sintesi
  teesin ja antiteesin yhdistyminen; yhdistävä menetelmä, yhdistäminen

synteettinen /sˈynteːtːɪnen/ (adj)
sintetico
  synteesillä aikaansaatu, keinotekoisesti valmistettu, keinotekoinen

syntetisaattori /sˈyntetɪsˌaːtːorɪ/ (n)
sintetizzatore
  1950-luvulla kehitetty elektroninen kosketinsoitin, elektronisesti ääniä ja efektejä tuottava laite

synti /sˈyntɪ/ (n)
peccato
  uskonnon sääntöjen vastainen paha tai väärä teko

syntipukki /sˈyntɪpˌukːɪ/ (n)
capro espiatorio
  (aiheettomasti) syyllisenä pidetty, syypää

syntymä /sˈyntymæ/ (n)
nascita
  syntymistapahtuma, yksilön elämän alkaminen äidistä itsenäisenä

syntymäaika /sˈyntymæˌaika/ (n)
data di nascita
  henkilön syntymän rekisteröity ajankohta

syntymämerkki /sˈyntymæmˌerkːɪ/ (n)
voglia
  syntymän aikaan esiintyvä, pysyvä ihon hyvänlaatuinen epäsäännöllisyys: valtaosa syntymämerkeistä muodostuu ihon ylipigmentaatiosta ja nämä syntymämerkit luokitellaan luomiksi, mutta osa muodostuu ihon poikkeuksellisesta verisuonettumisesta

syntymäpäivä /sˈyntymæpˌæivæ/ (n)
compleanno, anniversario
  päivä jona henkilö täyttää vuosia ja siihen liittyvä juhla
anniversario, compleanno
  syntymän vuosipäivä

syntyperä /sˈyntypˌeræ/ (n)
origini
  se, millaisille vanhemmille on syntynyt, esimerkiksi mihin yhteiskuntaluokkaan tai kansaan kuuluville

syntyperäinen /sˈyntyperˌæinen/ (adj)
nativo
  syntymästään asti jonkin paikkakunnan asukkaana oleva tai siellä syntynyt

syntyä /sˈyntyæ/ (v)
nascere
  alkaa elää itsenäisenä emostaan: tulla ulos emon kohdusta tai munasta, käytetään myös ihmisestä
  saada alkunsa

syreeni /sˈyreːnɪ/ (n)
lillà
  mikä tahansa syreenien sukuun () kuuluva öljypuukasvien heimon laji tai sellaisen yksilö

syrjintä /sˈyrjɪntæ/ (n)
discriminazione
  ihmisryhmään tai yhteen ihmiseen kohdistuva (yleensä negatiivinen) eriarvoistava kohtelu

syrjäseutu /sˈyrjæsˌeutu/ (n)
periferia
  syrjäinen seutu; syrjäinen alue, joka on kaukana kaupungeista ja kunnollisesta infrastruktuurista

sytytin /sˈytytɪn/ (n)
accendino
  kaasutoiminen tulentekoväline

sytyttää /sˈytytːæː/ (v)
accendere
  käynnistää palamisreaktio, laittaa tuli palamaan
  laittaa sähkövalo palamaan

sytytyslanka /sˈytytˌyslaŋka/ (n)
miccia
  tulilanka, osa räjähteiden, ammusten tai pyroteknisten laitteiden sytytysmekanismia

sytytystulppa /sˈytytˌystulpːa/ (n)
candela
  ottomoottorin osa, jonka elektrodien välille syntyvä kipinä sytyttää pottoaine-kaasuseoksen

syvyys /sˈyvyːs/ (n)
profondità
  pystysuuntainen etäisyys vertailutasona toimivasta vaakapinnasta, us. merenpinnasta tai maanpinnasta, alaspäin

syvä /sˈyvæ/ (adj)
profondo
  pitkälle maan-, meren- tai muun pinnan alapuolelle ulottuva

syvällinen /sˈyvællɪnen/ (adj)
profondo
  syvästi vaikuttava, syvälle käypä

syvästi /sˈyvæstɪ/ (adv)
profondamente
  läpikotaisesti, läpikotaisin, perusteellisesti

syväys /sˈyvæys/ (n)
pescaggio
  laivan tai veneen rungon alimpien kiinteiden rakenteiden (yleensä kölin tai peräsimen) etäisyys tyynestä vesirajasta

syy /sˈyː/ (n)
causa, motivo
  jonkin aiheuttava seikka
  tarkoitus, asia, jonka vuoksi jotakin tehdään, vaikutin, motiivi
colpa
  kielteinen asia, jonka voidaan katsoa johtuneen jostakusta, vika

syyllinen /sˈyːllɪnen/ (adj)
colpevole
  sellainen, joka on syyllistynyt johonkin (todistetusti); ominainen sille, jonka syytä jokin on

syylä /sˈyːlæ/ (n)
verruca, porro
  viruksen aiheuttama pienehkö, hyvänlaatuinen kasvain iholla

syyria /sˈyːrɪa/ (n)
siriaco
  Irakissa aiemmin puhuttu aramean muoto, joka on yhä liturgiakielenä paikallisessa kristityssä kirkossa (kielitunnus: syr)

syyrialainen /sˈyːrɪalˌainen/ (adj)
siriano
  Syyriasta peräisin oleva tai Syyriaan liittyvä

syyrialainen /sˈyːrɪalˌainen/ (n)
siriano
  pysyvästi Syyriassa asuva henkilö

syyskuu /sˈyːskuː/ (n)
settembre
  vuoden yhdeksäs kuukausi, kuukausi elokuun ja lokakuun välissä

syytetty /sˈyːtetːy/ (n)
accusato
  (oikeustiede) rikosasiassa omissa nimissään oikeuteen vastaamaan haastettu syytteeseen asetettu henkilö, vastaaja

syyttäjä /sˈyːtːæjæ/ (n)
procuratore
  viranomainen, joka vie rikosasiaa eteenpäin oikeudessa

syyttää /sˈyːtːæː/ (v)
accusare
  väittää syylliseksi johonkin

syytön /sˈyːtøn/ (adj)
innocente
  joku tai jokin joka ei ole tehnyt jotakin jota ei olisi saanut tehdä

syödä /sˈyødæ/ (v)
mangiare
  aterioida, laittaa ruokaa suuhunsa ja niellä sen jälkeen
  lyödä lautapeleissä, päästä nappulallaan vastustajan nappulan ruudulle, jolloin vastustajan nappula poistetaan laudalta

syöjä /sˈyøjæ/ (n)
mangiatore
  se, joka syö

syöksyhammas /sˈyøksyhˌammas/ (n)
zanna
  joidenkin nisäkkäiden suusta kasvava huomattavan pitkä hammas

syöksylasku /sˈyøksylˌasku/ (n)
discesa libera
  alppihiihtoon sisältyvä urheilulaji, jossa lasketaan vähintään kahdeksan metrin etäisyydellä toisistaan sijaitsevien porttien läpi

syömishäiriö /sˈyømɪshˌæirɪø/ (n)
disturbi alimentari psicogeni
  syömiseen liittyvä mielenterveyden häiriö

syöpä /sˈyøpæ/ (n)
cancro
  sairaus, jossa jostain syystä muuttuneet elimistön solut alkavat jakautua liian nopeasti, eivätkä kehon säätelymekanismit kykene hillitsemään solujen lisääntymistä ja muodostuu pahanlaatuisia kasvaimia

syöpäinen /sˈyøpæinen/ (adj)
canceroso
  sellainen missä on syöpä, syövän vaurioittama

syötti /sˈyøtːɪ/ (n)
esca
  jokin pyydettävän eläimen houkuttelemiseksi käytettävä sen ravinnoksi kelpaava eläin tai jokin kasvin tuottama ruoka-aine; voidaan käyttää ansoissa ja muissa pyydyksissä

syöttäjä /sˈyøtːæjæ/ (n)
lanciatore
  henkilö, joka syöttää

syöttää /sˈyøtːæː/ (v)
imboccare
  antaa ruokaa, ruokkia
inserire
  näppäillä tietokoneelle, antaa syöte
passare
  antaa tai tarjota peliväline toiselle
battere, servire
  saattaa pallo peliin aloituslyönnillä tai -heitolla
alimentare, iniettare
  toimittaa materiaalia tms. sitä käyttävään laitteeseen tai järjestelmään

syöttö /sˈyøtːø/ (n)
imboccamento
  ruoan antaminen, ruokkiminen, syöttäminen
alimentazione
  jatkuvassa toiminnassa poistuvan materiaalin, raaka-aineen tai tavaran korvaus uudella; energian toimitus sitä käyttävään laitteeseen tai järjestelmään
  ammusten ohjaus aseen ammuntavalmiuteen
avanzamento
  lastuavassa työstössä lastun paksuuden määräävä terän ja työstökappaleen välinen suhteellinen siirtymä
passaggio
  pelivälineen siirto pelaajalta toiselle eteenpäin toimitettavaksi; erityisesti kun seuraava pelaaja tekee maalin
servizio
  joissain peleissä pelivälineen laitto peliin, pelin aloitus
inserimento
  näppäily tietokoneelle, datan anto tietokoneelle

säde /sˈæde/ (n)
filo
  aalto- tai hiukkassäteilyn etenemistä kuvaava viiva; voimakkaasti yhdensuuntaistuneen säteilyn ilmentymä
  ympyrän kehän ja ympyrän keskipisteen välinen jana
forcella
  hevosen kaviossa anturan takaosassa sijaitseva kiilamainen sarveismuodostuma, jossa erotetaan ulompi sarveissäde ja sisempi martosäde.

säestys /sˈæestys/ (n)
accompagnamento
  säestäminen; sen toteutus

säestäjä /sˈæestˌæjæ/ (n)
accompagnatore
  henkilö, joka säestää

säestää /sˈæestæː/ (v)
accompagnare
  esittää melodiaa tai pää-ääntä tavallisesti harmonisena taustana värittävää tai tukevaa osaa

sähke /sˈæhke/ (n)
telegramma
  sähkösanoma, telegrammi; telelaitoksen ja postin sähköisesti välittämä viesti, joka toimitetaan vastaanottajalle kirjoitettuna tai puhelimitse saneltuna

sähkö /sˈæhkø/ (n)
elettricità
  sähkövirta tai sähkövaraus

sähköasentaja /sˈæhkøasˌentaja/ (n)
elettricista
  ammattilainen, joka asentaa, korjaa ja huoltaa sähkölaitteita ja johdotuksia

sähköauto /sˈæhkøˌauto/ (n)
auto elettrica
  sähkökäyttöinen, yksinomaan sähköenergiaa energianlähteenä käyttävä, auto, jonka voimanlähteenä toimii sähkömoottori ja jossa sähköenergia on varastoitu ladattaviin akkuihin; kutsutaan myös täyssähköautoksi erotukseksi pistokehybridiautosta

sähköbasso /sˈæhkøbˌasso/ (n)
basso elettrico
  sähköisesti vahvistettu bassokitara

sähköinen /sˈæhkøinen/ (adj)
elettrico
  sähkön kautta ilmenevä
  staattisella sähköllä varautunut
  jännittynyt

sähkökenttä /sˈæhkøkˌentːæ/ (n)
campo elettrico
  sähkövarauksen ympärille ajateltu kenttä, jonka voimakkuuden dimensio SI-järjestelmän yksiköin ilmaistuna on N C-1, tai vastaavasti V m-1

sähkökitara /sˈæhkøkˌitara/ (n)
chitarra elettrica
  kitara jonka ääni vahvistetaan sähköisesti

sähkömaa /sˈæhkømaː/ (n)
seme, terra
  (slangia) sähköinen maapotentiaali

sähkömagneetti /sˈæhkømˌaɡneːtːɪ/ (n)
elettrocalamita
  magneetti, joka on magneettinen vain kun siihen on kytketty virta

sähkömagneettinen /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen/ (adj)
elettromagnetico
  sähkömagnetismin mukainen

sähkömagneettinen aalto /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen ˈaːlto/ (n)
onda elettromagnetica
  (fysiikka, radiotekniikka) sähkömagneettisen värähtelyn etenemiseen liittyvä, etenemissuuntaan nähden poikittainen aaltoliike

sähkömagneettinen spektri /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen spˈektrɪ/ (n)
spettro elettromagnetico
  spektri, joka kattaa kaikki sähkömagneettisen säteilyn aallonpituusalueet

sähkömagneettinen säteily /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen sˈæteily/ (n)
radiazione elettromagnetica
  säteily, joka syntyy erilaisten sähköisten ilmiöiden aiheuttamana ja on samalla energian muoto, jota varautuneet hiukkaset kuljettavat

sähkömagnetismi /sˈæhkømˌaɡnetˌismɪ/ (n)
elettromagnetismo
  kaikkien sähköisten ja magneettisten ilmiöiden yhteisnimitys; yksi maailmankaikkeuden perusvuorovaikutuksista; suppeassa mielessä erityisesti johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttama magnetismi

sähkömoottori /sˈæhkømˌoːtːorɪ/ (n)
motore elettrico
  sähkökäyttöinen kone, joka muuntaa kuluttamansa sähköenergian mekaaniseksi liike-energiaksi; osa energiasta muuntuu lämpöenergiaksi eli hukkalämmöksi

sähköposti /sˈæhkøpˌostɪ/ (n)
posta elettronica, e-mail
  järjestelmä sähköisten viestien välittämiseen tietoverkon kautta
e-mail, posta elettronica
  tietoverkossa lähetettävä viesti toisen käyttäjän sähköiseen postilaatikkoon

sähkötuoli /sˈæhkøtˌuolɪ/ (n)
sedia elettrica
  teloitusväline, johon tuomittu sidotaan istumaan ja teloitetaan voimakkailla sähköiskuilla

sähkötupakka /sˈæhkøtupˌakːa/ (n)
sigaretta elettronica
  tupakan korvaava tekninen laite, jonka kautta hengitetään yleensä nikotiinipitoista höyryä

sähkövirta /sˈæhkøvˌirta/ (n)
corrente elettrica
  sähkökentän aiheuttama sähkövarausten järjestynyt liike; mittasuureena sähkövirran tunnus on I ja SI-järjestelmän mukaisesti sen yksikkö on ampeeri, tunnus A .

säie /sˈæie/ (n)
fibra
  kuiduista yhteen kierretyn, kehrätyn tai punotun, yleensä rihmaisen rakenteen tai muun kokonaisuuden osa, tai tällainen kokonaisuus
teoria delle stringhe
  eräissä fysiikan säieteorioissa yksiulotteinen avaruuden perusolio

säihke /sˈæihke/ (n)
splendore, sfarzo
  loiste, kimallus, loisto, loistokkuus

säihkyluri /sˈæihkylˌurɪ/ (n)
lori striegialle
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

säikky /sˈæikːy/ (adj)
riluttante
  helposti säikkyvä

säiliö /sˈæilɪø/ (n)
contenitore
  varsinkin nestemäisten, kaasumaisten t. jauhemaisten aineiden säilyttämiseen tarkoitettu tila, us. suljettu astia

säilä /sˈæilæ/ (n)
sciabola
  kaareva lyömämiekka, jota käytetään urheilumiekkailussa

säilöntäaine /sˈæiløntæˌaine/ (n)
conservante
  joidenkin elintarvikkeiden lisäaine, joka pidentää elintarvikkeen säilyvyyttä

säkeistö /sˈækeistø/ (n)
strofa
  (runo, laulu) kahden tai useamman säkeen muodostama kokonaisuus

säkki /sˈækːɪ/ (n)
sacco
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä suuri ja tukeva pussi

säkkipilli /sˈækːɪpˌillɪ/ (n)
cornamusa
  nykyisin erityisesti skottien suosima puhallinsoitin

säkä /sˈækæ/ (n)
garrese
  nelijalkaisen nisäkkään, erityisesti hevosen tai koiran, kaulan ja selän yhtymäkohta; selän korkein kohta, jota käytetään eläimen korkeuden mittauskohtana
sorte
  tsäkä, poikkeuksellisen hyvä tai huono sattumus; onni, onnenpotku

säle /sˈæle/ (n)
barra
  pitkänomainen, ohut, yl. tasavahva ja jäykkä, puusta tai muusta materiaalista valmistettu kaistale tai suikaile

sämpylä /sˈæmpylæ/ (n)
panino
  pieni pyöreä tai pitkulainen, useimmiten vehnästä tai grahamjauhoista leivottu, hiivalla kohotettu leipänen

sänki /sˈæŋkɪ/ (n)
barba di due giorni
  leikatun viljan tai heinän maahan jäävä, yleensä pysty, juuressa kiinni oleva korren tyviosa

sänky /sˈæŋky/ (n)
letto
  pääasiassa nukkumista varten tehty huonekalu

särki /sˈærkɪ/ (n)
rutilo
  Särkikaloihin kuuluva punasilmäinen, parvissa elävä makean ja murtoveden kala (Rutilus rutilus)

särkylääke /sˈærkylˌæːke/ (n)
analgesia
  särkyjä tai kivuntunnetta helpottava lääke

särmä /sˈærmæ/ (n)
lato
  monitahokkaan erisuuntaisten tasopintojen yhtymäkohta

säteillä /sˈæteillæ/ (v)
irradiare
  luovuttaa sähkömagneettista energiaa

säteily /sˈæteily/ (n)
radiazione
  hiukkasten tai sähkömagneettisen aaltoliikkeen eteneminen ympäristöön

säteilytys /sˈæteilytys/ (n)
irradiazione
  säteilylle altistus kohdistamalla säteilyä tai sijoittamalla säteilyn vaikutusalueelle

sävel /sˈævel/ (n)
tono
  puhdas ääni, jonka korkeus on tunnistettavissa

sävellaji /sˈævellˌajɪ/ (n)
chiave
  tonaalisessa musiikissa sävelten ennaltamäärätty sarja, johon kuuluvat perussävel ja siitä johdettavat kyseiseen perussäveleen suhteessa olevat rajatut sävelet, joista voidaan koostaa melodioita, sointuja ja sointukulkuja

säveltäjä /sˈæveltˌæjæ/ (n)
compositore, compositrice
  henkilö, joka säveltää musiikkia

sää /sˈæː/ (n)
tempo
  ilmakehän aistittavissa olevat olosuhteet; säämuuttujien (lämpötila, sademäärä, tuulen nopeus- ja suunta, ilman kosteus jne.) tila, säätila, määrätyssä paikassa tiettynä hetkenä

sääennuste /sˈæːennˌuste/ (n)
previsione del tempo
  arvio tulevasta säästä eli troposfäärin tilasta lähitulevaisuudessa, käsittäen esimerkiksi ilman lämpötilan ja sateen mahdollisuuden

sääli /sˈæːlɪ/ (n)
pietà
  toisen olennon kärsimyksen tai mielipahan herättämä myötätunto

sääliä /sˈæːlɪæ/ (v)
compatire
  tuntea sääliä jkta/jtak kohtaan

säännöllinen lauseke /sˈæːnnøllɪnen lˈauseke/ (n)
espressione regolare
  lauseke, jolla poimitaan merkkiyhdistelmiä merkkijonoista

sääntö /sˈæːntø/ (n)
regola
  kirjallisesti tai suullisesti sovittu tai määrätty tai yleiseksi käytännöksi omaksuttu toimintatapa, vakiintunut käytäntö

sääri /sˈæːrɪ/ (n)
gamba
  polven ja jalkaterän välinen alaraajan osa

sääriluu /sˈæːrɪluː/ (n)
tibia
  toinen polvinivelen ja nilkkanivelen välissä sijaitseva luu (lat. os tibia)

säärystin /sˈæːrystɪn/ (n)
scaldamuscolo
  nilkasta polveen ulottuvalla jalan alueella pidettävä sukan kaltainen kylmältä suojaava vaate

sääski /sˈæːskɪ/ (n)
zanzara
  kaksisiipisten hyönteisten alalahko, johon kuuluvat mm. hyttynen, mäkärä ja vaaksiainen

säästää /sˈæːstæː/ (v)
risparmiare
  säilyttää tai säilöä jotain tulevaisuuden käyttöä varten

säästöpossu /sˈæːstøpˌossu/ (n)
salvadanaio
  porsaan muotoinen säästölipas; säästöporsas

säästötili /sˈæːstøtˌilɪ/ (n)
conto di risparmio
  pankkitili, jota ei ole tarkoitettu päivittäisten raha-asioiden hoitoon, vaan rahan säästämiseen eli tilille pääasiassa talletetaan rahaa ja talletukselle maksetaan korkeampaa korkoa kuin käyttötilillä; tallettajan oikeutta nostaa rahaa tililtä on rajoitettu; rahat eivät sitoudu määräajaksi

t-paita /tˈeːpˈaita/ (n)
maglietta
  lyhythihainen napitukseton ja kaulukseton paita

taajuus /tˈaːjuːs/ (n)
frequenza
  esiintymisen tiheys

taajuusmodulaatio /tˈaːjuːsmˌodulˌaːtɪo/ (n)
modulazione di frequenza
  modulaatio, jossa muutellaan eli poikkeutetaan signaalin, kantoaallon, taajuutta moduloivan signaalin ohjaamana

taakse /tˈaːkse/ (adv)
dietro
  taaksepäin

taantuma /tˈaːntuma/ (n)
recessione
  kansantalouden tilanne, jossa bruttokansantuotteen kasvuvauhti supistuu huomattavasti ollen kuitenkin plusmerkkistä; hitaan talouskasvun kausi

taara /tˈaːra/ (n)
tara
  tavaran alustan, pakkauksen tai päällyksen paino, joka vähentämällä saadaan tavaran varsinainen massa

taaro /tˈaːro/ (n)
colocasia
  vihannestaaro, eräs viljelty, ravinnoksi käytettävä vehkakasvi (), jonka mukulat muistuttavat perunaa

tabletti /tˈabletːɪ/ (n)
compressa
  lääkeainetta, vitamiinia tai vastaavia sisältävä jauhemaisista aineista kiekkomaiseksi puristettu valmiste

tabu /tˈabu/ (n)
tabù
  asia, josta on sopimatonta puhua; sellainen mitä ei ehdottomasti saa tehdä

tadžikki /tˈadʒɪkːɪ/ (n)
tagiko
  Tadžikistanissa puhuttava, indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: tg; sanalista)

tagalog /tˈaɡaloɡ/ (n)
tagalog
  Filippiineillä puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: tl)

tahiti /tˈahɪtɪ/ (n)
tahitiano
  Tahitilla ja muualla Ranskan Polynesiassa puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: ty)

tahitinlurikki /tˈahɪtˌinlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto blu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tahko /tˈahko/ (n)
mola
  (hiomaväline) pyöritettävä hiomiseen tarkoitettu kiekko

tahra /tˈahra/ (n)
chiazza
  likaläiskä esimerkiksi vaatteessa

tahtiviiva /tˈahtɪvˌiːva/ (n)
sbarretta
  nuottiviivaston tahteihin jakava pystysuora viiva

tahtoa /tˈahtoa/ (v)
volere
  haluta

taide /tˈaide/ (n)
arte
  luova inhimillinen toiminta, joka ilmaisee eri keinoin keskeisiä tai merkittäviä inhimillisen kokemuksen puolia suhteessa vallitsevaan olevaiseen tai koettuihin fantasioihin; tällaisen toiminnan tuotokset

taidemaalari /tˈaidemˌaːlarɪ/ (n)
pittore
  maalaustaiteen harjoittaja; maalauksia tekevä taiteilija

taideteos /tˈaideteos/ (n)
opera d'arte
  taiteellisen luomistyön tulos, taideluomus; taiteen tuote

taifuuni /tˈaifuːnɪ/ (n)
tifona, tifone
  Kiinanmerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky

taikasieni /tˈaikasˌienɪ/ (n)
fungo allucinogeno
  huumeeksi soveltuva sieni, etenkin psilosybiinisieni

taikausko /tˈaikausko/ (n)
superstizione
  usko yliluonnollisiin, valitsevan maailmankäsityksen ulkopuolisiin voimiin tai ilmiöihin

taikina /tˈaikɪna/ (n)
impasto
  Elintarvikkeiden valmistuksessa käytettävä raaka-aineista, tavallisesti jauhoista ja tarvittavasta nesteestä, vedestä, maidosta tai piimästä, tehty seos, joka saatetaan käyttötarkoituksen mukaiseen muotoon hämmentämällä, sekoittamalla, vaivaamalla, kaulitsemalla tai vatkaamalla; tarvittaessa käytetään kohotusainetta

taikuri /tˈaikurɪ/ (n)
mago
  silmänkääntäjä, taikatemppujen tekijä, taikatemppuja tekevä viihdetaitelija

taimen /tˈaimen/ (n)
trota
  lohikalojen heimon lohien suvun kala (), josta meillä erotetaan kolme lajia: meritaimen, järvitaimen ja purotaimen. Taimenet eroavat ulkonäöltään ja kooltaan lohista, vaikka aina lajeja ei ole helppo tunnistaa käytettävissä olevista tuntomerkeistä huolimatta.

taimi /tˈaimɪ/ (n)
germoglio
  siemenestä kasvanut nuori istutusta varten koulittu tai istutettu kasvi

taipumus /tˈaipumus/ (n)
tendenza
  synnynnäinen kyky; ominainen piirre; alttius johonkin

taira /tˈaira/ (n)
tayra
  eräs Keski- ja Etelä-Amerikassa elävä näätäeläinten laji () tai sen yksilö

taistella /tˈaistella/ (v)
battersi
  kamppailla, otella, ottaa yhteen

taistelu /tˈaistelu/ (n)
battaglia, combattimento
  sodankäyntiin liittyvä yhteenotto tai kamppailu kahden tai useamman osapuolen välillä

taistelulaiva /tˈaistelulˌaiva/ (n)
corazzata
  suurimpia ja voimakkaimpia tykein aseistettuja sotalaivoja, jotka yleensä käsitetään 35000–65000 tonnin massaisiksi

taitaja /tˈaitaja/ (n)
maestro
  henkilö, joka taitaa tai osaa jotakin erityisen hyvin

taiteilija /tˈaiteilˌija/ (n)
artista
  ammatikseen taidetta harjoittava henkilö

taitekerroin /tˈaitekˌerroin/ (n)
indice di rifrazione
  aineen optista tiheyttä kuvaava kerroin

taitoluistelu /tˈaitolwˌistelu/ (n)
pattinaggio di figura
  urheilulaji, jossa luistellaan jääkentällä taitoluistimilla ja esitetään erilaisia ohjelmia musiikin tahdissa

taittaa /tˈaitːaː/ (v)
piegare
  taivuttaa pitkänomainen tai levymäinen kappale jostakin kohdasta niin, että taivutuskohtaan muodostuu terävä tai ainakin terävähkö kulma

taituruusvoimistelija /tˈaiturˌuːsvoimˌistelˌija/ (n)
acrobata
  akrobaatti

taivaallinen /tˈaivaːllɪnen/ (adj)
celeste
  taivaaseen kuuluva tai liittyvä

taivaankansi /tˈaivaːŋkˌansɪ/ (n)
firmamento
  valtaisa kuvitteellinen pyörivä pallonkehä jonka keskipiste ja akseli ovat samat kuin maapallon

taivaankappale /tˈaivaːŋkˌapːale/ (n)
corpo celeste
  havaintopiiriimme kuuluva taivaan kohde

taivaanpallo /tˈaivaːmpˌallo/ (n)
sfera celeste
  koko taivas katsottuna niin, että kaikki taivaankappaleet on sijoitettu havaitsijaa ympäröivän kuvitellun pallon sisäpinnalle

taivaansininen /tˈaivaːnsˌinɪnen/ (adj)
azzurro
  väriltään taivaansininen

taivaanvuohi /tˈaivaːnvˌuohɪ/ (n)
beccaccino
  pitkänokkainen kurppalintu ()

taivas /tˈaivas/ (n)
cielo, paradiso
  maan pinnalta tarkasteltuna horisontin yläpuolella näkyvä osa maapallon ilmakehää, joka on läpinäkyvä; se, mikä taivaankappaleen pinnalta näkyy ylhäällä
cielo
  Jumalan olinpaikka; paratiisi (kristinuskossa)

taivuttaa /tˈaivutːaː/ (v)
piegare
  saattaa taipuneeksi
persuadere
  kiristää, painostaa lievästi
declinare, coniugare
  muodostaa sanan taivutusmuotoja

taivutus /tˈaivutus/ (n)
flessione
  sanojen muokkaaminen käyttökohteen, aseman lauseessa, tai semantiikan edellyttämään muotoon

tajuttomuus /tˈajutːomuːs/ (n)
incoscienza
  tila, jossa ihminen on tiedottomana

takaapäin /tˈakaːpæin/ (adv)
a pecorina
  (seksistä) partnerin ollessa polvillaan ja toisen penetroidessa polvillaan tai seisten

takaisin /tˈakaisɪn/ (adv)
indietro
  ilmaisee suuntaa, johon joku tai jokin palaa sinne, mistä se on aikaisemmin lähtenyt

takaisinmallinnus /tˈakaisˌinmallˌinnus/ (n)
deingegnerizzazione
  olemassa olevan laitteen, tietojärjestelmän tai tietokoneohjelman toiminnallisuuden selvittäminen
  konekielisen ohjelman muuntaminen lähdekoodiksi

takalisto /tˈakalˌisto/ (n)
sedere, deretano
  (arkinen) takamus, takapuoli, pakarat

takamus /tˈakamus/ (n)
sedere, deretano
  takapuoli, pakarat

takana /tˈakana/ (adv)
dietro
  taakse sijoittuneena, taka-alalla, taustalla.

takapuoli /tˈakapˌuolɪ/ (n)
sedere, deretano
  ihmisen ruumiinosa lantion takaosassa, pakarat

takaus /tˈakaus/ (n)
fideiussione
  sitoumus, jolla takaaja lupautuu velkojalle vastuuseen kolmannen henkilön velasta

takavarikko /tˈakavarˌikːo/ (n)
confisca
  väliaikainen poisotto omistajan määräysvallasta

takavarikoida /tˈakavˌarɪkˌoida/ (v)
confiscare
  todisteen otto haltuun tai menetetyksi tuomitun esineen otto haltuun, tai rikoksella viedyn esineen palautus lailliselle omistajalle

takiainen /tˈakɪˌainen/ (n)
bardana
  mikä tahansa -suvun kasvi
riccio
  ko. sukuun kuuluvien lajien tuottama pallomainen pähkylä, joka tarttuu tehokkaasti erityisesti eläinten jalkojen karvoitukseen

takinkääntäjä /tˈakɪŋkˌæːntæjæ/ (n)
voltagabbana, banderuola, giravolta, pentito, traditore
  henkilö, joka on jättänyt puolueensa tai muun yhteisönsä

takinkääntö /tˈakɪŋkˌæːntø/ (n)
voltafaccia
  äkillinen todellinen tai oletettu muutos henkilön poliittisessa mielipiteessä; tapahtuu joskus ennen vaaleja, kun ehdokas yrittää vahvistaa asemaansa äänestäjien silmissä, tai tyypillisemmin vaalien jälkeen, kun ehdokas pyrkii irtautumaan antamistaan lupauksista saavutettuaan tai saavuttaakseen päätösvaltaa

takki /tˈakːɪ/ (n)
giacca
  yläruumista suojaamaan käytettävä vaatekappale; myös miesten puvun yläosa

takoa /tˈakoa/ (v)
forgiare
  muokata metallia iskemällä sitä vasaralla

taksamittari /tˈaksamˌitːarɪ/ (n)
tassametro
  takseissa oleva laite, jolla mitataan käytettävään aikaan ja ajomatkan pituuteen perustuva taksikuljetuksen hinta

taksi /tˈaksɪ/ (n)
tassì, taxi
  henkilöliikennettä tilausliikenteenä hoitava organisaatio

taksinkuljettaja /tˈaksɪŋkˌuljetːˌaja/ (n)
tassista
  henkilö, joka kuljettaa taksia

taksonomia /tˈaksonˌomɪa/ (n)
tassonomia
  biologisen systematiikan ryhmittely, jossa lajit on järjestetty kehitysopillisen perusjaottelun mukaisesti hierarkiatasoja käyttäen

taksonominen /tˈaksonˌomɪnen/ (adj)
tassonomico
  taksonomiaan liittyvä

taktiikka /tˈaktɪːkːa/ (n)
tattica
  taistelutaito, taito voittaa taistelu

taktinen /tˈaktɪnen/ (adj)
tattico
  taktiikkaan kuuluva, taktiikkaa koskeva; sellainen, joka on taktiikaltaan taitava, taktiikan hallitseva

takuu /tˈakuː/ (n)
garanzia
  vapaaehtoinen sitoumus, jolla myyjä, valmistaja tai maahantuoja ottaa vastuun tavaran kunnosta ja toimivuudesta

takuusumma /tˈakuːsˌumma/ (n)
cauzione
  oikeudella pantiksi maksettava summa, henkilön vapautusta vastaan, joka maksetaan takaisin kun hän tulee oikeudenkäyntiin

tali /tˈalɪ/ (n)
sego
  puhdistettu naudan tai lampaan, rasva, myös poron kuu, jota saadaan ko. eläimen murskatuista rasvakudoksista sulattamalla ne 60–70 °C:ssa ja poistamalla vesi (iGS)

talirauhanen /tˈalɪrˌauhanen/ (n)
ghiandola sebacea
  ihon pinnalle rasvamaista talia erittävä avoeritysrauhanen (glandula sebacea)

talitiainen /tˈalɪtɪˌainen/ (n)
cinciallegra
  varpuslintujen tiaisten sukuun kuuluva lintulaji () tai tämän yksilö

talkki /tˈalkːɪ/ (n)
talco
  erittäin pehmeä ja rasvaiselta tuntuva, väriltään valkoinen tai vihertävä, asultaan suomuinen, kiteinen mineraali

talla /tˈalla/ (n)
ponticello
  kielisoittimen poikittainen koroke, jonka päällä viritetyt kielet lepäävät

tallata /tˈallata/ (n)
calpestare
  kävellä jonkin päällä astuen melko voimakkaasti

tallentaa /tˈallentaː/ (v)
salvare
  laittaa talteen, säästöön
  kopioida käsiteltävä tieto ohjelmasta tietokoneen massamuistille, jossa tiedot pysyvät myös virrat sammutettaessa

tallettaa /tˈalletːaː/ (v)
registrare
  tehdä talletus, antaa jtn esim. pankin tai arkiston säilytykseen

talletus /tˈalletus/ (n)
acconto
  rahan tallettaminen pankkitilille

tallium /tˈallium/ (n)
tallio
  eräs alkuaine

talloa /tˈalloa/ (n)
calpestare
  tallata toistuvasti

talo /tˈalo/ (n)
casa
  yleensä ihmisten asumista varten tehty ja varustettu asuinrakennus, asuintalo

taloudellinen /tˈaloudˌellɪnen/ (adj)
economico
  talouteen liittyvä

talous /tˈalous/ (n)
economia
  julkinen tai yksityinen taloudellinen toiminta, varojen hankinta ja käyttö

talouspaperi /tˈalouspˌaperɪ/ (n)
rotolo da cucina
  imykykyistä paperia, jota käytetään muun muassa erilaisien tasojen pyyhkimiseen sekä nesteiden kuivaamiseen

taloustiede /tˈaloustˌiede/ (n)
economia
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva erilaisia taloudellisia ilmiöitä ja niiden riippuvuuksia tutkiva tiede, jossa pääsija on taloudellisten toimijoiden kannusteiden tutkimisella; kansantaloustiede

taltta /tˈaltːa/ (n)
scalpello, cesello
  pitkänomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

talvi /tˈalvɪ/ (n)
inverno
  syksyn jälkeen tuleva ja ennen kevättä oleva vuodenaika

talvinen /tˈalvɪnen/ (adj)
invernale
  talvea muistuttava, talvelle tyypillinen

tamaani /tˈamaːnɪ/ (n)
irace
  mikä tahansa tamaaneiden heimoon () tai lahkoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

tamarindi /tˈamarˌindɪ/ (n)
tamarindo
  hernekasveihin kuuluvan tamarindipuiden suvun () ainoa laji () tai sen yksilö

tamburiini /tˈamburˌiːnɪ/ (n)
tamburello
  rungosta, kalvosta ja rungossa sijaitsevista pienistä lautasista muodostuva lyömäsoitin

tamili /tˈamɪlɪ/ (n)
tamil
  tamilien puhuma dravidakieli, jonka kielitunnus on ta

tamma /tˈamma/ (n)
cavalla, giumenta
  naaraspuolinen hevonen, naarashevonen

tammenterho /tˈammentˌerho/ (n)
ghianda
  tammen pähkinä

tammi /tˈammɪ/ (n)
quercia, legno di quercia
  metsätammi, pyökkikasvien heimon jalo lehtipuu (Quercus robur), jota kasvaa myös Suomessa luonnonvaraisena

tammikuu /tˈammɪkuː/ (n)
gennaio
  vuoden ensimmäinen kuukausi, kuukausi joulukuun ja helmikuun välissä

tammipeli /tˈammɪpˌelɪ/ (n)
dama
  kahden pelaajan lautapeli, jota pelataan šakkilaudalla tai sen kaltaisella, mutta numeroimattomalla (8 x 8 ruutua) laudalla. Molemmilla pelaajilla on 12 yleensä pyöreätä nappulaa, valkeat ja mustat.

tangentiaalinen /tˈaŋŋentɪˌaːlɪnen/ (adj)
tangenziale
  sivuava; saman suuntainen tangentin kanssa

tangentti /tˈaŋŋentːɪ/ (n)
tangente
  käyrää yhdessä pisteessä sivuava suora
  suorakulmaisen kolmion vastaisen ja viereisen kateetin suhde; vastaava funktio (lyhenne tan)

tango /tˈaŋŋo/ (n)
tango
  Río de la Platan alueelta peräisin oleva tanssi sekä siihen kuuluva 4/4 musiikkilaji

tanimbarinkakadu /tˈanɪmbarˌiŋkakˌadu/ (n)
cacatua delle Tanimbar
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tanimbarinluri /tˈanɪmbarˌinlurɪ/ (n)
lori strieblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tanska /tˈanska/ (n)
danese
  germaanisten kielten pohjoismaisen ryhmän itäisen haaran kieli ruotsin ohella, Tanskan valtion virallinen kieli (sanalista)

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (adj)
danese
  Tanskasta peräisin oleva tai Tanskaan liittyvä

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (n)
danese
  pysyvästi Tanskassa asuva henkilö

tanskandoggi /tˈanskandˌoɡːɪ/ (n)
alano, danese
  (eläintiede) suurikokoinen saksalainen doggi, Saksan kansalliskoira

tanssi /tˈanssɪ/ (n)
danza, ballo
  ihmisen jäsenten liikuttaminen musiikin tahtiin

tanssia /tˈanssɪa/ (v)
ballare, danzare
  liikkua rytmisesti, erityisesti musiikin tahtiin

tanssiaiset /tˈanssɪˌaiset/ (n)
ballo
  juhlava ja suuri tanssitilaisuus

tanssija /tˈanssɪja/ (n)
ballerino
  henkilö, joka tanssii

tanssijatar /tˈanssɪjatar/ (n)
dama
  naispuolinen tanssija

tanssilattia /tˈanssɪlˌatːɪa/ (n)
pista del ballo
  tanssipaikan, ravintolan tms. tanssimiseen varattu avoin tila

tantaali /tˈantaːlɪ/ (n)
tantalio
  siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ta ja järjestysluku 73

tapa /tˈapa/ (n)
modo, abitudine
  asia, jota tehdään totuttuun tapaan säännöllisesti
modo
  keino tehdä jotain

tapaaminen /tˈapaːmɪnen/ (n)
incontro
  kohtaaminen kasvokkain, yleensä ennalta sovitusti

tapahtua /tˈapahtˌua/ (v)
accadere
  käydä, sattua jotakin

tapahtuma /tˈapahtˌuma/ (n)
accaduto, evento
  asia, joka tapahtuu odotetusti tai sattumalta
evento
  yleensä julkinen tilaisuus, jossa on ennalta ilmoitettua ohjelmaa

tapahtumahorisontti /tˈapahtˌumahˌorɪsˌontːɪ/ (n)
orizzonte degli eventi
  mustaa aukkoa ympäröivä rajapinta, jossa pakonopeus ylittää valonnopeuden, ja jonka takaa ulkopuolisen tarkkailijan ei ole mahdollista saada informaatiota

tapaluokka /tˈapalˌuokːa/ (n)
modo
  modus, verbin persoonamuotoon sisältyvä toiminnan tavan ilmaiseva osa

tapaninpäivä /tˈapanˌimpæivæ/ (n)
giorno di Santo Stefano
  yksi joulun pyhistä, 26. joulukuuta, toinen joulupäivä

tapaus /tˈapaus/ (n)
vicenda
  muisteltava tapahtuma

tapetti /tˈapetːɪ/ (n)
carta da parati
  tyypillisesti katonrajasta lattianrajaan ylettyvä paperikaistale, joita kiinnitetään sisäseiniin liisterillä

tapiiri /tˈapɪːrɪ/ (n)
tapiro
  kärsäkkäitä kavioeläimiä, jotka elävät nykyään Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Kaakkois-Aasiassa

tappaa /tˈapːaː/ (v)
rovinare
  riistää henki jltk eliöltä

tappaa aikaa /tˈapːaː ˈaikaː/ (v)
ingannare il tempo
  kuluttaa aikaa saadakseen aikansa kulumaan esim. odottaessa jotakin

tappaja /tˈapːaja/ (n)
assassino
  henkilö, joka tappaa

tappelu /tˈapːelu/ (n)
rissa
  kahden henkilön tai joukon fyysinen yhteenotto, kahakka, usein ilman aseita tai vain kädessä pidettävin välinein

tappio /tˈapːɪo/ (n)
disfatta
  häviö, häviäminen; erityisesti peleissä ja sodassa

taputtaa /tˈaputːaː/ (v)
applaudire
  osoittaa suosiota lyömällä käsiä yhteen toistuvasti, antaa aplodit

tariffi /tˈarɪffɪ/ (n)
tariffa
  tullimaksu

tarina /tˈarɪna/ (n)
storia
  keksitty tai jotakin todellista tapahtumaa kuvaava kertomus, jolla on mahdollisesti jokin opetus

tarjoilija /tˈarjoilˌija/ (n)
cameriere, cameriera
  tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö, joko mies tai nainen, vrt. tarjoilijatar

tarjoilijatar /tˈarjoilˌijatar/ (n)
cameriera
  naistarjoilija, naispuolinen tarjoilija

tarjoilla /tˈarjoilla/ (v)
attendere
  ottaa ruoka- ja juomatilauksia vastaan ja kuljettaa ruokia ja juomia pöytiin

tarjonta /tˈarjonta/ (n)
fornitura
  se määrä, joka on tarjolla markkinoilla annetulla hinnalla

tarjotin /tˈarjotɪn/ (n)
vassoio
  tarjottavien kantamisessa käytettävä alunen

tarjous /tˈarjous/ (n)
offerta
  neuvotteluehdotus

tarkastaa /tˈarkastaː/ (v)
ispezionare
  ottaa selvää jostakin, tutkia, tutkistella, katsoa

tarkistaa /tˈarkɪstaː/ (v)
controllare
  tarkastamalla ja virheellisyydet korjaamalla varmistautua siitä, että jokin on asianmukainen, kunnossa, oikea tai paikkansapitävä; kontrolloida

tarkka /tˈarkːa/ (adj)
esatto, preciso
  täsmällinen, yksityiskohtainen

tarkka-ampuja /tˈarkːaˈampuja/ (n)
cecchino, tiratore scelto
  tarkkuuskiväärillä varustettu ja sen käyttöön koulutettu sotilas tai poliisi

tarkkaavainen /tˈarkːaːvˌainen/ (adj)
attento
  sellainen, joka seuraa tarkasti jotakin, antaa sille täyden huomion

tarkkuuskivääri /tˈarkːuːskɪvˌæːrɪ/ (n)
fucile da cecchino
  tarkka-ampujan käyttämä pitkän kantaman kivääri, johon on liitetty kiikaritähtäin

tarkoittaa /tˈarkoitːaː/ (v)
significare
  olla jotain merkitykseltään

tarkoitus /tˈarkoitus/ (n)
proposito
  se mitä halutaan saada ilmaistuksi, ajatus

tarpeeksi /tˈarpeːksɪ/ (adv)
abbastanza
  riittävän paljon, riittämiin

tarra /tˈarra/ (n)
adesivo
  etiketti tai muu lappu, jonka toinen puoli on liimapintainen ja toisella puolella on kuva, tekstiä tai tilaa kirjoitukselle

tarttua /tˈartːua/ (v)
afferrare
  ottaa kiinni

tartuttaa /tˈartutːaː/ (v)
infettare
  (taudista) saada tarttumaan; aiheuttaa tartunta

tarve /tˈarve/ (n)
bisogno
  jonkin tai jonkun tarpeellisuuden puutteena koettu tila

tarvita /tˈarvɪta/ (v)
avere bisogno di, avere bisogno
  tuntea pakkoa tai halua saada jotakin

tasa-arvo /tˈasaˈarvo/ (n)
uguaglianza
  se, että kohdellaan saman arvoisina, ei aseteta eri asemaan sosiaalisten tai kulttuuristen erojen vuoksi

tasakylkinen kolmio /tˈasakˌylkɪneŋ kˈolmɪo/ (n)
triangolo isoscele
  (matematiikka) kolmio, jonka kaksi sivua ja kaksi kulmaa ovat keskenään yhtä suuret.

tasanko /tˈasaŋko/ (n)
piano
  pinnanmuodoiltaan suhteellisen tasainen maa-alue

tasapaino /tˈasapˌaino/ (n)
equilibrio
  se, että jokin pysyy pystyssä tai paikoillaan; vaikuttavat erisuuntaiset voimat ovat yhtä suuret; menot ja tulot yhtä suuret
  tilanne, jossa kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret

tasapeli /tˈasapˌelɪ/ (n)
pareggio
  pelin tilanne, jossa molemmilla on pelin loppuessa saman verran pisteitä

tasasivuinen /tˈasasˌivwɪnen/ (adj)
equilatero
  (geometria) matemaattisesta kuviosta, joka täyttää tasasivuisuuden ehdot:

tasasivuinen kolmio /tˈasasˌivwɪneŋ kˈolmɪo/ (n)
triangolo equilatero
  (geometria) kolmio, jonka kaikki sivut ja kulmat ovat keskenään yhtäsuuria

tasasuunnata /tˈasasˌuːnnata/ (v)
rettificare
  muuttaa vaihtosähkö tasasähköksi

tasavalta /tˈasavˌalta/ (n)
repubblica
  valtiomuoto, jossa ei ole lainkaan päämiestä tai päämies (tavallisesti presidentti) valitaan vaaleilla määräajaksi

tasavaltalainen /tˈasavˌaltalˌainen/ (adj)
repubblicana
  tasvaltalaisuuteen liittyvä

tasavaltalainen /tˈasavˌaltalˌainen/ (n)
repubblicana
  tasavallan, tasavaltalaisuuden kannattaja

tase /tˈase/ (n)
bilancio
  yleisesti kaksipuolinen laskelma

tasku /tˈasku/ (n)
tasca
  vaatteeseen kiinni neulottu pussi pienten esineiden kantamista varten

taskukello /tˈaskukˌello/ (n)
cipolla
  pieni, yleensä pyöreä kello, jota ei ole tarkoitus pitää kädessä, vaan sen voi kiinnittää vitjoilla vaatteisiin

taskukirja /tˈaskukˌirja/ (n)
brossura
  pehmeäkantinen kirja, pokkari

taskulamppu /tˈaskulˌampːu/ (n)
torcia elettrica
  pieni kädessä pidettävä paristoilla tai akuilla toimiva valaisin

taskulaskin /tˈaskulˌaskɪn/ (n)
calcolatrice tascabile
  nykyaikainen laskin, joka mahtuu taskuun

taskuraha /tˈaskurˌaha/ (n)
paghetta
  pienehkö rahasumma

tasmaniankaija /tˈasmanɪˌaŋkaija/ (n)
pappagallo di Latham
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tasmanianrosella /tˈasmanɪˌanrosella/ (n)
rosella verde
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tasmanianruohokaija /tˈasmanɪˌanruohokˌaija/ (n)
pappagallo panciarancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

taso /tˈaso/ (n)
livello, qualità
  osaamistaso, se, kuinka hyvin jonkin taidon hallitsee
piano
  se, kuinka hyvä jokin on laadultaan

tasoristeys /tˈasorˌisteys/ (n)
passaggio a livello
  rautatien ja maantien risteämispaikka samassa tasossa

tattari /tˈatːarɪ/ (n)
grano saraceno
  eräs vilja (Fagopyrum esculentum)

tatuoida /tˈatuoˌida/ (n)
tatuare
  pistää mustetta ihon alle ja tehdä tällä tavalla kuvio

tatuointi /tˈatuoˌintɪ/ (n)
tatuaggio
  ihon alle pistetyllä musteella tehty kuvio; sen teko

tau /tˈau/ (n)
tau
  kreikkalaisten aakkosten 19. kirjain. Vastaava symboli Τ tai τ.

tauko /tˈauko/ (n)
pausa
  keskeytys, kahden ajanjakson välillä toiminnassa oleva hiljaisempi jakso
  sävellyksen yhden tai useamman äänen määrämittainen vaikeneminen. Tauoilla käytetään vastaavia kestoja kuin nuoteilla.

taulu /tˈaulu/ (n)
bordo
  liitutaulu; valkotaulu, tussitaulu

taulukko /tˈaulukːo/ (n)
tabella
  tietojen esitys yleensä tasavälisiin riveihin ja sarakkeisiin järjestettynä

tausta /tˈausta/ (n)
sfondo
  kuvan esineen tai näkymän takana näkyvät asiat
bagaglio culturale
  kääntöpuoli, selkä, takapuoli

tautologia /tˈautolˌoɡɪa/ (n)
tautologia
  saman asian tarpeeton toisto

tavallinen /tˈavallɪnen/ (adj)
ordinario
  ei erikoinen; tavallisuudesta poikkeamaton, arkipäiväinen

tavallinen /tˈavallɪnen/ (n)
abituale
  jotakin tavallista; se tavanomainen, sama kuin tavallisesti

tavanomainen /tˈavanomˌainen/ (adj)
ricorrente
  tavanmukainen, totunnainen, tavaksi tullut

tavara /tˈavara/ (n)
beni
  aineellinen esine, etenkin kaupan ja omistuksen kohteena

tavaramerkki /tˈavaramˌerkːɪ/ (n)
marchio registrato
  tavaran tai palvelun tunnusmerkki, jota käytetään yksilöimään ja osaltaan erilaistamaan tavara tai palvelu kilpailijoiden samankaltaisista

tavaratalo /tˈavarˌatalo/ (n)
grande magazzino
  useisiin osastoihin jaettu suuri kauppaliike, jossa on monipuolinen valikoima ja jossa ruokaosaston osuus on pieni

tavaratila /tˈavarˌatɪla/ (n)
baule
  tila ajoneuvoon matkalle mukaan otettavia tavaroita varten

tavata /tˈavata/ (v)
incontrare
  kohdata, nähdä joku

taverna /tˈaverna/ (n)
taverna
  italialaistyyppinen ravintola, kapakka

tavu /tˈavu/ (n)
sillaba
  sanan osa, yhden tai useamman äänteen muodostama kielen rytmiyksikkö
byte
  tavallisesti kahdeksasta bitistä koostuva tietoalkio ja datan tallennuskapasiteetin mittayksikkö

tavutus /tˈavutus/ (n)
sillabazione
  kirjoitukseen merkitty tai äännettäessä painottamalla esiin tuotu sanojen tavujako

teatraalinen /tˈeatrˌaːlɪnen/ (adj)
plateale
  suurieleinen, dramaattinen, teatteria muistuttava

teatteri /tˈeatːˌerɪ/ (n)
teatro
  taidemuoto, jossa näyttelijät esiintyvät puhetta, musiikkia, tanssia, liikkeitä ja eleitä hyödyntäen
  teatteriesityksiin käytettävä rakennus, teatteritalo
  yhteisö tai laitos, joka järjestää teatteriesityksiä

tee /tˈeː/ (n)
tè
  kuivatut ja leikatut teenlehdet tuotteena

teehuone /tˈeːhuone/ (n)
casa da tè
  kahvilan tapainen paikka, joka on erikoistunut eri teelajien myyntiin ja tarjoiluun

teekannu /tˈeːkannu/ (n)
teiera
  haudutetun teen tarjoilu- ja usein myös valmistusastia, jossa on vahvaa tai toisinaan juomavahvuuteen laimennettua teetä

teekuppi /tˈeːkupːɪ/ (n)
tazza da tè
  teen juomiseen tarkoitettu kuppi; suurempi kuin kahvikuppi

teelusikka /tˈeːlusˌikːa/ (n)
cucchiaino da tè
  kahvi- tai teepöydän kattaukseen kuuluva ruokailuväline, pikkulusikka, jolla hämmennetään kupissa olevaa kahvia tai teetä

teepussi /tˈeːpussɪ/ (n)
bustina di tè
  pieni teetä sisältävä pussi, joka voidaan hauduttaa kuumassa vedessä

teeri /tˈeːrɪ/ (n)
fagiano di monte, gallo forcello
  Suomen metsissä usein tavattu kanalintu (, aiemmin )

teeskennellä /tˈeːskennellæ/ (v)
fare finta simulare, fingere
  yrittää esittää jotain muuta kuin mitä oikeasti on

tehdas /tˈehdas/ (n)
fabbrica
  tuotantolaitos, jossa valmistetaan yleensä sarjatuotantona tiettyjä tuotteita

tehdä /tˈehdæ/ (v)
fare
  käytetään mistä tahansa tilanteesta, jossa jokin verbi toteutuu
rendere
  tehdä joksikin, muuttaa joksikin

teho /tˈeho/ (n)
effetto
  vaikutus
potenza
  käytetyn energian määrä aikayksikössä. Tehon SI-yksikkö on watti, W

tehokas /tˈehokas/ (adj)
efficace, efficiente
  huolellisesti resursseja käyttävä; ei turhaan liikaa käyttävä
  jolla on suuri teho tai kapasiteetti tehdä jotain

tehota /tˈehota/ (v)
avere effetto
  vaikuttaa tehokkaasti

tehtävä /tˈehtævæ/ (n)
compito
  asia, joka pitää tai on tarkoitus tehdä

teippi /tˈeipːɪ/ (n)
nastro adesivo
  liimalla päällystetty nauha, jota käytetään esineiden yhteenliittämiseen tai tukemiseen paikalleen; kuvioituna kuvioiden kiinnittämiseen pinnoille

teisti /tˈeistɪ/ (n)
teista
  teismin kannattaja; henkilö, joka uskoo, että on olemassa Jumala tai jumalia

teititellä /tˈeitɪtellæ/ (v)
dare del lei
  puhutella kohteliaisuutta tai muodollisuutta ilmaisten (suomessa viitaten henkilöön käyttäen monikon toisen persoonan pronominia ’te’ niin, että taipuvat verbi on monikossa, mutta partisiipin perfekti ja muut itsenäiset määreet yksikössä)

tekijä /tˈekɪjæ/ (n)
fattore
  asia, joka vaikuttaa johonkin

tekijännimi /tˈekɪjˌænnɪmɪ/ (n)
nome d'agente
  verbikantainen substantiivijohdos, joka tarkoittaa kantaverbinsä ilmaiseman toiminnan suorittajaa tai muuta tilanteen osallistujaa

tekijänoikeus /tˈekɪjænˌoikeus/ (n)
diritto d'autore
  luovan työn tekijälle syntyvä yksinoikeus määrätä teoksensa käytöstä

teknetium /tˈeknetium/ (n)
tecnezio
  ulkonäöltään platinaa muistuttava radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki Tc

tekniikka /tˈeknɪːkːa/ (n)
tecnologia
  tieteenalat, joissa tutkitaan näitä menetelmiä

tekninen /tˈeknɪnen/ (adj)
tecnico
  tekniikkaan ja sen hyödyntämiseen, opetukseen tai dokumentointiin liittyvä

teknokraatti /tˈeknokrˌaːtːɪ/ (n)
tecnocrate
  teknokratian kannattaja

teknokraattinen /tˈeknokrˌaːtːɪnen/ (adj)
tecnocratica
  teknokratian mukainen

teknokratia /tˈeknokrˌatɪa/ (n)
tecnocrazia
  oppi, jonka mukaan tiedolla ja taidolla sekä niiden osaajilla tulisi olla yhteiskunnassa hallitseva asema

teknologia /tˈeknolˌoɡɪa/ (n)
tecnica
  yhteisnimitys joukolle tietyn alan tekniikoita

teknologinen /tˈeknolˌoɡɪnen/ (adj)
tecnologico
  teknologiaan liittyvä

teko /tˈeko/ (n)
atto, gesto, azione
  tehdä-verbin keskeneräinen tai valmis tuotos

tekokieli /tˈekokˌielɪ/ (n)
lingua artificiale
  (kielitiede) keinotekoinen kieli

tekosyy /tˈekosyː/ (n)
scusa
  syy, joka ei ole todellinen, vaan keksitty, usein hätävalheeksi

teksti /tˈekstɪ/ (n)
testo
  kirjallinen tai suullinen esitys

tekstitys /tˈekstɪtys/ (n)
sottotitolo
  videomateriaalin alalaitaan lisätyt tekstit, joissa kerrotaan mitä kuvassa tapahtuu tai puhutaan, usein eri kielellä

tekstuuri /tˈekstuːrɪ/ (n)
texture
  pinnan (yleis)rakenne, (-)muoto, pinnan tuntu
  ruoan suutuntuma
  kaksiulotteinen kuva, jota käytetään kolmiulotteisen polygonin tahojen kuvioimiseen

telaketju /tˈelakˌetju/ (n)
cingolo
  erillisistä telakengistä muodostuva telaketjuajoneuvon pyöriä yhdistävä maata vasten liikkuva nauhamainen ketju, jota käytetään panssarivaunujen, maansiirtoajoneuvojen sekä joidenkin maastoajoneuvojen voimansiirrossa

telakka /tˈelakːa/ (n)
cantiere, cantiere navale
  laivojen rakennukseen ja korjaukseen tarkoitettu laitos tai yritys

telaluu /tˈelaluː/ (n)
astragalo
  ihmisellä veneluuhun niveltyvä nilkan luu ()

telekopio /tˈelekˌopɪo/ (n)
telecopia
  faksi, elektronisesti välitetty näköiskopio

telepaattinen /tˈelepˌaːtːɪnen/ (adj)
telepatico
  telepatiaan perustuva

telepatia /tˈelepˌatɪa/ (n)
telepatia
  ajatustenluku, kyky tietää yliluonnollisesti, mitä toinen henkilö ajattelee

televisio /tˈelevˌisɪo/ (n)
televisione
  televisio-ohjelmien tuottamiseen ja jakeluun käytettävä tuotanto-, välitys- ja vastaanottolaitteistojen muodostama kokonaisuus; organisaatio, joka lähettää televisio-ohjelmaa
televisione, televisore
  televisiovastaanotin, televisiokanavilla välitettävien televisio-ohjelmien vastaanottamiseen tarkoitettu laite

televisio-ohjelma /tˈelevˌisɪoˈohjelma/ (n)
programmazione televisiva
  televisioon tehty ja televisiossa esitettävä ohjelma; televisiolähetyksen keskeinen sisältö

televisiotoiminta /tˈelevˌisɪotˌoimɪnta/ (n)
televisione
  (joukkotiedotus) yleisradion tai muun organisaation televisio-ohjelmien tuottaminen, hankinta ja levittäminen sekä siihen varatut resurssit ja niiden käyttö

televisiovastaanotin /tˈelevˌisɪovˌastaːnotɪn/ (n)
televisore
  nykyisin yleensä televisio; (ammattikieli) televisiojärjestelmään liittyvä televisiokuvan ja yhdistetyn äänen vastaanottoon tarkoitettu laite, jossa on viritin

teli /tˈelɪ/ (n)
carrello motore di locomotiva
  kaksi tai useampia akseleita yhtenä kokonaisuutena kulkuneuvoon liitettynä

telinevoimistelu /tˈelɪnevˌoimɪstˌelu/ (n)
ginnastica artistica
  voimistelu- ja kilpaurheilulaji, jossa kilpaillaan ennalta määrätyillä telineillä

telkkä /tˈelkːæ/ (n)
quattrocchi
  sotka, sukeltajasorsa, joka pesii Suomessa kaikkialla pohjoisinta Lappia ja ulkosaaristoa lukuun ottamatta

telluuri /tˈelluːrɪ/ (n)
tellurio
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 52 ja tunnus Te

teloitus /tˈeloitus/ (n)
esecuzione
  kuolemantuomion täytäntöönpano: lakiin perustuva ihmisen surmaaminen rangaistukseksi hänen tekemästään rikoksesta; se, että teloitetaan

teltta /tˈeltːa/ (n)
tenda
  metalli- tai puurungolle pingotetusta kankaasta, joskus vuodista tms. tehty, maahan lyötyihin paaluihin kiinnitetyillä naruilla tuettu maja tai katos, joka usein on tarkoitettu purettavaksi ja siirrettäväksi tilapäisrakennelmaksi

telugu /tˈeluɡu/ (n)
telugu
  suurin Intian dravidakielistä (kielitunnus: te )

temaattinen /tˈemaːtːɪnen/ (adj)
tematico
  teemaan perustuva tai sille ominainen

temppeli /tˈempːelɪ/ (n)
tempio
  uskonnolliseen käyttöön pyhitetty paikka, jossa harjoitetaan kyseisen uskonnon toimituksia, esimerkiksi riittejä ja rituaalimenoja.

tennis /tˈennɪs/ (n)
tennis
  pallopeli, jossa tarkoituksena on lyödä pallo mailalla verkon yli vastustajan puolelle pelikenttään rajojen sisäpuolelle

tenniskenttä /tˈennɪskˌentːæ/ (n)
campo da tennis
  tenniksen pelaamiseen käytetty kenttä

tennispallo /tˈennɪspˌallo/ (n)
palla da tennis
  tenniksen pelaamiseen tarkoitettu pallo

tenori /tˈenorɪ/ (n)
tenore
  sekä oopperassa että kuorossa ja yleisesti korkea miesääni, sen esittäjä; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 19 millimetriä

tensori /tˈensorɪ/ (n)
tensore
  jännittäjälihas
  koordinaateista riippumaton lineaarinen vektoriavaruuden kuvaus kerroinkunnalle

tentti /tˈentːɪ/ (n)
esame
  koe tai kuulustelu esimerkiksi kurssin päättyessä

teodoliitti /tˈeodolˌiːtːɪ/ (n)
teodolite
  kääntyvällä kaukoputkella varustettu kulmanmittauslaite, jolla voidaan tähdätä etäällä olevia kohteita ja mitata niiden välisiä vaaka- ja pystykulmia; käytetään maanmittauksessa ja rakennustöissä

teokratia /tˈeokrˌatɪa/ (n)
teocrazia
  käsitys, jonka mukaan ylin valtiovalta kuuluu Jumalalle, jonka edustajia hallitsijat ovat

teollistuminen /tˈeollˌistumɪnen/ (n)
industrializzazione
  yhteiskunnallinen ja taloudellinen muutos, jossa yhteiskunta muuttuu esiteollisesta teolliseksi

teollisuus /tˈeollɪsuːs/ (n)
industria
  sekundaarituotannoksi eli jalostukseksi lukeutuva tuotantotoiminnan laji, joka muuttaa kiinteässä toimipaikassa alkutuotannon luovuttamia orgaanisia tai epäorgaanisia raaka-aineita tai teollisesti valmistettuja puolivalmisteita mekaanisesti tai kemiallisesti uusiksi aineellisiksi hyödykkeiksi

teologi /tˈeolˌoɡɪ/ (n)
teologo
  teologian tutkija

teologia /tˈeolˌoɡɪa/ (n)
teologia
  kristinuskoa tutkiva tiede

teologinen /tˈeolˌoɡɪnen/ (adj)
teologico
  sellainen, joka liittyy teologiaan, teologiaa koskeva, jumaluusopillinen

teorbi /tˈeorbɪ/ (n)
tiorba
  bassoluuttu

teoreetikko /tˈeorˌeːtɪkːo/ (n)
teorico
  henkilö, joka luo teorioita tai työskentelee niiden parissa

teoreettinen /tˈeorˌeːtːɪnen/ (adj)
teorico
  teoriaan perustuva, teoriaa hyödyntävä

teoreettisesti /tˈeorˌeːtːɪsˌestɪ/ (adv)
in linea teorica
  teoreettisella tavalla

teoretisoida /tˈeorˌetɪsˌoida/ (v)
teorizzare
  rakennella teorioita

teoria /tˈeorˌia/ (n)
teoria
  havaintojen tai muiden tietojen pohjalta ilmiötä selittävä malli; asian tai ilmiön (tieteellisesti) perusteltu selitys; olettamus, jonka tueksi on saatu vahvaa näyttöä lukuisissa toisistaan riippumattomissa tutkimuksissa: hypoteesi tai joukko hypoteeseja voi siis muuttua teoriaksi vasta, kun sen puolesta on saatu vankkaa todistusaineistoa

teos /tˈeos/ (n)
opera
  luovan taiteellisen tai tieteellisen tekemisen, kuten kirjoittamisen tai maalaamisen, säveltämisen tms. tulos

teosofia /tˈeosˌofɪa/ (n)
teosofia
  oppi, jonka mukaan ihminen mietiskelemällä ja muuttumisella saavutettavan siveellisen puhdistuksen avulla kykenee tulemaan tietoiseksi omasta olemuksestaan ja siten saavuttaa yhteyden kosmoksen ja jumaluuden kanssa

tepuinaranen /tˈepwɪnˌaranen/ (n)
pappagallino dei tepui
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tepuinaratti /tˈepwɪnarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto spalleflammee
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

terapeutti /tˈerapˌeutːɪ/ (n)
terapista
  henkilö joka antaa terapiaa

terapeuttinen /tˈerapˌeutːɪnen/ (adj)
terapeutico
  terapiaa antava, hoitava

teratologia /tˈeratˌoloɡˌia/ (n)
teratologia
  oppi eliöiden epämuodostumista

terawattitunti /tˈeravˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
terawattora
  energian yksikkö, biljoona wattituntia

terbium /tˈerbium/ (n)
terbio
  metallinen alkuaine, väriltään hopeanharmaa harvinainen maametalli, jonka järjestysluku on 65 ja kemiallinen merkki Tb

teriö /tˈerɪø/ (n)
corolla
  kukan terälehtien kokonaisuus

termi /tˈermɪ/ (n)
termine
  ammattisana; jollakin erikoisalalla käytettävä käsitteen kielellinen (kirjoitettu tai ääneen lausuttu) nimitys, joka voi olla sana, sanaliitto tai lyhenne
  lausekkeen jäsen

termiitti /tˈermɪːtːɪ/ (n)
termite
  Isoptera-lahkon hyönteisiä

termiittiaratti /tˈermɪːtːˌiarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto frontearancio
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

terminaali /tˈermɪnˌaːlɪ/ (n)
terminal
  lastaus- ja purkupaikka matkustajille
  pääte

terminaattori /tˈermɪnˌaːtːorɪ/ (n)
terminatore
  planeetan, asteroidin, kuun tai komeetan pintaa pitkin kulkeva valoisan ja pimeän alueen raja

termodynaaminen /tˈermodynˌaːmɪnen/ (adj)
termodinamico
  sellainen, joka liittyy termodynamiikkaan

termodynamiikka /tˈermodˌynamˌiːkːa/ (n)
termodinamica
  erityisesti ilmiöistä, jotka liittyvät energian siirtymiseen lämpönä; tarkasteleva fysiikan ja fysikaalisen kemian osa

termonukleaarinen /tˈermonˌukleˌaːrɪnen/ (adj)
termonucleare
  korkeissa lämpötiloissa tapahtuvaan ydinfuusioon liittyvä, lämpöydin-

termosfääri /tˈermosfˌæːrɪ/ (n)
termosfera
  ilmakehän kerros mesosfäärin yläpuolella ja eksosfäärin alapuolella

ternimaito /tˈernɪmˌaito/ (n)
colostro
  nisäkkäiden heti synnytyksen jälkeen erittämä maito, ensimaito

teroittaa /tˈeroitːaː/ (v)
affilare
  tehdä teräväksi

terraario /tˈerraːrˌio/ (n)
terrario
  suljettu maata ja kasvillisuutta sisältävä ihmisen rakentama ympäristö, jollaisessa pidetään esimerkiksi matelijoita

terrorismi /tˈerrorˌismɪ/ (n)
terrorismo
  yksilön tai ryhmän harjoittamaa väkivaltaa, jonka tarkoitus on viranomaisten uhkaamisen ja yleisöön kohdistuvan pelon avulla vaikuttaa päätöksentekoon

terroristi /tˈerrorˌistɪ/ (n)
terrorista
  terrorismin harjoittaja, väkivallalla ja uhalla tavoitteisiinsa pyrkivä

terska /tˈerska/ (n)
glande
  siittimen pää

terssi /tˈerssɪ/ (n)
terza
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kolmen sävelaskelen väli, intervalli. Pieni terssi on kolme ja suuri terssi neljä puolisävelaskelta

terttu /tˈertːu/ (n)
grappolo
  avoin kukinnon muoto, jolla on pitkä kukintolapa

terva /tˈerva/ (n)
catrame
  orgaanisen aineksen kuivatislauksessa muodostunutta tummaa, paksua ja tahmeaa öljyä

tervaleppä /tˈervalˌepːæ/ (n)
ontano nero
  Suomessa maan eteläiseen osaan ja muuten lähinnä rannikkoalueelle levinnyt leppä (), joka kasvaa harmaaleppää kookkaammaksi ja sille tyypillistä on kaarnainen puunrunko ja pyöreämmät lehdet harmaaleppään verrattuna

tervapääsky /tˈervapˌæːsky/ (n)
rondone
  pääskyä muistuttava kiitäjiin kuuluva lintu ()

tervata /tˈervata/ (v)
bitumare
  (pinta)käsitellä tervalla

terve /tˈerve/ (adj)
sano, ciao
  sellainen, joka voi hyvin (fyysisesti, psyykkisesti, sosiaalisesti), on hyvässä kunnossa; jossa ei ole sairautta
ciao
  luonnollinen, järkevä, vakaa

terveellinen /tˈerveːllɪnen/ (adj)
sano
  terveydelle edullinen

tervehdys /tˈervehdys/ (n)
benvenuto
  tavattaessa tai erottaessa käytetty ilmaus tai eleet

tervehtiä /tˈervehtˌiæ/ (v)
salutare
  tehdä tervehdysele tai esittää lyhyt sanallinen tervehdys kohdattaessa

tervejärkinen /tˈervejˌærkɪnen/ (adj)
ragionevole
  terveen mielen omaava; järkevästi ajatteleva

terveys /tˈerveys/ (n)
salute
  se, että on terve; se, miten terve on

terveysside /tˈerveyssˌide/ (n)
assorbente igienico
  kuukautissuojana käytettävä side, joka asetetaan alushousuihin

terä /tˈeræ/ (n)
lama
  teräaseen tai työkalun terävä, leikkaava osa

teräase /tˈeræˌase/ (n)
arma bianca
  yleisnimi terälliselle lyömä-, -pisto-, viilto- ja heittoaseelle, joita on käytetty metsästys- ja lähitaisteluvälineenä

terälehti /tˈerælˌehtɪ/ (n)
petalo
  siemenkasvin teriön osana oleva kehälehti

teräs /tˈeræs/ (n)
acciaio
  pääasiassa rautaa sisältävä metalli, joka sisältää seosaineena hiiltä ja usein muita seosmetalleja

teräsbetoni /tˈeræsbˌetonɪ/ (n)
calcestruzzo armato, cemento armato
  teräksillä vahvistettu betonimateraali ja siitä tehty rakenne

terästää /tˈeræstæː/ (v)
tagliare
  lisätä jhk alkoholia

terävä /tˈerævæ/ (adj)
aguzzo, affilato
  joka leikkaa helposti materiaalia
acuto
  alle yhdeksänkymmenasteinen

terävä kulma /tˈerævæ kˈulma/ (n)
angolo acuto
  kulma, jonka asteluku on suorakulmaa pienempi eli alle 90°

teräväkulmainen kolmio /tˈerævækˌulmaineŋ kˈolmɪo/ (n)
triangolo
  (matematiikka) kolmio, jonka kaikki kulmat ovat teräviä, eli alle 90°.

teräväpiirto /tˈerævæpˌiːrto/ (n)
alta definizione
  nimitys tekniikoille ja resoluutioille, joissa on suurempi kuvan tarkkuus kuin tavanomaisessa televisiossa

testamentti /tˈestamˌentːɪ/ (n)
testamento
  jälkisäädös, määrämuotoinen oikeustoimi, jolla testaattori viimeisenä tahtonaan määrää jälkeensä jäävästä omaisuudestaan
  toinen Raamatun kahdesta pääosasta: Uusi testamentti tai Vanha testamentti

testosteroni /tˈestostˌeronɪ/ (n)
testosterone
  uroksilla suurina pitoisuuksina esiintyvä sukupuolihormoni

tetraedri /tˈetraˌedrɪ/ (n)
tetraedro
  säännöllinen monitahokas, jossa on neljä tahoa

teurastaa /tˈeurastaː/ (v)
massacrare
  tappaa teuraseläin ja käsitellä sen ruho: tainnuttaa, pistää, laskea veri, suolistaa, nylkeä ja paloitella

teurastaja /tˈeurastˌaja/ (n)
macellaio
  henkilö, joka teurastaa eläimiä ammatikseen

teurastamo /tˈeurastˌamo/ (n)
macello, mattatoio
  laitos, jossa teurastetaan tuotantoeläimiä: jalostetaan lihaa elintarvikekäyttöön

thai /thˈai/ (n)
thailandese
  thain kieli, Thaimaan virallinen kieli (kielitunnus: th)

thaimaalainen /thˈaimaːlˌainen/ (adj)
thailandese
  Thaimaasta peräisin oleva tai Thaimaahan liittyvä

thaimaalainen /thˈaimaːlˌainen/ (n)
tailandese
  pysyvästi Thaimaassa asuva henkilö

thainyrkkeily /thˈainyrkːˌeily/ (n)
boxe thailandese
  potkunyrkkeilyä muistuttava thaimaalainen kamppailulaji

theremin /thˈeremɪn/ (n)
theremin
  elektroninen soitin

tiainen /tˈiainen/ (n)
cincia
  yleensä pienikokoinen, varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajisen lintuheimon () metsisissä asuva edustaja; kuuluu kolme sukua: tiaisten, kerttutiaisten ja sulttaanitiaisten suvut

tie /tˈie/ (n)
via, strada
  rakennettu, merkitty tai muuten määritetty kulkureitti maalla, vedessä tai ilmassa

tiede /tˈiede/ (n)
scienza
  yhtenäinen ja järjestelmällinen varmojen ja yleispätevien tietojen kokonaisuus sekä tällaisten tietojen järjestelmällinen tavoittelu

tiedekunta /tˈiedekˌunta/ (n)
facoltà
  yliopiston hallinnollinen yksikkö, joka kokoaa yhteen lähekkäisten tieteenalojen laitokset

tiedosto /tˈiedosto/ (n)
file
  tietokoneessa yhdeksi kokonaisuudeksi ymmärrettävä tietojen tai tietueiden kokoelma, joka voi sisältää esimerkiksi tekstiä, musiikkia, videokuvaa tai käyttäjän hyödynnettävissä olevan ohjelman

tiedustelu /tˈiedustˌelu/ (n)
ricognizione
  tietojen hankkiminen esim. maastosta, vihollisen toiminnasta

tiekartta /tˈiekartːa/ (n)
carta turìstica
  tiestön kartta

tieteellinen /tˈieteːllɪnen/ (adj)
scientifico
  sellainen, joka kuuluu tieteen alaan ja on sen vaatimusten mukainen, tieteelle ominainen

tieteellinen nimi /tˈieteːllɪnen nˈimɪ/ (n)
nome scientifico
  taksonomiassa tietylle eliölajille annettu usein latinan kieltä oleva, toisinaan kreikan kieltä yhdistävä, universaali nimi, joka on käytetystä kielestä riippumaton biologien keskuudessa; lajeilla kaksiosainen eli binominaalinen (esim. susi on Canis lupus)

tieteenfilosofia /tˈieteːnfˌilosˌofɪa/ (n)
filosofia della scienza
  tieteeseen liittyviin kysymyksiin keskittynyt filosofian osa-alue

tieteiskirjallisuus /tˈieteiskˌirjallɪsuːs/ (n)
fantascienza
  kirjallisuuden genre, joka käsittelee yleensä tulevaisuuteen sijoittuvaa kehittynyttä tiedettä ja teknologiaa ja niiden vaikutusta yhteiskuntaan ja ihmisiin tavallisesti kuvitteellisesta, mutta joskus myös hyvinkin tieteelliseen hypoteesiin tähtäävästä näkökulmasta

tieto /tˈieto/ (n)
sapere
  (filosofia) tutkittuihin tosiasioihin ja yleiseen tietämykseen perustuva tai muuten todennettavissa oleva käsitys tai näkemys

tietoinen /tˈietoinen/ (adj)
conscio
  sellainen, joka tietää jostakin

tietoisuus /tˈietoisuːs/ (n)
avviso
  asioiden tiedossa oleminen

tietojenkäsittely /tˈietojˌeŋkæsˌitːely/ (n)
trattamento dei dati
  tiedon keräämistä, muokkaamista, lajittelua, varastoimista ja jakamista

tietojenkäsittelytiede /tˈietojˌeŋkæsˌitːelytˌiede/ (n)
informatica
  tieteenala, jonka tutkimuskohteena ovat informaation ja laskettavuuden mahdollisuudet ja niiden soveltaminen tietotekniikan avulla

tietokanta /tˈietokˌanta/ (n)
banca dati, base di dati, database
  (tietojenkäsittely) kokoelma toisiinsa liittyviä tietoja, usein sähköisessä digitaalisessa muodossa

tietokone /tˈietokˌone/ (n)
computer, elaboratore, calcolatore, ordinatore
  tietotekninen laite, joka käsittelee automaattisesti numeeris-loogista tietoa ohjelmointinsa mukaisesti

tietokonepeli /tˈietokˌonepˌelɪ/ (n)
gioco di computer
  tietokoneella pelattava peli

tietosanakirja /tˈietosˌanakˌirja/ (n)
enciclopedia
  kirja, josta voi hakea tietoa eri asioista; sisältää artikkeleita eri aiheista, esim. historiasta, esineiden käyttötarkoituksista ja asioiden levinneisyydestä

tietosuoja /tˈietosˌuoja/ (n)
protezione dei dati
  osa perustuslain takaamaa yksityisyyden suojaa

tietotekniikka /tˈietotˌeknɪːkːa/ (n)
informatica
  tiedonsiirto-, tietojenkäsittely- ja tietokonetekniikka

tietoteoria /tˈietotˌeorˌia/ (n)
epistemologia
  tietoa koskevia yleisiä kysymyksiä käsitteellisin, filosofisin menetelmin tutkiva filosofian osa-alue

tietämätön /tˈietæmætøn/ (adj)
ignorante
  sellainen, joka ei tiedä, jolla ei ole tietoa jostakin

tietää /tˈietæː/ (v)
sapere
  olla tietoinen jostakin, olla selvillä jostain asiasta

tigrinja /tˈiɡrɪnja/ (n)
tigrigna
  Eritreassa ja Etiopiassa puhuttava seemiläinen kieli. Eritrean väestön pääkieli (kielitunnus: tir)

tiheikkö /tˈiheikːø/ (n)
boscaglia, macchia
  tiheäkasvuinen alue (esimerkiksi metsässä)

tiheys /tˈiheys/ (n)
densità
  suure, joka ilmaisee kappaleen massan suhteessa sen tilavuuteen; tunnus on ρ (rhoo)

tihkusade /tˈihkusˌade/ (n)
pioggerella, pioviggine
  erittäin vähäinen vesisade, jossa pisaroita tippuu harvoin sinne tänne

tiibet /tˈiːbet/ (n)
tibetano
  tiibetiläisten puhuma tiibetiläis-burmalainen kieli (kielitunnus: bo, bod)

tiibetinkaija /tˈiːbetˌiŋkaija/ (n)
parrocchetto di Derby
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tiikeri /tˈiːkerɪ/ (n)
tigre
  isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji tai sen yksilö

tiikerikakku /tˈiːkerɪkˌakːu/ (n)
torta marmorizzata
  kaakaota sisältävällä taikinalla marmoroitu kuivakakku

tiikki /tˈiːkːɪ/ (n)
teak
  Etelä- ja Kaakkois-Aasian sademetsissä luontaisena kasvava lehtipuulaji (Tectona grandis)

tiili /tˈiːlɪ/ (n)
mattone, laterizio
  punatiili, savesta tai seostetusta savesta muovattu, kuivaamalla ja polttamalla valmistettu rakennuskivi

tiilitehdas /tˈiːlɪtˌehdas/ (n)
mattonificio
  tiilten valmistukseen erikoistunut tehdas, jossa on tarvittava laitteisto tiilten muokkaukseen, tilat kuivatukseen ja tiilten polttoon tarvittava uuni, nykyisin yleensä tunneliuuni

tiimalasi /tˈiːmalˌasɪ/ (n)
clessidra, clepsamia
  vanha ajan mittaamiseen käytetty väline, joka on keskeltä ohueksi kuristettu lasiastia, jonka sisällä on hienoa hiekkaa

tiistai /tˈiːstai/ (n)
martedì
  viikon toinen päivä, päivä maanantain ja keskiviikon välissä

tiivistelmä /tˈiːvɪstˌelmæ/ (n)
compendio
  abstrakti, tiivistetyssä muodossa esitetty tekstin yhteenveto

tiivistää /tˈiːvɪstæː/ (v)
chiudere ermeticamente
  lisätä tiivistettä jhk niin, että kohteestä tulee tiivis

tikapuut /tˈikapuːt/ (n)
scala
  alkuaan puinen, kahden tai useamman, tukipuiden väliin kiinnitetyn askelman muodostama rakennelma, joka pystytetään tukea vasten nojalleen kiipeämistä varten, mutta voidaan myös pystyttää samassa tarkoituksessa toisinaan rakenteeseen lisättyä omaa tukea vasten tai erityistapauksessa ripustaa

tikari /tˈikarɪ/ (n)
pugnale
  terän molemmilta laidoilta teroitettu, teräväkärkinen ja miekkaa lyhyempi pistoase

tikka /tˈikːa/ (n)
picchio
  tikkojen heimon () lintu, joka pitkällä ja terävällä nokallaan tekee puuhun koloja ja on lisäksi hyvä kiipeämään puissa

tikkukaramelli /tˈikːukˌaramˌellɪ/ (n)
lecca lecca
  tikun päässä oleva karamelli, joka yleensä syödään hitaasti nuolemalla ja imemällä

tikli /tˈiklɪ/ (n)
cardellino
  eräs Suomessakin pesivä värikäs varpuslintu,

tila /tˈila/ (n)
spazio
  avaruus, väljyys, tyhjä kohta
stato, condizione
  henkilön vointi, terveydentila

tilaaja /tˈilaːja/ (n)
abbonato
  henkilö, joka on tilannut jonkin säännöllisesti ilmestyvän tuotteen tai pysyvän palvelun ja on taloudellisesti sitoutunut tekemänsä tilauksen ehtoihin

tilaisuus /tˈilaisuːs/ (n)
occasione
  mahdollisuus

tilanne /tˈilanne/ (n)
situazione
  aika, paikka ja muut vallitsevat olosuhteet jonkin asian yhteydessä

tilannekomedia /tˈilannˌekomˌedɪa/ (n)
commedia di situazione
  koomisen tilanteen ympärille rakentuva komediatelevisiosarja

tilastotiede /tˈilastotˌiede/ (n)
statistica
  eri tutkimusaloilla hyödynnettävä todennäköisyyslaskentaan perustuva tieteenala, joka tutkii tilastollisten aineistojen keräämistä, käsittelyä ja tältä pohjalta tehtävää päättelyä

tilata /tˈilata/ (v)
ordinare
  pyytää itselleen tuotavaksi jtak

tilaus /tˈilaus/ (n)
ordinazione
  tavaran tai palvelun toimittamiseksi tehtävä pyyntö
abbonamento
  sopimus lehden tms. toistuvasti julkaistavan tuotteen toimituksista

tilava /tˈilava/ (adj)
spazioso
  jossa on paljon tilaa

tilavuus /tˈilavuːs/ (n)
volume
  kolmiulotteisen kappaleen koon mitta; kertoo paljonko kappaleessa on tilaa; SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö on kuutiometri (lyhenne m³) ja lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l); tunnus V

tilhi /tˈilhɪ/ (n)
beccofrusone
  parvissa liikkuva varpuslintu ()

tili /tˈilɪ/ (n)
contabilità
  henkilökohtainen osakkuus tai toiminto jossakin järjestelmässä
  kirjanpidossa kirjausyksikkö, johon merkitään varallisuus- tai velkatyypin, tulon tai menon, oman pääoman tai muun sellaisen muutos

tilintarkastaja /tˈilɪntˌarkastˌaja/ (n)
revisore contabile
  henkilö, jolla on auktorisoitu pätevyys tehdä tilintarkastuksia, myös sisäinen tilintarkastaja

tiliote /tˈilɪˌote/ (n)
estratto conto
  ote, joka kertoo pankkitilin rahoitustapahtumat sekä tilin saldon

tilisiirto /tˈilɪsˌiːrto/ (n)
giroconto
  kansainvälinen maksujenvälitysmenetelmä, jossa rahalaitos siirtää halutun rahamäärän maksajan tililtä saajan tilille joko samaan tai toiseen pankkiyritykseen

tilli /tˈillɪ/ (n)
aneto
  maustetilli, ruohokasvi jota käytetään mausteena ja yrttinä ()

timantti /tˈimantːɪ/ (n)
diamante
  yksi hiilen viidestä allotrooppisesta muodosta

timorinepolettikaija /tˈimorˌinepolˌetːɪkˌaija/ (n)
pappagallo spalleoliva
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tina /tˈina/ (n)
stagno
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Sn.

tinkiä /tˈiŋkɪæ/ (v)
contrattare, mercanteggiare
  yrittää alentaa ostoksensa hintaa

tipi /tˈipɪ/ (n)
tipi
  tasankojen intiaaneille ominainen asumus, joka koostuu kartionmuotoon asetetuista riu'uista ja niitä peittävästä nahasta

tippaleipä /tˈipːalˌeipæ/ (n)
strauben
  Vapun ruokaperinteisiin Suomessa kuuluva makea leivonnainen. Valmistuksessa taikina pursotetaan ohuena nauhana kuumaan öljyyn asetettuun pyöreään muottiin.

tippuri /tˈipːurɪ/ (n)
gonorrea
  gonorrea, bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

tiramisu /tˈiramˌisu/ (n)
tiramisù
  eräs italialainen jälkiruoka, jossa on mascarponea ja kahvia mausteena

tiski /tˈiskɪ/ (n)
bancone
  myyntitaso

tislaus /tˈislaus/ (n)
distillazione
  (kemia) eri aineiden erilaisiin haihtuvuuksiin perustuva liuenneiden aineiden erottamiseen käytetty menetelmä, jossa ei tapahdu kemiallista reaktiota

tissi /tˈissɪ/ (n)
tetta, poppa
  naisen rinta

titaani /tˈitaːnɪ/ (n)
titanio
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ti
  (mytologia) kreikkalaisen mytologian jättiläisiä, jotka Zeus voitti ja syöksi Tartarokseen

titraus /tˈitraus/ (n)
titolazione
  tunnetun yhdisteen pitoisuuden määrittely liuoksessa

tiu /tˈiu/ (n)
ventina
  kananmunista käytettävä mittayksikkö, joka tarkoittaa 20 kappaletta

tiukasti /tˈiukastɪ/ (adv)
strettamente
  tiukalla tavalla

tmeesi /tmˈeːsɪ/ (n)
tmesi
  sanojen lisääminen yhdyssanan osien väliin

todella /tˈodella/ (adv)
davvero, veramente
  (korostava) suurissa määrin, erittäin

todellinen /tˈodellɪnen/ (adj)
vero
  sellainen, joka on oikeasti olemassa tai oikeasti tapahtunut; perusteellinen, täydellinen, erittäinkin adjektiivia vahvistavana sanana.

todellisuus /tˈodellɪsuːs/ (n)
realtà
  (ontologia) maailma sellaisena kuin se on; yleensä sellaiset tosiasiat, jotka ovat luonnontieteellisin menetelmin todennettavissa

todennäköinen /tˈodennækˌøinen/ (adj)
probabile
  ilmeisen tosi; otaksuttava; hyvin luultavasti tapahtuva, sellainen johon otaksuttavasti päädytään

todennäköisyys /tˈodennækˌøisyːs/ (n)
probabilità
  ilmiöön tai tapahtumaan liittyvän satunnaisuuden ja epävarmuuden määrää kuvaava mitta

todistaa /tˈodɪstaː/ (v)
essere testimone
  olla läsnä, nähdä
  kertoa todistus uskoontulostaan tai siihen liittyvistä kokemuksistaan

todistaja /tˈodɪstˌaja/ (n)
testimone
  henkilö, joka todistaa

todistus /tˈodɪstus/ (n)
testimonianza
  todistajanlausunto, oikeudessa annettu selostus tapahtumien kulusta

todistustaakka /tˈodɪstˌustaːkːa/ (n)
onere della prova
  väitteen esittäjän velvollisuus perustella väitteensä

tohtori /tˈohtorɪ/ (n)
dottore
  korkein akateeminen oppiarvo, joka myönnetään henkilölle, joka on suorittanut itsenäistä tieteellistä tutkimusta ja puolustanut väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa. Ansioituneelle henkilölle voidaan ilman akateemisia meriittejä myöntää myös kunniatohtorin arvo.

toimenpide /tˈoimempˌide/ (n)
misura
  jonkun suorittama teko esimerkiksi jonkin estämiseksi, muuttamiseksi tai asian edistämiseksi

toimia /tˈoimɪa/ (v)
agire
  olla aktiivinen, tehdä jotakin
funzionare
  olla toiminnassa, olla kunnossa, tehdä tehtävänsä

toimielin /tˈoimielɪn/ (n)
organo
  toiminnalle välttämätöntä tehtävää hoitava organisaation toiminnallinen ja rakenteellinen osa

toimisto /tˈoimɪsto/ (n)
ufficio
  yhdestä tai useammasta huoneesta muodostuva tila, missä tehdään toimialan mukaisesti vaihtelevia, usein asiakirjojen käsittelyyn liittyviä töitä

toimittaa /tˈoimɪtːaː/ (v)
redigere
  toimittaa kirjaa tai lehteä

toimittaja /tˈoimɪtːˌaja/ (n)
giornalista
  henkilö, joka tekee työkseen juttuja, uutisia tai raportteja lehteen, radioon, televisioon tai muuhun joukkoviestimeen; journalisti
curatore
  kirjan tekstit koonnut ihminen
fornitore
  kaupan kohteena olevia esineitä tai aineita hankkiva ihminen tai yritys

toimitus /tˈoimɪtus/ (n)
consegna
  tilatun tuotteen tai paketin kuljetus vastaanottajalle; se, että toimitetaan jotakin

toinen maailmansota /tˈoinen mˈaːɪlmˌansota/ (pn)
Seconda guerra mondiale
  suursota, joka käytiin pääasiassa Euroopassa ja Aasiassa vuosina 1939–1945

toipilas /tˈoipɪlas/ (n)
convalescente
  sairaudesta tai leikkauksesta toipuva henkilö

toisaalta /tˈoisaːlta/ (adv)
dall'altro
  eri kannalta katsottuna

toisinaan /tˈoisɪnaːn/ (adv)
talvolta, qualche volta, a volte
  ajoittain, joskus, silloin tällöin

toisinajattelija /tˈoisɪnajˌatːelˌija/ (n)
dissidente
  henkilö, jonka mielipide tai näkemys poikkeaa virallisesta tai yhteisössä yleisesti hyväksytystä

toisintokuume /tˈoisɪntokˌuːme/ (n)
febbre ricorrente
  eräiden -suvun bakteerien aiheuttama, vektorina toimivien eliöiden levittämä tartuntatauti

toistaa /tˈoistaː/ (v)
ripetere
  tehdä uudelleen
  sanoa uudelleen

toistaiseksi /tˈoistaisˌeksɪ/ (adv)
per il momento
  tällä hetkellä niin kauan kun asian tila pysyy samana; ainakaan vielä

toive /tˈoive/ (n)
desiderio
  asia, jota halutaan tai toivotaan

toiveajattelu /tˈoiveajˌatːelu/ (n)
mero desiderio
  mahdolliseksi tai varmaksi ajattelu, vaikka toteutuminen on hyvin epätodennäköistä; ajattelua, jossa ylikorostetaan onnistumisen mahdollisuutta tai suhtaudutaan tulevaisuuteen yltiöpositiivisesti, ehkä lupaillaan kaikenlaista hyvää tapahtuvan tulevaisuudessa

toivo /tˈoivo/ (n)
speranza
  usko, odotus tai mahdollisuus johonkin hyvään

toivoa /tˈoivoa/ (v)
sperare
  odottaa positiivisesti jonkin asian toteutumista; haluta jonkin toteutuvan

toivoton /tˈoivoton/ (adj)
disperato
  sellainen, jolla ei ole toivoa
  sellainen, jossa ei ole toivoa

toivottaa /tˈoivotːaː/ (v)
augurare
  ilmaista toivovansa jklle jtk tulevaa, yl. fraasin kaltaisella toivotuksella

toivottaa tervetulleeksi /tˈoivotːaː tˈervetˌulleːksɪ/ (v)
accogliere
  antaa ymmärtää olevan tervetullut jonnekin

toki /tˈokɪ/ (adv)
certo
  tietenkin, tietysti, miksipä ei

tokko /tˈokːo/ (n)
ghiozzo
  eräitä pieniä merissä eläviä ahvenmaisia kaloja (Gobiidae-heimo)

toksiini /tˈoksɪːnɪ/ (n)
tossina
  elävien olentojen, erityisesti bakteerien tai kasvien tuottama myrkky

toksoplasmoosi /tˈoksoplˌasmoːsɪ/ (n)
toxoplasmosi
  -loisen aiheuttama sairaus

tolueeni /tˈoluˌeːnɪ/ (n)
toluene
  liottimena käytettävä hiilivety

tomaatti /tˈomaːtːɪ/ (n)
pomodoro
  Etelä-Amerikasta lähtöisin oleva yksivuotinen vihanneshedelmäkasvi Solanum lycopersicum

tomaattimehu /tˈomaːtːˌimehu/ (n)
sugo di pomodoro
  tomaatista valmistettu mehu

tomaattipyree /tˈomaːtːˌipyreː/ (n)
conserva di pomodoro
  tiivistetty tomaattisose ruoan valmistukseen

tomusokeri /tˈomusˌokerɪ/ (n)
zucchero a velo
  erittäin hienojakoinen sokeri, jota käytetään erityisesti joissain konditoriatuotteissa

tonni /tˈonnɪ/ (n)
tonnellata
  massan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö, tuhat kilogrammaa. Tunnus t, käytetään yleiskielessä myös lyhennettä "tn".

tonnikala /tˈonnɪkˌala/ (n)
tonno
  makrillien heimoon kuuluva, yleisesti säilykkeenä tai pakasteena myytävä suurikokoinen kala (Thunnus thynnus)

tonttu /tˈontːu/ (n)
folletto
  kansanperinteessä jonkin paikan, kuten rakennuksen, suojelija ja asukas, ihmisen kaltainen, mutta sitä pienempi olio

tooga /tˈoːɡa/ (n)
toga
  antiikin Rooman ylimysten ja virkamiesten vaate, joka koostui noin kuusi metriä pitkästä kankaasta vartalon ympärille kiedottuna

topografi /tˈopoɡrˌafɪ/ (n)
topografo
  topografian tutkija tai harjoittaja

topografia /tˈopoɡrˌafɪa/ (n)
topografia
  maan pinnanmuotojen yksityiskohtainen kuvaus, usein täydennettynä tiedoilla maanpinnan laadusta, myös kuvauksen laatimiseksi tehtävä kenttämittaus; tällaisten muodostaminen ja tutkimus

topologia /tˈopolˌoɡɪa/ (n)
topologia
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee jatkuvuutta, raja-arvoja, geometrisia kuvauksia ja kappaleiden niitä ominaisuuksia, jotka eivät muutu kun kappaletta venytetään ja väännellään

torajyvä /tˈorajˌyvæ/ (n)
ergot
  viljojen kasvitaudin, kotelosieni n rihmastopahka, joka kasvaa viljan siemenen tilalle ja saastuttaa viljasatoa. Näiden nauttiminen aiheuttaa pahoinvointia, palelemista, hallusinaatioita, kouristuksia, pakkoliikkeitä ja jopa kuoliota.

torakka /tˈorakːa/ (n)
scarafaggio, blatta
  muodoltaan litteähköjä ja sitkeitä tuhohyönteisiä,

tori /tˈorɪ/ (n)
mercato
  alun perin kaupankäyntiä varten varattu aukea kaupungeissa, jossa kauppa on säänneltyä ja valvottua

torium /tˈorium/ (n)
torio
  eräs radioaktiiivinen alkuaine

torjuntahävittäjä /tˈorjuntˌahævˌitːæjæ/ (n)
intercettore
  hävittäjälentokone, joka on tarkoitettu ilmataisteluun, erityisesti ilmapuolustukseen pommikoneita vastaan ja on usein pieni ja kevyesti aseistettu

torni /tˈornɪ/ (n)
torre, torretta
  korkea ja kapea rakennus
torre, rocco
  vaaka- ja pystyriveillä suoraan liikkuva shakkinappula: ♖ tai ♜

tornipöllö /tˈornɪpˌøllø/ (n)
barbagianni
  keskikokoinen pöllölaji ()

torri /tˈorrɪ/ (n)
torr
  paineen yksikkö, 1/760 normaali ilmakehää, likimäärin sama kuin elohopeamillimetri

torso /tˈorso/ (n)
torso
  ihmisen vartalo ilman raajoja ja päätä; sellainen veistos

torstai /tˈorstai/ (n)
giovedì
  viikon neljäs päivä, päivä keskiviikon ja perjantain välissä

torvi /tˈorvɪ/ (n)
corno
  sarvesta, tuohesta tai puusta valmistettu puhallettava merkinantoväline tai soitin
  mikä tahansa vaskipuhallinsoitin; vaskipuhaltimien kansanomainen yleisnimitys
  auton äänimerkinantolaite

tosi /tˈosɪ/ (adj)
vero
  sellainen, joka on faktuaalinen ja reaalinen, mielipiteestä riippumaton; objektiivisesti totta

tosi /tˈosɪ/ (adv)
molto, veramente
  vahvistava adverbi todella, erittäin

tosiasia /tˈosɪˌasɪa/ (n)
fatto
  asia, jonka sisältö ei riipu mielipiteistä ja joka on todennettavissa

totalitarismi /tˈotalˌitarˌismɪ/ (n)
totalitarismo
  poliittinen järjestelmä, jossa valtion valta ulottuu yhteiskunnan kaikille aloille

toteemi /tˈoteːmɪ/ (n)
totem
  mikä tahansa luonnollinen tai yliluonnollinen kohde, johon intiaani on maagisessa yhteydessä

tottelematon /tˈotːelˌematon/ (adj)
disubbidiente
  sellainen, joka ei tottele

tottua /tˈotːua/ (v)
abituarsi
  tottua johonkin, alkaa pitää jotakuta/jotakin tavallisena tai siedettävänä; mukautua, sopeutua

tottunut /tˈotːunut/ (adj)
abituato
  totutettu tai totuttautunut, sellainen, jolla on tottumusta; sopeutunut

totuus /tˈotuːs/ (n)
verità
  niiden väitteiden yhteinen ominaisuus, jotka kuvaavat eli esittävät asian oikein ja todellisuuden mukaisesti; myös tällaisen väitteen sisältämän lauseen sisällys

totuusarvo /tˈotuːsˌarvo/ (n)
valore di verità
  proposition todenmukaisuus tai paikkansapitävyys; voi olla joko tosi tai epätosi

toukka /tˈoukːa/ (n)
larva
  hyönteisen kehitysvaihe ennen koteloitumista

toukokuu /tˈoukokuː/ (n)
maggio
  vuoden viides kuukausi, kuukausi huhtikuun ja kesäkuun välissä

toveri /tˈoverɪ/ (n)
compagna
  vasemmistolaisten aatetovereista käyttämä termi

traaginen /trˈaːɡɪnen/ (adj)
tragico
  tragiikkaa sisältävä t. siihen perustuva

traakki /trˈaːkːɪ/ (n)
viverna
  tarueläin, lohikäärmeen pienempikokoinen sukulainen, jolla on vain kaksi raajaa ja siivet. Usein traakit eivät voi syöstä tulta, kun taas lohikäärmeet voivat

traileri /trˈailerɪ/ (n)
anteprima
  elokuvan, televisio-ohjelman tai videopelin markkinoimiseksi tehty lyhyt mainosvideo tai -elokuva

traktori /trˈaktorɪ/ (n)
trattore
  pääasiassa viljelysmaan kyntämiseen tarkoitettu monikäyttöinen moottoriajoneuvo, jolla voidaan myös muiden muassa äestää

trampoliini /trˈampolˌiːnɪ/ (n)
trampolino elastico
  voimistelussa ja huvikäytössä käytetty laite, jossa on kehikon väliin, jousien varaan pingotettu kangas, joka tehostaa siinä tehtyjä hyppyjä

transfobia /trˈansfobˌia/ (n)
transfobia
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja transsukupuolisia kohtaan

transistori /trˈansɪstˌorɪ/ (n)
transistor
  vahvistimena ja kytkimenä käytettävä puolijohdetekniikalla toteutettu elektroniikan komponentti

transkriptio /trˈanskrɪptˌio/ (n)
trascrizione
  kirjoituksen kuvaaminen toisessa kirjoitusjärjestelmässä, päämääränä ääntämistä lähellä oleva kirjoitusasu. Toisen järjestelmän merkeillä esitetty teksti. Yleisemmin puheen tms. kirjoitus tekstiksi.

translitteroida /trˈanslɪtːerˌoida/ (v)
traslitterare
  kirjoittaa käyttäen toisen kirjoitusjärjestelmän merkistöä

transsukupuolinen /trˈanssukupˌuolɪnen/ (n)
transessuale
  henkilö, jonka aivot, ajattelutapa ja käytös eivät vastaa syntymässä sukupuolielinten ja kromosomien perusteella määriteltyä sukupuolta, ja joka pyrkii muuttamaan ulkonäköään kokemaansa sukupuolta vastaavaksi ja tulemaan hyväksytyksi kokemansa sukupuolen edustajana

transvestiitti /trˈansvestˌiːtːɪ/ (n)
travestito
  henkilö (yleensä mies), jolla on tarve pukeutua tai joka kiihottuu seksuaalisesti pukeutuessaan vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin; ristiinpukeutuja

trauma /trˈauma/ (n)
trauma
  ulkoisten tekijöiden vaikutuksesta aiheutuva henkinen tai ruumiillinen vamma
choc, shock, trauma
  henkinen järkytys

traumaattinen /trˈaumaːtːɪnen/ (adj)
traumatico
  sellainen, joka on aiheuttanut trauman

travertiini /trˈavertˌiːnɪ/ (n)
travertino
  eräs sedimenttikivilaji, jota käytetään rakennuskivenä

trebuchet /trˈebukhet/ (n)
trabucco, trabocco
  vastapainokatapultti, heittokone

treema /trˈeːma/ (n)
dieresi
  (tarke) kirjaimen yläpuolinen tarke, joka näyttää kahdelta pisteeltä: ¨; Unicode-merkki U+00A8, kirjaimeen yhdistyvä tarke U+0308

trenssi /trˈenssɪ/ (n)
trench
  eräs miesten pitkä päällystakki, jonka juuret ovat sotilaspukeutumisessa

trialogi /trˈialˌoɡɪ/ (n)
trialogo
  kolmen henkilön välinen keskustelu

triangeli /trˈiaŋŋˌelɪ/ (n)
triangolo
  lyömäsoitin, säännölliseen kolmiomuotoon väännetty teräspuikko, joka ripustetaan yhdestä kulmasta ja sitä lyödään toisella puikolla

tribuuni /trˈibuːnɪ/ (n)
tribuna
  Rooman valtakunnassa tribuksen edustaja, joka kokosi varallisuusveron eli tributumin
  plebeijeitä edustava virkamies, kansantribuuni
  legioonan esiupseeri, sotatribuuni

tribuutti /trˈibuːtːɪ/ (n)
omaggio
  kunnianosoitus

triftongi /trˈiftoŋŋɪ/ (n)
trittongo
  kolmoisääntiö, kolmen tietynlaisen eri vokaaliäänteen jono. Erityisesti suomen kielessä sellainen kolmen eri vokaalin jono, joiden väliin ei tule tavunrajaa. Esiintyy suomessa vain erityistapauksissa, kuten sanassa miau, tai diftongiin päättyvien sanojen taivutusmuodoissa, kuten sanan tau monikon genetiivissä (tauiden/tauitten).

trigonometria /trˈiɡonomˌetrɪa/ (n)
trigonometria
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee kolmion sivujen suhteita, kulmia ja niihin liittyviä laskutoimituksia, erityisesti trigonometrisia funktioita

trikiini /trˈikɪːnɪ/ (n)
trichina
  eräitä sukkulamatoja (Thrichinella sp.), jotka ovat lihansyöjäeläimissä eläviä loisia; erityisesti Trichinella spiralis

trikliininen /trˈiklɪːnɪnen/ (adj)
triclinico
  (kidejärjestelmästä) sellainen, jossa on kolme eripituista, toisensa vinosti leikkaavaa akselia

trilli /trˈillɪ/ (n)
trillo
  jonkin sävelen ja sen yläpuolisen sivusävelen nopea edestakainen vaihtelu

trilobiitti /trˈilobˌiːtːɪ/ (n)
trilobite
  sukupuuttoon kuolleita vedessä eläineitä niveljalkaisia ()

trilogia /trˈiloɡˌia/ (n)
trilogia
  kolmen toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja

trimaraani /trˈimarˌaːnɪ/ (n)
trimarano
  laiva tai muu alus, jossa on kolme runkoa tavallisesti siten, että keskellä on varsinainen tukirunko ja tämän kummallakin sivulla kevytrakenteisempi apurunko

trinomi /trˈinomɪ/ (n)
trinomio
  kolmiterminen polynomi

trioksidi /trˈioksˌidɪ/ (n)
triossido
  sellainen yhdiste, jossa on kolme happiatomia (O₃), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, joissa on muu määrä

triptyykki /trˈiptyːkːɪ/ (n)
trittico
  kolmiosainen maalaus

tritium /trˈitium/ (n)
trizio
  vety, jonka ytimen muodostaa tritoni eli protoni ja kaksi neutronia, ³H, radiovety

trollata /trˈollata/ (v)
trollare
  kirjoittaa ärsyttäviä viestejä, joihin muut innostuvat herkästi vastaamaan

troolari /trˈoːlarɪ/ (n)
battello
  troolin vetämiseen käytettävä moottoroitu nopeahko kalastusalus

troolata /trˈoːlata/ (v)
pescare con rete a strascico
  kalastaa vetämällä laivan perässä troolia

trooppi /trˈoːpːɪ/ (n)
figura retorica
  kielikuva

trooppinen /trˈoːpːɪnen/ (adj)
tropicale
  ilmastoltaan tropiikille ominainen tai tropiikkiin liittyvä

troposfääri /trˈoposfˌæːrɪ/ (n)
troposfera
  alailmakehä; ilmakehän alin kerros ja se kerros, jossa sääilmiöt tapahtuvat ja pilvet sijaitsevat, ulottuu 8-15 kilometrin korkeuteen, jossa koetaan tropopaussi

trumpetti /trˈumpetːɪ/ (n)
tromba
  pääasiassa klassisessa musiikissa ja jazzissa käytettävä vaskipuhallin

tryffeli /trˈyffelɪ/ (n)
tartufo
  multasieni

tsaari /tsˈaːrɪ/ (n)
zar
  muutamissa slaavilaisissa maissa käytetty hallitsijan arvonimi; erityisesti Venäjän keisarikunnan hallitsijan arvonimi

tsunami /tsˈunamɪ/ (n)
maroso
  hyökyaalto, joka syntyy merellä sattuvasta maanjäristyksestä, rajusta tulivuoren purkauksesta, maanvyörymästä tai asteroidin törmäyksestä

tsygootti /tsˈyɡoːtːɪ/ (n)
zigote
  hedelmöittynyt munasolu

tuberkuloosi /tˈuberkulˌoːsɪ/ (n)
tubercolosi
  tuberkkelibakteerien aiheuttama tartuntatauti; yleensä keuhkoissa esiintyvä pitkäaikainen sairaus

tubuainlurikki /tˈubuˌainlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto di Kuhl
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tuffi /tˈuffɪ/ (n)
tufo
  tulivuoren tuhkasta tiivistynyttä ainesta

tuhka /tˈuhka/ (n)
cenere
  eloperäisen aineen palamisen seurauksena muodostuva kiinteä jäännös

tuhkakuppi /tˈuhkakˌupːɪ/ (n)
portacenere, posacenere
  astia, jota yleensä tupakoitsijat käyttävät tuhkan karistamiseen ja savukkeen tumppaamiseen

tuhkarokko /tˈuhkarˌokːo/ (n)
morbillo
  tuhkarokkoviruksen aiheuttama lastentauti

tuhkavahanokka /tˈuhkavˌahanˌokːa/ (n)
astrilde cenerina
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tuhma /tˈuhma/ (adj)
osceno
  ilkeä, sopimaton

tuho /tˈuho/ (n)
distruzione
  vahinko, hävitys, turmio, turmelu

tuhoeläin /tˈuhoelæin/ (n)
parassita
  kasveille, rakennuksille tai tavaroille vahinkoa aiheuttava tuholainen

tuholaismyrkky /tˈuholˌaismyrkːy/ (n)
pesticida
  tuholaisten, kuten bakteerien, tuhohyönteisten tai jyrsijöiden, tuhoamiseen kehitetty myrkky

tuhopolttaja /tˈuhopˌoltːaja/ (n)
incendiario
  henkilö joka sytyttää tahallaan rakennuksen tuleen, murhapolttaja

tuhopoltto /tˈuhopˌoltːo/ (n)
incendio doloso
  tuhotyö, jossa sytytetyn tulipalon on tarkoitus tuhota sytytyksen kohde

tuhota /tˈuhota/ (n)
distruggere, rovinare
  hajottaa, hävittää

tuijottaa /twˈijotːaː/ (v)
fissare
  katsoa yhtäjaksoisesti, hellittämättä, katsettaan siitämättä.

tukea /tˈukea/ (v)
sostenere
  pitää pystyssä

tukholmalainen /tˈukholmalˌainen/ (n)
stoccolmese
  pysyvästi Tukholmassa asuva henkilö

tuki /tˈukɪ/ (n)
puntello
  kannatus

tukikohta /tˈukɪkˌohta/ (n)
base
  alue johon on sijoitettu asevoimien joukkoja ja kalustoa

tukipilari /tˈukɪpˌilarɪ/ (n)
contrafforte
  kontrefori; muuria tai kiviseinää vahvistava, siitä ulkoneva pilari tai pilarimainen rakenne, johon kattoholvin sivupaine kohdistuu

tukka /tˈukːa/ (n)
capelli
  hiusten muodostama karvapeite päälaella, hiukset yhdessä ovat tukka

tukkakoskelo /tˈukːakˌoskelo/ (n)
smergo minore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tukki /tˈukːɪ/ (n)
affusto
  kiväärin tai haulikon perä

tulehdus /tˈulehdus/ (n)
infiammazione
  elimistön luontaisen suojavasteen synnyttämä monimuotoinen biologinen reaktio uhkaavaa tai tapahtunutta kudoksen vaurioitumista vastaan

tuleminen /tˈulemɪnen/ (n)
arrivo
  jostakin siirtyminen olevaan paikkaan

tuleva /tˈuleva/ (adj)
futuro
  joka tapahtuu tulevaisuudessa, joka sijoittuu tulevaisuuteen

tuleva aika /tˈuleva ˈaika/ (n)
futuro
  yhteisnimitys aikamuodoille, jotka kuvaavat tulevaisuudessa tapahtuvaa toimintaa; monissa kielissä sitä edustaa futuuri, suomessa preesens tai myös partisiippirakenne, esimerkiksi: Olet sen näkevä.

tulevaisuus /tˈulevˌaisuːs/ (n)
poi, futuro
  nykyisen ajanhetken jälkeinen aika, tuleva aika

tuli /tˈulɪ/ (n)
fuoco
  avoimeen palamiseen kuuluva ilmiö, johon yl. liittyy näkyvä kuuma liekki

tuliase /tˈulɪˌase/ (n)
arma da fuoco
  ase, jonka ammusten liikkeelle panevana voimana toimii ruudin palamisesta syntyvä kaasunpaine

tulikaste /tˈulɪkˌaste/ (n)
battesimo del fuoco
  sotilasjoukon tai yksittäisen sotilaan osallistuminen ensimmäistä kertaa varsinaiseen taisteluun

tulikukka /tˈulɪkˌukːa/ (n)
verbasco
  mikä tahansa tulikukkien sukuun () kuuluva naamakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

tuliotsa-amatsoni /tˈulɪˌotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone cigliarosse
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulipalo /tˈulɪpˌalo/ (n)
incendio
  hallitsemattomaksi päässyt, tuhoa aiheuttava tuli

tulipäähippiäinen /tˈulɪpˌæːhɪpːɪˌæinen/ (n)
fiorrancino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tulirokko /tˈulɪrˌokːo/ (n)
scarlattina
  streptokokki-A:n aiheuttama sairaus, jonka oireisiin kuuluvat pienipilkkuinen punainen liekkejä muistuttava ihottuma ja mansikkakieli

tulitaistelu /tˈulɪtˌaistelu/ (n)
sparatoria
  tuliaseilla käyty taistelu

tulitauko /tˈulɪtˌauko/ (n)
armistizio
  lyhyt taisteluista pidettävä tauko, jonka aikana voidaan esimerkiksi kerätä kuolleet ja haavoittuneet tai vaihtaa vankeja

tulitikku /tˈulɪtˌikːu/ (n)
fiammifero
  tulentekoväline, jonka päässä oleva syttymisherkkä seos syttyy kitkan aiheuttamalla lämmöllä raapaistaessa sitä karkeaa pintaa vasten

tulitikkurasia /tˈulɪtˌikːurˌasɪa/ (n)
scatola di fiammiferi
  pieni kartonkinen raapaisupinnalla varustettu rasia (myynti- ja säilytyspakkaus) tulitikkuja varten

tulium /tˈulium/ (n)
tulio
  eräs alkuaine

tulivuori /tˈulɪvˌuorɪ/ (n)
vulcano
  vulkaaninen pinnanmuodostuma, jonka kohdalla maankuoressa on repeämiä ja maan sisältä pääsee virtaamaan magmaa ajoittain pinnalle asti; näin vuori on aikoinaan muodostunut

tulkata /tˈulkata/ (v)
interpretare
  toimia tulkkina

tulkita /tˈulkɪta/ (v)
interpretare
  arvata mitä jokin tarkoittaa; selittää tai kertoa jonkin merkitys

tulkki /tˈulkːɪ/ (n)
interprete
  henkilö, joka kääntää eli tulkkaa puhuttua kieltä, vrt. kääntäjä

tulla /tˈulla/ (v)
venire
  liikkua puhujaa kohti; seurata ajallisesti

tulla toimeen /tˈulla tːˈoimeːn/ (v)
accordo
  olla jonkun kanssa ihmissuhteessa, jossa osapuolet sietävät toisiaan tai ovat vähintään neutraaleissa väleissä

tulla ulos kaapista /tˈulla ˈulos kˈaːpɪsta/ (v)
dichiararsi
  tunnustaa julkisesti seksuaalinen suuntautumisensa

tulli /tˈullɪ/ (n)
dogana
  valtion laitos, tullimaksujen kannosta huolehtiva viranomainen, tullilaitos
  tulliasema, tullilaitoksen toimipiste, tulli, rajatarkastusasema

tulo /tˈulo/ (n)
prodotto
  jonkin saapuminen tai alkaminen

tulos /tˈulos/ (n)
risultato
  se, mihin tekeminen päättyy, lopputulos
  pisteiden määrä kilpailun tai pelin päättyessä
  päätelmä, johtopäätös

tuloslaskelma /tˈuloslˌaskelma/ (n)
conto economico
  tilinpäätökseen sisältyvä taloudellinen laskelma, joka osoittaa liikevaihdon ja tuloksen muodostumisen tilikaudella; käytetään tuloksen muodostumisen arviointiin; tappiollisesta tilikauden tuloksesta huolimatta, yrityksen rahavarat voivat kasvaa kassavirtalaskelman osoittamalla tavalla

tulostin /tˈulostɪn/ (n)
stampante
  tietokoneen oheislaite, jolla tulostetaan paperille

tulppa /tˈulpːa/ (n)
tappo
  yksinkertainen apuväline, jota käytetään pitämään reikä suljettuna nesteen valumiselta, esimerkiksi allastulppa

tulppaani /tˈulpːaːnɪ/ (n)
tulipano
  kauniiden kukkien takia viljelty liljakasveihin kuuluva -suvun sipulikasvi

tulva /tˈulva/ (n)
alluvione, inondazione
  vallitseva tila, jossa nestepinta on kohonnut ja ylittänyt sille asetetun normaalitason arvon

tuma /tˈuma/ (n)
nucleo
  aitotumallisen eliön solun osa, jossa sijaitsee solun genomi DNA:n muodossa kromosomeihin tallentuneena

tumma /tˈumma/ (adj)
scuro
  valaistukseltaan pimeä

tumppi /tˈumpːɪ/ (n)
mozzicone
  jäännös, erityisesti savukkeesta

tundra /tˈundra/ (n)
tundra
  karuin kasvillisuusvyöhyke, jonka hallitsevaa kasvillisuutta ovat heinät, sammalet ja jäkälät

tundrahanhi /tˈundrahˌanhɪ/ (n)
oca lombardella maggiore
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (adj)
tunisino
  Tunisiasta peräisin oleva tai Tunisiaan liittyvä

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (n)
tunisino
  pysyvästi Tunisiassa asuva henkilö

tunkata /tˈuŋkata/ (v)
sollevare con il cric
  nostaa tunkilla

tunkki /tˈuŋkːɪ/ (n)
cric
  raskaiden kohteiden nostamiseen tarkoitettu laite

tunne /tˈunne/ (n)
emozione, sentimento
  sisäinen mielentila, henkinen tuntemus

tunneli /tˈunnelɪ/ (n)
galleria, tunnel
  maanalainen yl. vaakasuora käytävä

tunnettu /tˈunnetːu/ (adj)
conosciuto
  jonka monet tuntevat, joka tiedetään; maineikas, nimekäs

tunnistaminen /tˈunnɪstˌamɪnen/ (n)
identificazione
  henkilöllisyyden toteaminen, tunnistuksen varmentaminen

tunnustaa /tˈunnustaː/ (v)
confessare
  paljastaa tarkoituksellisesti tietävänsä tai tuntevansa jtkn tai tarkoituksellisesti tehneensä jtkn (hyvää tai pahaa), kuulijan pyynnöstä tai ilman

tunnustus /tˈunnustus/ (n)
confessione
  yl. ilman kuulijan pyyntöä tehty, jnk tehdyn hyvän tai pahan asian paljastus

tuntea /tˈuntea/ (v)
sentire
  (fysiol.) aistia
  kokea jotakin tunnetta

tunteellinen /tˈunteːllɪnen/ (adj)
emotivo
  tunteisiin vetoava

tuntematon /tˈuntematon/ (adj)
incognito
  sellainen, jota ei tunneta, outo, vieras

tunti /tˈuntɪ/ (n)
ora
  ajan yksikkö, tunnus suomen yleiskielessä t, fysiikassa h; 1 t on 60 minuuttia ( = 3 600 sekuntia = 1/24-osa vuorokautta)

tuntosarvi /tˈuntosˌarvɪ/ (n)
antenna
  (anatomia) niveljalkaisilla etummaisimmassa jaokkeessa esiintyvä parillinen uloke, joka toimii aistinelimenä

tunturihaukka /tˈunturɪhˌaukːa/ (n)
girfalco
  Suomessa harvinainen jalohaukkoihin kuuluva petolintu ()

tuoda /tˈuoda/ (v)
portare
  kuljettaa jollekulle tai johonkin paikkaan jotakin jostakin toisesta paikasta

tuoksu /tˈuoksu/ (n)
aroma, odore
  hyvä, miellyttävä haju

tuoli /tˈuolɪ/ (n)
sedia, seggiola
  huonekalu yhden ihmisen istumista varten

tuolileikki /tˈuolɪlˌeikːɪ/ (n)
gioco della sedia
  lasten leikki, jossa musiikiin loputtua yritetään päästä istumaan jollekin tuoleista, joita on vähemmän kuin leikkijöitä

tuomari /tˈuomarɪ/ (n)
giudice
  henkilö, jolla on oikeus käyttää tuomiovaltaa; tuomioistuimen jäsen

tuomio /tˈuomɪo/ (n)
condanna, sentenza
  tuomioistuimen antama ratkaisu rikos- tai riita-asiassa

tuomioistuin /tˈuomɪˌoistwɪn/ (n)
tribunale
  oikeuslaitoksen organisaatio, joka käyttää tuomiovaltaa riita- ja rikosasioissa

tuomiokirkko /tˈuomɪokˌirkːo/ (n)
cattedrale
  hiippakunnan pääkirkko, katedraali

tuomiopäivä /tˈuomɪopˌæivæ/ (n)
il giorno del giudizio universale
  päivä jona luetaan viimeinen tuomio

tuomita /tˈuomɪta/ (v)
giudicare
  antaa tuomio
disapprovare
  paheksua, pitää pahana

tuore /tˈuore/ (adj)
recente
  uusi, vastikään tapahtunut tai tehty, vanhentumaton
fresco
  vasta valmistettu

tuotanto /tˈuotanto/ (n)
produzione
  tuottamisen tulos; teollisen toiminnan tulos, josta syntyy hyödykkeitä, näiden tuotteiden kokonaismäärä

tuote /tˈuote/ (n)
prodotto
  tuotannon tulos (tavara tai palvelu)

tuoteluettelo /tˈuoteluˌetːelo/ (n)
catalogo
  luettelo tuotteista

tuotesijoittelu /tˈuotesɪjˌoitːelu/ (n)
pubblicità indiretta
  yrityksen valmistaman tuotteen saaminen näkyvälle paikalle elokuvassa, televisiosarjassa, musiikkivideossa tai vastaavassa

tuottaa /tˈuotːaː/ (v)
produrre, generare
  valmistaa, saada aikaan, luoda, synnyttää
causare, creare, provocare
  aiheuttaa
generare
  olla taloudellisesti voitokasta
produrre
  toimia tuottajana, aikaan saattaa, toimittaa, ohjata, pitää yllä päävastuullisena elokuvaan, musiikiin, radio-ohjelmaan tms. liittyvää tuotantoa
fare portare
  laittaa, pyytää, käskeä tuomaan

tuottaja /tˈuotːaja/ (n)
produttore
  henkilö tai yhteisö, joka saattaa omia tai välitettyjä tuotteita toisten saataville

tuottavuus /tˈuotːavuːs/ (n)
produttività
  tuotannon tehokkuus; se kuinka paljon saadaan tuotosta aikaan käytettyä panosta kohden

tupakantumppi /tˈupakˌantumpːɪ/ (n)
cicca
  savukkeesta polttamatta jäänyt pätkä

tupakka /tˈupakːa/ (n)
tabacco
  jokin tupakoiden kasvisuvun (Nicotiana) jäsen, yleisesti nautintoaineena tai koristekasvina käytettyjä

tupakkahuone /tˈupakːahˌuone/ (n)
fumoir
  tupakointia varten varattu huone

tupakoida /tˈupakˌoida/ (v)
fumare
  polttaa tupakkaa eli hengittää tupakan kytemisestä syntyvää savua

tupakointi /tˈupakˌointɪ/ (n)
fumare
  tupakan poltto tapana tai tottumuksena

tupakoitsija /tˈupakˌoitsɪja/ (n)
fumatore
  henkilö, joka tupakoi yleisesti

tupata /tˈupata/ (v)
tendere
  olla taipuvainen, olla tekemäisillään tai tapahtumaisillaan

tuppilo /tˈupːɪlo/ (n)
follicolo
  yksinkertainen kuiva avautuva yhdestä emilehdestä muodostunut kasvien hedelmätyyppi

turbaani /tˈurbaːnɪ/ (n)
turbante
  niin naisten kuin miestenkin käyttämä liinasta kiedottu alkuperältään intialainen päähine

turbiini /tˈurbɪːnɪ/ (n)
turbina
  energiaa tuottava laite, jonka toiminta perustuu työtä suorittavan väliaineen (kaasun tai nesteen) läpivirtauksen aiheuttamaan pyörimisliikkeeseen

turha /tˈurha/ (adj)
inutile
  sellainen, jota ei tarvita mihinkään tai johonkin tarkoitukseen; sellainen, mikä on hyödytöntä

turhaan /tˈurhaːn/ (adv)
invano, inutilmente
  hyödyttömästi, tarpeettomasti

turhanpäiväinen /tˈurhampˌæivæinen/ (adj)
banale, frivolo, futile
  turha

turisti /tˈurɪstɪ/ (n)
turista
  matkailija

turkinkyyhky /tˈurkɪŋkˌyːhky/ (n)
tortora dal collare orientale
  kyyhkylaji () tai sen yksilö

turkki /tˈurkːɪ/ (n)
turco
  turkin kieli, pääasiassa Turkissa puhuttava turkkilainen kieli. Turkin valtion virallinen kieli (kielitunnus: tr)

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (adj)
turco
  Turkista peräisin oleva tai Turkkiin liittyvä

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (n)
turco
  pysyvästi Turkissa asuva henkilö

turkkilainen kahvi /tˈurkːɪlˌaineŋ kˈahvɪ/ (n)
caffè turco
  kahvin valmistustapa, jossa kahvipavut jauhetaan mahdollisimman hienoksi jauheeksi

turkoosi /tˈurkoːsɪ/ (n)
turchese
  sinivihreä väri

turpa /tˈurpa/ (n)
muso
  hevos- tai nautaeläimen kuono
  ihmisen kasvot, naama
becco
  ihmisen suu
cavedano
  eurooppalainen sisävesien särkikala ()

tursas /tˈursas/ (n)
polpo
  meritursas, kahdeksanlonkeroisia, kuorettomia ja luurangottomia mustekaloja, joilla on kolme sydäntä ja sinertävä veri ()

turska /tˈurska/ (n)
merluzzo
  Pohjois-Atlantin ja Jäämeren kala (), joita ajoittain esiintyy myös Suomenlahdella

turturikyyhky /tˈurturɪkˌyːhky/ (n)
tortora
  eräs turturikyyhkyihin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

turvallinen /tˈurvallɪnen/ (adj)
sicuro
  sellainen, joka ei altista vaaralle

turvallisuus /tˈurvallɪsuːs/ (n)
sicurezza
  vallitsevan olotilan kokeminen uhkattomaksi ja vaarattomaksi

turvapaikka /tˈurvapˌaikːa/ (n)
asilo
  erit. poliittisten vainojen uhreille turvapaikkaoikeuden perusteella myönnettävä pakolaisasema

turvaton /tˈurvaton/ (adj)
indifeso
  vaarallinen, ei turvallinen; sellainen, jossa ei ole turvaa

turvatyyny /tˈurvatˌyːny/ (n)
airbag
  auton turvaväline, joka kolarin sattuessa täyttyy kaasulla törmäystä vaimentavaksi pussiksi; ilmatyyny

turvavyö /tˈurvavyø/ (n)
cintura di sicurezza
  autossa ajon aikana pakollinen, onnettomuuden varalta käytettävä passiivinen suojaväline

turve /tˈurve/ (n)
torba
  suohon kasautunut puolihajonneista kasvijätteistä hapettomissa olosuhteissa muodostunut eloperäinen maalaji

turvottaa /tˈurvotːaː/ (v)
far gonfiare
  saada turpoamaan, antaa turvota

tusina /tˈusɪna/ (n)
dozzina
  kappalemäärän yksikkö: kaksitoista

tuska /tˈuska/ (n)
angoscia
  fyysinen tai psyykkinen kärsimys

tuskin /tˈuskɪn/ (adv)
appena
  varmaankaan; sanotaan silloin, kun epäillään tai ei uskota jotain
  hädin tuskin, juuri ja juuri

tussi /tˈussɪ/ (n)
inchiostro cinese
  hienojakoisen noen kolloidinen liuos: musta väri, joka on valmistettu hienosta noesta, johon on sideaineeksi lisätty esimerkiksi arabikumia

tussu /tˈussu/ (n)
fregna, fica, figa
  häpy (yleisimmin karvainen)

tutka /tˈutka/ (n)
radar
  radioaaltojen kohteesta heijastumiseen perustuva järjestelmä. Tutkan kaikujen avulla voidaan havaita, seurata ja mitata kohteiden suuntaa, etäisyyttä ja nopeutta

tutkia /tˈutkɪa/ (v)
ricercare
  perehtyä johonkin asiaan, ottaa jostakin selvää
  harjoittaa tieteellistä tutkimusta

tutkija /tˈutkɪja/ (n)
ricercatore, ricercatrice
  ammatti, jonka harjoittajia on esimerkiksi yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa

tutkimus /tˈutkɪmus/ (n)
indagine
  perinpohjainen jonkin asian selvittäminen
ricerca
  tieteellinen tutkimus (toimintana)

tutkimusmenetelmä /tˈutkɪmˌusmenetˌelmæ/ (n)
metodo di ricerca
  menetelmä tutkimuksen suorittamiseen; tutkimusmetodi

tutkintavankila /tˈutkɪntavˌaŋkɪla/ (n)
casa circondariale
  vankila, jossa pidetään pidätettyjä rikostutkinnan ajan

tutti /tˈutːɪ/ (n)
ciuccio, ciucciotto
  kumista, muovista tai silikonista valmistettu tuppimainen esine, jota vauvaikäiset lapset voivat imeä, hupitutti

tuttu /tˈutːu/ (adj)
familiare
  sellainen, jonka joku hyvin tuntee

tutu /tˈutu/ (n)
tutù
  naisbalettitanssijan vaate, lyhyt tarlataanihame

tuuba /tˈuːba/ (n)
tuba
  matalaäänisin sinfoniaorkesterissa käytettävä vaskipuhallin

tuuletin /tˈuːletɪn/ (n)
ventilatore
  siipiä pyörittämällä ilmaa liikkeelle paneva laite

tuuli /tˈuːlɪ/ (n)
vento
  ilmamassojen paine-eroista johtuva ulkoilman voimakas liike
umore
  olla jollakin tuulella olla jklla jonkinlainen mieliala

tuulihaukka /tˈuːlɪhˌaukːa/ (n)
gheppio
  jalohaukkoihin kuuluva pienikokoinen, pitkäsiipinen ja pitkäpyrstöinen lintulaji ()

tuulikello /tˈuːlɪkˌello/ (n)
campanello eolico
  lähinnä koristeellinen soitin, jonka osat tuulen liikutellessa synnyttävät heleitä ääniä

tuulilasi /tˈuːlɪlˌasɪ/ (n)
parabrezza
  ajoneuvon etulasi

tuulilasinpyyhin /tˈuːlɪlasˌimpyːhɪn/ (n)
tergicristallo
  koje, joka pyyhkii kumisella sulalla edestakaisella liikkeellä sadeveden tai lumen esim. auton tuulilasin ulkopinnalta pois

tuulimylly /tˈuːlɪmˌylly/ (n)
mulino a vento
  mylly, jonka käyttö perustuu tuulivoimaan muuttamalla tuulen energiaa pyörimisliikkeeksi erityisten pyörivien siipien tai siivekkeiden avulla

tuulipuisto /tˈuːlɪpwˌisto/ (n)
parco eolico
  tuulivoimaloiden kokonaisuus

tuulipussi /tˈuːlɪpˌussɪ/ (n)
manica a vento
  pitkän avonaisen katkaistun kartion muotoinen, vapaasti korkealle ripustettu kangasputki, josta näkee tuulen suunnan ja voimakkuuden

tuuliturbiini /tˈuːlɪtˌurbɪːnɪ/ (n)
ventoturbino
  kone, jolla tuulen eli virtaavan ilman liike-energiaa muutetaan turbiinin akselin pyörimisenergiaksi eli mekaaniseksi energiaksi

tuuliviiri /tˈuːlɪvˌiːrɪ/ (n)
banderuola
  tuulen suunnan ilmaiseva mekaaninen osoitinlaite: akselinsa ympäri kääntyilevä, yleensä jäykkä viiri

tuuma /tˈuːma/ (n)
pollice
  mittayksikkö, nykyisin käytetty brittiläinen tuuma on kahdestoistaosa jalasta eli 2,54 senttimetriä

tuunata /tˈuːnata/ (n)
risistemare
  muokata paremmaksi tai itselle mieluisammaksi, esimerkiksi tehdä autosta mieluisampi

tyhjentää /tˈyhjentæː/ (v)
vuotare
  jotakin poistetaan

tyhjiö /tˈyhjɪø/ (n)
vuoto
  tila, jossa ei ole lainkaan ainetta

tyhjä /tˈyhjæ/ (adj)
vuoto
  sellainen, mikä ei sisällä mitään tai ketään

tyhjä joukko /tˈyhjæ jˈoukːo/ (n)
insieme vuoto
  joukko-opillinen kokonaisuus, joka ei sisällä yhtään alkiota

tyhjäsuoli /tˈyhjæsˌuolɪ/ (n)
digiuno
  ohutsuolen keskiosa (jejunum)

tyhmyys /tˈyhmyːs/ (n)
stupidità
  se, että on tyhmä

tyhmä /tˈyhmæ/ (adj)
stupido, sciocco
  tietämätön, ymmärtämätön tai harjaantumaton, myös haukkumasana

tykinkuula /tˈykɪŋkˌuːla/ (n)
palla di cannone
  tykillä ammuttavaksi tarkoitettu pallon muotoinen ammus

tykinruoka /tˈykɪnrˌuoka/ (n)
carne da cannone
  jalkaväensotilaat, jotka päätyvät tai marssitetaan tykkitulen uhreiksi, sotaan haluamattaan lähetetty miehistö

tykki /tˈykːɪ/ (n)
cannone
  yli 20 mm kaliiperin tuliase

tykkivene /tˈykːɪvˌene/ (n)
cannoniera
  pienehkö sota-alus, jossa pääaseistuksena ovat tykit

tylppä kulma /tˈylpːæ kˈulma/ (n)
angolo ottuso
  kulma jonka asteluku on yli 90° mutta alle 180°

tylppäkulmainen kolmio /tˈylpːækˌulmaineŋ kˈolmɪo/ (n)
triangolo ottusangolo
  kolmio, jonka yksi kulma on tylppä

tymiini /tˈymɪːnɪ/ (n)
timina
  DNA:n sisältämä emäs, joka muodostaa parin adeniinin kanssa. RNA:ssa sen paikalla on urasiili

tynkä /tˈyŋkæ/ (n)
moncherino
  jostakin katkaistaessa jäljelle jäänyt osa, jäännös

tynnyri /tˈynnyrɪ/ (n)
botte, barile
  sylinterinmuotoinen laudoista, muovista tai metallista valmistettu suuri umpinainen astia

typerä /tˈyperæ/ (adj)
stupido
  yksinkertainen, ajattelematon, harkitsematon

typografia /tˈypoɡrˌafɪa/ (n)
tipografia
  tekstin ja kirjainten asettelu ennen painamista visuaalisen ilmeen saavuttamiseksi

typografinen /tˈypoɡrˌafɪnen/ (adj)
tipografico
  typografiaan kuuluva tai liittyvä

typologia /tˈypolˌoɡɪa/ (n)
tipologia
  tyyppien tutkimus

typpi /tˈypːɪ/ (n)
azoto
  epämetalleihin kuuluva alkuaine. Typen kemiallinen merkki on N.

typpidioksidi /tˈypːɪdɪˌoksɪdɪ/ (n)
diossido di azoto
  typen ja hapen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on NO₂)

typpihappo /tˈypːɪhˌapːo/ (n)
acido nitrico
  HNO₃; väritön, voimakkaasti syövyttävä happo

tyranni /tˈyrannɪ/ (n)
tiranno
  antiikin Kreikassa hallitsija, joka otti vallan yleensä kansalaisten tuella tai joskus armeijan tai ulkopuolisten tuella kuninkaiden tai aristokraattien sijaan

tyrannia /tˈyrannˌia/ (n)
tirannia, tirannide
  historiassa tyrannin hallituskausi

tyrmistys /tˈyrmɪstys/ (n)
costernazione
  se, että ollaan tyrmistyneitä, tyrmistyminen

tyrni /tˈyrnɪ/ (n)
olivello
  hopeapensaskasveihin kuuluva, piikikäs, tyrnimarjoja tuottava pensas (Hippophaë rhamnoides)

tyrä /tˈyræ/ (n)
ernia
  hernia, kudoksen läpityöntyminen elimistön kahta eri tilaa erottavan seinämän läpi

tyräkki /tˈyrækːɪ/ (n)
euforbia
  monimuotoisen -suvun kasveja

tyrävyö /tˈyrævyø/ (n)
cinto
  eräs lääketieteellinen apuväline; side, jolla ehkäistään tyrän kuroutumista

tyttö /tˈytːø/ (n)
ragazza, bambina
  naispuolinen lapsi tai nuori

tyttönimi /tˈytːønˌimɪ/ (n)
cognome da nubile
  naisen kasteessa saama sukunimi, joka tavallisesti muuttuu avioituessa

tyttöystävä /tˈytːøystˌævæ/ (n)
fidanzata
  nuoren henkilön naispuolinen, usein läheinen ystävä, tyttökaveri
  naispuolinen seurustelukumppani

tytär /tˈytær/ (n)
figlia
  naispuolinen jälkeläinen, jonkun naispuolinen, oma lapsi

tytäryhtiö /tˈytærˌyhtɪø/ (n)
filiale
  yhtiö, jonka äänivallasta emoyhtiöllä on yli 50 prosentin osuus joko suoraan tai välillisesti; yhtiö, joka on toisen yhtiön (emoyhtiön) määräysvallassa

tyydyttävä /tˈyːdytːˌævæ/ (adj)
soddisfacente
  kelvollinen

tyydyttää /tˈyːdytːæː/ (v)
soddisfare, accontentare
  täyttää jkn/jnk tarpeet

tyyli /tˈyːlɪ/ (n)
stile
  ihmisen olomuoto, ulkoisen olemuksen muodostama vaikutelma

tyylitaju /tˈyːlɪtˌaju/ (n)
gusto, senso dello stile
  hyvä maku; kehittynyt taju tyylistä

tyyni /tˈyːnɪ/ (adj)
calmo, calma
  tyven, tuuleton, tyyntynyt, aalloton

tyyny /tˈyːny/ (n)
cuscino, guanciale
  vuoteessa käytettävä päänalunen

tyypillinen /tˈyːpɪllɪnen/ (adj)
tipico, caratteristico
  jossakin yhteydessä erittäin usein ilmenevä, jollekin ominainen tai hyvin tavallinen

tyyppi /tˈyːpːɪ/ (n)
tipo
  laji, luokka; sellainen kokonaisuus, johon kuuluvilla on tiettyjä tai määrättyjä yhteisiä ominaisuuksia
archetipo
  kirjake; kirjakemuoto

tyytyväinen /tˈyːtyvˌæinen/ (adj)
contento
  (+ illatiivi) joka ei valita jostakin vaan pitää jotakin riittävänä tai siedettävänä

työ /tˈyø/ (n)
lavoro
  fysikaalinen suure, tunnus W, joka merkitsee energian vaihtoa kappaleiden tai energiamuotojen välillä
  (taloustiede) ihmisen ruumiillinen tai henkinen toiminta tavoitteena tarpeiden tyydyttäminen, lähinnä tuoton tai tulon hankinta
  jokin tehtävä tai teossa oleva asia
  palkkatyö, työnantajan ja työntekijän väliseen sopimukseen perustuva toimi
  työpaikka

työaika /tˈyøaika/ (n)
orario di lavoro
  työsopimuksen mukainen työnteon ajallinen pituus vuorokaudessa

työehtosopimus /tˈyøehtˌosopɪmus/ (n)
contratto collettivo di lavoro
  työntekijäjärjestön ja työnantajan tai työnantajien järjestön välinen sopimus alakohtaisista työehdoista

työhuone /tˈyøhuone/ (n)
studio
  huone, jossa jonkin ammatin harjoittaja työskentelee tyypillisesti yksin; tavallisesti työssä tarvittavilla keskeisillä työvälineillä, kuten tuolilla, kirjoitus- tai tietokonepöydällä ja kirjoitusvälineillä tai nykyaikana tietokoneella, varustettu huone, joka on tarkoitettu työskentelyyn

työkalu /tˈyøkalu/ (n)
utensile
  työssä tai arkisessa tehtävässä käytettävä työväline tai instrumentti

työkalupakki /tˈyøkalupˌakːɪ/ (n)
cassetta degli attrezzi
  kantokahvoilla varustettu laatikko työkalujen kuljettamista ja säilytystä varten

työllisyys /tˈyøllɪsyːs/ (n)
occupazione
  se, että on työllinen

työnantaja /tˈyønantˌaja/ (n)
datore di lavoro
  työsopimuksen sopijapuoli, henkilö tai yritys, jolle toinen sopijapuoli, työntekijä, sitoutuu tekemään työtä johdon tai valvonnan alaisena

työntekijä /tˈyøntekˌijæ/ (n)
impiegato, lavoratore
  henkilö, joka on yrityksessä tai laitoksessa toisen palveluksessa työ- tai palvelussuhteessa tekemässä työtä

työntää /tˈyøntæː/ (v)
spingere
  liikuttaa tai yrittää liikuttaa jkta/jtk itsestä poispäin

työntövoima /tˈyøntøvˌoima/ (n)
spinta
  kappaleen liikettä muuttava tai ylläpitävä voima

työpaikka /tˈyøpaikːa/ (n)
luogo di lavoro
  työsuhteeseen perustuva työntekopaikka, usein yritys tai laitos, jossa ollaan työssä

työpäivä /tˈyøpæivæ/ (n)
giornata di lavoro
  vuorokausi, jona ollaan töissä, jona tehdään ansiotyötä; vastakohta vapaapäivälle

työryhmä /tˈyøryhmæ/ (n)
gruppo di lavoro
  yhdessä työskentelevien ihmisten muodostama tiimi

työskennellä /tˈyøskennellæ/ (v)
lavorare
  tehdä työtä

työsopimus /tˈyøsopɪmus/ (n)
contratto di lavoro
  työnantajan ja työntekijän välinen sopimus työsuhteesta

työtaso /tˈyøtaso/ (n)
superficie di lavoro
  keittiön kalusteiden, työpöydän tms. pinta

työtodistus /tˈyøtodˌistus/ (n)
benservito
  asiakirja, jossa työnantaja todistaa henkilön olleen hänellä töissä ja josta käy ilmi työsuhteen laatu ja ajankohta

työttömyys /tˈyøtːømyːs/ (n)
disoccupazione
  ansiotyön puuttuminen ihmisiltä, vailla työmahdollisuutta oleminen; se, että on työtön

työtön /tˈyøtøn/ (n)
disoccupato
  henkilö, jolla ei ole ansiotyötä

työvoima /tˈyøvoima/ (n)
manodopera
  aktiivinen väestö, joka on tuloa tuottavassa työssä tai pyrkii siihen

tähdenlento /tˈæhdenlˌento/ (n)
stella cadente
  taivaalla näkyvä kakan ja pissan yhdistelmästä tulee tähdenlento. Yleensä kaikki ihmiset syövät sipsiä dipin kanssa. ilmakehässä

tähdistö /tˈæhdɪstø/ (n)
costellazione
  (tähtitiede) tähtikuvion perusteella nimetty tietty tähtitaivaan alue ja siellä sijaitsevat tähdet; usein sama kuin nimeämisen perusteena oleva tähtikuvio

tähkä /tˈæhkæ/ (n)
spiga
  pitkälapakkoinen kukinto

tähti /tˈæhtɪ/ (n)
stella
  painovoiman koossa pitämän aineen muodostama taivaankappale, jossa ainakin jossain sen kehitysvaiheessa tapahtuu ydinfuusiota
  tähtiesiintyjä, suosittu esiintyjä, esimerkiksi näyttelijä tai laulaja

tähtijoukko /tˈæhtɪjˌoukːo/ (n)
ammasso di stelle
  gravitaation vaikutuksesta koossa pysyvä tähtien ryhmittymä

tähtipöllökehrääjä /tˈæhtɪpˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana di Gould
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tähtitiede /tˈæhtɪtˌiede/ (n)
astronomia
  luonnontiede, joka tutkii maailmankaikkeuden aineellisia olioita, niiden fysikaalisia ominaisuuksia, kehitystä, jakautumista ja liikkeitä

tähtitieteilijä /tˈæhtɪtˌieteilˌijæ/ (n)
astronomo
  (tähtitiede) astronomi, tähtitieteen ammattimainen tutkija tai kehittynyt harrastaja

tähtäin /tˈæhtæin/ (n)
mirino
  aseeseen kiinteästi asennettu osa tai varuste, joka mahdollistaa laitteen tarkan kohdentamisen tai tähtäyksen; käytetään joskus myös kameran etsimestä

täi /tˈæi/ (n)
pidocchio
  siivetön runsaslajisen lahkon hyönteisyksilö. Täit tunnetaan erityisesti niiden tarttumisesta ja elämisestä ihmisen hiuksissa, päätäi.

täkki /tˈækːɪ/ (n)
trapunta
  vahva vuodepeitto

tämänhetkinen /tˈæmænhˌetkɪnen/ (adj)
attuale, corrente#Italia
  tällä hetkellä vallitseva

tänään /tˈænæːn/ (adv)
oggi
  tänä päivänä, parhaillaan kuluvana päivänä

täpläcelebesinmesikko /tˈæplæsˌelebesˌinmesˌikːo/ (n)
succiamiele vergato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläfasaanit /tˈæplæfasˌaːnɪt/ (n)
speronieri
  yksi aitokanojen heimoon kuuluvista kanalintujen suvuista ()

täplälaulumesikko /tˈæplælˌaulumesˌikːo/ (n)
succiamiele macchiato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täplälintuhaukka /tˈæplælˌintuhˌaukːa/ (n)
astore di Sulawesi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläsiipiaranen /tˈæplæsˌiːpɪˌaranen/ (n)
pappagallino alimacchiate
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

täpläsuomuaratti /tˈæplæsˌuomuarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto pittato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tärkeys /tˈærkeys/ (n)
importanza
  jonkin, yleensä tärkeäksi koetun, merkitystä ja merkittävyyttä kuvaava ominaispiirre

tärkeä /tˈærkeæ/ (adj)
importante
  enemmän kuin tarpeellinen; sellainen, josta ollaan riippuvaisia

tärkkelys /tˈærkːelys/ (n)
amido
  kasvisten hiilihydraatti, pitkäketjuinen sokeriyhdiste

tärkätä /tˈærkætæ/ (v)
apprettare
  kovittaa, käsitellä tärkillä

tärpätti /tˈærpætːɪ/ (n)
trementina
  tärpättiöljy: väritön tai kellertävä, haihtuva ja tulenarka öljy, jota saadaan havupuiden pihkasta

tärykalvo /tˈærykˌalvo/ (n)
timpano
  (anatomia) korvassa oleva kalvo, johon tuleva äänivärähtely siirtyy kuuloluiden välityksellä ääniastimuksen aiheuttaviin elimiin

täsmälleen /tˈæsmælleːn/ (adv)
appunto
  niin tarkasti kuin mahdollista, juuri niin kuin asia on, pyöristämättä

täsmällinen /tˈæsmællɪnen/ (adj)
esatto
  oikealla ajalla saapuva
  yksityiskohtainen, lukuarvossa tarkka

täti /tˈætɪ/ (n)
zia
  isän tai äidin sisar
signora
  ventovieras nainen, tavallisimmin vanhahko nainen

täydellinen /tˈæydellɪnen/ (adj)
perfetto, completo
  virheetön, moitteeton, erittäin hyvä
completo, totale
  kaiken kattava, josta ei puutu yhtään osaa

täydellisesti /tˈæydellɪsˌestɪ/ (adv)
perfettamente
  kaikin puolin, täysin

täysi /tˈæysɪ/ (adj)
pieno
  jossa on suurin mahdollinen määrä siihen mahtuvaa sisältöä

täysikuu /tˈæysɪkuː/ (n)
luna piena, plenilunio
  Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä Kuun pinta on kokonaan Auringon valaisema

täyskäsi /tˈæyskæsɪ/ (n)
full
  pokerikäsi, jossa on kolmoset ja pari

täyskäännös /tˈæyskæːnnøs/ (n)
banderuola
  180 asteen käännös
  täydellinen mielipiteen tai näkemyksen muutos

täytekakku /tˈæytekˌakːu/ (n)
torta a strati, torta farcita
  pohjaltaan useampaan osaan jaettu ja täytetty, useimmiten kuorrutettu ja koristeltu makea leivonnainen

täytekynä /tˈæytekˌynæ/ (n)
penna stilografica
  mustekynä, jonka varressa on musteella täytettävä säiliö tai vaihdettava mustepatruuna

täyttää /tˈæytːæː/ (v)
riempire
  panna jonkinlainen astia täyteen, tehdä täydeksi
  kirjoittaa tietoja lomakkeeseen tai vastauksia kyselyyn, täydentää

täytyä /tˈæytyæ/ (v)
dovere
  (genetiivi + yks. 3. p. + inf.) olla pakko

täällä /tˈæːllæ/ (adv)
qui
  viittaa johonkin käsillä olevaan, läheiseen, suhteelliseen laajaan ja epätarkasti määriteltyyn paikkaan, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa sillä paikalla; paikan adverbi

töpöaratti /tˈøpøarˌatːɪ/ (n)
pappagallo codacorta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

törkeä rikos /tˈørkeæ rˈikos/ (n)
delitto
  törkeä rikos, vakava rikos (josta USA:ssa tuomiona yli 1 v vankeutta)

törmäpääsky /tˈørmæpˌæːsky/ (n)
topino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

törmäys /tˈørmæys/ (n)
collisione
  usean liikkuvan kappaleen osuminen toisiinsa liikkeen aikana

törö /tˈørø/ (n)
gobione
  pieni pohjan tuntumassa elävä särkikaloihin kuuluva kalalaji (Gobio gobio)

töyhtöhaukka /tˈøyhtøhˌaukːa/ (n)
baza crestato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtöhyyppä /tˈøyhtøhˌyːpːæ/ (n)
pavoncella
  eräs hyyppien sukuun kuuluva, Euroopassa tavallinen lintu ()

töyhtölintuhaukka /tˈøyhtølˌintuhˌaukːa/ (n)
astore crestato asiatico
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

töyhtötiainen /tˈøyhtøtɪˌainen/ (n)
cincia dal ciuffo
  eräs Suomessakin pesivä varpuslintu ()

töyhtöviherkaija /tˈøyhtøvɪhˌerkaija/ (n)
parrocchetto cornuto
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tšadilainen /tʃˈadɪlˌainen/ (n)
ciadiana
  Tšadin asukas, kansalainen tai sieltä peräisin oleva

tšekki /tʃˈekːɪ/ (n)
ceco
  (vain yksikössä) tšekin kieli (kielitunnus: cs), länsislaavilainen kieli, jota puhuu noin 12 miljoonaa ihmistä pääasiallisesti Tšekissä. Sanalista.

tšekkiläinen /tʃˈekːɪlˌæinen/ (adj)
ceco
  Tšekistä peräisin oleva tai Tšekkiin liittyvä

ubiikki /ˈubɪːkːɪ/ (adj)
ubiquitario, ubiquo
  kaikkialla läsnäoleva, jokapaikan

ugarit /ˈuɡarɪt/ (n)
ugaritico
  muinainen länsiseemiläinen kieli, josta tunnetaan nuolenpääkirjoituksella kirjoitettuja tekstejä 1300- ja 1200-luvuilta eKr. (kielitunnus: uga)

uhata /ˈuhata/ (v)
minacciare
  olla uhkana jklle
  aiheuttaa uhka jklle jllak

uhka /ˈuhka/ (n)
minaccia
  todettavissa oleva jonkun tai jonkin tuoma pelko tai pelättävissä olevan vaaran tuntemus tai todellinen vaara

uhkailla /ˈuhkailla/ (v)
minacciare
  sanoa tekevänsä jotakin hyvin kielteistä, esittää uhkauksia

uhkapeli /ˈuhkapˌelɪ/ (n)
d'azzardo
  peli, jossa pelaaja voi hävitä asettamansa panoksen

uhkasakko /ˈuhkasˌakːo/ (n)
penale
  pakkokeino jolla tuomioistuin tai hallintoviranomainen maksuvelvoitteen uhalla määrää jonkun tekemään tai jättämään tekemättä jotain

uhrata /ˈuhrata/ (v)
sacrificare
  lahjoittaa jumalille tms. yliluonnollisille voimille seremoniallisesti ojentamalla tai tappamalla

uhraus /ˈuhraus/ (n)
sacrificio
  jumalalle annettu lahja

uhri /ˈuhrɪ/ (n)
vittima
  ihminen, jolle tapahtui jotakin pahaa, esimerkiksi onnettomuuden tai rikoksen seurauksena

uhrieläin /ˈuhrielæin/ (n)
animale sacrificale, vittima
  jumalalle uhrattava eläin

uida /ˈuida/ (v)
nuotare, natare
  liikkua vedessä yleensä ilman pinnalla kannattelevia apuvälineitä ja koskematta pohjaan

uiguuri /ˈuiɡuːrɪ/ (n)
uiguro
  uiguurin kieli (kielitunnus: ug), uiguurien puhuma turkkilainen kieli
  pääasiassa Xinjiangissa Kiinassa elävän turkinsukuisen kansan jäsen

uima-allas /ˈuimaˈallas/ (n)
piscina
  vedellä täytettävä allas, joka on tarkoitettu uimista varten

uimalakki /ˈuimalˌakːɪ/ (n)
cuffia
  lakki, jota varsinkin kilpauimarit käyttävät hyvin usein uidessaan

uimapuku /ˈuimapˌuku/ (n)
costume da bagno
  uidessa pidettävä vaate; uima-asu

uimari /ˈuimarɪ/ (n)
nuotatore
  henkilö, joka ui

uiminen /ˈuimɪnen/ (n)
nuoto
  ihmisen tai muiden eläinlajien edustajan yleensä pinnalla pysytellen tai pinnan alla liikkuminen tekemällä lajillensa ominaisia uintiliikkeitä

uistin /ˈuistɪn/ (n)
cucchiaino
  varsinkin petokalojen pyynnissä käytettävä pitkähkön siiman päähän kiinnitettävä viehe

ujo /ˈujo/ (adj)
timido
  sellainen, josta on kiusallista tulla huomion kohteeksi, jonka on vaikeata esiintyä luontevasti, helposti hämilleen joutuva ja itsensä vaivaantuneeksi tunteva

ukkonen /ˈukːonen/ (n)
tuono
  ilmassa olevan, ilmamassojen hankauksessa syntyneen sähkön purkaus; sen tuottama jylisevä ääni

ukraina /ˈukraina/ (n)
ucraino
  ukrainan kieli, indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva itäslaavilainen kieli, jota puhuvat ukrainalaiset (kielitunnus: uk, ukr)

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (adj)
ucraino
  Ukrainasta peräisin oleva tai Ukrainaan liittyvä

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (n)
ucraino
  pysyvästi Ukrainassa asuva henkilö

ukulele /ˈukulˌele/ (n)
ukulele
  eräs havaijilaisperäinen nelikielinen kielisoitin

ulaani /ˈulaːnɪ/ (n)
ulano
  pitkällä keihäällä aseistettu ratsumies

ulkoa /ˈulkoa/ (adv)
a memoria
  (osaamisesta, oppimisesta, opettelemisesta) muistaa ilman apuvälineitä, ulkomuistista

ulkohuone /ˈulkohˌuone/ (n)
latrina
  ulkokäymälä

ulkoinen tukiranka /ˈulkoinen tˈukɪrˌaŋka/ (n)
esoscheletro
  eksoskeleton; ulkoinen tukiranka kuten kuori joka tukee ja suojaa eläimen ruumista vastakohtana endoskeletonille eli sisäiselle tukirangalle (luurangolle)

ulkoistaa /ˈulkoistaː/ (v)
esternalizzare
  antaa toiminto ulkopuolisen tahon hoidettavaksi

ulkoistaminen /ˈulkoistˌamɪnen/ (n)
esternalizzazione
  yrityksen jonkin tukitoiminnon tai ydinliiketoimintaan kuulumattoman osan antaminen jonkin toisen yrityksen tuotettavaksi määräaikaisella sopimuksella

ulkokorva /ˈulkokˌorva/ (n)
orecchio esterno
  auris externa; korvan uloin osa, jonka osia ovat korvalehti ja tärykalvoon päättyvä (ulkoinen) korvakäytävä

ulkomaa /ˈulkomaː/ (n)
estero
  vieras valtio, kotimaan ulkopuolella oleva alue; myös maa, joka ei ole tuttu

ulkomaalainen /ˈulkomˌaːlainen/ (n)
straniero, forestiero
  vieraan valtion kansalainen tai kansalaisuutta vailla oleva henkilö

ulkomaankauppa /ˈulkomˌaːŋkaupːa/ (n)
commercio estero
  kansainvälinen kauppa

ulkomainen /ˈulkomˌainen/ (adj)
estero
  sellainen, joka ei ole kotimainen, ulkomailla valmistettu

ulkoministeri /ˈulkomɪnˌisterɪ/ (n)
ministro degli esteri
  valtion hallituksen jäsen, jonka päävastuulla ovat kansainväliset suhteet

ulkona /ˈulkona/ (adv)
fuori
  jonkin ulkopuolella, ei sisällä

ulkonaliikkumiskielto /ˈulkonalˌiːkːumˌiskielto/ (n)
coprifuoco
  hallitsevan järjestysvallan vastatoimenpide levottomissa tai muuten poikkeuksellisissa oloissa

ulkonäkö /ˈulkonˌækø/ (n)
aspetto
  se minkä näköinen joku tai jokin on tai miltä se näyttää varsinkin ulkopuolisten mielestä, ulkomuoto, julkiasu

ulkopuolella /ˈulkopˌuolella/ (adv)
fuori
  ulkona; ulkopuolen suunnassa

ulkopuoli /ˈulkopˌuolɪ/ (n)
esterno
  se mikä ei ole suljetun tilan tai alueen ulkopintaan tai muuhun rajaan rajautuvan sisäpuolta; ulkopinta, päällinen

uloke /ˈuloke/ (n)
estremità
  ympäristöstään ulkoneva kohta, ulkonema, ulkouma

uloskäynti /ˈuloskˌæyntɪ/ (n)
uscita
  uloskulun tapahtuma

ulostaa /ˈulostaː/ (v)
defecare
  tyhjentää peräsuoli luonnonmukaisesti ruuansulatusjätteistä

uloste /ˈuloste/ (n)
escremento, feci
  peräsuolesta poistuvaa ruoansulatuksen jätettä ja kuona-aineita

ultravioletti /ˈultravˌiolˌetːɪ/ (n)
ultravioletto
  sähkömagneettisen säteilyn näkyvää valoa lyhyemmät ja röntgensäteitä pidemmät aallonpituudet

ultraviolettikatastrofi /ˈultravˌiolˌetːɪkatˌastrofɪ/ (n)
catastrofe ultravioletta
  1900-luvun alussa havaittu ongelma, kun mustan kappaleen säteilyn laskemiseen käytetty Rayleigh–Jeansin laki antoikin ultravioletin säteilyn ja suuremmilla aallonpituuksilla vääriä tuloksia

ultraviolettisäteily /ˈultravˌiolˌetːɪsætˌeily/ (n)
luce ultravioletta
  sähkömagneettisen säteilyn laji, jonka aallonpituus on lyhyempi kuin näkyvän valon

ultraääni /ˈultraˌæːnɪ/ (n)
ultrasuono
  ääni, jonka taajuus on niin korkea, että ihminen ei sitä kuule (yli 20 000 Hz)

ulvoa /ˈulvoa/ (v)
ululare
  pitää pitkää jatkuvaa ääntä kuten koirat ja sudet, myös tuulen aiheuttamista äänistä

umbri /ˈumbrɪ/ (n)
umbro
  erään muinaisitalialaisen Umbriassa asuneen kansan jäsen

ummetus /ˈummetus/ (n)
stipsi, stitichezza
  ruoansulatuselimistön toimintahäiriö, jossa suoliston toiminta hidastuu

umpikuja /ˈumpɪkˌuja/ (n)
vicolo cieco
  kuja tai tie joka päättyy, ja siitä voi ainoastaan palata takaisin tulosuuntaan
  tilanne johon ei löydy ratkaisua

umpilisäke /ˈumpɪlˌisæke/ (n)
appendice
  paksusuolen alkuosan eli umpisuolen pinnalta läheltä sitä paikkaa, missä ohutsuoli laskee paksusuoleen, alkava pieni ulkoneva lisäke

umpisuoli /ˈumpɪsˌuolɪ/ (n)
cieco
  paksusuolen alkuosa

umpitavu /ˈumpɪtˌavu/ (n)
sillaba caudata
  konsonanttiin päättyvä tavu

undulaatti /ˈundulˌaːtːɪ/ (n)
pappagallino ondulato
  eräs papukaijojen heimoon kuuluva papukaijalintujen laji tai sen yksilö

uneliaisuus /ˈunelɪˌaisuːs/ (n)
letargia
  se, että on unelias

unettomuus /ˈunetːomuːs/ (n)
insonnia
  se, että on uneton; tila, jossa ihminen ei yrityksestään huolimatta nukahda toivottuun aikaan, pysy unessa tai hän herää jatkuvasti liian varhain

uni /ˈunɪ/ (n)
sonno, dormita
  unitila, nukkuminen
sogno
  unennäkö, nukkumisen aikana mielessä nähtävä tapahtuma

uniapnea /ˈunɪˌapnea/ (n)
apnea nell sonno
  unihäiriö, jossa hengitys keskeytyy hetkellisesti nukkuessa useita kertoja yössä

unikko /ˈunɪkːo/ (n)
papavero
  mikä tahansa unikkojen sukuun () kuuluva unikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

unisieppari /ˈunɪsˌiepːarɪ/ (n)
acchiappasogni
  Pohjois-Amerikan ojibwa-intiaanien perinteinen taikakalu, jonka tarkoitus oli suodattaa pahat unet ja ajatukset päästäen lävitseen hyvät unet ja ajatukset; käytetään nykyisin lähinnä kulttuuriin liittyvänä koriste-esineenä

unissakävelijä /ˈunɪssˌakævˌelɪjæ/ (n)
sonnambulo
  unissaan kävelevä, unissakävelystä kärsivä

unissakävely /ˈunɪssˌakævˌely/ (n)
sonnambulismo
  tahaton käveleminen tai muiden valvetilan toimien tekeminen unitilassa

unkari /ˈuŋkarɪ/ (n)
ungherese
  unkarin kieli (kielitunnus: hu), Unkarissa puhuttava suomalais-ugrilaisen kielikunnan ugrilaiseen haaraan kuuluva kieli. Sanalista

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (adj)
ungherese
  Unkarista peräisin oleva tai Unkariin liittyvä

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (n)
ungherese
  pysyvästi Unkarissa asuva henkilö

unohtaa /ˈunohtaː/ (v)
dimenticare, scordare
  menettää muististaan jokin tieto tai karkottaa mielestään jokin asia

unssi /ˈunssɪ/ (n)
oncia
  vanha massan yksikkö, käytössä anglosaksisissa maissa, kansainvälisesti 28,35 grammaa

untuva /ˈuntuva/ (n)
piumino
  pehmeä haituvamainen höyhen, jonka ruodon kehitys on ehkäistynyt ja jossa höydyt eivät ole väkäsillä kiinni toisissaan

upota /ˈupota/ (v)
affondare
  vajota esim. veden tai hiekan alle

upottaa /ˈupotːaː/ (v)
affondare
  laittaa asia tai esine uppoamaan

uppoamaton /ˈupːoˌamaton/ (adj)
inaffondabile
  sellainen, joka ei voi upota

uppomuna /ˈupːomˌuna/ (n)
uovo affogato
  kuorettomana keitetty muna

upseeri /ˈupseːrɪ/ (n)
ufficiale
  päällystöön kuuluva henkilö, jolle on myönnetty jokin erityinen upseerin arvo

ura /ˈura/ (n)
routine
  vinyyliseen äänilevyyn kaiverrettu jälki, jonka muodon vaihteluihin äänisignaali on tallennettu

uraani /ˈuraːnɪ/ (n)
uranio
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on U ja järjestysluku 92

urasiili /ˈurasˌiːlɪ/ (n)
uracile
  RNAn sisältämä emäs, joka muodostaa parin adeniinin kanssa, DNA:ssa sitä vastaa tymiini

urbaani /ˈurbaːnɪ/ (adj)
urbano
  kaupunkimainen, kaupunkilainen

urdu /ˈurdu/ (n)
urdu
  indoarjalaiseen ryhmään kuuluva indoeurooppalainen kieli (kielitunnus: ur )

urheilija /ˈurheilˌija/ (n)
sportivo
  urheilun harrastaja tai ammattilainen

urheilu /ˈurheilu/ (n)
sport
  liikunnan harrastamista kilpailuhengessä

urheiluauto /ˈurheiluˌauto/ (n)
vettura sportiva
  urheilulliseksi muotoiltu tehokas auto, joka muistuttaa kilpa-autoa

urkuri /ˈurkurɪ/ (n)
organista
  henkilö, joka soittaa urkuja

urologi /ˈurolˌoɡɪ/ (n)
urologo
  virtsa- ja miestentautien erikoislääkäri

urologia /ˈurolˌoɡɪa/ (n)
urologia
  nefrologialle läheinen oppi miesten virtsaelinten taudeista

urut /ˈurut/ (n)
organo
  perinteisesti kirkossa käytettävä kosketinsoitin, jossa on sävelten tuottamiseen virtaavan ilman avulla soivat pillit

usein /ˈusein/ (adv)
spesso, sovente
  monta kertaa tihein väliajoin, yleensä sattumanvaraisesti

uskaltaa /ˈuskaltaː/ (v)
osare
  olla tarpeeksi rohkea tehdäkseen jotakin

usko /ˈusko/ (n)
fede
  ihmisen vakaumus Jumalan tai muun yli-inhimillisen mahdin olemassaolosta ja tähän turvautuminen

uskoa /ˈuskoa/ (v)
credere
  tuntea varmuutta jostakin asiasta tai jonkin asian olemassaolosta
  pitää jkn sanomaa asiaa totena

uskollinen /ˈuskollɪnen/ (adj)
fedele
  jollekin omistautuva; sellainen, joka ei petä jonkin luottamusta; luotettava

uskomaton /ˈuskomaton/ (adj)
incredibile
  sellainen mitä on vaikea uskoa todeksi

uskonnollinen /ˈuskonnˌollɪnen/ (adj)
religioso
  uskontoon liittyvä

uskonto /ˈuskonto/ (n)
religione
  johonkin korkeampaan kohdistuvaan uskoon perustuva käsite

uskontotiede /ˈuskontotˌiede/ (n)
scienza delle religioni
  tiede, joka tutkii uskontoja (ei vain kristinuskoa)

uskontunnustus /ˈuskontˌunnustus/ (n)
credo
  jonkin uskonnon sisällön tunnustus tai ilmoitus

utare /ˈutare/ (n)
mammella
  nisäkkäiden elin, johon kuuluvat maitorauhaset, maitotiehyet ja nännit

uteliaisuus /ˈutelɪˌaisuːs/ (n)
curiosità
  kiinnostuneisuus ja halu ottaa asioista selvää

utelias /ˈutelɪas/ (adj)
curioso
  kiinnostunut asioista

uudelleen /ˈuːdelleːn/ (adv)
nuovamente
  taas, toistamiseen, jälleen

uudenkaledonianhaukka /ˈuːdeŋkˌaledˌonɪˌanhaukːa/ (n)
sparviero della Nuova Caledonia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenkaledonianviherkaija /ˈuːdeŋkˌaledˌonɪˌanvɪhˌerkaija/ (n)
parrocchetto di New Caledonia
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenseelanninviherkaija /ˈuːdensˌeːlannˌinvɪhˌerkaija/ (n)
parrocchetto fronterossa
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

uudenvuodenpäivä /ˈuːdenvˌuodempˌæivæ/ (n)
capodanno
  vuoden ensimmäinen päivä, 1. tammikuuta

uuhi /ˈuːhɪ/ (n)
pecora
  naaraspuolinen karitsoinut lammas

uuni /ˈuːnɪ/ (n)
forno
  tiilestä muurattu rakennelma, jonka tulipesässä puuta polttamalla lämmitetään rakennusta tai kypsennetään ruokaa

uunijäätelö /ˈuːnɪjˌæːtelø/ (n)
omelette norvegese
  makea jälkiruoka jonka täytteenä käytetään jäätelöä

uunipelti /ˈuːnɪpˌeltɪ/ (n)
teglia
  uunissa paistamiseen käytettävä metallinen paistoalusta

uusi /ˈuːsɪ/ (adj)
nuovo, fresco
  iältään pieni (esine tai asia); vasta tai äskettäin ilmestynyt tai saatu; käyttämätön, vähän aikaa ollut; viimeinen, viime

uusikuu /ˈuːsɪkuː/ (n)
luna nuova
  Kuun vaihe, jolloin Aurinko on sen takana valaisten Kuun vastakkaista puolta ja Maata kohti ei ole yhtään näkyvää valaistua Kuun pintaa, eikä Kuuta voida nähdä

uusiseelantilainen /ˈuːsɪsˌeːlantɪlˌainen/ (adj)
neozelandese
  Uudesta-Seelannista peräisin oleva tai Uuteen-Seelantiin liittyvä

uusiseelantilainen /ˈuːsɪsˌeːlantɪlˌainen/ (n)
neozelandese
  pysyvästi Uudessa-Seelannissa asuva henkilö

uusiutuva /ˈuːsiutˌuva/ (adj)
rinnovabile
  sellainen joka uusiutuu

uusiutuva energia /ˈuːsiutˌuva ˈenerɡˌia/ (n)
energia rinnovabile
  uusiutuvista lähteistä saatava energia

uusivuosi /ˈuːsɪvˌuosɪ/ (n)
anno nuovo
  (kronologia) vuoden vaihtumisen aika, vuoden alku

uusnatsi /ˈuːsnatsɪ/ (n)
neonazista
  uusnatsismia kannattava henkilö

uusnatsismi /ˈuːsnatsˌismɪ/ (n)
neonazismo
  toisen maailmansodan jälkeen syntynyt liikehdintä, joka ihannoi Adolf Hitlerin aikakautta ja joka tähtää kansallissosialismin elvyttämiseen

uusplatonismi /ˈuːsplatonˌismɪ/ (n)
neoplatonismo
  erityisesti 200–500-luvuilla vaikuttanut filosofinen suuntaus, jossa platonismiin yhdistyi aristoteelisia, kristillisiä ja stoalaisia vaikutteita

uutinen /ˈuːtɪnen/ (n)
notizia
  tieto tai ilmoitus äskettäin sattuneesta tapahtumasta

uutisankka /ˈuːtɪsˌaŋkːa/ (n)
papera
  tekaistu tai tarkistamaton lehtijuttu tai muu virheellinen uutinen

uutuus /ˈuːtuːs/ (n)
novità
  jonkin uuden ilmaantumiseen ja uutena olemiseen liittyvä ominaispiirre
  juuri ilmestynyt, uusi julkiste, tuote tms.

uuvuttaa /ˈuːvutːaː/ (v)
sfiancare
  saada uupumaan

uvulaarinen /ˈuvulˌaːrɪnen/ (adj)
uvulare
  kitakielekettä koskeva, kitakielekkeeseen liittyvä
  kitakielekevyöhykkeellä muodostuva

vaadin /vˈaːdɪn/ (n)
daina
  täysikasvuinen naaraspuolinen poro tai peura

vaahtera /vˈaːhtera/ (n)
acero
  (yleisesti) vaahterakasveihin (Aceraceae) tai saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan vaahteroiden () suvun kesävihanta lehtipuu tai pensas, joita Suomessa edustaa luonnonvaraisena kasvava metsävaahtera ja puistopuina eräät muut lajit.

vaahterasiirappi /vˈaːhterasˌiːrapːɪ/ (n)
sciroppo d'acero
  vaahteroiden mahlasta valmistettava makeutusaine

vaahto /vˈaːhto/ (n)
schiuma
  nestemäinen aine, johon on sekoittunut paljon ilmaa tai muuta kaasua

vaahtokarkki /vˈaːhtokˌarkːɪ/ (n)
marshmallow
  eräs makeinen, vaahtokaramelli

vaahtomuovi /vˈaːhtomˌuovɪ/ (n)
gommapiuma, gommaspugna
  pehmeä, joustava solumuovi, jota käytetään esim. pehmusteena

vaaka /vˈaːka/ (n)
bilancia
  punnittavan kohteen painon (massa) mittaamiseen käytettävä laite

vaakasuora /vˈaːkasˌuora/ (adj)
orizzontale
  maanpinnan tai lattian suuntainen

vaakuna /vˈaːkuna/ (n)
stemma, blasone
  (heraldiikka) tunnuskuvana käytettävä kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus

vaalea /vˈaːlea/ (adj)
biondo
  sellainen värisävy, joka heijastaa enemmän valoa kuin tumma

vaalea /vˈaːlea/ (n)
biondo
  hiuksiltaan ja iholtaan vaalea ihminen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (adj)
rosa
  sellainen, jonka väri on vaaleanpunainen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (n)
rosa
  vaaleasävyinen, runsaasti valkoista sisältävä punainen väri

vaaleapäämaluri /vˈaːleapˌæːmalˌurɪ/ (n)
scricciolo fatato alirosse
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaaleapöllökehrääjä /vˈaːleapˌølløkˌehræːjæ/ (n)
bocca di rana codacorta
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaalearosella /vˈaːleˌarosella/ (n)
rosella testachiara
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vaali /vˈaːlɪ/ (n)
elezione
  jonkun edustajan virallinen valintamenettely, jossa äänioikeutetut saavat äänestäen ilmaista, ketä kannattavat

vaalipiiri /vˈaːlɪpˌiːrɪ/ (n)
circoscrizione elettorale
  alue tai ryhmä, jonka piirissä vaalit käydään ja josta valitaan yksi tai useampia edustajia

vaaliuurna /vˈaːlɪˌuːrna/ (n)
urna elettorale
  laatikko johon täytetyt äänestysliput laitetaan odottamaan laskemista

vaalivilppi /vˈaːlɪvˌilpːɪ/ (n)
frode elettorale
  vaalien tulokseen vaikuttaminen epärehellisin keinoin

vaan /vˈaːn/ (adv)
bensì
  vain

vaara /vˈaːra/ (n)
pericolo, rischio
  usein yllättävään tai poikkeukselliseen tilanteeseen liittyvät olosuhteet, joissa on ilmeinen onnettomuuden, vahingon tai sairauden saamisen tms. uhka tai kohonnut riski

vaarallinen /vˈaːrallɪnen/ (adj)
pericoloso
  sellainen missä joku tai jokin on vaaralle altistuneena tai joka tahi mikä aiheuttaa vaaraa; vaaralle altistava; vaaraa aiheuttava

vaarallisuus /vˈaːrallɪsuːs/ (n)
pericolosità
  riskin tai uhan, vaaran olemassaolo tai suuruus; se, että jokin on vaarallista

vaarantaa /vˈaːrantaː/ (v)
compromettere
  saattaa vaaralliseen tilanteeseen tai olotilaan

vaate /vˈaːte/ (n)
vestito, indumento
  kangas

vaatekaappi /vˈaːtekˌaːpːɪ/ (n)
guardaroba, armadio
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu kaappi

vaateripustin /vˈaːterɪpˌustɪn/ (n)
gruccia
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu apuväline

vaatetus /vˈaːtetus/ (n)
abbigliamento, abito
  niiden vaatekappaleiden muodostama kokonaisuus, joihin ihmiset verhoutuvat; pukineet;vaatteet ja asusteet

vaatia /vˈaːtɪa/ (v)
esigere
  ilmaista luja tahtonsa saada jotain, tehdä vaatimus
richiedere
  edellyttää, tarvita

vaatimus /vˈaːtɪmus/ (n)
esigenza
  vaade, tiukka ja ehdoton ilmaus siitä, kuinka on toimittava tai meneteltävä ja mitä ehtoja tai rajauksia on täytettävä

vaatturi /vˈaːtːurɪ/ (n)
sarto
  käsityöläinen, joka tekee ammatikseen vaatteita ja tarvittaessa uudistaa ja korjaa niitä

vade mecum /vˈade mˈekum/ (n)
vademecum
  elämänohjeita, neuvoja tms. sisältävä mukana kulkeva käsikirja

vadelma /vˈadelma/ (n)
lampone
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas , joka tuottaa tavallisesti punaisia hedelmiä
  vadelman hedelmä, kerrattu luumarja, jota usein marjaksi kutsutaan, myös ainesanana

vaeltajalurikki /vˈaeltˌajalurˌikːɪ/ (n)
lorichetto capoviola
  Etelä-Australiassa elävä papukaijalaji () tai sen yksilö

vagina /vˈaɡɪna/ (n)
#Italia
  emätin

vaha /vˈaha/ (n)
cera
  pitkäketjuisen karboksyylihapon tai pitkäketjuisen alkoholin esteri

vahanokka /vˈahanˌokːa/ (n)
astrilde comune
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vahapalmuaratti /vˈahapˌalmuarˌatːɪ/ (n)
pappagallo guancegialle
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vahingoittaa /vˈahɪŋŋˌoitːaː/ (v)
danneggiare
  aiheuttaa vahinkoa jollekin

vahingonilo /vˈahɪŋŋˌonɪlo/ (n)
gioia
  toiselle sattuneelle epäonnelle nauraminen

vahinko /vˈahɪŋko/ (n)
danno
  tuleminen suunnittelematta raskaaksi

vahva /vˈahva/ (adj)
forte
  voimakas

vahvistaa /vˈahvɪstaː/ (v)
corroborare
  tehdä vahvemmaksi, antaa voimaa
amplificare
  nostaa signaalin tasoa
rinforzare
  saattaa sopimus voimaan
confermare
  osoittaa todeksi
  korostaa

vahvistin /vˈahvɪstɪn/ (n)
amplificatore
  elektroniikan laite, jossa pienitehoinen signaali ohjaa suurempaa tehoa

vaihdelaatikko /vˈaihdelˌaːtɪkːo/ (n)
scatola del cambio
  yhden kotelon sisään rakennettu vaihteisto

vaihe /vˈaihe/ (n)
fase
  tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa
  osa aaltoliikkeen aallonpituudesta tai kohta sen aikana
  kohta jaksollisessa signaalissa, vaihekulma
  taivaankappaleen valaistun osan näkyvyys ja sen kasvu tai pieneneminen

vaihtaa /vˈaihtaː/ (v)
scambiare
  ottaa tai panna jonkin tilalle; korvata jokin toisella, esimerkiksi vanha esine uudella

vaihteluväli /vˈaihtelˌuvælɪ/ (n)
campo di variazione
  muuttujan suurimman ja pienimmän arvon välimatka

vaihtoehto /vˈaihtoˌehto/ (n)
opzione, alternativa
  asia, joka voidaan valita muiden vaihtoehtojen joukosta

vaihtoehtoinen /vˈaihtoˌehtoinen/ (adj)
alternativo
  sellainen, joka muodostaa vaihtoehdon

vaihtokauppa /vˈaihtokˌaupːa/ (n)
baratto
  kaupankäynti, jossa ei käytetä rahaa vaihdonvälineenä; tavaran tai palvelun vaihtaminen toiseen

vaihtoraha /vˈaihtorˌaha/ (n)
resto
  suuremmalla rahamäärällä tehdystä maksusuorituksesta takaisinsaatava raha

vaihtovirta /vˈaihtovˌirta/ (n)
corrente alternata
  suljetussa virtapiirissä kulkeva ajan funktiona suunnaltaan vaihteleva sähkövirta

vaikea /vˈaikea/ (adj)
difficile
  joka ei ole helppo suorittaa, mutta kuitenkin mahdollinen

vaikeus /vˈaikeus/ (n)
difficoltà
  jonkin ominaisuus, että se on vaikea

vaikka /vˈaikːa/ (adv)
anche se
  esimerkiksi

vaikuttaa /vˈaikutːaː/ (v)
influenzare
  aiheuttaa vaikutus tai muutos johonkin, muokata jotain asiaa, muuttaa jonkin etenemistä

vaikutus /vˈaikutus/ (n)
effetto
  syyn aiheuttama seuraus tai tulos

vaikutusvalta /vˈaikutˌusvalta/ (n)
influenza
  valta, kyky vaikuttaa johonkuhun tai johonkin

vaikutusvaltainen /vˈaikutˌusvaltˌainen/ (adj)
influente
  sellainen, jolla on vaikutusvaltaa, ts. kytköksiä moneen tahoon, arvostusta herättävä, joka kykenee vaikuttamaan toisten mielipiteisiin

vaimentaa /vˈaimentaː/ (v)
smorzare
  saattaa vaimenemaan, tehdä vaimeammaksi

vaimo /vˈaimo/ (n)
moglie, sposa
  miehensä kanssa naimisissa oleva naispuolinen puoliso, aviovaimo

vain /vˈain/ (adv)
solo, soltanto, solamente
  ainoastaan, yksinomaan, pelkästään

vaino /vˈaino/ (n)
persecuzione
  jonkin ihmisryhmän perusoikeuksien tahallinen epääminen ryhmän tai yhteisön ominaisuuksien vuoksi

vainoaja /vˈainoˌaja/ (n)
persecutore
  henkilö, joka vainoaa

vainoharhaisuus /vˈainohˌarhaisuːs/ (n)
paranoia
  se, että on vainoharhainen; harhaluulo, jossa koetaan kohtuutonta levottomuutta tai pelkoa omasta hyvinvoinnista; sisältyy uskomuksia mahdollisesta uhasta, tarkkailun alaisena tai jahdattuna olemisesta, tai salaliittoteorioita

vaippa /vˈaipːa/ (n)
pannolino, pannolone
  jalkojen välissä pidettävä suoja, joka kerää virtsan ja ulosteen, kun niitä ei voi tehdä muualle
mantello
  kuoren alla oleva kerros

vaivata /vˈaivata/ (v)
agitare
  aiheuttaa jollekin huolta tai vaivaa; askarruttaa mieltä, tuottaa päänvaivaa

vakaumus /vˈakaumus/ (n)
convinzione
  vakaa uskomus

vakaus /vˈakaus/ (n)
stabilità
  asioiden vakaa olotila, tasapainoisuus, pysyvyys, rauhallisuus

vakava /vˈakava/ (adj)
serio
  vaikea
  syvällinen, tosissaan oleva tai otettava (pinnallisen vastakohtana)

vakavasti /vˈakavˌastɪ/ (adv)
seriosamente
  vakavalla tavalla

vakavuus /vˈakavuːs/ (n)
gravità
  vakavamielisyys, ilottomuus

vakio /vˈakɪo/ (n)
costante
  arvoltaan muuttumaton suure

vakoilla /vˈakoilla/ (v)
spiare
  tarkkailla ihmistä tai järjestöä salaa

vakoilu /vˈakoilu/ (n)
spionaggio
  vakoileminen; tiedon kerääminen salaa

vakooja /vˈakoːja/ (n)
spia
  henkilö, joka harjoittaa vakoilua; vakoilija

vakuuttaa /vˈakuːtːaː/ (v)
assicurare
  suojata jotakin vakuutuksen avulla

vakuuttava /vˈakuːtːˌava/ (adj)
concludente
  joka vaikuttaa uskottavalta tai varmalta

vakuutus /vˈakuːtus/ (n)
assicurazione
  onnettomuuden tms. varalta tehtävä sopimus vahinkojen tasaamiseen erikoistuneen laitoksen kanssa siitä, että laitos riskin toteutuessa korvaa aiheutuneen vahingon

vakuutusyhtiö /vˈakuːtusˌyhtɪø/ (n)
compagnia di assicurazioni
  vakuutustoimintaa harjoittava yhtiö

vala /vˈala/ (n)
giuramento
  Jumalaan vedoten annettava määrämuotoinen vakuutus, pyhä sitoumus

valaa /vˈalaː/ (v)
colare
  kaataa nestemäinen metalli muottiin jähmettymään

valaanpyynti /vˈalaːmpˌyːntɪ/ (n)
caccia alla balena
  valaiden metsästämistä

valaista /vˈalaista/ (v)
illuminare
  kohdistaa tai tuottaa valoa tilaan tai kohteeseen

valas /vˈalas/ (n)
balena
  vedessä eläviä Cetacea-lahkon nisäkkäitä

vale /vˈale/ (n)
menzogna
  valhe; tahallinen perätön väittämä; asia, jonka totuusarvo on tietoisesti esitetty virheellisesti

valehdella /vˈalehdella/ (v)
mentire
  esittää valhe; puhua jotakin, joka ei pidä paikkaansa; olla puheissaan tai eleissään epärehellinen, sepittää

valehtelija /vˈalehtˌelɪja/ (n)
mentitore, bugiardo
  henkilö, joka valehtelee tai jonka on todettu valehdelleen

valikko /vˈalɪkːo/ (n)
menu
  käyttöliittymäelementti, jossa vaihtoehtoisia toimintoja esitetään luettelona

valiokunta /vˈalɪokˌunta/ (n)
commissione
  kansanedustajista koostuva toimielin, joka valmistelee omaan erityisalueeseensa kuuluvia asioita eduskunnan päätöksentekoa varten

valistunut arvaus /vˈalɪstunut ˈarvaus/ (n)
ipotesi plausibile
  kokemukseen tai tietämykseen perustuva arvaus

valistusaika /vˈalɪstusˌaika/ (n)
illuminismo
  valistuksen aikakausi

valita /vˈalɪta/ (v)
scegliere, eleggere
  ottaa jokin vaihtoehdoista

valitettavasti /vˈalɪtˌetːavˌastɪ/ (adv)
purtroppo
  ilmaisee pahoittelua

valittaa /vˈalɪtːaː/ (v)
lamentarsi
  ilmaista tyytymättömyys sanoin tai äännähdyksin

valitus /vˈalɪtus/ (n)
accusa
  valittaminen, hyväksymättömyyden ilmaiseminen
  vaikeroiminen, vaikerrus

valkaista /vˈalkaista/ (v)
imbiancare
  tehdä valkoiseksi

valkeahko /vˈalkeˌahko/ (adj)
biancastro
  valkoista muistuttava, melkein valkoinen

valko-otsa-amatsoni /vˈalkoˈotsaˈamatsˌonɪ/ (n)
amazzone fontebianca
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkohäntäpeura /vˈalkohˌæntæpˌeura/ (n)
cervo dalla coda bianca
  Amerikasta kotoisin oleva, peurojen alaheimoon kuuluva hirvieläinlaji (Odocoileus virginianus), jota siirrettiin Suomeen 1930- ja 1940-luvulla, tunnettiin aiemmin nimellä laukonpeura. Naaras on sarveton toisin kuin metsäpeuralla.

valkoinen /vˈalkoinen/ (adj)
biancho, bianco
  valkea, sellainen, jonka väri on valkoinen, väriltään valkoinen

valkoinen /vˈalkoinen/ (n)
bianco
  valkoinen väri; valkoinen väriaine

valkoinen kääpiö /vˈalkoineŋ kˈæːpɪø/ (n)
nana bianca
  tiivis tähti, jonka koko on planeetan suuruusluokkaa ja massa tähden suuruusluokkaa; himmeä tähden jäänne

valkoinen tee /vˈalkoinen tˈeː/ (n)
tè bianco
  teejauhe, joka sisältää vain kasvin kärkisilmuja tai ensimmäisiä lehtiä, joiden valkoinen lehtinukka jää koskemattomaksi
  perinteinen kiinalainen teelaatu, joka on valmistettu -lajikkeesta Fujianin maakunnassa

valkoisuus /vˈalkoisuːs/ (n)
bianchezza
  se, että on valkoinen

valkokakadu /vˈalkokˌakadu/ (n)
cacatua bianco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokangas /vˈalkokˌaŋŋas/ (n)
schermo
  alkuaan tekstiilinen nyk. yl. helmiäispintainen varjostin, jolle heijastetaan projektorilla elokuva tms.

valkokaulusrikollisuus /vˈalkokˌaulusrɪkˌollɪsuːs/ (n)
criminalità dei colletti bianchi
  se, että on valkokaulusrikollinen

valkokulmamesikko /vˈalkokˌulmamesˌikːo/ (n)
succiamiele guancebianche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkokulta /vˈalkokˌulta/ (n)
oro bianco
  kullan, platinan ja eräiden muiden metallien seos

valkokurkkurosella /vˈalkokˌurkːurosella/ (n)
rosella orientale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkoniskaluri /vˈalkonˌiskalˌurɪ/ (n)
lori nucabianca
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkopäämerikotka /vˈalkopˌæːmerɪkˌotka/ (n)
aquila di mare testabianca
  pääasiassa Pohjois-Amerikan mantereella elävä päiväpetolintu, () tai sen yksilö

valkorinta-aratti /vˈalkorˌintaˈaratːɪ/ (n)
parrocchetto collobianco
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosiipimaluri /vˈalkosˌiːpɪmˌalurɪ/ (n)
scricciolo fatato alibianche
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosilmämesikko /vˈalkosˌilmæmesˌikːo/ (n)
succiamiele di New Holland
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosipuli /vˈalkosˌipulɪ/ (n)
aglio
  voimakkaan tuoksuinen ja makuinen sipulilaji (), jonka sipulia käytetään yleisesti ruuan valmistuksessa mausteena

valkovatsa-aratti /vˈalkovˌatsaˈaratːɪ/ (n)
pappagallo panciabianca
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkovenäjä /vˈalkovˌenæjæ/ (n)
bielorusso
  valkovenäjän kieli (kielitunnus: be), lähinnä Valko-Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli, jota kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

valkovenäläinen /vˈalkovˌenælˌæinen/ (adj)
bielorusso
  Valko-Venäjältä peräisin oleva tai Valko-Venäjään liittyvä

valkoviini /vˈalkovˌiːnɪ/ (n)
vino bianco
  väriltään vaalea viini

vallankaappaus /vˈallaŋkˌaːpːaus/ (n)
golpe, colpo di stato
  valtionjohdon syrjäyttäminen väkivalloin tai pakolla, tavallisimmin sotilaallisesti

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (adj)
rivoluzionario
  vallankumousta tavoitteleva, vallankumoukseen pyrkivä, vallankumous-

vallankumous /vˈallaŋkumous/ (n)
rivoluzione
  sen hetkisen hallitsijan, hallinnon tai yhteiskuntarakenteen syrjäytys

vallata /vˈallata/ (v)
occupare
  ottaa haltuunsa omavaltaisesti tai luvatta

vallihauta /vˈallɪhˌauta/ (n)
canale
  vanhoja linnoituksia ympäröinyt kaivanto, jonka tarkoituksena oli yhdessä vallin kanssa muodostaa suojaava este hyökkääjille

vallita /vˈallɪta/ (v)
dominare
  olla hallitseva

valloni /vˈallonɪ/ (n)
vallone
  romaaninen kieli (kielilyhenne: wa), jota puhutaan lähinnä Valloniassa eteläisessä Belgiassa

valmentaa /vˈalmentaː/ (v)
addestrare
  ohjata urheilijan tai urheilijoiden harjoittelua
  ohjata henkilöä tai yhteisöä vuorovaikutuksen, toiminnan laadun ja tuloksen yms. kehittämisessä

valmentaja /vˈalmentˌaja/ (n)
allenatore
  urheilijan tai urheilujoukkueen kouluttaja

valmis /vˈalmɪs/ (adj)
pronto
  loppuun asti tehty, käytettävissä oleva

valmistaa /vˈalmɪstaː/ (v)
preparare
  tehdä, laatia johonkin tarkoitukseen; laittaa ruokaa tai juomaa
fabbricare
  tehdä tuotteita

valmistautua /vˈalmɪstˌautua/ (v)
prepararsi
  hankkiutua kuntoon, valmiiksi jotakin varten

valmistevero /vˈalmɪstˌevero/ (n)
accisa
  määrätyn tuotteen valmistajalta, tuottajalta tai maahantuojalta perittävä vero

valo /vˈalo/ (n)
luce
  elektromagneettista säteilyä sellaisella aallonpituudella, johon silmän tappi- ja sauvasolut reagoivat tuottamalla näköaistimuksen; joukko fotoneja

valoisa /vˈaloisa/ (adj)
chiaro
  sellainen, jossa on yleensä paljon valoa
luminoso
  (kuvaannollinen) optimistinen, toiveikas, iloinen, onnellinen

valokuva /vˈalokˌuva/ (n)
fotografia, foto
  kameralla otettu liikkumaton kuva jostakin kohteesta

valokuvaaja /vˈalokuvˌaːja/ (n)
fotografo
  henkilö joka ottaa valokuvia, erit. ammatikseen

valokuvaus /vˈalokuvaus/ (n)
fotografia
  valokuvan otto, kuvan tekeminen kuvattavasta kohteesta kameraa eli valokuvauskojetta käyttäen

valomerkki /vˈalomˌerkːɪ/ (n)
ultimo giro
  alkoholia myyvissä ravintoloissa ja baareissa ennen sulkemisaikaa annettava valojen sytytys- ja sammutusmerkki, jolla asiakkaille ilmoitetaan alkoholin myynnin lopettamisesta ennen paikan sulkemista

valonlähde /vˈalonlˌæhde/ (n)
punto luce
  paikka tai kappale, josta valo on peräisin

valosaaste /vˈalosˌaːste/ (n)
inquinamento luminoso
  erityisesti yhdyskuntainfrastruktuuriin olennaisesti kuuluvien katuvalojen synnyttämä valon heijastuma maanpinnasta kohti avaruutta, mikä heikentää tähtien näkyvyyttä tähtitaivaalla, sillä tähtien valovoimakkuus on alhainen ja tähtien valo peittyy katuvalojen heijastuman alle

valovuosi /vˈalovˌuosɪ/ (n)
anno luce
  tähtitieteessä käytetty pituuden yksikkö, joka vastaa valon vuodessa kulkemaa matkaa

valssi /vˈalssɪ/ (n)
valzer
  itävaltalaisperäinen kolmijakoinen paritanssi

valta /vˈalta/ (n)
potere
  kyky tai oikeus saada aikaan haluttuja sosiaalisia seurauksia

valtaistuin /vˈaltaistwɪn/ (n)
trono
  monarkin virallinen tuoli, jota käytetään seremoniallisissa tilanteissa

valtakirja /vˈaltakˌirja/ (n)
atto di procura
  päämiehen eli valtuuttajan antama asiakirja, jonka valtuutettu pitää hallussaan ja esittää kolmannelle osapuolelle todistukseksi valttuuttamisesta

valtakunnanomena /vˈaltakˌunnanˌomena/ (n)
globo crucigero
  yksi regaaleista, ristillä varustettu pallo, joka on hallitsijan tuntomerkki

valtakunta /vˈaltakˌunta/ (n)
impero
  valtiosta erityisesti monarkian yhteydessä ja eräissä historiallisissa merkityksissä käytetty nimitys, valtioon kuuluvat maa-alueet

valtameri /vˈaltamˌerɪ/ (n)
oceano
  maapallon suurimmista meristä käytettävä nimitys

valtava /vˈaltava/ (adj)
enorme
  hyvin suuri, mahtava, massiivinen, kolossaalinen

valtikka /vˈaltɪkːa/ (n)
scettro
  hallitsijan, tyypillisesti kuninkaan käyttämä valtaa symboloiva koristeellinen sauva

valtimo /vˈaltɪmo/ (n)
arteria
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämestä poispäin

valtio /vˈaltɪo/ (n)
stato
  valtarakenne, joka käyttää oikeutta tietyllä alueellaan ja jolla on suvereniteetti

valtiokapitalismi /vˈaltɪˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
capitalismo di Stato
  kapitalismia jossa valtio omistaa tuotantovälineet ja hyödyntää niitä kapitalismin periaatteiden mukaisesti

valtioliitto /vˈaltɪolˌiːtːo/ (n)
unione
  itsenäisten valtioiden yhteenliittymä, jonka jäsenillä on oma lainsäädäntö, mutta yhteinen keskushallinto tai hallitsija

valtiollinen /vˈaltɪˌollɪnen/ (adj)
statale
  valtioon liittyvä, valtiolle ominainen

valtionpäämies /vˈaltɪˌompæːmies/ (n)
capo di stato
  valtiollisessa protokollassa korkeimman aseman haltija; mahdollisesti valtion johtaja tai symbolinen keulakuva

valtiosääntö /vˈaltɪosˌæːntø/ (n)
costituzione
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisia suhteita koskeva keskeisin normisto

valtiosääntöoikeus /vˈaltɪosˌæːntøˌoikeus/ (n)
diritto costituzionale
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisten suhteiden keskeisintä normistoa ja kyseisen normiston luomista koskeva oikeustieteen haara

valtti /vˈaltːɪ/ (n)
asso nella manica
  eräissä korttipeleissä muita arvokkaammaksi määrätty maa

valtuuttaa /vˈaltuːtːaː/ (v)
autorizzare
  antaa jklle oikeus tehdä jtak itseään sitovaa itsensä puolesta

valuma-alue /vˈalumaˈalue/ (n)
bacino imbrifero, bacino idrografico
  maa-alue, jolta sadevesi ja sulamisvesi luonnostaan kulkeutuu yhteen ja samaan vesistöön

valurauta /vˈalurˌauta/ (n)
ghisa
  rautaseos, joka sisältää hiiltä enemmän kuin teräs

valuutta /vˈaluːtːa/ (n)
valuta
  valtion raha ja rahayksikkö

valuuttakurssi /vˈaluːtːakˌurssɪ/ (n)
tasso di cambio
  valuutanvaihdossa käytettävä vaihtosuhde, joka voidaan ilmoittaa molemmin päin

vamma /vˈamma/ (n)
disabilità
  jokin synnynnäinen tai pysyvä ruumiillisen tai henkisen kyvyn vajavaisuus tai puute
ferita, trauma
  loukkaantumisessa tai tapaturmassa saatu haava, venähdys, murtuma tai muu trauma

vammainen /vˈammainen/ (n)
disabile
  henkilö, jolla on jokin vamma

vampyyri /vˈampyːrɪ/ (n)
vampiro
  ihmismäinen taruolento, joka juo ihmisen verta

vanadiini /vˈanadˌiːnɪ/ (n)
vanadio
  eräs alkuaine, pehmeä, hopeanhohtoinen siirtymämetalli

vandalismi /vˈandalˌismɪ/ (n)
vandalismo
  ilkivallan harjoittaminen, tahallinen sotkeminen

vaneri /vˈanerɪ/ (n)
compensato
  vähintään kolmesta ohuesta puuviilusta yhteen liimaamalla valmistettu levymäinen puutuote

vangita /vˈaŋŋɪta/ (v)
imprigionare, incarcerare
  ottaa vangiksi

vanha /vˈanha/ (adj)
vecchio, anziano
  korkeaikäinen, kauan elänyt, iältään suuri
vecchio
  pitkään olemassa tai käytössä ollut
  aiempi, entinen
  pitkäaikainen, kauan jossain asemassa ollut

vanha /vˈanha/ (n)
vecchio
  kokemuksiltaan tai iältään vanha henkilö

vanhainkoti /vˈanhaiŋkˌotɪ/ (n)
casa di riposo
  palvelulaitos, joka tarjoaa hoitopalvelua sellaisille vanhuksille, jotka eivät selviydy kotona tai palvelutalossa

vanhakaupunki /vˈanhakˌaupuŋkɪ/ (n)
centro storico
  nimitys, jota käytetään useiden kaupunkien vanhoista – yleensä vanhimmista – osista

vanhanaikainen /vˈanhanˌaikainen/ (adj)
antiquato
  sellainen, joka kuuluu entisaikaan, entisajalle ominainen

vanhapiika /vˈanhapˌiːka/ (n)
zitella
  lapsuuden kodissa tai yksin asuva ikääntynyt nainen, joka ei ole ikinä ollut naimisissa

vanhemmat /vˈanhemmat/ (n)
genitori
  henkilön isä ja äiti

vanhempi /vˈanhempɪ/ (n)
genitore
  jonkun isä tai äiti

vanhuus /vˈanhuːs/ (n)
anzianità
  iäkkyys, korkeaikäisyys, elämän loppupuoli

vanilja /vˈanɪlja/ (n)
vaniglia
  vaniljaorkidea ja sen siemenkodasta kuivaamalla valmistettava mauste ja hajuste

vankeus /vˈaŋkeus/ (n)
detenzione
  vangittuna oleminen, tila, jossa vapaus on rajoitettu

vanki /vˈaŋkɪ/ (n)
prigioniero
  rikoksen vuoksi vapausrangaistusta vankilassa suorittava henkilö

vankila /vˈaŋkɪla/ (n)
prigione, carcere
  suljettu laitos, jossa säilytetään rikoksista epäiltyjä tutkintavankeja, vankeusrangaistukseen tuomittuja tai sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja

vankileiri /vˈaŋkɪlˌeirɪ/ (n)
campo di prigionìa
  vankilaa tilapäisemmäksi tarkoitettu erityslaitos, joka yleensä on vaatimattomammin varustettu

vankiselli /vˈaŋkɪsˌellɪ/ (n)
cella
  yhdelle tai yleensä korkeintaan muutamalle vangille tarkoitettu vankilan asuinhuone

vannoa /vˈannoa/ (v)
giurare
  luvata Jumalan nimeen jotain tai että jokin asia tulee tapahtumaan

vanu /vˈanu/ (n)
ovatta, bambagia
  yleensä luonnon kuidusta valmistettu hahtuvainen aine, jonka kuidut ovat takertuneina toisiinsa

vanukas /vˈanukas/ (n)
budino
  yleensä jälkiruokana nautittava maitopohjainen ruokalaji

vapa /vˈapa/ (n)
canna
  kelastamisessa tai onkimisessa käytettävän välineen varsi, johon kela on kiinnitetty ja jota pitkin siima kulkee

vapaa /vˈapaː/ (adj)
libero
  sellainen, joka ei riipu tai ole kiinni (fyysisesti tai kuvaannollisesti); jota ei ole kahlittu, rajallinen tai rajoitettu
vacante, vuoto
  sinkku; naimaton, ei seurustele

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (adj)
volontario
  sellainen, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaaheitto /vˈapaːhˌeitːo/ (n)
tiro libero
  eräiden lajien rangaistuksena rikotun pelaajan joukkueelle tuomittava heitto, josta saa yrittää tehdä pisteen vastustajan estämättä

vapaakauppa /vˈapaːkˌaupːa/ (n)
libero scambio
  kansainvälinen kauppa siten että rajoitukset, kuten tullit ja tuontirajoitukset puuttuvat kahden tai useamman valtion välillä

vapaus /vˈapaus/ (n)
libertà
  se asiain tila, jossa joku tai jokin on vapaa

vapausaste /vˈapausˌaste/ (n)
grado di libertà
  systeemiin liittyviä parametreja, jotka voivat vaihdella toisistaan riippumatta, tai tällaisten parametrien lukumäärä

vapauttaa /vˈapautːaː/ (v)
frelsa
  päästää vapaaksi jostakin paikasta jonne on suljettu

vappu /vˈapːu/ (n)
calendimaggio
  (Suomessa usein) toukokuun 1. päivä sosialistisen vasemmiston juhlapäivänä

varaani /vˈaraːnɪ/ (n)
varano
  -heimon ja erityisesti -suvun lisko. Varaaneja elää Aasiassa, Afrikassa ja Australiassa

varakas /vˈarakas/ (adj)
agiato, benestante
  sellainen, jolla on suhteellisen paljon varoja, varoissaan oleva

varakreivi /vˈarakrˌeivɪ/ (n)
visconte
  aatelisarvo, paronin yläpuolella, mutta kreivin ja jaarlin alapuolella

varakuningas /vˈarakunˌiŋŋas/ (n)
viceré
  maata kuninkaan edustajana hallitseva henkilö

varaosa /vˈaraˌosa/ (n)
pezzo di ricambio
  laitteen rikkoontuneen osan korvaajaksi varalla pidetty tai hankittu osa

varapresidentti /vˈaraprˌesɪdˌentːɪ/ (n)
vicepresidente
  henkilö, joka toimii presidentin sijaisena presidentin ollessa estyneenä

vararengas /vˈararˌeŋŋas/ (n)
ruota di scorta
  auton kyydissä oleva rengas; ajoneuvon ylimääräinen rengas puhkeamisen varalle

varas /vˈaras/ (n)
ladro
  henkilö, joka varastaa, ottaa luvatta jotakin itselleen kuulumatonta

varastaa /vˈarastaː/ (v)
rubare
  ottaa luvatta omaisuutta, joka ei kuulu itselle

varastettu /vˈarastˌetːu/ (adj)
rubata
  luvatta, salaa, laittomasti otettu

varasto /vˈarasto/ (n)
magazzino
  myöhempää käyttöä varten säilytetyt tavarat
  tavaroiden säilytystila
  varastorakennus

varastoida /vˈarastˌoida/ (v)
immagazzinare
  laittaa varastoon, pitää varastossa

varastointi /vˈarastˌointɪ/ (n)
accumulo
  se, että varastoidaan
  se, että pidetään varastossa

varattomuus /vˈaratːomuːs/ (n)
mancanza di risorse
  se, että on varaton

varattu /vˈaratːu/ (adj)
occupato
  jonkun toisen käytössä jo oleva

varaus /vˈaraus/ (n)
carica
  sähkövaraus

varhainen /vˈarhainen/ (adj)
primo
  aikainen

varianssi /vˈarɪˌanssɪ/ (n)
varianza
  hajontaluku, joka ilmoittaa miten suuria keskimäärin ovat neliöidyt poikkeamat odotusarvosta; keskihajonta korotettuna toiseen potenssiin

varikko /vˈarɪkːo/ (n)
box
  radan sivussa oleva erillinen alue, johon kilpailijat pysähtyvät tankkaamista, renkaiden vaihtoa tai muuta huoltoa varten

varis /vˈarɪs/ (n)
cornacchia
  edellisiin kuuluva laji () tai sen yksilö

varjo /vˈarjo/ (n)
ombra
  läpinäkymättömän kappaleen estämän valon taakse jäävä pimeämpi alue

varkaus /vˈarkaus/ (n)
furto
  toisen omaisuuden ottaminen luvatta

varma /vˈarma/ (adj)
certo
  jonka tapahtuminen tai toteutuminen on hyvin todennäköistä

varmasti /vˈarmastɪ/ (adv)
certamente
  ilman että siitä olisi epävarmuutta

varmistaa /vˈarmɪstaː/ (v)
accertarsi
  tehdä varmaksi, ei jättää sattuman varaan

varmuus /vˈarmuːs/ (n)
certezza
  vakaa tieto jonkin asian tapahtumisesta

varmuuskopio /vˈarmuːskˌopɪo/ (n)
backup
  tietokoneen massamuistin tiedoista otettu kopio häviämisen tai tuhoutumisen varalta

varoa /vˈaroa/ (v)
fare attenzione
  suojata t. suojella itseään jnk aiheuttamilta vaaroilta

varoittaa /vˈaroitːaː/ (v)
avvertire
  tiedottaa jkta jstk vaarallisesta

varovainen /vˈarovˌainen/ (adj)
cauto
  joka ottaa toimiessaan vaarat huomioon

varpata /vˈarpata/ (v)
appennellare
  hinata ulos pudotetun ankkurin avulla kelaamalla teräksinen ankkuriköysi sisään, mm. laivan keulaan kiinnitettyä puulauttaa hinattaessa uitossa

varpunen /vˈarpunen/ (n)
passero, passero domestico
  varpunen eli kotivarpunen () on paikkalintu, joka on yleinen suuressa osassa Eurooppaa ja Aasiaa. Kotivarpunen liikkuu parvina. Varpuset ovat 15 cm:n mittaisia, päältä ruskean pitkittäisviiruisia, vatsapuolelta harmaita. Koiraalla on musta kurkku.

varpuslinnut /vˈarpuslˌinnut/ (n)
passeriformi
  lintujen suurin lahko (), johon kuuluu yli 5000 lajia

varsa /vˈarsa/ (n)
puledro
  yleensä keskenkasvuinen, nuori hevonen, myös aikuisesta hevosesta voidaan puhua isänsä tai emänsä varsana; myös muiden hevosensukuisten jälkeläinen

varsi /vˈarsɪ/ (n)
gambo
  kasvin osa, joka kannattelee lehtiä ja kukkia

varsoa /vˈarsoa/ (v)
partorire
  tammasta: synnyttää

varsovalainen /vˈarsovalˌainen/ (adj)
varsaviano
  Varsovasta peräisin oleva tai Varsovaan liittyvä

varsta /vˈarsta/ (n)
correggiato
  työkalu, jolla puitaessa lyödään maassa olevaa viljaa jyvien irrottamiseksi

vartalo /vˈartalo/ (n)
corpo
  nisäkkäillä ruumis eli keho, mihin pää ja raajat kiinnittyvät
radice
  ihmisen keho (etenkin esteettisesti tai eroottisesti viehättävänä)

varte /vˈarte/ (n)
innesto
  varttamisen tulos

vartija /vˈartɪja/ (n)
vigilante
  henkilö, joka vartioi tiettyä paikkaa; työntekijä, joka suojelee omaisuutta tai henkilön koskemattomuutta

varttaa /vˈartːaː/ (v)
innestare
  puutarhanhoidossa siirtää varsi

varttaminen /vˈartːamɪnen/ (n)
incastro
  puutarhanhoidossa käytetty puu- ja pensaslaatujen lisäämis- ja jalostamistapa

varuskunta /vˈaruskˌunta/ (n)
guarnigione
  pysyvästi sijoitettu puolustusvoimien yksikkö ja sen käyttämät tilat

varvas /vˈarvas/ (n)
dito, dito del piede
  jalassa jalkapöydän jatkeena olevat viisi nivelikästä uloketta

vasa /vˈasa/ (n)
cerbiatto
  poron, peuran tai hirven jälkeläinen

vasalli /vˈasallɪ/ (n)
vassallo
  keskiajan Euroopassa läänityksen haltija, joka oli voimakkaamman lääninherran alainen

vasama /vˈasama/ (n)
quadrello
  etenkin varsijousen tylppä, nuijamainen ammus, jota käytettiin turkis- ja pienriistan metsästyksessä, nykyisin maastoharjoittelussa

vasara /vˈasara/ (n)
martello
  työkalu, jolla voidaan esim. lyödä nauloja puuhun

vasarahai /vˈasarahai/ (n)
pesce martello
  Sphyrnidae-heimon kala, jonka silmät ovat vasaramaisen ulokkeen päässä

vaseliini /vˈaselˌiːnɪ/ (n)
petrolato
  maaöljyn jalostuksessa sivutuotteena saatava pitkäketjuisista hiilivedyistä koostuva rasva, jota käytetään monipuolisesti voiteluun sekä lääketeollisuudessa ja kosmetiikassa

vasemmisto /vˈasemmˌisto/ (n)
sinistra
  nimitys, jota käytetään politiikassa oikeisto-vasemmisto-akselin vasemmassa päässä olevista ryhmistä

vasemmistolainen /vˈasemmˌistolˌainen/ (adj)
sinistroide
  vasemmistoon tai sen aatteeseen kuuluva tai siihen liittyvä

vasen /vˈasen/ (adj)
sinistra
  ei oikea; joka sijaitsee määräsuunnasta samalla puolella kuin katsojan sydän yleensä on vartalon keskiviivaan nähden, vasemmanpuoleinen

vasenkätinen /vˈaseŋkˌætɪnen/ (adj)
mancino
  sellainen, joka käyttää ensisijaisesti vasenta kättään

vasikka /vˈasɪkːa/ (n)
vitello
  nautaeläimen poikanen

vaskitsa /vˈaskɪtsa/ (n)
orbettino
  Suomessa esiintyvä käärmeen näköinen raajaton lisko ()

vaskooli /vˈaskoːlɪ/ (n)
batea
  vaskauksessa eli kullanhuuhdonnassa käytettävä suurta tasapohjaista lautasta muistuttava pyöreä tavallisesti metallinen vati

vastaaja /vˈastaːja/ (n)
accusata
  riita- ja hallintoasioissa kantajan oikeuteen haastama osapuoli; rikosasioissa myös syytetty

vastaan /vˈastaːn/ (adv)
contro
  takaisin, vastavuoroisesti

vastaanottaja /vˈastaːnˌotːaja/ (n)
destinatario
  se joka ottaa vastaan

vastahakoinen /vˈastahakˌoinen/ (adj)
widerspenstig
  jatkuvasti eri mieltä oleva, tottelematon tai torjuva

vastakkainen /vˈastakːˌainen/ (adj)
opposta
  jotakin vastaan suuntautuva
  kahdesta vaihtoehdosta tai ääripäästä toinen

vastakohta /vˈastakˌohta/ (n)
contrario
  johonkin nähden päinvastaista tarkoittava asia tai merkitykseltään vastakkainen sana

vastakulttuuri /vˈastakˌultːuːrɪ/ (n)
controcultura
  valtavirran kulttuurille vastakkainen liike

vastalause /vˈastalˌause/ (n)
protesta
  protesti

vastapäinen /vˈastapˌæinen/ (adj)
opposto
  vastapäätä sijaitseva

vastapäätä /vˈastapˌæːtæ/ (adv)
di fronte a
  jonkin etupuolella jonkin toisella puolella

vastasyntynyt /vˈastasˌyntynyt/ (n)
neonato
  lapsi, joka on syntynyt juuri

vastata /vˈastata/ (v)
rispondere, replicare
  antaa vastaus (kysymykseen tai kommenttiin vuoropuhelussa)
rispondere
  toimia jnk vaikutuksesta jllk tietyllä tavalla
  olla vastuussa jostakin, ottaa vastuu, kantaa vastuu, ottaa vastatakseen
corrispondere, rispondere
  olla jnk kaltainen, täyttää sama mitta

vastaus /vˈastaus/ (n)
risposta
  esitettyyn kysymykseen löydetty ratkaisu, selitys tai muu kannanotto

vastavakoilu /vˈastavakˌoilu/ (n)
controspionaggio
  toiminta vakoilua vastaan

vastavuoroisesti /vˈastavˌuoroisˌestɪ/ (adv)
reciprocamente
  vuorostaan, toisen osapuolen toimintaa mukaillen; vuorotellen, toinen toiselleen

vastenmielinen /vˈastenmˌielɪnen/ (adj)
antipatico
  ilmaisu jollekin inhottavalle, jopa oksettavalle, asialle

vastoinkäyminen /vˈastoiŋkˌæymɪnen/ (n)
avversità
  jotakin hankaloittava asia; vaikeus

vastus /vˈastus/ (n)
resistenza
  resistanssi; elektroniikassa suure, jonka yksikkö on ohmi

vastustaa /vˈastustaː/ (v)
contrapporsi
  suhtautua torjuvasti
opporre
  tehdä vastarintaa
fronteggiare
  olla kyllin vahva kestämään

vastuu /vˈastuː/ (n)
responsabilità
  se, että jonkun täytyy vastata jostakin, ottaa jonkin asian toteutumisesta syy niskoilleen

vastuullinen /vˈastuːllɪnen/ (adj)
di responsabile
  sellainen, joka ottaa vastuuta, toimii vastuullisesti

vatja /vˈatja/ (n)
voto
  kielitunnus vot, uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli, jota puhuvat vatjalaiset

vatsa /vˈatsa/ (n)
addome
  ihmisen vartalon etumus rinnan alapuolelta nivusiin, maha

vatsatanssi /vˈatsatˌanssɪ/ (n)
danza del ventre
  itämainen tanssi, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä eri kulttuurien yhteisvaikutteissa pitkän ajan kuluessa kehittynyt esittävä soolotanssityyli

vauhti /vˈauhtɪ/ (n)
andatura
  nopeus, nopea liikkuminen

vauhtiraita /vˈauhtɪrˌaita/ (n)
sgommata
  ulosteesta alushousuihin tai vessanpönttöön syntynyt raita

vauva /vˈauva/ (n)
bambino, neonato, bambina, neonata
  alle vuoden ikäinen lapsi

vedalainen /vˈedalˌainen/ (adj)
vedico
  arjalaisten Intiaan n. 1800 eaa. tuomaan vedalaiseen kulttuuriin liittyvä

vedenalainen /vˈedenalˌainen/ (adj)
sott'acqua
  sellainen, joka on veden alla, tai tapahtuu veden alla

vedenjakaja /vˈedenjˌakaja/ (n)
spartiacque
  kahden tai useamman vesistöalueen raja-alue, mistä vedet virtaavat eri suuntiin

vegaani /vˈeɡaːnɪ/ (n)
vegano
  ihminen, joka ei kuluta mitään eläinperäistä missään muodossa

vegaaninen /vˈeɡaːnɪnen/ (adj)
vegano
  veganismiin liittyvä

veganismi /vˈeɡanˌismɪ/ (n)
veganismo, vegetalianismo
  ideologia ja elämäntapa, jossa kieltäydytään pitämästä eläimiä hyödykkeinä eikä käytetä eläinperäisiä tuotteita missään muodossa

vehje /vˈehje/ (n)
aggeggio
  (arkikieltä) kapistus, usein tekninen laite, jonka oikea nimi on tuntematon

vehnä /vˈehnæ/ (n)
frumento, grano, tritico
  leipävehnä, vehnien sukuun kuuluva viljalaji (Triticum aestivum)

vehnäjauho /vˈehnæjˌauho/ (n)
farina di frumento
  vehnästä valmistettu jauho, jota käytetään paljon leivonnassa ja ruoanlaitossa

vehnäolut /vˈehnæolut/ (n)
birra di frumento
  olut, jonka valmistukseen käytetyista maltaista suuri osa on vehnää

veistos /vˈeistos/ (n)
scultura
  veistämisen lopputulos

veitsi /vˈeitsɪ/ (n)
coltello
  kattaukseen kuuluva ruoan leikkaamiseen ja levitteiden levittämiseen tarkoitettu ruokailuväline, myös keittiötyökalu

vekseli /vˈekselɪ/ (n)
cambiale
  määrämuotoinen, kaikesta aineellisesta velkaperusteesta ja vastasuorituksesta riippumaton maksusitoumus

vektori /vˈektorɪ/ (n)
vettore
  suure, jolla on tietty suuruus ja tietty suunta; vektoriavaruuden alkio

velallinen /vˈelallɪnen/ (n)
debitrice
  se, joka on lainannut jklta rahaa, se, joka on velkaa jklle

velho /vˈelho/ (n)
mago
  noita, henkilö, jonka sanotaan hallitsevan yliluonnollisia taikavoimia

veli /vˈelɪ/ (n)
fratello
  miespuolinen sisarus

velipuoli /vˈelɪpˌuolɪ/ (n)
fratellastro
  miespuolinen sukulainen, jonka kanssa jompikumpi vanhemmista (joko isä tai äiti) on yhteinen

veljenpoika /vˈeljempˌoika/ (n)
nipote
  veljen poika

veljentytär /vˈeljentytær/ (n)
nipote
  veljen tytär

veljeskunta /vˈeljeskˌunta/ (n)
fratellanza, confraternita
  miehille tarkoitettu yhteisö, jonka jäsenet ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään; esimerkiksi munkkikunta, kilta tai salaseura

veljeys /vˈeljeys/ (n)
fratellanza
  se, että on veli; veljien välinen suhde

velka /vˈelka/ (n)
debito
  velkasuhteessa velallisen velvoite, joka tarkoittaa tietyn suorituksen toimittamista velkojalle ja suorituksen täyttämättä jättämisestä aiheutuvaa oikeudellista vastuuta

velodromi /vˈelodrˌomɪ/ (n)
velodromo
  kaltevakäänteiseksi rakennettu kilpapyöräilyrata; pyöräilystadion

velvollisuus /vˈelvollɪsuːs/ (n)
obbligo
  ympäristöltä tuleva pakko jonkin tekemiseen tai tekemättä jättämiseen oikeudellisesti tai moraalisesti

vene /vˈene/ (n)
barca, battello
  vedessä kulkeva kulkuneuvo, yleensä selvästi pienempi kuin laiva

venetsia /vˈenetsˌia/ (n)
veneto
  (kielitiede) venetsian kieli, Pohjois-Italiassa puhuttava romaaninen kieli, (kielitunnus: vec)

venetsialainen /vˈenetsˌialˌainen/ (adj)
veneziano
  Venetsiasta peräisin oleva

venetsialainen /vˈenetsˌialˌainen/ (n)
veneziana, veneziano
  Venetsian asukas

venezuelalainen /vˈenetsˌuelalˌainen/ (adj)
venezuelano
  Venezuelasta peräisin oleva tai Venezuelaan liittyvä

venezuelalainen /vˈenetsˌuelalˌainen/ (n)
venezuelano
  pysyvästi Venezuelassa asuva henkilö

venezuelanaratti /vˈenetsˌuelˌanarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto guancerosse
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ventovieras /vˈentovˌieras/ (adj)
estraneo
  täysin tuntematon

venttiili /vˈentːɪːlɪ/ (n)
valvola
  nesteiden tai kaasujen virtauksen avaamista tai sulkemista ohjaava tekninen laite

venyttää /vˈenytːæː/ (v)
tendere
  tehdä jokin pidemmäksi vetämällä sen vastakkaisista päistä

venäjä /vˈenæjæ/ (n)
russo
  venäjän kieli (kielitunnus: ru), Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (adj)
russo
  Venäjältä peräisin oleva tai Venäjään liittyvä
  etnisiin venäläisiin liittyvä

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (n)
russo
  pysyvästi Venäjällä asuva henkilö

venäläinen ruletti /vˈenælˌæinen rˈuletːɪ/ (n)
roulette russa
  uhkapeli, jossa laitetaan patruuna revolverin rumpuun ja pyöräytetään sitä, jonka jälkeen piippu suunnataan omaa päätä kohti ja vedetään liipaisimesta

vepsä /vˈepsæ/ (n)
vepso
  (kielitiede) vepsän kieli (kielitunnus: vep), uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli

verbi /vˈerbɪ/ (n)
verbo
  sanaluokka, johon kuuluvat sanat merkitsevät toimintaa tai tilaa

verenpaine /vˈerempˌaine/ (n)
pressione sanguigna
  verisuonistossa esiintyvä nesteen paine

verenpainemittari /vˈerempˌainemˌitːarɪ/ (n)
sfigmomanometro
  laite, jolla mitataan verenpainetta

verenpurkauma /vˈerempˌurkauma/ (n)
ematoma
  tylpän vamman aiheuttama sisäinen verenvuoto. Vamma-alueelle syntyy verihyytymä ja ihon läpi nähdään mustelma, joka vaihtaa väriään tummanpunaisesta sinertävään ja kellertävään.

verhiö /vˈerhɪø/ (n)
calice
  kukan verholehtien kokonaisuus

verho /vˈerho/ (n)
tenda, drappeggio
  ikkunan eteen laitettava kangas, joka peittää ikkunan; ikkunaverho

verhoilu /vˈerhoilu/ (n)
tappezzeria
  verhoileminen

veri /vˈerɪ/ (n)
sangue
  nestemäinen kudos, joka kuljettaa happea ja ravinteita kehoon ja kuonaa pois kehosta

veriappelsiini /vˈerɪˌapːelsˌiːnɪ/ (n)
arancia sanguinella
  hapahko, punainen appelsiinilajike.

verihiutale /vˈerɪhˌiutale/ (n)
piastrina
  veressä esiintyviä kappaleita, jotka osallistuvat veren hyytymiseen

verijuotikas /vˈerɪjˌuotɪkas/ (n)
mignatta
  verta imevä juotikaslaji (), josta käytetään kansanomaisia nimityksiä iili, iiliäinen, iilimato

verikoe /vˈerɪkˌoe/ (n)
esame del sangue
  kemiallinen, biokemiallinen, hematologinen tai molekyylibiologinen testi, joka tehdään tutkittavan verestä ja jolla useimmiten yritetään saada tietoa veren koostumuksesta ja siten terveydestä

verikosto /vˈerɪkˌosto/ (n)
faida
  kahden suvun välistä ikuista vihaa sovittamattomaksi katsotusta asiasta; murhatuksi tuleminen vältetään väistämällä eli muuttamalla pois alueelta

verilöyly /vˈerɪlˌøyly/ (n)
carneficina, massacro, bagno di sangue
  tapahtuma, jossa surmataan joukko ihmisiä poikkeuksellisen julmasti tai raa’asti

verimakkara /vˈerɪmˌakːara/ (n)
sanguinaccio
  makkara, jonka ainesosana on käytetty verta. Kuoreen pakatussa seokseksessa on yl. runsaasti viljaa, mausteina sipulia, suolaa ja muita valmistajan valitsemia mausteita. Täyte sisältää rasvaa ja joskus myös makkararaaka-aineeksi soveltuvia lihan osia.

verinahka /vˈerɪnˌahka/ (n)
derma
  ihoon kuuluva, orvaskeden alla sijaitseva runsasverisuoninen sidekudoskerros ()

verinen /vˈerɪnen/ (adj)
sanguinoso, insanguinato
  verta sisältävä; sellainen, jossa on näkyvästi verta; veren tahrima

veriryhmä /vˈerɪrˌyhmæ/ (n)
gruppo sanguigno
  veren punasolujen ominaisuuksiin ja veriplasman vasta-aineisiin perustuva verityyppien ryhmittely

verisuoni /vˈerɪsˌuonɪ/ (n)
vaso sanguigno
  elimistön kanava, jossa veri kulkee; jakautuvat valtimoihin ja laskimoihin

veritulppa /vˈerɪtˌulpːa/ (n)
trombosi
  verisuonen tukkiva verihyytymä tai muu virtauksen este

verka /vˈerka/ (n)
baietta
  sarkaa ohkaisempi hieno vanutettu villakangas

verkko /vˈerkːo/ (n)
rete
  langasta, myös rautalangasta, tai köydestä punottu kudos
  kalastusvälineenä käytetty narusta tehty verkko, kalaverkko
  rakenne- tai organisaatiotyyppi, joka koostuu solmuista ja niiden välisistä yhteyksistä
  jonkin fyysisesti tai loogisesti verkon muodostava rakennelma, sähköverkko, tietoverkko
  verkko eli graafi koostuu pisteistä eli solmuista ja näitä mahdollisesti yhdistävistä
ragnatela, tela
  hämähäkin pyydystysvälineekseen seitistä punoma verkko, hämähäkinverkko

verkkokalvo /vˈerkːokˌalvo/ (n)
retina
  silmän valoa aistiva osa silmän takaosassa

verkkomaha /vˈerkːomˌaha/ (n)
reticolo
  yksi märehtijöiden neljästä mahasta

verkkosivusto /vˈerkːosɪvˌusto/ (n)
sito web
  Internetissä saatavilla oleva yksittäinen kokonaisuus, joka identifioidaan uniikilla URL:lla; verkkosivujen joukko

vermutti /vˈermutːɪ/ (n)
vermut
  yrteillä maustettu väkevä viini

vero /vˈero/ (n)
imposta, tassa
  valtion, kunnan tai muun sellaisen yhteisön, jolla on lain suoma oikeus kantaa veroja, perimä osuus tuloista tai omaisuudesta; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulo

veroparatiisi /vˈeropˌaratˌiːsɪ/ (n)
paradiso fiscale
  itsehallinnollinen alue, jossa on matala tai olematon veroaste; tällaisella hallintoalueella tietyt verot ovat matalia tai niitä ei ole lainkaan; tällaisia alueita yritykset ja varakkaat yksityishenkilöt pyrkivät hyödyntämään heihin kohdistuvan verorasituksen alentamiseksi

verrannollinen /vˈerrannˌollɪnen/ (adj)
proporzionale
  sellainen, että suureen suhde toiseen suureeseen pysyy vakiona eri arvoilla

verrata /vˈerrata/ (v)
confrontare
  etsiä useasta asiasta niiden välisiä eroavaisuuksia ja yhtäläisyyksiä

verstas /vˈerstas/ (n)
autofficìna
  metallin tai puun työstöön tarkoitettu tila

vertailu /vˈertailu/ (n)
comparazione
  toimenpide kahden tai useamman asian vertaamiseksi toisiinsa

vertaisarviointi /vˈertaisˌarvɪˌointɪ/ (n)
revisione paritaria
  tieteellisen julkaisemisen tapa, jossa julkaisuun lähetetyt artikkelit arvioi sekä julkaisun toimitus että sen valitsemat ulkopuoliset asiantuntijat

vertaus /vˈertaus/ (n)
similitudine
  rinnastamalla tiettyä käsitettä merkitykseltään samantapaiseen ilmaisuun tätä käsitettä havainnollistava kielellinen ilmaus

verteksi /vˈerteksɪ/ (n)
vertice
  päälaki

vesakko /vˈesakːo/ (n)
sottobosco, ceduo
  vesojen muodostama kasvusto

vesi /vˈesɪ/ (n)
acqua
  kahdesta vety- ja yhdestä happiatomista muodostuva yhdiste (H₂O), vedyn palamistulos, huoneenlämmössä kirkas, hajuton ja mauton neste

vesieläin /vˈesielæin/ (n)
animale acquatico
  vedessä elävä eläin

vesihana /vˈesɪhˌana/ (n)
rubinetto
  yleensä vesijohtoon liitetty hana, veden virtausta säätelevä venttiili

vesihiihto /vˈesɪhˌiːhto/ (n)
sci nautico
  urheilumuoto, jossa hiihtäjät liikkuvat pitkin vedenpintaa erikoisvalmisteisilla vesisuksilla yleensä moottoriveneen vetämänä

vesihöyry /vˈesɪhˌøyry/ (n)
vapore
  kaasuksi höyrystynyt vesi

vesijohtovesi /vˈesɪjˌohtovˌesɪ/ (n)
acqua del rubinetto
  talousvesi, joka johdetaan rakennukseen vesijohtoverkoston kautta; kraanavesi, hanavesi

vesikalvo /vˈesɪkˌalvo/ (n)
amnio
  sisin sikiökalvo

vesikello /vˈesɪkˌello/ (n)
clessidra
  kello, jossa tippuva vesi mittaa aikaa; kello, jonka koneisto toimii veden tippumisen voimalla

vesileima /vˈesɪlˌeima/ (n)
filigrana
  paperiin valmistusvaiheessa painettu valoa vasten näkyvä kuvio

vesilisko /vˈesɪlˌisko/ (n)
tritone
  yleinen Salamandridae-heimon pyrstösammakkolaji ()

vesimeloni /vˈesɪmˌelonɪ/ (n)
cocomero, anguria
  arbuusi, mehevähedelmäinen viljelyskasvi (Citrullus lanatus), vihanneshedelmä ja sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja. Vesimelonin siemenet ovat jakautuneet tasaisesti koko hedelmälihaan toisin kuin melonilla

vesimuodostuma /vˈesɪmˌuodostˌuma/ (n)
corpo d'acqua
  maanpinnan painanteeseen kerääntyneen veden muodostama, selvästi erottuva kokonaisuus, kuten meri, laguuni, järvi, lampi, joki, puro, pohjavesimuodostuma tms.

vesinokkaeläin /vˈesɪnˌokːaelæin/ (n)
ornitorinco
  Australian mantereella ja Tasmaniassa esiintyvä räpyläjalkainen, ankannokkainen muniva nisäkäs (Ornithorhynchus anatinus)

vesiputous /vˈesɪputous/ (n)
cascata
  kohta jossa joen vesi putoaa vapaasti alaspäin jyrkänteeltä tai syöksyy uomaansa pitkin alas jyrkässä kulmassa

vesirakkula /vˈesɪrˌakːula/ (n)
vescicola
  ihossa orvaskeden alainen tai sen sisällä oleva nestekertymä, jonka läpimitta on yleensä alle puoli senttiä, vesicula, rakkula, vesikula, vesikkeli

vesisänky /vˈesɪsˌæŋky/ (n)
materasso ad acqua
  vuode jossa patja on täytetty vedellä

vesisärötys /vˈesɪsˌærøtys/ (n)
fratturazione idraulica
  hydraulinen murtaminen: menetelmä, jolla irrotetaan fossiilisia energiavaroja pumppaamalla 1-2 kilometriä syvän reiän läpi suurella paineella vettä, hiekkaa ja kemikaaleja

vesitorni /vˈesɪtˌornɪ/ (n)
serbatoio, serbatoio idrico a torre
  torni ja siihen sijoitettu ylävesisäiliö, josta saadaan painovoiman avulla paineistettua vettä vesijohtoverkkoon

vesiviljely /vˈesɪvˌiljely/ (n)
idroponica
  (puutarha) hydroponiikka, kasvien viljeleminen ravinneliuoksessa maan sijasta

vesivärimaalaus /vˈesɪvˌærɪmˌaːlaus/ (n)
acquerello
  vesiliukoisia värejä käyttäen tehty maalaus

vessa /vˈessa/ (n)
gabinetto
  ulostamista ja virtsaamista ja tavallisesti samalla henkilökohtaista siistiytymistä varten tehty tila

veto /vˈeto/ (n)
aspiratore
  häiritsevä sisäilman virtaus
scommessa
  sopimus siitä, että kahdesta ihmisestä tai useammasta yksi maksaa muille, jos arvaa jonkin lopputuloksen väärin

vetoauto /vˈetoˌauto/ (n)
motrice
  perävaunun vetämiseen käytettävä auto

vetokaappi /vˈetokˌaːpːɪ/ (n)
cappa
  laboratorioissa käytettävä ilmastoitu kaappi

vetolaatikko /vˈetolˌaːtɪkːo/ (n)
cassetto
  huonekaluun, kalusteeseen tai muuhun rakenteeseen sijoitettu yleensä etupaneelissa näkyvästä kädensijasta tai vetimestä vetämällä osittain tai kokonaan esiin tuleva tavallisesti yläpuolelta avoin säilytyslaatikko

vetovoima /vˈetovˌoima/ (n)
attrazione
  magnetismin aiheuttama voima; magneetin taipumus vetää ferriittisiä kappaleita puoleensa

veturi /vˈeturɪ/ (n)
locomotiva, locomotore
  rautateillä junaa vetävä moottoroitu laite

veturinkuljettaja /vˈeturˌiŋkuljˌetːaja/ (n)
macchinista
  työkseen veturia ajavan henkilön ammattinimike; veturimies

vety /vˈety/ (n)
idrogeno
  kevyin epämetallinen alkuaine, kemiallinen merkki H

vetyperoksidi /vˈetyperˌoksɪdɪ/ (n)
acqua ossigenata
  nestemäinen, valkaisuun ja desinfioimiseen käytettävä vedyn ja hapen yhdiste, H₂O₂

vetypommi /vˈetypˌommɪ/ (n)
bomba H, bomba all'idrogeno
  fuusioreaktioon perustuva pommi, missä käytetään räjähdysvoimana keveiden atomiytimien yhtyessä korkeassa lämpötilassa vapautuvaa energiaa

vetysulfaatti /vˈetysˌulfaːtːɪ/ (n)
bisolfato
  vetysulfaatti-ioni, HSO₄_

vetysulfiitti /vˈetysˌulfɪːtːɪ/ (n)
bisolfito
  vetysulfiitti-ioni, HSO₃−

vetää /vˈetæː/ (v)
tirare
  liikuttaa itseään kohti tai mukanaan, kuljettaa perässään; repiä päistä pidemmäksi tai auki

viallinen /vˈiallɪnen/ (adj)
difettoso
  esine tai asia, jossa on jokin vika

vibraattori /vˈibraːtːˌorɪ/ (n)
vibratore
  värinällä varustettu hieromasauva

vibrafoni /vˈibrafˌonɪ/ (n)
vibrafono
  ksylofonia muistuttava lyömäsoitin, jossa on metalliset kielet ja tyypillisen huojuvan äänen aiheuttava moottori

video /vˈideo/ (n)
video
  teknologia, jossa sähköisiä signaaleja käsitellään niin, että niistä saadaan liikkuvia kuvia

videokamera /vˈideˌokamˌera/ (n)
videocamera
  kamera, joka tallentaa liikkuvaa kuvaa ja ääntä elektronisesti

videokasetti /vˈideˌokasˌetːɪ/ (n)
videocassetta
  kasetti, jonka sisällä on magneettinen videonauha, jolta voidaan toistaa videokuvaa ja ääntä

videonauhuri /vˈideonˌauhurɪ/ (n)
videoregistratore
  laite, jolla tallennetaan elektronista liikkuvaa kuvaa (videota) ja ääntä magneettiselle videonauhalle

videoneuvottelu /vˈideonˌeuvotːˌelu/ (n)
videoconferenza
  videokuvaa välittävää yhteyttä käyttävä neuvottelu, videopuheluna toteutettu neuvottelu

videopeli /vˈideˌopelɪ/ (n)
videogioco
  pelikonsolilla pelattava elektroninen peli

viedä /vˈiedæ/ (v)
esportare
  riistää

viemäri /vˈiemærɪ/ (n)
chiavica
  putki tai muu reitti jäteveden pois johtamista vasten

vieraanvarainen /vˈieraːnvarˌainen/ (adj)
ospitale
  joka ottaa mielellään vieraita vastaan ja/tai suhtautuu heihin ystävällisesti ja huomaavaisen anteliaasti

vieraanvaraisuus /vˈieraːnvarˌaisuːs/ (n)
ospitalità
  se, että on vieraanvarainen

vierailla /vˈierailla/ (v)
visitare
  käydä jossakin

vierailu /vˈierailu/ (n)
visita
  jonkun käynti jossakin kutsuttuna tai muusta aloitteesta vierailijana

vieras /vˈieras/ (adj)
estraneo
  (kielestä) joka ei ole äidinkieli

vieras /vˈieras/ (n)
ospite, invitato
  henkilö, joka kyläilee tai vierailee jossakin, vierailija

vierashuone /vˈierashˌuone/ (n)
camera degli ospiti
  kodin huone, jossa vieraat voivat yöpyä

viereinen /vˈiereinen/ (adj)
adiacente
  vieressä oleva, naapuri-

viesti /vˈiestɪ/ (n)
messaggio
  sanoma, kirjallinen tai suullinen asian tiedottaminen toiselle

viestintä /vˈiestɪntæ/ (n)
comunicazione
  sanomien välittäminen, merkitysten tuottaminen ja yhteisen ymmärryksen rakentaminen

vietellä /vˈietellæ/ (v)
sedurre
  saada joku tekemään jotakin seksuaalista kanssaan

vietnam /vˈietnam/ (n)
vietnamita
  pääasiassa Vietnamissa puhuttava kieli (kielilyhenne: vi)

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (adj)
vietnamita
  Vietnamista peräisin oleva tai Vietnamiin liittyvä

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (n)
vietnamita
  pysyvästi Vietnamissa asuva henkilö

viettely /vˈietːely/ (n)
seduzione
  houkuttelemista seksuaaliseen toimintaan

viettää /vˈietːæː/ (v)
digradare
  olla kalteva

viha /vˈiha/ (n)
odio
  jkt tai jtak kohtaan tunnettu voimakas vastenmielisyyden tunne tai suuttumus

vihainen /vˈihainen/ (adj)
arrabbiato
  vihaa tunteva, kiukkuinen

vihaisesti /vˈihaisˌestɪ/ (adv)
con rabbia
  vihaisella tavalla

vihamielinen /vˈihamˌielɪnen/ (adj)
ostile
  vastustava, syrjivä asenne jotakuta kohtaan

vihamielisyys /vˈihamˌielɪsyːs/ (n)
ostilità
  se, että on vihamielinen; vihamielinen suhtautuminen

vihannes /vˈihannes/ (n)
verdura, legume
  mehevä kasvi, jonka lehtiä, juuria, vartta tai kukkia käytetään ravinnoksi tuoreena tai kypsennettynä

vihata /vˈihata/ (v)
odiare, aborrire
  tuntea vihaa jkta kohtaan

viheltäjähiirihaukka /vˈiheltˌæjæhˌiːrɪhˌaukːa/ (n)
poiana alilarghe
  lähinnä Pohjois-Amerikassa tavattava päiväaktiivinen hiirihaukkalaji ()

viheltää /vˈiheltæː/ (v)
fischiare
  päästää korkea ääni, esimerkiksi pilliin puhaltamalla
  tuottaa huulilla korkeaa ääntä

viheraranen /vˈiherˌaranen/ (n)
pappagallino aliblu
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viheraratti /vˈiherarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto verde
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherkaijanen /vˈiherkˌaijanen/ (n)
pappagallo pigmeo di Finsch
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherluri /vˈiherlˌurɪ/ (n)
lorichetto di Flores
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherlurikki /vˈiherlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto di Meek
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihernokkakaija /vˈihernˌokːakˌaija/ (n)
pappagallo groppazzurra
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherraitakaija /vˈiherrˌaitakˌaija/ (n)
pappagallo tigrato di Madarasz
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherriippukaija /vˈiherrˌiːpːukˌaija/ (n)
loricolo nano di Sulawesi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihersiipiara /vˈihersˌiːpɪˌara/ (n)
ara aliverdi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihertävä /vˈihertˌævæ/ (adj)
verdastro
  sellainen, jossa on vihreää

vihervahanokka /vˈihervˌahanˌokːa/ (n)
astrilde di Dufresne
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihervarpunen /vˈihervˌarpunen/ (n)
lucarino
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viherviirikaija /vˈihervˌiːrɪkˌaija/ (n)
codaracchetta verde
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihje /vˈihje/ (n)
accenno
  neuvo, jonka on tarkoitus edistää esimerkiksi tehtävän suorittamista tai auttaa vedonlyönnissä

vihkiminen /vˈihkɪmɪnen/ (n)
inaugurazione
  seremoniallinen käyttöönotto

vihkisormus /vˈihkɪsˌormus/ (n)
vera
  avioliiton symbolina käytettävä sormus, jota miehet ja naiset kantavat vasemman käden nimettömässä; Suomessa on tapana, että naiset asettavat vihkisormuksen kihlasormuksen rinnalle

vihko /vˈihko/ (n)
quaderno
  paperiarkeista tehty pehmeäkantinen nidos

vihne /vˈihne/ (n)
arista
  heinäkasvien siemenessä oleva okanen

vihollinen /vˈihollɪnen/ (n)
avversario, nemico
  osapuoli, joka pyrkii tuhoamaan toisen

vihreä /vˈihreæ/ (adj)
verde
  väriltään vihreä
  luonnon arvoja ja ympäristöä varjeleva

vihreä /vˈihreæ/ (n)
verde
  vihreä väri

vihreä tee /vˈihreæ tˈeː/ (n)
tè verde
  teepensaan lehtiä, jotka ovat hapettuneet vain vähäisesti

vihurirokko /vˈihurɪrˌokːo/ (n)
rosolia
  viruksen aiheuttama kuumetauti, joka on herkästi tarttuva ja aiheuttaa punaläiskäistä ihottumaa

vihvilä /vˈihvɪlæ/ (n)
giunco
  jokin vihviläkasvien heimoon kuuluvan suvun () yleensä monivuotisista kasveista

viidakko /vˈiːdakːo/ (n)
giungla
  trooppinen sademetsä

viidakkolintuhaukka /vˈiːdakːolˌintuhˌaukːa/ (n)
sparviere fianchicastani
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viidakkoveitsi /vˈiːdakːovˌeitsɪ/ (n)
machete
  vesuria muistuttava työkalu jota käytetään sokeriruo'on katkomiseen ja kasvillisuuden leikkaamiseen

viihde /vˈiːhde/ (n)
divertimento
  yleisnimi kevyelle ajanvietteelle, tapahtumille, esityksille tai toiminnoille, joiden tarkoitus on tuottaa huvia tai mielihyvää yksittäiselle ihmiselle tai suuremmalle yleisölle

viihdyttää /vˈiːhdytːæː/ (v)
divertire
  saada viihtymään

viikate /vˈiːkate/ (n)
falce
  maataloustyökalu, jolla niitetään esimerkiksi heinää ja viljaa

viikatemies /vˈiːkatemies/ (n)
Cupo Mietitore
  kuoleman eräs henkilöitymä

viikinki /vˈiːkɪŋkɪ/ (n)
vichingo
  noin 800–1000-luvuilla viikinkeihin kuulunut henkilö

viikko /vˈiːkːo/ (n)
settimana
  seitsemän päivän jakso

viikoittain /vˈiːkoitːain/ (adv)
settimanalmente
  joka viikko

viikoittainen /vˈiːkoitːˌainen/ (adj)
settimanale
  joka viikko tapahtuva

viikonloppu /vˈiːkonlˌopːu/ (n)
fine settimana, weekend
  viikonvaihde, viikon viimeiset päivät eli lauantai ja sunnuntai, joskus myös perjantai (lyh. vkl)

viikonpäivä /vˈiːkompˌæivæ/ (n)
giorno della settimana
  nimetty päivä viikosta, joita on seitsemän kappaletta

viiksekäs /vˈiːksekæs/ (adj)
baffuto
  sellainen, jolla on viikset

viikset /vˈiːkset/ (n)
baffi
  ylähuulessa nenän ja suun välissä sijaitseva karvoitus, huuliparta

viiksilaulumesikko /vˈiːksɪlˌaulumesˌikːo/ (n)
succiamiele facciagialla
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiksilurikki /vˈiːksɪlurˌikːɪ/ (n)
lorichetto facciaprugna
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viikuna /vˈiːkuna/ (n)
fico
  sen hedelmä, jota syödään varsinkin kuivattuna

viikunakaija /vˈiːkunakˌaija/ (n)
pappagallo dei fichi quattrocchi
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viila /vˈiːla/ (n)
lima
  erilaisten materiaalien työstöön käytettävä tiheäänhammastettu, tankomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

viilata /vˈiːlata/ (v)
limare
  tasoittaa pintaa viilaa apuna käyttäen

viileä /vˈiːleæ/ (adj)
distaccato
  lämpötilaltaan verrattain alhainen
  kylmähermoinen, rauhallinen

viimeinen /vˈiːmeinen/ (adj)
ultimo
  sellainen, jonka jälkeen ei tule enää yhtään

viimeinen /vˈiːmeinen/ (n)
ultimo
  se tai hän, joka tulee viimeisenä tai jää viimeiseksi

viimeksi /vˈiːmeksɪ/ (adv)
per ultimo
  edellisen kerran, toistaiseksi viimeiseksi tapahtuneella kerralla

viina /vˈiːna/ (n)
acquavite
  tislaamalla valmistettu, juotavaksi laimennettu vahva alkoholijuoma
alcolici
  mikä tahansa alkoholijuoma

viini /vˈiːnɪ/ (n)
vino
  viinirypäleistä tai toisinaan marjoista tai hedelmistä käyttämällä valmistettava alkoholijuoma
faretra
  nuolikotelo

viiniamatsoni /vˈiːnɪamˌatsonɪ/ (n)
amazzone vinata
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viinietikka /vˈiːnietˌikːa/ (n)
aceto di vino
  viinistä valmistettu mieto etikka ruoan maustamiseen

viiniköynnös /vˈiːnɪkˌøynnøs/ (n)
vite
  mikä tahansa viiniköynnöksien sukuun () kuuluva viiniköynnöskasvien heimon () laji tai sellaisen yksilö

viinilista /vˈiːnɪlˌista/ (n)
lista dei vini
  lista ravintolassa tarjolla olevista viineistä

viininpunainen /vˈiːnɪmpunˌainen/ (adj)
rosso vino
  väriltään viininpunainen

viinipullo /vˈiːnɪpˌullo/ (n)
bottiglia da vino
  pullollinen viiniä; pullo, jossa on ollut viiniä tai joka on tarkoittu viinin säilytykseen

viinirypäle /vˈiːnɪrˌypæle/ (n)
uva, acino
  rypäleittäin kasvava viiniköynnöksen marjamainen hedelmä, josta valmistetaan mm. viiniä, rusinoita ja rypälemehua

viinitynnyri /vˈiːnɪtˌynnyrɪ/ (n)
botte da vino
  tynnyri, jota käytetään viinin kuljettamiseen ja varastoimiseen

viipale /vˈiːpale/ (n)
fetta
  ohut tai hieman paksumpi ruoka-aineesta tai muusta aineellisesta leikattu pala

viiriäinen /vˈiːrɪˌæinen/ (n)
quaglia
  fasaanin sukuinen kanalintu, jota tarhataan munien takia ja metsästetään lihaksi

viirulurikki /vˈiːrulurˌikːɪ/ (n)
lorichetto striato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viiruniskamesikko /vˈiːrunˌiskamesˌikːo/ (n)
succiamiele striato
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viirupöllö /vˈiːrupˌøllø/ (n)
allocco
  suurikokoinen varsinaisiin pöllöihin ja -sukuun kuuluva petolintu ()

viisaasti /vˈiːsaːstɪ/ (adv)
coscienziosamente
  viisaalla tavalla, järkevästi, ymmärrystä käyttäen

viisas /vˈiːsas/ (adj)
saggio
  joka tietää, osaa tai ymmärtää paljon asioita

viisaudenhammas /vˈiːsaudˌenhammas/ (n)
dente del giudizio
  takimmainen molaari ylä- tai alaleuassa; niitä on yhteensä neljä kappaletta ja ne puhkeavat noin 20 ikävuoden tienoilla

viisaus /vˈiːsaus/ (n)
saggezza
  syvällinen tieto ja ymmärrys
  viisas ajatus tai neuvo; aforismi

viisikko /vˈiːsɪkːo/ (n)
quintetto
  viiden ryhmä

viisikulmio /vˈiːsɪkˌulmɪo/ (n)
pentagono
  monikulmio, jossa on viisi kulmaa ja sivua

viisumi /vˈiːsumɪ/ (n)
visto
  kohdemaan viranomaisen myöntämä maahantulo- ja oleskelulupa, joka usein kiinnitetään passin sivulle

viite /vˈiːte/ (n)
referenza
  kirjeen tai asiakirjan alussa oleva lyhyt maininta asian edellisestä käsittelystä

viitekehys /vˈiːtekehys/ (n)
quadro di riferimento
  jnk asian tarkastelussa käytettävät lähtökohdat, oletukset yms.

viitta /vˈiːtːa/ (n)
cappa, mantello
  harteilla pidettävä hihaton vaatekappale

viittaus /vˈiːtːaus/ (n)
riferimento
  tekstiin merkitty asiatiedon lähde

viittoma /vˈiːtːoma/ (n)
gesto
  viittomakielen ele, sanaa vastaava yksikkö

viittomakieli /vˈiːtːomakˌielɪ/ (n)
lingua dei segni
  Useimmiten kuuroille suunnattu kieli, jossa kielellinen viesti ilmaistaan viittomalla käyttäen käsite-, sana- tai merkkiviittomia. Viestiä elävöitetään ja sävytetään eleiden ja ilmeiden avulla. Viittomakieli on itsenäinen kieli, eikä vain tapa välittää puhutun kielen viestejä.

viiva /vˈiːva/ (n)
linea
  muodoltaan ja ulkoasultaan usein vaihteleva, tavallisesti ympäristöstä väriltään tai sävyltään erottuva juova, piirto, raita, rantu, viiru tms.

viivakoodi /vˈiːvakˌoːdɪ/ (n)
codice a barre
  informaation esitysmuoto, jossa tietoalkiot koodataan visuaaliseen, koneellisesti luettavaan muotoon; käytetään muun muassa tuotepakkauksissa tuotteiden tunnistamiseen

viktoriankaijanen /vˈiktorɪˌaŋkaijanen/ (n)
inseparabile di Fischer
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vikunja /vˈikunja/ (n)
vigogna
  eräs luonnonvaraisena elävä laamaeläin ()

vilja /vˈilja/ (n)
cereale
  ryhmä siemenkasveihin kuuluvia heinäkasveja, joiden siemeniä eli jyviä käytetään ravinnoksi

viljellä /vˈiljellæ/ (v)
coltivare
  harjoittaa maanviljelyä, myös kasvattaa kasveja kasvihuoneessa tai puutarhassa

vilkas /vˈilkas/ (adj)
indaffarato
  runsaasti liikennettä, ihmisiä, liikettä sisältävä; kiireinen

villa /vˈilla/ (n)
lana
  pitkäkarvaisista eläimistä saatava kuitu, jota käytetään tekstiilien raaka-aineena

villapaita /vˈillapˌaita/ (n)
golf
  villalangasta valmistettu paita

villi /vˈillɪ/ (adj)
selvatico
  sellainen, joka elää luonnonvaraisena; kesytön, villiintynyt

villisika /vˈillɪsˌika/ (n)
cinghiale
  metsäkarju, kesyn sian villinä elävä kantamuoto

vilpillinen /vˈilpɪllɪnen/ (adj)
bugiardo
  petollinen, valheellinen

vilpitön /vˈilpɪtøn/ (adj)
sincero
  aito, rehellinen, jolla ei ole taka-ajatuksia

vilppi /vˈilpːɪ/ (n)
frode, inganno, imbroglio
  epärehellinen teko (muiden harhauttamiseksi), harhautus, lievä petos

vilustua /vˈilustˌua/ (v)
raffreddarsi
  kylmettymisen vuoksi tulla viluiseksi ja altistua flunssalle

vimpa /vˈimpa/ (n)
abramide russo
  särkikaloihin kuuluva vaelluskala (Vimba vimba)

vino /vˈino/ (adj)
inclinato, storto
  sellainen, joka ei ole pystysuora, eikä vaakasuora; kalteva, vinossa oleva, kallellaan oleva

vintilä /vˈintɪlæ/ (n)
girabacchino
  käsillä veivattava pora

vinttikoira /vˈintːɪkˌoira/ (n)
levriero
  eräs koirarotu

viola da gamba /vˈiola dˈa ɡˈamba/ (n)
viola da gamba
  viulun sukuinen jousisoitin, jota pidetään jalkojen välissä. Käytettiin erityisesti renessanssi- ja barokkimusiikissa

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (n)
viola
  violetti väri:

vipu /vˈipu/ (n)
leva
  yksinkertainen mekaaninen kone, missä matka muutetaan voimaksi

virallinen /vˈirallɪnen/ (adj)
ufficiale
  jonkin tunnustetun tai julkisen tahon vahvistama

viranomainen /vˈiranomˌainen/ (n)
autorità
  valtiota tai kuntaa edustava ja valtion määräyksiä noudattava instituutio

virhe /vˈirhe/ (n)
errore
  vahingossa väärin mennyt tai tehty asia, erehdys

virheellinen /vˈirheːllɪnen/ (adj)
errato
  sellainen, joka on väärä (vastaus tms.)

virittää /vˈirɪtːæː/ (v)
accordare
  säätää soitin oikeaan vireeseen, säätää soittimen kielet soimaan halutulla äänenkorkeudella

virka /vˈirka/ (n)
funzione
  yksittäinen, pysyväksi tarkoitettu tehtävä ja erillisellä päätöksellä ko. tehtävän hoitamiseksi julkisoikeudelliseen yhteisöön perustettu palvelussuhde

virkamies /vˈirkamies/ (n)
funzionario
  valtion, kunnan tai kirkon palveluksessa oleva viranhaltija, mies tai nainen

virke /vˈirke/ (n)
periodo
  yhden tai useamman yhteenkuuluvan lauseen muodostama kielellisen ilmaisun kokonaisuus

virkistys /vˈirkɪstys/ (n)
ricreazione
  virkistäminen

virna /vˈirna/ (n)
veccia
  jokin virnojen () sukuun kuuluva hernekasvi(laji)

viro /vˈiro/ (n)
estone
  Virossa puhuttava itämerensuomalaisiin kieliin kuuluva suomalais-ugrilainen kieli, eesti; kielitunnus: et

virolainen /vˈirolˌainen/ (adj)
estone
  Virosta peräisin oleva tai Viroon liittyvä

virolainen /vˈirolˌainen/ (n)
estone
  pysyvästi Virossa asuva henkilö

virsi /vˈirsɪ/ (n)
salmo
  runomittainen hengellinen laulu

virsikirja /vˈirsɪkˌirja/ (n)
innario
  vahvistettu kokoelma virsiä

virta /vˈirta/ (n)
fiume, rivo
  iso(hko) joki

virtahepo /vˈirtahˌepo/ (n)
ippopotamo
  suurikokoinen laumoissa elävä afrikkalainen nisäkäs (Hippopotamus amphibius), kasvinsyöjä, joka viettää suurimman osan päivästä vedessä

virtapiiri /vˈirtapˌiːrɪ/ (n)
circuito elettrico
  sähköenergian siirtymisen mahdollistava sähköä tuottavien, johtavien ja kuluttavien komponenttien muodostama kokonaisuus tai tällaisen osa

virtsa /vˈirtsa/ (n)
urina, orina
  elimistön kuona-aine, joka muodostuu munuaisissa ja kulkeutuu sieltä virtsajohdinta pitkin virtsarakkoon, josta se poistuu virtsaputkia pitkin virtsattaessa

virtsamyrkytys /vˈirtsamˌyrkytys/ (n)
uremia
  yleensä munuaissairauden seurauksena muodostuva aineenvaihdunnallinen myrkytystila

virtsaputki /vˈirtsapˌutkɪ/ (n)
uretra
  putkimainen elin, jota myöten virtsa poistuu elimistöstä; miehillä huomattavasti pidempi kuin naisilla

virtsarakko /vˈirtsarˌakːo/ (n)
vescica
  häpyluun takana sijaitseva sidekudoksen, limakalvon ja sileän lihaksen muodostama, virtsaamisten väliaikoina virtsaa säilyttävä pussimainen elin

virtsata /vˈirtsata/ (v)
urinare
  tyhjentää virtsarakkonsa

virtuaalinen /vˈirtuˌaːlɪnen/ (adj)
virtuale
  tietokoneella luotuun todentuntuiseen simulaatioon kuuluva

virtuaalitodellisuus /vˈirtuˌaːlɪtodˌellɪsuːs/ (n)
realità virtuale
  tietokonesimulaation tuottamien aistimusten avulla luotu keinotekoinen ympäristö

virtuoosi /vˈirtuˌoːsɪ/ (n)
virtuoso
  taituri

virus /vˈirus/ (n)
virus
  proteiinikuoren ympäröimä RNA:n tai DNA:n pätkä, joka kykenee lisääntymään elävän solun sisällä käyttämällä hyväkseen sen tuotantojärjestelmiä

virvoitusjuoma /vˈirvoitˌusjuoma/ (n)
bibita
  virvokkeena nautittava alkoholiton, yleensä tehdasvalmisteinen hiilihapollinen tai hiilihapoton juoma

visentti /vˈisentːɪ/ (n)
bisonte europeo
  eurooppalainen biisoni,

visiiri /vˈisɪːrɪ/ (n)
visir
  virkamies osmaniajan Turkissa

visionääri /vˈisɪonˌæːrɪ/ (n)
visionario
  visioiva ihminen, näkijä, tulevaisuuden hahmottaja

viski /vˈiskɪ/ (n)
whisky
  Britteinsaarilta peräisin oleva viljasta tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

viskoosi /vˈiskoːsɪ/ (n)
viscosa
  natriumselluloosaksantogenaatti, muuntokuitu, joka on prosessoitu silkkiselluloosasta tai puuvillakuidusta

viskositeetti /vˈiskosɪtˌeːtːɪ/ (n)
viscosità
  sisäinen kitka, fluidien kyky vastustaa vierekkäisten kerrosten välisiä siirtymiä

vismutti /vˈismutːɪ/ (n)
bismuto
  metallinen alkuaine, tunnus Bi

vispilä /vˈispɪlæ/ (n)
frusta
  ruoanvalmistuksessa käytettävä väline, jolla vatkataan ainekset kuohkeaksi seokseksi

visuaalinen /vˈisuˌaːlɪnen/ (adj)
visuale
  näkyvä, nähtävä, näköaistiin liittyvä

vitamiini /vˈitamˌiːnɪ/ (n)
vitamina
  kasveille, eläimille ja ihmiselle välttämättömiä orgaanisia yhdisteitä, joita ne tarvitsevat solujen aineenvaihduntaan joko valmiina yhdisteinä tai esiasteina; kasvit syntetisoivat tarvitsemansa vitamiinit itse, eläimet ja ihminen saavat niitä kasveja syömällä tai muita eläimiä ravintona käyttäessään

vitsi /vˈitsɪ/ (n)
barzelletta
  kirjallinen tai suullinen lyhyt humoristinen kertomus

vittu /vˈitːu/ (n)
fica, figa, fregna
  naisen ulkosynnyttimet

viuhka /vˈiuhka/ (n)
ventaglio
  säleistä ja paperista tai kankaasta tehty, suppuun painuva esine, jolla leyhytellään ilmavirralla kasvoja

viuhkahaukka /vˈiuhkahˌaukːa/ (n)
astore codalunga
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

viulisti /vˈiulɪstɪ/ (n)
violinista
  viulun soittaja

viulu /vˈiulu/ (n)
violino
  4-kielinen, korkeaäänisin jousisoitin, jolla on keskeinen asema kamari- ja klassisessa orkesterimusiikissa

viulukonsertto /vˈiulukˌonsertːo/ (n)
concerto violino
  konsertto viululle ja orkesterille

vivipaarinen /vˈivɪpˌaːrɪnen/ (adj)
viviparo
  eläviä poikasia synnyttävä

voi /vˈoi/ (n)
burro
  kermasta kirnuttu kiinteä ravintorasva

voida /vˈoida/ (v)
potere
  kyetä, pystyä tai saattaa tehdä jotakin

voide /vˈoide/ (n)
crema
  ulkoisesti käytettävä lääke- t. kosmeettinen valmiste

voikukka /vˈoikukːa/ (n)
dente di leone, soffione
  (erityisesti) eräs voikukkien sukuun kuuluva mykerökukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

voileipä /vˈoileipæ/ (n)
pane imburrato
  leipäviipale, jonka pinnalle on sivelty voita tai korvaavaa levitettä ja sillä voi olla päällysteenä leikkeleitä tms.

voima /vˈoima/ (n)
forza
  vuorovaikutus, joka aiheuttaa kiihtyvyyden tai paikallaan pysymisen

voimakas /vˈoimakas/ (adj)
forte, potente
  henkilö, eläin, moottori tms. jolla on paljon fyysistä voimaa
forte
  intensiivinen, vaikuttava, vahva aromiltaan

voimakkuus /vˈoimakːuːs/ (n)
forza, potenza
  se, että on voimakas
  mitattava, luonnontieteellinen voima, teho, intensiteetti

voimalaitos /vˈoimalˌaitos/ (n)
centrale
  sähkön ja/tai lämmön tuotantolaitos, yleisimmin sähkövoimalaitos

voimasana /vˈoimasˌana/ (n)
bestemmia, imprecazione, parolaccia
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, karkea ja yleensä sopimattomana pidettävä sana; kirosana

voimavara /vˈoimavˌara/ (n)
risorsa
  jokin abstrakti asia, jota voidaan käyttää hyödylliseen tarkoitukseen

voimistelija /vˈoimɪstˌelɪja/ (n)
ginnasta
  voimistelun harrastaja

voimistelu /vˈoimɪstˌelu/ (n)
ginnastica
  lihaskuntoa ja notkeutta kehittävä harjoittelu, jumppa

voinappi /vˈoinapːɪ/ (n)
pezzo di burro
  pieni, nappimainen voiannos

voitettu /vˈoitetːu/ (adj)
sconfitto
  sellainen, joka on kukistettu tai lyöty kamppailussa, hävinneeksi tuomittu, löyty

voitonpäivä /vˈoitompˌæivæ/ (n)
Giornata della Vittoria
  toisen maailmansodan Euroopan taisteluiden päättymisen (1945) vuosipäivä. Eri maissa 8. tai 9. toukokuuta.

voittaa /vˈoitːaː/ (v)
vincere
  olla jkta parempi jssk kilpailussa
  olla jssk paras

voittaja /vˈoitːaja/ (n)
vincitore
  joka on voittanut jotain

voitto /vˈoitːo/ (n)
vittoria
  taistelussa tai sodassa saavutettava vihollisen lyöminen

vokaali /vˈokaːlɪ/ (n)
vocale
  (yleensä) soinnillinen äänne, jota äännettäessä ilmavirta pääsee etenemään esteettä suun keskilinjalla ja joka voi toimia tavun ytimenä

vokaalisointu /vˈokaːlɪsˌointu/ (n)
armonia vocalica
  Vokaalisointu on kielellinen piirre, joka rajoittaa sanaan sisältyvien vokaalien laatua. Suomessa sanat ovat takavokaalisia tai etuvokaalisia. Vokaalisoinnun vallitessa samassa sanassa voi esiintyä vain etuvokaaleja tai takavokaaleja. Yhdyssanojen osat ovat tässä suhteessa itsenäisiä.

vokatiivi /vˈokatˌiːvɪ/ (n)
vocativo
  eräissä kielissä oleva substantiivin sijamuoto, jossa puhuttelun kohteena oleva on; puhuttelusija. Vokatiivia käytetään myös huudahduksissa.

volframi /vˈolframɪ/ (n)
tungsteno, wolframio
  hopeanvalkea metallinen alkuaine, kemiallinen merkki W

voltti /vˈoltːɪ/ (n)
volt
  jännitteen SI-yksikkö

vompatti /vˈompatːɪ/ (n)
vombato
  Vombatidae-heimon Australiassa elävä pussieläin, kolme eri lajia

vulgaarilatina /vˈulɡaːrˌilatˌina/ (n)
latino volgare
  latinan kielen puhuttu muoto, kansan käyttämä kieli, josta ovat kehittyneet romaaniset kielet, vastakohtana kirjallisuuden klassiselle latinalle

vulkaaninen /vˈulkaːnɪnen/ (adj)
vulcanico
  tuliperäinen, tulivuoriin liittyvä

vulkanismi /vˈulkanˌismɪ/ (n)
vulcanismo
  tuliperäisyys, tuliperäiset ilmiöt, tuliperäinen toiminta

vulva /vˈulva/ (n)
vulva
  häpy, naisen ulkoiset sukupuolielimet

vuo /vˈuo/ (n)
flusso
  kentän vaikutus pinnan läpi

vuode /vˈuode/ (n)
letto, giaciglio
  valmistettu, yleensä pehmustettu makuupaikka, tavallisesti sängyssä

vuodenaika /vˈuodenˌaika/ (n)
stagione
  vuoden osa, joka perustuu säätilan säännölliseen vaihteluun

vuohi /vˈuohɪ/ (n)
capra
  onttosarvinen sorkkaeläin (Caprinae), jonka uroksilla on tyypillisesti suuret sarvet.

vuokra /vˈuokra/ (n)
affitto, fitto
  lainattavan asian omistajalle sen käytöstä maksettava korvaus
  asunnon vuokra

vuokrakasarmi /vˈuokrakasˌarmɪ/ (n)
insula
  tyypillisesti suuri yksinomaan vuokrahuoneistoja sisältävä asuinrakennus; vuokra-asumista varten rakennettu rakennus, jonka useat vuokrattavat huoneistot ovat erityisesti keskenään samanlaisia, vuokratuoton maksimoivasti rakennettuja ja varustukseltaan vähimmäistasoa

vuokrata /vˈuokrata/ (v)
prendere affitto, affittare
  ottaa jokin omaan käyttöön maksamalla omistajalle korvaukseksi vuokraa
affittare
  antaa jokin toisen käyttöön korvauksena saatavaa vuokraa vastaan

vuokraviljelijä /vˈuokravˌiljelˌijæ/ (n)
affittuario
  maanviljelystä harjoittanut vuokratilallinen, joita olivat lampuoti ja torppari, mutta ei varsinaisesti mäkitupalainen, jolla oli vuokralla vain asuintalonsa tontti, missä oli mahdollista enintään hyvin pienimuotoinen kotitarpeeseen viljely

vuoksi /vˈuoksɪ/ (n)
alta marea
  vuoroveden korkein vaihe, nousuvesi

vuolukivi /vˈuolukˌivɪ/ (n)
steatite
  metamorfinen, pääosin karbonaattiryhmän mineraaleista ja talkista koostuva kivilaji

vuono /vˈuono/ (n)
fiordo
  pitkä kapea, usein jyrkkäseinämäinen, syvä ja laakeapohjainen merenlahti

vuorenhuippu /vˈuorenhwˌipːu/ (n)
vetta
  vuoren korkein kohta

vuori /vˈuorɪ/ (n)
montagna, monte
  pinnanmuodostuma, hyvin suuri ja korkea, yleensä kallioinen

vuorijalava /vˈuorɪjˌalava/ (n)
olmo
  Suomenkin luonnossa esiintyvä jalavien sukuun kuuluva lehtipuu jota kasvaa myös Suomen luonnossa harvinaisena ()

vuorijono /vˈuorɪjˌono/ (n)
catena montuosa
  jonomainen muodostelma vuoria

vuorikaijanen /vˈuorɪkˌaijanen/ (n)
pappagallo pigmeo pettorosso
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuorikiipeily /vˈuorɪkˌiːpeily/ (n)
alpinismo
  Alpeilta alkanut maailmanlaajuinen harrastus- ja urheilumuoto, jossa tavoitteellisesti liikutaan vuorenrinteillä

vuoriparatiisilintu /vˈuorɪpˌaratˌiːsɪlˌintu/ (n)
uccello del paradiso di MacGregor
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoriraitakaija /vˈuorɪrˌaitakˌaija/ (n)
pappagallo tigrato di Brehm
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoristo /vˈuorɪsto/ (n)
montagna
  useiden toisiinsa liittyvien selvästi erottuvien vuorien muodostama alue

vuoristolainen /vˈuorɪstolˌainen/ (n)
alpigiano
  vuoristoisella seudulla asuva henkilö, vuoriston asukas

vuoristorata /vˈuorɪstˌorata/ (n)
montagne russe, otto volante
  huvipuistoihin yhtä matkustajavaunua tai useamman vaunun yhdistelmää varten rakennettu nopeasti vaihteleva rata, joka nousee ja laskee erityisesti suunniteltujen muotojen mukaan ja vaunut voivat kääntyä jossain radan vaiheessa myös ylösalaisin

vuoriviirikaija /vˈuorɪvˌiːrɪkˌaija/ (n)
codaracchetta di Luzon
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vuoro /vˈuoro/ (n)
turno
  jollekin määrätty määräaika, tai sallittu hetki teolle, esimerkiksi pelissä tai keskustelussa
  työaika, työvuoro; aamuvuoro, iltavuoro, yövuoro

vuorokausi /vˈuorokˌausɪ/ (n)
giorno
  valoisan ja pimeän vaihtelun jakso, 24 tunnin aika edellisestä keskiyöstä seuraavaan keskiyöhön, yö ja päivä, Maan pyörähdys akselinsa ympäri

vuoropuhelu /vˈuoropˌuhelu/ (n)
dialogo
  vastavuoroinen keskustelu kahden osapuolen välillä

vuorotella /vˈuorotella/ (v)
alternare
  tehdä jotakin tai tapahtua keskenään vuoroissa

vuorovaikutus /vˈuorovˌaikutus/ (n)
interazione
  kahden (tai useamman) välinen molemminsuuntainen vaikutus, keskinäinen vaikutus

vuorovesi /vˈuorovˌesɪ/ (n)
marea
  Maan liikkeistä Aurinkoon nähden ja samanaikaisesti Kuun liikkeistä Maahan nähden aiheutuvien vetovoimien aiheuttama jaksoittainen merenpinnan vaihtelu. Kuun liikkeillä on ilmiöön ratkaiseva vaikutus.

vuosi /vˈuosɪ/ (n)
anno
  aika, jossa Maa kiertää Auringon (lyh. v. tai SI-järjestelmässä a); tätä seuraava ajanlaskun yksikkö

vuosikirja /vˈuosɪkˌirja/ (n)
annuario
  valmistuvan luokan tekemä kirja, jossa on opiskelijoista kuvia ja mainintoja siitä minkälainen on ja mistä on tullut tunnetuksi; merkittynä paljon suosituista opiskelijoista, jotka ovat osallistuneet sosiaalisiin tapahtumiin

vuosikymmen /vˈuosɪkˌymmen/ (n)
decennio, decade
  kymmenen vuotta kestävä ajanjakso; erityisesti sellaiset vuosiluvut, jotka ovat viimeistä numeroa lukuun ottamatta samat (esimerkiksi 1960–1969)

vuosisata /vˈuosɪsˌata/ (n)
secolo
  sadan vuoden jakso, erityisesti sellaiset vuosiluvut, joiden alkuosat (numerot kahta viimeistä lukuun ottamatta) ovat samat

vuosittain /vˈuosɪtːain/ (adv)
annualmente
  joka vuosi tapahtuva

vuosittainen /vˈuosɪtːˌainen/ (adj)
annuale
  sellainen mikä esiintyy tai tapahtuu joka vuosi

vuosituhat /vˈuosɪtuhat/ (n)
millennio
  ajanjakso, joka kestää tuhat vuotta

vuotaa /vˈuotaː/ (v)
far trapelare
  välittää salaista tietoa toiselle osapuolelle

vuoteenoma /vˈuoteːnˌoma/ (adj)
allettato
  sellainen, joka sairauden tai heikkouden takia joutuu pysyttelemään vuoteessa

vuoto /vˈuoto/ (n)
fuoriuscita
  vuotaminen, kaasun tai nesteen yleensä tarkoitukseton tihkuminen tai valuminen huokosista, raoista tai rei’istä

vuvuzela /vˈuvutsˌela/ (n)
vuvuzela
  stadiontorvi, trumpettia muistuttava muovinen lelusoitin

vyyhti /vˈyːhtɪ/ (n)
matassa
  lanka, naru, köysi tai kaapeli kiedottuna kehän muotoon

vyö /vˈyø/ (n)
cinghia, cintura
  vyötäröllä pidettävä vaatekappale, jolla voidaan sitoa esim. housut tai hame pysymään paremmin päällä ja koristeena

vyömesikko /vˈyømesˌikːo/ (n)
spinorinco occidentale
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vyötiäinen /vˈyøtɪˌæinen/ (n)
armadillo
  eräs nisäkäs

vyötärö /vˈyøtærø/ (n)
vita
  uuma, vartalon kapea kohta lantion yläpuolella vatsan korkeudella

väestö /vˈæestø/ (n)
popolazione
  tietyllä maantieteellisellä alueella elävä ihmispopulaatio

väestönlaskenta /vˈæestˌønlaskˌenta/ (n)
censimento
  maan tai alueen asukkaiden laskenta, johon liittyy mahdollisesti kysely sosiaalisesta ja taloudellisesta asemasta, kansallisuudesta tai uskonnosta. Välillinen väestölaskenta tehdään tilastoja tarkastelemalla.

vähemmistö /vˈæhemmˌistø/ (n)
minoranza
  vähemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, vähemmän kuin puolet

vähemmistökieli /vˈæhemmˌistøkˌielɪ/ (n)
lingua minoritaria
  kieli jota puhuu jonkin alueen kielellinen vähemmistö

vähemmän /vˈæhemmæn/ (adv)
meno
  komparatiivi adverbistä vähän

vähennyskelpoinen /vˈæhennˌyskelpˌoinen/ (adj)
detraibile
  sellainen, joka voidaan vähentää, vähennettäväksi kelpaava

vähennyslasku /vˈæhennˌyslasku/ (n)
sottrazione
  laskutoimitus, jossa oikeanpuoleisen luvun arvosta vähennetään vasemmanpuoleisen luvun arvo

vähentää /vˈæhentæː/ (v)
defalcare
  saada hyödyksi verotuksessa
sottrarre
  tehdä vähennyslaskun merkitty laskutoimitus

vähintään /vˈæhɪntæːn/ (adv)
almeno
  ei vähempää kuin, ainakin (yhtä paljon)

vähän /vˈæhæn/ (adv)
poco
  (ainoastaan) pienessä määrin tai muutama kappale jotakin
un poco
  jonkin verran, hiukan, niukasti

vähätellä /vˈæhætellæ/ (v)
sminuire
  puhua jostakin väheksyvästi

väistää /vˈæistæː/ (v)
cedere il passo
  siirtyä pois jonkin tieltä, mennä syrjään

väite /vˈæite/ (n)
affermazione
  kielellinen ilmaus, jonka suhteen kysymys totuudesta ja epätotuudesta on tietyin edellytyksin mielekäs

väittää /vˈæitːæː/ (v)
sostenere, affermare
  kertoa asia totena; inttää, vakuuttaa

väkipyörä /vˈækɪpˌyøræ/ (n)
carrucola
  vetämisen ja nostamisen apuneuvona käytettävä urallisen kiekon ja köyden yhdistelmästä muodostuva laite, jota käyttäen voidaan muuttaa vedon suuntaa

väkivalta /vˈækɪvˌalta/ (n)
violenza
  ihmiseen tai ihmisryhmään kohdistuva ruumiillinen tai henkinen vahingoittaminen

välihammas /vˈælɪhˌammas/ (n)
premolare
  kulmahampaiden ja poskihampaiden väliset hampaat

välikaasu /vˈælɪkˌaːsu/ (n)
doppia debraiata, doppietta
  lähinnä synkronoimattomalla tai puutteellisesti synkronoidulla vaihteistolla varustetulla ajoneuvolla ajettaessa vaihteensiirrossa käytettävä menetelmä, jonka avulla vaihde saadaan vaihdetuksi suuremmasta pienemmäksi painamalla ennen pienemmän vaihteen kytkemistä kytkin kahdesti pohjaan sekä painallusten välissä kytkemällä vapaavaihde päälle ja painamalla kerran kaasupoljinta

välilehti /vˈælɪlˌehtɪ/ (n)
scheda
  graafisen käyttöliittymän elementti, joka mahdollistaa sisällön katselemisen ilman uusia ikkunoita

väliliha /vˈælɪlˌiha/ (n)
perineo
  peräaukon ja sukupuolielimen välinen kehonosa

välimatka /vˈælɪmˌatka/ (n)
distanza
  kahden paikan tai asian välinen etäisyys

välimerkki /vˈælɪmˌerkːɪ/ (n)
segno d'interpunzione, segno di punteggiatura
  kirjoitusmerkki, jolla teksti jaetaan sanaryhmiin ymmärtämisen helpottamiseksi. V

välimuisti /vˈælɪmwˌistɪ/ (n)
memoria cache
  pieni, nopea muisti, jonka tehtävä on nopeuttaa tietokoneen toimintaa

väline /vˈælɪne/ (n)
strumento
  esine tai instrumentti, jolla tehdään jotain

välinpitämätön /vˈælɪmpˌitæmætøn/ (n)
indifferente
  sellainen, joka ei osoita kiinnostusta; piittaamaton

välipala /vˈælɪpˌala/ (n)
spuntino
  pieni ateria, joka syödään vuorokauden pääasiallisten aterioiden välissä

välittömästi /vˈælɪtːømˌæstɪ/ (adv)
immediatamente, subito
  ilman ajallista viivettä, heti

välitunti /vˈælɪtˌuntɪ/ (n)
ricreazione
  koulussa oppituntien välissä oleva tauko

välttämättä /vˈæltːæmˌætːæ/ (adv)
necessariamente
  ehdottomasti, ilman muuta

välttämätön /vˈæltːæmætøn/ (adj)
necessario
  sellainen, joka täytyy tehdä, kohdata tms.

vänrikki /vˈænrɪkːɪ/ (n)
sottotenente
  alin upseeriarvo maa- ja ilmavoimissa

väri /vˈærɪ/ (n)
colore
  silmään tulevan näkyvän valon spektrin muotoa jäljittelevä subjektiivinen näköaistimus

värikalvo /vˈærɪkˌalvo/ (n)
iride
  silmässä värillisenä, yleensä sinisenä, ruskeana tai harmaana, näkyvä rengas mustuaisen ympärillä

värisokeus /vˈærɪsokeus/ (n)
daltonismo
  joillekin ihmisille ominainen tila, jossa väriaisti on häiriintynyt

värisuora /vˈærɪsˌuora/ (n)
scala colore
  pokerin pelikäsi, jossa kortit ovat numerojärjestyksessä ja samaa maata: esimerkiksi 4♣ 5♣ 6♣ 7♣ 8♣

väritön /vˈærɪtøn/ (adj)
incolore
  sellainen, jossa ei ole väriä

värttinäluu /vˈærtːɪnæluː/ (n)
radio
  peukalon puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

värähteleminen /vˈæræhtˌelemɪnen/ (n)
vibrazione
  värähtelyjen esiintyminen t. tapahtuminen

västäräkki /vˈæstærˌækːɪ/ (n)
ballerina bianca
  siro pitkäpyrstöinen musta, harmaan ja valkoisen kirjava hyönteisiä syövä västäräkkien heimon pikkulintu ()

väsymys /vˈæsymys/ (n)
sfinitezza
  väsyminen, väsyneisyys, väsyneisyyden tunne

väsynyt /vˈæsynyt/ (adj)
stanco
  levon tai unen tarpeessa oleva; uupunut

väsyttää /vˈæsytːæː/ (v)
affaticare
  saada jonkun henkiset tai ruumiilliset voimat loppumaan, saada väsymään

vävy /vˈævy/ (n)
gènero, genero
  oman lapsen aviomies

väylä /vˈæylæ/ (n)
bus
  tiedonsiirtoyhteys, johon voi liittyä useita laitteita

vääntää /vˈæːntæː/ (v)
spremere
  taivuttaa mutkalle

väärentäjä /vˈæːrentˌæjæ/ (n)
contraffattore
  henkilö joka väärentää; väärennöksen tekijä

väärentää /vˈæːrentæː/ (v)
contraffare
  tehdä väärennös

väärin /vˈæːrɪn/ (adv)
sbagliato
  tarkoituksen vastaisesti, epäasianmukaisesti, väärällä tavalla

väärinkäsitys /vˈæːrɪŋkˌæsɪtys/ (n)
equivoco, malinteso
  seuraus väärin käsittämisestä

väärinkäyttö /vˈæːrɪŋkˌæytːø/ (n)
abuso
  päihdyttävän lääkeaineen, pesuaineen, kaasusäiliön tms. käyttö päihdeaineena

vääryys /vˈæːryːs/ (n)
iniquità
  epäoikeudenmukainen asia

väärä /vˈæːræ/ (adj)
errato
  ei tarkoitettu, haluttu, toivottu, valittu
  eettisesti tuomittava

watti /vˈatːɪ/ (n)
watt
  tehon, erityisesti sähkötehon, SI-järjestelmän mukainen yksikkö (1 W = 1 J/s), tunnus W.

weber /vˈeber/ (n)
weber
  magneettivuon SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Wb)

wiki /vˈikɪ/ (n)
wiki
  sisällöltään yleisön muokattavissa oleva Internet-sivusto

wolof /vˈolof/ (n)
uolof, wolof
  (kielitiede) wolofin kieli, nigeriläiskongolainen kieli, jota wolofit puhuvat äidinkielenään, mutta suurin osa muistakin senegalilaisista ymmärtää kieltä. Sanalista

wymysorys /vˈymysorys/ (n)
vilamoviano
  Wilamowicen kaupungissa, Puolassa käytettävä yläsaksalainen kieli (kielitunnus: wym)

xhosa /kshˈosa/ (n)
lingua xhosa
  erään eteläisessä Afrikassa elävän kansan jäsen
  heidän puhumansa nigeriläiskongolainen kieli (Kielitunnus: xh)

y-akseli /ˈyːˈakselɪ/ (n)
asse delle y
  pystyakseli, koordinaatiston pystysuuntainen akseli

ydin /ˈydɪn/ (n)
nucleo
  atomiydin

ydinase /ˈydɪnˌase/ (n)
arma nucleare
  pommi, jonka sytytyksen jälkeisessä fissioreaktiossa raskaat ytimet hajoavat, tai fuusioreaktiossa kevyet ytimet yhtyvät, vapauttaen valtavan määrän energiaa hetkessä räjähtäen voimakkaasti

ydinfysiikka /ˈydɪnfysˌiːkːa/ (n)
fisica nucleare
  ydintutkimukseen keskittynyt fysiikan haara, jossa tutkitaan mm. atomien ytimiä, niiden rakennetta, reaktioita ja rakenteisiin vaikuttavia voimia

ydinpommi /ˈydɪmpˌommɪ/ (n)
bomba atomica
  pommi, jossa käytetään ydinreaktiota räjähdyksen aiheuttavana voimana

ydinreaktio /ˈydɪnreˌaktɪo/ (n)
reazione nucleare
  prosessi, jossa atomiydin muuttuu toiseksi törmätessään yhteen toisen ytimen tai hiukkasen kanssa (vrt. kemiallinen reaktio); mikäli törmäyksessä ei tapahdu muutoksia ytimessä, ei kyseessä ole ydinreaktio vaan elastinen sironta; jos ydin hajoaa spontaanisti ilman törmäystä, on kyseessä radioaktiivinen hajoaminen; tunnetuimpia ydinreaktioita ovat fissio ja fuusio

ydinreaktori /ˈydɪnreˌaktorɪ/ (n)
reattore nucleare
  laite jossa ylläpidetään hallittua ydinreaktiota

ydinsota /ˈydɪnsˌota/ (n)
guerra nucleare
  pääasiassa ydinaseilla käytävä sota

yhdenmukainen /ˈyhdenmukˌainen/ (adj)
uniforme
  samanlainen kuin jokin toinen tai jotkut toiset

yhdessä /ˈyhdessæ/ (adv)
insieme
  samassa paikassa, seurassa tai ponnistuksessa

yhdiste /ˈyhdɪste/ (n)
unione
  unioni, joukko-oppiin liittyvä käsite. Joukkojen A ja B yhdisteeseen kuuluvat ne alkiot, jotka sisältyvät jompaankumpaan tai molempiin joukoista A ja B.

yhdistetty /ˈyhdɪstˌetːy/ (n)
combinata nordica
  (talviurheilu}** talviurheilulaji, jossa kilpaillaan mäkihypyssä ja maastohiihdossa

yhdistys /ˈyhdɪstys/ (n)
associazione
  useiden luonnollisten henkilöiden yhteenliittymä, hallinnollinen organisaatio, joka perustuu näiden henkilöiden keskinäiseen sopimukseen ja sopimuksen perusteella laadittuihin sääntöihin

yhdistää /ˈyhdɪstæː/ (v)
cablare
  liittää yhteen, tehdä yhdeksi kokonaisuudeksi
  laittaa yhteyteen, antaa yhteys
unificare
  olla yhteistä joillekin

yhdysvaltalainen /ˈyhdysvˌaltalˌainen/ (adj)
statunitense
  Yhdysvalloista peräisin oleva tai Yhdysvaltoihin liittyvä

yhteenlasku /ˈyhteːnlˌasku/ (n)
addizione
  aritmeettinen laskutoimitus, jossa kaksi lukua yhdistetään kolmanneksi luvuksi niin, että ensimmäisen luvun arvo kasvaa toisen luvun verran

yhteensattuma /ˈyhteːnsˌatːuma/ (n)
coincidenza
  tapahtumien satunnainen yhdenaikainen toteutuminen

yhteensopivuus /ˈyhteːnsˌopɪvuːs/ (n)
compatibilità
  se, että jotkin sopivat yhteen eli ovat yhteensopivia

yhteinen /ˈyhteinen/ (adj)
comune, condiviso, mutuo
  sellainen, joka on useamman kuin yhden oma tai usealle kuuluva; yhteisomistuksinen; useamman kuin yhden käytössä tai hallussa oleva

yhteiskunta /ˈyhteiskˌunta/ (n)
società
  tietyllä maantieteellisellä alueella asuvien ja vuorovaikutuksessa olevien ihmisten muodostaman yhteisö; myös erilaiset instituutiot, poliittiset käytännöt tai valtarakenteet, infrastruktuuri ja kulttuuri ovat osa yhteiskuntaa

yhteiskuntaluokka /ˈyhteiskˌuntalˌuokːa/ (n)
classe sociale
  yhteiskuntaan kuuluvien henkilöiden muodostama koulutuksen sekä taloudellisen, poliittisen, ammatillisen tms. aseman mukainen sosioekonominen, tarkemmin rajaamaton yhtenäinen laaja ryhmä

yhteiskuntasopimus /ˈyhteiskˌuntasˌopɪmus/ (n)
contratto sociale
  yleinen eettinen julkisen moraalin yhteiskuntafilosofinen perustelu, jonka mukaan luonnontilassa olevat ihmiset solmivat keskenään sopimuksen, jolla he perustavat valtion

yhteiskuntatiede /ˈyhteiskˌuntatˌiede/ (n)
scienze sociali
  yhteisnimitys yhteiskuntaa tutkiville tieteenaloille

yhteislaukaus /ˈyhteislˌaukaus/ (n)
salva
  useilla aseilla samanaikaisesti komennosta ammuttu laukaus

yhteistyö /ˈyhteistyø/ (n)
cooperazione, collaborazione
  työn tekeminen jonkun muun kanssa

yhteisö /ˈyhteisø/ (n)
comunità
  yhteisten etujen tai päämäärien perusteella yhteen luettu ihmisryhmä tai muu joukko

yhteyttäminen /ˈyhteytːˌæmɪnen/ (n)
fotosintesi
  fotosynteesi; biokemiallinen prosessi, jossa kasvisolut tuottavat hiilidioksidista ja vedestä auringon säteilyenergian avulla glukoosia kasvin ravinnoksi

yhtiö /ˈyhtɪø/ (n)
società, impresa
  yhden tai useamman henkilön taloudellisen edun hankkimiseksi muodostama toiminimellä varustettu yhteenliittymä

yhtye /ˈyhtye/ (n)
banda, gruppo
  musiikkia esittävä yhtymä, laulu t. instrumentaaliryhmä

yhtä /ˈyhtæ/ (adv)
tanto quanto
  keskenään vastaavasti, saman määrän verran

yhtäkkiä /ˈyhtækːˌiæ/ (adv)
improvvisamente
  aivan äkisti, aivan odottamatta, silmänräpäyksessä, vailla varoitusta, äkillisesti

yhtälö /ˈyhtælø/ (n)
equazione
  kahden matemaattisen lausekkeen väitetty yhtäsuuruus, joka voi olla joko tosi tai epätosi. Merkitään yleensä kirjoittamalla lausekkeet yhtäsuuruusmerkin molemmin puolin. Usein yhtälö sisältää tuntemattomia muuttujia, jotka halutaan ratkaista.

ykkönen /ˈykːønen/ (n)
uno
  yhden numero, numero 1; numerolla yksi merkitty tai järjestetty

yksiavioinen /ˈyksɪˌavɪˌoinen/ (adj)
monogamo
  monogaaminen; sellainen, jolla on vain yksi puoliso

yksikkö /ˈyksɪkːø/ (n)
unità
  sovittu vertailuun käytettävä mitta, jota tarvitaan mittaamiseen, mittayksikkö
  miehistöstä ja kalustosta koostuva organisoitu ryhmä
singolare
  singulaari, kieliopillinen luku, jota käytetään yhteen olioon viitatessa

yksikätinen /ˈyksɪkˌætɪnen/ (adj)
monco
  ihminen tai muu kädellinen, jolla on vain yksi käsi

yksilö /ˈyksɪlø/ (n)
individuo
  populaatioon tai lajiin kuuluva sen yksittäinen us. muista suhteellisesti riippumaton edustaja, yksittäinen organismi

yksilölaji /ˈyksɪlˌølajɪ/ (n)
sport individuale
  urheilulaji, jossa tuloksen ratkaisee yksittäisen osallistujan, ei joukkueen, kilpasuoritus

yksilöllisesti /ˈyksɪlˌøllɪsˌestɪ/ (adv)
individualmente
  yksilöllisellä tavalla; erillisinä yksilöinä; yksilöitä koskien

yksilönkehitys /ˈyksɪlˌøŋkehɪtys/ (n)
ontogenesi
  kasvi- tai eläinyksilön kehittymisen vaiheet sukupuolisolujen synnystä täysimuotoiseksi

yksimielisyys /ˈyksɪmˌielɪsyːs/ (n)
unanimità
  se, että on yksimielinen

yksin /ˈyksɪn/ (adv)
solo, da solo
  ilman kenenkään muun seuraa

yksinapainen /ˈyksɪnapˌainen/ (adj)
monopolare
  sellainen, jossa on vain yksi suurvalta

yksinkertainen /ˈyksɪŋkˌertainen/ (adj)
semplice
  sellainen, joka ei ole moninkertainen

yksinkertaisesti /ˈyksɪŋkˌertaisˌestɪ/ (adv)
semplicemente
  yksinkertaisella tavalla

yksinlaulu /ˈyksɪnlˌaulu/ (n)
assolo, solo#Italia
  itsenäinen laulusävellys, joka on tarkoitettu yksittäisen laulajan esittämäksi säestyksen kera tai ilman
solitaria, solo#Italia
  yhden laulajan yksinään suorittama laulaminen

yksinoikeus /ˈyksɪnˌoikeus/ (n)
destra esclusiva
  se, että vain yhdellä on oikeus käyttää jotakin, eikä muilla ole tapauksessa vastaavaa oikeutta

yksinäinen /ˈyksɪnˌæinen/ (adj)
solo
  yksin oleva, vailla seuraa

yksinäisyys /ˈyksɪnˌæisyːs/ (n)
solitudine
  yksin olemisen kokemus

yksipyöräinen /ˈyksɪpˌyøræinen/ (n)
monociclo
  polkupyörää muistuttava kevyt kulkuväline, jossa on vain yksi pyörä

yksisarvinen /ˈyksɪsˌarvɪnen/ (n)
unicorno
  kuvitteellinen hevonen, jolla on yksi sarvi päälaellaan

yksiselitteinen /ˈyksɪselˌitːeinen/ (adj)
inequivocabile
  sellainen jolla on vain yksi selitys

yksisilmäinen /ˈyksɪsˌilmæinen/ (adj)
guercio
  sellainen eläin tai ihminen, jolla on vain yksi (toimiva) silmä

yksisuuntainen /ˈyksɪsˌuːntainen/ (adj)
senso unico
  sellainen, jota saa ajaa vain yhteen suuntaan

yksitellen /ˈyksɪtˌellen/ (adv)
uno per uno
  yksittäin, erikseen, yksi kerralla

yksityinen /ˈyksɪtˌyinen/ (adj)
privato
  yhden- tai kahdenkeskinen; läheisten keskinen, ei julkiseksi tarkoitettu

yksityisesti /ˈyksɪtˌyisestɪ/ (adv)
a quattr'occhi
  siten, että on yksityinen, yksityisellä tavalla

yksityiskohta /ˈyksɪtˌyiskohta/ (n)
dettaglio
  yksittäinen seikka tai osa, tarkasti tarkasteltuna havaittava asia, tyypillisesti pieni

yksityisoikeus /ˈyksɪtˌyisoikeus/ (n)
diritto privato
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii yksityisoikeudellisten toimijoiden (luonnollisten henkilöiden ja yksityista valtaa käyttävien oikeushenkilöiden) välisiä oikeussuhteita

yksityistäminen /ˈyksɪtˌyistæmɪnen/ (n)
privatizzazione
  se, että yksityistetään

yksityistää /ˈyksɪtˌyistæː/ (v)
privatizzare
  muuttaa yksityiseksi (omaisuutta tms.)

yksityisyys /ˈyksɪtˌyisyːs/ (n)
intimità
  se, että jokin on yksityistä eikä muiden asia; yksityiselämä

yksiö /ˈyksɪø/ (n)
monolocale
  asunto, jossa on yksi huone keittiön tai keittokomeron lisäksi, esim. 1h+k

yleensä /ˈyleːnsæ/ (adv)
di solito, solitamente
  tavallisesti, useimmiten; yleisesti

yleinen /ˈyleinen/ (adj)
generale
  tavallinen; usein käytettävä, usein ilmenevä, toistuva

yleisesti /ˈyleisˌestɪ/ (adv)
a grandi linee
  siten, että voidaan yleistää; yleisellä tavalla

yleislakko /ˈyleislˌakːo/ (n)
sciopero generale
  useita ammattialoja koskeva lakko, johon osallistuu valtaosa työntekijöistä

yleisnimi /ˈyleisnˌimɪ/ (n)
nome comune
  appellatiivi, substantiivi, joka kertoo asioiden, esineiden jne. yleisen nimen. Suomen kielessä mm. kielten, viikonpäivien, kuukausien, juhlapäivien, jne. nimet ovat yleisnimiä.

yleistää /ˈyleistæː/ (v)
generalizzare
  muodostaa yleistys

yleisurheilija /ˈyleisˌurheilˌija/ (n)
atleta
  urheilija, joka harrastaa yleisurheilua

yleisurheilu /ˈyleisˌurheilu/ (n)
atletica leggera
  urheilumuoto, johon kuuluvia lajeja ovat sen säännöissä määrätyt juoksu-, kävely-, heitto- ja hyppylajit sekä näistä muodostetut viestit ja moniottelut

yleisyys /ˈyleisyːs/ (n)
frequenza
  se, että on yleinen; se, miten yleinen jokin on

yleisö /ˈyleisø/ (n)
pubblico
  ihmiset, jotka katsovat jotakin tapahtumaa

ylentää /ˈylentæː/ (v)
promuovere
  nimittää vaativampaan tai tärkeämpään tehtävään
alzare, diesizzare
  tehdä nuotti (puolisävelaskelta) korkeammaksi

ylettää /ˈyletːæː/ (v)
raggiungere, arrivare a
  olla riittävän pitkä(raajainen) johonkin; yltää, ylettyä

ylhäisyys /ˈylhæisyːs/ (n)
altezza
  ylhäisessä asemassa oleva henkilö

yliannostus /ˈylɪˌannostus/ (n)
sovradosaggio
  liian suuri ja vaarallinen annos lääkettä tai huumetta

ylikulku /ˈylɪkˌulku/ (n)
transito
  tapahtuma, jossa jokin taivaankappale kulkee toisen taivaankappaleen editse tietyn havainnoitsijan näkösäteeltä katsottuna

ylikunto /ˈylɪkˌunto/ (n)
sovrallenamento
  tila, jossa elimistöä on rasitettu fyysisesti ja psyykkisesti enemmän kuin mistä sillä on mahdollisuus palautua.

yliluonnollinen /ˈylɪlˌuonnollɪnen/ (adj)
ultraterreno
  luonnonlaeista riippumaton

ylimielinen /ˈylɪmˌielɪnen/ (adj)
superbo, prepotente
  omasta ylemmyydestään varma, muihin väheksyen suhtautuva

ylimielisyys /ˈylɪmˌielɪsyːs/ (n)
albagia
  se, että on ylimielinen, väheksyvä asenne

ylinopeus /ˈylɪnopeus/ (n)
eccesso di velocità
  tielle tai ajoneuvolle määrätyn suurimman sallitun nopeuden ylittäminen

yliopisto /ˈylɪopˌisto/ (n)
università, ateneo
  korkeinta tieteellistä opetusta antava ja tieteellistä perustutkimusta tekevä opetus- ja tutkimuslaitos; korkeinta tieteellistä opetusta antava korkeakoulu

ylioppilas /ˈylɪˌopːɪlas/ (n)
diplomata
  lukion oppimäärän suorittanut henkilö, joka on lisäksi suorittanut lukion loppukokeen eli ylioppilastutkinnon

ylipainoinen /ˈylɪpˌainoinen/ (adj)
in sovrappeso
  normaalipainon ylittävä

ylipäällikkö /ˈylɪpˌæːllɪkːø/ (n)
comandante in capo
  nimitys, jota käytetään maan asevoimien ylimmästä johtajasta

ylireagoida /ˈylɪrˌeaɡˌoida/ (v)
reagire in modo eccessivo
  ottaa kantaa kohtuuttoman vahvasti

ylistää /ˈylɪstæː/ (v)
lodare
  kunnioittaa, kehua, kiittää, erityisesti Jumalaa

ylittää /ˈylɪtːæː/ (v)
sorpassare
  saada aikaan enemmän kuin mitä odotetaan

ylityö /ˈylɪtyø/ (n)
straordinario
  työ, jota jäädään tekemään virallisen työajan jälkeen

yliviivata /ˈylɪvˌiːvata/ (v)
depennare
  vetää viiva tekstin päälle, pyyhkiä yli

yllättäen /ˈyllætːæen/ (adv)
inaspettatamente
  yllättävästi, arvaamattomasti, odottamattomasti

yllättää /ˈyllætːæː/ (v)
sorprendere
  aiheuttaa odottamattomalla teolla tai ilmestymisellä hämmennystä jollekulle

yllätys /ˈyllætys/ (n)
sorpresa
  ilman ennakkovaroitusta tapahtuva asia

ylpeys /ˈylpeys/ (n)
orgoglio
  se, että on ylpeä

ylpeä /ˈylpeæ/ (adj)
orgoglioso, fiero
  joka pitää tekemiään asioita, itseään tai itseensä liittyviä asioita hyvinä; sanalla on usein negatiivinen kaiku ja sillä voidaan tarkoittaa henkilöä, joka pitää itseään muita parempana

ylväs /ˈylvæs/ (adj)
nobile
  hohdokas, jalo

yläleuanluu /ˈylælˌeuanluː/ (n)
mascella
  toinen kahdesta kallonosasta, jotka muodostavat yläleuan

ylänköaratti /ˈylæŋkˌøarˌatːɪ/ (n)
parrocchetto montano
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

ylösnousemus /ˈyløsnˌousemus/ (n)
resurrezione
  kristillinen dogmi Jeesuksen heräämisestä henkiin kuoleman jälkeen

ymmärrettävästi /ˈymmærrˌetːævˌæstɪ/ (adv)
intelligibilmente
  ymmärrettävällä tavalla

ymmärrys /ˈymmærrys/ (n)
comprensione
  se, että hahmottaa jonkin kokonaisuuden ja ymmärtää sen sisältämiä vuorovaikutussuhteita ja mahdollisia sekä todennäköisiä tapahtumia

ymmärtää /ˈymmærtæː/ (v)
capire
  tajuta tai käsittää jokin teksti, puhe tai argumentti
  saada selvää

ympyrä /ˈympyræ/ (n)
circolo
  ympyräviiva, yhtenäinen viiva, joka kiertää keskipisteen ympäri ja on koko matkaltansa yhtä kaukana keskipisteestä; niiden pisteiden ura, jotka ovat yhtä etäällä ympyrän keskipisteestä

ympäri /ˈympærɪ/ (adv)
in giro per
  kierto- tai pyörimisliikkeestä (merkityksessä ympärillä)

ympärileikata /ˈympærɪlˌeikata/ (v)
circoncidere
  tehdä toimenpide, jossa poistetaan esinahka siittimen terskan ympäriltä

ympärileikkaus /ˈympærɪlˌeikːaus/ (n)
circoncisione
  fimoosin tai uskonnollisen syyn vuoksi tehty miehen esinahan poisto tai lyhennys

ympäristö /ˈympærˌistø/ (n)
ambiente
  itsen ulkopuolinen tila
  ekosysteemin luonnollinen, koskematon luonto

ympärysmitta /ˈympærˌysmɪtːa/ (n)
circonferenza
  mitta jonkin kappaleen ympäri

ympäröidä /ˈympærˌøidæ/ (v)
circondare
  asettua jkn/jnk ympärille
  olla jkn/jnk ympärillä, piirittää jkta/jtak

ypsilon /ˈypsɪlon/ (n)
ipsilon
  Kreikkalaisten aakkosten 20. kirjain. Vastaava symboli Υ tai υ.

yrittäjä /ˈyrɪtːˌæjæ/ (n)
imprenditore
  taloudellista riskiä sisältävän liiketoiminnan harjoittaja, yrityksen omistaja

yrittää /ˈyrɪtːæː/ (v)
provare
  pyrkiä tavoitteeseen; koettaa tehdä

yritys /ˈyrɪtys/ (n)
tentativo
  toimenpiteet jonkin päämäärän tai tuloksen saavuttamiseksi, kokeilu, joka ei välttämättä onnistu
impresa
  liikeyritys; yhden tai useamman henkilön yhdessä harjoittamaa taloudellista toimintaa, jolla tähdätään kannattavaan tulokseen

yrtti /ˈyrtːɪ/ (n)
erba
  ruohomainen maustevihannes

yrttitee /ˈyrtːɪteː/ (n)
tisana
  teen tapaan valmistettu yrttijuoma tai -hauduke

yskä /ˈyskæ/ (n)
tosse
  sairaustila, us. jonkin hengitysteiden sairauden oire, jossa yskänrefleksi saa aikaan voimakkaa ja äänekkään ilmapurkauksen keuhkoista

ystävyys /ˈystævyːs/ (n)
amicizia
  ystävysten välillä vallitseva emotionaalinen suhde

ystävä /ˈystævæ/ (n)
amico
  hyvä kaveri

ystävällinen /ˈystævˌællɪnen/ (adj)
amichevole
  sellainen, joka on suopea, hyväntahtoinen; ystävän kaltainen

ystävänpäivä /ˈystævˌæmpæivæ/ (n)
San Valentino
  eri maissa vietetty juhlapäivä, jota vietetään Suomessa 14. helmikuuta

ytterbium /ˈytːerbium/ (n)
itterbio
  eräs alkuaine

yttrium /ˈytːrium/ (n)
ittrio
  eräs alkuaine

yö /ˈyø/ (n)
notte
  vuorokaudenaika illan ja aamun välissä

yöastia /ˈyøastˌia/ (n)
orinale
  ennen sisävessoja yleinen ulostamisastia öistä tarpeentekoa varten, tavallisesti potta tai kannellinen sanko

yökaija /ˈyøkaija/ (n)
pappagallo notturno
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

yökerho /ˈyøkerho/ (n)
locale notturno
  viihderavintola, joka on auki yleensä ilta- ja yöaikaan

yökkäys /ˈyøkːæys/ (n)
conato di vomito
  oksentamisen aiheuttava lihaskouristus

yöpyä /ˈyøpyæ/ (v)
pernottare
  viettää yö jonkun luona, asettua yöksi jonkun luokse

yöpöytä /ˈyøpøytæ/ (n)
comodino
  sängyn viereen sijoitettu pieni pöytä

yövartija /ˈyøvartˌija/ (n)
guardiano
  vartija, joka vartioi öisin

zaire /tsˈaire/ (n)
#Italia
  Zairessa käytössä ollut valuutta ja sen yksikkö

zarathustralaisuus /tsˈarathˌustralˌaisuːs/ (n)
zoroastrismo
  1000–700-luvun eaa. välisenä aikana perustettu persialainen, dualistinen uskonto, joka oli Persian valtionuskontona sasanidien aikana

zeniitti /tsˈenɪːtːɪ/ (n)
zenit
  taivaanpallon näennäisesti korkein piste, taivaanlaki

zeppeliini /tsˈepːelˌiːnɪ/ (n)
dirigibile
  erääntyyppinen jäykkärunkoinen ilmalaiva

zikavirus /tsˈikavɪrus/ (n)
virus Zika
  lähinnä keltakuumehyttysen levittämä, -sukuun kuuluva virus, joka aiheuttaa zikakuumetta

zimbabwelainen /tsˈimbabvelˌainen/ (n)
zimbabwese
  pysyvästi Zimbabwessa asuva henkilö

zipata /tsˈipata/ (v)
zippare
  pakata zip-tiedostoksi

zirkoni /tsˈirkonɪ/ (n)
zircone
  koru- ja jalokivenä käytetty silikaattimineraali

zirkonium /tsˈirkonium/ (n)
zirconio
  metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zr

zoofobia /tsˈoːfobˌia/ (n)
zoofobia
  sairaalloinen eläinten pelko, eläinkammo

zoomata /tsˈoːmata/ (v)
zoomare
  kuvata liuku-objektiivilla

zoonoosi /tsˈoːnoːsɪ/ (n)
zoonosi
  selkärankaisesta eläimestä ihmiseen tarttuva sairaus, kuten vesikauhu tai pernarutto

zulu /tsˈulu/ (n)
zulù
  eteläisessä Afrikassa elävän noin kymmenmiljoonaisen bantukansan jäsen
  zulujen puhuma kieli, zulun kieli

äes /ˈæes/ (n)
erpice
  maanpinnan muokkaamiseen ja rikkaruohojen torjuntaan käytettävä maatalouskone

äheltää /ˈæheltæː/ (v)
ansimare, sbuffare, soffiare
  äännellä raskaasti hengittäen jatkuvan ponnistuksen alaisena; ähistä, ähkiä

äidillinen /ˈæidɪllɪnen/ (adj)
materno
  äidille ominainen, mielenlaadultaan ja suhtautumiseltaan äidin kaltainen

äidillisyys /ˈæidɪllɪsyːs/ (n)
senso materno
  äidille ominainen luonteenpiirre tai käyttäytyminen

äidinisä /ˈæidɪnˌisæ/ (n)
nonno materno
  isoisä äidin puolelta, äidin isä

äidinkieli /ˈæidɪŋkˌielɪ/ (n)
madrelingua
  kieli, jonka lapsi omaksuu ensimmäisenä, tavallisesti vanhemmiltaan kotipiirissään ja useimmiten äidiltään

äidinmaito /ˈæidɪnmˌaito/ (n)
latte materno
  äidin lapselleen tuottama maito

äidinäiti /ˈæidɪnˌæitɪ/ (n)
nonna materna
  isoäiti äidin puolelta, äidin äiti

äiti /ˈæitɪ/ (n)
madre, mamma
  lapsensa synnyttänyt nainen, biologinen äiti
  lapsen naispuolinen kasvattaja perheessä, usein biologinen äiti, myös äitipuoli tai otto-äiti
madre
  katolinen naispuolinen nunnaluostarin johtaja

äitienpäivä /ˈæitiempˌæivæ/ (n)
festa della mamma
  äitien kunniaksi toukokuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

äitipuoli /ˈæitɪpˌuolɪ/ (n)
matrigna
  isän uusi vaimo, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut äiti

äkillinen /ˈækɪllɪnen/ (adj)
improvviso, brusca, brusco, improvvisa, istantaneo
  sellainen, joka ilmaantuu tai tapahtuu nopeasti ja yleensä yllättäen; yhtäkkinen.

äkkijyrkkä /ˈækːɪjˌyrkːæ/ (adj)
brusca
  hyvin jyrkkä, äkillinen korkeusero

äkkiä /ˈækːɪæ/ (adv)
improvvisamente
  nopeasti, usein ennakoimattomasti tai yllättäen

äkäpussi /ˈækæpˌussɪ/ (n)
persona bisbetica
  henkilö, joka kiukuttelee ja tiuskii toisille

äly /ˈæly/ (n)
intelletto
  kyky ajatella ja selvittää asioiden ja tapahtumien riippuvuussuhteita ja sisäisiä yhteyksiä

älykkyysosamäärä /ˈælykːˌyːsosamˌæːræ/ (n)
quoziente d'intelligenza
  luku, joka ilmaisee älykkyystestin mittaaman älykkyyden suhteessa koko väestöön; lyhenne: ÄO

älykäs /ˈælykæs/ (adj)
intelligente
  sellainen, joka osoittaa älykkyyttä

älykäs suunnittelu /ˈælykæs sˈuːnnɪtːˌelu/ (n)
disegno intelligente
  ominaisuus, joka selittyy parhaiten tarkoituksellisuudella, ei ohjaamattomalla tapahtumalla, kuten luonnonvalinnalla.

älyllinen /ˈælyllɪnen/ (adj)
intelligente
  älykäs, jolla on älyä, joka osoittaa älykkyyttä

älymystö /ˈælymˌystø/ (n)
intellighenzia
  yhteiskunnan tiede- ja kulttuuripiirien edustajat kokonaisuutena, varsinkin johtavat ajattelijat yhteiskunnassa

älypuhelin /ˈælypˌuhelɪn/ (n)
smartphone
  matkapuhelin, jossa on perinteisten mobiilipuhelintoimintojen lisäksi aikaisemmin käytössä olleita kämmentietokoneita muistuttavia ominaisuuksia, kuten aikaisempaa enemmän laskentatehoa, suuri näyttö ja kosketukseen perustuva käyttöliittymä

älähtää /ˈælæhtæː/ (v)
strillare
  ulvahtaa

ämpäri /ˈæmpærɪ/ (n)
secchio
  sanko; sylinterin muotoinen, vesitiivis ja yleensä isohko astia, jossa on sanka kantamista varten

änkyttäjä /ˈæŋkytːˌæjæ/ (n)
balbuziente
  henkilö, joka änkyttää

änkytys /ˈæŋkytys/ (n)
balbuzie
  katkeileva ja/tai äänteitä toistava puhe

ärsyttää /ˈærsytːæː/ (v)
irritare
  aiheuttaa ärtyminen tai tuottaa ärsyke; stimuloida

ässä /ˈæssæ/ (n)
asso
  korttipakan ensimmäinen kortti, ykkönen eli ässä. Ässän arvo määritellään korttipeleissä usein joko suurimmaksi tai pienimmäksi kortiksi, 1 tai 14.
  jossakin tekemisessä erinomainen henkilö

äyriäinen /ˈæyrɪˌæinen/ (n)
crostaceo
  (eläintiede) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia (Alajakso ) kiduksilla hengittäviä eläimiä

äyskäri /ˈæyskærɪ/ (n)
gotazza
  kahvallinen astia, joka on tarkoitettu veneen tyhjentämiseen vedestä

äyskäröidä /ˈæyskærˌøidæ/ (v)
sgottare
  poistaa vettä veneestä sopivalla astialla

äänekäs /ˈæːnekæs/ (adj)
rumoroso
  sellainen, joka aiheuttaa tai josta aiheutuu voimakasta ääntä, tai hälyä, kovaääninen

äänen nopeus /ˈæːnen nˈopeus/ (n)
velocità del suono
  nopeus, jolla ääni kulkee väliaineessa (ilmassa 343 metriä sekunnissa eli 1 230 km/h (20°C) taajuudesta riippumatta); symboli c; riippuu väliaineen fysikaalisista ominaisuuksista; äänen nopeus ilmassa ei ole vakio

äänenkannattaja /ˈæːneŋkˌannatːˌaja/ (n)
organo
  puolueen tai yhdistyksen asiaa ajava lehti

äänenvaimennin /ˈæːnenvˌaimennɪn/ (n)
marmitta
  laite, jonka tarkoituksena on vaimentaa ääntä, melua

äänenvoimakkuus /ˈæːnenvˌoimakːuːs/ (n)
volume
  äänen ihmisen korvaan aiheuttaman kuuloaistimuksen voimakkuus, se miten lujaa soi

äänestys /ˈæːnestys/ (n)
voto, votazione
  äänestämisen toteutus, tapahtuma jossa mitataan eri vaihtoehtojen tai henkilöiden kannatus, ja jossa äänestäjät ilmaisevat kantansa ja eniten kannatusta saanut henkilö tai ehdotus valitaan

äänestyspaikka /ˈæːnestˌyspaikːa/ (n)
seggio elettorale
  paikka, jossa voi äänestää

äänestäjä /ˈæːnestˌæjæ/ (n)
elettore
  henkilö joka käyttää äänensä äänestyksessä

äänestää /ˈæːnestæː/ (v)
votare
  ilmaista kannattavansa jotakuta tai jotakin antamalla äänensä äänestyksessä tai vaalissa
  ratkaista jokin äänestyksellä

ääni /ˈæːnɪ/ (n)
suono, rumore
  ilman tai muun väliaineen välityksellä kulkeva värähtely, jonka ihminen kuulee
voce
  ihmisääni
voto
  äänestyksessä ilmaistu kanta

ääniaalto /ˈæːnɪˌaːlto/ (n)
onda sonora
  ääneen ja sen olemukseen liittyvä aineessa etenevä pitkittäinen aaltoliike

äänihuuli /ˈæːnɪhˌuːlɪ/ (n)
corda vocale
  kurkunpäässä molemmin puolin sijaitseva ääntöväylän osa, joka synnyttää ääntä kun niiden välistä kulkeva ilmavirta saa ne värähtelemään

äänikerta /ˈæːnɪkˌerta/ (n)
registro
  erityisesti uruissa koko äänialan kattava saman sointivärinen pillistö; eräissä muissa soittimissa vastaavia eriäänisiä äänialoja

äänikirja /ˈæːnɪkˌirja/ (n)
audiolibro
  äänimuotoon tallennettu kirjallinen teos

äänikortti /ˈæːnɪkˌortːɪ/ (n)
scheda audio
  tietokoneen laajennuskortti joka on tarkoitettu äänisignaalin tuottamiseen

äänilevy /ˈæːnɪlˌevy/ (n)
disco
  mekaaniseen äänen tallentamiseen käytetty kiekko, jonka pinnalle ääni-informaatio on kaiverrettu yhtenäiselle spiraalin muotoiselle uralle, josta informaatio luetaan levyn pyöriessä neulan poikittaisena liikkeenä

ääniraita /ˈæːnɪrˌaita/ (n)
pista sonora
  elokuvan, televisiosarjan tai videopelin ääniosuus, joka koostuu musiikista, dialogista ja äänitehosteista

äänirako /ˈæːnɪrˌako/ (n)
glottide
  kurkunpäässä sijaitseva, oikean ja vasemman äänihuulen sekä oikean ja vasemman kannuruston väliin jäävä rako

äänirauta /ˈæːnɪrˌauta/ (n)
corista
  teräksinen kaksihaarainen puikko, joka värähtelee ominaistaajuudellaan tuottaen puhtaan sävelen, jota käytetään vertailuäänenä kuoron tai soittimien vireisyyden tarkistamiseen

äänitorvi /ˈæːnɪtˌorvɪ/ (n)
clacson
  kulkuneuvon äänimerkkilaite

äänivalli /ˈæːnɪvˌallɪ/ (n)
muro del suono
  aerodynaamisesta ilmiöstä, jossa ilmamolekyylit kasautuvat äänen nopeudella liikkuvan kappaleen eteen liikettä jarruttavaksi kartiomaiseksi aaltovyöhykkeeksi, ns. sokkiaalloksi; rikkoutuu, kun kappale liikkuu nopeammin kuin ääni kulkee ilmassa (n. 343 m/s)

äänne /ˈæːnne/ (n)
fono
  puhutun kielen pienin kvalitatiivinen rakenneosa

ääntäminen /ˈæːntæmɪnen/ (n)
pronuncia
  ääntämys, yksilön tai kieliyhteisön tapa ääntää jotakin kieltä

ääntää /ˈæːntæː/ (v)
pronunciare
  tehdä äänielimillä liikkeitä, joilla syntyy tietty äänne

ääreishermosto /ˈæːreishˌermosto/ (n)
sistema nervoso periferico
  keskushermoston ulkopuolinen osa hermostosta

äärimmäinen /ˈæːrɪmmˌæinen/ (adj)
estremo
  mahdollisuuksien rajalla oleva; reunimmaisena oleva; kauimpana tai uloimpana oleva, kaukaisin; viho viimeinen; äärirajalla oleva, radikaalinen.

äärioikeisto /ˈæːrɪˌoikeisto/ (n)
estrema destra
  radikaalisti totalitarismiin pyrkivä osa poliittisesta oikeistosta

ääriviiva /ˈæːrɪvˌiːva/ (n)
contorno
  kohteen rajaava viiva, kun sitä katsotaan jostakin suunnasta

ångström /ˈoŋstrøm/ (n)
angstrom
  lähinnä kideopissa käytettävä epästandardi mittayksikkö, 0,1 nanometriä

ödeema /ˈødeːma/ (n)
edema
  nesteen kertyminen kudokseen ja siitä aiheutuva turvotus

öinen /ˈøinen/ (adj)
notturno
  yöllinen, yöllä tapahtuva

öljy /ˈøljy/ (n)
olio
  orgaaninen neste, joka ei ole vesiliukoinen

öljyhiekka /ˈøljyhˌiekːa/ (n)
sabbia bituminosa
  bitumin tai muiden raskaiden öljyfrakmenttien hiekan kanssa muodostama seos

öljytankkeri /ˈøljytˌaŋkːerɪ/ (n)
petroliera
  tankkeri, joka kuljettaa raakaöljyä

öljytä /ˈøljytæ/ (v)
lubrificare
  voidella öljyllä

örkki /ˈørkːɪ/ (n)
orco
  alun perin J. R. R. Tolkienin romaaneissa esiintyvä, sittemmin erilaisten fantasia- ja tietokonepelien hirviö

ötökkä /ˈøtøkːæ/ (n)
bacarozzo
  mikä tahansa hyönteinen tai hämähäkkieläin

öylätti /ˈøylætːɪ/ (n)
ostia
  ehtoollisella nautittava vehnätaikinasta tehty happamaton ehtoollisleipä

šaahi /ʃˈaːhɪ/ (n)
scià
  Persiassa ja Iranissa ennen vuotta 1979 käytössä ollut hallitsijan arvonimi

šaali /ʃˈaːlɪ/ (n)
scialle
  hartioilla pidettävä huivi, hartiahuivi

šamaani /ʃˈamaːnɪ/ (n)
sciamano
  alkuperäiskulttuureissa henkilö, jonka tehtävänä on toimia parantajana ja henkimaailman asioiden tuntijana; tietäjä, poppamies

šamanismi /ʃˈamanˌismɪ/ (n)
sciamanesimo
  uskonnollinen kulttuuri, jossa šamaanilla on keskeinen osa

šeikki /ʃˈeikːɪ/ (n)
sceicco
  arabiankielinen arvonimi, jonka kirjaimellinen merkitys on perheen tai heimon vanhin ja jota käytetään lisäksi mm. opettajien ja uskollisten johtajien arvonimenä

širokko /ʃˈirokːo/ (n)
scirocco
  Välimeren maissa puhaltava kuuma ja kuiva kaakkois- tai etelätuuli

šokki /ʃˈokːɪ/ (n)
shock, choc
  elimistön yhtäkkinen vaikea häiriötila
  järkyttävän yhtäkkisen tapahtuman, ympäristön tai muutoksen aiheuttama voimakas järkytys

švaa /ʃvˈaː/ (n)
scevà
  neutraali keskivokaali, merkitään IPA:ssa ylösalaisin kiepautetun e:n näköisellä merkillä: ə

’patafysiikka /pˈatafysˌiːkːa/ (n)
patafisica
  1800-luvulla pilailumielessä kehitetty näennäistieteellinen kirjallisuuden ja filosofian haara: nykyaikaisen tieteen parodia, jonka esitetään absurdistisesti olevan metafysiikan metafysiikkaa