suomi-ελληνικά FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2020-02-08
language: fi; el
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

1. Mooseksen kirja /ˈyksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Γένεση
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

2. Mooseksen kirja /kˈaksi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Έξοδος
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

3. Mooseksen kirja /kˈolme mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Λευϊτικό
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

4. Mooseksen kirja /nˈeljæ mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Αριθμοί
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

5. Mooseksen kirja /vˈiːsi mˈoːsekseŋ kˈirja/ (n)
Δευτερονόμιο
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

A-duuri /ˈaːdˈuːrɪ/ (n)
Λα ματζόρε
  sävellaji, jossa 3 juurisäveltä on ylennetty, ylennetyt sävelet ovat f♯ (fis, joka on submediantti), c♯ (cis, joka on mediantti) ja g♯ (gis, joka on subtoonika), rinnakkaissävellaji fis-molli, sävelet toonikasta subtoonikaan: a, h, cis, d, e, fis, gis

Aachen /ˈaːkhen/ (pn)
Άαχεν
  kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, aivan Belgian ja Alankomaiden rajan tuntumassa

Aamos /ˈaːmos/ (n)
Αμώς
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Aasia /ˈaːsɪa/ (pn)
Ασία
  Euroopan ja Tyynen valtameren välissä sijaitseva maanosa, osa Euraasian mannerta

Aatami /ˈaːtamɪ/ (pn)
Αδάμ
  miehen nimi

Abessinia /ˈabessˌinɪa/ (pn)
Αβησσυνία
  Etiopian nimi ennen vuotta 1945

Abhasia /ˈabhasˌia/ (pn)
Αμπχαζία
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Mustanmeren rannalla Kaukasiassa. Abhasian pääkaupunki on Suhumi.

Abidjan /ˈabɪdjan/ (pn)
Αμπιντζάν
  Norsunluurannikon suurin kaupunki ja maan entinen pääkaupunki

Abu Dhabi /ˈabu dhˈabɪ/ (pn)
Άμπου Ντάμπι
  suurin Arabiemiirikuntien seitsemästä emiraatista
  emiraattinsa ja maan pääkaupunki

Abuja /ˈabuja/ (pn)
Αμπούζα
  Nigerian pääkaupunki

Accra /ˈakːra/ (n)
Άκρα
  Ghanan pääkaupunki

Addis Abeba /ˈadːɪs ˈabeba/ (pn)
Αντίς Αμπέμπα
  Etiopian pääkaupunki

Aden /ˈaden/ (pn)
Άντεν
  satamakaupunki Jemenissä Adeninlahden rannalla

Adeninlahti /ˈadenˌinlahtɪ/ (pn)
Κόλπος του Άντεν
  lahti Intian valtamerellä Afrikan rannikolla

Adrianmeri /ˈadrɪˌanmerɪ/ (pn)
Αδριατική θάλασσα
  Apenniinien niemimaan ja Balkanin niemimaan välinen Välimeren lahti

Adygeia /ˈadyɡˌeia/ (pn)
Αντιγκέα
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Luoteis-Kaukasiassa Labajoen varrella, myös Adygea. Adygeian pääkaupunki on Maikop.

Afganistan /ˈafɡanˌistan/ (pn)
Αφγανιστάν
  sisämaanvaltio Aasiassa, pitkältä nimeltään Afganistanin islamilainen tasavalta

Afrikan sarvi /ˈafrɪkan sˈarvɪ/ (pn)
Κέρας της Αφρικής
  alue, johon kuuluvat Afrikan mantereen koillisosat

Afrikka /ˈafrɪkːa/ (pn)
Αφρική
  yksi maapallon maanosista ja mantereista

Aigeianmeri /ˈaiɡeiˌanmerɪ/ (pn)
Αιγαίο Πέλαγος
  saarten pilkkoma osa Välimerta Kreikan ja Turkin välissä

Aigisthos /ˈaiɡɪsthos/ (pn)
Αίγισθος
  (mytologia) kreikkalaisessa mytologiassa Thyestes'in ja hänen tyttärensä Pelopeian poika

Aikakirjat /ˈaikakˌirjat/ (n)
Παραλειπομένων
  yhteisnimitys kahdelle Vanhan testamentin kirjoista: 1. Aikakirjalle ja 2. Aikakirjalle

Aiolis /ˈaiolɪs/ (pn)
Αιολίδα
  muinaisen Anatolian länsi- ja luoteisrannikolla sijainnut alue

Aisopos /ˈaisopos/ (pn)
Αίσωπος
  (kirjallisuus) eläinsaduistaan tunnettu antiikin Kreikan kirjailija

Ajman /ˈajman/ (pn)
Ατζμάν
  pienin Arabiemiirikuntien seitsemästä emiraatista; pääkaupunki Ajmān

Ajokoirat /ˈajokˌoirat/ (pn)
Κύνες Θηρευτικοί
  eräs tähdistö pohjoisella taivaalla Otavan eteläpuolella

Ajomies /ˈajomies/ (pn)
Ηνίοχος
  Linnunradan pohjoisreunassa Perseuksesta itään sijaitseva navanympärystähdistö

Akhilleus /ˈakhɪlleus/ (pn)
Αχιλλέας
  kreikkalaisen mytologian sankari, joka oli haavoittuvainen ainoastaan kantapäästään

Ala-Baijeri /ˈalabˈaijerɪ/ (pn)
Κάτω Βαυαρία
  hallintoalue Saksan Baijerissa

Ala-Itävalta /ˈalaˈitævˌalta/ (pn)
Κάτω Αυστρία
  Itävallan osavaltio

Ala-Saksi /ˈalasˈaksɪ/ (pn)
Κάτω Σαξονία
  eräs Saksan osavaltioista

Alabama /ˈalabˌama/ (pn)
Αλαμπάμα
  Yhdysvaltain eteläosassa sijaitseva osavaltio

Alankomaat /ˈalaŋkomaːt/ (pn)
Κάτω Χώρες, Ολλανδία
  eurooppalainen valtio Pohjanmeren rannikolla Länsi-Euroopassa, viralliselta nimeltään Alankomaiden kuningaskunta

Alaska /ˈalaska/ (pn)
Αλάσκα
  Yhdysvaltain pohjoinen ja suurin osavaltio, jonka Kanada erottaa muusta maasta

Albania /ˈalbanˌia/ (pn)
Αλβανία
  Balkanin niemimaalla, Adrianmeren rannalla sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Tirana

Aleksandria /ˈaleksˌandrɪa/ (pn)
Αλεξάνδρεια
  kaupunki Egyptissä

Aleksanteri /ˈaleksˌanterɪ/ (pn)
Αλέξανδρος
  miehen etunimi

Alger /ˈalɡer/ (pn)
Αλγέρι
  Välimeren rannalla sijaitseva Algerian pääkaupunki

Algeria /ˈalɡerˌia/ (pn)
Αλγερία
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva tasavalta, jonka pääkaupunki on Alger

Alkaios /ˈalkaios/ (pn)
Αλκαίος
  (mytologia) kreikkalaisessa mytologiassa Perseuksen poika

Alpit /ˈalpɪt/ (pn)
Άλπεις
  vuorijono Keski-Euroopassa

Alsace /ˈalsase/ (pn)
Αλσατία
  Itä-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Strasbourg; nykyisin osa Grand Estiä

Alzheimerin tauti /ˈalʒeimerɪn tˈautɪ/ (n)
νόσος του Αλτσχάιμερ
  aivosolujen rappeutumiseen liittyvä toimintakyvyn heikkenemistä ja dementiaa aiheuttava vakava sairaus

Amazon /ˈamatson/ (pn)
Αμαζόνιος
  Etelä-Amerikan ja mahdollisesti maailman pisin joki

Amerikan Samoa /ˈamerɪkan sˈamoa/ (pn)
Αμερικανικές Σαμόα, Αμερικανική Σαμόα
  Yhdysvaltain territorio Polynesiassa eteläisellä Tyynellämerellä

Amerikan yhdysvallat /ˈamerɪkan ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Ηνωμένες Πολιτείες Αμερικής
  osavaltioista koostuva federaatio Pohjois-Amerikassa; lyhyemmin: Yhdysvallat

Amerikka /ˈamerˌikːa/ (n)
Αμερική
  yksi Maapallon manner sen läntisellä puoliskolla käsittäen Etelä-Amerikan ja Pohjois-Amerikan

Andalusia /ˈandalˌusɪa/ (pn)
Ανδαλουσία
  itsehallintoalue eteläisessä Espanjassa

Andorra /ˈandorra/ (pn)
Ανδόρρα
  pieni tasavaltainen ruhtinaskunta Ranskan ja Espanjan välisellä alueella, Andorran ruhtinaskunta

Andromeda /ˈandromˌeda/ (pn)
Ανδρομέδα
  Kassiopeian eteläpuolella oleva iso ja harva navanympärystähdistö

Angola /ˈaŋŋola/ (pn)
Ανγκόλα
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Ankara /ˈaŋkara/ (pn)
Άγκυρα
  Turkin pääkaupunki

Antarktis /ˈantarktɪs/ (pn)
ανταρκτικός
  etelänapaa ympäröivä alue, joka sisältää myös Etelämantereen

Antigua ja Barbuda /ˈantɪɡˌua ja bˈarbuda/ (pn)
Αντίγκουα και Μπαρμπούντα
  kahdesta saaresta, Antiguasta ja Barbudasta, sekä Redonda-luodosta koostuva saarivaltio Karibialla, Länsi-Intian Pienillä Antilleilla

Antillit /ˈantɪllɪt/ (pn)
Αντίλλες
  saarijono Karibianmeressä

Antiokia /ˈantɪˌokɪa/ (pn)
Αντιόχεια
  kaupunki muinaisessa Syyriassa, nykyisessä Turkissa

Antwerpen /ˈantverpen/ (pn)
Αμβέρσα
  kaupunki Pohjois-Belgiassa Flanderissa

Apenniinien niemimaa /ˈapennˌiːnien nˈiemɪmaː/ (pn)
Ιταλική χερσόνησος
  Välimeren pohjoisrannalla Alppien eteläpuolella sijaitseva niemimaa

Apia /ˈapɪa/ (pn)
Άπια
  Samoan pääkaupunki ja ainoa kaupunki

Apostolien teot /ˈapostolien tˈeot/ (n)
Πράξεις των Αποστόλων
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Appalakit /ˈapːalakɪt/ (pn)
Αππαλάχια
  Pohjois-Amerikan itärannikon suuntaisena kulkeva vuorijono Yhdysvalloissa ja Kanadassa

Arabian niemimaa /ˈarabɪan nˈiemɪmaː/ (pn)
Αραβική Χερσόνησος
  suuri niemimaa Lähi-idässä, jolla sijaitsevat seuraavat valtiot: Saudi-Arabia, Jemen, Oman, Arabiemiirikunnat, Qatar ja Bahrain

Arabiemiirikunnat /ˈarabˌiemɪːrɪkˌunnat/ (pn)
Ηνωμένα Αραβικά Εμιράτα
  Persianlahdella, Lähi-idässä sijaitseva seitsemästä emiirikunnasta muodostuva valtio, Yhdistyneet arabiemiirikunnat

Aragonia /ˈaraɡˌonɪa/ (pn)
Αραγονία
  itsehallintoalue Koillis-Espanjassa

Argentiina /ˈarɡentˌiːna/ (pn)
Αργεντινή
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio, jonka pääkaupunki on Buenos Aires ja virallinen nimi Argentiinan tasavalta

Aristoteles /ˈarɪstˌoteles/ (pn)
Αριστοτέλης
  kreikkalainen filosofi (384–322 eaa.)

Arizona /ˈarɪtsˌona/ (pn)
Αριζόνα
  Yhdysvaltain osavaltio Meksikon rajaa sivuten Kalifornian ja New Mexicon välissä

Arkangeli /ˈarkaŋŋˌelɪ/ (pn)
Αρχάγγελσκ
  kaupunki Pohjois-Venäjällä

Arkansas /ˈarkansas/ (pn)
Αρκάνσας
  Yhdysvaltain osavaltio

Arktis /ˈarktɪs/ (pn)
Αρκτική
  arktinen alue, maapallon pohjoisnapaa ympäröivä alue

Armenia /ˈarmenˌia/ (pn)
Αρμενία
  tasavalta Kaukasiassa, virallisesti Armenian tasavalta

Aspergerin oireyhtymä /ˈasperɡerɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
σύνδρομο Άσπεργκερ
  autismin kirjoon kuuluva neurobiologinen keskushermoston kehityshäiriö

Assyria /ˈassyrˌia/ (pn)
Ασσυρία
  assyrialaisten muinainen Tigrisin varrella sijainnut valtakunta, jonka pääkaupunki oli Assur

Asturia /ˈasturˌia/ (pn)
Αστούριες
  itsehallintoalue pohjoisessa Espanjassa

Ateena /ˈateːna/ (pn)
Αθήνα
  Kreikan pääkaupunki ja suurin kaupunki

Atlantin valtameri /ˈatlantɪn vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Ατλαντικός Ωκεανός
  valtameri, joka erottaa Amerikan Afrikasta ja Euroopasta

Atlas /ˈatlas/ (pn)
Άτλας
  (mytologia) kreikkalaisessa jumalaistarustossa jättiläinen, joka kannatteli maapalloa.

Aurinko /ˈaurɪŋko/ (pn)
Ήλιος, ήλιος
  kahdeksanplaneettaisen aurinkokuntamme, jossa kotiplaneettamme Maa sijaitsee, keskustähti

Aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (pn)
ηλιακό σύστημα
  Aurinko ja kahdeksan planeettaa sekä muita pienempiä taivaankappaleita

Australia /ˈaustraːlˌia/ (pn)
Αυστραλία
  Maapallon pienin, merien ympäröimä maanosa eteläisellä pallonpuoliskolla

Aveiro /ˈaveiro/ (pn)
Αβέιρο
  (kaupunki) Portugalin Aveiron piirin pääkaupunki

Avignon /ˈavɪɡnon/ (pn)
Αβινιόν
  Kaakkois-Ranskassa Rhônejoen rannalla sijaitseva Vaucluse'in departementin pääkaupunki

Azerbaidžan /ˈatserbˌaidʒan/ (pn)
Αζερμπαϊτζάν
  Kaukasiassa, Kaspianmeren rannalla sijaitseva valtio, Azerbaidžanin tasavalta, jonka pääkaupunki on Baku

Azorit /ˈatsorɪt/ (pn)
Αζόρες
  Atlantilla sijaitseva Portugalille kuuluva autonominen saariryhmä

Babylon /bˈabylon/ (pn)
Βαβυλώνα
  kaupunki(valtio) muinaisessa Mesopotamiassa, joka kukoisti n. 2000–0 eaa., mutta on säilynyt tähän päivään asti Irakin provinssina

Baden-Württemberg /bˈadenvˈyrtːemberɡ/ (pn)
Βάδη-Βυρτεμβέργη
  Saksan lounaisosassa sijaitseva osavaltio

Bagdad /bˈaɡdad/ (pn)
Βαγδάτη
  Irakin pääkaupunki

Bahama /bˈahama/ (pn)
Μπαχάμες
  saarivaltio Amerikassa, Atlantin valtameressä

Bahrain /bˈahrain/ (pn)
Μπαχρέιν
  kuningaskunta Lähi-idässä, Persianlahdella

Baijeri /bˈaijerɪ/ (pn)
Βαυαρία
  Saksan liittotasavallan eteläinen osavaltio, jonka pääkaupunki on München

Balkan /bˈalkan/ (pn)
Βαλκάνια
  niemimaa Kaakkois-Euroopassa

Balkanin niemimaa /bˈalkanɪn nˈiemɪmaː/ (pn)
Βαλκανική χερσόνησος
  lännessä Adrianmereen ja Joonianmereen, etelässä Välimereen, idässä Aigeianmereen, Dardanelleihin, Marmaranmereen, Bosporinsalmeen ja Mustaanmereen rajoittuva alue, jonka pohjoisraja ei ole selkeäviivainen. Euroopan itäisin niemimaa, Balkan

Bangkok /bˈaŋkok/ (pn)
(baŋkók)
  Thaimaan pääkaupunki

Bangladesh /bˈaŋladesh/ (pn)
Μπανγκλαντές, Μπαγκλαντές
  Gangesin ja Brahmaputran suistossa sijaitseva valtio Aasiassa, virallisesti Bangladeshin kansantasavalta

Barbados /bˈarbados/ (pn)
Μπαρμπάντος
  Karibianmerellä, Atlantilla sijaitseva Pieniin Antilleihin kuuluva saarivaltio

Barcelona /bˈarselˌona/ (pn)
Βαρκελώνη
  kaupunki Kataloniassa, koillisessa Espanjassa, Katalonian pääkaupunki

Baskimaa /bˈaskɪmaː/ (pn)
Χώρα των Βάσκων
  itsehallintoalue Pohjois-Espanjassa

Batman /bˈatman/ (pn)
Μπατμάν
  maakunta Turkin kaakkoisosassa
  Batmanin maakunnan pääkaupunki

Baškortostan /bˈaʃkortˌostan/ (pn)
Μπασκορτοστάν
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Euroopan itäisimmässä osassa Uralvuoriston eteläpäässä, osittain Aasiassa.

Belgia /bˈelɡɪa/ (pn)
Βέλγιο
  eurooppalainen liittovaltio Pohjanmeren rannikolla, Belgian kuningaskunta, jonka pääkaupunki on Bryssel

Belgian kuningaskunta /bˈelɡɪaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Βασίλειο του Βελγίου
  Belgian virallinen nimi.

Belgrad /bˈelɡrad/ (pn)
Βελιγράδι
  Serbian pääkaupunki

Belize /bˈelɪtse/ (pn)
Μπελίζ
  Kansainyhteisön jäsenvaltio Keski-Amerikassa

Belutšistan /bˈelutʃˌistan/ (pn)
Βαλουχιστάν
  Iranin ylängön kaakkoisosan käsittävä belutšien asuttama alue, johon kuuluu alueita Lounais-Pakistanissa, Kaakkois-Iranissa ja Lounais-Afganistanissa

Benin /bˈenɪn/ (pn)
Μπενίν
  tasavalta Afrikassa, Beninin tasavalta

Bereniken hiukset /bˈerenɪken hˈiukset/ (pn)
Κόμη Βερενίκης
  himmeä tähdistö pohjoisella taivaanpallolla Ison Karhun lähellä

Berliini /bˈerlɪːnɪ/ (pn)
Βερολίνο
  Saksan pääkaupunki

Bern /bˈern/ (pn)
Βέρνη
  Sveitsin pääkaupunki

Betlehem /bˈetlehem/ (pn)
Βηθλεέμ
  Länsirannalla sijaitseva kaupunki, joka Raamatun mukaan on Israelin kuninkaan Daavidin syntymä- ja kotikaupunki ja Jeesuksen syntymäpaikka

Biškek /bˈiʃkek/ (pn)
Μπισκέκ
  Kirgisian pääkaupunki, vuosina 1926–1991 nimellä Frunze tunnettu

Bolivia /bˈolɪvˌia/ (pn)
Βολιβία
  tasavalta Etelä-Amerikassa, pitkältä nimeltään Bolivian monikansainen valtio

Borneo /bˈorneo/ (pn)
Βόρνεο
  Kaakkois-Aasiassa, Malaijien saaristossa sijaitseva maailman kolmanneksi suurin saari. Borneon eteläosat (Kalimantan) kuuluvat Indonesialle, pohjoisosat Bruneille ja Malesialle.

Bosnia ja Hertsegovina /bˈosnɪa ja hˈertseɡˌovɪna/ (pn)
Βοσνία και Ερζεγοβίνη, Βοσνία-Ερζεγοβίνη
  Bosnia-Hertsegovina, Balkanilla, Euroopassa sijaitseva valtio.

Botswana /bˈotsvana/ (pn)
Μποτσουάνα
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio, jonka naapurit ovat Namibia lännessä, Sambia pohjoisessa, Zimbabwe idässä ja Etelä-Afrikka etelässä

Brasilia /brˈasɪlˌia/ (pn)
Βραζιλία
  valtio Etelä-Amerikassa, Brasilian liittotasavalta

Bratislava /brˈatɪslˌava/ (pn)
Μπρατισλάβα
  Slovakian pääkaupunki

Brescia /brˈessɪa/ (pn)
Μπρέσια
  kaupunki Italiassa

Bretagne /brˈetaɡne/ (pn)
Βρετάνη
  Luoteis-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rennes

Britannia /brˈitannˌia/ (pn)
Βρετανία
  Yhdistyneestä kuningaskunnasta käytetty lyhyt nimitys

Britteinsaaret /brˈitːeinsˌaːret/ (pn)
Βρετανικά Νησιά
  Atlantin valtameren ja Pohjanmeren välinen saariryhmä luoteisessa Euroopassa

Brittiläinen Kolumbia /brˈitːɪlˌæineŋ kˈolumbˌia/ (pn)
Βρετανική Κολομβία
  provinssi Kanadan länsirannikolla

Brittiläiset Neitsytsaaret /brˈitːɪlˌæiset nˈeitsytsˌaːret/ (pn)
Βρετανικές Παρθένοι Νήσοι
  50 saaren ja luodon ryhmä Karibianmeren koillisosassa, Puerto Ricon itäpuolella

Brunei /brˈunei/ (pn)
Μπρουνέι
  sulttaanikunta, joka sijaitsee Borneon saarella Kaakkois-Aasiassa.

Bryssel /brˈyssel/ (pn)
Βρυξέλλες
  Belgian pääkaupunki ja Euroopan unionin tosiasiallinen pääkaupunki

Bukarest /bˈukarest/ (pn)
Βουκουρέστι
  Romanian pääkaupunki

Bulgaria /bˈulɡarˌia/ (pn)
Βουλγαρία
  tasavalta Balkanilla, Euroopassa, Bulgarian tasavalta

Bulgarian tasavalta /bˈulɡarɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Βουλγαρίας
  Bulgarian valtion virallinen nimi.

Burgundi /bˈurɡundɪ/ (pn)
Βουργουνδία
  Keski-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Dijon; nykyisin osa Burgundi-Franche-Comtéa

Burjatia /bˈurjatˌia/ (pn)
Μπουργιατία
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Siperiassa Baikaljärven rannalla. Burjatian pääkaupunki on Ulan-Ude.

Burundi /bˈurundɪ/ (pn)
Μπουρούντι
  tasavalta Afrikassa, Burundin tasavalta

Bysantin valtakunta /bˈysantɪn vˈaltakˌunta/ (pn)
Ανατολική Ρωμαϊκή Αυτοκρατορία
  Rooman valtakunnasta jäljelle jäänyt itäinen osa, Itä-Rooma, jonka pääkaupunki oli Konstantinopoli

Byzantion /bˈytsantɪon/ (pn)
Βυζάντιο
  muinainen kaupunki, jonka paikalle perustettiin Konstantinopoli 300-luvulla jaa. Itä-Rooman pääkaupungiksi

Böömi /bˈøːmɪ/ (pn)
Βοημία
  nykyään Tšekissä sijaitseva historiallinen alue Keski-Euroopassa

CD-levy /sˈeːdˌeːlˈevy/ (n)
σιντί
  digitaalisen tiedon tallennusmedia, joka tuli markkinoille alun perin äänen tallennusta varten; näyttää ulkoisesti DVD-levyltä

CD-soitin /sˈeːdˌeːsˈoitɪn/ (n)
συσκευή CD
  musiikkisoitin, joka toistaa CD-levyjä

CP-vamma /sˈeːpˌeːvˈamma/ (n)
εγκεφαλική παράλυση
  syntymässä tai lapsuudessa saatu pysyvä aivovaurio, joka vaikeuttaa vartalon liikkeiden hallintaa ja lihaskoordinaatiota

Cambridge /kˈambrɪdɡe/ (pn)
Κέμπριτζ
  kaupunki Englannissa

Canberra /kˈanberra/ (pn)
Καμπέρα
  Australian pääkaupunki

Cardiff /kˈardɪff/ (pn)
Κάρντιφ
  Walesin pääkaupunki

Caymansaaret /kˈaymˌansaːret/ (pn)
Νησιά Κέυμαν
  kolmen korallisaaren muodostama Britannian merentakainen alue Karibianmerellä [[Kuuba]n eteläpuolella

Chile /khˈile/ (pn)
Χιλή
  tasavalta Etelä-Amerikassa, Chilen tasavalta

Cookinsaaret /kˈoːkɪnsˌaːret/ (pn)
Νήσοι Κουκ
  eräs Uudelle-Seelannille kuuluva saariryhmä Tyynellä valtamerellä

Costa Rica /kˈosta rˈika/ (pn)
Κόστα Ρίκα
  tasavalta Keski-Amerikassa, virallisesti Costa Rican tasavalta

Curacao /kˈurakˌao/ (pn)
Κουρασάο
  Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluva autonominen alue Karibianmerellä

DVD-levy /dˈeːvˌeːdˌeːlˈevy/ (n)
DVD
  DVD, optinen datan tallennusväline ja elokuvien levitysmedia; CD-levyn seuraaja, tallennuskapasiteetiltaan suurempi

Damaskos /dˈamaskos/ (pn)
Δαμασκός
  Syyrian pääkaupunki

Dardanellit /dˈardanˌellɪt/ (pn)
Δαρδανέλια
  Marmaranmeren ja Aigeianmeren välinen salmi luoteisessa Turkissa

Delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (pn)
δελφίνι
  Kotkan ja Pegasuksen välissä pohjoisella taivaalla sijaitseva pieni tähdistö

Djibouti /djˈiboutɪ/ (pn)
Τζιμπουτί
  Itä-Afrikassa Aadeninlahden rannalla Eritrean ja Somalian välissä sijaitseva valtio, entinen Ranskan Somalimaa

Dominica /dˈomɪnˌika/ (pn)
Δομίνικα, Ντομίνικα
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, Dominican liittovaltio.

Dominikaaninen tasavalta /dˈomɪnɪkˌaːnɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Δομινικανή Δημοκρατία
  tasavalta Karibialla, Väli-Amerikassa

Downin oireyhtymä /dˈovnɪn ˈoireyhtˌymæ/ (n)
σύνδρομο Down
  trisomia 21 -kromosomihäiriö

Dresden /drˈesden/ (pn)
Δρέσδη
  itäisessä Saksassa sijaitseva kaupunki, Saksin pääkaupunki

Dublin /dˈublɪn/ (pn)
Δουβλίνο
  Irlannin pääkaupunki

Dušanbe /dˈuʃanbe/ (pn)
Ντουσαμπέ
  Tadžikistanin pääkaupunki, vuoteen 1961 Stalinabad

Ecuador /ˈekuador/ (pn)
Ισημερινός
  tasavalta Etelä-Amerikan Tyynenmeren rannikolla ekvaattorin molemmin puolin, virallisesti Ecuadorin tasavalta.

Edinburgh /ˈedɪnburɡh/ (pn)
Εδιμβούργο
  Skotlannin itärannikolla sijaitseva vanha kaupunki, Skotlannin pääkaupunki

Efesolaiskirje /ˈefesolˌaiskɪrje/ (n)
Εφεσίους
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Efesos /ˈefesos/ (pn)
Έφεσος
  kaupunki nykyisessä Turkissa

Egypti /ˈeɡyptɪ/ (pn)
Αίγυπτος
  tasavalta Afrikan koillisosassa, Egyptin arabitasavalta

Eilat /ˈeilat/ (pn)
Ελάτ
  kaupunki Israelissa

El Salvador /ˈel sˈalvador/ (pn)
Ελ Σαλβαδόρ
  tasavalta Keski-Amerikassa

Elysion /ˈelysɪon/ (pn)
Ηλύσια Πεδία
  Elysion tai Elysionin kentät (m.kreik. Ἠλύσιον πεδίον, Ēlýsion pedíon, lat. Elysium) on kreikkalaisen mytologian onnela, jossa jumalten suosikit elävät kuolemansa jälkeen ikuisesti nuorina ja onnellisina.

Elysionin kentät /ˈelysˌionɪŋ kˈentæt/ (pn)
Ηλύσια Πεδία
  (mytologia) Elysion, kreikkalaisen mytologian onnela, jossa jumalten suosikit elävät ikuisesti nuorina ja onnellisina.

Englannin kanaali /ˈeŋlannɪŋ kˈanaːlɪ/ (pn)
Μάγχη
  Atlantin valtamereltä Pohjanmerelle johtava vesiyhteys, joka erottaa Ison-Britannian saaren Pohjois-Ranskasta

Englanti /ˈeŋlantɪ/ (pn)
Αγγλία
  Ison-Britannian saaren eteläosan kattava maa; kuningaskunta, joka kuuluu Yhdistyneeseen kuningaskuntaan

Eritrea /ˈerɪtrˌea/ (pn)
Ερυθραία
  Punaisenmeren rannalla Koillis-Afrikassa, Afrikan sarvessa sijaitseva valtio

Espanja /ˈespanja/ (pn)
Ισπανία
  kuningaskunta eteläisessä Euroopassa

Espoo /ˈespoː/ (pn)
Έσποο
  asukasluvultaan Suomen toiseksi suurin kaupunki Helsingin naapurissa Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Esra /ˈesra/ (pn)
Έσδράς, Έσδρας
  edellisessä keskeinen henkilö: eräs juutalainen kirjanoppinut ja pappi

Etelä-Aasia /ˈetelæˈaːsɪa/ (pn)
Νότια Ασία
  Aasian eteläinen osa

Etelä-Afrikka /ˈetelæˈafrɪkːa/ (pn)
Νότια Αφρική
  Afrikan mantereen eteläosassa sijaitseva valtio, Etelä-Afrikan tasavalta

Etelä-Amerikka /ˈetelæˈamerˌikːa/ (pn)
Νότια Αμερική
  eteläosa Amerikan mantereesta, yksi maanosista

Etelä-Australia /ˈetelæˈaustraːlˌia/ (pn)
Νότια Αυστραλία
  yksi Australian osavaltioista

Etelä-Carolina /ˈetelækˈarolˌina/ (pn)
Νότια Καρολίνα
  Yhdysvaltain osavaltio maan itäosassa

Etelä-Eurooppa /ˈetelæˈeuroːpːa/ (pn)
Νότια Ευρώπη
  Pyreneitten, Apenniinien ja Balkanin niemimaiden ja niihin kuuluvien saarten muodostama alue, Euroopan eteläisin osa

Etelä-Korea /ˈetelækˈorea/ (pn)
Νότια Κορέα
  Aasiassa, Korean niemimaalla sijaitseva valtio, jonka virallinen nimi on Korean tasavalta.

Etelä-Ossetia /ˈetelæˈossetˌia/ (pn)
Νότια Οσετία
  Georgiasta itsenäistynyt, ei laajasti tunnustettu valtio Kaukasiassa. Etelä-Ossetian pääkaupunki on Tshinval.

Etelä-Sudan /ˈetelæsˈudan/ (pn)
Νότιο Σουδάν
  Sudanista vuonna 2011 itsenäistynyt valtio Afrikassa

Etelämanner /ˈetelæmˌanner/ (pn)
Ανταρκτική
  jään ja lumen peittämä manner Maan etelänapa-alueella

Etelän kala /ˈetelæŋ kˈala/ (pn)
Ιχθύς Νότιος
  Vesimiehen eteläpuolella oleva heikkovaloinen tähdistö

Etelän risti /ˈetelæn rˈistɪ/ (pn)
Σταυρός του Νότου
  tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Etiopia /ˈetɪˌopɪa/ (pn)
Αιθιοπία
  liittovaltio itäisessä Afrikassa, Etiopian demokraattinen liittovaltio

Euraasia /ˈeuraːsˌia/ (pn)
Ευρασία
  Maapallon suurin manner, jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyyni valtameri; siihen kuuluvat Euroopan, Lähi-idän ja Aasian maanosat

Euroopan unioni /ˈeuroːpan ˈunɪˌonɪ/ (pn)
Ευρωπαϊκή Ένωση
  suuren osan Eurooppaa käsittävä valtioiden yhteenliittymä, johon myös Suomi kuuluu

Eurooppa /ˈeuroːpːa/ (pn)
Ευρώπη
  yksi maapallon maanosista

Falklandinsaaret /fˈalklandˌinsaːret/ (pn)
Νήσοι Φώκλαντ
  Yhdistyneelle kuningaskunnalle kuuluva saaristo Etelä-Amerikassa

Fidži /fˈidʒɪ/ (pn)
Φίτζι
  Oseaniassa sijaitseva saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Fidžin tasavalta

Filemon /fˈilemon/ (n)
Φιλήμων
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Filippi /fˈilɪpːɪ/ (pn)
Φίλιπποι
  muinainen kaupunki Kreikassa 300 eaa.–1300 jaa.

Filippiinit /fˈilɪpːˌiːnɪt/ (pn)
Φιλιππίνες
  tasavalta, jonka alue muodostuu Tyynellä valtamerellä Etelä-Kiinan meren itäpuolella olevasta Filippiinien saaristosta, Filippiinien tasavalta.

Filippiläiskirje /fˈilɪpːɪlˌæiskɪrje/ (n)
Φιλιππησίους
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Firenze /fˈirentse/ (pn)
Φλωρεντία
  maakunta Toscanassa Keski-Italiassa

Flanderi /flˈanderɪ/ (pn)
Φλάνδρα
  historiallinen alue Pohjanmeren rannalla nykyisen Belgian, Ranskan ja Alankomaiden alueella

Florida /flˈorɪda/ (pn)
Φλόριντα
  Yhdysvaltain kaakkoisosan niemimaalla sijaitseva osavaltio, jonka pääkaupunki on Tallahassee ja suurin kaupunki Jacksonville

Fortuna /fˈortuna/ (pn)
Τύχη
  onnen ja sattuman jumalatar roomalaisessa mytologiassa

Fryygia /frˈyːɡɪa/ (pn)
Φρυγία
  muinainen Anatoliassa sijainnut kuningaskunta

Färsaaret /fˈærsaːret/ (pn)
Νήσοι Φερόες
  Tanskaan kuuluva saariryhmä Atlantin valtameressä. Färsaarten pääkaupunki on Tórshavn.

Gabon /ɡˈabon/ (pn)
Γκαμπόν
  Afrikassa sijaitseva valtio

Galatalaiskirje /ɡˈalatalˌaiskɪrje/ (n)
Γαλάτες
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Galatia /ɡˈalatˌia/ (pn)
Γαλατία
  nimitys muinaiselle alueelle Anatoliassa

Galilea /ɡˈalɪlˌea/ (pn)
Γαλιλαία
  nykyisessä Israelissa sijaitseva ylänköalue

Galitsia /ɡˈalɪtsˌia/ (pn)
Γαλικία
  alue nykyisessä Puolassa ja Ukrainassa

Gallia /ɡˈallɪa/ (pn)
Γαλατία
  gallialaisten, kelttien muinaisen pääheimon, kotimaa

Gambia /ɡˈambɪa/ (pn)
Γκάμπια
  tasavalta Afrikassa, Gambian tasavalta

Gazan kaista /ɡˈatsaŋ kˈaista/ (pn)
Λωρίδα της Γάζας
  Välimeren rannikolla sijaitseva, Israelin ympäröimä ja Egyptiin rajoittuva palestiinalaishallinnon alue, jonka merkittävin kaupunki on Gaza

Gdańsk /ɡdˈansk/ (pn)
Γκντανσκ
  satamakaupunki Pohjois-Puolassa

Geneve /ɡˈeneve/ (pn)
Γενεύη
  kaupunki Sveitsissä

Genova /ɡˈenova/ (pn)
Γένοβα
  Italian Ligurian hallinnollisen alueen pääkaupunki

Georgia /ɡˈeorɡˌia/ (pn)
Γεωργία
  valtio Etelä-Kaukasiassa, entiseltä nimeltään Gruusia; pääkaupunki Tbilisi
  Yhdysvaltojen osavaltio

Georgios Voittaja /ɡˈeorɡɪos vˈoitːaja/ (pn)
Νικηφόρος Γεώργιος
  ortodoksisuudessa käytettävä muoto nimestä Pyhä Yrjö, lisänimeltään suurmarttyyri

Ghana /ɡhˈana/ (pn)
Γκάνα
  tasavalta Afrikassa, Ghanan tasavalta

Golgin laite /ɡˈolɡɪn lˈaite/ (n)
συσκευή Golgi
  eläinsolun soluelin, joka muokkaa, lajittelee ja pakkaa proteiineja

Granada /ɡrˈanada/ (pn)
Γρενάδα
  Andalusiassa, Etelä-Espanjassa sijaitseva kaupunki

Grenada /ɡrˈenada/ (pn)
Γρενάδα
  Karibianmerellä, Länsi-Intian eteläosassa sijaitseva valtio, Grenadan kuningaskunta

Grönlanti /ɡrˈønlantɪ/ (pn)
Γροιλανδία
  Pohjois-Amerikan koillispuolella sijaitseva, Tanskan kuningaskuntaan kuuluva, pääasiassa jään peittämä maailman suurin saari, jonka pääkaupunki on Nuuk

Guam /ɡˈuam/ (pn)
Γκουάμ
  Yhdysvalloille kuuluva saari Tyynellämerellä

Guatemala /ɡˈuatˌemala/ (pn)
Γουατεμάλα
  Keski-Amerikassa Tyynenmeren rannikolla sijaitseva valtio, jonka rajanaapureita ovat Meksiko, Belize, Honduras ja El Salvador

Guinea /ɡwˈinea/ (pn)
Γουινέα
  Länsi-Afrikassa sijaitseva valtio, pitkältä nimeltään Guinean tasavalta, jonka rajanaapureita ovat Sierra Leone, Liberia, Norsunluurannikko, Mali, Senegal ja Guinea-Bissau.

Guinea-Bissau /ɡwˈineabˈissau/ (pn)
Γουινέα-Μπισσάου
  tasavalta Länsi-Afrikassa Atlantin valtameren rannalla.

Guyana /ɡˈuyˌana/ (pn)
Γουιάνα
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio

Göteborg /ɡˈøteborɡ/ (pn)
Γκέτεμποργκ
  Ruotsin toiseksi suurin kaupunki

Haag /hˈaːɡ/ (pn)
Χάγη
  kaupunki Alankomaissa, maan hallinnollinen, muttei virallinen pääkaupunki, myös useiden kansainvälisten järjestöjen sijaintipaikka

Habakukin kirja /hˈabakukɪŋ kˈirja/ (n)
Αββακούμ
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haggain kirja /hˈaɡːaiŋ kˈirja/ (n)
Αγγαίος
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Haiti /hˈaitɪ/ (pn)
Αϊτή
  tasavalta Hispaniolan saarella Karibialla, Dominikaanisen tasavallan rajanaapuri

Hampuri /hˈampurɪ/ (pn)
Αμβούργο
  kaupunki Saksassa

Hannover /hˈannover/ (pn)
Αννόβερο
  saksalainen suurkaupunki, Ala-Saksin pääkaupunki

Hansenin tauti /hˈansenɪn tˈautɪ/ (n)
νόσος του Χάνσεν
  lepra, spitaali

Harkova /hˈarkova/ (pn)
Χάρκιβ
  kaupunki Ukrainassa

Harppi /hˈarpːɪ/ (pn)
Διαβήτης
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Havaiji /hˈavaijɪ/ (pn)
Χαβάη
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saariryhmä ja Yhdysvaltain osavaltio

Havanna /hˈavanna/ (pn)
Αβάνα
  Kuuban pääkaupunki

Helsinki /hˈelsɪŋkɪ/ (pn)
Ελσίνκι
  Suomenlahden rannalla, Uudellamaalla Etelä-Suomessa sijaitseva Suomen pääkaupunki

Heprealaiskirje /hˈeprealˌaiskɪrje/ (pn)
Εβραίους
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Herra /hˈerra/ (pn)
Κύριος
  kristinuskon ja juutalaisuuden jumalan kunnioittava nimitys

Hesekiel /hˈesekiel/ (pn)
Ιεζεκιήλ
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hesiodos /hˈesɪodos/ (pn)
Ησίοδος
  (historia) muinaiskreikkalainen runoilija ja runonlaulaja

Hessen /hˈessen/ (pn)
Εσσή
  Saksan liittotasavallan osavaltio maan keskiosassa. Sen pääkaupunki on Wiesbaden ja suurin kaupunki Frankfurt.

Higgsin bosoni /hˈiɡːsɪn bˈosonɪ/ (n)
μποζόνιο Χιγκς
  alkeishiukkanen, jonka spin on 0 ja joka antaa massan muille hiukkasille

Hiroshima /hˈiroshˌima/ (pn)
Χιροσίμα
  kaupunki Japanissa

Hokkaido /hˈokːaido/ (pn)
Χοκκάιντο
  Japanin neljästä pääsaaresta toiseksi suurin

Hollanti /hˈollantɪ/ (pn)
Ολλανδία
  Alankomaat, valtio Euroopassa

Hongkong /hˈoŋkoŋ/ (pn)
Χονγκ Κονγκ
  Kiinan rannikolla sijaitseva erityishallintoalue

Hoosea /hˈoːsea/ (n)
Ωσηέ
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Hormuzinsalmi /hˈormutsˌinsalmɪ/ (pn)
Στενά του Ορμούζ
  Persianlahden ja Omaninlahden toisistaan erottava salmi

Huippuvuoret /hwˈipːuvˌuoret/ (pn)
Σβάλμπαρντ
  Norjalle kuuluva saaristo Euroopan pohjoisosassa

Härkä /hˈærkæ/ (pn)
Ταύρος
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.

IP-osoite /ˈiːpˌeːˈosoite/ (n)
διεύθυνση ΔΠ
  numerosarja, jonka perusteella IP-paketti löytää perille Internetissä

Ibiza /ˈibɪtsa/ (pn)
Ίμπιζα
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Idaho /ˈidaho/ (pn)
Αϊντάχο
  Yhdysvaltain osavaltio

Indonesia /ˈindonˌesɪa/ (pn)
Ινδονησία
  lukuisasta joukosta saaria koostuva valtio Kaakkois-Aasiassa, Indonesian tasavalta

Intia /ˈintɪa/ (pn)
Ινδία
  suuri liittovaltio Aasian eteläosassa

Intiaani /ˈintɪˌaːnɪ/ (pn)
Ινδός
  (tähtitiede) eteläisellä tähtitaivaalla sijaitseva himmeätähtinen tähdistö

Intian valtameri /ˈintɪan vˈaltamˌerɪ/ (pn)
Ινδικός Ωκεανός
  Aasian, Antarktiksen ja Australian välillä oleva maailman kolmanneksi suurin merialue

Iowa /ˈiova/ (pn)
Αϊόβα
  Yhdysvaltain osavaltio

Iran /ˈiran/ (pn)
Ιράν
  valtio Lähi-idässä Kaspianmeren ja Persianlahden välissä, aiemmin Persia

Irkutsk /ˈirkutsk/ (pn)
Ιρκούτσκ
  kaupunki Etelä-Siperiassa Venäjällä Baikaljärveen laskevan Angaran rannalla

Irlannin tasavalta /ˈirlannɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Ιρλανδίας
  Irlannista joissain yhteyksissä käytetty nimi, jolla ei ole virallista asemaa

Irlanti /ˈirlantɪ/ (pn)
Ιρλανδία
  Britteinsaariin kuuluva saari Atlantin valtameressä ja saarella sijaitseva saarivaltio Länsi-Euroopassa

Islanti /ˈislantɪ/ (pn)
Ισλανδία
  saarivaltio Atlantin valtameren keskivaiheilla, Pohjois-Euroopassa, Islannin tasavalta

Iso karhu /ˈiso kˈarhu/ (pn)
Μεγάλη Άρκτος
  tähdistö lähellä pohjoista taivaannapaa

Iso-Britannia /ˈisobrˈitannˌia/ (pn)
Μεγάλη Βρετανία
  Britteinsaarten suurin saari Atlantin valtameressä Euroopan mantereesta luoteeseen

Israel /ˈisrael/ (pn)
Ισραήλ
  Lähi-idässä Välimeren kaakkoisrannalla sijaitseva, Palestiinan alueelle perustettu valtio

Istanbul /ˈistanbul/ (pn)
Κωνσταντινούπολη
  Turkin suurin kaupunki, kansainvälinen keskus, joka sijaitsee Bosporinsalmen molemmin puolin, Euroopan ja Aasian rajalla

Italia /ˈitalˌia/ (pn)
Ιταλία
  valtio Etelä-Euroopassa, viralliselta nimeltään Italian tasavalta

Italian tasavalta /ˈitalɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Ιταλική Δημοκρατία
  Italian valtion virallinen nimi

Itä-Aasia /ˈitæˈaːsɪa/ (pn)
ανατολική Ασία
  maantieteellinen alue Aasiassa

Itä-Eurooppa /ˈitæˈeuroːpːa/ (pn)
Ανατολική Ευρώπη
  Euroopan itäinen osa, Puola, Tšekki ja niistä itään olevat maat sekä Balkan Kreikkaa lukuun ottamatta

Itä-Saksa /ˈitæsˈaksa/ (pn)
Ανατολική Γερμανία
  epävirallinen nimitys Saksan demokraattisesta tasavallasta

Itä-Timor /ˈitætˈimor/ (pn)
Ανατολικό Τιμόρ
  valtio Kaakkois-Aasiassa Malaijien saaristossa Timorin saaren itäosassa

Itämeri /ˈitæmˌerɪ/ (pn)
Βαλτική Θάλασσα, Βαλτική
  Atlantin valtameren lahti, siihen kuuluva välimeri

Itävalta /ˈitævˌalta/ (pn)
Αυστρία
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio.

Jaakko /jˈaːkːo/ (pn)
Ιάκωβος
  Jaakon nimipäivä: 25.7.

Jaava /jˈaːva/ (pn)
Ιάβα
  saari Indonesiassa

Jakarta /jˈakarta/ (pn)
Τζακάρτα
  Indonesian pääkaupunki

Jamaika /jˈamaika/ (pn)
Τζαμάικα
  Karibialla, Väli-Amerikassa sijaitseva valtio, isoihin Antilleihin kuuluva Karibian neljänneksi suurin saari.

Japani /jˈapanɪ/ (pn)
Ιαπωνία
  Itä-Aasiassa sijaitseva perustuslaillinen keisarikunta ja saarivaltio

Jeesus /jˈeːsus/ (pn)
Ιησούς, Ἰησοῦς
  kristinuskossa Jumalan poika ja vapahtaja, usein tarkennuksella Nasaretilainen tai Kristus

Jehovan todistaja /jˈehovan tˈodɪstˌaja/ (n)
Μάρτυρας του Ιεχωβά
  erään kristillisperäisen uskonnollisen liikkeen, Jehovan todistajien, jäsen

Jekaterinburg /jˈekaterˌinburɡ/ (pn)
Γεκατερίνμπουργκ
  kaupunki Venäjällä

Jemen /jˈemen/ (pn)
Υεμένη
  Lähi-idässä Arabian niemimaan etelärannikolla sijaitseva valtio

Jenisei /jˈenɪsei/ (pn)
Γενισέης
  yksi maailman pisimmistä joista, joka saa alkunsa Mongolian ja Venäjän rajalta ja laskee Pohjoiseen jäämereen

Jerevan /jˈerevan/ (pn)
Γιερεβάν
  Armenian pääkaupunki

Jersey /jˈersey/ (pn)
Τζέρσεϊ
  saari Englannin kanaalissa, yksi Kanaalisaarista

Jerusalem /jˈerusalem/ (pn)
Ιερουσαλήμ
  kaupunki Israelissa

Jesaja /jˈesaja/ (pn)
Ἠσαίας, Ησαΐας
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Job /jˈob/ (pn)
Ιώβ
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Johanneksen ilmestys /jˈohannˌeksen ˈilmestys/ (pn)
Αποκάλυψη
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Johannes Kastaja /jˈohannes kˈastaja/ (pn)
Ιωάννης ο Βαπτιστής
  (historia, uskonto) Uuden testamentin henkilö

Joonianmeri /jˈoːnɪˌanmerɪ/ (pn)
Ιόνιο Πέλαγος
  lännessä Sisiliaan, idässä Albaniaan ja Kreikkaan rajoittuva Välimeren osa

Joosef /jˈoːsef/ (pn)
Ιωσήφ
  Raamatun hahmoja, mm. Jeesuksen isä

Jordania /jˈordanˌia/ (pn)
Ιορδανία
  valtio Lähi-idässä Jordanjoen itärannalla.

Jordanjoki /jˈordanjˌokɪ/ (pn)
Ιορδάνης
  Jordanin virta, Israelin miehittämän Länsirannan ja Jordanian rajalla virtaava joki

Joulusaari /jˈoulusˌaːrɪ/ (pn)
Νήσος των Χριστουγέννων
  Australian hallinnossa oleva territorio Intian valtameressä.

Jousimies /jˈousɪmies/ (pn)
Τοξότης
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.
  horoskooppimerkki

Joutsen /jˈoutsen/ (pn)
Κύκνος
  Lyyrasta itään ja Pegasuksesta länteen sijaiseva navanympärystähdistö

Jugoslavia /jˈuɡoslˌavɪa/ (pn)
Γιουγκοσλαβία
  entinen valtio Balkanilla Adrianmeren rannalla, vuosina 1918–1944 Jugoslavian kuningaskunta; toisen maailmansodan jälkeen sosialistinen valtio, joka tunnettiin nimellä Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta

Juhana /jˈuhana/ (pn)
Γιάννης
  eräiden ulkomaisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Jumala /jˈumala/ (pn)
Θεός
  kristinuskon, juutalaisuuden tai islamin jumalakäsitteen Jumala

Jupiter /jˈupɪter/ (pn)
Δίας
  aurinkokuntamme suurin kiertotähti, viides planeetta Auringosta

Juudea /jˈuːdea/ (pn)
Ιουδαία
  Juudan alue roomalaisvallan alla

Kaakkois-Aasia /kˈaːkːoisˈaːsɪa/ (pn)
Νοτιοανατολική Ασία
  Aasian mantereesta Taka-Intian niemimaa ja sen eteläpuoliset merialueet valtioineen Australiaan asti

Kaarle /kˈaːrle/ (pn)
Κάρολος
  eräiden historiallisten monarkkien hallitsijanimen suomenkielinen muunnos

Kabul /kˈabul/ (pn)
Καμπούλ
  Afganistanin pääkaupunki

Kairo /kˈairo/ (pn)
Κάιρο
  Egyptin pääkaupunki

Kaksoset /kˈaksoset/ (pn)
Δίδυμοι
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Kalat /kˈalat/ (pn)
Ιχθύες
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla

Kalifornia /kˈalɪfˌornɪa/ (pn)
Καλιφόρνια
  Yhdysvaltojen väkirikkain osavaltio Yhdysvaltain länsirannikolla Tyynenmeren rannalla

Kalliovuoret /kˈallɪovˌuoret/ (pn)
Βραχώδη Όρη
  laaja vuoristo Pohjois-Amerikan länsiosassa

Kambodža /kˈambodʒa/ (pn)
Καμπότζη
  eräs valtio Aasiassa

Kameleontti /kˈameleˌontːɪ/ (pn)
Χαμαιλέων
  eteläisellä tähtitaivaalla lähellä taivaanpallon etelänapaa oleva pieni himmeävaloinen tähdistö

Kamerun /kˈamerun/ (pn)
Καμερούν
  valtio Afrikassa

Kanaalisaaret /kˈanaːlɪsˌaːret/ (pn)
Αγγλονορμανδικές Νήσοι
  saariryhmä Englannin kanaalissa, Ranskan rannikolla Normandian edustalla

Kanada /kˈanada/ (pn)
Καναδάς
  Brittiläisen kansanyhteisön itsenäinen jäsenvaltio Pohjois-Amerikassa

Kanariansaaret /kˈanarɪˌansaːret/ (pn)
Κανάριες Νήσοι
  Espanjalle kuuluva saariryhmä Afrikan länsirannikolla. Saariryhmän saaria ovat La Palma, El Hierro, Gomera, Teneriffa, Gran Canaria, Fuerteventura ja Lanzarote.

Kanton /kˈanton/ (pn)
Καντώνα
  kaupunki Etelä-Kiinassa Guangdongin maakunnassa

Kap Verde /kˈap vˈerde/ (pn)
Πράσινο Ακρωτήριο
  Kap Verden tasavalta, saarivaltio Afrikassa Atlantin rannikolla.

Kapkaupunki /kˈapkaupˌuŋkɪ/ (pn)
Κέηπ Τάουν
  kaupunki Etelä-Afrikassa

Karibia /kˈarɪbˌia/ (pn)
Καραϊβική
  Karibianmeri

Karibianmeri /kˈarɪbɪˌanmerɪ/ (pn)
Καραϊβική Θάλασσα
  Meksikonlahden eteläpuolella oleva Etelä-Amerikan, Keski-Amerikan ja Antillien rajaama alue Atlantista

Karjala /kˈarjala/ (pn)
Καρελία
  Fennoskandian itäosassa sijaitseva kulttuuris-maantieteellinen alue

Karthago /kˈarthaɡo/ (pn)
Καρχηδόνα
  historiallinen kaupunki Pohjois-Afrikassa nykyisessä Tunisiassa

Kaspianmeri /kˈaspɪˌanmerɪ/ (pn)
Κασπία Θάλασσα
  maailman suurimmaksi järveksi nimitetty allas Kaakkois-Euroopan ja Länsi-Aasian välillä

Katalonia /kˈatalˌonɪa/ (pn)
Καταλονία, Καταλωνία
  itsehallintoalue Espanjassa

Katariina /kˈatarˌiːna/ (pn)
Αικατερίνη
  eräs naisen etunimi

Kathmandu /kˈathmandu/ (pn)
Κατμαντού
  Nepalin pääkaupunki

Kaukasia /kˈaukasˌia/ (pn)
Καύκασος
  alue Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukasus /kˈaukasus/ (pn)
Καύκασος
  vuoristo Euroopan ja Aasian rajalla Mustanmeren ja Kaspianmeren välillä

Kaukoitä /kˈaukoitæ/ (pn)
Άπω Ανατολή
  Itä-Aasiasta (Korea, Japani, Kiina, ja itäinen Venäjä) ja Kaakkois-Aasiasta käytetty yhteisnimitys

Kaunas /kˈaunas/ (pn)
Κάουνας
  Liettuan toiseksi suurin kaupunki

Kauris /kˈaurɪs/ (pn)
Αιγόκερως
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.

Kazakstan /kˈatsakstan/ (pn)
Καζακστάν, Καζαχστάν
  Keski-Aasiassa sijaitseva sisämaavaltio

Kazan /kˈatsan/ (pn)
Καζάν
  Tatarstanin tasavallan pääkaupunki, yksi koko Venäjän federaation suurimmista kaupungeista

Kenia /kˈenɪa/ (pn)
Κένυα
  tasavalta itäisessä Afrikassa.

Keski-Afrikan tasavalta /kˈeskɪˈafrɪkan tˈasavˌalta/ (pn)
Κεντροαφρικανική Δημοκρατία
  eräs valtio Afrikassa

Keski-Eurooppa /kˈeskɪˈeuroːpːa/ (pn)
Κεντρική Ευρώπη
  Euroopan keskiosien yhteinen nimitys

Kiina /kˈiːna/ (pn)
Κίνα
  Itä-Aasiassa, Kiinanmeren rannikolla sijaitseva valtio, joka on väkiluvultaan maailman suurin valtio ja jonka pääkaupunki on Peking ja virallinen nimi Kiinan kansantasavalta

Kiinan kansantasavalta /kˈiːnaŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Λαϊκή Δημοκρατία της Κίνας
  Kiinan valtion virallinen nimi, erityisesti viitattaessa manner-Kiinan kommunistisen puolueen hallitsemaan Kiinaan vuodesta 1949 lähtien

Kiinan muuri /kˈiːnan mˈuːrɪ/ (pn)
Μέγα Σινικό Τείχος
  Kiinan valtakunnan turvaksi muinaisina aikoina rakennettu suojamuuri järjestelmineen

Kiinan tasavalta /kˈiːnan tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Κίνας
  Taiwanin saarta hallitseva saarivaltio Aasiassa

Kioto /kˈioto/ (pn)
Κιότο
  kaupunki Japanissa pääsaari Honshulla

Kiova /kˈiova/ (pn)
Κίεβο
  Ukrainan pääkaupunki

Kirgisia /kˈirɡɪsˌia/ (pn)
Κιργιζία
  tasavalta Keski-Aasiassa, Kiinan länsinaapuri.

Kiribati /kˈirɪbˌatɪ/ (pn)
Κιριμπάτι
  saaristovaltio Tyynellä valtamerellä, Kiribatin tasavalta.

Kolossa /kˈolossa/ (pn)
Κολοσσαί
  muinainen kaupunki Fryygiassa, nykyisessä Turkissa

Kolossalaiskirje /kˈolossalˌaiskɪrje/ (n)
Κολοσσαείς
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Kolumbia /kˈolumbˌia/ (pn)
Κολομβία
  valtio Etelä-Amerikan pohjoisosassa, Väli-Amerikan kannaksen eteläpuolella; virallisesti Kolumbian tasavalta

Komorit /kˈomorɪt/ (pn)
Κομόρες
  eräs saaristovaltio Afrikan rannikolla Intian Valtameressä

Kongo /kˈoŋŋo/ (pn)
Δημοκρατία του Κονγκό
  joki keski-Afrikassa

Kongon demokraattinen tasavalta /kˈoŋŋon dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Λαϊκή Δημοκρατία του Κονγκό
  valtio Keski-Afrikassa, vuosina 1971–1997 nimeltään Zaire, pääkaupunki Kinshasa

Kongon tasavalta /kˈoŋŋon tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία του Κονγκό
  valtio päiväntasaajan Afrikassa, Kongojoen pohjoispuolella Kongon demokraattisen tasavallan rajanaapurina, vuosina 1969–1991 nimeltään Kongon kansantasavalta

Konstantinopoli /kˈonstantˌinopˌolɪ/ (pn)
Κωνσταντινούπολη
  Rooman valtakunnan itäosan ja Bysantin valtakunnan pääkaupunki 1400-luvulle; nykyinen Istanbul

Koraani /kˈoraːnɪ/ (pn)
Κοράνιο
  islamilaisten pyhä kirja

Korea /kˈorea/ (pn)
Κορέα
  niemimaa Kaakkois-Aasiassa; Korean niemimaa

Korean demokraattinen kansantasavalta /kˈorean dˈemokrˌaːtːɪneŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Λαοκρατική Δημοκρατία της Κορέας
  valtio Aasiassa, Korean niemimaalla Etelä-Korean pohjoispuolella

Korean tasavalta /kˈorean tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Κορέας
  Etelä-Korean valtion virallinen nimi

Korfu /kˈorfu/ (pn)
Κέρκυρα
  Kreikan saari

Korintti /kˈorɪntːɪ/ (pn)
Κόρινθος
  kaupunki Kreikassa

Korinttolaiskirje /kˈorɪntːolˌaiskɪrje/ (n)
Κορινθίους
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Korsika /kˈorsɪka/ (pn)
Κορσική
  Ranskalle kuuluva saari Välimeren läntisessä osassa

Kos /kˈos/ (pn)
Κώς
  Kreikan saari

Krakova /krˈakova/ (pn)
Κρακοβία
  kaupunki eteläisessä Puolassa

Krapu /krˈapu/ (pn)
Καρκίνος
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla

Kreeta /krˈeːta/ (pn)
Κρήτη
  Kreikalle kuuluva saari Välimeressä

Kreikka /krˈeikːa/ (pn)
Ελλάδα, Ελλάς
  valtio Balkanilla, Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Krim /krˈim/ (pn)
Κριμαία
  Mustaanmereen pistävä niemimaa, joka on kuulunut Krimin autonomiselle sosialistiselle neuvostotasavallalle, Ukrainalle ja Venäjälle

Kroatia /krˈoatˌia/ (pn)
Κροατία
  Välimerellä, Kaakkois-Euroopassa Balkanin pohjoisosassa sijaitseva valtio; Kroatian tasavalta

Kultakala /kˈultakˌala/ (pn)
Δοράς
  eteläisen taivaanpuoliskon tähdistö

Kuollutmeri /kˈuollutmˌerɪ/ (pn)
Νεκρά θάλασσα
  laskujoeton suolajärvi Lähi-idässä

Kuu /kˈuː/ (pn)
Σελήνη, σελήνη
  Maan kiertolainen

Kuuba /kˈuːba/ (pn)
Κούβα
  valtio Karibianmerellä

Kuwait /kˈuvait/ (pn)
Κουβέιτ
  emiirikunta Lähi-idässä Persialahden rannalla

Kykladit /kˈykladɪt/ (pn)
Κυκλάδες
  Egeanmeressä Kreikan kaakkoispuolella sijaitseva ja siihen kuuluva saariryhmä

Kypros /kˈypros/ (pn)
Κύπρος
  saari Välimeressä

Köln /kˈøln/ (pn)
Κολωνία
  suurkaupunki Nordrhein-Westfalenissa Saksassa

Kööpenhamina /kˈøːpenhˌamɪna/ (n)
Κοπεγχάγη
  Själlannin saarella sijaitseva Tanskan pääkaupunki

Lappi /lˈapːɪ/ (pn)
Λαπωνία
  alue Suomen, Norjan, Ruotsin ja Venäjän pohjoisosissa. Suomen Lappi sijaitsee entisessä Lapin läänissä, jota vastaa alueeltaan myös Lapin maakunta

Latinalainen Amerikka /lˈatɪnalˌainen ˈamerˌikːa/ (pn)
Λατινική Αμερική
  Yhdysvaltain eteläpuoliset itsenäiset espanjan- ja portugalinkieliset maat, joskus mukaan luetaan myös Haiti

Latium /lˈatium/ (pn)
Λάτιο
  Keski-Italiassa sijaitseva hallintoalue

Latvia /lˈatvɪa/ (pn)
Λεττονία
  tasavalta Baltiassa, Euroopassa: Latvian tasavalta

Latvian tasavalta /lˈatvɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Λεττονίας
  Latvian valtion virallinen nimi.

Laulujen laulu /lˈaulujen lˈaulu/ (n)
Άσμα Ασμάτων
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Lausanne /lˈausanne/ (pn)
Λωζάνη
  kaupunki Sveitsissä

Leewardsaaret /lˈeːvardsˌaːret/ (pn)
Υπήνεμες Νήσοι
  Seurasaarten läntinen saariryhmä Ranskan Polynesiassa Tyynellämerellä

Leijona /lˈeijona/ (pn)
Λέων
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla

Lesbos /lˈesbos/ (pn)
Λέσβος
  Kreikalle kuuluva saari Egeanmerellä

Levantti /lˈevantːɪ/ (pn)
Λεβάντες
  Välimeren itärannikon maat, Syyria, Libanon, Jordania, Palestiina, Israel

Libanon /lˈibanon/ (pn)
Λίβανος
  Libanonin tasavalta, valtio Lähi-idässä Välimeren rannalla

Libya /lˈibya/ (pn)
Λιβύη
  eräs valtio Pohjois-Afrikassa

Liettua /lˈietːua/ (pn)
Λιθουανία
  tasavalta Euroopassa

Liettuan tasavalta /lˈietːuan tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Λιθουανίας
  Liettuan valtion virallinen nimi.

Liivinmaa /lˈiːvɪnmaː/ (pn)
Λιβονία
  Historiallinen maakunta Baltiassa, 1600–1800 -luvuilla.

Linnunrata /lˈinnunrˌata/ (pn)
Γαλαξίας
  nimitys galaksille, jossa Aurinkokuntamme sijaitsee

Lissabon /lˈissabon/ (pn)
Λισαβώνα
  Portugalin pääkaupunki

Ljubljana /ljˈubljana/ (pn)
Λιουμπλιάνα
  Slovenian pääkaupunki

Lohikäärme /lˈohɪkˌæːrme/ (pn)
Δράκων
  pohjoisella tähtitaivaalla Otavan pohjoispuolella sijaitseva navanympärystähdistö

Lokris /lˈokrɪs/ (pn)
Λοκρίδα
  maakunta muinaisessa Kreikassa

Lombardia /lˈombardˌia/ (pn)
Λομβαρδία
  alue Pohjois-Italiassa

Lontoo /lˈontoː/ (pn)
Λονδίνο
  Englannissa sijaitseva kaupunki; Ison-Britannian ja Englannin pääkaupunki

Lothringen /lˈothrɪŋŋen/ (pn)
Λωρραίνη
  Koillis-Ranskassa sijainnut hallintoalue, jonka pääkaupunki oli Metz; nykyisin osa Grand Estiä

Louisiana /lˈouɪsˌiana/ (pn)
Λουιζιάνα
  Yhdysvaltain osavaltio Mississippin jokilaaksossa Meksikonlahden rannalla, pääkaupunki Baton Rouge

Luoteisterritoriot /lˈuoteistˌerrɪtˌorɪot/ (pn)
Βορειοδυτικά Εδάφη
  territorio Kanadan pohjoisosassa Albertasta pohjoiseen

Lusaka /lˈusaka/ (pn)
Λουσάκα
  Sambian pääkaupunki

Luxemburg /lˈuksemburɡ/ (pn)
Λουξεμβούργο
  Länsi-Euroopassa sijaitseva valtio, Luxemburgin suurherttuakunta

Lviv /lvˈiv/ (pn)
Λβιβ
  kaupunki Ukrainassa

Lyydia /lˈyːdɪa/ (pn)
Λυδία
  Vähä-Aasiassa sijaitseva alue

Lyypekki /lˈyːpekːɪ/ (pn)
Λίμπεκ
  kaupunki Saksassa Itämeren rannikolla

Lähi-itä /lˈæhɪˈitæ/ (pn)
Μέση Ανατολή
  Lähimpänä Eurooppaa sijaitseva Aasian osa, johon lasketaan yleensä myös Egypti Afrikassa ja joskus kaikki Pohjois-Afrikan arabivaltiot

Länsi-Australia /lˈænsɪˈaustraːlˌia/ (pn)
Δυτική Αυστραλία
  Australian suurin osavaltio

Länsi-Eurooppa /lˈænsɪˈeuroːpːa/ (pn)
Δυτική Ευρώπη
  alue Euroopassa, johon lasketaan kuuluvaksi seuraavat valtiot: Alankomaat, Belgia, Irlanti, Luxemburg, Ranska, Yhdistynyt kuningaskunta

Länsi-Sahara /lˈænsɪsˈahara/ (n)
Δυτική Σαχάρα
  Afrikan luoteisosassa sijaitseva alue

Länsi-Saksa /lˈænsɪsˈaksa/ (pn)
Δυτική Γερμανία
  Saksan liittotasavallasta käytetty nimitys vuosina 1949–1990

Länsi-Suomi /lˈænsɪsˈuomɪ/ (pn)
Φινλανδία
  Suomen valtion läntinen osa

Länsi-Virginia /lˈænsɪvˈirɡɪnˌia/ (pn)
Δυτική Βιρτζίνια
  Yhdysvaltain osavaltio

Maa /mˈaː/ (pn)
Γη
  maapallo, kolmas planeetta Auringosta lukien

Maas /mˈaːs/ (pn)
Μόσας
  Pohjanmereen laskeva joki, joka virtaa Ranskan, Alankomaiden ja Belgian kautta

Macao /mˈakao/ (pn)
Μακάου
  alue Etelä-Kiinassa

Madagaskar /mˈadaɡˌaskar/ (pn)
Μαδαγασκάρη
  eräs saarivaltio Afrikan itärannikolla

Madeira /mˈadeira/ (pn)
Μαδέρα
  Portugalille kuuluva itsehallinnollinen saariryhmä Atlantilla, saariryhmän suurin saari

Makedonia /mˈakedˌonɪa/ (pn)
Μακεδονία
  Makedonian tasavalta, etelä-eurooppalainen valtio Balkanilla, josta vuodesta 2019 käytetään nimeä Pohjois-Makedonia

Makedonian tasavalta /mˈakedˌonɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Μακεδονίας
  Balkanilla Euroopassa sijaitseva valtio, josta virallisissa yhteyksissä käytettiin nimeä entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, nykyisin Pohjois-Makedonia

Malakia /mˈalakˌia/ (n)
Μαλαχίας
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Malediivit /mˈaledˌiːvɪt/ (pn)
Μαλδίβες
  Kansanyhteisöön kuuluva pieni tasavalta Korallisaarilla Intian valtameressä

Malesia /mˈalesˌia/ (pn)
Μαλαισία
  Malakan niemimaan eteläosassa ja Borneon saaren pohjoisosassa sijaitseva kansanyhteisöön kuuluva aasialainen liittovaltio.

Malja /mˈalja/ (pn)
Κρατήρ
  pieni tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla

Mallorca /mˈallorka/ (pn)
Μαγιόρκα
  Espanjaan kuuluva saari Välimeren länsiosassa

Malta /mˈalta/ (pn)
Μάλτα
  Välimeressä sijaitseva saarivaltio, Maltan tasavalta.

Manchester /mˈankhester/ (pn)
Μάντσεστερ
  kaupunki Englannissa

Manila /mˈanɪla/ (pn)
Μανίλα
  Luzonin saarella sijaitseva Filippiinien pääkaupunki ja suurin kaupunki

Mansaari /mˈansaːrɪ/ (pn)
Νήσος Μαν
  saari Irlanninmeressä Irlannin ja Ison-Britannian saarten välissä

Mantšuria /mˈantʃurˌia/ (pn)
Μαντζουρία
  Koillis-Kiinassa Japanin vastaisella rannikolla sijaitseva alue

Marathon /mˈarathon/ (pn)
Μαραθώνας
  kapunki Kreikassa

Margareeta /mˈarɡarˌeːta/ (pn)
Μαργαρίτα
  eräs naisen etunimi

Marmaranmeri /mˈarmarˌanmerɪ/ (pn)
Θάλασσα του Μαρμαρά
  Bosporinsalmen ja Dardanellien välissä oleva välimeri luoteisessa Turkissa

Marokko /mˈarokːo/ (pn)
Μαρόκο
  Pohjois-Afrikassa sijaitseva valtio

Mars /mˈars/ (pn)
Άρης
  Aurinkokunnan neljäs planeetta Auringosta lukien

Marseille /mˈarseille/ (pn)
Μασσαλία
  suuri satamakaupunki Etelä-Ranskassa Rhônejoen suulla Välimeren rannalla

Marshallinsaaret /mˈarʃallˌinsaːret/ (pn)
Νήσοι Μάρσαλ
  saarivaltio Oseaniassa, Marshallinsaarten tasavalta

Mauritania /mˈaurɪtˌanɪa/ (pn)
Μαυριτανία
  eräs valtio Afrikassa

Mauritius /mˈaurɪtius/ (pn)
Μαυρίκιος
  eräs saarivaltio Afrikassa, Intian valtameressä

Mayotte /mˈayˌotːe/ (pn)
Μαγιότ
  Ranskan merentakainen departementti ja aluehallinto

Mecklenburg-Etu-Pommeri /mˈekklenburɡˈetupˈommerɪ/ (pn)
Μεκλεμβούργο-Δυτική Πομερανία
  Saksan koillisosassa Itämeren rannalla sijaitseva osavaltio, jonka pääkaupunki on Schwerin ja suurin kaupunki Rostock

Medina /mˈedɪna/ (pn)
Μεδίνα
  kaupunki Saudi-Arabiassa, yksi islamin pyhistä kaupungeista

Mekka /mˈekːa/ (pn)
Μέκκα
  kaupunki Saudi-Arabiassa, islamin pyhä kaupunki jonne päin kääntyneinä muslimit rukoilevat

Meksiko /mˈeksɪko/ (pn)
Μεξικό
  liittotasavalta Keski-Amerikassa

Meksikonlahti /mˈeksɪkˌonlahtɪ/ (pn)
Κόλπος του Μεξικού
  Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Kuuban väliin jäävä osa Atlanttia

Merkurius /mˈerkurius/ (pn)
Ερμής
  Aurinkoa lähin Aurinkokunnan planeetta

Mesopotamia /mˈesopˌotamˌia/ (pn)
Μεσοποταμία
  Kaksoisvirranmaa, käsittää lähinnä nykyisen Irakin alueen sekä Syyrian itäosan ja Turkin kaakkoisosan

Messinansalmi /mˈessɪnˌansalmɪ/ (pn)
στενό της Μεσσήνης
  (maantiede) kapea salmi Sisilian ja Italian mantereen välissä.

Mikronesia /mˈikronˌesɪa/ (pn)
Μικρονησία
  sadoista pienistä saarista koostuva alue läntisellä Tyynellä valtamerellä

Mikronesian liittovaltio /mˈikronˌesɪan lˈiːtːovˌaltɪo/ (pn)
Ομόσπονδες Πολιτείες της Μικρονησίας
  Oseanian Mikronesiassa sijaitseva lukuisista saaristo koostuva valtio. Mikronesian liittovaltion pääkaupunki on Palikir.

Mikroskooppi /mˈikroskˌoːpːɪ/ (pn)
Μικροσκόπιον
  eteläisellä taivaalla sijaitseva pieni himmeätähtinen tähdistö

Milano /mˈilano/ (pn)
Μιλάνο
  miljoonakaupunki pohjois-Italiassa Lombardiassa

Minsk /mˈinsk/ (pn)
Μινσκ
  Valko-Venäjän pääkaupunki

Mogadishu /mˈoɡadˌishu/ (pn)
Μογκαντίσου
  Somalian pääkaupunki

Moldova /mˈoldova/ (pn)
Μολδαβία
  eräs valtio Itä-Euroopassa

Molotovin cocktail /mˈolotovɪn kˈokktail/ (n)
βόμβα μολότοφ
  polttopullo

Monaco /mˈonako/ (pn)
Μονακό
  Ranskan ympäröimä ruhtinaskunta Etelä-Euroopassa Välimeren rannalla

Mongolia /mˈoŋŋolˌia/ (pn)
Μογγολία
  Aasiassa sijaitseva valtio, joka sijaitsee sisämaassa Venäjän ja Kiinan välissä

Montenegro /mˈontenˌeɡro/ (pn)
Μαυροβούνιο
  Adrianmeren rannikolla sijaitseva valtio

Morfeus /mˈorfeus/ (pn)
Μορφέας
  unten jumala kreikkalaisessa mytologiassa

Mosambik /mˈosambɪk/ (pn)
Μοζαμβίκη
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio, Mosambikin tasavalta

Moskova /mˈoskova/ (pn)
Μόσχα
  Venäjän pääkaupunki

Mustameri /mˈustamˌerɪ/ (pn)
Μαύρη Θάλασσα
  Kaakkois-Euroopan ja Etu-Aasian välinen sisämeri Turkin pohjoispuolella

Myanmar /mˈyanmar/ (pn)
Μιανμάρ
  Myanmarin liiton tasavalta, valtio Kaakkois-Aasiassa, entinen nimi Burma

Mykene /mˈykene/ (pn)
Μυκήνες
  Muinainen kreikkalainen kaupunki ja valtakunta

Määri /mˈæːrɪ/ (pn)
Μοραβία
  historiallinen alue nykyisessä Tšekin tasavallassa

München /mˈynkhen/ (pn)
Μόναχο
  saksalainen suurkaupunki, Baijerin pääkaupunki

Nahum /nˈahum/ (n)
Ναούμ
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Namibia /nˈamɪbˌia/ (pn)
Ναμίμπια
  Lounais-Afrikassa sijaitseva valtio

Napoli /nˈapolɪ/ (pn)
Νάπολη
  kaupunki Campaniassa Italiassa Napolinlahden pohjoisella rannalla

Nasaret /nˈasaret/ (pn)
Ναζαρέτ
  muinainen kaupunki Galileassa

Nauru /nˈauru/ (pn)
Ναουρού
  Oseanian Mikronesiassa sijaitseva saarivaltio, virallisesti Naurun tasavalta

Nehemia /nˈehemˌia/ (n)
Νεεμίας
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Neitsyt /nˈeitsyt/ (pn)
Παρθένος
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella ja osittain eteläisellä tähtitaivaalla

Nepal /nˈepal/ (pn)
Νεπάλ
  Aasiassa Himalajan vuoristossa Kiinan ja Intian välissä sijaitseva sisämaavaltio, virallisesti Nepalin demokraattinen liittotasavalta.

Neptunus /nˈeptunus/ (pn)
Ποσειδώνας
  Aurinkokunnan kahdeksas ja uloin planeetta Auringosta laskettuna, Pluton menetettyä asemansa planeettana 2006

Neuvostoliitto /nˈeuvostolˌiːtːo/ (pn)
Σοβιετική Ένωση
  Itä-Euroopassa ja Aasian pohjoisosissa sijainnut viidentoista sosialistisen neuvostotasavallan muodostama liittovaltio, joka oli olemassa 1922–1991; kommunismiin pyrkinyt suurvalta

Neva /nˈeva/ (pn)
Νέβας
  Laatokasta Suomenlahteen laskeva joki Venäjällä

New Orleans /nˈev ˈorleans/ (pn)
Νέα Ορλεάνη
  Yhdysvaltain eteläosassa, Mississippijoen alajuoksulla sijaitseva kaupunki

Newfoundland ja Labrador /nˈevfoundland ja lˈabrador/ (pn)
Νέα Γη και Λαμπραντόρ
  provinssi Kanadan itäosassa

Nicaragua /nˈikarˌaɡua/ (pn)
Νικαράγουα
  Väli-Amerikassa sijaitseva valtio

Niger /nˈiɡer/ (pn)
Νίγηρας
  eräs valtio Afrikassa

Nigeria /nˈiɡerˌia/ (pn)
Νιγηρία
  Länsi-Afrikassa, Guineanlahden rannalla sijaitseva, väkiluvultaan Afrikan suurin valtio

Niili /nˈiːlɪ/ (pn)
Νείλος
  Itä-Afrikassa virtaava joki, joka saa alkunsa Victoriajärvestä ja Tanajärvestä Etiopiasta ja laskee Välimereen

Nikosia /nˈikosˌia/ (pn)
Λευκωσία
  Kyproksen tasavallan pääkaupunki

Niue /nˈiue/ (pn)
Νιούε
  itsehallinnollinen saarivaltio, Polynesiassa Tyynellä valtamerellä

Nizza /nˈitsa/ (pn)
Νίκαια
  rannikkokaupunki Välimeren äärellä kaakkois-Ranskassa

Nižni Novgorod /nˈiʒnɪ nˈovɡorod/ (pn)
Νίζνι Νόβγκοροντ
  kaupunki Venäjällä

Nordrhein-Westfalen /nˈordrheinvˈestfalen/ (pn)
Βόρεια Ρηνανία-Βεστφαλία
  Saksan osavaltio

Norfolkinsaari /nˈorfolkˌinsaːrɪ/ (pn)
Νήσος Νόρφοκ
  Tyynellämerellä Australian, Uuden-Seelannin ja Uusi-Kaledonian välissä sijaitseva saari

Norja /nˈorja/ (pn)
Νορβηγία
  Pohjois-Euroopassa, Suomen, Ruotsin ja Tanskan naapurissa sijaitseva valtio, Norjan kuningaskunta.

Norjan kuningaskunta /nˈorjaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Βασίλειο της Νορβηγίας
  Norjan valtion virallinen nimi

Normandia /nˈormandˌia/ (pn)
Νορμανδία
  Pohjois-Ranskassa sijaitseva hallintoalue, jonka pääkaupunki on Rouen

Norsunluurannikko /nˈorsunlˌuːrannˌikːo/ (pn)
Ακτή Ελεφαντοστού
  valtio Länsi-Afrikassa

Novosibirsk /nˈovosɪbɪrsk/ (pn)
Νοβοσιμπίρσκ
  Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Etelä-Siperiassa Objoen rannalla

Numidia /nˈumɪdˌia/ (pn)
Νουμιδία
  Pohjois-Afrikassa sijainnut alue ja berberivaltio

Nürnberg /nˈyrnberɡ/ (pn)
Νυρεμβέργη
  kaupunki Saksassa

Obadja /ˈobadja/ (n)
Οβδιού
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Odessa /ˈodessa/ (pn)
Οδησσός
  kaupunki Ukrainassa

Oidipus /ˈoidɪpus/ (pn)
Οιδίπους
  Kreikan muinaistarustoissa sankari, joka tietämättään surmasi isänsä ja nai äitinsä

Oinas /ˈoinas/ (pn)
Κριός
  eläinradan tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  ajankohtaan 21.3. — 19.4. liittyvä horoskooppimerkki

Olympia /ˈolympˌia/ (pn)
Ολυμπία
  pyhäkköalue antiikin Kreikassa

Olympos /ˈolympos/ (pn)
Όλυμπος
  vuori Kreikassa, jossa jumalten uskottiin elävän

Oman /ˈoman/ (pn)
Ομάν
  Lähi-idässä Arabian niemimaan kärjessä sijaitseva sulttaanikunta.

Oregon /ˈoreɡon/ (pn)
Όρεγκον
  Yhdysvaltain länsirannikolla sijaitseva osavaltio, jonka pääkaupunki on Salem ja suurin kaupunki Portland

Orion /ˈorɪon/ (pn)
Ωρίων
  taivaanekvaattorin molemmin puolin Härän, Ison koiran ja Kaksosten välissä sijaitseva tähdistö

Osaka /ˈosaka/ (pn)
Οσάκα
  kaupunki Japanissa Honshūn prefektuurissa.

Oseania /ˈoseˌanɪa/ (pn)
Ωκεανία
  Tyynellä valtamerellä sijaitseva saaristojen ryhmä, johon kuuluvat Fidži, Kiribati, Marshallinsaaret, Mikronesian liittovaltio, Nauru, Niue, Palau, Papua-Uusi-Guinea, Samoa, Salomonsaaret, Tonga, Tuvalu, Uusi-Seelanti ja Vanuatu.

Osmanien valtakunta /ˈosmanien vˈaltakˌunta/ (pn)
Οθωμανική Αυτοκρατορία
  vuodesta 1299 vuoteen 1923 olemassa ollut turkkilainen imperiumi, Turkin sulttaanikunta

Ouagadougou /ˈouaɡadˌouɡou/ (pn)
Ουαγκαντούγκου
  Burkina Fason pääkaupunki

Oulu /ˈoulu/ (pn)
Όουλου
  rannikkokaupunki Pohjois-Suomessa

Oxford /ˈoksford/ (pn)
Οξφόρδη
  kaupunki Englannissa

Paavali /pˈaːvalɪ/ (pn)
Παύλος
  Paavalin päivä, 25.1

Pakistan /pˈakɪstan/ (pn)
Πακιστάν
  tasavalta Aasiassa

Palau /pˈalau/ (pn)
Παλάου
  Tyynellä valtamerellä Oseaniassa sijaitseva saarivaltio, Palaun tasavalta.

Palestiina /pˈalestˌiːna/ (pn)
Παλαιστίνη
  Välimeren ja Jordanjoen välinen alue sekä tähän liittyviä alueita pohjoisessa ja etelässä. Poliittiselta asemaltaan kiistanalainen alue Lähi-idässä

Pannonia /pˈannonˌia/ (pn)
Παννονία
  Rooman valtakunnan provinssi nykyisessä Länsi-Unkarissa

Papua-Uusi-Guinea /pˈapuaˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Παπουασία-Νέα Γουινέα
  valtio, joka hallitsee Uuden-Guinean saaren itäistä puolikasta Tyynellä valtamerellä Australian pohjoispuolella ja läheisiä saaria.

Paraguay /pˈaraɡˌuay/ (pn)
Παραγουάη
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio.

Pariisi /pˈarɪːsɪ/ (pn)
Παρίσι
  Seinejoen varrella sisämaassa sijaitseva Ranskan pääkaupunki; samalla Seine'in departementin pääkaupunki

Pegasus /pˈeɡasus/ (pn)
Πήγασος
  (tähtitiede) Andromedan lounaispuolella oleva laaja tähdistö.

Peking /pˈekɪŋ/ (pn)
Πεκίνο
  Kiinan kansantasavallan pääkaupunki

Peloponnesos /pˈelopˌonnesos/ (pn)
Πελοπόννησος
  Manner-Kreikan eteläisin niemimaa

Pennsylvania /pˈennsylvˌanɪa/ (pn)
Πενσυλβάνια
  Yhdysvaltain osavaltio maan itäosassa New Yorkin osavaltion vieressä

Perseus /pˈerseus/ (pn)
Περσεύς
  (mytologia) Zeuksen ja Danaen poika.
  (tähtitiede) Andromedan ja Ajomiehen välissä oleva navanympärystähdistö

Persia /pˈersɪa/ (pn)
Περσία
  historiallinen valtakunta, jota hallitsivat šaahit, Iranin nimi vuoteen 1935

Persianlahti /pˈersɪˌanlahtɪ/ (pn)
Περσικός Κόλπος
  Iranin ja Arabian niemimaan välinen sivumeri, joka on Hormuzinsalmen kautta yhteydessä Arabianmereen

Peru /pˈeru/ (pn)
Περού
  eräs Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio: Perun tasavalta

Philadelphia /phˈiladˌelphɪa/ (pn)
Φιλαδέλφια
  kaupunki Pennsylvanian osavaltiossa

Pienet Antillit /pˈienet ˈantɪllɪt/ (pn)
Μικρές Αντίλλες
  saariryhmä Karibian meren itäosassa

Pieni karhu /pˈienɪ kˈarhu/ (pn)
Μικρή Άρκτος
  tähdistö, jonka alueella sijaitsee pohjoinen taivaannapa

Pietari /pˈietarɪ/ (pn)
Αγία Πετρούπολη
  Venäjän toiseksi suurin kaupunki, joka sijaitsee Suomenlahden pohjukassa

Pihkova /pˈihkova/ (pn)
Πσκοφ
  kaupunki Venäjällä

Pjongjang /pjˈoŋjaŋ/ (pn)
Πιονγιάνγκ
  Korean demokraattisen kansantasavallan pääkaupunki

Planckin vakio /plˈankkɪn vˈakɪo/ (n)
σταθερά του Πλανκ
  eräs luonnonvakio jota käytetään kvanttimekaniikassa (tunnus: ”ℎ”)

Plejadit /plˈejadɪt/ (pn)
Πλειάδες
  (mytologia) kreikkalaisessa mytologiassa seitsemän titaani Atlaksen ja merinymfi Pleionen tytärtä

Pluto /plˈuto/ (pn)
Πλούτωνας
  Aurinkokunnassamme Neptunusta ulompana kiertävä planetoidi. Aiemmin aurinkokuntamme kaukaisin planeetta lakkasi olemasta enää planeetta, sillä elokuussa 2006 tehdyn uuden määritelmän mukaan se on kokonsa mukaisesti planetoidi.

Po /pˈo/ (pn)
Πάδος, Ἠριδανός
  Adrianmereen laskeva joki Pohjois-Italiassa

Podgorica /pˈodɡorˌika/ (pn)
Ποντγκόριτσα
  Montenegron pääkaupunki, aiempi nimi Titograd

Pohjanlahti /pˈohjanlˌahtɪ/ (pn)
Βοθνιακός
  Itämeren pohjoisin lahti Suomen ja Ruotsin välillä Ahvenanmaan pohjoispuolella

Pohjanmeri /pˈohjanmˌerɪ/ (pn)
Βόρεια Θάλασσα
  se Atlantin valtameren osa, mikä sijaitsee Ison-Britannian, Ranskan, Belgian, Alankomaiden, Saksan, Tanskan ja Norjan välissä

Pohjantähti /pˈohjantˌæhtɪ/ (pn)
Κυνόσουρα
  pohjoisen tähtitaivaan navan lähellä sijaitseva kirkas tähti, joka on toiminut merenkulkijoiden suunnannäyttäjänä

Pohjoinen jäämeri /pˈohjoinen jˈæːmerɪ/ (pn)
Αρκτικός Ωκεανός
  laaja merialue pohjoisnavan ympärillä, Euraasian ja Pohjois-Amerikan välimeri

Pohjois-Amerikka /pˈohjoisˈamerˌikːa/ (pn)
Βόρεια Αμερική
  pohjoisosa Amerikan mantereesta, kolmanneksi suurin maanosa, joka jakautuu Meksikon, Amerikan yhdysvaltojen ja Kanadan kesken

Pohjois-Atlantin liitto /pˈohjoisˈatlantɪn lˈiːtːo/ (pn)
Οργάνωση Βορειοατλαντικού Συμφώνου
  NATO, kansainvälinen sotilasliitto, joka perustettiin 4. huhtikuuta 1949 Yhdysvalloissa, Washingtonissa. NATOn päämaja sijaitsee Brysselissä, Belgiassa.

Pohjois-Carolina /pˈohjoiskˈarolˌina/ (pn)
Βόρεια Καρολίνα
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Dakota /pˈohjoisdˈakota/ (pn)
Βόρεια Ντακότα
  Yhdysvaltain osavaltio

Pohjois-Eurooppa /pˈohjoisˈeuroːpːa/ (n)
Βορειά Ευρώπη
  Euroopan pohjoiset valtiot Suomi, Norja, Ruotsi, Tanska ja Islanti. Poliittisesti sama kuin Pohjoismaat

Pohjois-Irlanti /pˈohjoisˈirlantɪ/ (pn)
Βόρεια Ιρλανδία
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva osa Irlannin saarella. Pohjois-Irlannin pääkaupunki on Belfast.

Pohjois-Korea /pˈohjoiskˈorea/ (pn)
Βόρεια Κορέα
  valtio Aasiassa, virallisesti Korean demokraattinen kansantasavalta

Pohjois-Makedonia /pˈohjoismˈakedˌonɪa/ (pn)
Βόρεια Μακεδονία
  Pohjois-Makedonian tasavalta

Pohjois-Makedonian tasavalta /pˈohjoismˈakedˌonɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Βόρεια Μακεδονία
  Etelä-Euroopassa sijaitseva valtio, jonka naapurimaa on Kreikka

Pohjois-Mariaanit /pˈohjoismˈarɪˌaːnɪt/ (pn)
Νήσοι Βόρειες Μαριάνες
  valtio pohjoisella Tyynellä valtamerellä

Pohjoismaat /pˈohjoismaːt/ (pn)
Σκανδιναβία
  Islannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan yhteisnimitys

Polynesia /pˈolynˌesɪa/ (pn)
Πολυνησία
  suuri saariryhmä keskeisellä ja eteläisellä Tyynellä valtamerellä

Pommeri /pˈommerɪ/ (pn)
Πομερανία
  historiallinen alue Keski-Euroopassa, Oder-joen suistoa ympäröivällä Itämeren etelärannikolla

Portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (pn)
Πορτογαλία
  Pyreneiden niemimaalla Atlantin rannikolla eteläisessä Euroopassa sijaitseva valtio

Praha /prˈaha/ (pn)
Πράγα
  Tšekin pääkaupunki

Preussi /prˈeussɪ/ (pn)
Πρωσία
  (historia) Saksan alue, kuningaskunta ja johtava valtio

Psalmit /psˈalmɪt/ (n)
Ψαλμοί
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Puerto Rico /pˈuerto rˈiko/ (pn)
Πουέρτο Ρίκο
  Yhdysvaltain erillisalue Karibianmerellä, jonka pääkaupunki on San Juan

Punahilkka /pˈunahˌilkːa/ (pn)
Κοκκινοσκουφίτσα
  vanha tytöstä ja sudesta kertova eurooppalainen satu, josta erityisesti Grimmin veljesten versio on monelle tuttu
  edellisen kertomuksen päähenkilö, pieni punanuttuinen tyttö

Punainenmeri /pˈunainˌenmerɪ/ (pn)
Ερυθρά Θάλασσα
  Afrikan mantereen ja Arabian niemimaan välinen pitkulainen sisämeri

Puola /pˈuola/ (pn)
Πολωνία
  valtio Keski-Euroopassa, Puolan tasavalta

Puolan kansantasavalta /pˈuolaŋ kˈansantˌasavˌalta/ (pn)
Λαϊκή Δημοκρατία της Πολωνίας
  Puolan valtion virallinen nimi vuoteen 1989 saakka.

Puolan tasavalta /pˈuolan tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Πολωνίας
  Puolan valtion virallinen nimi.

Purje /pˈurje/ (pn)
Ιστία
  tähdistö eteläisellä taivaanpallolla

Pyhä Henki /pˈyhæ hˈeŋkɪ/ (pn)
Άγιο Πνεύμα
  Jumalan Henki

Pyhä Yrjö /pˈyhæ ˈyrjø/ (pn)
Άγιος Γεώργιος
  eräs katolinen ja ortodoksinen pyhimys: roomalainen sotilas, josta tuli kristittyytensä tähden marttyyri

Pyreneitten niemimaa /pˈyrenˌeitːen nˈiemɪmaː/ (pn)
Ιβηρική Χερσόνησος
  Atlantin valtameren ja Välimeren välinen Pyreneitten muusta Euroopasta ja Gibraltarin salmen Afrikasta erottama Euroopan suurin niemimaa

Päiväntasaajan Guinea /pˈæivæntasˌaːjan ɡwˈinea/ (pn)
Ισημερινή Γουινέα
  valtio Afrikassa

Pääsiäissaari /pˈæːsɪˌæissaːrɪ/ (pn)
Νησί του Πάσχα
  Chilelle kuuluva saari Tyynellä valtamerellä, Rapa Nui

Qatar /kˈatar/ (pn)
Κατάρ
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio

Quebec /kˈuebek/ (pn)
Κεμπέκ
  pääosin ranskankielinen provinssi Kanadassa
  Quebecin kaupunki, joka sijaitsee ko. provinssissa

Quito /kwˈito/ (pn)
Κίτο
  Ecuadorin pääkaupunki

Raamattu /rˈaːmatːu/ (pn)
Βίβλος
  kristittyjen pyhä kirja, joka muodostuu pyhien kirjojen kokoelmasta

Ranska /rˈanska/ (pn)
Γαλλία
  Ranskan tasavalta, eurooppalainen tasavalta, jolla on runsaasti merentakaisia hallintoalueita eri puolilla maailmaa.

Ranskan Guayana /rˈanskan ɡˈuaˌyana/ (pn)
Γαλλική Γουιάνα
  Ranskan merentakainen departementti ja hallintoalue Etelä-Amerikassa

Ranskan Polynesia /rˈanskam pˈolynˌesɪa/ (pn)
Γαλλική Πολυνησία
  Ranskalle kuuluva alue Oseaniassa

Rapu /rˈapu/ (pn)
καρκίνος
  horoskooppimerkki.

Reading /rˈeadɪŋ/ (pn)
Ρέντινγκ
  kaupunki Englannissa

Rein /rˈein/ (pn)
Ρήνος
  yksi Euroopan suurimmista joista, joka saa alkunsa Itä-Sveitsin Graubündenista ja virtaa Saksan ja Ranskan rajaa ja Alankomaiden läpi ja laskee Pohjanmereen Rotterdamin kohdalla

Reykjavík /rˈeykjavɪk/ (pn)
Ρέυκιαβικ
  Islannin pääkaupunki

Rhône /rhˈone/ (pn)
Ροδανός
  Välimereen Marseillen kohdalla laskeva joki Kaakkois-Ranskan ja Lounais-Sveitsin alueella

Riad /rˈiad/ (pn)
Ριάντ
  Saudi-Arabian pääkaupunki

Riika /rˈiːka/ (pn)
Ρίγα
  Latvian pääkaupunki

Rio de Janeiro /rˈio dˈe jˈaneiro/ (pn)
Ρίο ντε Τζανέιρο
  edellämainitun pääkaupunki

Romania /rˈomanˌia/ (pn)
Ρουμανία
  Euroopassa sijaitseva valtio

Rooma /rˈoːma/ (pn)
Ρώμη
  Italian pääkaupunki
  antiikin valtakunta Välimeren-alueella, Rooman valtakunta

Roomalaiskirje /rˈoːmalˌaiskɪrje/ (n)
προς Ρωμαίους
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Rooman valtakunta /rˈoːman vˈaltakˌunta/ (pn)
Ρωμαϊκή Αυτοκρατορία
  antiikin aikaisen Rooman kaupunkivaltion pohjalta kasvanut laaja imperiumi

Ruanda /rˈuanda/ (pn)
Ρουάντα
  keskiafrikkalainen sisämaavaltio, valtio Afrikassa

Ruotsi /rˈuotsɪ/ (pn)
Σουηδία
  monarkia Pohjois-Euroopassa, Suomen, Norjan ja Tanskan naapurissa, Ruotsin kuningaskunta.

Ruotsin kuningaskunta /rˈuotsɪŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Βασίλειο της Σουηδίας
  Ruotsin valtion virallinen nimi

Réunion /rˈeunɪon/ (pn)
Ρεουνιόν
  Ranskan mertentakainen departementti ja hallintoalue Intian valtamerellä, Madagaskarin itäpuolella

SI-järjestelmä /ˈæsˌiːjˈærjestˌelmæ/ (pn)
Διεθνές Σύστημα Μονάδων
  Kansainvälinen yksikköjärjestelmä

Saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
Εκκλησιαστής
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saatana /sˈaːtana/ (pn)
Σατανάς
  korkea-arvoisimpia Jumalan luomia henkiolentoja, nimeltään Lucifer, josta myöhemmin tuli Jumalan vastustaja

Saba /sˈaba/ (pn)
Σαβα
  raamatussa kuvattu Saban kuningaskunta

Saint Kitts ja Nevis /sˈaint kˈitːs ja nˈevɪs/ (pn)
Άγιος Χριστόφορος και Νέβις
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Kittsin ja Nevisin saarista

Saint Vincent ja Grenadiinit /sˈaint vˈinsent ja ɡrˈenadˌiːnɪt/ (pn)
Άγιος Βικέντιος και Γρεναδίνες
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, joka koostuu Saint Vincentin pääsaaresta ja Grenadiinien saariryhmän pohjoisista saarista (Pohjois-Grenadiinit)

Saint-Pierre ja Miquelon /sˈaintpˈierre ja mˈikuelon/ (pn)
Άγιος Πέτρος και Μικελόν
  Ranskalle kuuluva saariryhmä Newfoundlandin etelärannikon edustalla

Saint-Étienne /sˈaintˈetienne/ (pn)
Σαιντ-Ετιέν
  kaupunki Ranskassa

Sakarja /sˈakarja/ (n)
Ζαχαρίας
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Saksa /sˈaksa/ (pn)
Γερμανία
  valtio Keski-Euroopassa, 16 osavaltion muodostama liittovaltio, Saksan liittotasavalta.

Saksan demokraattinen tasavalta /sˈaksan dˈemokrˌaːtːɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Λαοκρατική Δημοκρατία της Γερμανίας
  vuonna 1949 Neuvostoliiton toisen maailmansodan jälkeisestä miehitysvyöhykkeestä muodostettu sosialistinen valtio, jonka alueet liitettiin 1990 Saksan liittotasavaltaan

Saksan liittotasavalta /sˈaksan lˈiːtːotˌasavˌalta/ (pn)
Ομοσπονδιακή Δημοκρατία της Γερμανίας
  kuudentoista osavaltion muodostama liittovaltio Keski-Euroopassa, arkisemmin Saksa

Saksi /sˈaksɪ/ (pn)
Σαξωνία
  Saksan itäinen osavaltio

Saksi-Anhalt /sˈaksɪˈanhalt/ (pn)
Σαξωνία-Άνχαλτ
  Saksan osavaltio

Salomonsaaret /sˈalomˌonsaːret/ (pn)
Νήσοι Σολομώντος
  Brittiläiseen kansainyhteisöön kuuluva saaristovaltio Tyynessä valtameressä, Papua-Uuden-Guinean itäpuolella

Sambia /sˈambɪa/ (pn)
Ζάμπια
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Sambian tasavalta.

Samoa /sˈamoa/ (pn)
Σαμόα
  saaristovaltio eteläisellä Tyynellä valtamerellä Oseaniassa

Samogitia /sˈamoɡˌitɪa/ (pn)
Σαμογιτία
  historiallinen maakunta Länsi-Liettuassa

San Marino /sˈan mˈarɪno/ (pn)
Άγιος Μαρίνος
  kaupunkivaltio Etelä-Euroopassa, jonka ainoa rajanaapuri on Italia

Sarajevo /sˈarajˌevo/ (pn)
Σαράγεβο
  Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupunki

Sardinia /sˈardɪnˌia/ (pn)
Σαρδηνία
  Italiaan kuuluva saari Välimerellä, Tyrrhenanmeren itäpuolella

Saturnus /sˈaturnus/ (pn)
Κρόνος
  Aurinkokunnan toiseksi suurin planeetta. Kuudes planeetta Auringosta ulospäin laskettuna.

Saudi-Arabia /sˈaudɪˈarabˌia/ (pn)
Σαουδική Αραβία
  Arabian niemimaalla sijaitseva valtio, Saudi-Arabian kuningaskunta

Sefanja /sˈefanja/ (n)
Σοφονίας
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Seine /sˈeine/ (pn)
Σηκουάνας
  Pariisin halki virtaava joki, joka laskee Englannin kanaaliin

Senegal /sˈeneɡal/ (pn)
Σενεγάλη
  maa läntisessä Afrikassa

Serbia /sˈerbɪa/ (pn)
Σερβία
  Balkanilla sijaitseva valtio

Serbia ja Montenegro /sˈerbɪa ja mˈontenˌeɡro/ (pn)
Σερβία και Μαυροβούνιο
  Etelä-Euroopassa vuosina 2003–2006 sijainnut valtio, joka tunnettiin vuosina 1992–2003 nimellä Jugoslavian liittotasavalta ja jonka hajottua syntyivät Serbia ja Montenegro

Seulaset /sˈeulaset/ (pn)
Πλειάδες
  (tähtitiede) Plejadit, Härän tähdistössä sijaitseva avoin tähtijoukko

Sevastopol /sˈevastopol/ (pn)
Σεβαστούπολη
  kaupunki Krimin niemimaalla

Sevilla /sˈevɪlla/ (pn)
Σεβίλλη
  Andalusian pääkaupunki etelä-Espanjassa Guadalquivirjoen rannalla

Seychellit /sˈeykhellɪt/ (pn)
Σεϋχέλλες
  Afrikkaan kuuluva saarivaltio Intian valtamerellä

Shanghai /ʃˈaŋhai/ (pn)
Σανγκάη
  kaupunki Kiinassa

Sierra Leone /sˈierra lˈeone/ (pn)
Σιέρρα Λεόνε
  valtio Länsi-Afrikassa Atlantin rannalla, jonka naapurivaltioita ovat Guinea ja Liberia

Simferopol /sˈimferopol/ (pn)
Συμφερόπολη
  kaupunki Ukrainassa, Krimin autonomisen tasavallan pääkaupunki

Singapore /sˈiŋŋapˌore/ (pn)
Σιγκαπούρη
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva kaupunkivaltio

Siperia /sˈiperˌia/ (pn)
Σιβηρία
  Pohjois-Aasian Venäjään kuuluva osa, joka ulottuu Uralvuorilta Tyynenmeren rannikolle

Sisilia /sˈisɪlˌia/ (pn)
Σικελία
  Italiaan kuuluva Välimeren suurin saari, jonka Messinansalmi erottaa Italian mantereesta.

Sisilisko /sˈisɪlˌisko/ (pn)
Σαύρα
  (tähtitiede) Andromedan länsipuolella sijaitseva himmeä tähdistö

Skandinavia /skˈandɪnˌavɪa/ (pn)
Σκανδιναβία
  Skandinavian niemimaan alue, tai skandinaavisten kielten puhuma-alue tai sitä vastaava kulttuurialue; yleensä Ruotsi, Norja ja Tanska, joskus myös Islanti ja Färsaaret

Skopje /skˈopje/ (pn)
Σκόπια
  Makedonian pääkaupunki.

Skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (pn)
Σκορπιός
  (tähtitiede) tähdistö eteläisellä tähtitaivaalla.
  (astrologia) horoskooppimerkki, Eläinradan merkki.

Skotlanti /skˈotlantɪ/ (pn)
Σκωτία
  kuningaskunta Ison-Britannian saaren pohjoisosassa, Yhdistyneen kuningaskunnan osa

Sleesia /slˈeːsɪa/ (pn)
Σιλεσία
  historiallinen alue nykyisessä Puolassa, Tšekissä ja Saksassa

Slovakia /slˈovakˌia/ (pn)
Σλοβακία
  Keski-Euroopassa sijaitseva valtio, Slovakian tasavalta

Slovenia /slˈovenˌia/ (pn)
Σλοβενία
  Euroopassa Adrianmeren itärannalla sijaitseva valtio, Slovenian tasavalta

Slovenian tasavalta /slˈovenɪan tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Σλοβενίας
  Slovenian valtion virallinen nimi

Sofia /sˈofɪa/ (pn)
Σόφια
  Bulgarian pääkaupunki ja suurin kaupunki

Somalia /sˈomalˌia/ (pn)
Σομαλία
  Afrikan sarvessa sijaitseva valtio.

Somalimaa /sˈomalɪmaː/ (pn)
Σομαλιλάνδη
  Somaliasta yksipuolisesti itsenäiseksi julistautunut alue, jonka asemaa valtiona ei ole kansainvälisesti tunnustettu; käsittää entisen Brittiläisen Somalimaan alueen

Sosialististen neuvostotasavaltojen liitto /sˈosɪalˌistɪsten nˈeuvostˌotasavˌaltojen lˈiːtːo/ (pn)
Ένωση Σοβιετικών Σοσιαλιστικών Δημοκρατιών
  Neuvostoliiton valtion virallinen nimi

Soul /sˈoul/ (pn)
Σεούλ
  Etelä-Korean pääkaupunki

Sparta /spˈarta/ (pn)
Σπάρτη
  kaupunkivaltio muinaisessa Kreikassa

Sri Lanka /srˈi lˈaŋka/ (pn)
Σρι Λάνκα
  saarivaltio Aasiassa, entiseltä nimeltään Ceylon

Stalinin urut /stˈalɪnɪn ˈurut/ (n)
εκκλησιαστικό όργανο
  neuvostoliittolainen raketinheitin, Katjuša-niminen ase

Strasbourg /strˈasbourɡ/ (pn)
Στρασβούργο
  kaupunki Ranskassa

Sudan /sˈudan/ (pn)
Σουδάν
  valtio Afrikassa Egyptin eteläpuolella Punaisenmeren rannalla

Suomen tasavalta /sˈuomen tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Φινλανδίας
  Suomi, Suomen valtion virallinen nimi

Suomenlahti /sˈuomenlˌahtɪ/ (pn)
Φινλανδικός κόλπος
  Itämeren itäisin lahti, vesialue Hangosta itään Suomen ja Viron välillä

Suomi /sˈuomɪ/ (pn)
Φινλανδία
  Fennoskandiassa Venäjän ja Ruotsin välissä sijaitseva Euroopan unionin jäsenvaltio. Suomen valtion virallinen nimi on Suomen tasavalta.

Susi /sˈusɪ/ (pn)
Λύκος
  eteläisellä taivaalla Kentaurin itäpuolella oleva tähdistö

Sveitsi /svˈeitsɪ/ (pn)
Ελβετία
  valtio Keski-Euroopassa, Sveitsin valaliitto

Swazimaa /svˈatsɪmaː/ (pn)
Σουαζιλάνδη
  eteläisessä Afrikassa sijaitseva valtio

Symi /sˈymɪ/ (pn)
Σύμη
  Kreikalle kuuluva saari Dodekanesian saaristossa.

Syyria /sˈyːrɪa/ (pn)
Συρία
  Arabitasavalta Etu-Aasiassa. Pääkaupunki on Damaskos.

São Paulo /sˈao pˈaulo/ (pn)
Σάο Πάολο
  edellämainitun pääkaupunki

São Tomé ja Príncipe /sˈao tˈome ja prˈinsɪpe/ (pn)
Σάο Τομέ και Πρίνσιπε
  eräs saarivaltio Afrikassa, joka koostuu pääasiassa São Tomén ja Príncipen saarista

Tadžikistan /tˈadʒɪkˌistan/ (pn)
Τατζικιστάν
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Tadžikistanin tasavalta

Taipei /tˈaipei/ (pn)
Ταϊπέι
  Taiwanin saarella sijaitseva Kiinan tasavallan pääkaupunki, tosin virallinen on edelleen mantereella sijaitseva Nanjing

Taiwan /tˈaivan/ (pn)
Ταϊβάν
  saari Kiinan rannikolla, entinen nimi Formosa

Tallinna /tˈallɪnna/ (pn)
Ταλίν
  Viron pääkaupunki Suomenlahden rannalla

Tansania /tˈansanˌia/ (pn)
Τανζανία
  Itä-Afrikassa sijaiteva valtio, Tansanian yhdistynyt tasavalta

Tanska /tˈanska/ (pn)
Δανία, Δανιμαρκία
  kuningaskunta pohjoisessa Euroopassa, pitkältä nimeltään Tanskan kuningaskunta

Tanskan kuningaskunta /tˈanskaŋ kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Βασίλειο της Δανίας
  Tanskan valtion virallinen nimi

Tapani /tˈapanɪ/ (pn)
Στέφανος
  miehen etunimi

Tasmania /tˈasmanˌia/ (pn)
Τασμανία
  Australian mantereen kaakkoispuolella sijaitseva saari ja Australian osavaltio

Tavira /tˈavɪra/ (pn)
Ταβίρα
  Portugalin kaakkoisosassa sijaitseva rannikkokaupunki

Taškent /tˈaʃkent/ (pn)
Τασκένδη
  Uzbekistanin pääkaupunki

Teheran /tˈeheran/ (pn)
Τεχεράνη
  Iranin pääkaupunki

Teneriffa /tˈenerˌiffa/ (pn)
Τενερίφη
  yksi Kanariansaarista

Tessalonikalaiskirje /tˈessalˌonɪkalˌaiskɪrje/ (n)
Θεσσαλονικείς
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Thaimaa /thˈaimaː/ (pn)
Ταϊλάνδη
  kuningaskunta Kaakkois-Aasiassa

Theba /thˈeba/ (pn)
Θήβα
  kaupunki muinaisessa Egyptissä

Thessaloniki /thˈessalˌonɪkɪ/ (pn)
Θεσσαλονίκη
  kaupunki Kreikassa

Thüringen /thˈyrɪŋŋen/ (pn)
Θουριγγία
  Saksan osavaltio

Tigris /tˈiɡrɪs/ (pn)
Τίγρης
  itäisempi Mesopotamian kahdesta suuresta joesta

Tiibet /tˈiːbet/ (pn)
Θιβέτ
  Kiinassa sijaitseva alue, entinen valtio ja nykyinen autonominen alue

Timișoara /tˈimɪsˌoara/ (pn)
Τιμισοάρα
  kaupunki Romaniassa

Timoteus /tˈimoteus/ (n)
Τιμόθεος
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tiroli /tˈirolɪ/ (pn)
Τιρόλο
  alue Alpeilla Italiassa ja Itävallassa

Titus /tˈitus/ (n)
Τίτος
  yksi Uuden testamentin kirjoista

Tokio /tˈokɪo/ (pn)
Τόκιο
  Japanin pääkaupunki

Tonava /tˈonava/ (pn)
Δούναβης
  eurooppalainen joki, jonka alkulähde on Saksan Schwartzwaldissa, virtaa kahdeksan valtion halki ja laskee Romaniassa Mustaanmereen

Torino /tˈorɪno/ (pn)
Τορίνο
  kaupunki Italiassa

Toscana /tˈoskana/ (pn)
Τοσκάνη
  alue Italiassa Ligurianmeren rannalla Rooman pohjoispuolella, pääkaupunki Firenze

Toulon /tˈoulon/ (pn)
Τουλόν
  kaupunki eteläisessä Ranskassa Välimeren rannikolla

Traakia /trˈaːkɪa/ (pn)
Θράκη
  nykyisen Kreikan, Bulgarian ja Turkin alueilla pronssikaudella sijainnut traakialaisten asuttama alue

Trinidad ja Tobago /trˈinɪdad ja tˈobaɡo/ (pn)
Τρινιντάντ και Τομπάγκο
  Karibianmerellä sijaitseva saarivaltio, jonka pääsaaret ovat Trinidad ja Tobago

Tripoli /trˈipolɪ/ (pn)
Τρίπολη
  Libyan pääkaupunki sen luoteiskulmassa Välimeren rannalla

Troija /trˈoija/ (pn)
Τροία
  Anatolian niemimaalla sijainnut muinainen kaupunki

Troijan puuhevonen /trˈoijam pˈuːhevonen/ (n)
δούρειος ίππος
  salajuoni, jolla pyritään harhauttamaan joku sallimaan viholliselleen vapaa pääsy luokseen
  kreikkalaisen mytologian tarinassa esiintyvä ontto puuhevonen

Tuhkimo /tˈuhkɪmo/ (pn)
Σταχτοπούτα
  (satuhahmo) klassinen satuhahmo.

Tukholma /tˈukholma/ (pn)
Στοκχόλμη
  Ruotsin pääkaupunki

Tulimaa /tˈulɪmaː/ (pn)
Γη του Πυρός
  saaristo, joka sijaitsee Etelä-Amerikan eteläisimmässä kärjessä, lähellä Etelämannerta

Tunis /tˈunɪs/ (pn)
Τούνεζι
  Tunisian pääkaupunki

Tunisia /tˈunɪsˌia/ (pn)
Τυνησία
  tasavalta Välimeren rannalla Pohjois-Afrikassa

Tuomarien kirja /tˈuomarieŋ kˈirja/ (n)
Κριτές
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Turkin tasavalta /tˈurkɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Τουρκίας
  Turkin valtion virallinen nimi

Turkki /tˈurkːɪ/ (pn)
Τουρκία
  tasavalta, jonka maapinta-alasta suurin osa kuuluu Aasiaan, mutta pieni osa Eurooppaan; Turkin tasavalta

Turkmenistan /tˈurkmenˌistan/ (pn)
Τουρκμενιστάν
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio

Turks- ja Caicossaaret /tˈurks ja kˈaikossˌaːret/ (pn)
Νήσοι Τερκς και Κάικος
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva erillisalue Haitin pohjoispuolella

Turku /tˈurku/ (pn)
Τούρκου
  Aurajoen suulla sijaitseva kaupunki Suomen lounaisosassa; Suomen vanhin kaupunki ja asukasmäärältään suurin kaupunki 1840-luvulle saakka

Tyrrhenanmeri /tˈyrrhenˌanmerɪ/ (pn)
Τυρρηνική θάλασσα
  Italian länsirannikon sekä Sisilian, Sardinian, Korsikan ja Elban saarten rajaama alue Välimerta

Tyynimeri /tˈyːnɪmˌerɪ/ (pn)
Ειρηνικός
  suurin kolmesta maailman valtamerestä; sijaitsee Aasian, Antarktiksen ja Amerikan kaksoismantereen välissä

Tšad /tʃˈad/ (pn)
Τσαντ
  Keski-Afrikassa sijaitseva sisämaavaltio

Tšekin tasavalta /tʃˈekɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Τσεχική Δημοκρατία
  Tšekin valtion virallinen ja usein käytetty nimi

Tšekki /tʃˈekːɪ/ (pn)
Τσεχία
  Tšekinmaa, sisämaavaltio Keski-Euroopassa, pitkältä nimeltään Tšekin tasavalta

Tšekkoslovakia /tʃˈekːoslˌovakˌia/ (pn)
Τσεχοσλοβακία
  Keski-Euroopassa 1918–1992 sijainnut valtio, jonka hajotessa syntyivät Tšekki ja Slovakia

Tšeljabinsk /tʃˈeljabɪnsk/ (pn)
Τσελιάμπινσκ
  kaupunki Venäjällä

Tšernobyl /tʃˈernobyl/ (pn)
Τσερνομπίλ
  hylätty kaupunki pohjoisessa Ukrainassa, joka tunnetaan sen mukaan nimetyssä ydinvoimalassa 26. huhtikuuta 1986 sattuneen ydinvoimalaonnettomuuden mukaan

Tšetšenia /tʃˈetʃenˌia/ (pn)
Τσετσενία
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Pohjois-Kaukasiassa, Tšetšenian tasavalta. Tšetšenian pääkaupunki on Groznyi.

Udmurtia /ˈudmurtˌia/ (pn)
Ουντμουρτία
  Venäjän federaatioon kuuluva tasavalta Itä-Euroopan tasangolla Uralin länsipuolella. Udmurtian pääkaupunki on Iževsk.

Ukraina /ˈukraina/ (pn)
Ουκρανία
  Itä-Euroopassa sijaitseva valtio

Unkari /ˈuŋkarɪ/ (pn)
Ουγγαρία
  tasavalta Euroopassa, jonka pääkaupunki on Budapest; Unkarin tasavalta

Unkarin tasavalta /ˈuŋkarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Ουγγαρίας
  Unkarin valtion virallinen nimi

Upsala /ˈupsala/ (pn)
Ουψάλα
  Uplannin maakunnassa Keski-Ruotsissa sijaitseva Uppsalan läänin pääkaupunki

Uranus /ˈuranus/ (pn)
Ουρανός
  Aurinkokunnan kolmanneksi suurin planeetta. Seitsemäs auringosta lukien

Uruguay /ˈuruɡˌuay/ (pn)
Ουρουγουάη
  valtio Etelä-Amerikassa, Uruguayn itäinen tasavalta

Utah /ˈutah/ (pn)
Γιούτα
  Yhdysvaltain osavaltio

Uusi Etelä-Wales /ˈuːsɪ ˈetelævˈales/ (pn)
Νέα Νότια Ουαλία
  yksi Australian kuudesta osavaltiosta

Uusi testamentti /ˈuːsɪ tˈestamˌentːɪ/ (pn)
Καινή Διαθήκη
  kaksiosaisen Raamatun jälkimmäinen osa ja jatkoa Vanhalle testamentille

Uusi-Englanti /ˈuːsɪˈeŋlantɪ/ (pn)
Νέα Αγγλία
  Yhdysvaltojen koillisosan osavaltiot Connecticut, Maine, Massachusetts, New Hampshire, Rhode Island ja Vermont

Uusi-Guinea /ˈuːsɪɡwˈinea/ (pn)
Νέα Γουινέα
  Tyynen valtameren ja Intian valtameren välissä, Australian pohjoispuolella sijaitseva maailman toiseksi suurin saari, joka on jakaantunut kahden valtion kesken

Uusi-Kaledonia /ˈuːsɪkˈaledˌonɪa/ (pn)
Νέα Καληδονία
  Ranskalle kuuluva territorio Tyynellä valtamerellä. Uuden-Kaledonian pääkaupunki on Nouméa.

Uusi-Seelanti /ˈuːsɪsˈeːlantɪ/ (pn)
Νέα Ζηλανδία
  Australiasta itään sijaitseva saarivaltio Tyynellä valtamerellä

Uzbekistan /ˈutsbekˌistan/ (pn)
Ουζμπεκιστάν
  Keski-Aasiassa sijaitseva valtio, Uzbekistanin tasavalta

Vaaka /vˈaːka/ (pn)
Ζυγός
  tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla
  (astrologia) horoskooppimerkki

Valakia /vˈalakˌia/ (pn)
Βλαχία
  historiallinen alue nykyisessä Romaniassa Tonavan ja Karpaattien välissä

Valitusvirret /vˈalɪtˌusvɪrret/ (pn)
Θρήνοι
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

Valko-Venäjä /vˈalkovˈenæjæ/ (pn)
Λευκορωσία
  valtio Itä-Euroopassa, Puolan, Liettuan ja Latvian itäinen naapuri, Valko-Venäjän tasavalta

Vallonia /vˈallonˌia/ (pn)
Βαλλωνία
  (maantiede) alue Belgiassa

Vantaa /vˈantaː/ (pn)
Βάνταα
  kunta, muodollisesti kaupunki, Helsingin pohjoisnaapurina Uudellamaalla Etelä-Suomessa

Vanuatu /vˈanuˌatu/ (pn)
Βανουάτου
  saarivaltio Oseaniassa (Melanesiassa, lounaisella Tyynellämerellä, noin 1 750 kilometriä Australiasta itään); Vanuatun tasavalta

Varsova /vˈarsova/ (pn)
Βαρσοβία
  Puolan pääkaupunki

Varsovan liitto /vˈarsovan lˈiːtːo/ (pn)
Σύμφωνο της Βαρσοβίας
  sotilasliitto, jonka itäblokin maat solmivat NATOn vastapainoksi ja nimellisesti uudelleen aseistautuneen Saksan liittotasavallan muodostaman uhan torjumiseksi

Vatikaanivaltio /vˈatɪkˌaːnɪvˌaltɪo/ (pn)
Βατικανό
  kaupunkivaltio Euroopassa, Rooman kaupungin keskellä

Veiksel /vˈeiksel/ (pn)
Βιστούλας
  Puolan läpi Itämereen virtaava joki, jonka varrella sijaitsevat mm. Krakovan, Varsovan, Toruńin ja Gdańskin kaupungit

Venetsia /vˈenetsˌia/ (pn)
Βενετία
  eräs kaupunki Italiassa

Venezuela /vˈenetsˌuela/ (pn)
Βενεζουέλα
  Etelä-Amerikassa sijaitseva valtio

Venus /vˈenus/ (pn)
Αφροδίτη
  Auringosta lukien toinen planeetta
  roomalainen rakkauden jumalatar

Venäjä /vˈenæjæ/ (pn)
Ρωσία
  pinta-alaltaan maailman suurin valtio, joka sijaitsee Suomesta itään; viralliselta nimeltään Venäjän federaatio

Venäjän federaatio /vˈenæjæn fˈederˌaːtɪo/ (pn)
Ρωσική Ομοσπονδία
  Venäjän valtion virallinen nimi.

Vermont /vˈermont/ (pn)
Βερμόντ
  Yhdysvaltain osavaltio

Vesimies /vˈesɪmies/ (pn)
Υδροχόος
  (tähtitiede) tähdistö pohjoisella tähtitaivaalla.

Vienanmeri /vˈienanmˌerɪ/ (pn)
Λευκή Θάλασσα
  Pohjoisen jäämeren lahti Venäjän luoteisrannikolla

Vietnam /vˈietnam/ (pn)
Βιετνάμ
  Kaakkois-Aasiassa sijaitseva valtio, virallisesti Vietnamin sosialistinen tasavalta

Vietnamin sosialistinen tasavalta /vˈietnamɪn sˈosɪalˌistɪnen tˈasavˌalta/ (pn)
Σοσιαλιστικής Δημοκρατίας του Βιετνάμ
  Vietnamin valtion virallinen nimi

Vilna /vˈilna/ (pn)
Βίλνιους
  Liettuan pääkaupunki

Virginia /vˈirɡɪnˌia/ (pn)
Βιρτζίνια
  Yhdysvaltain osavaltio

Viro /vˈiro/ (pn)
Εσθονία
  Suomenlahden eteläpuolella Baltiassa sijaitseva valtio, Viron tasavalta

Viron tasavalta /vˈiron tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Εσθονίας
  Viron valtion virallinen nimi

Vladivostok /vlˈadɪvˌostok/ (pn)
Βλαδιβοστόκ
  kaupunki Venäjällä

Volga /vˈolɡa/ (pn)
Βόλγας
  Euroopan pisin ja runsasvetisin joki, joka sijaitsee kokonaisuudessaan Venäjällä ja laskee Kaspianmereen

Voronež /vˈoroneʒ/ (pn)
Βορόνεζ
  kaupunki Venäjällä

Vuoristo-Karabah /vˈuorɪstokˈarabah/ (pn)
Ναγκόρνο-Καραμπάχ
  Azerbaidžanin sisällä oleva, armenialaisten asuttama alue Kaukasuksella

Välimeri /vˈælɪmˌerɪ/ (pn)
Μεσόγειος, Μεσόγειος Θάλασσα
  Euroopan ja Afrikan välissä sijaitseva välimeri

WC-istuin /kˈaksoisveːsˌeːˈistwɪn/ (n)
γυαλιά
  WC:ssä asiointiin sopivaksi muotoiltu, viemäriputkeen liitetty istuin, jonka yhteydessä tavallisesti on vesisäiliö jätösten pois huuhtelemista varten

WC-paperi /kˈaksoisveːsˌeːpˈaperɪ/ (n)
χαρτί υγείας
  ohuehkoa, yksi- tai useampikerroksista henkilökohtaisen hygienian ylläpitoon ulostamisen tai virtsaamisen jälkeen käytettävää pehmopaperia

Wales /vˈales/ (pn)
Ουαλία
  Yhdistyneeseen kuningaskuntaan kuuluva ruhtinaskunta Isossa-Britanniassa

Wallis ja Futuna /vˈallɪs ja fˈutuna/ (pn)
Βαλίς και Φουτούνα
  Ranskan merentakainen alue eteläisellä Tyynellämerellä

Weimarin tasavalta /vˈeimarɪn tˈasavˌalta/ (pn)
Δημοκρατία της Βαϊμάρης
  historiantutkimuksessa käytettävä epävirallinen nimi vuosien 1919–1933 aikaisesta Saksan valtiosta; virallinen nimi oli Saksan valtakunta

Wien /vˈien/ (pn)
Βιέννη
  Itävallan pääkaupunki

Wikipedia /vˈikɪpˌedɪa/ (pn)
Βικιπαίδεια
  eräs Internetissä vapaasti muokattavissa oleva tietosanakirja, Wikisanakirjan sisarhanke

Wikisanakirja /vˈikɪsˌanakˌirja/ (pn)
Βικιλεξικό
  eräs Internetiin toisiinsa linkitetyistä artikkeleista muodostettu vapaa sanoja selittävä teos, joka toimii sanojen merkitystä selittävänä ja niiden käännösvasteita antavana tietolähteenä

Yhdistyneet kansakunnat /ˈyhdɪstyneːt kˈansakˌunnat/ (pn)
Οργανισμός Ηνωμένων Εθνών
  alun perin toisen maailmansodan voittajavaltoja edustanut kansainvälinen yhteistyöjärjestö; lyhenne YK

Yhdistynyt kuningaskunta /ˈyhdɪstynyt kˈunɪŋŋˌaskunta/ (pn)
Ηνωμένο Βασίλειο
  Länsi-Euroopassa Britteinsaarilla sijaitseva valtio, virallisesti Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta

Yhdysvallat /ˈyhdysvˌallat/ (pn)
Ηνωμένες Πολιτείες
  viidestäkymmenestä osavaltiosta muodostuva perustuslaillinen federatiivinen tasavalta Pohjois-Amerikassa, pitkältä nimeltään Amerikan yhdysvallat

Ymir /ˈymɪr/ (pn)
Υμίρ
  (mytologia) skandinaavisen mytologian jääjättiläinen, ensimmäinen elävä olento

Zagreb /tsˈaɡreb/ (pn)
Ζάγκρεμπ
  Kroatian pääkaupunki

Zarathustra /tsˈarathˌustra/ (pn)
Ζωροάστρης
  profeetta, joka perusti uskonnon nimeltä zarathustralaisuus

Zeus /tsˈeus/ (pn)
Ζευς
  (mytologia) kreikkalaisen jumaltaruston ylijumala ja samalla taivaan, tuulen, pilvien, sateen ja ukkosen jumala.

Zimbabwe /tsˈimbabve/ (pn)
Ζιμπάμπουε
  sisämaavaltio eteläisessä Afrikassa, Zimbabwen tasavalta

Zürich /tsˈyrɪkh/ (pn)
Zyríkhi, Ζυρίχη
  Sveitsin suurin kaupunki ja Zürichin kantonin pääkaupunki

aakkonen /ˈaːkːonen/ (n)
γράμμα
  kirjoitetun kielen esityksen (järjestetyn) merkkijoukon yksittäinen merkki tai merkintä; kirjain

aakkosellinen /ˈaːkːosˌellɪnen/ (adj)
αλφαβητικός
  sellainen, joka noudattelee aakkosia ja on aakkosten mukaisessa järjestyksessä

aakkosellisuus /ˈaːkːosˌellɪsuːs/ (n)
αλφαβητική σειρά
  se, että on aakkosellinen

aakkoset /ˈaːkːoset/ (n)
αλφάβητο
  kaikkien jossain kirjoitusjärjestelmässä käytössä olevien yleensä tietyn kielen äänteiden kirjoittamiseen tarvittavien symbolien järjestetty joukko

aakkoshakemisto /ˈaːkːoshˌakemˌisto/ (n)
ευρετήριο
  aakkosjärjestyksessä oleva hakemisto

aakkosjärjestys /ˈaːkːosjˌærjestys/ (n)
αλφαβητική σειρά
  aakkosten mukainen järjestys

aakkosnumeerinen /ˈaːkːosnumˌeːrɪnen/ (adj)
αλφαριθμητικός
  aakkosiin ja numeroihin perustuva, niillä ilmaistava; alfanumeerinen

aalef /ˈaːlef/ (n)
άλεφ
  heprean kielen aakkosten ensimmäisen kirjaimen nimi

aallokko /ˈaːllokːo/ (n)
λίμνη
  yleensä nesteen pinnan aaltoilu, epäsäännöllinen aaltoliike

aallonmurtaja /ˈaːllonmˌurtaja/ (n)
κυματοθραύστης
  rantamaata tai satamaa aalloilta ja jään liikkeiltä suojaava rakennelma meren tai järven rannassa. Aallonmurtajat tehdään maasta, kivistä ja betonista tai niiden yhdistelmästä.

aallonpituus /ˈaːllompɪtuːs/ (n)
μήκος κύματος
  kahden peräkkäisen samassa vaiheessa olevan aallon välimatka, myös aaltopituus
  yhteisymmärrys

aallonpituusalue /ˈaːllompɪtˌuːsalˌue/ (n)
ζώνη
  kahden eri aallonpituuden väliin rajoittuva alue

aallonpohja /ˈaːllompˌohja/ (n)
σκάφη
  aallon matalin kohta
ναδίρ
  vaikea tilanne elämässä

aallotar /ˈaːllotar/ (n)
ναϊάδα
  suomalaisessa mytologiassa esiintyvä vedenhengetär eli vedenhaltijatar eli vedenneito

aaloe /ˈaːloe/ (n)
αλόη
  yksisirkkaisia ruusukkeita muodostavia afrikkalaisen Aloë-suvun mehikasveja

aalto /ˈaːlto/ (n)
κύμα
  laine, meren tai järven pinnassa etenevä kohouma

aaltoilla /ˈaːltoilla/ (v)
κυμαίνομαι
  tehdä aaltoliikettä

aaltoviiva /ˈaːltovˌiːva/ (n)
περισπωμένη
  tilde, ~

aamiainen /ˈaːmɪˌainen/ (n)
πρωινό
  aamulla syötävä ateria, jonka koostumus vaihtelee alueittain

aamiaistaa /ˈaːmɪˌaistaː/ (v)
γεύμα
  syödä aamiaista

aamu /ˈaːmu/ (n)
Πρωί, πρωί
  yön ja päivän välinen vuorokaudenaika, auringonnoususta aamupäivään asti

aamuerektio /ˈaːmuerˌektɪo/ (n)
ανέγερση
  miehillä aamulla herätessä esiintyvä erektio

aamuhämärä /ˈaːmuhˌæmæræ/ (n)
αυγή
  ennen auringonnousua oleva aika, jolloin aurinko on enintään 6° horisontin alapuolella; hetki jolloin pimeä alkaa väistyä.

aamullinen /ˈaːmullɪnen/ (adj)
πρωί
  tämän aamuinen, saman päivän aamuun liittyvä

aamunkoitto /ˈaːmuŋkˌoitːo/ (n)
αυγή
  aamunkajon, ensimmäisten auringonsäteiden ilmestymisen hetki

aamunsarastus /ˈaːmunsarˌastus/ (n)
αυγή
  hetki, jolloin aamulla alkaa tulla valoisaa

aamupala /ˈaːmupˌala/ (n)
πρόγευμα
  varhain aamulla nautittava ensimmäinen kevyt ateria

aamupäivä /ˈaːmupˌæivæ/ (n)
πρωί
  aamun ja keskipäivän välinen vuorokaudenaika, noin klo 9–12

aamupäivällä /ˈaːmupˌæivællæ/ (adv)
πρωί
  (ajasta) aamupäivän aikaan, ennen puolta päivää

aamuruoka /ˈaːmurˌuoka/ (n)
προγευματίζω
  aamulla syötävä ruoka

aamutakki /ˈaːmutˌakːɪ/ (n)
ρόμπα
  aamulla käytettävä pitkähelmainen takki, jossa on tavallisesti myös kankainen vyö

aamutossu /ˈaːmutˌossu/ (n)
παντόφλα
  tohveli, sisäkäyttöön tarkoitettu kenkää keveämpi jalkine

aamuvirkku /ˈaːmuvˌirkːu/ (n)
πρωινός
  ihminen, joka herää helposti aikaisin aamulla

aapinen /ˈaːpɪnen/ (n)
αλφαβητάριο
  oppikirja, jonka avulla opetellaan lukemaan

aari /ˈaːrɪ/ (n)
άρια
  pinta-alan mittayksikkö, sadan neliömetrin kokoinen alue, lyhenne a.

aaria /ˈaːrɪa/ (n)
άρια
  suurimuotoiseen vokaaliteokseen, esimerkiksi oopperaan tai oratorioon kuuluva lauluosuus, jossa yhdellä laulajalla on erityisen tärkeä osa soolon esittäjänä

aarnikotka /ˈaːrnɪkˌotka/ (n)
γρύπας
  taruolento jolla on leijonan ruumis, kotkan pää ja etujalat sekä kohollaan oleva siipi (joskus siivet) ja päässä korvat

aarniometsä /ˈaːrnɪomˌetsæ/ (n)
παρθένος
  yleensä luonnontilainen, koskematon metsä, jossa on eri-ikäisiä puita, runsaasti lahopuita ja jatkuvia pienipiirteisiä muutoksia

aarre /ˈaːrre/ (n)
θησαυρός
  jokin erityisen arvokas tai kokoelma arvoesineitä tms.

aarrelöytö /ˈaːrrelˌøytø/ (n)
εύρημα
  (arkeologia) yhdessä paikassa sijainnut, tavallisesti jalometalliesineitä sisältävä löytö, joka koostuu kauppiaan tai muun varakkaan ihmisen maahan piilottamasta pääomasta

aasi /ˈaːsɪ/ (n)
γάιδαρος, γαϊδούρι
  hevosen sukuun kuuluva kotieläin (), jota käytetään kantojuhtana
  tyhmä henkilö, yksinkertainen henkilö, typerys

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (adj)
ασιατικός
  Aasiasta peräisin oleva tai Aasiaan liittyvä

aasialainen /ˈaːsɪalˌainen/ (n)
Ασιάτης
  pysyvästi Aasiassa asuva henkilö

aasimaisuus /ˈaːsɪmˌaisuːs/ (n)
γαϊδουριά
  se, että on aasimainen

aataminomena /ˈaːtamˌinomˌena/ (n)
μήλο του Αδάμ
  kurkunpäässä sijaitsevan kilpiruston muodostumana esiin työntyvä kova kyhmy, joka on havaittavissa selvemmin miehillä kuin naisilla

aate /ˈaːte/ (n)
ιδεολογία
  ideologia
ιδέα
  ajatus

aateli /ˈaːtelɪ/ (n)
ευγένεια
  perinnöllisiä etuoikeuksia nauttinut sääty-yhteiskunnan yläluokka, aatelissääty, aatelisto

aatelinen /ˈaːtelɪnen/ (adj)
αριστοκρατικός
  aateliin kuuluva, sellainen, jolla on aatelisarvo

aatelissääty /ˈaːtelˌissæːty/ (n)
αριστοκρατία
  sääty-yhteiskunnan ylin yhteiskuntaluokka

aatelisuus /ˈaːtelɪsuːs/ (n)
αριστοκρατία
  se, että on aatelinen

aatelisvaakuna /ˈaːtelˌisvaːkˌuna/ (n)
εθνόσημο
  aatelissuvun tunnuksenaan käyttämä kilvenmuotoinen heraldinen kuva

aateloida /ˈaːtelˌoida/ (v)
εξευγενίζω
  myöntää jollekin ansioiden perusteella aatelisarvo; tehdä aateliseksi, kohottaa aateliin

aateluus /ˈaːteluːs/ (n)
αριστοκρατικότητα
  aatelisarvoon yhdistyvä arvolataus; ylevyys, ylevämielisyys

aatra /ˈaːtra/ (n)
γάντζος
  puinen maanmuokkausväline, jonka metallinen aura syrjäytti

aatto /ˈaːtːo/ (n)
βράδυ
  pyhäpäivää edeltävä päivä

aava /ˈaːva/ (adj)
ανοιχτός
  sellainen, joka on avoin, laaja, avara

aava /ˈaːva/ (n)
ανοίγω
  laaja aukea ja tasainen maasto

aave /ˈaːve/ (n)
φάσμα
  aineeton uskomusolento, haamu, kummitus

aavekaupunki /ˈaːvekˌaupuŋkɪ/ (n)
πόλη φάντασμα
  kaupunki, joka on hylätty eikä siellä ole asutusta

aavemainen /ˈaːvemˌainen/ (adj)
άυλος
  sellainen, joka on aaveen kaltainen; yliluonnollinen, pelottava

aavikko /ˈaːvɪkːo/ (n)
έρημος
  autiomaa, kuivuuden, kuumuuden tai kylmyyden takia lähes kasviton alue; aavikoitunut alue

aavikkohaukka /ˈaːvɪkːohˌaukːa/ (n)
στεπογέρακο
  (eläintiede) suurikokoinen jalohaukka (Falco cherrug)

aavistus /ˈaːvɪstus/ (n)
προαίσθημα
  ennakkotunne, epäilys; tunne siitä, että jotakin tapahtuu

abandoni /ˈabandˌonɪ/ (n)
απάρνηση
  vakuutussopimuksen ehto, jonka mukaan korvaus maksetaan vasta kun vahingoittunut esine on luovutettu vakuutusyhtiölle

abbedissa /ˈabːedˌissa/ (n)
ηγουμένη
  nunnaluostarin johtaja läntisissä kirkoissa

abbreviaatio /ˈabːrevɪˌaːtɪo/ (n)
σύνοψη
  lyhentäminen, lyhennys, lyhennysmerkki, lyhenne

abbreviatuuri /ˈabːrevˌiatˌuːrɪ/ (n)
σύνοψη
  lyhenne

abdikaatio /ˈabdɪkˌaːtɪo/ (n)
παραίτηση
  virasta, arvosta tms. luopuminen; erityisesti kruunusta luopuminen

abdominoskopia /ˈabdomɪnˌoskopˌia/ (n)
λαπαροσκόπηση
  vatsaontelon tähystys

abduktio /ˈabduktˌio/ (n)
απαγωγή
  avaruusolentojen tekemä ihmiseen kohdistuva kaappaus
  raajan tai sen osan vieminen kauemmaksi kehon tai raajan keskiviivasta

abduktoida /ˈabduktˌoida/ (v)
απάγω
  (yleensä avaruusolioista) kaapata ilman kaapattavan tahtoa

aberraatio /ˈaberrˌaːtɪo/ (n)
εκκεντρικότητα
  muuntuma, erikoinen tai omituinen muoto; harhamuunnos; lajin muunnos, jolla ei ole esimerkiksi alalajin statusta
  linssin tai peilin ominaisuus, joka saa kohteen kuvautumaan väärään paikkaan
  tähden aseman näennäinen muutos

abhaasi /ˈabhaːsɪ/ (n)
αμπχαζικά
  abhaasien puhuma luoteiskaukasialainen kieli (kielitunnus: ab)

abhasialainen /ˈabhasˌialˌainen/ (n)
αμπχαζικά
  pysyvästi Abhasiassa asuva henkilö

abiliteetti /ˈabɪlɪtˌeːtːɪ/ (n)
επιδεξιότητα
  kyky, pystyvyys

abioottinen /ˈabɪˌoːtːɪnen/ (adj)
αβιοτικός
  eloton, sellainen, joka ei elä

abiturientti /ˈabɪturˌientːɪ/ (n)
απόφοιτος
  lukion viimeisen vuoden opiskelija

ablatiivi /ˈablatˌiːvɪ/ (n)
αφαιρετική
  sijamuoto, ulkopaikallissija, joka perusmerkityksessään ilmaisee liikettä pois joltain pinnalta tai jonkin luota, ulkoeronto. Käytetään laajasti myös muissa merkityksissä.

abolitio /ˈabolˌitɪo/ (n)
κατάργηση
  lakkauttaminen, lopettaminen, kumoaminen

aboriginaali /ˈaborˌiɡɪnˌaːlɪ/ (adj)
ιθαγενής
  jonkin seudun alkuperäinen asukas, alun perin paikalla asuneen kansan jäsen, alkuperäiskansan jäsen
Αβορίγινας
  (erityisesti) Australian alkuperäisasukas

abortoida /ˈabortˌoida/ (v)
διακόπτω
  keskeyttää raskaus

abortointi /ˈabortˌointɪ/ (n)
διακόπτω
  abortoiminen

abortti /ˈabortːɪ/ (n)
έκτρωση
  raskaudenkeskeytys

abrogaatio /ˈabroɡˌaːtɪo/ (n)
ακύρωση
  lain tai asetuksen kumoaminen

absintti /ˈabsɪntːɪ/ (n)
αψέντι
  eräs yrteillä maustettu viina

abskessi /ˈabskessɪ/ (n)
απόστημα
  märkäpesäke, paise

abskissa /ˈabskɪssa/ (n)
τετμημένη
  tasokoordinaatiston x-koordinaatti

absoluuttinen /ˈabsolˌuːtːɪnen/ (adj)
απόλυτος
  ehdoton, rajoittamaton, riippumaton, täysi

absoluuttinen nollapiste /ˈabsolˌuːtːɪnen nˈollapˌiste/ (n)
απόλυτο μηδέν
  teoreettinen lämpötila, jossa lämpöliike on täysin pysähtynyt; −273,15 celsiusastetta tai 0 kelviniä

absorboida /ˈabsorbˌoida/ (v)
απορροφώ
  imeä itseensä, pidättää, sitoa

absorbointi /ˈabsorbˌointɪ/ (n)
απορρόφηση
  absorboiminen

absorptio /ˈabsorptˌio/ (n)
απορρόφηση
  fysikaalinen tai kemiallinen ilmiö, kaasun, nesteen tai jonkinlaisen energian imeytyminen toiseen aineeseen

abstrahoida /ˈabstrahˌoida/ (v)
αφηρημένη τέχνη
  tehdä abstraktiksi; muodostaa yleiskäsite

abstrahointi /ˈabstrahˌointɪ/ (n)
αφαίρεση
  yleiskäsitteen muodostaminen pelkistämällä

abstrakti /ˈabstraktɪ/ (adj)
αφηρημένος
  sellainen, joka ei ole kouriintuntuva eikä konkreettinen; käsitteellinen, epähavainnollinen, ajatuksellinen

abstraktinen /ˈabstraktɪnen/ (adj)
αφηρημένη τέχνη
  abstrakti, käsitteellinen, epähavainnollinen, ajatuksellinen
  (taiteesta) sellainen, jossa käytetään pelkistettyjä ja vapaasti valittuja muotoja

absurdi /ˈabsurdɪ/ (adj)
ανορθολογικός
  sellainen, joka on mieletön, järjetön; järjenvastainen

adaptaatio /ˈadaptˌaːtɪo/ (n)
προσαρμογή
  mukautuminen, sopeutuminen

adapteri /ˈadaptˌerɪ/ (n)
προσαρμοστής
  sovitinkappale, joka mahdollistaa kahden tai useamman erityyppisen komponentin, liittimen tai eri tekniikkaa käyttävän laitteen liittämisen toisiinsa tai johonkin alustaan, sovitin

adaptointi /ˈadaptˌointɪ/ (n)
προσαρμογή
  adaptoiminen

adekvaatti /ˈadekvˌaːtːɪ/ (adj)
αρκετός
  täysin asianmukainen; sopiva, oikea, riittävä, täysin vastaava

adeniini /ˈadenˌiːnɪ/ (n)
αδενίνη
  nukleiinihappojen sisältämä emäs, joka muodostaa parin tymiinin (DNAssa) tai urasiilin (RNAssa) kanssa

adenooma /ˈadenˌoːma/ (n)
αδένωμα
  hyvänlaatuinen rauhaskasvain

adiabaattinen /ˈadɪabˌaːtːɪnen/ (adj)
αδιαβατικός
  (termodynaamisesta prosessista) sellainen, jossa ei siirry lämpöä

adjektiivi /ˈadjektˌiːvɪ/ (n)
επίθετο
  nomineihin kuuluva laatusana, joka vastaa kysymykseen millainen? ja joka on pääsanana olevan substantiivin määre tai olla-verbin jälkeinen predikatiivi

adjektiivinen /ˈadjektˌiːvɪnen/ (adj)
επιθετικός
  sellainen, joka toimii adjektiivina, adjektiivin roolissa oleva

administraattori /ˈadmɪnˌistraːtːˌorɪ/ (n)
διαχειρίστρια
  ylläpitäjä; usein Internet-sivustojen ja keskustelufoorumien ylläpitäjä, henkilö, joka on luonut sivun tai foorumin ja hoitaa sen perusasetuksia

administratiivinen /ˈadmɪnˌistratˌiːvɪnen/ (adj)
διοικητικός
  joka liittyy hallintoon, hallinnollinen, hallintoon liittyvä

adoptio /ˈadoptˌio/ (n)
υιοθεσία
  lapseksiottaminen, oikeudellinen toimenpide, jolla adoptiovanhemman tai adoptiovanhempien ja adoptoitavan välille muodostetaan uusi perhesuhde, vanhemman ja lapsen suhde

adoptointi /ˈadoptˌointɪ/ (n)
υιοθεσία
  adoptoiminen

adoraatio /ˈadorˌaːtɪo/ (n)
λατρεία
  palvonta, jumalointi

adrenaliini /ˈadrenalˌiːnɪ/ (n)
αδρεναλίνη
  (biokemia) lisämunuaisytimen erittämä katekoliamiinihormoni

adressi /ˈadressɪ/ (n)
διεύθυνση
  valtiojohdolle kansalaismielipiteen ilmauksena toimitettava kirjallinen kansalaisten allekirjoittama viesti; julkilausuma
αίτηση
  vedoksen kustantaja-taidekauppiaan nimimerkintä (joskus myös osoite) grafiikassa (merkitään exc., exct. tai excudit)

adsorbointi /ˈadsorbˌointɪ/ (n)
προσρόφηση
  adsorboiminen

adverbi /ˈadverbɪ/ (n)
επίρρημα
  . Sanaluokkanimitys. Vajaasti taipuva tai taipumaton sana, joka ilmaisee aikaa, paikkaa, tapaa, keinoa, tilaa tai määrää. Suomen kielessä adverbit on aiemmin luokiteltu partikkeleiksi, mutta tästä on nykykieliopeissa luovuttu ("Iso suomen kielioppi", 2004).

adverbiaali /ˈadverbɪˌaːlɪ/ (n)
επιρρηματικός
  lauseen predikaattia määrittävä lauseenjäsen

advokaatti /ˈadvokˌaːtːɪ/ (n)
συνήγορος
  asianajaja, henkilö, joka edustaa tai avustaa päämiestään lainopillisissa asioissa oikeudenkäynnissä
  yleensä henkilö, joka tunnetaan jonkin asian tai aatteen edistäjänä tai puolestapuhujana

aerobinen /ˈaerˌobɪnen/ (adj)
αερόβιος
  happihakuinen, happea tarvitseva, happieloinen; hapellisissa olosuhteissa tapahtuva

aerodynaaminen /ˈaerˌodynˌaːmɪnen/ (adj)
αεροδυναμικός
  ilmavirtausten kannalta sellainen, jolla on pieni ilmanvastuskerroin

aerodynamiikka /ˈaerˌodynamˌiːkːa/ (n)
αεροδυναμική
  hydrodynamiikan osa, joka tutkii virtaavan kaasun ja kiinteiden kappaleiden vuorovaikutusta

aerosoli /ˈaerˌosolɪ/ (n)
αεροζόλ
  mikroskooppisten nestemäisten tai kiinteiden ainehiukkasten suspensio kaasussa

afasia /ˈafasˌia/ (n)
αφασία
  aivojen toimintahäiriöstä johtuva kyvyttömyys ymmärtää ja/tai tuottaa puhetta; joskus mikä tahansa aivovauriosta johtuva kielellinen häiriö

affekti /ˈaffektɪ/ (n)
αίσθηση
  voimakas tunnepurkaus, mielenliikutus, kiihtymys

affiksi /ˈaffɪksɪ/ (n)
παράθημα
  sanaan liitettävä pääte tai liiteosa, jolla ei ole itsenäistä merkitystä, mutta itsenäisen sanan yhteydessä muuttaa sen merkitystä

afgaani /ˈafɡaːnɪ/ (n)
Αφγανή
  Afganistanin asukas tai sieltä peräisin oleva henkilö, afganistanilainen

afgaaninvinttikoira /ˈafɡaːnˌinvɪntːɪkˌoira/ (n)
Αφγανή
  afgaani, Afganistanista kotoisin oleva alkuaan metsästys- ja vartiokoirana käytetty koirarotu

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (adj)
αφγανικός
  Afganistanista peräisin oleva tai Afganistaniin liittyvä

afganistanilainen /ˈafɡanˌistanɪlˌainen/ (n)
αφγανικός
  pysyvästi Afganistanissa asuva henkilö

aforismi /ˈaforˌismɪ/ (n)
απόφθεγμα
  ajatuksellisesti painokas, tiiviisti ja tyylikkäästi muotoiltu proosallinen virke tai virkkeiden kokonaisuus myös salattuun tuntoon pohjautuva sananlasku, jossa ajatus tekee pienen, mutta tiukan solmun

afrikaans /ˈafrɪkaːns/ (n)
Αφρικάνικα
  afrikaansin kieli, enimmäkseen Etelä-Afrikan buurien puhuma hollannista kehittynyt länsigermaaninen kieli

afrikkalainen /ˈafrɪkːalˌainen/ (adj)
αφρικανικός
  Afrikasta peräisin oleva tai Afrikkaan liittyvä

afrikkalaisuus /ˈafrɪkːalˌaisuːs/ (n)
αφρικανικότητα
  se, että on afrikkalainen

afroamerikkalainen /ˈafroˌamerˌikːalˌainen/ (adj)
Αφροαμερικανός
  afroamerikkalaiseen väestöön tai sen kulttuuriin liittyvä

afroamerikkalainen /ˈafroˌamerˌikːalˌainen/ (n)
Αφροαμερικανός
  Yhdysvalloissa asuva henkilö, joka on taustaltaan afrikkalainen

afta /ˈafta/ (n)
άφθα
  suuontelon limakalvoille syntyvä usein kivulias haavauma (Stomatitis aphthosa)

aga /ˈaɡa/ (n)
αγάς
  joidenkin korkea-arvoisten hallitsijoiden arvonimi Turkissa ja eräissä muissa muslimimaissa

agentti /ˈaɡentːɪ/ (n)
πράκτορας
  henkilö, joka edustaa jotain toista henkilöä tietyissä yhteyksissä, edustaja, asiamies
  lauseenjäsen, joka tarkoittaa verbin osoittaman toiminnan suorittajaa

aggressiivi /ˈaɡːressˌiːvɪ/ (n)
επιθετικός
  alkujaan humoristinen nimitys kielen rakenteelle, jossa ilmaistaan ponteva kielto ilman kieltosanaa. Usein kieltoa tehostetaan kirosanalla.

aggressiivinen /ˈaɡːressˌiːvɪnen/ (adj)
επιθετικός
  hyökkäävä, päällekäyvä, väkivaltaisesti käyttäytyvä

aggressiivisuus /ˈaɡːressˌiːvɪsuːs/ (n)
επιθετικότητα
  vihaisuus, vihamielisyys, hyökkäävyys

aggressio /ˈaɡːressˌio/ (n)
επίθεση
  haastavana käytöksenä, vihamielisyytenä, hyökkäävyytenä, äärimmäisenä kilpailullisuutena, hyökkäysten aloittamisena tai tapana tai käytäntönä ryhtyä helposti hyökkäyksiin sekä eri muotoisena vihamielisenä tai tuhoavana käyttäytymisenä tai toimintana hyvin erilaisissa muodoissaan esiintyvä osa ihmisen käyttäytymistä

aggressori /ˈaɡːressˌorɪ/ (n)
επιτιθέμενος
  hyökkääjä

agitaatio /ˈaɡɪtˌaːtɪo/ (n)
αναβρασμός
  yllytys, kiihotus

agitointi /ˈaɡɪtˌointɪ/ (n)
αναβρασμός
  agitoiminen

agnostikko /ˈaɡnostˌikːo/ (n)
αγνωστικιστής
  henkilö, joka ei väitä tietävänsä, onko jumalaa olemassa; agnostisismin kannattaja; henkilö, joka ei väitä tietävänsä onko jumalaa olemassa tai ei, koska sen olemassaoloa ei voi todistaa, mutta ei myöskään kiellä jumalan olemassaoloa, koska sitäkään ei voida todistaa

agnostisismi /ˈaɡnostɪsˌismɪ/ (n)
αγνωστικισμός
  käsitys, jonka mukaan ei voida saada tietoa siitä, onko yliluonnollisina pidettyjä asioita, esimerkiksi jumalaa olemassa

agonia /ˈaɡonˌia/ (n)
επιθανάτια αγωνία
  (kirjallinen) kuolinkamppailu

agorafobia /ˈaɡorˌafobˌia/ (n)
αγοραφοβία
  torikammo

agraarisuus /ˈaɡraːrɪsuːs/ (n)
αγροτικός
  se, että on agraarinen

agronomi /ˈaɡronˌomɪ/ (n)
agros`s nomos
  maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti (alempi korkeakoulututkinto)

ahavoitua /ˈahavˌoitua/ (v)
άνυδρος
  (lihasta, kalasta) kuivua ahavassa

ahdas /ˈahdas/ (adj)
στενός
  tiukka; jossa ei ole paljoa tilaa

ahdasmielinen /ˈahdasmˌielɪnen/ (adj)
φανατικός
  suvaitsematon, ennakkoluuloinen, tuomitseva, ahdashenkinen, ahdaskatseinen, ahdas

ahdinko /ˈahdɪŋko/ (n)
αναστατώνω
  vaikea tilanne, pula

ahdistaa /ˈahdɪstaː/ (v)
ακολουθώ
  tehdä ahdistuneeksi tai masentuneeksi

ahdistaja /ˈahdɪstˌaja/ (n)
βασανιστής
  henkilö, joka ahdistaa jotakuta

ahdistelija /ˈahdɪstˌelɪja/ (n)
κυνηγός
  henkilö, joka ahdistelee

ahdistella /ˈahdɪstella/ (v)
παρενοχλώ
  tehdä jkn olo tukalaksi tai epämukavaksi fyysisellä tai henkisellä häirinnällä

ahdistelu /ˈahdɪstˌelu/ (n)
παρενόχληση
  ahdisteleminen

ahdistuneisuus /ˈahdɪstunˌeisuːs/ (n)
άγχος
  tunnetila, jossa ihminen tai eläin on itseensä lukkiutuneena ja haluaisi tilasta pois, mutta ei tunne pääsevänsä ulkoisista tai psykoottisista syistä

ahdistuneisuushäiriö /ˈahdɪstunˌeisuːshˌæirɪø/ (n)
αγχώδης διαταραχή
  psykiatrisia häiriöitä, joissa keskeisiä oireita ovat ahdistuneisuus, jännittyneisyys ja pelko

ahdistus /ˈahdɪstus/ (n)
άγχος
  tunnetila, johon voi liittyä tuskaisuutta, pelokkuutta, paniikkioireita, huolestuneisuutta ja unihäiriöitä

ahjo /ˈahjo/ (n)
σιδηρουργείο
  pajan tulisija, jossa rauta kuumennetaan hehkuvaksi takomista varten

ahkera /ˈahkera/ (adj)
επιμελής
  ~ 3. inf. -maan/-mään sellainen, joka tekee paljon työtä; toimelias, työteliäs, uuttera

ahkeroida /ˈahkerˌoida/ (v)
εργατικοί
  työskennellä ahkerasti

ahkerointi /ˈahkerˌointɪ/ (n)
κόπος
  ahkeroitseminen

ahkeruus /ˈahkeruːs/ (n)
προκοπή
  se, että on ahkera

ahkio /ˈahkɪo/ (n)
έλκηθρο
  lumessa vedettävä venemäinen jalakseton pulkka

ahma /ˈahma/ (n)
γούλβεριν
  Gulo gulo, näätäeläimiin kuuluva petoeläin

ahmatti /ˈahmatːɪ/ (n)
αδηφάγος
  ahmija, ahnehtija, ahnas olio; suursyömäri

ahmattimainen /ˈahmatːɪmˌainen/ (adj)
αδηφάγος
  joka on ahmatin kaltainen

ahmia /ˈahmɪa/ (v)
καταβροχθίζω
  nauttia, syödä tai juoda nopeasti ja ahnaasti

ahne /ˈahne/ (adj)
άπληστος
  sellainen, joka haluaa paljon ja usein kyltymättä jotakin, esimerkiksi rahaa tai ruokaa

ahneus /ˈahneus/ (n)
απληστία
  se, että on ahne

ahtaaja /ˈahtaːja/ (n)
στιβαδόρος
  ahtaamista tekevä henkilö, ahtaamiseen erikoistunut satamatyömies

ahteri /ˈahterɪ/ (n)
πρύμνη
  aluksen perä, peräosa

ahven /ˈahven/ (n)
πέρκα
  yleinen ahvenkalojen heimon petokala ()

aidata /ˈaidata/ (v)
φράζω
  laittaa aitoja, ympäröidä aidalla

aiemmin /ˈaiemmɪn/ (adv)
μπροστά από
  joskus aikaisemmin, ennenkin

aigeialainen /ˈaiɡeialˌainen/ (adj)
αιγαίος
  Aigeianmeren ympärillä sijainneeseen kivi- ja pronssikautiseen kulttuuriin liittyvä. Aiegeian kulttuurin katsotaan päättyneen Mykenen romahtamiseen noin 1100 eaa.

aihe /ˈaihe/ (n)
θέμα
  asia, teema
έδαφος
  syy, tarkoitus

aiheuttaa /ˈaiheutːaː/ (v)
προκαλώ
  olla tai toimia aiheuttajana; tuottaa, saada aikaan, synnyttää jokin tai joitakin seuraamuksia

aiheutua /ˈaiheutˌua/ (v)
γεννώ
  johtua, olla lopputuloksena

aihio /ˈaihɪo/ (n)
αβολίδωτος
  raakakappale, josta työstämällä saadaan valmistettava osa

aika /ˈaika/ (n)
χρόνος, καιρός
  maailmankaikkeuden ominaisuus, joka etenee ja jossa kaikki tapahtuu; toistuvien luonnonilmiöiden avulla tai kellolla mitattava suure

aikaerorasitus /ˈaikaˌerorˌasɪtus/ (n)
βιοαπορρύθμιση
  aikavyöhykkeeltä toiselle matkustamisesta aiheutuva unirytmin häiriintyminen ja siitä aiheutuva väsymys ja unettomuus

aikailematon /ˈaikailˌematon/ (adj)
γρήγορα
  sellainen joka ei aikaile, ripeä

aikailu /ˈaikailu/ (n)
χρονοτριβή
  aikaileminen

aikainen /ˈaikainen/ (adj)
πρόωρος
  varhainen

aikaisemmin /ˈaikaisˌemmɪn/ (adv)
πριν
  varhemmin

aikaisempi /ˈaikaisˌempɪ/ (adj)
νωρίτερος
  ajallisesti ennemmin ollut tai tapahtunut

aikaisin /ˈaikaisɪn/ (adv)
νωρίς
  varhain

aikajana /ˈaikajˌana/ (n)
χρονοδιάγραμμα
  muodostettu jana, jossa aika etenee vasemmalta oikealle, ja jolle voidaan sijoittaa tapahtumia aikajärjestyksessä

aikakausi /ˈaikakˌausɪ/ (n)
εποχή
  tietty, määritelty ajanjakso

aikakauslehti /ˈaikakˌauslehtɪ/ (n)
περιοδικό
  säännöllisesti paperille painettuna ilmestyvä julkaisu, jonka ilmestymistiheys on harvempi kuin sanomalehdellä ja toisin kuin sanomalehdellä, uutiset eivät ole sen oleellisinta sisältöä

aikakirja /ˈaikakˌirja/ (n)
χρονικό
  kronologinen katsaus lähihistorian tapahtumiin

aikakone /ˈaikakˌone/ (n)
χρονομηχανή
  kuvitteellinen kone, jolla voidaan siirtyä ajassa eteen- tai taaksepäin

aikamuoto /ˈaikamˌuoto/ (n)
χρόνος
  verbin taivutusmuoto, joka ilmaisee, milloin jokin asia on tapahtumassa tai tapahtunut

aikapommi /ˈaikapˌommɪ/ (n)
ωρολογιακή βόμβα
  pommi, jonka räjäyttämiseen käytetään ajastinta, jotta se räjähtäisi haluttuun aikaan
  asia, joka ei vielä ole ongelma, mutta josta mahdollisesti aiheutuu jopa vakavia ongelmia tulevaisuudessa

aikataulu /ˈaikatˌaulu/ (n)
πρόγραμμα
  taulukko, johon on kerätty yleisten kulkuneuvojen lähtö- ja saapumisajat

aikayksikkö /ˈaikaˌyksɪkːø/ (n)
καιρός
  ajan yksikkö

aikoa /ˈaikoa/ (v)
σκοπεύω
  olla aikeissa tehdä jotakin; suunnitella tekevänsä jotain

aikomus /ˈaikomus/ (n)
πρόθεση
  ajatus jonkin asian toteuttamisesta, us. epämääräisenä ajankohtana

aikuinen /ˈaikwɪnen/ (n)
μεγάλος
  fyysisesti ja henkisesti täysikasvuinen yksilö

aikuistua /ˈaikwɪstˌua/ (v)
ενήλικας
  tulla aikuiseksi tai aikuismaisemmaksi

aimara /ˈaimara/ (n)
Αϊμαρά
  aimaran kieli, Boliviassa ja Perussa puhuttava kieli (kielitunnus: ay)

aina /ˈaina/ (adv)
πάντοτε
  ikuisesti; jatkuvasti

ainakin /ˈainakɪn/ (adv)
τουλάχιστον
  joka tapauksessa; vähintään, mainitun lisäksi ehkä muutakin

ainavihanta /ˈainavɪhˌanta/ (adj)
αειθαλής
  kasvi, jonka lehdet pysyvät kauemmin kuin vuoden; sellainen, joka ei pudota lehtiä talvella

aine /ˈaine/ (n)
ύλη
  hiukkasista muodostuva maailmankaikkeuden rakennusaine, jonka ominaisuuksia ovat massa ja tilavuus
απόπειρα
  konkreettinen raaka-aine, tarvike tai kuvaannollinen, materia ei-henkinen arvo tai -todellisuus, esineelliset arvot, materiaali, aines

aineellinen /ˈaineːllɪnen/ (adj)
αισθητός
  sellainen, joka koostuu aineesta

aineenvaihdunta /ˈaineːnvˌaihdunta/ (n)
μεταβολισμός
  metabolismi, eliöissä tapahtuva kemiallisten aineiden kiertokulku ja eliössä itsessään tai eliöiden ja ympäristön välillä tapahtuva elintoimintoihin liittyvä muuttuminen

aineeton /ˈaineːton/ (adj)
αδιόρατος
  sellainen, joka ei ole materiaa, immateriaalinen

aineisto /ˈaineisto/ (n)
καίριος
  johonkin tarvittavat lähteet tai todisteet kokonaisuutena

ainekirjoitus /ˈainekˌirjoitus/ (n)
απόπειρα
  peruskoulussa tai lukiossa äidinkielen tai opiskeltavan vieraan kielen kehittymistä edistävä ja testaava kirjallinen tehtävä ja oppiaine

aines /ˈaines/ (n)
συστατικό
  aine, materia

ainesosa /ˈainesˌosa/ (n)
συστατικό
  (esineoikeus) oikeudellisesti epäitsenäinen esine, joka on pääesineen yksilöitävissä oleva osa ja liittyy kiinteästi pääesineeseen

ainoa /ˈainoa/ (adj)
μοναχός
  ilman muita oleva, pelkkä

ainoastaan /ˈainoˌastaːn/ (adv)
μονάχα
  vain, pelkästään

ainokainen /ˈainokˌainen/ (n)
μοναχοπαίδι
  vanhempiensa ainut lapsi

ainutlaatuinen /ˈainutlˌaːtwɪnen/ (adj)
μοναδικός
  uniikki, sellainen, jonka kaltaisia ei ole muita, ainoa laatuaan

aiolinen /ˈaiolɪnen/ (adj)
αιολικός
  mollimainen kirkkosävellaji ja sitä vastaava diatoninen asteikko, jonka kaava menee solmisaatiossa do, re, mo, fa, so, lo, to, do, ollen toisin sanoen merkitykseltään luonnollinen molli

aioni /ˈaionɪ/ (n)
αιών
  geologisen ajanlaskun satoja tai tuhansia miljoonia vuosia käsittävä, korkein taso. Aionit jaetaan edelleen maailmankausiin

airo /ˈairo/ (n)
κουπί
  pitkä, yleensä puinen hankaimeen sijoitettava väline, jolla soudetaan venettä

airut /ˈairut/ (n)
προάγγελος
  tapahtuma tms. joka enteilee jotain tulevaa

aisankannattaja /ˈaisaŋkˌannatːˌaja/ (n)
κερατάς
  mies, jota hänen vaimonsa pettää

aisti /ˈaistɪ/ (n)
αίσθηση
  eliöiden ominaisuus havaita aistimillaan ympäristöstä tulevia ja elimistössä syntyviä konkreettisia vaikutuksia, joita voidaan käyttää ympäristön ja oman tilan havaitsemiseen

aistia /ˈaistɪa/ (v)
αισθάνομαι
  havaita, tuntea aisteilla

aistikas /ˈaistɪkas/ (adj)
κομψός
  tyylikäs, mallikas, hieno, elegantti, hyvää makua osoittava

aistikkaasti /ˈaistɪkːˌaːstɪ/ (adv)
ευγενικά
  aistikkaalla tavalla

aistillisuus /ˈaistɪllɪsuːs/ (n)
φιληδονία
  se, että on aistillinen

aistinelin /ˈaistɪnelɪn/ (n)
αισθητήριο όργανο
  ulkomaailmasta ärsykkeitä vastaan ottava elin

aita /ˈaita/ (n)
φράχτης
  kahta aluetta erottava rakennelma tai kasvusto, joka hankaloittaa kulkua tai toimii suojana
εμπόδιο
  estejuoksussa ylitettävä puomi: este

aito /ˈaito/ (adj)
αυθεντικός
  sellainen, joka on alkuperältään varma, vääristelemätön, väärentämätön; oikea

aitoviikuna /ˈaitovˌiːkuna/ (n)
συκιά
  viikunoiden sukuun kuuluva viikunoita kantava lehtipuu ()

aivan /ˈaivan/ (adv)
πράγματι
  ihan

aivastaa /ˈaivastaː/ (v)
φτερνίζομαι, φταρνίζομαι
  henkäistä ilmaa nopeasti ulos refleksin laukaisemana, yleensä nenän ärsyyntymisen johdosta

aivastus /ˈaivastus/ (n)
πτέρνισμα
  nenän limakalvolla vaikuttavan ärsykkeen refleksimäisesti aiheuttama kouristuksen tapainen äkillinen uloshengitys

aivo-selkäydinneste /ˈaivosˈelkæydˌinneste/ (n)
εγκεφαλονωτιαίο υγρό
  nestettä, joka suojaa sekä aivoja että selkäydintä iskuilta

aivokalvo /ˈaivokˌalvo/ (n)
μήνιγγες
  jokin aivoja ympäröivistä kolmesta kalvosta

aivokalvontulehdus /ˈaivokˌalvontulˌehdus/ (n)
μηνιγγίτιδα
  bakteerin tai viruksen aiheuttama tulehdus aivoissa

aivokuori /ˈaivokˌuorɪ/ (n)
εγκεφαλικός φλοιός
  aivojen pinnalla olevan hermosolumassan muodostama harmaan aineen kerros

aivokurkiainen /ˈaivokˌurkɪˌainen/ (n)
μεσολόβιο, τυλώδες σώμα
  aivoissa poikittain sijaitseva hermokimppu, joka yhdistää aivopuoliskot toisiinsa

aivopesu /ˈaivopˌesu/ (n)
πλύση εγκεφάλου
  pakottavien tekniikoiden soveltaminen kohteen uskomusten tai käyttäytymisen muuttamiseksi

aivopieru /ˈaivopˌieru/ (n)
εγκεφαλοκλάνι
  harkitsematon lausunto, älytön tai typerä idea tai kommentti

aivoriihi /ˈaivorˌiːhɪ/ (n)
ιδεοκαταιγισμός
  työskentelymuoto, jossa pyritään luomaan tai työstämään ideoita spontaanisti keskustelemalla

aivot /ˈaivot/ (n)
εγκέφαλος, μυαλό
  keskushermostoa kontrolloiva elin, jonka päätehtävä on käsitellä aistien välityksellä saatua informaatiota siten, että eliön toimintakyky ympäristössään säilyy

aivoton /ˈaivoton/ (adj)
ανεγκέφαλος
  älytön, päätön, tyhmä

aivotulehdus /ˈaivotulˌehdus/ (n)
εγκεφαλίτιδα
  aivojen tulehdus, jonka aiheuttaa useimmiten virus ja joka voi olla myös esim. vesikauhun tai kupan komplikaatio

aivotärähdys /ˈaivotærˌæhdys/ (n)
διάσειση
  lievä aivovamma, joka johtuu päähän kohdistuneesta iskusta

ajaa /ˈajaː/ (v)
οδηγώ
  kuljettaa kulkuneuvoa; (ajoneuvosta) liikkua ihmisen kuljettamana; kulkea ajoneuvon kyydissä; kuljettaa ajoneuvolla

ajaja /ˈajaja/ (n)
οδηγός
  henkilö, joka ajaa jotakin kulkuneuvoa tai konetta

ajanjakso /ˈajanjˌakso/ (n)
αιώνας
  kahden peräkkäisen ajankulun havaintokohdan välillä vallinnut aika

ajankohtainen /ˈajaŋkˌohtainen/ (adj)
επίκαιρος
  joka liittyy nykyisyyteen, päivän tapahtumia koskeva; parhaillaan tai tässä ajassa tapahtuva

ajantasaistus /ˈajantasˌaistus/ (n)
ενημέρωση
  ajantasaistaminen

ajanviete /ˈajanvˌiete/ (n)
αναψυχή
  vapaa-ajan puuha, viihde, ratto, huvitus

ajatella /ˈajatella/ (v)
σκέφτομαι
  käsitellä mielessään

ajatollah /ˈajatˌollah/ (n)
αγιατολάχ
  šiiamuslimien uskonnollisten johtajien arvonimi

ajattelu /ˈajatːˌelu/ (n)
σκέψη
  kognitiivista kykyä edellyttävä toiminta, jossa päädytään kielellisesti lopputulemiin tiedetyistä faktoista ja tehdyistä oletuksista

ajatus /ˈajatus/ (n)
σκέψη
  aivoissa syntynyt mielikuva, idea
  yhtenäinen aivotoiminnan kulku

ajatusviiva /ˈajatˌusvɪːva/ (n)
παύλα
  välimerkkinä toimiva yhdysviivaa pidempi vaakaviiva, jonka avulla voidaan mm. elävöittää kirjoitetun tekstin rakennetta. Ajatusviivaa voidaan käyttää myös esimerkiksi rajakohtamerkintänä, poisjätön merkkinä tai repliikkiviivana, joka puheessa havaitaan hetken taukona.

ajatusvirhe /ˈajatˌusvɪrhe/ (n)
εκκεντρικότητα
  virheellisen perustelun takia osittain harhaan joutunut päätelmä

ajella /ˈajella/ (v)
βγάζω
  hätistellä, karkotella
κινητήρας
  liikkua ajoneuvolla vailla selkeätä suunnitelmaa, ajaa huvikseen tai huvittuakseen
οδηγώ
  painostaa (varovasti, lievästi)

ajo /ˈajo/ (n)
οδηγώ
  ajoneuvon kuljetus, auton ajo
εκτέλεση
  tietokoneohjelman suoritus

ajoittaa /ˈajoitːaː/ (v)
ημερομηνία
  määrittää jonkin ikä, panna aikajanalle
καιρός
  sijoittaa ajallisesti

ajoittain /ˈajoitːain/ (adv)
από καιρού εις καιρόν
  aika-ajoin, silloin tällöin

ajokoira /ˈajokˌoira/ (n)
κυνηγόσκυλο
  metsästykseen käytettävä koira, jolla on hajuaistinsa avulla kyky löytää ja seurata jahdin aikana pakenevaa riistaeläintä

ajokortti /ˈajokˌortːɪ/ (n)
δίπλωμα οδήγησης, άδεια οδήγησης
  ajo-oikeuden osoittava henkilökohtainen asiakirja

ajomies /ˈajomies/ (n)
ηνίοχος
  ajuri, yleensä toisen palveluksessa oleva taksiauton, traktorin tms. kuljettaja; hevosajoneuvon kuljettaja

ajoneuvo /ˈajonˌeuvo/ (n)
όχημα
  maalla kulkeva ohjattava, moottoroitu tai moottoroimaton laite

ajos /ˈajos/ (n)
απόστημα
  ihonalaisen kudoksen tulehtuma

ajuri /ˈajurɪ/ (n)
οδηγός
  ohjelma, joka ohjaa tietokoneeseen liitetyn oheislaitteen toimintaa: laiteohjain

ajuruoho /ˈajurˌuoho/ (n)
θυμάρι
  joukko huulikukkaissuvun tavallisesti ruohomaisia varpuja tai pensaita; Suomen luonnossa kasvaa kangasajuruoho ja nurmiajuruoho

akaatti /ˈakaːtːɪ/ (n)
αχάτης
  kvartsin pienikiteinen tuliperäinen muoto

akana /ˈakana/ (n)
βόλι
  kyseiset joukkona ajateltuna

akateeminen /ˈakatˌeːmɪnen/ (adj)
ακαδημαϊκός
  yliopistoon liittyvä, yliopistotutkintoihin liittyvä

akateemisuus /ˈakatˌeːmɪsuːs/ (n)
ακαδημαϊκός
  se, että on akateeminen

akatemia /ˈakatˌemɪa/ (n)
ακαδημία
  alansa ylin oppilaitos, korkeakoulu, yliopisto
  tieteiden tai taiteiden edistämiseksi perustettu seura, joka edustaa alansa korkeimpia saavutuksia
  Platonin Akatemia, Platonin perustama filosofinen koulukunta

akhemenidi /ˈakhemˌenɪdɪ/ (n)
Αχαιμενίδης
  persialaisen Akhaimeneen perustaman akhemenididynastian jäsen (n. 500–300-luvuilla eaa.)

akileija /ˈakɪlˌeija/ (n)
ακουιλέγκια
  leinikkikasvien heimoon kuuluvan akileijojen () suvun kasvi

akillesjänne /ˈakɪllˌesjænne/ (n)
Αχίλλειος τένοντας
  kantapäässä sijaitseva vahva jänne

akkadi /ˈakːadɪ/ (n)
ακκαδικά
  akkadin kieli, kuollut itäseemiläinen kieli, jota puhuttiin noin kolmetuhatta vuotta sitten Assyrian ja Babylonian alueilla, (kielitunnus: akk)

akklimatisaatio /ˈakːlɪmˌatɪsˌaːtɪo/ (n)
εγκλιματισμός
  sopeutus

akklimatisointi /ˈakːlɪmˌatɪsˌointɪ/ (n)
εγκλιματισμός
  akklimatisoiminen

akku /ˈakːu/ (n)
συσσωρευτής
  sähköä kemialliseksi energiaksi varastoimaan kykenevä jännitelähde

akkusatiivi /ˈakːusatˌiːvɪ/ (n)
αιτιατική
  minkä tahansa sijamuodon kaltainen objektin sija

akme /ˈakme/ (n)
απόγειο
  (lääketiede) taudin huippu, käännekohta

akne /ˈakne/ (n)
ακμή
  talirauhasten liiallisesta talin erittämisestä ja niiden tulehtumisesta johtuva kasvojen ihosairaus

akoluutti /ˈakolˌuːtːɪ/ (n)
ακόλουθος
  avustava alttaripalvelija katolisessa kirkossa

akrobaatti /ˈakrobˌaːtːɪ/ (n)
ακροβάτης
  akrobatian harjoittaja, näytöksissä esiintyvä taituruusvoimistelija ja temppujen tekijä

akrobaattinen /ˈakrobˌaːtːɪnen/ (adj)
ακροβατικός
  akrobatiaan liittyvä tai kuuluva

akrobatia /ˈakrobˌatɪa/ (n)
ακροβασία
  taito tehdä poikkeuksellista notkeutta, voimaa ja rohkeutta vaativia näyttäviä voimistelu- ja tasapainoiluesityksiä; sekä näiden esittäminen

akseli /ˈakselɪ/ (n)
άξονας
  koordinaatiston määrättyjen suuntien nimi

akseliväli /ˈakselˌivælɪ/ (n)
μεταξόνιο
  akselien välinen etäisyys

aksentti /ˈaksentːɪ/ (n)
τόνος
  puheessa tapahtuva sanan tai sen osan korostaminen, sanapaino, tai sanan painottaminen lauseessa, lausepaino.

aksenttimerkki /ˈaksentːɪmˌerkːɪ/ (n)
τόνος
  merkki, joka ilmaisee ääntämiseen liittyvän koron paikan; aksenttimerkki voi toimia myös ääntämisohjeena

akseptointi /ˈakseptˌointɪ/ (n)
αποδοχή
  akseptoiminen

aksessorinen /ˈaksessˌorɪnen/ (adj)
εξάρτημα
  lisänä oleva, liitteenä oleva, ylimääräinen

aksidenssi /ˈaksɪdˌenssɪ/ (n)
αλλοίωση
  tilapäinen ylennys- tai alennusmerkki

aksiomaattinen /ˈaksɪomˌaːtːɪnen/ (adj)
αξιωματικός
  itsestään selvä, ilmiselvä, aksiooman muodostava

aksiooma /ˈaksɪˌoːma/ (n)
αξίωμα
  perusväittämä aksiomaattisessa päättelyssä; selviö, itsestäänselvyys

aksoni /ˈaksonɪ/ (n)
άξων
  hermosolun viejähaarake, joka johtaa hermoimpulssin eteenpäin toiseen hermosoluun

aktiivi /ˈaktɪːvɪ/ (n)
ενεργητική φωνή
  aktiivimuoto, verbien pääluokka. Aktiivi-pääluokkaan kuuluvan verbin subjekti on tekijä.
  aktiivimuoto, verbin finiittimuoto, jossa tekijä tunnetaan
  henkilö, joka on aktiivinen jossain toiminnassa, aktivisti

aktiivinen /ˈaktɪːvɪnen/ (adj)
ενεργός
  sellainen, joka on toiminnassa, tekee aktiivisesti jotakin tai osallistuu

aktiivisuus /ˈaktɪːvɪsuːs/ (n)
δραστηριότητα
  tehokkuus, toimekkuus

aktinium /ˈaktɪnium/ (n)
ακτίνιο
  radioaktiivinen alkuaine, Ac

aktinoidi /ˈaktɪnˌoidɪ/ (n)
ακτινίδιο
  mikä tahansa aktinoidien ryhmään kuuluva alkuaine

aktiopotentiaali /ˈaktɪˌopotˌentɪˌaːlɪ/ (n)
δυναμικό ενέργειας
  solukalvoa pitkin kulkeva sähköinen aalto

aktivismi /ˈaktɪvˌismɪ/ (n)
ακτιβισμός
  suoran toiminnan politiikka; yleensä mielihalulla perusteltua toimintaa, sisältäen painostusta ja uhkailua

aktivisti /ˈaktɪvˌistɪ/ (n)
ακτιβιστής
  henkilö, joka toimii kansalaisen ominaisuudessa ja suoran toiminnan keinoin jonkin poliittisen tai eettisen tavoitteen saavuttamiseksi

aktivoida /ˈaktɪvˌoida/ (v)
ανοίγω
  tehdä aktiiviseksi

aktuaari /ˈaktuˌaːrɪ/ (n)
αναλογιστής
  virkamies, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ja säilyttää viraston asiakirjoja; eräissä virastoissa tilastojen laatija

akupunktio /ˈakupˌuŋktɪo/ (n)
βελονισμός
  hoitomenetelmä, jossa ihoon työnnetään neuloja

akustiikka /ˈakustˌiːkːa/ (n)
ακουστική
  tilan äänentoisto-ominaisuudet

akuutti /ˈakuːtːɪ/ (adj)
οξύς
  äkillinen

akuutti /ˈakuːtːɪ/ (n)
οξεία
  akuuttiaksaentti, akuutti korkomerkki, kirjaimen ylle kirjoitettava aksenttimerkki, joka näyttää vasemmalle suunnatulta pilkulta, [´] ja ilmentää ”nousevaa”. Unicode U+00B4

akvaario /ˈakvaːrˌio/ (n)
ενυδρείο
  lasiallas, jossa pidetään kaloja, muita vesieläimiä ja usein myös kasveja

akvaattinen /ˈakvaːtːɪnen/ (adj)
υδρόβιος
  veteen liittyvä

akvarelli /ˈakvarˌellɪ/ (n)
ακουαρέλα
  vesivärimaalaus

akvedukti /ˈakvedˌuktɪ/ (n)
υδραγωγείο
  perinteisesti avonainen vesijohto (voidaan myös kattaa), jossa vesi virtaa painovoiman avulla

ala /ˈala/ (n)
πεδίο
  toimiala
εμβαδό
  pinta-ala

ala-arvoinen /ˈalaˈarvoinen/ (adj)
ευτελής
  kelvoton, arvoton, huono

alabasteri /ˈalabˌasterɪ/ (n)
αλάβαστρο
  koriste-esineiden valmistukseen käytettävä hienojakoinen väritön tai lähes väritön kipsi

alahuuli /ˈalahˌuːlɪ/ (n)
κάτω χείλος
  huuliparin alempi puolikas

alaikäinen /ˈalaikˌæinen/ (adj)
ανήλικος
  iältään lain määräämän täysi-ikäisyyden rajan alapuolella oleva

alainen /ˈalainen/ (adj)
αντικείμενο
  alapuolella tai alistettuna oleva

alainen /ˈalainen/ (n)
δευτερεύων
  työntekijä, joka työskentelee toisen määräysten ja ohjeiden mukaisesti.

alakoulu /ˈalakˌoulu/ (n)
δημοτικό σχολείο
  suomalaisen peruskoulun alempi aste, joka käsittää vuosiluokat 1–6; entisen ala-asteen nykyinen nimitys

alakuloisuus /ˈalakulˌoisuːs/ (n)
αθυμία
  se, että on alakuloinen

alakulttuuri /ˈalakˌultːuːrɪ/ (n)
υποπολιτισμός
  jonkin ryhmän oma, pääkulttuurista poikkeava kulttuuri

alalaji /ˈalalˌajɪ/ (n)
υποείδος
  taksonomiassa lajin alapuolinen taksonominen taso

alaleuanluu /ˈalalˌeuanluː/ (n)
κάτω γνάθος
  alaleuan muodostava luu

alaleuka /ˈalalˌeuka/ (n)
κάτω γνάθος
  selkärankaisilla ja muillakin leukaparin saranoituna liikkuva alempi osa, mihin alahuuli kiinnittyy, puhekielessä leuka

alanko /ˈalaŋko/ (n)
λεκάνη
  laaja maa-alue, jonka korkeus on alle 200 metriä merenpinnasta

alankomaalainen /ˈalaŋkomˌaːlainen/ (adj)
Ολλανδοί
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

alankomaalainen /ˈalaŋkomˌaːlainen/ (n)
Ολλανδή
  pyvästi Alankomaissa asuva henkilö

alaosa /ˈalaˌosa/ (n)
πάτος
  asun alaosa (housut, hame)
περίπτερο
  (jalokivet) briljantin yläosan ja uuman alapuolinen osa

alaotsikko /ˈalaˌotsɪkːo/ (n)
υπότιτλος
  otsikko, joka kuuluu tai tulee jonkin yläotsikon alle

alapuolella /ˈalapˌuolella/ (adv)
υπό
  alla; alapuolen suunnassa

alapää /ˈalapæː/ (n)
πάτος
  jonkin kokonaisuuden alin tai alempi osa

alas /ˈalas/ (adv)
κάτω
  ylhäältä alaspäin, alemmas, alaosaan, ala-asentoon; alhaalle

alasin /ˈalasɪn/ (n)
αμόνι
  sepän takomisen alustana käyttämä raskas metallialusta

alasinluu /ˈalasˌinluː/ (n)
άκμονας
  (anatomia) yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

alaslaskettu katto /ˈalaslˌasketːu kˈatːo/ (n)
ψευδοροφή
  (arkkitehtuuri) varsinaista sisäkattoa alempana oleva sisätilojen katto tai katosrakenne

alasti /ˈalastɪ/ (adv)
γυμνός
  ilman vaatteita, alastonna, alastomana

alastomuus /ˈalastomuːs/ (n)
γυμνότητα
  se, että on alaston

alaston /ˈalaston/ (adj)
γυμνός
  ilman vaatteita oleva

alasuoja /ˈalasˌuoja/ (n)
σπασουάρ
  sukuelimiä suojaava suojus

alaviite /ˈalavˌiːte/ (n)
υποσημείωση
  sivun alareunassa oleva seliteteksti, joka viittaa johonkin samalla sivulla olevaan sanaan tai asiaan

alba /ˈalba/ (n)
στιχάριο
  jumalanpalveluksessa käytettävä tavallisesti valkea vaate

albania /ˈalbanˌia/ (n)
αλβανικά, Αλβανικά
  indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan erityisesti Albaniassa (kielitunnus: sq)

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (adj)
αλβανικός
  Albaniasta peräisin oleva tai Albaniaan liittyvä

albanialainen /ˈalbanˌialˌainen/ (n)
Αλβανός
  pysyvästi Albaniassa asuva henkilö

albatrossi /ˈalbatrˌossɪ/ (n)
άλμπατρος
  joukko pitkä- ja kapeasiipisiä eteläisen pallonpuoliskon merialueiden oivallisina lentäjinä ja merimiesten onnentuojina tunnettuja lintuja ()

albiino /ˈalbɪːno/ (adj)
αλμπίνος
  albinistinen

albiino /ˈalbɪːno/ (n)
αλμπίνος
  eläin tai ihminen, jolla ei geenimuutosten vuoksi ole pigmenttiä ihollaan

albinismi /ˈalbɪnˌismɪ/ (n)
αλφισμός
  ihmisen tai eläimen pigmentin puuttuminen tai sen äärimmäinene niukkuus

albumi /ˈalbumɪ/ (n)
άλμπουμ
  kirja johon kirjoitetaan muistorunoja, kootaan nimikirjoituksia, postimerkkejä, tulitikkuetikettejä, valokuvia tms. kokoelmaksi

albumiini /ˈalbumˌiːnɪ/ (n)
αλβουμίνη
  yksinkertaisten valkuaisaineiden ryhmään kuuluva vesiliukoinen aine, jota esiintyy yhdisteissä mm. veriherassa ja munanvalkuaisessa

aldehydi /ˈaldehˌydɪ/ (n)
αλδεΰδη
  orgaaninen yhdiste, joka muodostuu alkoholin hapettuessa

aleksia /ˈaleksˌia/ (n)
αλεξία
  sanasokeus

aleksitymia /ˈaleksˌitymˌia/ (n)
αλεξιθυμία
  henkilö ei osaa tunnistaa tunteita itsessään eikä muissa, hän ei myöskään osaa näyttää tunteitaan

alempi /ˈalempɪ/ (adj)
υπολοχαγός
  enemmän alapuolella sijaitseva

alennusmerkki /ˈalennˌusmerkːɪ/ (n)
άτονος
  etumerkintä, joka alentaa sävelen soivaa sävelkorkeutta puolisävelaskelella; nuottikirjoituksessa alennusmerkin symboli on ♭

alennusmyynti /ˈalennˌusmyːntɪ/ (n)
έκπτωση
  tilanne, jossa tuotteita myydään alennuksella, alennettuun hintaan; usein alennusmyynnit ajoittuvat alennusmyyntikaudelle

alennustila /ˈalennˌustɪla/ (n)
εξαθλίωση
  tila, jossa jonkin arvo tai omanarvontunto on (väliaikaisesti) laskenut tai se on joutunut tinkimään omista moraalisista tai henkisistä periaatteistaan

alentaa /ˈalentaː/ (v)
κατεβάζω
  laittaa alemmalle tasolle (jtak numeerista arvoa)

alentua /ˈalentˌua/ (v)
βουλιάζω
  laskeutua, aleta
καταδέχομαι
  nöyrtyä (tekemään jotakin väärää)

alfa /ˈalfa/ (n)
άλφα
  kreikan aakkosten ensimmäinen kirjain, kreikan kielen suuraakkonen alfa: Α ja vastaava pienaakkonen alfa: α

alfauros /ˈalfauros/ (n)
άλφα αρσενικό
  lauman johtava ja naaraiden kanssa paritteleva uros
  vaikutusvaltainen ihmisjoukon johtava ja naisten suosima mies

algebrallinen /ˈalɡebrˌallɪnen/ (adj)
αλγεβρικός
  algebraan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (adj)
αλγερινός
  Algeriasta peräisin oleva tai Algeriaan liittyvä

algerialainen /ˈalɡerˌialˌainen/ (n)
Αλγερινός, Αλγερινή
  pysyvästi Algeriassa asuva henkilö

algoritmi /ˈalɡorˌitmɪ/ (n)
αλγόριθμος
  joukko järjestelmällisesti suoritettavia käskyjä tai ohjeita jonkin tehtävän suorittamiseksi; erityisesti matematiikassa ja tietojenkäsittelyssä tarkkaan määritelty sarja ongelman ratkaisemista varten

alhaalla /ˈalhaːlla/ (adv)
αποκάτω
  alaosassa, alimmassa paikassa, olosuhteessa tai tilanteessa, pohjalla

alhaalle /ˈalhaːlle/ (adv)
κάτω
  alas, tarkastelupaikkaa alempaan olosuhteeseen, paikkaan tai tilanteeseen, usein alhaisimpaan mahdolliseen olosuhteeseen, paikkaan tai tilanteeseen, pohjalle

alhainen /ˈalhainen/ (adj)
ποταπός
  pieni, matala
άτιμος
  yhteiskunnallisen hierarkian alapäähän, alhaisoon, kuuluva; alhaissyntyinen, alhaissäätyinen
  halpamainen, kunniaton

ali-ihminen /ˈalɪˈihmɪnen/ (n)
ζωώδης
  (rasistinen, kansallissosialistisessa ideologiassa) arjalaista alempiarvoisempi ihmislajin edustaja, esimerkiksi juutalainen

aliarvioida /ˈalɪˌarvɪˌoida/ (v)
υποτιμώ
  arvioida jokin joiltakin ominaisuuksiltaan vähäisemmäksi tai pienemmäksi kuin mitä se todellisuudessa on

alikulku /ˈalɪkˌulku/ (n)
μετρό
  tien, vesistön tms. alittamisen mahdollistava järjestely, esim. tunneli

aliohjelma /ˈalɪˌohjelma/ (n)
διαδικασία
  (ohjelmointi) tietokoneohjelman lähdekoodissa esiintyvä pääohjelmaa pienempi itsenäinen ohjelma; funktio, alirutiini

aliravitsemus /ˈalɪravˌitsemus/ (n)
υποσιτισμός
  liian vähäinen ravinnonsaanti

alistua /ˈalɪstˌua/ (v)
υποβάλλω
  alkaa noudattaa toisen tahtoa ilman vastarintaa

alitajunta /ˈalɪtajˌunta/ (n)
υποσυνείδητο
  mielen tiedostamaton osa, jossa piilevät ehdollistumat sijaitsevat

alittaa /ˈalɪtːaː/ (v)
υπό
  mennä ali(tse)

alituisesti /ˈalɪtwɪsˌestɪ/ (adv)
διαρκής
  alinomaa

aliupseeri /ˈaliupsˌeːrɪ/ (n)
υπαξιωματικός
  (sotavoimat) henkilö jolla on jokin sotilasarvoista, jotka sijoittuvat arvojärjestyksessä upseerin ja miehistön väliin

alkaa /ˈalkaː/ (v)
αρχίζω
  saada alkunsa, syntyä
  ryhtyä tekemään jotakin

alkaani /ˈalkaːnɪ/ (n)
αλκάνιο
  (kemia) hiilivety, jossa hiiliatomien välillä on vain yksinkertaisia kovalenttisia sidoksia

alkaen /ˈalkaen/ (adv)
από τότε
  jostakin lähtien

alkaja /ˈalkaja/ (n)
μίζα
  henkilö, joka on vasta aloittanut jonkin

alkaloidi /ˈalkalˌoidɪ/ (n)
αλκαλοειδές
  (orgaaninen kemia) kasviemäs, suurta joukkoa yleensä myrkyllisiä kasveissa esiintyviä typpipitoisia emäksiä edustava yhdiste

alkaminen /ˈalkamɪnen/ (n)
αρχή
  alusta käynnistyminen

alkeet /ˈalkeːt/ (n)
ουσία
  perusosaaminen

alkeishiukkanen /ˈalkeishˌiukːanen/ (n)
υποατομικό σωματίδιο
  aineen jakamaton rakenneosa, jolla ei siis ole omaa sisäistä rakennetta eikä se siten koostu muista hiukkasista; huomattavasti pienempi kuin atomi, jonka luultiin pitkään olevan aineen jakamaton rakenneosa; nykykäsityksen mukaan jakautuvat useisiin eri fermioneihin ja bosoneihin

alkeiskirja /ˈalkeiskˌirja/ (n)
αλφαβητάριο
  jonkin alan pohjatiedot, alkeet, opettava kirja

alkemia /ˈalkemˌia/ (n)
αλχημεία
  oppi, jonka tarkoituksena on valmistaa kultaa muista aineista tai saavuttaa kuolemattomuus ns. viisasten kiven avulla

alkemisti /ˈalkemˌistɪ/ (n)
αλχημιστής
  alkemian harjoittaja

alkio /ˈalkɪo/ (n)
έμβρυο
  uuden kasvi- tai eläinyksilön varhainen kehitysmuoto; ihminen on alkio hedelmöityksen ja noin 8. raskausviikon välisenä aikana

alkoholi /ˈalkohˌolɪ/ (n)
αλκοόλ, οινόπνευμα
  mikä tahansa alkoholiryhmän (OH) eli hydroksyyliryhmän sisältävä orgaaninen yhdiste

alkoholimyrkytys /ˈalkohˌolɪmˌyrkytys/ (n)
οξεία δηλητηρίαση από αιθανόλη
  alkoholin tai sen palamistuotteiden aiheuttama akuutti myrkytystila

alkoholipitoinen /ˈalkohˌolɪpɪtˌoinen/ (adj)
αλκοολικός, αλκοολούχος
  sellainen, joka sisältää alkoholia

alkoholipitoisuus /ˈalkohˌolɪpɪtˌoisuːs/ (n)
απόδειξη
  alkoholin määrä juomassa tai muussa nesteessä, mikä ilmoitetaan tavallisesti tilavuusprosentteina

alkoholismi /ˈalkoholˌismɪ/ (n)
αλκοολισμός
  pitkäaikaisesta alkoholin liikakäytöstä johtuva riippuvuus; toisaalta pidetään sairautena, johon joillakin henkilöillä on muita suurempi alttius

alkoholisti /ˈalkoholˌistɪ/ (n)
αλκοολικός
  alkoholista riippuvainen henkilö; alkoholismia sairastava henkilö

alkoholiton /ˈalkohˌolɪton/ (adj)
αλκοολούχος
  sellainen, jossa ei ole alkoholia
  alkoholia juomaton

alkovi /ˈalkovɪ/ (n)
κόγχη
  makuualkovi, huoneessa oleva makuusyvennys

alku /ˈalku/ (n)
αρχή
  se, mistä jokin alkaa, alkamiskohta, alkupää

alkuaine /ˈalkuˌaine/ (n)
στοιχείο
  aine, jota ei voi kemiallisesti pilkkoa pienempiin osiin ja joista kaikki kemialliset yhdisteet muodostuvat; määritellään aineeksi, jonka atomin ytimessä, atomiytimessä, on tietty määrä protoneja

alkuasukas /ˈalkuˌasukas/ (n)
ιθαγενής
  (antropologia) sivistyneen yhteiskunnan ulkopuolella, tavallisesti luonnossa ja heimokulttuurissa asuva henkilö

alkukantainen /ˈalkukˌantainen/ (n)
πρωτόγονος
  alkeellinen, primitiivinen

alkukielinen /ˈalkukˌielɪnen/ (adj)
αρχικός
  sellainen, joka onalkukielellä kirjoitettu tai tehty

alkukoti /ˈalkukˌotɪ/ (n)
αρχή
  jonkin asian lähtöpaikka, josta se on siirtynyt tai lähtenyt leviämään

alkuluku /ˈalkulˌuku/ (n)
πρώτος αριθμός
  yhtä suurempi kokonaisluku, joka on jaollinen vain itsellään ja yhdellä

alkupala /ˈalkupˌala/ (n)
ορεκτικό
  ruokahalun kiihottamiseksi juuri ennen ruokailua tai aterian alussa nautittava pieni syötävä

alkuperä /ˈalkupˌeræ/ (n)
προέλευση
  se, mistä joku tai jokin periytyy tai tulee

alkuperäinen /ˈalkuperˌæinen/ (adj)
αρχικός
  sellainen, joka on ollut alun perin tai alkuaan, synnynnäinen; aito, oikea; alkuperään liittyvä

alkuruoka /ˈalkurˌuoka/ (n)
ορεκτικό
  ruoka ennen pääateriaa

alkuräjähdys /ˈalkuræjˌæhdys/ (n)
Μεγάλη Έκρηξη
  tapahtuma, jossa nykyisin tuntemamme maailmankaikkeuden uskotaan saaneen alkunsa noin 13,8 miljardia vuotta sitten; tapahtumassa sai alkunsa aika, syntyivät maailmankaikkeuden neljä perusvuorovaikutusta: gravitaatio, heikko vuorovaikutus, vahva vuorovaikutus ja sähkömagnetismi, sekä ainetta ja antiainetta, joista jäljelle jäi ensimmäistä

alkusointu /ˈalkusˌointu/ (n)
παρήχηση
  peräkkäisten tai lähekkäin sijaitsevien samalla vokaalilla tai konsonantilla alkavien sanojen aikaan saama teho- tai kaunistuskeino

alkusoitto /ˈalkusˌoitːo/ (n)
ουβερτούρα
  laajamuotoisen sävellyksen, kuten oopperan esittelyjakso

alkusynty /ˈalkusˌynty/ (n)
αβιογένεση
  spontaani sikiäminen, vanhentunut biologinen teoria, jonka mukaan ensimmäiset eliöt syntyivät elottomasta aineesta

alkutuotanto /ˈalkutˌuotanto/ (n)
πρωτογενής τομέας
  luonnonvarojen hyödyntämiseen perustuvan tuotantoketjun ensimmäinen vaihe; yhteisnimitys maa-, metsä-, kala- ja riistataloudelle sekä kalastukselle, metsästykselle, luonnontuotteiden keräilylle, kaivostoiminnalle ja kaivannaistoiminnalle

alkyyni /ˈalkyːnɪ/ (n)
αλκίνιο
  (kemia) hiilivety, jossa on vähintään yksi kolmoissidos kahden hiiliatomin välillä

alla /ˈalla/ (adv)
κάτω
  (tilasta) jonkin alapuolella

allas /ˈallas/ (n)
λεκάνη απορροής
  päältä avoin säiliö, jossa pidetään jonkinlaista nestettä varastointia tai käsittelyä varten
νεροχύτης
  hanan alla oleva säiliö, jonne hanasta valuva vesi valuu astioiden tai käsien pesua varten, lavuaari, pesuallas
λεκάνη
  sama kuin uima-allas, usein pienehkö ja siirrettävä
  (maantiede) laakea, yleensä laaja maanpinnan tai merenpohjan painanne (esim. Lontoon allas ja Pariisin allas)

alle /ˈalle/ (adv)
κάτω
  vähemmän kuin (määrään liittyen)
  (lämpötilasta) vähemmän kuin

alleeli /ˈalleːlɪ/ (n)
αλληλόμορφο γονίδιο
  (biologia) vastingeeni, tietyn geenin esiintyminen kahtena tai useampana eri muotona, jotka vaikuttavat samaan ominaisuuteen, mutta eri tavoin

allegoria /ˈalleɡˌorɪa/ (n)
αλληγορία
  abstraktisten käsitteiden, luonnonvoimien tai esineiden personifikaatio, vertauskuvallinen esitystapa

allegorinen /ˈalleɡˌorɪnen/ (adj)
αλληγορικός
  allegorian avulla esitetty, siihen liittyvä, vertauskuvallinen

allegro /ˈalleɡro/ (n)
αλλέγκρο
  tempomerkintä: nopeasti (n. 120–160 iskua minuutissa); merkintää täydennetään usein selventävin lisämerkinnöin
  Baletin yhteydessä käytettynä tarkoitetaan nopeaan musiikkiin tehtäviä liikkeitä kuten hyppyjä.

allekirjoittaa /ˈallekˌirjoitːaː/ (v)
υπογράφω
  laittaa nimensä esimerkiksi sopimukseen vahvistukseksi

allekirjoitus /ˈallekˌirjoitus/ (n)
υπογραφή
  asiakirjan aitoutta varmentava tai hyväksyntää asiakirjan sisällölle ilmaiseva päivättyyn asiakirjaan kirjoitettu nimikirjoitus

allergeeni /ˈallerɡˌeːnɪ/ (n)
αλλεργιογόνο
  allergian aiheuttaja, herkistävä aine

allergia /ˈallerɡˌia/ (n)
αλλεργία
  yliherkkyys jollekin elimistölle vieraalle aineelle

allerginen /ˈallerɡɪnen/ (adj)
αλλεργικός
  sellainen, jolla on allergia; allergiaan liittyvä

alleviivata /ˈallevˌiːvata/ (v)
υπογραμμίζω
  merkitä tärkeä kohta tekstistä piirtämällä viiva sen alle

alli /ˈallɪ/ (n)
χιονόπαπια
  keskikokoinen musta-ruskea-valkea sorsalintu

alligaattori /ˈallɪɡˌaːtːorɪ/ (n)
αλιγάτορας
  jokin heimon Alligatoridae eläimistä, krokotiilieläimiin kuuluvan matelija, erityisesti alligaattorien heimon nimikkoeläin eli varsinainen alligaattori

allotrooppi /ˈallotrˌoːpːɪ/ (n)
αλλότροπα
  allotrooppinen muoto, erilainen muoto alkuaineesta

allotropia /ˈallotrˌopɪa/ (n)
αλλοτροπία
  alkuaineiden kyky esiintyä samassa paineessa ja lämpötilassa erilaisissa kemiallisissa muodoissa

almanakka /ˈalmanˌakːa/ (n)
αλμανάκ
  painotuote, joka esittää vuoden kierron, tärkeät yleiset merkkipäivät sekä muuta ajankohtaista ja yleishyödyllistä tietoa

almu /ˈalmu/ (n)
ελεημοσύνη
  toisen auttamiseksi annettava, yleensä rahalahjoitus

aloite /ˈaloite/ (n)
πρωτοβουλία
  yleensä kirjallinen ehdotus jonkin toimen saamiseksi aikaan

aloittaa /ˈaloitːaː/ (v)
αρχίζω
  laittaa jokin alulle

aloittaja /ˈaloitːˌaja/ (n)
μίζα
  alulle panija, alkuunpanija

aloittaminen /ˈaloitːˌamɪnen/ (n)
αρχή
  alkuun laittaminen

aloitteellisuus /ˈaloitːˌeːllɪsuːs/ (n)
πρωτοβουλία
  se, että on aloitteellinen

aloittelija /ˈaloitːˌelɪja/ (n)
πρωτάρης
  kokematon tai tottumaton henkilö; joku joka ei ole paljoa tehnyt kyseistä asiaa

aloitus /ˈaloitus/ (n)
αρχή
  aloittaminen

alpakka /ˈalpakːa/ (n)
αλπάκα
  Etelä-Amerikassa villan tuotantoon jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (Vicugna pacos, 2001), joka on sukua laamalle
  alpakan villa, myös villaseostekokuitu

alppiruusu /ˈalpːɪrˌuːsu/ (n)
ροδόδενδρο
  eräiden -suvun kasvien nimitys

alppitähti /ˈalpːɪtˌæhtɪ/ (n)
εντελβάις
  erityisesti euroopanalppitähti eli Leontopodium alpinum, eurooppalainen vuoristokasvi

alruuna /ˈalruːna/ (n)
μανδραγόρας
  rohtomandrake (Mandragora officinarum), monivuotinen kasvi, jolla on suuret, haaroittuvat juuret ja isot lehdet

altis /ˈaltɪs/ (adj)
ευάλωτος
  avulias, auttavainen

altistaa /ˈaltɪstaː/ (v)
αποκαλύπτω
  saada jonkin (varsinkin vahingollisen) vaikutuksen piiriin, jättää alttiksi

altitudi /ˈaltɪtˌudɪ/ (n)
υψόμετρο
  taivaankappaleen korkeuskulma, joka voidaan mitata kulmamittarilla

altruismi /ˈaltrwɪsmɪ/ (n)
αλτρουισμός
  toisten kunnioittaminen ja huomioon ottaminen; epäitsekkyys

alttari /ˈaltːarɪ/ (n)
βωμός
  pöytä tai muu tasainen rakennelma, jota käytetään uskonnollisissa rituaaleissa

alttoviulu /ˈaltːovˌiulu/ (n)
βιόλα
  viola, viulun kanssa rakenteeltaan samanlainen, mutta sitä suurempi ja matalaäänisempi jousisoitin

alue /ˈalue/ (n)
έκταση
  paikka; rajattu, äärellinen ala
επικράτεια
  avoin yhtenäinen joukko

alueellinen /ˈaluˌeːllɪnen/ (adj)
τοπικός
  aluetta koskeva

aluevesi /ˈaluˌevesɪ/ (n)
αιγιαλίτιδα ζώνη
  valtion alueeseen kuuluva sisämaan vesistöihin rinnastettava vesialue, sisäinen aluevesi, joka jää kahta saarta tai saarta ja emämaata yhdistävän linjan tai mereen laskevan joen suun poikki kulkevan linjan sisäpuolelle ja vesialue rannikon edustalla

aluke /ˈaluke/ (n)
αλφαβητάριο
  (mikrobiologia) lyhyt RNA- tai DNA-juoste (yleensä noin 20 emäsparia), joka toimii DNA:n replikaation aloituskohtana; polymeraasiketjureaktiossa käytettävä synteettinen DNA-jakso, joka tunnistaa monistettavan DNA-alueen pään

aluksi /ˈaluksɪ/ (adv)
αρχή
  ensimmäiseksi, työn ensimmäisessä vaiheessa

alumiini /ˈalumˌiːnɪ/ (n)
αλουμίνιο, αργίλιο
  maametalleihin kuuluva metallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain yhdisteissä; sen kemiallinen merkki on Al

alumiinitölkki /ˈalumˌiːnɪtˌølkːɪ/ (n)
δύναμαι
  alumiinista valmistettu tölkki

alun perin /ˈalum pˈerɪn/ (adv)
αρχικóς
  aiemmassa alkuperäisessä merkityksessä; alkuaan, alkujaan

aluna /ˈaluna/ (n)
στυπτηρία
  kaliumin ja alumiinin kaksoissuola

alus /ˈalus/ (n)
πλοίο
  vesikulkuneuvo; (laajemmin) ilma- t. avaruuskulkuneuvo

alusastia /ˈalusˌastɪa/ (n)
ουροδοχείο
  sängyssä käytettävä väline virtsaamista varten vuodepotilaille

alushousut /ˈalushˌousut/ (n)
σώβρακο
  ihoa vastaan pidettävät housut, jotka ovat lähinnä sukuelimien ja takapuolen suojana

aluspaita /ˈaluspˌaita/ (n)
φανέλα
  ihoa vasten (toisen paidan alla) pidettävä (miesten) kaulukseton paita

alustaa /ˈalustaː/ (v)
αρχικοποιώ
  antaa alkuarvot

alustaja /ˈalustˌaja/ (n)
πρωτάρης
  henkilö, joka alustaa

alustus /ˈalustus/ (n)
εισαγωγή
  lyhyt johdatus aiheeseen (ennen varsinaista keskustelua)

alusvaate /ˈalusvˌaːte/ (n)
εσώρουχο
  päällysvaatteiden alla käytettävä vaatekappale: esimerkiksi alushousut tai rintaliivit

alveolaarinen /ˈalveolˌaːrɪnen/ (adj)
φατνιακός
  sellainen, jossa yläetuhampaiden hammasvalli on ääntymävyöhykkeenä

amalgaami /ˈamalɡˌaːmɪ/ (n)
αμάλγαμα
  elohopean ja jonkin toisen metallin seos

amarantti /ˈamarˌantːɪ/ (n)
αμάραντος
  eräs atsoväri, jota käytetään tai on käytetty elintarvikkeissa (E123)

amaryllis /ˈamarˌyllɪs/ (n)
αμαρυλλίδα
  mikä tahansa amaryllisten sukuun kuuluva narsissikasvien laji tai sellaisen yksilö

amatsoni /ˈamatsˌonɪ/ (n)
αμαζόνα
  Kreikan mytologiassa Mustanmeren rannalla asuvan sotaisan, kuningatarten hallitseman naiskansan jäsen
  pitkä ja lihaksikas, hoikkavyötäröinen nainen
  mikä tahansa amatsonien () sukuun kuuluva papukaijalaji tai sellaisen yksilö

amatööri /ˈamatˌøːrɪ/ (n)
ερασιτέχνης
  harrastaja, harrastelija, aloittelija, myös merkitykseltään vähättelevä

amatööriys /ˈamatˌøːriys/ (n)
ερασιτεχνία
  se, että on amatööri; amatöörinä oleminen

ambassadi /ˈambassˌadɪ/ (n)
πρεσβεία
  suurlähetystö

ambitio /ˈambɪtˌio/ (n)
φιλοδοξία
  kunnianhimo, kunnianhimoisuus

ambivalenssi /ˈambɪvalˌenssɪ/ (n)
αμφιθυμία
  kaksijakoisuus tai kaksiarvoisuus, vastakkaisten tarpeiden tai tunteiden yhtäaikainen esiintyminen, tunteiden kaksinaissuus, joka voi ilmetä esimerkiksi ristiriitaisena käytöksenä, jännittyneisyytenä tai estyneisyytenä

ambulanssi /ˈambulˌanssɪ/ (n)
ασθενοφόρο
  hälytysajoneuvo, joka on varustettu sairaanhoitoon tarkoitetulla varustuksella ja mahdollistaa potilaille annettavan ensiavun ja kiireellisen kuljetuksen makuuasennossa

ameba /ˈameba/ (n)
αμοιβάδα
  Amoebozoa-kuntaan kuuluva yksisoluinen aitotumallinen eliö, joka liikkuu muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja

amerikium /ˈamerɪkium/ (n)
αμερίκιο
  eräs radioaktiivinen alkuainemetalli

amerikkalainen /ˈamerˌikːalˌainen/ (adj)
αμερικανικός, αμερικάνικος
  Amerikasta peräisin oleva tai Amerikkaan liittyvä

amerikkalainen jalkapallo /ˈamerˌikːalˌainen jˈalkapˌallo/ (n)
μπάλα ποδοφαίρου
  Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1800-luvun lopussa kehitetty joukkueurheilulaji

ametisti /ˈametˌistɪ/ (n)
αμέθυστος
  läpikuultava, väriltään sinipunaisesta purppuraan vaihteleva kvartsi

amfibinen /ˈamfɪbɪnen/ (adj)
αμφίβιος
  vuorottain maalla ja vedessä elävä

amfora /ˈamfora/ (n)
αμφορέας
  antiikin aikainen kaksikorvainen, kapeakaulainen savesta tai metallista tehty vaasi, jota käytettiin viinin ja öljyn säilyttämiseen tai hautauurnana

aminohappo /ˈamɪnohˌapːo/ (n)
αμινοξύ
  orgaaninen yhdistelmä, missä on sekä (emäksinen) aminoryhmä että (hapan) karboksyyliryhmä. On perustana joukolle koostumukseltaan erilaisia fysiologisesti merkittäviä orgaanisia happoja, joista kaikki proteiinit koostuvat

amiraali /ˈamɪrˌaːlɪ/ (n)
ναύαρχος
  merivoimien korkein sotilasarvo, joka vastaa maavoimien kenraalia

amiraaliperhonen /ˈamɪrˌaːlɪpˌerhonen/ (n)
ναυαρχίδα
  (eläintiede) amiraali, täpläperhosten heimoon kuuluva päiväperhonen

ammatillinen /ˈammatˌillɪnen/ (n)
απασχόληση
  ammattiin kuuluva, sitä koskeva

ammatti /ˈammatːɪ/ (n)
επάγγελμα
  se, mitä henkilö tekee työkseen; pätevyys jonkin tietyn työn taitamiseen

ammattikieli /ˈammatːɪkˌielɪ/ (n)
ιδιογλωσσία
  ammattislangi, johonkin tiettyyn ammattialaan liittyvä sanasto tai ilmaisu; ammattiin liittyvä kielen ilmaisutapa

ammattiliitto /ˈammatːɪlˌiːtːo/ (n)
συνδικάτο
  ammattiyhdistysten muodostama työntekijöiden etuja ajava järjestö. Liittyminen on vapaaehtoista ja jäsenet maksavat jäsenmaksuja.

ammattimainen /ˈammatːɪmˌainen/ (adj)
επαγγελματίας
  ammatiksi harjoittettavaa

ammattiura /ˈammatːˌiura/ (n)
λατομείο
  koko työssäolon aika, sen aikaansaannokset ja menestyminen työssään

amme /ˈamme/ (n)
λουτήρας
  kylpemiseen (tavallisesti kylpyhuoneessa) käytettävä pienehkö vesiallas

ammentaa /ˈammentaː/ (v)
αντλώ
  ottaa keittoa tai nestettä astiasta, kauhoa

ammoniakki /ˈammonɪˌakːɪ/ (n)
αμμωνία
  typen ja vedyn yhdiste, NH₃

ammonium /ˈammonium/ (n)
αμμώνιο
  ammoniumioni, ammoniakin kationi NH₄+

ammoniumkloridi /ˈammonˌiumklorˌidɪ/ (n)
χλωριούχο αμμώνιο
  salmiakki, ammoniumista ja kloridista koostuva suola, NH₄Cl

ammua /ˈammua/ (v)
μουγκανίζω
  pitää lehmän ääntä

ammus /ˈammus/ (n)
βλήμα
  ampuma-aseen projektiili; ampumatarvike tai tuhovaikutuksen välittävä esine

ammuskella /ˈammuskella/ (v)
πυροβολώ
  ampua useita kertoja harvakseen, joskus vailla selkeää kohdetta

amnesia /ˈamnesˌia/ (n)
αμνησία
  muistinmenetys; ohimenevä kohtaus tai pitkäaikainen korjautuva, pysyvä tai etenevä tila

amnestia /ˈamnestˌia/ (n)
αμνηστία
  tiettyihin, tavallisesti poliittisiin rikoksiin syyllistyneitä koskeva yleinen armahdus tai rangaistuksen lievennys; Suomessa yleinen armahdus voidaan säätää lailla

amoraalinen /ˈamorˌaːlɪnen/ (adj)
αμοραλιστικός
  moraalisääntöjen ulkopuolella oleva; sellainen mikä ei ole moraalisesti arvioitavissa

amorfinen /ˈamorfɪnen/ (adj)
άμορφος
  kiteetön, sellainen, joka on kiinteä, tasalaatuinen ja muodoton, jolta puuttuu kiteinen rakenne

ampeeri /ˈampeːrɪ/ (n)
αμπέρ
  sähkövirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus A)

ampeerimittari /ˈampeːrɪmˌitːarɪ/ (n)
αμπερόμετρο
  sähkövirran mittari

ampeeritunti /ˈampeːrɪtˌuntɪ/ (n)
αμπερώριο
  sähkövarauksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö, varaus, josta saadaan ampeerin sähkövirta tunnin ajaksi. Tunnus Ah.

ampiainen /ˈampɪˌainen/ (n)
σφήκα
  yleensä yhdyskunnassa elävä hyönteinen heimossa , jonka naarailla on myrkkypistin, jonka pistos on tuskallinen myös ihmiselle

amplitudi /ˈamplɪtˌudɪ/ (n)
πλάτος
  värähdyslaajuus; ilmaisee värähdysliikkeen poikkeaman jänniteasteikolla

amplitudimodulaatio /ˈamplɪtˌudɪmˌodulˌaːtɪo/ (n)
διαμόρφωση εύρους
  modulaatio, jossa muutellaan signaalin amplitudia eli voimakkuutta moduloivan signaalin tahdissa

ampua /ˈampua/ (v)
πυροβολώ
  laukaista ammus tai nuoli aseella johonkin kohteeseen ilman että kohde kuolee

ampua alas /ˈampua ˈalas/ (v)
πυροβολώ
  pudottaa ampumalla

ampuhaukka /ˈampuhˌaukːa/ (n)
νανογέρακο
  jalohaukkoihin kuuluva pieni petolintu ()

ampulli /ˈampullɪ/ (n)
αμπούλα
  sulattamalla suljettu, yleensä nestetäytteinen pieni pullo

ampuma-ase /ˈampumaˈase/ (n)
πυροβόλο όπλο
  ampumiseen käytetty ase, usein tuliase, myös erilaiset jouset

ampumahiihto /ˈampumahˌiːhto/ (n)
δίαθλο
  urheilulaji, jossa kilpailijoiden paremmuus ratkaistaan hiihdon ja ammunnan yhteistuloksella

ampumarata /ˈampumˌarata/ (n)
πεδίο βολής
  rajattu alue tai tila, jossa on määrätyt ampumapaikat ja ampumasuunnat ja joka on tarkoitettu ampumaharjoitteluun ja -kilpailuun

ampumatarvikkeet /ˈampumatˌarvɪkːeːt/ (n)
πολεμοφόδια
  ampumiseen, tarkemmin laukauskeen tarvittavan materiaalin kokonaisuus

amputoida /ˈamputˌoida/ (v)
ακρωτηριάζω
  poistaa leikkaamalla ruumiinosa kokonaan tai osittain

amputointi /ˈamputˌointɪ/ (n)
ακρωτηριασμός
  kirurginen toimenpide jossa raaja tai raajan osa poistetaan

amuletti /ˈamulˌetːɪ/ (n)
φυλαχτό
  mukana pidettävä esine, jonka uskotaan tuovan hyvää onnea tai suojaavan kantajaansa pahaa vastaan

amusia /ˈamusˌia/ (n)
αμουσία
  kykenemättömyys tunnistaa sävelkorkeuksia, sävelkuurous

anaaliseksi /ˈanaːlɪsˌeksɪ/ (n)
πρωκτική συνουσία
  peräaukon kautta tapahtuva yhdyntä

anabolia /ˈanabˌolɪa/ (n)
αναβολισμός
  solun rakenneosien biosynteesi yksinkertaisimmista rakenneosista

anabolinen /ˈanabˌolɪnen/ (adj)
αναβολικός
  anabolian mukainen, (aineenvaihdunnasta) rakentava

anaerobi /ˈanaˌerobɪ/ (n)
αναερόβιος
  happipakoinen eliö, joka ei tarvitse tai siedä happea elinympäristössään

anaerobinen /ˈanaˌerobɪnen/ (adj)
αεροβικός
  happipakoinen, happea sietämätön

anafylaksia /ˈanafylˌaksɪa/ (n)
αναφυλαξία
  nopeasti kehittyvä yleisoirein ilmenevä allerginen yliherkkyys

anakonda /ˈanakˌonda/ (n)
ανακόντα
  suurikokoinen kuristajakäärme, joka elää Etelä-Amerikassa

anakoreetti /ˈanakorˌeːtːɪ/ (n)
αναχωρητής
  uskonnollisista syistä erakkona elävä henkilö

anakronismi /ˈanakronˌismɪ/ (n)
αναχρονισμός
  virhe ajan suhteen, esineen, asian tai käsitteen sijoittaminen sille sopimattomaan aikakauteen

anakronistinen /ˈanakronˌistɪnen/ (adj)
παρωχημένος
  aikaan sopimaton, virheellinen ajan suhteen; eri aikakauteen liittyvä

analfabeetti /ˈanalfabˌeːtːɪ/ (n)
αναλφάβητος
  luku- ja kirjoitustaidoton henkilö

analgeettinen /ˈanalɡˌeːtːɪnen/ (adj)
αναλγητικός
  kipua lievittävä

analogia /ˈanalˌoɡɪa/ (n)
αναλογία
  kahden esineen, asian tai suhteen välille yhteneväisyyden, vastaavuuden, samankaltaisuuden muodostava kielellinen ilmaisu; kognitiivinen prosessi, joka siirtää informaatiota tai merkitystä tietystä lähteestä tiettyyn kohteeseen

analoginen /ˈanalˌoɡɪnen/ (adj)
αναλογικός
  fyysisten määrien käsittelyyn, jatkuviin suureisiin perustuva, ei-digitaalinen

analysoida /ˈanalysˌoida/ (v)
αναλύω
  eritellä, jakaa osiin; määrittää purkamalla osiin

analyysi /ˈanalˌyːsɪ/ (n)
ανάλυση
  tutkittavana olevan asian määrittäminen purkamalla osiin

analyytikko /ˈanalˌyːtɪkːo/ (n)
αναλυτής
  henkilö joka analysoi jotain työkseen

analyyttinen geometria /ˈanalˌyːtːɪnen ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
αναλυτική γεωμετρία
  geometrian osa-alue, joka soveltaa geometristen ongelmien ratkaisemiseen matemaattista analyysiä ja algebraa

ananas /ˈananas/ (n)
ανανάς
  hedelmäananas, Ananas comosus, trooppinen yksisirkkainen kasvi ja sen mehevä epähedelmä

anapesti /ˈanapˌestɪ/ (n)
ανάπαιστος
  runojalka, joka koostuu kahdesta lyhyestä ja yhdestä pitkästä (painollisesta) tavusta ()

anapestinen /ˈanapˌestɪnen/ (adj)
αναπαιστικός
  anapesteista muodostettu

anarkia /ˈanarkˌia/ (n)
αναρχία
  (poliittinen ideologia) anarkismin mukainen aate ja yhteiskunta, jossa ei ole valtiota ja jossa vallan on aina perusteltava itsensä

anarkismi /ˈanarkˌismɪ/ (n)
αναρχισμός
  alistavista yhteiskuntarakenteista vapaata yhteiskuntaa tavoitteleva poliittinen aate, joka korostaa tasa-arvoa ja toiminnan vapaaehtoisuutta

anarkisti /ˈanarkˌistɪ/ (n)
αναρχική
  anarkismin kannattaja

anarkistinen /ˈanarkˌistɪnen/ (adj)
αναρχικός
  anarkismin mukainen

anarkokapitalismi /ˈanarkˌokapˌitalˌismɪ/ (n)
αναρχοκαπιταλισμός
  anarkismin ja kapitalismin yhdistelmä, jossa valtio lakkautetaan, korostetaan markkinoiden kykyä ratkaista ongelmia ja lait ovat yksityisiä

anastus /ˈanastus/ (n)
κλοπή
  anastaminen

anateema /ˈanatˌeːma/ (n)
ανάθεμα
  (kirkko) kirous, pannaanjulistus, jota on käytetty raskaisiin rikoksiin syyllistyneisiin henkilöihin

anatomia /ˈanatˌomɪa/ (n)
ανατομία
  eliöiden rakennetta käsittelevä tiede

anatomisesti /ˈanatˌomɪsˌestɪ/ (adv)
ανατομικά
  anatomialtaan tarkasti; anatomian mukaisesti; anatomialtaan

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (adj)
Ανδορρανός
  Andorraan kuuluva tai siihen liittyvä

andorralainen /ˈandorralˌainen/ (n)
Ανδορρανός
  pysyvästi Andorrassa asuva henkilö
  Andorran kansalainen
  syntyperältään andorralainen

androgeeni /ˈandroɡˌeːnɪ/ (n)
ανδρογόνο
  jokin miehelle tai urokselle ominaisia piirteitä kontrolloiva ja niiden kehittymiseen liittyvä hormoni, mieshormoni, koirashormoni

androgyyni /ˈandroɡˌyːnɪ/ (n)
ανδρόγυνος
  henkilö, jossa on merkittävästi sekä maskuliinisia ja feminiinisia piirteitä; sukupuoleton, sukupuolineutraali yksilö

androgyyninen /ˈandroɡˌyːnɪnen/ (adj)
ανδρόγυνος
  sellainen, jossa on merkittävästi sekä maskuliinisia ja feminiinisia piirteitä; sukupuoleton, sukupuolineutraali

androidi /ˈandroidɪ/ (n)
ανδροειδές
  ihmistä muistuttava robotti

andrologia /ˈandrolˌoɡɪa/ (n)
ανδρολογία
  lääketieteen haara, joka on erikoistunut erityisesti vain miehillä esiintyvien sukupuolielinten ongelmien ja urologisten sairauksien hoitoon

ane /ˈane/ (n)
συγχωροχάρτι
  anteeksiantamus tai vapautus rangaistuksesta kiirastulessa henkilön saatua synninpäästön

aneeminen /ˈaneːmɪnen/ (adj)
αναιμικός
  sellainen, jolla on anemia; vähäverinen

anekdootti /ˈanekdˌoːtːɪ/ (n)
ανέκδοτο
  tosi, tai totena kerrottu, lyhyt tarina, joka usein liittyy käsiteltävään aiheeseen, juttu

anekdoottinen /ˈanekdˌoːtːɪnen/ (adj)
ανεκδοτικός
  kertomukseen perustuva. Esim. anekdoottinen todiste on yksittäisen henkilön kertomus tapahtuneesta, ja voi siten olla epäluotettava tai yksittäistapaus, joka ei kerro asiasta yleisesti

anella /ˈanella/ (v)
επαιτώ
  pyytää, kerjätä

anemia /ˈanemˌia/ (n)
αναιμία
  veritauti, jossa punasolujen sisältämän hemoglobiinin tai itse punasolujen määrä on normaalia pienempi ja tämän seurauksena veren hapenkuljetuskyky on alentunut; vähäverisyys

anesteetti /ˈanestˌeːtːɪ/ (n)
αναισθητικό
  puudutusaine, nukutusaine

anesteettinen /ˈanestˌeːtːɪnen/ (adj)
αναισθητικό
  anestesiaan kuuluva; puuduttava, nukuttava, puudutus-, nukutus-

aneurysma /ˈaneurˌysma/ (n)
ανεύρυσμα
  valtimonpullistuma

anfangi /ˈanfaŋŋɪ/ (n)
πρωτόγραμμα
  (typografia) tekstin koristeellinen alkukirjain

angiina /ˈaŋŋɪːna/ (n)
κυνάγχη
  tavallisesti viruksen tai streptokokin aiheuttama sairaus, jossa nielurista tulehtuvat ja niiden pinnalla näkyy vaaleaa peitettä

angiogeneesi /ˈaŋŋɪˌoɡenˌeːsɪ/ (n)
αγγειογένεση
  alkion verisuonten muodostuminen

angiografia /ˈaŋŋɪˌoɡrafˌia/ (n)
αγγειογραφία
  verisuonten varjoainekuvaus

anglismi /ˈaŋlɪsmɪ/ (n)
αγγλισμός
  englannin kielestä muuhun kieleen siirtynyt sana tai lauserakenne, joka on usein vastaanottavan kielen omien sääntöjen vastainen

anglosaksinen /ˈaŋlosˌaksɪnen/ (adj)
αγγλοσαξονικός
  (historia, kansatiede) anglosakseihin liittyvä

angolalainen /ˈaŋŋolalˌainen/ (adj)
αγκολέζικος
  Angolasta peräisin oleva tai Angolaan liittyvä

angolalainen /ˈaŋŋolalˌainen/ (n)
Αγκολέζα
  pysyvästi Angolassa asuva henkilö

anhydridi /ˈanhydrˌidɪ/ (n)
ανυδρίτης
  (kemia) yhdiste, joka muodostuu, kun haposta tai emäksestä poistetaan vesi

anhydriitti /ˈanhydrˌiːtːɪ/ (n)
ανυδρίτης
  kalsiumsulfaatin muoto, jossa ei ole kidevettä

aniliini /ˈanɪlˌiːnɪ/ (n)
ανιλίνη
  yksinkertainen aromaattinen yhdiste

animismi /ˈanɪmˌismɪ/ (n)
ανιμισμός
  usko, jonka mukaan kaikilla elävillä olioilla on sielu

anioni /ˈanɪˌonɪ/ (n)
ανιόν
  positiivisesti varautunut ioni, jollainen muodostuu kun on vastaanotettu elektroneja

anis /ˈanɪs/ (n)
γλυκάνισο
  voimakasarominen anisruohon hedelmistä saatava mauste, jota käytetään leivonnaisten, makeisten, liköörien ja ruoan maustamiseen

anisruoho /ˈanɪsrˌuoho/ (n)
άνισο
  (kasvitiede) sarjakukkaiheimon ruoho, jonka lohkohedelmiä käytetään mausteena.

anjovis /ˈanjovɪs/ (n)
αντζούγια
  fileerattu ja maustettu kalasäilyke, joka Pohjoismaissa on yleensä kilohailia

ankara /ˈaŋkara/ (adj)
αυστηρός
  sellainen, joka on kohtuuttoman vaativa, joka ei päästä helpolla; kova

ankarasti /ˈaŋkarˌastɪ/ (adv)
άγρια
  ankaralla tavalla

ankaruus /ˈaŋkaruːs/ (n)
αυστηρότητα
  se, että on ankara

ankerias /ˈaŋkerɪas/ (n)
χέλι
  erityisesti laji (), jolla on pyöreä pitkulainen takaosasta litteä ruumis. Ankeriaan kehitysvaiheita ovat muna, toukka, lasiankerias ja aikuinen yksilö. Naaraat nousevat jokia pitkin makeaan veteen, josta lähtevät sukukypsinä vaellukselle mereen kohti lisääntymisalueita.

ankka /ˈaŋkːa/ (n)
Πάπια, πάπια
  kotieläimenä pidettävä sinisorsan muoto (Anas platyrhynchos domestica), josta on useita muunnoksia

ankkuri /ˈaŋkːurɪ/ (n)
άγκυρα
  ketjulla tai köydellä varustettu yleensä rautainen väline aluksen, poijun tai muun kelluvan esineen kiinnittämiseen sen ajelehtimisen estämiseksi.

ankkurivuokralainen /ˈaŋkːurɪvˌuokralˌainen/ (n)
άγκυρα
  kauppakeskuksen päävuokralainen, sen iso ja vetovoimainen myymälä

anksiolyytti /ˈaŋksɪolˌyːtːɪ/ (n)
αγχολυτικό
  ahdistuslääke; ahdistusta lievittävä lääkeaine

anneksio /ˈanneksˌio/ (n)
προσάρτηση
  vieraan alueen liittäminen väkivaltaisesti toisen valtion alueeseen

annos /ˈannos/ (n)
μερίδα
  osuus tai määrä jotain
δόση
  yksittäinen tarjoilu ruokaa tai juomaa

annostus /ˈannostus/ (n)
δοσολογία
  määrä, joka lääkettä tms. annetaan

anoa /ˈanoa/ (v)
εκλιπαρώ
  pyytää nöyrästi; jättää avunpyyntö, lykkäyspyyntö...

anoja /ˈanoja/ (n)
κατηγμένη
  henkilö, joka anoo

anomalia /ˈanomˌalɪa/ (n)
ανωμαλία
  poikkeama, poikkeavuus

anomus /ˈanomus/ (n)
αίτηση
  nöyrä pyyntö; virallinen pyyntö

anonyymi /ˈanonˌyːmɪ/ (adj)
ανώνυμος
  tuntematon
  nimetön

anonyymiys /ˈanonˌyːmiys/ (n)
ανωνυμία
  nimeämättömyyden tila tai eksistentti

anoppi /ˈanopːɪ/ (n)
πεθερά
  puolison äiti

anoreksia /ˈanorˌeksɪa/ (n)
ανορεξία
  anoreksia nervosa, syömishäiriö, jossa ihminen näkee itsensä liian lihavana riippumatta siitä, kuinka laiha hän todellisuudessa on

anosmia /ˈanosmˌia/ (n)
ανοσμία
  kyvyttömyys haistaa; hajuaistittomuus

ansa /ˈansa/ (n)
παγίδα
  paikka, väline tai tilanne, jolla toivotaan saatavan kiinni ihminen tai eläin

ansaita /ˈansaita/ (v)
αξίζω
  olla jonkin arvoinen

ansio /ˈansɪo/ (n)
έσοδα
  rahana tai luontaisetuina saatu tulo, palkka
αρετή
  tuloja tuottava, ansaitsemistarkoituksessa tehty työ, ansiotyö

ansiomerkki /ˈansɪomˌerkːɪ/ (n)
διακόσμηση
  tunnustus hyvin tehdystä työstä tai palvelusta

ansiosta /ˈansɪˌosta/ (adv)
χάρη σε
  aiheellisesti, täydestä syystä

antaa /ˈantaː/ (v)
δίνω
  luovuttaa toiselle

antaa anteeksi /ˈantaː ˈanteːksɪ/ (v)
συγχωρώ
  ilmaista suullisesti tai kirjallisesti toiselle, ettei ole vihainen toisen tekemästä virheestä tai loukkauksesta

antaa periksi /ˈantaː pˈerɪksɪ/ (v)
αφήνω
  luovuttaa, lakata tavoittelemasta jtak epätoivon tms. takia

antagonisti /ˈantaɡonˌistɪ/ (n)
ανταγωνιστής
  päähenkilön vastustaja

antagonistinen /ˈantaɡonˌistɪnen/ (adj)
ανταγωνιστικός
  antagonismin mukainen; vastakkainen; vastustava

antasidi /ˈantasˌidɪ/ (n)
αντιοξύ
  happoa neutraloiva aine

antasidinen /ˈantasˌidɪnen/ (adj)
αντιοξικός
  happoa neutraloiva

antautua /ˈantautˌua/ (v)
παραδίνομαι
  lopettaa jonkin vastustus ja alistua sen valtaan

anteeksianto /ˈanteːksɪˌanto/ (n)
συγγνώμη
  velkojen tai saatavien peruuttaminen tai määrän vähentäminen

anteeksipyyntö /ˈanteːksɪpˌyːntø/ (n)
συγγνώμη
  sosiaalinen ele, jonka tarkoitus on esittää katumusta epäoikeudenmukaiseksi koetusta teosta

anteliaisuus /ˈantelɪˌaisuːs/ (n)
γενναιοδωρία
  antamiselle suopea ominaispiirre tai asenne

antelias /ˈantelɪas/ (adj)
γενναιόδωρος
  runsaasti tai mielellään jotakin lahjaksi antava

antenni /ˈantennɪ/ (n)
κεραία
  radioaaltojen vastaanottamiseen tai lähettämiseen tarkoitettu laite; avoin värähtelypiiri, joka sovittaa vastaanotto- tai lähetyslatteissa käsiteltävän radiotaajuisen signaalin eetterissä etenevään radiotaajuiseen säteilyyn.

anteriorinen /ˈanterˌiorɪnen/ (adj)
πρόσθιος
  etupuolella tai edessä sijaitseva

antibiootti /ˈantɪbɪˌoːtːɪ/ (n)
αντιβιοτικό
  bakteereja tuhoava aine, esimerkiksi penisilliini

antidepressantti /ˈantɪdˌepressˌantːɪ/ (n)
αντικαταθλιπτικό
  masennuslääke

antilooppi /ˈantɪlˌoːpːɪ/ (n)
αντιλόπη
  useiden solakoiden, pitkä- ja ohutraajaisten laumoissa elävien onttosarvisten märehtijöiden yhteisnimitys

antimateria /ˈantɪmˌaterˌia/ (n)
αντιύλη
  antihiukkasista koostuva materia

antimoni /ˈantɪmˌonɪ/ (n)
αντιμόνιο
  metallinen alkuaine, jolla on myös epämetallinen allotrooppimuoto. Kemiallinen merkki: Sb.

antipatia /ˈantɪpˌatɪa/ (n)
αντιπάθεια
  vastenmielisyys tai epäluulo jotakin asiaa, henkilöä tai mielipidettä kohtaan

antiperspirantti /ˈantɪpˌerspɪrˌantːɪ/ (n)
αντιιδρωτικό
  hikoilua ehkäisevä aine

antisemiittinen /ˈantɪsemˌiːtːɪnen/ (adj)
αντισημίτης
  juutalaisvastainen

antisemitismi /ˈantɪsˌemɪtˌismɪ/ (n)
αντισημιτισμός
  juutalaisvastaisuus

antisykloni /ˈantɪsˌyklonɪ/ (n)
αντικυκλώνας
  korkeapaineen keskuksesta ulospäin suuntautuva tuulijärjestelmä

antiteesi /ˈantɪtˌeːsɪ/ (n)
αντίθεση
  vastakohta
  vastakkain asettelu

anto /ˈanto/ (n)
γέννα
  antaminen

antoisa /ˈantoisa/ (adj)
καρποφόρος
  virikkeitä t. virkistystä antava

antonyymi /ˈantonˌyːmɪ/ (n)
αντώνυμο
  vastakohta sanojen välisenä merkityssuhteena; vastakohtasana, astevastakohta

antropoidi /ˈantropˌoidɪ/ (n)
ανθρωποειδές
  ihmisapina

antropologia /ˈantropˌoloɡˌia/ (n)
ανθρωπολογία
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva ihmistä tutkiva tiede, laajasti ottaen kaikki ihmisen ruumiillisia ja kulttuuriominaisuuksia tutkivat tieteet kuuluvat tähän; pohjoismaisessa opetuksessa aluetta on rajattu

antropometria /ˈantropomˌetrɪa/ (n)
ανθρωπομετρία
  oppi ihmisruumiin mittasuhteista

antropomorfinen /ˈantropomˌorfɪnen/ (adj)
ανθρωπομορφικός
  ihmisen kaltainen, antropomorfistinen

antropomorfismi /ˈantropomˌorfɪsmɪ/ (n)
ανθρωπομορφισμός
  luontokappaleiden inhimillistäminen, ihmisenkaltaistaminen

antroposeeni /ˈantroposˌeːnɪ/ (n)
Ανθρωπόκαινο
  geologinen ajanjakso, jonka aikana ihmisen toiminta on saanut aikaan huomattavia geologisia muutoksia

antura /ˈantura/ (n)
σόλα
  jalkineen ulkopohja

aortiitti /ˈaortˌiːtːɪ/ (n)
αορτίτιδα
  aortan tulehdus

aortta /ˈaortːa/ (n)
αορτή
  sydämen vasemmasta kammiosta lähtevä ruumiin suurin valtimo

apaattisuus /ˈapaːtːɪsuːs/ (n)
απάθεια
  se, että on apaattinen

apartheid /ˈapartheid/ (n)
απαρτχάιντ
  Etelä-Afrikassa aiemmin harjoitettu mustien syrjintä, rotuerottelupolitiikka

apassi /ˈapassɪ/ (n)
απάτσι
  nimitys eräille toisilleen kielellistä ja kulttuurista sukua oleville intiaaniheimoille, jotka eurooppalaisten Amerikkaan saapumisen aikoina elivät nykyisten Yhdysvaltojen etelä- ja Meksikon pohjoisosissa

apatia /ˈapatˌia/ (n)
απάθεια
  haluttomuuden ja välinpitämättömyyden tila ja tunne, tunteettomuus

ape /ˈape/ (n)
ταΐζω
  sekoittamalla olkisilppuun tai ruumeniin jauhoja saatu hevosen tai naudan rehu; koostumukseltaan vaihteleva rehuseos

apea /ˈapea/ (adj)
αγέλαστος
  alakuloinen, ankea, murheellinen

aperitiivi /ˈaperɪtˌiːvɪ/ (n)
απεριτίφ
  ennen ruokailua nautittava alkoholijuoma

apeus /ˈapeus/ (n)
μελαγχολία
  se, että on apea

apheli /ˈaphelɪ/ (n)
αφήλιο
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on kauimpana keskustähdestään

apila /ˈapɪla/ (n)
τριφύλλι
  -suvun hernekasvi

apina /ˈapɪna/ (n)
πίθηκος, μαϊμού
  jokin kädellisten lahkon osalahkoon kuuluva nisäkäs

aplodi /ˈaplodɪ/ (n)
χειροκρότημα
  kättentaputus suosionosoituksena

apofyysi /ˈapofˌyːsɪ/ (n)
απόφυση
  luun uloke

apogeum /ˈapoɡeum/ (n)
απόγειο
  Maata kiertävän kappaleen kiertoradan piste, jossa se on kauimpana Maasta

apokalypsi /ˈapokalˌypsɪ/ (n)
αποκάλυψη
  ilmestyskirja

apologeettinen /ˈapoloɡˌeːtːɪnen/ (adj)
απολογητικός
  jnkn puolesta puhuva, puolustava

apoptoosi /ˈapoptˌoːsɪ/ (n)
απόπτωση
  solukuolema, solun ohjelmoitu kuolema; solujen jakautumista säätelevien geenien määräämä solujen ohjelmoitu kuoleminen, joka on normaali osa yksilönkehitystä ja kudosten uusiutumista

apostasia /ˈapostˌasɪa/ (n)
αποστασία
  uskosta luopuminen

apostoli /ˈapostˌolɪ/ (n)
απόστολος
  Raamatussa mainittu Jeesuksen opetuslapsi

apostrofi /ˈapostrˌofɪ/ (n)
αποστροφή
  (typografia) suora heittomerkki (')

apoteema /ˈapotˌeːma/ (n)
απόστημα
  säännöllisen monikulmion keskipisteestä johonkin sen sivuun vedetty kohtisuora viiva ts. monikulmion sisään piirretyn ympyrän säde

apotti /ˈapotːɪ/ (n)
ηγούμενος, αββάς
  munkkiluostarin johtaja katolisessa kirkossa

apottiluostari /ˈapotːɪlˌuostarɪ/ (n)
αββαείο
  yleensä apottikuntaan kuuluva apotin johtama munkkiluostari

appelsiini /ˈapːelsˌiːnɪ/ (n)
πορτοκάλι
  sen marja, jota arkikielessä kutsutaan hedelmäksi

appelsiinimehu /ˈapːelsˌiːnɪmˌehu/ (n)
χυμός πορτοκαλιού
  appelsiinista puristettu mehu

appi /ˈapːɪ/ (n)
πεθερός
  puolison isä

appivanhemmat /ˈapːɪvˌanhemmat/ (n)
πεθερικά
  puolison vanhemmat

applikointi /ˈapːlɪkˌointɪ/ (n)
αίτηση
  applikoiminen

aprikoida /ˈaprɪkˌoida/ (v)
σκέφτομαι
  miettiä, ajatella

aprikoosi /ˈaprɪkˌoːsɪ/ (n)
βερίκοκο, βερικοκιά
  sen hedelmä

aprillipila /ˈaprɪllˌipɪla/ (n)
πρωταπριλιά
  leikkimielinen puijaus, joka tehdään aprillipäivänä

aprillipäivä /ˈaprɪllɪpˌæivæ/ (n)
πρωταπριλιά
  huhtikuun ensimmäinen päivä, jolloin on tapana tehdä aprillipiloja

apteekkari /ˈapteːkːˌarɪ/ (n)
φαρμακοποιός
  henkilö, jolla on vaadittava tutkinto ja oikeus (apteekkioikeus) pitää apteekkia; historiallisesti apteekin omistaja ja lääkkeiden valmistaja; sana on jäänyt vanhanaikaiseksi ja pudonnut nykyhetken käytöstä, koska apteekkiala on muuttunut ja nykyään apteekeissa työskentelevät proviisorit ja farmaseutit

apteekki /ˈapteːkːɪ/ (n)
φαρμακείο
  lääkkeiden myynti- ja historiallisesti myös valmistusliike

apu /ˈapu/ (n)
βοήθεια
  toimi tai toimitus, minkä tarkoitus on auttaa pulaan joutunutta tai vaikeassa tilanteessa olevaa; auttaminen, avustaminen

apulainen /ˈapulˌainen/ (n)
βοηθός
  henkilö, joka auttaa työssä tai tehtävässä, avustaja

apumies /ˈapumies/ (n)
χειρώνακτας
  autonapumies, kuorma-autoissa lähinnä lastia kuormattaessa ja purettaessa kuljettajan apurina toiminut henkilö

apuri /ˈapurɪ/ (n)
βοηθός
  jossakin avustava henkilö

apuverbi /ˈapuvˌerbɪ/ (n)
βοηθητικό ρήμα
  (kielitiede) verbi jonka avulla muodostetaan verbin liittomuotoja; verbi, joka antaa pääverbistä semanttista tai lauseopillista lisätietoa

apuviiva /ˈapuvˌiːva/ (n)
βοηθητική γραμμή
  nuottiviivaston ylä- tai alapuolelle merkittävä lisäviiva silloin kun sävel ei mahdu nuottiviivastolle; huomattavan korkeat ja matalat sävelet merkitään näin

arabia /ˈarabˌia/ (n)
αραβικά
  arabimaissa puhuttava seemiläinen kieli, jonka kirjakielenä toimii ns. klassinen arabia; eri valtioiden alueilla puhuttavat kielimuodot poikkeavat toisistaan sanastoltaan ja ääntämykseltään (sanalista)

arabialainen /ˈarabˌialˌainen/ (adj)
αραβικός
  arabiankielistä etnistä alkuperää oleva, arabialaisuuteen liittyvä, Arabimaihin tai arabeihin liittyvä

arabianhevonen /ˈarabɪˌanhevonen/ (n)
Άραβας
  tarpaanista polveutuva usein väritykseltään valkoinen tai vaaleanharmaa itämainen lämminverinen hevonen, josta on useita alalajeja

araknofobia /ˈaraknˌofobˌia/ (n)
αραχνοφοβία
  hämähäkkien kammo

aramea /ˈaramˌea/ (n)
Αραμαϊκή
  aramealaisten puhuma seemiläinen kieli (kielitunnus: arc)

aramealainen /ˈaramˌealˌainen/ (adj)
Αραμαίος
  Aramiin, aramealaisiin tai arameaan liittyvä

aramealainen /ˈaramˌealˌainen/ (n)
Αραμαίος
  Aramissa muinoin asunut seemiläinen nomadinen kansa

arastelu /ˈarastˌelu/ (n)
δισταγμός
  arasteleminen

arasti /ˈarastɪ/ (adv)
άτολμα
  aralla tavalla

areena /ˈareːna/ (n)
αρένα
  roomalaisen amfiteatterin hiekkapäälysteinen näyttämö, jota kerrotaan käytetyn taistelukenttänä

arendaattori /ˈarendˌaːtːorɪ/ (n)
ένοικος
  vuokraaja, arennille ottaja

arenti /ˈarentɪ/ (n)
μίσθωση
  maanvuokraus; sellainen oikeussuhde, joka syntyy sopimuksella, jossa toinen antaa toiselle määräajaksi tietyillä ehdoilla nautinta- ja käyttöoikeuden maahan, metsästykseen tai muuhun vastaavaan
  maanvuokra; se korvaus, joka maanvuokrasopimuksen perusteella on suoritettava

arentimies /ˈarentɪmies/ (n)
ένοικος
  maanvuokraaja, tilanvuokraaja, vuokramies, vuokratilallinen, vuokraviljelijä

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (adj)
αργεντίνικος
  Argentiinasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

argentiinalainen /ˈarɡentˌiːnalˌainen/ (n)
Αργεντινός, Αργεντίνος
  pysyvästi Argentiinassa asuva henkilö

argon /ˈarɡon/ (n)
αργό, αργόν
  jalokaasuihin kuuluva väritön, hajuton ja mauton alkuaine

argumentti /ˈarɡumˌentːɪ/ (n)
επιχείρημα
  looginen, perusteltu todistus tai mielipide

arina /ˈarɪna/ (n)
τρίβω
  ristikkäisten palkkien muodostama rakenne

aristokraatti /ˈarɪstˌokraːtːɪ/ (n)
ευγενής
  syntyperältään korkea, hallitsevan yhteiskuntaluokan, yläluokan, aristokratian jäsen, aatelinen, ylimys

aristokraattinen /ˈarɪstˌokraːtːɪnen/ (adj)
ευγενής
  aristokratiaan liittyvä tai siihen kuuluva

aristokraattisuus /ˈarɪstˌokraːtːɪsuːs/ (n)
αριστοκρατία
  se, että on aristokraattinen

aristokratia /ˈarɪstˌokratˌia/ (n)
αριστοκρατία
  valtiomuoto, jossa valta on yläluokalla, aatelilla tms.

aristus /ˈarɪstus/ (n)
έλκος
  aristaminen

aritmeettinen /ˈarɪtmˌeːtːɪnen/ (adj)
αριθμητικός
  sellainen, joka kuuluu aritmetiikkaan tai on sen sääntöjen mukainen, laskuopillinen

aritmetiikka /ˈarɪtmetˌiːkːa/ (n)
αριθμητική
  laskuoppi, joka käsittelee numeroilla merkittyjä suureita; käytettäviä laskutoimituksia ovat yhteenlasku, vähennyslasku, kertolasku ja jakolasku

arka /ˈarka/ (adj)
ευαίσθητος
  sellainen, johon sattuu, koskettaessa kipua tuottava, hellä

arkaismi /ˈarkaismɪ/ (n)
αρχαϊσμός
  vanhahtava ilmaus

arkeeinen /ˈarkeːɪnen/ (adj)
αρχαιοζωικός
  arkeeisen aionin (n. 4–2,5 miljardia vuotta sitten) aikainen

arkeologi /ˈarkeˌoloɡɪ/ (n)
αρχαιολόγος
  ammattinaan arkeologiaa harjoittava henkilö

arkeologia /ˈarkeˌoloɡˌia/ (n)
αρχαιολογία
  tiede ihmisen kulttuurin kehityksestä sellaisena kuin se on tutkittavissa maasta ja maaperästä löydettyjen ihmisen toiminnan aikaan saattamien erilaisten rakenteiden ja esineiden jäännöksistä

arkeologinen /ˈarkeˌoloɡɪnen/ (adj)
αρχαιολογικός
  arkeologiaan kuuluva tai liittyvä

arki /ˈarkɪ/ (n)
καθημερινός
  tavanomaiset tai ei-erityiset päivät elämässä

arkikieli /ˈarkɪkˌielɪ/ (n)
καθομιλουμένη
  jokapäiväinen kieli, jossa sallitaan vapauksia eikä aina tavoitella täsmällisiä ilmauksia; muistuttaa puhekieltä, mutta sisältää vähemmän vapauksia

arkikielinen /ˈarkɪkˌielɪnen/ (adj)
ανεπίσημος
  arkikielellä esitetty, usein yleiskielistä huolittelemattomampi

arkinen /ˈarkɪnen/ (adj)
καθημερινός
  sellainen, joka kuuluu arkeen, arjelle ominainen

arkipäivä /ˈarkɪpˌæivæ/ (n)
καθημερινή
  vanhemmassa merkityksessä kaikkia muita päiviä paitsi sunnuntaita ja kirkollisia juhlapäiviä, tai uudemmassa merkityksessä päiviä maanantaista perjantaihin, yleisiä juhlapäiviä yleensä lukuun ottamatta

arkipäiväinen /ˈarkɪpˌæivæinen/ (adj)
άχαρος
  sellainen, joka kuuluu arkipäivään, arkipäiville ominainen

arkipäiväisyys /ˈarkɪpˌæivæisyːs/ (n)
κοινοτοπία
  se, että on arkipäiväinen

arkisto /ˈarkɪsto/ (n)
αρχείο
  dokumenttien säilytyspaikka

arkistonhoitaja /ˈarkɪstˌonhoitˌaja/ (n)
αρχειοφύλακας
  henkilö, joka huolehtii organisaation toiminnassa syntyvästä asiakirja-aineistosta

arkki /ˈarkːɪ/ (n)
φύλλο
  määrämittaan leikattu pala paperia, paperiarkki
κιβωτός
  alus
Κιβωτός της Διαθήκης
  liitonarkki

arkkiherttua /ˈarkːɪhˌertːua/ (n)
αρχιδούκας
  Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueella käytetty aatelisarvo kuninkaan ja herttuan välissä

arkkikansleri /ˈarkːɪkˌanslerɪ/ (n)
αρχικαγκελλάριος
  arvonimi frankkivaltakunnassa ja Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa, jossa se annettiin eräille arkkipiispoille

arkkipiispa /ˈarkːɪpˌiːspa/ (n)
αρχιεπίσκοπος
  kirkollisessa hierarkiassa tavallista tärkeämmän hiippakunnan piispan asema; sen haltija

arkkitehti /ˈarkːɪtˌehtɪ/ (n)
αρχιτέκτονας
  alan korkeakoulussa tutkinnon suorittanut rakennusten ja miljöön suunnittelija

arkkitehtoninen /ˈarkːɪtˌehtonɪnen/ (adj)
αρχιτεκτονικός
  arkkitehtuurin mukainen, arkkitehtuuriin liittyvä

arkkitehtuuri /ˈarkːɪtˌehtuːrɪ/ (n)
αρχιτεκτονική
  rakennustaide, vallitsevaan ympäristöön yhdyskuntia, rakennuksia ja rakenteita tuottava sovelletun tieteen ala, mikä ratkaisuissaan painottaa esteettisiä, taloudellisia ja sosiologisia näkökohtia

arkku /ˈarkːu/ (n)
κιβώτιο
  tavaroiden säilyttämiseen tarkoitettu suuri kannellinen laatikko

arkontti /ˈarkontːɪ/ (n)
άρχοντας
  korkea hallintovirkamies antiikin Kreikan kaupunkivaltioissa

arktinen /ˈarktɪnen/ (adj)
αρκτικός
  pohjoisnapaan ja sen lähialueisiin liittyvä

armahtaa /ˈarmahtaː/ (v)
αμνηστεία
  vapauttaa rangaistuksesta

armeija /ˈarmeija/ (n)
στρατός
  valtion puolustuksesta vastaava organisaatio, asevoimat, puolustusvoimat tai itsepuolustusvoimat kokonaisuudessaan

armeijakunta /ˈarmeijakˌunta/ (n)
σώμα
  useasta divisioonan tai prikaatin kokoisesta yksiköstä muodostuva yhtymä

armeliaisuus /ˈarmelɪˌaisuːs/ (n)
επιείκεια
  säälin, laupeuden ja anteeksiantavuuden sisin, sydämellinen myötätunto puutteenalaisia ja kärsiviä kohtaan

armenia /ˈarmenˌia/ (n)
αρμενικά
  Armeniassa puhuttava indoeurooppalainen kieli (sanalista, kielitunnus: hy)

armenialainen /ˈarmenˌialˌainen/ (n)
Αρμένης, Αρμένια
  pysyvästi Armeniassa asuva henkilö

armeniankurkku /ˈarmenɪˌaŋkurkːu/ (n)
ξυλάγγουρο
  eräs melonin alalaji () tai sen yksilö

armo /ˈarmo/ (n)
παραχώρηση
  ansaitsematta saatu suosio, armahdus synneistä

armoton /ˈarmoton/ (adj)
αλύπητος
  sellainen, joka ei anna armoa, säälimätön, ankara

aro /ˈaro/ (n)
στέπα
  luonnonvaraisen heinä- ja ruohokasvillisuuden ja joskus myös pensaiden peittämä verrattain kuiva ja puuton kasvillisuusalue

aromaattinen /ˈaromˌaːtːɪnen/ (adj)
αρωματικός
  hyvänhajuinen, voimakkaasti tuoksuva, arominen

aromania /ˈaromˌanɪa/ (n)
Βλάχικα
  Balkanilla puhuttava romanian sukukieli tai murre (kielitunnus: rup)

aromi /ˈaromɪ/ (n)
άρωμα
  ruuan tai juoman tuoksu; aromi mielletään hyväksi tuoksuksi

aromikkuus /ˈaromˌikːuːs/ (n)
άρωμα
  se, että on aromikas

arpajaiset /ˈarpajˌaiset/ (n)
λοταρία
  tilaisuus, jossa arvotaan raha-, tarvara- tai muita palkintoja osallistujien kesken

arpi /ˈarpɪ/ (n)
ουλή
  haavan tai muun viottuman seurauksena kehittyvän arpikudoksen muodostama jälki iholla

arpoa /ˈarpoa/ (v)
ζωγραφίζω
  valita satunnaisesti; ratkaista arvalla

arroganssi /ˈarroɡˌanssɪ/ (n)
αλαζονεία
  röyhkeys, arroganttisuus

arrogantti /ˈarroɡˌantːɪ/ (adj)
αγέρωχος
  ylimielinen, pöyhkeä, röyhkeä

arseeni /ˈarseːnɪ/ (n)
αρσενικό
  vaaleanharmaa, metallikiiltoinen, hauras alkuaine, myrkyllinen typpiryhmään kuuluva puolimetalli. Luonnossa arseeni esiintyy yleensä sulfideissa. Arseenin kemiallinen merkki on As.

artesaani /ˈartesˌaːnɪ/ (n)
τεχνίτης
  käsityöläinen

artikkeli /ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
άρθρο
  monissa kielissä nominin, monesti vain substantiivin, yhteydessä oleva pikku sana, josta selviää, onko nomini epämääräisessä vai määräisessä muodossa sekä nominin mahdollinen suku
  tiettyä rajattua teemaa käsittelevä, usein yhden ihmisen laatima, kirjoitus, osa julkaisua

artikla /ˈartɪkla/ (n)
είδος
  lain tai sopimuksen osa

arvata /ˈarvata/ (v)
εικάζω
  antaa vastaukseksi jotain muuta kuin tieto, esimerkiksi luulo tai jotain satunnaista

arvaus /ˈarvaus/ (n)
εικασία
  satunnaiseen valintaan perustuva, vailla varmaa tietoa tehty tai sattumalta syntynyt usein umpimähkäinen ratkaisu

arvelu /ˈarvelu/ (n)
εικασία
  arveleminen

arveluttava /ˈarvelˌutːava/ (adj)
αμφίβολος
  sellainen, joka arveluttaa; epäilystä herättävä, kyseenalainen

arvio /ˈarvɪo/ (n)
εκτίμηση
  yleensä lähtötietoihin perustuva summittainen laskelma

arvioida /ˈarvɪˌoida/ (v)
εκτιμώ
  tehdä arvio(inti) jnk ominaisuuksista
αξιολογώ
  arvostella, antaa arvosana tai arvostelu jstk

arvioija /ˈarvɪˌoija/ (n)
κριτικός
  henkilö, joka arvioi

arvioitsija /ˈarvɪˌoitsɪja/ (n)
επικριτής
  henkilö, joka arvioi

arviolta /ˈarvɪˌolta/ (adv)
περίπου
  tehtyyn arvioon perustuen; likimäärin, suunnilleen

arvo /ˈarvo/ (n)
αξία
  se, miten tärkeä jokin on; arvokkuuden määrä, merkitys, tärkeys

arvoituksellinen /ˈarvoitˌuksellɪnen/ (adj)
αινιγματικός
  sellainen, jonka ajatukset, motiivit tms. ovat tuntemattomia; salaperäinen

arvoitus /ˈarvoitus/ (n)
αίνιγμα
  kysymys tai tarina, jonka vastausta arvoituksen kuulija ei tiedä

arvokas /ˈarvokas/ (adj)
πολύτιμος
  kallis

arvokkuus /ˈarvokːuːs/ (n)
αξιοπρέπεια
  se, että tuntee olevansa arvokas, omanarvontunto

arvomaailma /ˈarvomˌaːɪlma/ (n)
αξία
  henkilön tai muun tahon toiminnan perustan luova arvojen kokonaisuus

arvonimi /ˈarvonˌimɪ/ (n)
τίτλος
  jostakin ansiosta myönnettävä taikka tutkintoon perustuva nimitys, titteli

arvonlisävero /ˈarvonlˌisævˌero/ (n)
φόρος προστιθέμενης αξίας
  EU:ssa tyypillinen hyödykkeen arvonlisäystä verottava vero, joka lisätään hyödykkeen myyntihintaan

arvonta /ˈarvonta/ (n)
λοταρία
  tilaisuus tai tapahtuma, jossa arvotaan jotakin, arpajaiset

arvopaperi /ˈarvopˌaperɪ/ (n)
αξιόγραφο
  arvopaperikaupan kohteena oleva varallisuusarvollinen asiakirja tai arvo-osuus, kuten osake tai joukkovelkakirja

arvopaperimeklari /ˈarvopˌaperɪmˌeklarɪ/ (n)
χρηματιστής
  ammatikseen pörssinoteerattuja arvopapereita välittävä henkilö

arvopaperipörssi /ˈarvopˌaperɪpˌørssɪ/ (n)
χρηματιστήριο
  yhteisö, joka ottaa arvopapereita kaupankäynnin kohteeksi; kaupankäynti pörssissä perustuu tavallisesti huutokauppamenettelyssä tehtyihin sitoviin osto- ja myyntitarjouksiin; arvopaperimarkkinan keskeinen kauppapaikka, ja pääasialliset kaupankohteena olevat arvopaperit ovat osakkeita

arvopaperisalkku /ˈarvopˌaperɪsˌalkːu/ (n)
χαρτοφυλάκιο
  yhden omistajan arvopaperiomistukset tai yksittäinen arvopaperien muodostama kokonaisuus

arvopaperivälittäjä /ˈarvopˌaperˌivælˌitːæjæ/ (n)
χρηματιστής
  toisen lukuun arvopapereita ostava ja myyvä yksityinen henkilö tai yritys

arvostaa /ˈarvostaː/ (v)
εκτιμώ
  pitää jotakuta tai jotain laadultaan, moraalisesti tai eettisesti ylevänä

arvostelija /ˈarvostˌelɪja/ (n)
επικριτής
  henkilö, joka arvostelee, kriitikko

arvostella /ˈarvostella/ (v)
αξιολογώ
  antaa arvostelu jstak, arvioida jk

arvostelu /ˈarvostˌelu/ (n)
κριτική
  tällaisen tarkastelun tulos, esim. kirjoitettuna, arviointi
εκτίμηση
  se, kun jotain arvostellaan, arvosteleminen

arvostelukyky /ˈarvostˌelukˌyky/ (n)
κρίση
  kyky arvostella asioita

asbesti /ˈasbestɪ/ (n)
αμίαντος
  palonkestävä kuitumainen rakennusaine ja seosaine, mikä on karsinogeeni ja sen käyttö on kielletty

ase /ˈase/ (n)
όπλο
  väline tai laite, jota käytetään vahingoittamaan elämää ja omaisuutta, ja uhkailuun näillä sekä puolustautumiseen. Aseita voi käyttää metsästyksessä, eläinten tappamiseen ja tainnuttamiseen ja urheilussa

aseellinen /ˈaseːllɪnen/ (adj)
ένοπλος
  sellainen, jossa käytetään aseita

aseistaa /ˈaseistaː/ (v)
αρμός
  toimittaa aseita jklle, varustaa jk asein

aseistakieltäytyjä /ˈaseistakˌieltæytˌyjæ/ (n)
αντιρρησίας συνείδησης
  henkilö, joka kieltäytyy taisteluvälineiden käsittelystä tai yleisestä asevelvollisuudesta

aseistautua /ˈaseistˌautua/ (v)
αρμός
  varustaa itsensä asein

aseistettu /ˈaseistˌetːu/ (adj)
ένοπλος
  asein varustettu

aseistus /ˈaseistus/ (n)
οπλισμός
  jonkin tahon aseet kokonaisuutena

aseksuaali /ˈaseksuˌaːlɪ/ (n)
άγαμος
  henkilö, jossa seksi ei herätä minkäänlaista tunnetta tai toimintaa

aseksuaalisuus /ˈaseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
ασεξουαλικότητα
  seksuaalisen kiinnostuksen tai halun puuttuminen

aselepo /ˈaselˌepo/ (n)
ανακωχή
  sodan osapuolien kesken sovittu sotatoimet määräajaksi tai toistaiseksi keskeyttävä tauko, jonka aikana yleensä pyritään käynnistämään rauhanneuvottelut

asema /ˈasema/ (n)
σταθμός
  paikka, jossa julkinen kulkuneuvo (juna, bussi, taksi) pysähtyy

asemalaituri /ˈasemalˌaiturɪ/ (n)
αποβάθρα
  rautatieasemalla kiskojen vieressä oleva koroke, josta noustaan junaan tai lastataan junanvaunuja

asenne /ˈasenne/ (n)
στάση
  eettisiin arvoihin tai sosiaalisesti merkitykselliseen kohteeseen perustuva myönteinen tai kielteinen suhtautumistapa, ohje, kuvaus tai neuvo, kuinka toimia tavoitteen saavuttamiseksi

asennus /ˈasennus/ (n)
εγκατάσταση
  koneen, laitteen, kalusteen tai vastaavan sijoittaminen, kiinnittäminen ja säätö käyttöä varten

asentaja /ˈasentˌaja/ (n)
μηχανικός
  jonkin teknisen alan asentamista tekevä ammattihenkilö

asenteellisuus /ˈasentˌeːllɪsuːs/ (n)
προκατάληψη
  se, että on asenteellinen

asento /ˈasento/ (n)
θέση
  positio, se avaruudellinen tila missä joku tai jokin on itseensä tai johonkin muuhun kohteeseen nähden
προσοχή
  valmiusasento seisten kantapäät yhdessä ja kädet nyrkissä kiinni jalkojen ulkosyrjissä

asepalvelus /ˈasepˌalvelus/ (n)
θητεία
  asevelvollisuuden suorittaminen aseellisena; varusmiespalvelus; armeija

asetelma /ˈasetˌelma/ (n)
νεκρή φύση
  elottomista luontokappaleista tai esineistä koottu sommitelma tai tällaista aihetta esittävä maalaus, piirustus, valokuva tms.

asetoni /ˈasetˌonɪ/ (n)
ακετόνη
  dimetyyliketoni, orgaanisten aineiden erinomainen liuotin, jota esiintyy myös jossain määrin veressä ja virtsassa

asettaa /ˈasetːaː/ (v)
βάζω
  laittaa, panna, sijoittaa paikalleen
απαρτίζω
  määrätä, määrittää

asetus /ˈasetus/ (n)
κανονισμός
  Euroopan parlamentin ja neuvoston antama säädös, joka tulee sellaisenaan välittömästi voimaan

asetyleeni /ˈasetylˌeːnɪ/ (n)
ακετυλένιο
  alkyynien luokkaan kuuluva orgaaninen yhdiste, normaalilämpötilassa kaasumainen hiilivety, jonka kemiallinen kaava on C₂H₂

asetyylisalisyylihappo /ˈasetˌyːlɪsˌalɪsˌyːlɪhˌapːo/ (n)
ακετυλοσαλικυλικό οξύ
  salisyylihapon asetyylijohdannainen; tulehduskipulääke, joka lievittää kipua ja kuumetta sekä vähentää tulehdusta; tunnetuimman tuotemerkkinsä mukaan aspiriini

asevelvollisuus /ˈasevˌelvollɪsuːs/ (n)
στρατολόγηση
  osa lakisääteistä maanpuolustusvelvollisuutta; edellyttää osallistumista aselliseen, aseettomaan tai siviilipalvelukseen, ellei maan laki mahdollista myös totaalikieltäytymistä

asevoimat /ˈasevˌoimat/ (n)
στράτευμα
  valtion tai valtioliiton puolustusvoimat, sotavoimat tai armeija

asfaltti /ˈasfaltːɪ/ (n)
άσφαλτος
  bitumin ja kiviaineksen seos, jota käytetään teiden ja muiden maa-alueiden päällystämiseen

asia /ˈasɪa/ (n)
πράγμα
  käsiteltävä tapaus, juttu; aihe
  johonkin alaan kuuluvat aiheet
  jonkin poliittisen toiminnan ala, jonkin etu
  juttu, oikeusjuttu; samaan tapaukseen liittyvien osasten kokonaisuus, joka on siirretty tuomioistuimen tai hallintoviranomaisen käsittelyyn ja ratkaistavaksi
  hoidettava tehtävä, toimi
  viestinnän informaatiosisältö, tosiasia, fakta

asiakas /ˈasɪakas/ (n)
πελάτης, πελάτισσα
  jonkin tuotteen ostaja tai jonkin palvelun tilaaja, kaupanteossa myyjän vastapuoli, se jota myyjä palvelee

asiakaskunta /ˈasɪakˌaskunta/ (n)
πελατεία
  yrityksen asiakkaiden muodostama kokonaisuus

asiakirja /ˈasɪakˌirja/ (n)
έγγραφο
  julkinen tai yksityinen kirjallinen todiste, joka osoittaa viranomaisen päätöksen, määräyksen tai muun toimenpiteen taikka yksityisen henkilön oikeudellisesti merkittävän tahdonilmauksen

asiakirjahallinto /ˈasɪakˌirjahˌallɪnto/ (n)
διαχείριση κειμένων
  hallinnon osa-alue, joka vastaa asiakirjojen hallintaprosessien ohjauksesta ja valvonnasta asiakirjoja tuottavassa organisaatiossa

asiallisuus /ˈasɪˌallɪsuːs/ (n)
συνάφεια
  se, että on asiallinen

asianajaja /ˈasɪˌanajˌaja/ (n)
δικηγόρος, συνήγορος
  Suomessa asianajajaluetteloon merkitty ammattimaisesti asianajotoimintaa harjoittava lakimies

asianmukainen /ˈasɪˌanmukˌainen/ (adj)
κατάλληλος
  asiaan soveltuva, tarkoituksenmukainen

asianomainen /ˈasɪˌanomˌainen/ (adj)
ανήσυχος
  asian edellyttämä, asiaan kuuluva; sellainen mitä jokin koskee

asianosainen /ˈasɪˌanosˌainen/ (n)
κόμμα
  riita-, rikos- tai hallintoprosessin osapuoli, jonka oikeutta, etua tai velvollisuutta asian käsittely koskee

asiantuntija /ˈasɪˌantuntˌija/ (n)
αυθεντία
  henkilö, jolla on erityistä asiantuntemusta johonkin; ekspertti

asidoosi /ˈasɪdˌoːsɪ/ (n)
οξέωση
  veren liiallinen happamoituminen, happomyrkytys

askartelu /ˈaskartˌelu/ (n)
χειροτέχνης
  askarteleminen

askeettisuus /ˈaskeːtːɪsuːs/ (n)
λιτότητα
  se, että on askeettinen

askel /ˈaskel/ (n)
βήμα
  juoksu-, kävely- tai tanssiliike, jossa toinen jalka siirretään toisen eteen, ja sille kohdistetaan kehon paino

asosiaalisuus /ˈasosɪˌaːlɪsuːs/ (n)
ακοινώνητος
  se, että on asosiaalinen

aspekti /ˈaspektɪ/ (n)
(ρηματική) όψη
  näkökanta, näkökohta
  verbin toteutuksen laatuun liittyvä ominaisuus, jolle eräissä kielissä on morfologinen ilmaisin

aspiriini /ˈaspɪrˌiːnɪ/ (n)
ασπιρίνη
  asetyylisalisyylihappoa lääkeaineena sisältävä tulehduskipulääke; mikä tahansa asetyylisalisyylihappoa vaikuttavana aineosana sisältävä lääkevalmiste

assimilaatio /ˈassɪmɪlˌaːtɪo/ (n)
αφομοίωση
  samanlaistuminen, samanlaiseksi tuleminen
  vähemmistökulttuurin tai maahanmuuttajien sulauttaminen tai sulautuminen enemmistökulttuuriin

assimiloida /ˈassɪmɪlˌoida/ (v)
αφομοιώνω
  sulauttaa, samankaltaistaa

assimilointi /ˈassɪmɪlˌointɪ/ (n)
αφομοίωση
  assimiloiminen

assimiloitua /ˈassɪmɪlˌoitua/ (v)
αφομοιώνω
  sulautua, samankaltaistua

assosiatiivinen /ˈassosˌiatˌiːvɪnen/ (adj)
προσεταιριστικός
  assosiaatioon perustuva

assosiointi /ˈassosɪˌointɪ/ (n)
σύνδεσμος
  assosioiminen

assyrialainen /ˈassyrˌialˌainen/ (adj)
ασσυριακός
  Assyriaan tai assyrialaisiin liittyvä

astatiini /ˈastatˌiːnɪ/ (n)
αστάτιο, άστατο
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki At

aste /ˈaste/ (n)
βαθμός, μοίρα
  tasokulman mittayksikkö eli kulman suuruuden mittayksikkö, tunnus °
  lämpötilan mittayksikkö

asteittain /ˈasteitːain/ (adv)
βαθμιαία
  aste kerrallaan, vähitellen

asteittainen /ˈasteitːˌainen/ (adj)
βαθμιαίος
  asteittain, vähän kerrallaan tapahtuva

astelevy /ˈastelˌevy/ (n)
μοιρογνωμόνιο
  levy, jossa on asteikko kulmien mittaamiseen

asteri /ˈasterɪ/ (n)
αστέρας
  asterikasvien heimoon kuuluvia ruohovartisia monivuotisia kasveja ()

asteriski /ˈasterˌiskɪ/ (n)
αστερίσκος
  tähtimerkki *, jota käytetään mm. alaviitteen merkkinä, ja tietotekniikassa kertomerkin asemesta sekä jokerimerkkinä

asteroidi /ˈasterˌoidɪ/ (n)
αστεροειδής
  varsinaista planeettaa pienempi ja meteoroidia suurempi kivinen kappale; pikkuplaneetta

asteroidivyöhyke /ˈasterˌoidɪvˌyøhyke/ (n)
ζώνη αστεροειδών
  Marsin ja Jupiterin välissä sijaitseva lukuisista asteroideista ja Cereksestä koostuva vyöhyke

astia /ˈastɪa/ (n)
αγγείο
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä esine, jonka sisälle voidaan laittaa asioita; tyypillisesti siinä on pohja ja reunat, mutta se on jostain suunnasta avonainen tai aukeava, voi sisältää myös kannen
  ruoan käsittelyyn tai syömiseen käytettävä esine, jossa on pohja ja reunat ja ylhäältä avonainen

astiakaappi /ˈastɪakˌaːpːɪ/ (n)
ερμάριο
  kaappi, jossa säilytetään astioita

astianpesukone /ˈastɪˌampesˌukone/ (n)
πλυντήριο πιάτων
  astiat koneellisesti pesevä laite tai kodinkone

astiasto /ˈastɪˌasto/ (n)
πιατικά
  kokonaisuus, joka sisältää ruoan tarjoilemiseen ja syömiseen tarvittavat astiat ja ruokailuvälineet

astma /ˈastma/ (n)
άσθμα
  keuhkoputkien limakalvojen tulehdussairaus

astraalinen /ˈastraːlɪnen/ (adj)
αστρικός
  tähtiin liittyvä

astrofysiikka /ˈastrofysˌiːkːa/ (n)
αστροφυσική
  tähtitieteen haara, joka tutkii teoreettisesti sekä havaintoja tekemällä taivaankappaleiden fysikaalisia ominaisuuksia ja kemiallisia koostumuksia

astrologi /ˈastrolˌoɡɪ/ (n)
αστρολόγος
  astrologiaa harjoittava henkilö, tähdistäennustaja

astrologia /ˈastrolˌoɡɪa/ (n)
αστρολογία
  oppi, jonka mukaan tähtien ja planeettojen asemat ilmaisevat ihmisen luonnetta, elämän tapahtumia yms. ja joukko keinoja, joiden avulla pyritään saamaan ymmärrystä näistä tähtien ja planeettojen asemia tutkimalla

astronautti /ˈastronˌautːɪ/ (n)
αστροναύτης
  avaruuslentäjä

astronominen /ˈastronˌomɪnen/ (adj)
αστρονομικός
  tähtitieteellinen, tähtitieteeseen liittyvä

astronominen yksikkö /ˈastronˌomɪnen ˈyksɪkːø/ (n)
αστρονομική μονάδα
  etäisyyden ja matkan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 149 597 870 700 metriä (tunnus au, aiemmin AU)

astua /ˈastua/ (v)
κλοτσώ
  ottaa askel
  (laista, asetuksesta, määräyksestä) ~ voimaan, par. tulla voimaan; olla jostakin hetkestä lähtien jotakin määräävä tai säätelevä
καβαλάω
  (eläimestä) siittää, kollektiivisesti, pariutua

astunta /ˈastunta/ (n)
βαδισμα
  astuminen

asu /ˈasu/ (n)
εξάρτυση
  vaatetus, vaatteista ja asusteista muodostuva kokonaisuus

asua /ˈasua/ (v)
κατοικώ, μένω
  elää ja pitää majaa jossakin

asuinpaikka /ˈaswɪmpˌaikːa/ (n)
διαμονή
  kiinteään asumiseen liittyvä paikkakunta, jolla koti sijaitsee

asukas /ˈasukas/ (n)
κάτοικος
  henkilö, joka asuu jossakin paikassa

asukasluku /ˈasukˌasluku/ (n)
πληθυσμός
  se, paljonko tietyllä alueella on asukkaita

asumaton /ˈasumaton/ (adj)
ακατοίκητος
  jossa ei ole asukkaita, autio

asuminen /ˈasumɪnen/ (n)
έμβιος
  teonnimi verbistä asua

asunnoton /ˈasunnoton/ (adj)
άστεγος
  sellainen, jolla ei ole asuntoa

asunnoton /ˈasunnoton/ (n)
άστεγος
  henkilö, jolla ei ole asuntoa

asunto /ˈasunto/ (n)
διαμέρισμα
  paikka, jossa asutaan

asuntola /ˈasuntˌola/ (n)
εστία
  (yleensä jonkin yhdistyksen ylläpitämä) joukko asuntoja, joissa asuvilla henkilöillä on niihin tietyin perustein myönnettävä asumisoikeus (esim. opiskelija-asuntolassa voivat asua vain opiskelijat)

asuntolaina /ˈasuntolˌaina/ (n)
υποθήκη
  pankkilaina, jolla ostetaan asunto tai talo

asustaa /ˈasustaː/ (v)
ζω
  asua, oleilla, majailla; asustella

asuste /ˈasuste/ (n)
εξάρτημα
  vaatetukseen kuuluva, varsinaisesta puvusta erillinen asun täydentävä pukine tai viimestelevä koriste

asuttaa /ˈasutːaː/ (v)
ενοικώ
  kansoittaa ja saattaa asutuksi asettumalla itse tai lähettämällä muita asukkaiksi

asuttaja /ˈasutːˌaja/ (n)
διακανονιστής
  jotakin paikkaa asuttava henkilö

asuttu /ˈasutːu/ (adj)
κατοικημένος
  sellainen, jossa asutaan parhaillaan tai on asuttu aiemmin

asutus /ˈasutus/ (n)
διακανονισμός
  paikka tai alue, jolla asutaan pysyvästi

atamaani /ˈatamˌaːnɪ/ (n)
αταμάνος
  kasakoiden tai haidamakkien päällikön arvonimi, jota käytettiin eri aikoina vaihtelevasti erityyppisistä päälliköistä

ateenalainen /ˈateːnalˌainen/ (adj)
αθηναϊκός
  Ateenasta peräisin oleva tai Ateenaan liittyvä

ateenalainen /ˈateːnalˌainen/ (n)
αθηναϊκός
  pysyvästi Ateenassa asuva henkilö

ateismi /ˈateismɪ/ (n)
αθεΐα
  jumaluskon eli teismin puute (heikko ateismi)

ateisti /ˈateistɪ/ (n)
άθεος, αθεϊστής
  henkilö, jolla ei ole uskoa jumalien olemassaoloon (heikko ateismi)

ateistinen /ˈateistɪnen/ (adj)
άθεος
  ateismiin liittyvä, jumaliin uskomaton

ateljee /ˈateljeː/ (n)
εργαστήριο
  taiteilijan työtila, työhuone, työpaja

ateria /ˈaterˌia/ (n)
γεύμα, φαγητό
  yhdellä kerralla nautittava ruokakokonaisuus; ruoka, ruoka-annos
  ruokailu, ruokahetki

aterimet /ˈaterɪmet/ (n)
μαχαιροπήρουνα
  ruokailemiseen tarkoitetut välineet, lähinnä haarukka, veitsi, lusikka

aterooma /ˈaterˌoːma/ (n)
αθήρωμα
  ateroskleroosiin liittyvä valtimonrasvoittuma; verisuonta ahtauttava pääasiassa kolesterolista koostuva kertymä verisuonen sisäpinnalla

atlas /ˈatlas/ (n)
άτλαντας
  kartasto, karttakirja
  ylimmäinen kaulanikama, kannattajanikama

atleetti /ˈatleːtːɪ/ (n)
αθλητής
  vartalotyypiltään lihaksikas ja voimakasluustoinen henkilö

atleettinen /ˈatleːtːɪnen/ (adj)
αθλητικός
  ruumiinrakenteeltaan atleetin kaltainen; urheilullinen, lihaksikas

atleettisuus /ˈatleːtːɪsuːs/ (n)
αθλητικός
  se, että on atleettinen

atolli /ˈatollɪ/ (n)
ατόλλη
  matala korallista muodostunut saari trooppisilla merialueilla

atomi /ˈatomɪ/ (n)
άτομο
  aineen perusosa, joka koostuu elektroneista, protoneista ja neutroneista; alkuaineen kemiallisesti pienin osa

atomikello /ˈatomɪkˌello/ (n)
ατομικό ρολόι
  kello, joka käyttää atomien resonanssitaajuuksia ajan mittaamiseen

atomiluku /ˈatomˌiluku/ (n)
ατομικός αριθμός
  luku, joka ilmaisee alkuaineen atomin ytimessä olevien protonien määrän

atomimassayksikkö /ˈatomɪmˌassaˌyksɪkːø/ (n)
ατομική μονάδα μάζας
  massan mittayksikkö (SI-järjestelmän lisäyksikkö), 1,6605402·10-27 kg. Tunnus u.

atomipommi /ˈatomɪpˌommɪ/ (n)
ατομική βόμβα
  pommi, jota käytetään ydinaseena

atooppinen /ˈatoːpːɪnen/ (adj)
ατοπικός
  atopian luonteinen, yliherkkä

atrain /ˈatrain/ (n)
τρίαινα
  iskukalastuksessa käytetty väline, yleensä rautainen pitkä tanko, joka jakautuu toisessa päässä 1–5 piikkiin.

atrofia /ˈatrofˌia/ (n)
ατροφία
  surkastuminen

atrofioitua /ˈatrofɪˌoitua/ (v)
ατροφία
  surkastua

atropiini /ˈatropˌiːnɪ/ (n)
ατροπίνη
  (biokemia) koisokasveissa esiintyvä tropaanialkaloidi, joka toimii hermostossa asetyylikoliinin toiminnan estäjänä

atsalea /ˈatsalˌea/ (n)
αζαλέα
  eräiden -suvun kasvien nimitys

atsimuutti /ˈatsɪmˌuːtːɪ/ (n)
αζιμούθιο
  taivaankappaleen ja havaintopisteen etelämeridiaanien välinen kulmaetäisyys horisontissa

attentaatti /ˈatːentˌaːtːɪ/ (n)
δολοφονία
  poliittinen murha (yritys), pommi-isku, isku

audiometri /ˈaudɪomˌetrɪ/ (n)
ακοόμετρο
  kuulonmittauslaite

audiovisuaalinen /ˈaudɪˌovɪsuˌaːlɪnen/ (adj)
οπτικοακουστικών
  sekä auditiivisia että visuaalisia elementtejä sisältävä

auditoija /ˈaudɪtˌoija/ (n)
ελεγκτής
  henkilö, joka auditoi

auditorio /ˈaudɪtˌorɪo/ (n)
αίθουσα
  luentosali

auer /ˈauer/ (n)
αχλή
  (ilmatiede) aurinkousva, näkyvyyttä haittaava, usein sinisenharmaa savumainen verho, joka on seurausta pitkän poutajakson aikana mm. maanmuokkauksen, tulivuorenpurkausten tai saastepäästöjen myötä ilmaan kohonneiden hienonhienojen hiukkasten muodostamien pölypilvien aiheuttama ilman sameus.

aueta /ˈaueta/ (v)
ανοίγω
  mennä auki, avautua

augustinolainen /ˈauɡustˌinolˌainen/ (adj)
αυγουστίνειος
  kirkkoisä Augustinuksen oppeihin perustuva

augustinolainen /ˈauɡustˌinolˌainen/ (n)
αυγουστίνειος
  Augustinuksen sääntöä noudattava munkki

auguuri /ˈauɡuːrɪ/ (n)
οιωνοσκόπος
  roomalainen ennustajapappi, jotka ennustivat eläinten käyttäytymisen, erityisesti lintujen lennon, perusteella

aukaisija /ˈaukaisˌija/ (n)
ανοιχτήρι
  henkilö, joka aukaisee

aukio /ˈaukɪo/ (n)
πλατεία
  avoin paikka maastossa; taajamassa puistikko, toria pienempi kauppapaikka, avokortteli tai vastaava

aukko /ˈaukːo/ (n)
τρύπα
  reikä, läpi, avauma

auktori /ˈauktorɪ/ (n)
δημιουργός
  nimenantaja; tieteellisen nimen antaja

auktorisointi /ˈauktorɪsˌointɪ/ (n)
εξουσιοδότηση
  auktorisoiminen

auktoriteetti /ˈauktorɪtˌeːtːɪ/ (n)
αυθεντία
  arvovalta, vaikutusvalta; käskyvalta

aura /ˈaura/ (n)
άροτρο, αλέτρι
  maanviljelyssä maanmuokkaukseen käytettävä kone, kyntöaura

auringonkukka /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːa/ (n)
ηλίανθος, ήλιος
  pitkävartinen ja kookaskukkainen öljykasvi (), jonka siemeniä käytetään ravinnoksi

auringonkukkaöljy /ˈaurɪŋŋˌoŋkukːaˌøljy/ (n)
ηλιέλαιο
  auringonkukan siemenistä puristamalla tai uuttamalla valmistettu öljy

auringonlasku /ˈaurɪŋŋˌonlasku/ (n)
ηλιοβασίλεμα
  luonnonilmiö, jossa Aurinko laskee Maan horisontin taakse

auringonnousu /ˈaurɪŋŋˌonnousu/ (n)
ανατολή
  ajankohta aamulla, jolloin auringon yläreuna nousee horisontin yläpuolelle tasaiselta maastolta mitattuna

auringonpaiste /ˈaurɪŋŋˌompaiste/ (n)
φως του ήλιου
  auringosta saatavat infrapuna-, ultravioletti- ja näkyvän valon säteily

auringonpilkku /ˈaurɪŋŋˌompɪlkːu/ (n)
ηλιακή κηλίδα
  auringon pinnassa näkyvä normaalia viileämpi ja tummempi alue

auringonpimennys /ˈaurɪŋŋˌompɪmˌennys/ (n)
έκλειψη ηλίου
  tilanne, jossa Kuu peittää Auringon Maasta katsoen osittain tai kokonaan

auringonpistos /ˈaurɪŋŋˌompɪstos/ (n)
ηλίαση
  päähän kohdistuva liiallinen lämpösäteily, jonka seurauksena on hermostollisia oireita

aurinko /ˈaurɪŋko/ (n)
ήλιος
  tähti, etenkin merkityksessä aurinkokunnan keskus

aurinkoaika /ˈaurɪŋkoˌaika/ (n)
ηλιακός χρόνος
  ajanlaskutapa, jossa aika määräytyy auringon tuntikulman mukaan

aurinkoinen /ˈaurɪŋkˌoinen/ (adj)
ηλιόλουστος
  auringonpaisteinen, jossa aurinko paistaa

aurinkokello /ˈaurɪŋkokˌello/ (n)
ηλιακό ρολόι
  ajan näyttämiseen käytettävä laite, jossa erityisen osoittimen langettama varjo kertoo ajan

aurinkokunta /ˈaurɪŋkokˌunta/ (n)
ηλιακό σύστημα
  aurinkokeskinen järjestelmä, jossa joukko taivaankappaleita kiertää keskuksena olevan tähden ympäri ja pysyy sen vetovoiman vaikutuspiirissä

aurinkolasit /ˈaurɪŋkˌolasɪt/ (n)
γυαλιά ηλίου
  silmiä Auringolta suojaavat sävytetyt, usein vahvuudettomat silmälasit

australialainen /ˈaustraːlˌialˌainen/ (adj)
αυστραλιανός
  Australiasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

autenttinen /ˈautentːɪnen/ (adj)
αυθεντικός
  aito, alkuperäinen

autioittaa /ˈautɪˌoitːaː/ (v)
ερημώνω
  saada autioitumaan; saada tyhjenemään ihmisistä/asukkaista

autiosaari /ˈautɪosˌaːrɪ/ (n)
ερημονήσι
  asumaton saari

autismi /ˈautɪsmɪ/ (n)
αυτισμός
  neurobiologinen kehityshäiriö, jossa kommunikaatio muiden ihmisten kanssa on häiriintynyt

autisti /ˈautɪstɪ/ (n)
αυτιστικό
  autismista kärsivä henkilö

autistinen /ˈautɪstɪnen/ (adj)
αυτιστικός
  ihmisestä: vetäytyvä, sisäänpäin kääntyvä; sellainen, jolla on autismi

auto /ˈauto/ (n)
αυτοκίνητο, αμάξι
  eräs pyörillä kulkeva henkilöiden kuljetukseen tarkoitettu moottorikäyttöinen ajoneuvotyyppi eli henkilöauto

autofellaatio /ˈautofˌellaːtˌio/ (n)
αυτοπεολειξία
  itsetyydytyksen muoto, jossa mies pystyy stimuloimaan suullaan omaa siitintään

autoilija /ˈautoilˌija/ (n)
μηχανοδηγός
  henkilö, joka autoilee

autokefaalinen /ˈautokefˌaːlɪnen/ (adj)
αυτοκέφαλος
  itsehallinnollinen, joka ei kuulu patriarkaatin alaisuuteen (ortodoksisesta kirkkokunnasta)

autokorrelaatio /ˈautokˌorrelˌaːtɪo/ (n)
αυτοσυσχέτιση
  tilastotieteessä ja digitaalisessa signaalinkäsittelyssä aikasarjan havaintojen välistä riippuvuutta havaintojen välisen aikaeron funktiona kuvaava matemaattinen työkalu

autokraattinen /ˈautokrˌaːtːɪnen/ (adj)
αυταρχικός
  autokratian mukainen, yksinvaltainen

autokratia /ˈautokrˌatɪa/ (n)
αυτοκρατία
  hallintomuoto, jossa yhdellä henkilöllä on rajaton valta, yksinvalta, yksinvaltius

autoktoninen /ˈautoktˌonɪnen/ (adj)
αυτόχθονας
  tietyssä paikassa kehittynyt, kotoperäinen

autolautta /ˈautolˌautːa/ (n)
πορθμείο
  yhdellä tai useammalla autokannella varustettu moottorialus, joka on erityisesti valmistettu ajoneuvojen kuljetukseen veden yli

automaattinen /ˈautomˌaːtːɪnen/ (adj)
αυτόματος
  sellainen, joka toimii ennakkoon suunnitellulla tavalla itsestään, itsetoiminen

automaattisuus /ˈautomˌaːtːɪsuːs/ (n)
αυτόματο
  se, että on automaattinen

automatisoida /ˈautomˌatɪsˌoida/ (v)
αυτοματοποιήστε
  tehdä automaattiseksi; muuttaa jokin tehtävä automaattiseksi ja korvata manuaalista (ihmis)työtä

automobiili /ˈautomobˌiːlɪ/ (n)
αυτοκίνητο
  auto

autonomia /ˈautonˌomɪa/ (n)
αυτονομία
  itsehallinto

autonominen /ˈautonˌomɪnen/ (adj)
αυτόνομος
  itsenäinen, autonomiaa toteuttava

autonominen hermosto /ˈautonˌomɪnen hˈermosto/ (n)
αυτόνομο νευρικό σύστημα
  hermosto, joka vaikuttaa sileään lihaksiston ja sydänlihaksen liikkeisiin sekä rauhasten eritykseen

autonrengas /ˈautonrˌeŋŋas/ (n)
ελαστικό
  auton tietynlainen rengas, joita on tyypillisesti autossa neljä kappaletta

autoritaarinen /ˈautorɪtˌaːrɪnen/ (adj)
απολυταρχικός
  vallan keskittämiseen perustuva

autotalli /ˈautotˌallɪ/ (n)
γκαράζ
  yhdelle tai useammalle ajoneuvolle tarkoitettu lähes umpinainen säilytystila

auttaa /ˈautːaː/ (v)
βοηθώ
  antaa apua tai tukea jollekin

auttaja /ˈautːaja/ (n)
βοηθός
  se, joka auttaa

autti /ˈautːɪ/ (n)
καταβροχθίζω
  (murteellinen, Lappi) syvä rotko

auvo /ˈauvo/ (n)
ευδαιμονία
  onni, autuus

avaaja /ˈavaːja/ (n)
ανοιχτήρι
  väline, jota käytetään jonkin esineen, tölkin tai vastaavan avaamiseen irrottamalla kansi tai korkki

avaari /ˈavaːrɪ/ (n)
Άβαρος
  Venäjällä, Georgiassa ja Azerbaidžanissa puhuttu kieli (kielitunnus: ava)

avaimenreikä /ˈavaimˌenreikæ/ (n)
κλειδαρότρυπα
  lukossa lukituksen käsittelyä varten tavallisesti mekaaniselle avaimelle oleva sijoituspaikka, kolo tai syvennys.

avain /ˈavain/ (n)
κλειδί
  lukon avaamiseen ja sulkemiseen tarkoitettu esine

avaruus /ˈavaruːs/ (n)
διάστημα
  miltei tyhjä osa maailmankaikkeutta planeettojen kaasukehien ulkopuolella
  joukko, jolla on jokin määritelty rakenne

avaruusalus /ˈavarˌuːsalus/ (n)
διαστημόπλοιο
  alus, joka on rakennettu avaruudessa liikkumista varten

avaruuskulma /ˈavarˌuːskulma/ (n)
στερεά γωνία
  kolmiulotteinen kulmasuure, joka mittaa sitä, kuinka suurena havaitsija näkee tarkasteltavan kohteen

avaruuslentäjä /ˈavarˌuːslentˌæjæ/ (n)
αστροναύτης
  henkilö, joka lentää tai on lentänyt avaruudessa

avaruusolento /ˈavarˌuːsolˌento/ (n)
εξωγήινος
  avaruudesta Maahan tullut eliö tai avaruudessa Maan ulkopuolella sijaitseva eliö

avaruussukkula /ˈavarˌuːssukːˌula/ (n)
διαστημικό λεωφορείο
  uudelleenkäytettävä ja miehitetty avaruusalus, joka muistuttaa ulkoisesti lentokonetta; varsinainen kehitys aloitettiin 1970-luvulla ja käytöstä luovuttiin vuonna 2011, kun korvattiin yksityisten yhtiöiden edullisemmilla ratkaisuilla

avata /ˈavata/ (v)
ανοίγω
  aukaista, kiertää, laittaa, leikata, työntää, vetää auki korkki tai kansi; levittää tai kääntää auki laskostettu, taitettu suljettu kappale; kääntää auki ovi, luukku tai muu este, tai jonkinlainen kiinnitys

avautua /ˈavautˌua/ (v)
ανοίγω
  aueta, tulla avoimeksi

avec /ˈavek/ (n)
ημερομηνία
  seuralainen juhlatilaisuudessa

avesta /ˈavesta/ (n)
Αβεστική γλώσσα
  muinaispersialainen kieli.

avioehto /ˈavɪoˌehto/ (n)
προγαμιαία συμφωνία
  aviopuolisoiden sopimus omaisuuden jaosta erotilanteessa

avioero /ˈavɪˌoero/ (n)
διαζύγιο
  avioliiton lakkaaminen

avioitua /ˈavɪˌoitua/ (v)
παντρεύομαι
  solmia avioliitto

avioliitto /ˈavɪolˌiːtːo/ (n)
γάμος
  kirkon tai valtion virallistama parisuhde, yhteiskunnan hyväksymä miehen ja naisen yksiavioisen yhteiselämän muoto, jossa vallitsevat lait ja normit tuottavat oikeuksia ja velvollisuuksia aviopuolisoille, joidenkin kirkkokuntien sakramentti; uskonnon hyväksymä naisten ja miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen pysyvässä suhteessa ja pysyväksi tarkoitettu instituutio lasten hankkimiseksi ja kasvattamiseksi

aviollinen /ˈavɪˌollɪnen/ (adj)
συζυγικός
  avioliittoon liittyvä tai siihen kuuluva

aviomies /ˈavɪomies/ (n)
σύζυγος, άντρας
  mies, joka on avioliitossa vaimonsa kanssa

aviopari /ˈavɪˌoparɪ/ (n)
ζευγάρι
  pariskunta, joka on vihitty avioliittoon

aviorikos /ˈavɪˌorɪkos/ (n)
μοιχεία
  avioliitossa elävän henkilön harjoittama sukupuoliyhteys muun kuin oman aviopuolisonsa kanssa

avioton /ˈavɪoton/ (adj)
νόθος
  avioliiton ulkopuolella syntynyt
άγαμος
  avioliitossa olematon

avioton lapsi /ˈavɪoton lˈapsɪ/ (n)
γέννα
  avioliiton ulkopuolella syntynyt lapsi

aviovaimo /ˈavɪovˌaimo/ (n)
σύζυγος
  nainen, joka on avioliitossa miehensä kanssa

avitus /ˈavɪtus/ (n)
οικιακή βοηθός
  auttaminen

avoauto /ˈavoˌauto/ (n)
καμπριολέ
  henkilöauto, jossa ei ole kiinteää kattoa

avoimuus /ˈavoimuːs/ (n)
ανοικτότητα
  se, että on avoin

avoin /ˈavoin/ (adj)
ανοιχτός
  auki oleva, avattu

avoin lähdekoodi /ˈavoin lˈæhdekˌoːdɪ/ (n)
ανοικτός κώδικας
  (ohjelmointi) lähdekoodi, jonka pääsee näkemään ja jota voi käyttää ja muokata lisenssiehtojen mukaisesti; vastakohta suljetulle lähdekoodille

avokado /ˈavokˌado/ (n)
αβοκάντο
  sen päärynänmuotoinen hedelmä, jossa on tyypillisesti tummanvihreä kuori

avomielinen /ˈavomˌielɪnen/ (adj)
ανοιχτόμυαλος
  mieleltään avoin tai vastaanottavainen

avomies /ˈavomies/ (n)
σύντροφος
  miespuolinen asuinkumppani, jonka kanssa ei olla avioliitossa

avomurtuma /ˈavomˌurtuma/ (n)
αθέτηση
  luunmurtuma, jossa iho rikkoutuu

avonaisuus /ˈavonˌaisuːs/ (n)
ανοικτότητα
  se, että on avonainen

avopuoliso /ˈavopˌuolɪso/ (n)
εταίρος
  henkilö, joka elää avoliitossa

avosetti /ˈavosˌetːɪ/ (n)
αβοκέτα
  mustavalkoinen kahlaajalintu (Recurvirostra avosetta)

avovaimo /ˈavovˌaimo/ (n)
παρτενέρ
  naiskumppani avoliitossa

avustaa /ˈavustaː/ (v)
βοηθώ
  auttaa

avustaja /ˈavustˌaja/ (n)
βοηθός
  henkilö, jonka tehtävänä on auttaa jotakuta toista

avustus /ˈavustus/ (n)
ανάγλυφο
  se, millä avustetaan; tuki

avuttomuus /ˈavutːomuːs/ (n)
ανεπιτηδειότητα
  se, että on avuton

azerbaidžanilainen /ˈatserbˌaidʒanɪlˌainen/ (adj)
αζέρικος
  Azerbaidžanista peräisin oleva tai Azerbaidžaniin liittyvä

azerbaidžanilainen /ˈatserbˌaidʒanɪlˌainen/ (n)
αζέρικος
  pysyvästi Azerbaidžanissa asuva henkilö

azeri /ˈatserɪ/ (n)
Αζερικά
  azerin kieli, azerien puhuma turkkilainen kieli (kielitunnus: az)

b /bˈeː/ (n)
β
  alenettu h-sävel, enharmoninen sävelen ais kanssa

baari /bˈaːrɪ/ (n)
μπαρ
  ravintolan yhteydessä oleva tila alkoholijuomien tiskiltä myyntiin, drinkkibaari

baarimestari /bˈaːrɪmˌestarɪ/ (n)
μπάρμαν
  baarityöhön erikoistunut ravintolatyöntekijä

baasis /bˈaːsɪs/ (n)
έδρα
  perusta, alarakenne, tuotanto- ja omistussuhteet

backgammon /bˈakkɡammon/ (n)
τάβλι
  eräs kahden pelaajan lautapeli

bagatelli /bˈaɡatˌellɪ/ (n)
σεξ
  vähämerkityksinen tai epäoleellinen asia
  lyhyt, yleensä klassinen kirjallisuus- tai musiikkiteos, joka on tyypillisesti luonteeltaan kepeä tai leikkisä

baijerilainen /bˈaijerɪlˌainen/ (adj)
βαυαρικός
  Baijerista peräisin oleva tai Baijeriin liittyvä

bailata /bˈailata/ (v)
πάρτι
  juhlia
χορεύω
  tanssia

bakteeri /bˈakteːrɪ/ (n)
βακτήριο, βακτηρίδιο
  mikroskooppisen pieni yksisoluinen, tumaton eliö. Jotkin bakteerit aiheuttavat sairauksia, osa taas on kantajalleen hyödyllisiä.

bakteriofagi /bˈakterˌiofˌaɡɪ/ (n)
βακτηριοφάγος
  virus, joka loisii bakteerissa ja tuhoaa niitä

bakteriologia /bˈakterˌiolˌoɡɪa/ (n)
βακτηριολογία
  bakteerioppi, bakteereita tutkiva tieteenala

balalaikka /bˈalalˌaikːa/ (n)
μπαλαλάικα
  venäläinen kolmionmuotoinen kielisoitin, jossa on tavallisesti kolme tai kuusi kieltä

balanssi /bˈalanssɪ/ (n)
αντισταθμίζω
  tasapaino, tasapainoisuus

baletti /bˈaletːɪ/ (n)
μπαλέτο
  musiikin säestyksellä näyttämöllä esitettävä tanssimuoto, mitä esitetään itsenäisenä teoksena tai osana oopperaa

bambara /bˈambara/ (n)
μπαμπάρα
  kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 6 000 000 bambaraa pääasiassa Malissa (Kielitunus: bm)

bambu /bˈambu/ (n)
μπαμπού
  mikä hyvänsä -tribukseen kuuluva heinäkasvi
  bambukasvista valmistettu kuitu tai kangas

banaali /bˈanaːlɪ/ (adj)
μπανάλ
  lattea, kulunut, arkipäiväinen, tavanomainen, liian tavallinen

banaani /bˈanaːnɪ/ (n)
μπανάνα, μπανανιά
  (kasvitiede, yleisesti) muu banaanien suvun () trooppinen ruohokasvi. Luonnon lajikkeita on noin 40. Viljelyyn kasvit lisätään yleensä suvuttomasti.
μπανάνα
  näiden kasvien hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja

banaaninkuori /bˈanaːnˌiŋkuorɪ/ (n)
μπανανόφλουδα
  banaanikasvin marjan miltei nahkamainen suojana toimiva ulkokerros, joka poistetaan ennen banaanin syöntiä

banaanivaltio /bˈanaːnɪvˌaltɪo/ (n)
μπανανία
  nimitys pienestä poliittisesti epästabiilista korruptoituneen klikin hallitsemasta valtiosta, jolla on yleensä suuri riippuvuus yhdestä vientituotteesta, erityisesti Väli-Amerikassa

banderolli /bˈanderˌollɪ/ (n)
πανό
  julistekangas, iso lakana, jossa tekstiä tai kuvaa

bandoneon /bˈandoneon/ (n)
μπαντονεόν
  erityisesti argentiinalaisessa tangossa suosittu harmonikkaa muistuttava soitin

banjo /bˈanjo/ (n)
μπάντζο
  kitaraa muistuttava kielisoitin, jossa on rummun kaltainen kaikukoppa

banketti /bˈaŋketːɪ/ (n)
ευωχία
  juhlaillallinen, kutsuillallinen, juhla-ateria

banni /bˈannɪ/ (n)
απαγορεύω
  porttikielto, yleensä esim. johonkin Internetin chattiin tai foorumiin

barbituraatti /bˈarbɪturˌaːtːɪ/ (n)
βαρβιτουρικό
  uni- ja rauhoittavissa lääkkeissä käytetty barbituurihaposta johdettu lääkeaine, jonka käyttöä on merkittävästi rajoitettu yliannostuksen aiheuttamien kuolemantapausten sekä korkean riippuvuuspotentiaalin vuoksi

baretti /bˈaretːɪ/ (n)
μπερές
  baskeria muistuttava päähine, joka on baskeria leveämpi ja muotoiltu ja siinä ei ole keskellä huopanypykkää; 1500-luvulla se oli litteä, pyöreä tai kulmikas päähine

barium /bˈarium/ (n)
βάριο
  maa-alkaleihin kuuluva pehmeä, valkoinen metalli, tunnus Ba

barokki /bˈarokːɪ/ (n)
μπαρόκ
  Eräs arkkitehtuurin ja taiteen tyylisuunta.

barometri /bˈaromˌetrɪ/ (n)
βαρόμετρο
  näkemyksiä ja suhtautumista kartoittavan tutkimus; sen tulos, gallup

baronetti /bˈaronˌetːɪ/ (n)
βαρονέτος
  brittiläinen perinnöllinen aatelisarvo

barrakuda /bˈarrakˌuda/ (n)
μπαρακούντα
  suuri trooppinen petokala ()

barreli /bˈarrelɪ/ (n)
βαρέλι
  raakaöljyn tilavuuden yksikkö, 159 litraa

barrikadi /bˈarrɪkˌadɪ/ (n)
οδόφραγμα
  tiesulku, erityisesti armeijaa varten rakennettu

baryoni /bˈaryˌonɪ/ (n)
βαρυόνιο
  kolmesta kvarkista koostuva hiukkanen; fermioni, jonka spin on puoliluku

basaari /bˈasaːrɪ/ (n)
αγορά
  persialaisperäinen sana kauppakadulle tai -paikalle

basilika /bˈasɪlˌika/ (n)
βασιλική
  antiikin Rooman arkkitehtuurille tyypillinen suorakaiteen muotoinen kolmi- tai useampilaivainen rakennus, jossa keskilaiva on muita laivoja korkeampi; rakenteeltaan tällainen kirkko

basiliski /bˈasɪlˌiskɪ/ (n)
βασιλίσκος
  liskomainen tarueläin, jolla on pitkä häntä, linnun jalat, kotkan nokka, lohikäärmeen kieli ja suuret lepakonsiivet

basilli /bˈasɪllɪ/ (n)
βάκιλλος
  Basillus-sukuun kuuluva, itiöitä tuottava aerobinen, sauvamainen ja grampositiivinen bakteeri

basisti /bˈasɪstɪ/ (n)
μπασίστας
  muusikko, joka soittaa sähköistä bassoa eli bassokitaraa tai akustista bassoa eli kontrabassoa

baskeri /bˈaskerɪ/ (n)
μπερέ
  alun perin baskien kansallispukuun kuulunut asuste: villasta tehty pyöreä, litteä lipaton ja lieritön päähine, jossa on keskellä huopanypykkä

baski /bˈaskɪ/ (n)
βασκικά
  (kielitiede) baskin kieli, baskien puhuma isolaattikieli. Sanalista.
βασκική
  (kansallisuus) erään Biskajanlahden rannalla asuvan kansan jäsen

basso /bˈasso/ (n)
βαρύτονος
  matalin miesääni tai sen esittäjä sekä oopperassa että kuorossa ja yleisesti; laulaja jonka äänihuulten pituus on noin 24 millimetriä
  sähköbasso
  kontrabasso

bassoavain /bˈassoavain/ (n)
κλειδί του Φα
  F-avain nuottiviivaston toiseksi ylimmällä viivalla

bassoklarinetti /bˈassoklˌarɪnˌetːɪ/ (n)
μπάσο κλαρινέτο
  klarinettia suurempi ja matalaäänisempi puupuhallin, klarinettiperheen basso, b-klarinettia oktaavia matalammalta soiva b-vireinen klarinetti

bassorumpu /bˈassorˌumpu/ (n)
γκρανκάσα
  (musiikki) rumpu, jota käytetään orkesterissa voimakkaana tehosteena, sillä bassorummulle on ominaista sen hyvin leveä, peittävä ja syvä ääni

bastardi /bˈastardɪ/ (n)
νόθο
  avioton lapsi, äpärä
  sekamuoto, sekasikiö
  kirjasintyyppi; alun perin 1400- ja 1500-luvulla käytetty kirjainmuoto bastarda, gootilaisen kursiivin ja tekstuuran välimuoto

bastioni /bˈastɪˌonɪ/ (n)
έπαλξη
  vallinsarvi; bastionilinnoituksen muurin ulkoneva puolustusrakenne

bataatti /bˈataːtːɪ/ (n)
γλυκοπατάτα
  eräs elämänlankojen sukuun kuuluva makea ja suurimukulainen viljelyskasvilaji () tai sen yksilö tai tämän mukula, perunan etäinen sukulainen

bauksiitti /bˈauksɪːtːɪ/ (n)
βωξίτης
  syväkivilajien rapautumistuote

becquerel /bˈekkuerel/ (n)
μπεκερέλ
  säteilyn aktiivisuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Bq)

bei /bˈei/ (n)
βέης
  arvonimi osmanien valtakunnassa

beibi /bˈeibɪ/ (n)
μπέμπα
  nimitys naishenkilölle

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (adj)
βέλγικος
  Belgiasta peräisin oleva tai Belgiaan liittyvä

belgialainen /bˈelɡɪalˌainen/ (n)
Βέλγος, Βελγίδα
  pysyvästi Belgiassa asuva henkilö

belgianpaimenkoira /bˈelɡɪˌampaimˌeŋkoira/ (n)
βέλγικος ποιμενικός
  belgialainen paimenkoirarotu, joka jakautuu neljään muunnokseen

bensiini /bˈensɪːnɪ/ (n)
βενζίνη
  raakaöljystä jalostettu polttoaine, jota käytetään ottomoottoreissa, joissa polttoaineseos sytytetään sähkökipinällä, moottoribensiini

bentseeni /bˈentseːnɪ/ (n)
βενζόλιο
  karsinogeeninen aromaattinen hiilivety C₆H₆, jossa hiiliatomit muodostavat renkaan

bergamotti /bˈerɡamˌotːɪ/ (n)
περγαμοντιά
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu () ja sen hedelmä

berkelium /bˈerkelium/ (n)
μπερκέλιο
  eräs alkuaine (tunnus Bk)

berliiniläinen /bˈerlɪːnɪlˌæinen/ (adj)
Βερολίνο
  Berliinistä peräisin oleva tai Berliiniin liittyvä

berylli /bˈeryllɪ/ (n)
βήρυλλος
  silikaatteihin kuuluva alumiinia ja berylliumia sisältävä mineraali (Al₂Be₃(Si₆O18)

beryllium /bˈeryllium/ (n)
βιρύλλιο, βηρύλλιο
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

besserwisser /bˈesservˌisser/ (n)
-ιδα
  viisastelija, näsäviisas

betoni /bˈetonɪ/ (n)
μπετόν, σκυρόδεμα
  veteen sekoitetusta sementistä ja kiviaineksesta valmistettu rakentamiseen käytettävä massa, ja sen kovettuessa syntyvä aine

bidee /bˈideː/ (n)
μπιντές
  alapesuun tarkoitettu pesuallas, jossa vaakasuoraan tuleva vesisuihku on tarkoitettu alapään pesemiseen

biennaali /bˈiennaːlɪ/ (n)
διετής
  joka toinen vuosi toistuva kansainvälinen näyttely tai näyttelytilaisuus

biisi /bˈiːsɪ/ (n)
τραγούδι
  musiikkikappale

biisoni /bˈiːsonɪ/ (n)
βίσονας
  nautaeläimiin kuuluva Pohjois-Amerikan suurikokoisin maanisäkäs (Bison bison)

biitti /bˈiːtːɪ/ (n)
διακρότημα
  rytmi

bikinit /bˈikɪnɪt/ (n)
μπικίνι
  kaksiosainen naisten uima-asu, joka peittää lähinnä rinnat ja intiimialueen pikkuhousujen tapaan

biljardi /bˈiljardɪ/ (n)
μπιλιάρδο
  pallopeli, jota pelataan erityisellä veralla päällystetyllä pöydällä

biljardikeppi /bˈiljardɪkˌepːɪ/ (n)
κιου
  biljardipelien peliväline, pallojen lyömiseen käytettävä pitkä kapeneva sauva

binaarinen /bˈinaːrɪnen/ (adj)
διττός
  (operaattorista) sellainen, jonka toiminta kohdistuu kahteen operandiin

binomi /bˈinomɪ/ (n)
διώνυμο
  kaksiterminen polynomi

biodiversiteetti /bˈiodɪvˌersɪtˌeːtːɪ/ (n)
βιοποικιλότητα
  käsite, jolla laajimman määritelmän mukaan tarkoitetaan kaikkea elollisen luonnon monipuolisuutta

biokemia /bˈiokˌemɪa/ (n)
βιοχημεία
  elävien olioiden kemiallista koostumusta ja elävien solujen kemiallisia muutoksia ja niihin liittyviä ilmiöitä tutkiva kemian haara

biologi /bˈiolˌoɡɪ/ (n)
βιολόγος
  biologiaa ammattinaan harjoittava henkilö; elollisen luonnon tutkija

biologia /bˈiolˌoɡɪa/ (n)
βιολογία
  elollista luontoa ja elämää tutkiva tiede

biologinen /bˈiolˌoɡɪnen/ (adj)
βιολογικός
  biologian alaan kuuluva

bioottinen /bˈioːtːɪnen/ (adj)
βιωτικός
  elollinen

biopolttoaine /bˈiopˌoltːoˌaine/ (n)
βιοκαύσιμο
  biomassasta eli eloperäisestä aineesta tuotettu polttoaine

biosfääri /bˈiosfˌæːrɪ/ (n)
βιόσφαιρα
  elonkehä; maapallon pinnan osa, jolla elämä on mahdollista; ekosysteemien muodostama kokonaisuus

bioteknologia /bˈiotˌeknolˌoɡɪa/ (n)
βιοτεχνολογία
  biologian ja biokemian osa-alue, joka hyödyntää eliöitä, soluja tai niiden osia

bipolaarinen /bˈipolˌaːrɪnen/ (adj)
διπολικός
  kaksinapainen

biseksuaali /bˈiseksuˌaːlɪ/ (n)
αμφιφυλόφιλος
  henkilö, joka tuntee seksuaalista vetoa kumpaankin sukupuoleen

biseksuaalinen /bˈiseksuˌaːlɪnen/ (adj)
αμφιφυλόφιλος
  molempiin sukupuoliin vetoa tunteva

biseksuaalisuus /bˈiseksuˌaːlɪsuːs/ (n)
αμφιφυλοφιλία
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen sekä miehiin että naisiin

bitti /bˈitːɪ/ (n)
δυαδικό ψηφίο
  datan pienin yksikkö; yksi binäärinen luku, jonka arvo on 1 tai 0

bitumi /bˈitumɪ/ (n)
πίσσα
  maaöljyn tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

blogata /blˈoɡata/ (v)
ιστολόγιο
  kirjoittaa tai pitää blogia

bloggaaja /blˈoɡːaːja/ (n)
ιστολόγος
  blogin pitäjä

blogi /blˈoɡɪ/ (n)
ιστολόγιο
  julkinen, verkossa pidettävä päiväkirja

blokadi /blˈokadɪ/ (n)
αποκλείω
  vastapuolen sotilaiden etenemisen estäminen niiden eteen sijoitetuilla nappuloilla varsinkin upseereilla.

blokata /blˈokata/ (v)
εμποδίζω
  estää pääsy; estää toiminta

blondi /blˈondɪ/ (n)
ξανθιά
  vaaleaverikkö; vaaleahiuksinen (käytetään useammin naisista)

bluntti /blˈuntːɪ/ (n)
αμβλύνω
  sikari, joka on (itse) täytetty kannabiksella

bohrium /bˈohrium/ (n)
μπόριο
  eräs alkuaine (tunnus Bh)

boikotti /bˈoikotːɪ/ (n)
μποϊκοτάζ
  painostusmuoto, joka perustuu taloudellisten suhteiden katkaisemiseen, esim. jättämällä tietyn valmistajan tuotteet ostamatta

boileri /bˈoilerɪ/ (n)
θερμοσίφωνας
  höyrykattila

bokseri /bˈokserɪ/ (n)
μπόξερ
  eräs saksalainen koirarotu

bokserimoottori /bˈokserɪmˌoːtːorɪ/ (n)
μποξέρ
  polttomoottori, jossa sylinterit on sijoitettu vastakkain toisiinsa nähden, vastaiskumoottori

bolivialainen /bˈolɪvˌialˌainen/ (n)
Βολιβιανή, Βολιβιανός
  pysyvästi Boliviassa asuva henkilö

bologna /bˈoloɡna/ (n)
αερολογίες
  eräitä makkaroita

bolševikki /bˈolʃevˌikːɪ/ (n)
μπολσεβίκος
  bolševikit 1900-luvun alun kahtiajakautuneen Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen radikaali siipi, josta sittemmin tuli oma puolueensa; toista siipeä kutsuttiin menševikeiksi

bolševismi /bˈolʃevˌismɪ/ (n)
μπολσεβικισμός
  bolševikkien ajama asia (vastakohtana menševikkien asialle)
  bolševikkien ajama sosialismin muoto

bongata /bˈoŋŋata/ (v)
βούλα
  nähdä, havaita, löytää jotain

booli /bˈoːlɪ/ (n)
μπουνιά
  juhliin tehty, isosta maljasta tarjottava helmeilevä, yleensä alkoholipitoinen, juoma

boori /bˈoːrɪ/ (n)
βόριο
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine

bordeaux /bˈordeauks/ (n)
Μπορντό
  eräs Bordeaux'n alueelta peräisin oleva viini

bordelli /bˈordellɪ/ (n)
ανοχή
  rakennus tai huoneisto, jossa prostituoidut ottavat vastaan asiakkaita

borssikeitto /bˈorssɪkˌeitːo/ (n)
μπορς
  borssi, alkuaan venäläinen hapanimelä keitto, jonka tärkeimpänä ainesosana on punajuuri

bosnia /bˈosnɪa/ (n)
βοσνιακός
  bosnian kieli (kielitunnus: bs), Bosnia ja Hertsegovinassa puhuttava slaavilainen kieli

bosoni /bˈosonɪ/ (n)
μποζόνιο
  alkeishiukkanen, jonka spin on kokonaisluku

botti /bˈotːɪ/ (n)
μποτ
  tietokoneohjelma, joka toimii määriteltyjen ohjeiden mukaan ainakin osittain itsenäisesti ilman ihmisen myötävaikutusta

bradykardia /brˈadykˌardɪa/ (n)
βραδυκαρδία
  (lääketiede) sydämen harvalyöntisyys

brandy /brˈandy/ (n)
κονιάκ
  viinistä tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma; Ranskan Cognacin alueella valmistetusta juomasta käytetään nimeä konjakki

brasilialainen /brˈasɪlˌialˌainen/ (adj)
βραζιλιάνικος
  Brasiliasta peräisin oleva tai Brasiliaan liittyvä

bretoni /brˈetonɪ/ (n)
βρετονικά
  Bretagnessa asuvan kansan edustaja

briljantti /brˈiljantːɪ/ (n)
λαμπερός
  timantin 56-sivuinen hiontamuoto

britti /brˈitːɪ/ (n)
Βρετανή
  Isossa-Britanniassa asuneen kelttiläisen heimon jäsen, joista n. 400-luvulla Bretagneen muuttaneet ovat bretonien esivanhempia

brittiläinen /brˈitːɪlˌæinen/ (adj)
βρετανικός
  Isoon-Britanniaan liittyvä, sieltä kotoisin tai peräisin oleva

brodeeraus /brˈodeːraus/ (n)
κέντημα
  kirjonta, koruompelu, koristeompelu

broileri /brˈoilerɪ/ (n)
κοτόπουλο
  lihantuotantoon jalostettu nopeakasvuinen kana, joka teurastetaan nuorena

bromi /brˈomɪ/ (n)
βρώμιο
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki Br

bronkia /brˈoŋkɪa/ (n)
βρόγχος
  keuhkoputki

bronkiitti /brˈoŋkɪːtːɪ/ (n)
βρογχίτιδα
  keuhkoputkentulehdus

bronkioli /brˈoŋkɪˌolɪ/ (n)
βρογχιόλιο
  ilmatiehyt, keuhkoputken haara

bronkioliitti /brˈoŋkɪolˌiːtːɪ/ (n)
βρογχιολίτιδα
  keuhkojen ilmatiehyiden tulehdus, ilmatiehyttulehdus

bronkoskopia /brˈoŋkoskˌopɪa/ (n)
βρογχοσκόπηση
  keuhkoputkien tähystys

brutaali /brˈutaːlɪ/ (adj)
ζωώδης
  raaka, piittaamaton

brutaalius /brˈutaːlius/ (n)
αγριότητα
  se, että on brutaali

bruttokansantuote /brˈutːokˌansantˌuote/ (n)
ακαθάριστο εγχώριο προϊόν
  kokonaistuotannon mitta kansantaloudessa tietyn maan alueella

brändi /brˈændɪ/ (n)
μάρκα
  pääasiassa tuotteen, yrityksen tai palvelun muista vastaavista erottava tietynlaisten aineettomien attribuuttien joukko

brändätä /brˈændætæ/ (v)
μάρκα
  liittää brändi johonkin tuotteeseen, luoda brändiä

buddhalaisuus /bˈudːhalˌaisuːs/ (n)
βουδισμός
  nykyisessä Intiassa n. 500-luvulla eaa. syntynyt Siddhartha Gautaman opetuksiin perustuva filosofia ja uskonto

budjetti /bˈudjetːɪ/ (n)
προϋπολογισμός
  talousarvio

bukee /bˈukeː/ (n)
ανθοδέσμη
  viinin tuoksu

bukolinen /bˈukolɪnen/ (adj)
αγροτικός
  paimentolaiselämään liittyvä

bulevardi /bˈulevˌardɪ/ (n)
βουλεβάρτο
  puistokatu, jossa viheristutukset ovat ajoradan ja sen reunoilla kulkevien kevyen liikenteen väylien välissä
  alkujaan paaluista rakennettu linnoituksen vallin suojavarustus, sittemmin kaupunkien maavalli lisälaitteineen, kaupunginmuuri (ja lopulta vallin paikalle istutettu puistokatu)

bulgaria /bˈulɡarˌia/ (n)
βουλγαρικά
  Bulgariassa puhuttava eteläslaavilainen kieli (kielitunnus: bg). Bulgarian kieltä kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

bulgarialainen /bˈulɡarˌialˌainen/ (adj)
βουλγαρικός
  Bulgariasta peräisin oleva tai Bulgariaan liittyvä

bulgur /bˈulɡur/ (n)
πλιγούρι
  Lähi-idän tapaan valmistettu vehnäsuurimo

bulla /bˈulla/ (n)
κύστη
  paavin juhlallinen kirjelmä

bulvaani /bˈulvaːnɪ/ (n)
δελεάζω
  houkutuslintu

bumerangi /bˈumerˌaŋŋɪ/ (n)
μπούμερανγκ
  australialaislähtöinen puinen metsästysväline ja taisteluase. Metsästysvälineenä se oli käytännöllinen siksi, koska se palaa lähtöpaikkaansa jos ei osu kohteeseen.

bunkkeri /bˈuŋkːerɪ/ (n)
καυσιμαποθήκη
  ihmisten tai tärkeän omaisuuden sotatoimilta suojaamiseen tarkoitettu, tavallisesti betonirakenteinen varustus

bunsenlamppu /bˈunsenlˌampːu/ (n)
Μπούνσεν
  eräs laboratorioväline, joka on erityinen kaasupoltin

burka /bˈurka/ (n)
ιστίο
  musliminaisten käyttämä koko vartalon peittävä vaate, jossa on kasvoverkko; käytetään lähinnä Afganistanissa ja Pakistanissa

burkini /bˈurkɪnɪ/ (n)
μπουρκίνι
  musliminaisten peittävä uimapuku

burma /bˈurma/ (n)
Βιρμανική
  burman kieli, Myanmarissa puhuttava kieli

burmalainen /bˈurmalˌainen/ (adj)
Βιρμανή
  Burmasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

burmalainen /bˈurmalˌainen/ (n)
Βιρμανή
  Burman asukas

burundilainen /bˈurundɪlˌainen/ (adj)
Μπουρουντιανή
  Burundista peräisin oleva tai Burundiin liittyvä

burundilainen /bˈurundɪlˌainen/ (n)
Μπουρουντιανή
  pysyvästi Burundissa asuva henkilö

bussikatos /bˈussɪkatos/ (n)
στάση
  linja-auton pysäkillä tai laiturilla oleva säältä suojaava katos odottajille

bussipysäkki /bˈussɪpysˌækːɪ/ (n)
στάση λεωφορείου
  linja-autopysäkki

busuki /bˈusukɪ/ (n)
μπουζούκι
  kreikkalaista alkuperää oleva kielisoitin, jonka erästä varianttia käytetään myös irlantilaisessa kansanmusiikissa

butaani /bˈutaːnɪ/ (n)
βουτάνιο
  eräs alkaani, C₄H10, jota on nestekaasussa suurin osa

buuata /bˈuːata/ (v)
μπου
  osoittaa eriävää mielipidettä tai tyytymättömyyttä jonkin suhteen käyttämällä sanaa ”buu”

buumi /bˈuːmɪ/ (n)
μπαμ
  muoti-ilmiö, villitys

buustata /bˈuːstata/ (v)
ενισχύω
  tehostaa, voimistaa

buutata /bˈuːtata/ (v)
κλωτσώ
  käynnistää tietokone

byrokraatti /bˈyrokrˌaːtːɪ/ (n)
γραφειοκράτης
  byrokratiaa harjoittava ja ylläpitävä tai sen piirissä toimiva henkilö

byrokratia /bˈyrokrˌatɪa/ (n)
γραφειοκρατία
  organisaation toimintaa pyörittävä rakenne ja määräykset; hallintokoneisto

bysanttilainen /bˈysantːɪlˌainen/ (adj)
βυζαντινός
  Bysantin valtakunnasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

bändi /bˈændɪ/ (n)
συγκρότημα
  yhtye joka esittää (rock-, jazz- tai pop-) musiikkia

carapax /kˈarapaks/ (n)
κέλυφος
  eräillä niveljalkaisilla eturuumista peittävä selkäkilpi

celsiusaste /sˈelsiusˌaste/ (n)
κλίμακα Κελσίου
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö

cembalo /sˈembalo/ (n)
τσέμπαλο
  1400-luvulla kehitetty kosketinsoitin, joka kuuluu pianon edeltäjiin

cephalothorax /sˈephalˌothoraks/ (n)
κεφαλοθώρακας
  hämähäkkieläimen kahteen osaan jaettavasta ruumiista etummainen. Se muodostuu yhteen liittyneistä päästä (cephalon) ja keskivartalosta (thorax)

cerium /sˈerium/ (n)
δημήτριο
  eräs alkuaine, tunnus: Ce

cesium /sˈesium/ (n)
καίσιο
  eräs alkuaine

chatti /khˈatːɪ/ (n)
τηλεσυνδιάσκεψη
  reaaliajassa toimiva keskustelupaikka Internetissä

cheddarjuusto /khˈedːarjˌuːsto/ (n)
Τσένταρ
  englantilainen lehmänmaidosta valmistettava juusto

cheyenne /khˈeyenne/ (n)
Τσεγιέν
  Yhdysvalloissa puhuttu algonkinilainen kieli (kielitunnus: chy)

chileläinen /khˈilelˌæinen/ (adj)
Χιλιανή
  Chilestä peräisin oleva tai Chileen liittyvä

chileläinen /khˈilelˌæinen/ (n)
Χιλιανή
  pysyvästi Chilessä asuva henkilö

chilipaprika /khˈilɪpˌaprɪka/ (n)
πιπεριά καυτερί
  kirpeä ja tulinen, maustamiseen käytettävä paprika, maustepaprika (Capsicum)

chinchilla /khˈinkhɪlla/ (n)
τσιντσιλά
  sinsilla, chinchillae-heimoon kuuluva eteläamerikkalainen jyrsijä

cocktail /kˈokktail/ (n)
κοκτέιλ
  usein alkoholipitoinen juomasekoitus

costaricalainen /kˈostarˌikalˌainen/ (adj)
Κοσταρικανή
  Costa Ricasta peräisin oleva tai Costa Ricaan liittyvä

costaricalainen /kˈostarˌikalˌainen/ (n)
Κοσταρικανή
  pysyvästi Costa Ricassa asuva henkilö

coulombi /kˈoulombɪ/ (n)
κουλόμ
  sähköisen varauksen SI-järjestelmän mukainen yksikkö, ampeerisekunti. Tunnus: C

curium /kˈurium/ (n)
κιούριο
  eräs alkuaine (tunnus Cm)

d /dˈeː/ (n)
δ
  C-duuriasteikon 2. sävel

daalia /dˈaːlɪa/ (n)
ντάλια
  daalioiden () suvun kasvi

daami /dˈaːmɪ/ (n)
κυρία
  (hieno) nainen; miehen naispuolinen seuralainen

dadaismi /dˈadaismɪ/ (n)
ντανταϊσμός
  dada, 1910-luvun lopulla kehittynyt taidesuuntaus, jolle on ominaista tahallinen irrationalismi ja perinteisten taiteen standardien hylkääminen

daktyyli /dˈaktyːlɪ/ (n)
δάκτυλος
  rytmikuvio, jossa yhtä pitkää säveltä tai tavua seuraa kaksi lyhyttä
  kolmitavuinen runojalka, jossa yhtä pitkää tavua seuraa kaksi lyhyttä (); alkupitkä

daktyylinen /dˈaktyːlɪnen/ (adj)
δακτυλικός
  daktyyleista muodostettu; alkupitkä

dalai-lama /dˈalailˈama/ (n)
Δαλάι Λάμα
  Tiibetin buddhalaisuuden Gelugpa-koulukunnan eli lamalaisuuden johtaja

damasti /dˈamastɪ/ (n)
δαμάσκο
  kangas, johon kuvio syntyy satiinisidoksen loimi- ja kudevaltaisuuden vaihtelulla

darmstadtium /dˈarmstadtium/ (n)
νταρμστάντιο
  synteettinen radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ds ja järjestysluku 110

datiivi /dˈatɪːvɪ/ (n)
δοτική
  sijamuoto, joka merkitsee epäsuoraa osaobjektia, vastaa yleensä kysymykseen ”kenelle?”; esiintyy laajalti indoeurooppalaisissa kielissä

debentuuri /dˈebentˌuːrɪ/ (n)
ομολογία
  yrityksen liikkeeseen laskema joukkovelkakirja, jota vastaan yritys ottaa lainaa

debet /dˈebet/ (n)
ανάληψη
  tilinpidon veloituspuoli; "kirjanpitotilin vasen puoli"

debiili /dˈebɪːlɪ/ (n)
βλαμμένος
  tyhmä, mäntti

debyytti /dˈebyːtːɪ/ (n)
αρχή
  taiteilijan, kirjailijan tms. ensimmäinen julkinen esiintyminen, ensiesiintyminen

deduktiivinen /dˈeduktˌiːvɪnen/ (adj)
παραγωγικός
  deduktion avulla johdettava tai tapahtuva

deduktio /dˈeduktˌio/ (n)
παραγωγή
  yksittäisen väitteen tai johtopäätöksen johtaminen yleistyksestä

defekoida /dˈefekˌoida/ (v)
αφοδεύω
  kirkastaa (nestettä)

definitio /dˈefɪnˌitɪo/ (n)
ορισμός
  määritelmä

deflaatio /dˈeflaːtˌio/ (n)
αποπληθωρισμός
  "rahan arvon nousu", tilanne jossa rahavaranto pienenee suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena laskevat

dehydraatio /dˈehydrˌaːtɪo/ (n)
αφυδάτωση
  (kemia) veden poistaminen, eliminaatioreaktiota, johon liittyy vesimolekyylin (H₂O) lohkeaminen

deindustrialisaatio /dˈeindustrˌialɪsˌaːtɪo/ (n)
αποβιομηχάνιση
  rakennemuutos, jossa maan tai alueen teollinen tuotanto tai teolliset resurssit vähenevät

deismi /dˈeismɪ/ (n)
ντεϊσμός
  oppi, jonka mukaan jumala on vastuussa kaikkeuden järjestelmällisistä piirteistä, mutta jumala ei kuitenkaan vaikuta kaikkeuden tapahtumien kulkuun luomisen jälkeen.

dekaani /dˈekaːnɪ/ (n)
κοσμήτορας
  yliopiston tiedekunnan esimies

dekadenssi /dˈekadˌenssɪ/ (n)
κατάπτωση
  (moraalinen tai kulttuurinen) rappio, turmeltuneisuus

dekadi /dˈekadɪ/ (n)
δεκάδα
  kymmenluku, kymmenryhmä, kymmenes
  kahden arvon väli, kun ne ovat toisiinsa 10:1-suhteessa

dekapitaatio /dˈekapɪtˌaːtɪo/ (n)
αποκεφαλισμός
  pään irrottaminen; pään irtoaminen

deklinaatio /dˈeklɪnˌaːtɪo/ (n)
κλίση
  nominien taivutus eli sijamuotojen muodostaminen tai taivutusluokka
απόκλιση
  taivaankappaleen kulmaetäisyys taivaanpallon ekvaattorista

dekriminalisointi /dˈekrɪmˌinalɪsˌointɪ/ (n)
αποποινικοποίηση
  ihmisten rankaisemisen lopettaminen; aiemmin kiellettyjen asioiden salliminen (esim. homoseksuaalisuus)

delaware /dˈelavˌare/ (n)
Ντέλαγουερ
  eräitä Pohjois-Amerikassa puhuttuja kieliä (kielitunnus: del)

delegaatio /dˈeleɡˌaːtɪo/ (n)
αντιπροσωπεία
  valtuuskunta, lähetystö

delegaatti /dˈeleɡˌaːtːɪ/ (n)
απεσταλμένος
  valtuutettu, lähetetty edustaja

delegoida /dˈeleɡˌoida/ (v)
απεσταλμένη
  antaa toisen, erityisesti alaisen, tehtäväksi

delfiini /dˈelfɪːnɪ/ (n)
δελφίνι
  vedessä elävä nisäkkäisiin kuuluva valaslaji, joka muistuttaa hyvin paljon kalaa

delfinaario /dˈelfɪnˌaːrɪo/ (n)
δελφινάριο
  vesiallas delfiineille

delta /dˈelta/ (n)
δέλτα
  Κreikkalaisten aakkosten neljäs kirjain, kreikan kielen iso aakkonen: Δ, pieni: δ. Matematiikassa eroavaisuutta ilmaiseva symboli.

demarkaatio /dˈemarkˌaːtɪo/ (n)
οροθεσία
  rajankäynti, rajanveto

dementia /dˈementˌia/ (n)
άνοια
  useiden älyllisten toimintojen heikentyminen sairauden, vamman tai vanhuuden vuoksi

demilitarisoida /dˈemɪlˌitarɪsˌoida/ (v)
αποστρατιωτικοποιώ
  poistaa asevoimat (alueelta)

deminutiivi /dˈemɪnutˌiːvɪ/ (n)
υποκοριστικό
  pienennysmuoto, nominin johdannainen, joka on merkitykseltään kyseisen nominin perusmuodon merkitystä pienempi; käytetään monilla nomineilla hellittelymuotona

demografinen /dˈemoɡrˌafɪnen/ (adj)
δημογραφικός
  demografiaan liittyvä

demokraatti /dˈemokrˌaːtːɪ/ (n)
δημοκράτης
  demokratian kannattaja

demokraattinen /dˈemokrˌaːtːɪnen/ (adj)
δημοκρατικός
  demokratian mukainen, kansanvaltainen

demokraattinen sosialismi /dˈemokrˌaːtːɪnen sˈosɪalˌismɪ/ (n)
δημοκρατικός σοσιαλισμός
  vasemmistolainen sosiaalidemokratiaa vasemmistolaisempi poliittinen aate, jossa on yhteisomistusta ja demokraattista hallintoa; kannatetaan joitakin samoja toimenpiteitä kuin kommunismissa, mutta ei pyrkimyksessä siirtyä kommunismiin, vaan toimenpiteinä joita pidetään riittävinä

demokraattisuus /dˈemokrˌaːtːɪsuːs/ (n)
δημοκρατικός
  se, että on demokraattinen

demokratia /dˈemokrˌatɪa/ (n)
δημοκρατία
  hallintomuoto, jossa kansalaiset voivat valita poliittiset johtajansa vaaleilla; politiikasta päätetään enemmistön mielipiteen mukaan päätöksentekomenetelmässä, joka on avoin kaikille tai useimmille kansalaisille; erityisesti liberaali demokratia, muita malleja pidetään vajavaisina ja ei tunnusteta demokraattisiksi

demoni /dˈemonɪ/ (n)
δαίμονας
  henkiolento, joka kristinuskon dualismissa luetaan pahaksi; riivaaja, paha henki

demonisoida /dˈemonɪsˌoida/ (v)
δαιμονοποιώ
  saattaa mahdollisimman kielteiseen valoon, mustamaalata

demonstratiivinen /dˈemonstratˌiːvɪnen/ (adj)
δεικτικός
  osoittava; selittävä, selventävä

demonstratiivipronomini /dˈemonstratˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
δεικτική αντωνυμία
  pronominien alaryhmä, demonstratiivipronomini viittaa puhujan lähellä tai kauempana olevaan asiaan tai esineeseen

demos /dˈemos/ (n)
δῆμος
  antiikin Kreikan kansasta käytetty nimitys

denguekuume /dˈeŋŋuekˌuːme/ (n)
δάγγειος πυρετός
  erityisesti keltakuumehyttysten levittämien virusten aiheuttama alkuvaiheessaan tavallista flussaa muistuttava kuumetauti, jolle ominaisia ovat päänsärky, nivel- ja lihaskivut ja joka voi kehittyä hengenvaaralliseksi verenvuototaudiksi

denominaalinen /dˈenomɪnˌaːlɪnen/ (adj)
μετονοματικός
  nominikantainen

dentaali /dˈentaːlɪ/ (n)
οδοντικός
  äänne, joka muodostetaan asettamalla kieli hampaita vasten

dentaalinen /dˈentaːlɪnen/ (adj)
οδοντικός
  hampaisiin liittyvä, hammas-

deodorantti /dˈeodorˌantːɪ/ (n)
αποσμητικό
  aine, jota levitetään iholle, erityisesti kainaloihin, ehkäisemään hien hajua

depositio /dˈeposˌitɪo/ (n)
απόθεση
  initaatiomenot, joilla yliopiston opiskelija otettiin vanhempien joukkoon, historialliset fuksiaiset

derivaatta /dˈerɪvˌaːtːa/ (n)
παράγωγο
  erotusosamäärän raja-arvo sen lähestyessä nollaa

dermatologi /dˈermatˌoloɡɪ/ (n)
δερματολόγος
  (lääketiede) ihotautilääkäri

dermatologia /dˈermatˌoloɡˌia/ (n)
δερματολογία
  ihotautioppi

dervissi /dˈervɪssɪ/ (n)
δερβίσης
  suufilaisuuden tariqah-opin seuraaja, islamilainen kerjäläismunkki

desentralisaatio /dˈesentrˌalɪsˌaːtɪo/ (n)
αποκέντρωση
  vallan tai toimintojen hajautus, hajasijoitus

desifroida /dˈesɪfrˌoida/ (v)
αποκρυπτογραφώ
  purkaa salakirjoitus tai vastaava

desiimi /dˈesɪːmɪ/ (n)
δέκατο
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja terssin (pieni 15 ja suuri 16 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

desilitra /dˈesɪlˌitra/ (n)
δεκατόλιτρο
  tilavuusmitta: litran kymmenesosa

desimaali /dˈesɪmˌaːlɪ/ (n)
δεκαδικό
  desimaaliluvussa desimaalierottimen oikealla puolen olevista numeroista käytetty nimitys

desimaaliluku /dˈesɪmˌaːlɪlˌuku/ (n)
δεκαδικός
  luku, joka on esitetty kymmenjärjestelmässä

desimaalinen /dˈesɪmˌaːlɪnen/ (adj)
δεκαδικός
  kymmeneeen perustuva; kymmenjärjestelmän kuuluva

desinfioida /dˈesɪnfɪˌoida/ (v)
απολυμαίνω
  puhdistaa taudinaiheuttajista

desinfiointi /dˈesɪnfɪˌointɪ/ (n)
απολύμανση
  desinfioiminen; mikrobien tuhoaminen elottomasta materiaalista

desinfiointiaine /dˈesɪnfɪˌointɪˌaine/ (n)
απολυμαντικός
  aine jota käytetään taudinaiheuttajista puhdistamiseen

despootti /dˈespoːtːɪ/ (n)
δεσπότης
  hirmuvaltias, itsevaltias

despotismi /dˈespotˌismɪ/ (n)
δεσποτισμός
  valtionhallinto, jossa hallitsijan tai hallitsevan ryhmän tahto on täysin määräävä tai rajattoman mielivaltainen

determinantti /dˈetermɪnˌantːɪ/ (n)
ορίζουσα
  lineaaristen yhtälöryhmien analysoinnissa ja ratkaisussa käytettävä lauseke

determinismi /dˈetermɪnˌismɪ/ (n)
αιτιοκρατία
  käsitys, että kaikki tulevat tapahtumat määräytyvät nykytilasta luonnonlakien vaikutuksesta

deterministinen /dˈetermɪnˌistɪnen/ (adj)
αιτιοκρατικός
  determinismin mukainen

deuterium /dˈeuterium/ (n)
δευτέριο
  vety, jonka ytimen muodostaa deutroni eli protoni ja neutroni, ²H, raskas vety

devonikausi /dˈevonɪkˌausɪ/ (n)
Δεβόνια
  noin 395–345 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Devonikaudella syntyivät lieko- ja kortekasvit ja ensimmäiset eläimet siirtyivät vedestä maalle

devoninen /dˈevonɪnen/ (adj)
Δεβόνια
  devonikauden aikainen

diaari /dˈiaːrɪ/ (n)
ημερολόγιο
  luettelo, johon merkitään aikajärjestyksessä virastoon tai laitokseen saapuneet tai sieltä lähteneet asiakirjat

diabeettinen /dˈiabˌeːtːɪnen/ (adj)
διαβητικός
  diabetekseen, varsinkin diabetes mellitukseen eli sokeritautiin, liittyvä tai siitä johtuva
  diabetesta sairastava, sokeritautinen

diabetes /dˈiabetes/ (n)
διαβήτης
  insuliinin tuotantohäiriöstä (tyyppi I) tai elimistön kyvyttömyydestä käyttää tuotettua insuliinia (tyyppi II) seuraava sokeriaineenvaihdunnan häiriö, jolle tyypillistä on hyperglykemia eli korkea verensokeri ja sokerin poistuminen kehosta virtsan mukana

diagnoosi /dˈiaɡnˌoːsɪ/ (n)
διάγνωση
  taudinmääritys, sairauden selville ottaminen

diagnosoida /dˈiaɡnosˌoida/ (v)
διαγιγνώσκω
  laatia diagnoosi, määrittää taudinkuva

diagrammi /dˈiaɡrˌammɪ/ (n)
διάγραμμα
  määrällisiä muutoksia havainnollistava graafinen esitys

diakonissa /dˈiakonˌissa/ (n)
διακόνισσα
  eräissä kirkkokunnissa alun perin naispuolinen , nykyään myös miespuolinen, diakoniatyöntekijä, joka on suorittanut sekä sairaanhoitajan että kirkollisen kelpoisuuden antavan tutkinnon ja vihitty diakonian virkaan

diakriittinen merkki /dˈiakrˌiːtːɪnen mˈerkːɪ/ (n)
διακριτικό σημείο
  tarke, diakriitti ääntämisen tai kirjoitusasun eroja täsmentävä merkki

dialogi /dˈialˌoɡɪ/ (n)
διάλογος
  kahden henkilön välinen keskustelu

diaspora /dˈiaspˌora/ (n)
διασπορά
  (kansan) hajaannus

diastole /dˈiastˌole/ (n)
διαστολή
  supistusten välinen sydämen lepovaihe, jolloin sydänkammiot täyttyvät verellä

didaktiikka /dˈidaktˌiːkːa/ (n)
διδακτικός
  opetusoppi, kasvatustieteen osa

dieetti /dˈieːtːɪ/ (n)
δίαιτα
  erityisruokavalio, hallittu ruokavalio

diereesi /dˈiereːsɪ/ (n)
διαλυτικά
  (fonetiikka) kahden peräkkäisen vokaalin välinen tavu- tai sanaraja, hiatus

dietyylieetteri /dˈietyːlɪˌeːtːerɪ/ (n)
διαιθυλαιθέρας
  (orgaaninen kemia) Eettereiden aineryhmään kuuluva helposti haihtuva, voimakashajuinen, herkästi syttyvä neste, jota käytetään mm. liuottimena ja uuttoon

differentiaali /dˈifferˌentɪˌaːlɪ/ (n)
διαφορικό
  muuttujan tai funktion äärimmäisen pieni muutos, mikä voidaan merkitä df, jossa f on funktio

differentiaalinen /dˈifferˌentɪˌaːlɪnen/ (adj)
διάφορος
  (sähkötekniikka) poikittainen, eromuotoinen

diffraktio /dˈiffraktˌio/ (n)
διάθλαση
  ilmiö, jossa erilaiset aaltoliikkeet häiriytyvät (taipuvat ja hajoavat) ja muuttavat muotoa esteitä kohdatessaan

diftongi /dˈiftoŋŋɪ/ (n)
δίφθογγος
  kahden eri vokaaliäänteen jono, jossa väliin ei tule tavunrajaa; tavunrajainen vokaalijono

digata /dˈiɡata/ (v)
ανασκαφή
  pitää jotakin hyvänä

digitaalinen /dˈiɡɪtˌaːlɪnen/ (adj)
ψηφιακός
  numeroihin perustuva; numeroilla ilmaistava

digitalisointi /dˈiɡɪtˌalɪsˌointɪ/ (n)
ψηφιοποίηση
  digitaalisen elektroniikan laajamittainen käyttöönotto, tietokoneistuminen, digitalisaatio

digitoida /dˈiɡɪtˌoida/ (v)
ψηφιοποιώ
  muuntaa digitaaliseen muotoon

diglossia /dˈiɡlossˌia/ (n)
διγλωσσία
  kahden samassa yhteisössä käytetyn kielen esiintyminen, joista toinen on kansankieli ja toinen virallinen tai kirjallinen. Esimerkiksi monissa entisissä siirtomaissa kansan käyttämät kreolikielet ja siirtomaaisäntien kielet

diilata /dˈiːlata/ (v)
μοιράζω
  (slangia) jaella, tehdä huumekauppaa

dikotomia /dˈikotˌomɪa/ (n)
διχοτόμηση
  kahtiajako; kahtiajakaminen sen mukaan, onko niillä jokin ominaisuus vai ei

diktaatti /dˈiktaːtːɪ/ (n)
ορθογραφία
  sanelu, sanelun tulos (varsinkin kansainvälisessä politiikassa)

diktaattori /dˈiktaːtːˌorɪ/ (n)
δικτάτορας
  valtionpäämies, jolla on rajoittamaton valta

diktatorinen /dˈiktatˌorɪnen/ (adj)
δικτατορικός
  yksinvaltainen, diktaattorin tai diktatuurin kaltainen

diktatuuri /dˈiktatˌuːrɪ/ (n)
δικτατορία
  yhden henkilön rajattomaan vallankäyttöön perustuva hallitusmuoto, valtio, jota johtaa diktaattori

dilataatio /dˈilatˌaːtɪo/ (n)
διαστολή
  laajeneminen (mm. verisuonista, keuhkoputkista, pupilleista)

dilemma /dˈilemma/ (n)
δίλημμα
  pakollinen valinta kahden yhtä epämiellyttävän vaihtoehdon välillä

diminutiivinen /dˈimɪnutˌiːvɪnen/ (adj)
υποκοριστικός
  pienennysmuotoinen, hellittelymuotoinen

dimorfismi /dˈimorfˌismɪ/ (n)
διμορφισμός
  kahden erilaisen muodon ilmeneminen yhden lajin sisällä, kaksimuotoisuus

dimotiki /dˈimotˌikɪ/ (n)
δημοτική
  toinen kreikan nykykielen kahdesta kirjakielestä

diodi /dˈiodɪ/ (n)
δίοδος
  kaksielektrodinen, puolijohdeaineinen tasasuuntaava elektroniikan ja sähkövoimatekniikan komponentti (tai nykyään harvinainen tasasuuntaava tyhjiöputki)

dioksidi /dˈioksˌidɪ/ (n)
διοξείδιο
  sellainen yhdiste, jossa on kaksi happiatomia (O₂), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, jossa on muu määrä

dioptaasi /dˈioptˌaːsɪ/ (n)
διοπτάσιος
  korukivenä käytetty vihreä silikaattimineraali

direktiivi /dˈirektˌiːvɪ/ (n)
οδηγία
  Euroopan unionin neuvoston ja parlamentin unionin jäsenvaltioille antama säädös, jonka sisältö on saatettava osaksi niiden kansallista lainsäädäntöä

disjunktio /dˈisjuŋktˌio/ (n)
διάζευξη
  erottaminen (toisistaan)

diskanttiavain /dˈiskantːˌiavain/ (n)
κλειδί του Σολ
  G-avain nuottiviivaston toiseksi alimmalla viivalla

disko /dˈisko/ (n)
ντίσκο
  yökerho, jossa soitetaan tanssimusiikkia

diskografia /dˈiskoɡrˌafɪa/ (n)
δισκογραφία
  artistin tai yhtyeen julkaisemat äänilevyt kokonaisuutena; luettelo jonkin artistin tai yhtyeen äänilevytuotannosta

diskreetti /dˈiskreːtːɪ/ (adj)
διάκριτος
  erillinen, epäjatkuva

diskursiivinen /dˈiskursˌiːvɪnen/ (adj)
έλλογος
  loogisesti etenevä

dispersio /dˈispersˌio/ (n)
διασπορά
  (kemia) seos, jossa aineet ovat sekoittuneet tasaisesti toisiinsa
  valon taitekertoimen riippuvuus sen aallonpituudesta; tämän aiheuttama hajonta

dissipaatio /dˈissɪpˌaːtɪo/ (n)
διάχυση
  (energian) hajottaminen

distaalinen /dˈistaːlɪnen/ (adj)
άπω
  raajan kärjen puolella, kauempana vartalosta, sijaitseva

distinktio /dˈistɪŋktˌio/ (n)
διάκριση
  asioiden erottaminen osa-alueisiin

distressi /dˈistressɪ/ (n)
αναστατώνω
  kielteisenä koettava, huono, kuormittava stressi

diureetti /dˈiureːtːɪ/ (n)
διουρητικό
  virtsaneritystä lisäävä lääkeaine

diureettinen /dˈiureːtːɪnen/ (adj)
διουρητικό
  virtsaneritystä lisäävä

divaani /dˈivaːnɪ/ (n)
ντιβάνι
  sohvan tapainen huonekalu, jossa oleskellaan makuuasennossa

divisioona /dˈivɪsɪˌoːna/ (n)
μεραρχία
  yhtymä, jonka vahvuus on yleensä 10 000–20 000 henkeä ja komentajana kenraalimajuri tai vastaavan arvoinen upseeri; useimmissa armeijoissa divisioona koostuu rykmenteistä tai prikaateista

do /dˈo/ (n)
ντο
  solmisaatiossa sävelasteikon ensimmäinen sävel

dobermanni /dˈobermˌannɪ/ (n)
ντόμπερμαν
  saksalainen palveluskoira

dogmaattinen /dˈoɡmaːtːɪnen/ (adj)
δογματικός
  dogmin mukainen

dogmi /dˈoɡmɪ/ (n)
δόγμα
  opinkappale, oppilause tai uskonkappale, sellainen uskomus, joka kuuluu jonkin uskonnon tai järjestelmän keskeisiin oppeihin

doktriini /dˈoktrɪːnɪ/ (n)
δόγμα
  oppi, oppijärjestelmä

doktrinaalinen /dˈoktrɪnˌaːlɪnen/ (adj)
δογματικός
  doktriinin mukainen

dokumentaatio /dˈokumˌentaːtˌio/ (n)
τεκμηρίωση
  traditio, joka pyrkii analysoimaan, tallentamaan ja hakemaan tietoa kaikissa muodoissaan

dokumentaristi /dˈokumˌentarˌistɪ/ (n)
ντοκιμαντερίστας
  dokumenttielokuvien tai -ohjelmien ohjaaja

dokumentoida /dˈokumˌentoida/ (v)
τεκμηριώνω
  todistaa tai osoittaa oikeaksi dokumentteja käyttäen

dokumentointi /dˈokumˌentointɪ/ (n)
τεκμηρίωση
  dokumentoiminen

dokumentti /dˈokumˌentːɪ/ (n)
έγγραφο
  yleensä tallennettu ja luokiteltu aineisto
ντοκιμαντέρ
  yleensä laaja ja tietopitoinen, usein audiovisuaalinen raportti, tieteellisestä, historiallisesta tai muusta tapahtumasta tai asiasta

doliini /dˈolɪːnɪ/ (n)
καταβοθρα
  kalkkikiveen rapautumalla tai romahtamalla syntynyt suppilomainen allas

dollari /dˈollarɪ/ (n)
δολάριο
  joissakin maissa käytetyn valuutan nimitys; vastaava symboli $

dolomiitti /dˈolomˌiːtːɪ/ (n)
δολομίτης
  kalsiummagnesiumkarbonaatti, jota käytetään rakennuskivissä ja maanparannuksessa

domestikaatio /dˈomestɪkˌaːtɪo/ (n)
εξημέρωση
  kotieläimeksi tai viljelykasviksi jalostaminen; kesyttäminen, kesyyntyminen

domestikoida /dˈomestɪkˌoida/ (v)
εξημερώνω
  kesyttää kotieläimeksi tai jalostaa viljelykasviksi

dominantti /dˈomɪnˌantːɪ/ (n)
δεσπόζουσα
  sävelasteikon 5. aste

dominikaani /dˈomɪnɪkˌaːnɪ/ (n)
δομινικανός
  dominikaanien, Dominicus Guzmánin perustaman katolisen kerjäläismunkiston, jäsen

dominikaanilainen /dˈomɪnɪkˌaːnɪlˌainen/ (adj)
Δομινικανός
  Dominikaanisesta tasavallasta peräisin oleva tai Dominikaaniseen tasavaltaan liittyvä

dominikaanilainen /dˈomɪnɪkˌaːnɪlˌainen/ (n)
Δομινικανός
  pysyvästi Dominikaanisessa tasavallassa asuva henkilö

dominikaaninen /dˈomɪnɪkˌaːnɪnen/ (adj)
Δομινικανός
  dominikaanien luostarijärjestöön liittyvä

dominoefekti /dˈomɪnˌoefˌektɪ/ (n)
φαινόμενο ντόμινο
  ketjureaktio (tapahtumien sarja)

donitsi /dˈonɪtsɪ/ (n)
λουκουμάς
  makea leivonnainen, jossa on reikä keskellä

doorilainen /dˈoːrɪlˌainen/ (adj)
δωρική
  doorilaisten heimoon liittyvä

dopamiini /dˈopamˌiːnɪ/ (n)
ντοπαμίνη
  mielihyvää tuottava keskushermoston välittäjäaine

doping /dˈopɪŋ/ (n)
ντοπάρισμα
  suorituskykyä parantavien kiellettyjen aineiden tai menetelmien käyttö

dosentti /dˈosentːɪ/ (n)
καθηγητής
  täysivaltaista opetustehtävää yliopistossa hoitava henkilö, tavallisesti tohtori, jolla ei ole professuuria

draama /drˈaːma/ (n)
δράμα
  teatterissa esitettäväksi tarkoitettu kirjallisuuden laji, jonka alalajeja ovat komedia ja tragedia

dragomaani /drˈaɡomˌaːnɪ/ (n)
δραγουμάνος
  tulkki (erityisesti arabialaisten tai turkkilaisten kielten)

draivi /drˈaivɪ/ (n)
οδηγώ
  tavoitteellinen pärjääminen, kilpailuhenkisyys
  golfin aloituslyönti

dromedaari /drˈomedˌaːrɪ/ (n)
δρομάδα
  kamelieläinsuvun yksikyttyräinen korkeampijalkainen ja sileämpikarvainen, vaalea eläin (Camelus dromedarius) verrattuna suvun toiseen lajiin kaksikyttyräiseen kameliin. Molemmille kookkaille lajeille on ominaista kyky selviytyä useita vuorokausia syömättä ja juomatta kyttyröihin varastoidun rasvan avulla.

drontti /drˈontːɪ/ (n)
διδώ
  dodo, sukupuuttoon kuollut lentokyvytön kookas kyyhkylintuihin kuulunut lintu

drooni /drˈoːnɪ/ (n)
κηφήνας
  sotilaskäyttöön tarkoitettu miehittämätön ilma-alus
  hyötytarkoituksiin käytettävä miehittämätön lentolaite

druidi /drwˈidɪ/ (n)
δρυΐδης
  kelttiläisen uskonnon pappistehtävä, jonka haltijalla oli muinaiskelttiläisessä yhteiskunnassa vaikutusvaltaa myös lainkäytössä, parantajana ja poliittisena neuvonantajana

dubnium /dˈubnium/ (n)
ντούμπνιο
  eräs alkuaine (tunnus Db)

duetto /dˈuetːo/ (n)
ντουέτο
  kahta esittäjää varten sävelletty teos

duodesiimi /dˈuodesˌiːmɪ/ (n)
δωδέκατος
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja kvintin (19 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

durra /dˈurra/ (n)
σόργο
  kirjodurra; eräs vilja, joka tuottaa pienisiemenisen siemenryppään (Sorghum bicolor)

duuma /dˈuːma/ (n)
Δούμα
  Venäjän parlamentin alahuone

duuri /dˈuːrɪ/ (n)
μείζων
  eräitä diatonisia musiikillisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-1-½-1-1-1-½, esim. C-D-E-F-G-A-H

dynamiikka /dˈynamˌiːkːa/ (n)
δυναμική
  mekaniikan osa, joka tutkii voimien vaikutusta kappaleiden liikkumiseen

dynamiitti /dˈynamˌiːtːɪ/ (n)
δυναμίτης
  räjähdysaine, joka koostuu massaan imeytetystä nitroglyserolista tai nitroglykolista

dynamometri /dˈynamomˌetrɪ/ (n)
δυναμόμετρο
  laite, jolla mitataan tehoa, vääntömomenttia ym. mittayksiköitä

dysfagia /dˈysfaɡˌia/ (n)
δυσκαταποσία
  nielemishäiriö

dysforia /dˈysforˌia/ (n)
δυσφορία
  epämiellyttävä olo, huonovointisuus

dysleksia /dˈysleksˌia/ (n)
δυσλεξία
  lukihäiriö, lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus

dyspnea /dˈyspnea/ (n)
δύσπνοια
  hengenahdistus

dysprosium /dˈysprosium/ (n)
δυσπρόσιο
  eräs alkuaine, tunnus Dy

dystooppinen /dˈystoːpːɪnen/ (adj)
δυστοπικός
  dystopian mukainen; dystopian piirteet täyttävä

dyyni /dˈyːnɪ/ (n)
αμμόλοφος
  hiekkadyyni, tuulen muodostama lentohiekan kasauma

džinni /dʒˈinnɪ/ (n)
τζίνι
  henkiolento arabialaisessa tarustossa

džonkki /dʒˈoŋkːɪ/ (n)
ναρκωτικό
  perinteinen kiinalainen kaksi- tai kolmimastoinen purjealus

e-pilleri /ˈeːpˈillerɪ/ (n)
δισκίο
  ehkäisypilleri

eboniitti /ˈebonˌiːtːɪ/ (n)
εβονίτης
  kovakumi, aine, jota on käytetty aikaisemmin runsaasti sähkötarvikkeiden valmistukseen

edelleen /ˈedelleːn/ (adv)
αποστακτήρας
  (ajasta) vielä, yhä

edellinen /ˈedellɪnen/ (adj)
προηγούμενος
  juuri edellä ollut aikaisempi

edellyttää /ˈedellˌytːæː/ (v)
είμαι ευγνώμων
  vaatia ehtona joltakulta tai joltakin jotakin; pitää tarpeellisena

edellytys /ˈedellytys/ (n)
προϋπόθεση
  ehto jonkin tapahtumiselle
  sopimuksessa tai muussa oikeustoimessa ilmenevä asia tai seikka, jota ilman toinen asia ei voi toteutua, vaikka tällaista ehtoa ei ole sisällytetty oikeustoimeen; edellytys on itsenäinen oikeudellinen tosiseikka, joka ilmenee oikeustoimen sisällön lisänä

edellä /ˈedellæ/ (adv)
πάνω
  aiemmin ajassa tai paikassa

edelläkävijä /ˈedellˌækævˌijæ/ (n)
πιονιέρος
  henkilö, yritys tai maa, joka on jossakin asiassa muita edistyksellisempi

edeltäjä /ˈedeltˌæjæ/ (n)
προκάτοχος
  se, joka edeltää (esim. tehtävässä, asioiden sarjassa)

edeltää /ˈedeltæː/ (v)
προηγούμαι
  olla, käydä tai tapahtua jonkin tai jonkun edellä, edellisenä tai ennen jotakin tai jotakuta

edes /ˈedes/ (adv)
ακόμη και
  ainakin, vähintään

edessä /ˈedessæ/ (adv)
μπροστά
  eteen sijoittuneena, etualalla, etupuolella

edestä /ˈedestæ/ (adv)
για
  edessä olevasta tilasta, suunnasta

edistyksellinen /ˈedɪstˌyksellɪnen/ (adj)
προοδευτικός
  sellainen, joka tai mikä edustaa edistystä; poliittisesti sellainen, joka tai mikä pyrkii muuttamaan vallitsevia oloja ja korjaamaan epäkohdiksi kokemiaan asenteita, lakeja ja yhteiskunnallisia rakenteita

edistynyt /ˈedɪstynyt/ (adj)
ανώτερος
  perustoimintoa monipuolisempi

edistys /ˈedɪstys/ (n)
πρόοδος
  ajassa tapahtuva kehitys, joka saa aikaan toivottujen seikkojen kasvun tai voimistumisen

edistyä /ˈedɪstˌyæ/ (v)
αναπτύσσω
  tulla paremmaksi, kehittyä, tulla valmiimmaksi, lähestyä tavoitetta, päämäärää

edistää /ˈedɪstæː/ (v)
προωθώ
  olla eduksi jllek, viedä eteenpäin, tukea, myötävaikuttaa, auttaa

edullinen /ˈedullɪnen/ (adj)
φτηνός
  ei kallis, halpa

edunpalautus /ˈedumpalˌautus/ (n)
αναστήλωση
  toiselta ilman oikeusperustetta saadun aineellisen edun palauttaminen edun oikealle saajalle; tämä oikeussuojakeino kohdistuu toisen kustannuksella hyötyjään riippumatta siitä onko tämä tehnyt teon itse vai onko tekijä toinen henkilö tai oikeushenkilö; suhtautuminen edunpalautukseen on erilaista eri maissa ja edunpalautus eroaa vahingonkorvauksesta siinä, että jälkimmäisessä menetys aiheutuu rikkomukseen vertautuvasta teosta

eduskunta /ˈeduskˌunta/ (n)
βουλή
  Suomen kansanedustuslaitos, parlamentti, joka säätää lait

edustaja /ˈedustˌaja/ (n)
απεσταλμένη
  jotakin henkilöä tai ryhmää edustava ihminen
βουλευτής
  (oikeustiede) henkilö, joka toimii toisen henkilön tai oikeushenkilön nimissä tämän lukuun

edustajantoimi /ˈedustajˌantoimɪ/ (n)
έδρα
  kansanedustajan tehtävässään olo

edustus /ˈedustus/ (n)
αναπαράσταση
  (oikeustiede) henkilön omatahtoinen toiminta toisen henkilön tai oikeushenkilön nimissä tämän lukuun lain, valtuutuksen tai tuomioistuimen päätöksen nojalla; kun edustaja tekee oikeustoimen päämiehensä puolesta tarvittavan kelpuutuksen eli edustusvallan nojalla, oikeustoimen vaikutukset koskevat edustettua (päämiestä) välittömästi edustajan jäädessä vaikutusten ulkopuolelle; sopijapuolet yhteen saattava välittäjä ei ole edustaja, mutta hänet voidaan erikseen valtuuttaa toimimaan myös edustajana

edustusto /ˈedustˌusto/ (n)
αναπαράσταση
  edustuselin, edustajisto

eebenpuu /ˈeːbempuː/ (n)
έβενος
  eräiden -suvun kasvien nimitys
  näistä saatava kova ja tumma puulaji

eeppinen /ˈeːpːɪnen/ (adj)
επικός
  epiikkaan kuuluva, epiikalle ominainen, kertova

eetteri /ˈeːtːerɪ/ (n)
αιθέρας
  sama kuin dietyylieetteri (CH₃-CH₂-O-CH₂-CH₃), helposti haihtuva neste, jota käytetään liuottimena ja aiemmin nukutusaineena

eettinen /ˈeːtːɪnen/ (adj)
ηθικός
  (filosofia) eetillinen, sellainen, joka pitäytyy normatiivisen etiikan arvoissa; siveellisyyttä ja etiikkaa koskeva

efedriini /ˈefedrˌiːnɪ/ (n)
εφεδρίνη
  efedrakasvista saatava piriste, josta voidaan johtaa kemiallisesti amfetamiineja

efekti /ˈefektɪ/ (n)
εφέ
  vaikutus

ego /ˈeɡo/ (n)
εγώ
  yksi persoonallisuuden osa psykoanalyysin persoonallisuusnäkemyksessä: minä

egoismi /ˈeɡoismɪ/ (n)
εγωισμός
  itsekkyys, oman edun tavoittelu

egoisti /ˈeɡoistɪ/ (n)
εγωίστρια
  vain itseään ajatteleva ja omaa hyötyään tavoitteleva itsekäs ihminen

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (adj)
αιγυπτιακός
  Egyptistä peräisin oleva tai Egyptiin liittyvä

egyptiläinen /ˈeɡyptɪlˌæinen/ (n)
Αιγύπτιος
  pysyvästi Egyptissä asuva henkilö

egyptologia /ˈeɡyptˌoloɡˌia/ (n)
αιγυπτιολογία
  muinaista Egyptiä, sen historiaa, kulttuuria yms. tutkiva tiede

egyptologinen /ˈeɡyptˌoloɡɪnen/ (adj)
αιγυπτιολογικός
  egyptologiaan liittyvä tai sen mukainen

ehdokas /ˈehdokas/ (n)
υποψήφιος
  henkilö, joka on ehdolla esim. vaaleissa tai kilpailussa yms.

ehdokkuus /ˈehdokːuːs/ (n)
υποψηφιότητα
  se, että on ehdokkaana, ehdolla oleminen

ehdoton /ˈehdoton/ (adj)
άνευ όρων
  absoluuttinen, rajoittamaton, täydellinen

ehdottaa /ˈehdotːaː/ (v)
προτείνω
  tehdä ehdotus, esittää (jokin toivomus)

ehdottomasti /ˈehdotːomˌastɪ/ (adv)
οριστικά
  varmasti, ilman ehtoja. Tarkoittaa jonkin tapahtuman varmaa toteutumista.

ehdotus /ˈehdotus/ (n)
πρόταση
  mielipide, suositus tai luonnos jonkin asian tekemiseksi

eheytys /ˈeheytys/ (n)
ανασυγκρότηση
  eheyttäminen

ehkä /ˈehkæ/ (adv)
ίσως
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

ehkäistä /ˈehkæistæ/ (v)
αποτρέπω
  estää etukäteen jonkin tapahtuminen
οπίσθιος
  tehdä hitaammaksi, hidastaa

ehkäisykierukka /ˈehkæisykˌierukːa/ (n)
θόρυβος
  kohtuun asetettava ehkäisyväline

ehostus /ˈehostus/ (n)
μακιγιάζ
  ehostamisen tulos; meikki

ehtiä /ˈehtɪæ/ (v)
δημιουργώ
  saapua ajoissa; saapua määräaikaan mennessä
  olla riittävästi aikaa johonkin

ehto /ˈehto/ (n)
προϋπόθεση
  sopimuksen osa tai varauma tekemisistä

ehtoo /ˈehtoː/ (n)
βράδυ
  ilta

ei /ˈei/ (v)
δεν
  yksikön 3. persoonan muoto kieltoverbistä

eilen /ˈeilen/ (adv)
χθες, χτες
  puhumishetkeä edeltävänä päivänä

eilinen /ˈeilɪnen/ (adj)
χθες
  eilispäiväinen, eilispäivän

eilinen /ˈeilɪnen/ (n)
χθες
  tätä päivää edeltävä päivä

einsteinium /ˈeinsteinium/ (n)
αϊνστάνιον
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Es

eklektinen /ˈeklektɪnen/ (adj)
εκλεκτικός
  (filosofia) asenteellisesti valikoiva, omaksumiaan vaikutteita seuraava

ekliptika /ˈeklɪptˌika/ (n)
εκλειπτική
  Auringon vuotuinen reitti taivaankannella

ekologia /ˈekolˌoɡɪa/ (n)
οικολογία
  eliöiden, eliölajien ja ympäröivän elottoman luonnon vuorovaikutussuhteita ja niiden seurauksia tutkiva tiede

ekonometria /ˈekonomˌetrɪa/ (n)
οικομονομετρία
  tilastotieteen menetelmien soveltamista taloudellisten ilmiöiden tutkimiseen

ekonomisti /ˈekonomˌistɪ/ (n)
οικονομολόγος
  taloustieteilijä, kansantaloustieteen asiantuntijan ammattinimeke

ekosysteemi /ˈekosˌysteːmɪ/ (n)
οικοσύστημα
  luonnon bioottisten ja abioottisten ympäristötekijöiden muodostama kokonaisuus tietyllä rajatulla alueella; biosfäärin osa

eksakti /ˈeksaktɪ/ (adj)
ακριβής
  tarkka, täsmällinen

ekseema /ˈekseːma/ (n)
έκζεμα
  ihottuma, rohtuma, rokahtuma

eksegeesi /ˈekseɡˌeːsɪ/ (n)
εξήγηση
  tieteellinen Raamatun selitys(oppi)

eksegetiikka /ˈekseɡetˌiːkːa/ (n)
εξήγηση
  raamatunselitysoppi

eksentrikko /ˈeksentrˌikːo/ (n)
παράξενος
  omalaatuinen henkilö

eksentrinen /ˈeksentrɪnen/ (adj)
εκκεντρικός
  erilainen, erikoinen, tavallisuudesta poikkeava
παράξενος
  epäkeskinen, erikeskinen
  huomattavasti ympyrästä poikkeavaa elliptistä rataa noudattava

eksentrisyys /ˈeksentrɪsyːs/ (n)
εκκεντρικότητα
  se, että on eksentrinen

eksessiivinen /ˈeksessˌiːvɪnen/ (adj)
υπέρμετρος
  liiallinen

ekshibitionismi /ˈekʃɪbˌitɪonˌismɪ/ (n)
επιδειξιομανία
  tarkoitetaan seksuaalista paljastamishäiriötä, jolle on ominaista se, että saadaan mielihyvää paljastamalla sukupuolielimet, tietyt ruumiinmuodot tai seksuaalinen toiminta toisille ihmisille

eksistenssi /ˈeksɪstˌenssɪ/ (n)
ύπαρξη
  (logiikka) olemassaolo

ekskommunikaatio /ˈekskommˌunɪkˌaːtɪo/ (n)
αφορισμός
  (kristinusko) rangaistuksena käytetty ehtoollisyhteydestä erottaminen, kirkosta erottaminen

ekskommunikoida /ˈekskommˌunɪkˌoida/ (v)
αφορίζω
  erottaa seurakunnasta

ekskursio /ˈekskursˌio/ (n)
εκδρομή
  useiden henkilöiden ryhmänä toteuttama virkistysmatka, varsinkin opintoihin liittyvä

eksodus /ˈeksodus/ (n)
έξοδος
  kansan maastalähtö, pakolaisuus

eksogamia /ˈeksoɡˌamɪa/ (n)
εξωγαμία
  kulttuurinen tapa tai sääntö puolison ottamisesta soveliaasta ulkoryhmästä, esim. eri heimosta tai sosiaaliryhmästä

eksokriininen /ˈeksokrˌiːnɪnen/ (adj)
εξωκρινής
  ulos erittävästä rauhasesta, avoeritteinen

eksonyymi /ˈeksonˌyːmɪ/ (n)
εξώνυμο
  vieraskielinen nimivastike

eksoottinen /ˈeksoːtːɪnen/ (adj)
εξωτικός
  jännittävällä, kiehtovalla tavalla vieras

eksoplaneetta /ˈeksoplanˌeːtːa/ (n)
εξωπλανήτης
  Aurinkokunnan ulkopuolella sijaitseva planeetta; Aurinkokunnan ulkopuolinen planeetta

eksosfääri /ˈeksosfˌæːrɪ/ (n)
εξώσφαιρα
  ilmakehän ylin kerros termosfäärin yläpuolella

eksoskeleton /ˈeksoskˌeleton/ (n)
εξωσκελετός
  ulkoinen tukiranka

eksoteerinen /ˈeksotˌeːrɪnen/ (adj)
εξωτερικός
  yleistajuinen, ei salainen

ekspansio /ˈekspansˌio/ (n)
διαστολή
  laajentuminen, leviäminen

ekspatriaatti /ˈekspatrɪˌaːtːɪ/ (n)
απόδημος
  ulkomailla asuva henkilö

eksplisiittinen /ˈeksplɪsˌiːtːɪnen/ (adj)
ρητός
  suoraan, selvästi ilmaistu
  yhden muuttujan lausekkeena annettu

eksplisiittisesti /ˈeksplɪsˌiːtːɪsˌestɪ/ (adv)
ρητά
  eksplisiittisellä tavalla

eksponentiaalinen /ˈeksponˌentɪˌaːlɪnen/ (adj)
εκθετικός
  eksponenttifunktion kuvaajan mukainen

eksponenttifunktio /ˈeksponˌentːɪfˌuŋktɪo/ (n)
εκθετικός
  funktio, joka on muotoa ax, jossa kantaluku a > 0, logaritmifunktion käänteisfunktio

ekstaasi /ˈekstaːsɪ/ (n)
Έκσταση
  intensiivinen mielihyvän tunne

ekstremofiili /ˈekstremofˌiːlɪ/ (n)
ακρόφιλος
  ääriolosuhteisiin sopeutunut eliö

eksyttää /ˈeksytːæː/ (v)
αδυνατίζω
  saada eksymään

eksyä /ˈeksyæ/ (v)
χάνομαι
  menettää käsityksensä siitä missä on; kadottaa reitti

eksä /ˈeksæ/ (n)
εξ
  entinen puoliso tai muu parisuhdekumppani

ekumeeninen /ˈekumˌeːnɪnen/ (adj)
οικουμενικός
  yleiskristillinen, kaikkia kristillisiä kirkkoja koskeva, niiden välistä yhteistyötä korostava

ekvaattori /ˈekvaːtːˌorɪ/ (n)
ισημερινός
  planeetan pyörimistä vastaan kohtisuorassa oleva leikkaustaso, joka jakaa planeetan pohjoiseen ja eteläiseen pallonpuoliskoon. Maan ekvaattori on päiväntasaaja. Ekvaattori jakaa myös taivaanpallon pohjoiseen ja eteläiseen puoliskoon.

ekvatoriaalinen /ˈekvatˌorɪˌaːlɪnen/ (adj)
ισημερινός
  päiväntasaajaan liittyvä

ekvivalentti /ˈekvɪvalˌentːɪ/ (adj)
ισοδύναμος
  täydellisesti vastaava, samanarvoinen

ekvivalenttinen /ˈekvɪvalˌentːɪnen/ (adj)
ισοδύναμος
  vastaava, samanarvoinen

elastinen /ˈelastɪnen/ (adj)
ελαστικός
  sellainen, joka myötää kuormitettaessa, mutta palautuu ennalleen tai lähes ennalleen, kimmoinen

elastisuus /ˈelastɪsuːs/ (n)
ελαστικότητα
  se, että on elastinen

elastomeeri /ˈelastomˌeːrɪ/ (n)
ελαστομερές
  kimmoisa polymeeri; polymeeri, joka venyy vähintään kaksinkertaiseksi ja palautuu nopeasti alkuperäiseen muotoonsa, kun venymän aiheuttanut voima poistetaan

elatus /ˈelatus/ (n)
τροφεία
  toimeentulo, ylläpito, elanto

elatusapu /ˈelatˌusapu/ (n)
διατροφή
  puolisolle tai lapselle maksettava raha-avustus

elatusmaksu /ˈelatˌusmaksu/ (n)
διατροφή
  maksu, mitä toinen lapsen vanhempi maksaa täyttääkseen lapsen lakisääteisen elatusvelvollisuuden tai ainakin osan siitä

ele /ˈele/ (n)
χειρονομία
  sanattomaan kommunikaatioon liittyvä ruumiinkieli, vartalon ja raajojen liike erityisesti tehostamassa puhetta

eleganssi /ˈeleɡˌanssɪ/ (n)
κομψότητα
  tyylikkyys, aistikkuus

elegantti /ˈeleɡˌantːɪ/ (adj)
κομψός
  aistikas, tyylikäs, hieno

elegia /ˈeleɡˌia/ (n)
ελεγεία
  elegiamitan mukaisista kaksoissäkeistä koostuva surumielinen runo tai runoelma

elektrodi /ˈelektrˌodɪ/ (n)
ηλεκτρόδιο
  virtapiirin tai komponentin rakenteellinen sähköä johtava osa, josta sähkö siirtyy välittävään tilaan (tyhjö) tai väliaineeseen ja tavallisesti edelleen toiselle elektodille

elektroenkefalografia /ˈelektroˌeŋkefalˌoɡrafˌia/ (n)
ηλεκτροεγκεφαλογραφία
  (fysologia, lääketiede) aivojen sähköilmiöiden rekisteröiminen

elektroenkefalogrammi /ˈelektroˌeŋkefalˌoɡrammɪ/ (n)
ηλεκτροεγκεφαλογράφημα
  (fysiologia, lääketiede) aivosähkökäyrä, kallon pinnalta mitattu aivojen toimintaa kuvaava sähköinen käyrä

elektroforeesi /ˈelektrˌoforˌeːsɪ/ (n)
ηλεκτροφόρηση
  menetelmiä, joissa eri tavoin varautuneet hiukkaset erotellaan toisistaan sähkökentän avulla

elektrokardiogrammi /ˈelektrokˌardɪˌoɡrammɪ/ (n)
ηλεκτροκαρδιογράφημα
  sähköimpulssien avulla muodostettu sydämen toimintaa kuvaava graafinen käyrä

elektrolyysi /ˈelektrolˌyːsɪ/ (n)
ηλεκτρόλυση
  sähkövirran aiheuttama tai virtaa käyttäen aiheutettu aineen hajoaminen

elektrolyytti /ˈelektrolˌyːtːɪ/ (n)
ηλεκτρολύτης
  johteita jonkin verran huonommin sähköä johtavan elektrolyyttiluoksen osana käytetty, sula tai liukoinen aine

elektroni /ˈelektrˌonɪ/ (n)
ηλεκτρόνιο
  negatiivisesti varautunut alkeishiukkanen; yksi leptoneista

elektroniikka /ˈelektronˌiːkːa/ (n)
ηλεκτρονική
  tekniikan ala, joka sisältää sähköisten laitteiden suunnittelua, rakentelua, käyttöä ja tutkimista

elektroninen /ˈelektrˌonɪnen/ (adj)
ηλεκτρονικός
  elektroniikkaan liittyvä; elektroniikkaa hyödyntävä tai käyttävä

elellä /ˈelellæ/ (v)
άκαυστος
  asua

elementaarinen /ˈelemˌentaːrɪnen/ (adj)
στοιχειώδης
  alkeellinen, alkeis-

elimellinen /ˈelɪmˌellɪnen/ (adj)
οργανικός
  elimeen liittyvä, elintä koskeva

eliminointi /ˈelɪmɪnˌointɪ/ (n)
απαλοιφή
  eliminoiminen

elin /ˈelɪn/ (n)
όργανο
  useasta eri kudoksesta muodostunut rakenteellinen ja toiminnallinen kokonaisuus, joka on erikoistunut yksilössä tiettyyn tehtävään tai tehtäviin

elinajanodote /ˈelɪnˌajanˌodote/ (n)
μέσος όρος ζωής
  väestötieteen yleisimpiä tunnuslukuja, ja se kuvaa ihmisten keskimääräistä jäljellä olevaa elinaikaa; elinajanodote saadaan, kun tiettynä aikana syntyneiden (syntymäkohortin) yhteenlaskettu elinaika jaetaan syntyneiden määrällä

elintarvike /ˈelɪntˌarvɪke/ (n)
ψώνια
  mikä tahansa aine tai tuote, myös jalostettuna, osittain jalostettuna tai jalostamaton tuote, joka on tarkoitettu tai jonka voidaan kohtuudella olettaa tulevan ihmisten nautittavaksi

elintaso /ˈelɪntˌaso/ (n)
βιοτικό επίπεδο
  yksityisen ihmisen, yhteiskuntaluokan tai kansan tarpeiden tyydyttämisen taso, jota arvioitaessa vaihtelevien määritelmien mukaisesti otetaan huomioon erilaisia kulutuksen muotoja, kuten asuminen, ravinto ja vaatetus sekä nautinnot

elisio /ˈelɪsˌio/ (n)
έκθλιψη
  äänteen jääminen sanasta pois; peräkkäisten sanojen ääntäminen yhteen niin, että sanan viimeinen vokaali tai tavu jää pois seuraavan sanan, usein vokaalialkuisen, edeltä

eliö /ˈelɪø/ (n)
οργανισμός
  yhdestä tai useammasta elävästä solusta koostuva elollinen kokonaisuus; kaikki erilaiset eläimet, kasvit, levät, sienet, alkueliöt ja bakteerit; elottomista kappaleista poiketen reagoi ärsykkeisiin, hyödyntää ympäristön energiaa kasvamiseen, lisääntymiseen ja itsensä ylläpitoon

eliöyhteisö /ˈelɪˌøyhteisø/ (n)
κοινότητα
  samassa ekosysteemissä elävien lajien populaatiot

ellipsi /ˈellɪpsɪ/ (n)
έλλειψη
  geometrinen tasokäyrä, joka määritellään niiden pisteiden urana, joista kahteen kiinteään pisteeseen (polttopisteet) mitattujen etäisyyksien summa on vakio, erikoistapaus soikiosta
  yhden tai useamman sanan tai yhdyssanan osan taikka kieliopin vaatiman lauseenjäsenen pois jättäminen lauseesta niin, että asia selviää asiayhteydestä

elohopea /ˈelohˌopea/ (n)
υδράργυρος
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Hg

eloisa /ˈeloisa/ (adj)
ζωηρός
  eläväinen, täynnä elämää, energinen, ponnekas
ζωντανός
  pirteä, iloa kupliva

eloisuus /ˈeloisuːs/ (n)
ζωντάνια
  se, että on eloisa

elokuu /ˈelokuː/ (n)
Αύγουστος
  vuoden kahdeksas kuukausi, kuukausi heinäkuun ja syyskuun välissä

elokuva /ˈelokˌuva/ (n)
ταινία, έργο
  yleensä tunnin, parin mittainen elokuvakameralla kuvattu ja filmille tai muuten tallennettu teos, joka voidaan esittää elokuvateatterissa tai televisiossa.

elokuva-ala /ˈelokˌuvaˈala/ (n)
έργο
  ammattiala, jolla toiminta suuntautuu elokuvien tuottamiseen, valmistukseen ja levittämiseen

elokuvaohjaaja /ˈelokˌuvaˌohjaːja/ (n)
σκηνοθέτης
  henkilö, joka ohjaa elokuvaa tai elokuvia

elokuvateatteri /ˈelokˌuvateˌatːerɪ/ (n)
σινεμά, κινηματογράφος
  elokuvien esittämiseen tarkoitettu sali tai muu suurelle ihmisjoukolle tarkoitettu tila, jossa on elokuvan esitykseen tarvittava laitteisto

eloperäinen /ˈeloperˌæinen/ (adj)
οργανικός
  (biologia) kasvi- ja eläinjäännösten hajoamisessa muodostunut

elostelija /ˈelostˌelɪja/ (n)
τσουγκράνα
  henkilö, joka elostelee

eloton /ˈeloton/ (adj)
άψυχος
  sellainen, mikä ei liity eliöihin; jolla ei ole elämää
  eräiden kielten kieliopillinen suku, joka viittaa siihen että sana ei ole elollinen, toimintakykyinen henkilö tai eläin

elpyä /ˈelpyæ/ (v)
ανανεώνω
  toipua, tulla ennalleen, voimistua uudelleen

elvyttää /ˈelvytːæː/ (v)
αναζωογονώ
  tuoda tai yrittää tuoda henkiin
διεγείρω
  tukea taantumaan tai lamaan ajautunutta kansantaloutta talouspolitiikalla

elytra /ˈelytra/ (n)
έλυτρο
  kovakuoriaisen peitinsiipi

eläimellinen /ˈelæimˌellɪnen/ (adj)
ζωικός
  eläimille ominainen, eläimille kuuluva; eläimen kaltainen, eläintä muistuttava; villi

eläimellisyys /ˈelæimˌellɪsyːs/ (n)
κτηνοβασία
  se että joku tai jokin on olemukseltaan, ulkonäöltään tai käytökseltään eläimellinen

eläimiin sekaantuminen /ˈelæimɪːn sˈekaːntˌumɪnen/ (n)
κτηνοβασία
  seksuaalinen kanssakäyminen eläimen kanssa, esim. koiran tai hevosen

eläin /ˈelæin/ (n)
ζώο, θηρίο
  eläinkuntaan kuuluva monisoluinen aitotumainen eliö

eläinlääketiede /ˈelæinlˌæːketˌiede/ (n)
κτηνιατρική
  lääketieteen haara, jonka alaan kuuluvat eläinten, erityisesti tuotanto- ja seuraeläinten, sairauksien hoito ja ehkäisy sekä eläinkunnasta saatavien elintarvikkeiden valvonta

eläinlääkäri /ˈelæinlˌæːkærɪ/ (n)
κτηνίατρος
  eläinlääkärintutkinnon hyväksytysti suorittanut henkilö, joka työkseen hoitaa sairastuneita eläimiä tai on erikoistunut muulle eläinlääketieteen alalle

eläinrata /ˈelæinrˌata/ (n)
ζωδιακός κύκλος
  se alue taivaankantta, jonka alueella Aurinko, Kuu ja aurinkokunnan planeetat näennäisesti liikkuvat Maasta katsottuna

eläinsatu /ˈelæinsˌatu/ (n)
παραμύθι
  opettavainen kansansatu, jossa toimijoina ovat eläimet, mutta tapahtumat ovat inhimillisiä; myös kirjallisuuden muoto

eläintarha /ˈelæintˌarha/ (n)
ζωολογικός κήπος
  paikka, jossa pidetään eläimiä yleisölle nähtävänä

eläintiede /ˈelæintˌiede/ (n)
ζωολογία
  zoologia; biologian haara, joka tutkii eläinten elämää ja rakennetta

eläintieteellinen puutarha /ˈelæintˌieteːllɪnem pˈuːtarha/ (n)
ζωολογικός κήπος
  puutarha, jonka kasvistoa tutkitaan eläintieteellisiin tarkoituksiin

eläke /ˈelæke/ (n)
σύνταξη
  työstä kertyvä raha, jonka tarkoituksena on turvata toimeentulo työvuosien jälkeen
  eläkkeellä oleminen

eläkeläinen /ˈelækelˌæinen/ (n)
συνταξιούχος
  eläkkeellä oleva henkilö

eläminen /ˈelæmɪnen/ (n)
ζωή
  elossa oleminen

elämys /ˈelæmys/ (n)
εμπειρία
  vaikuttava kokemus

elämä /ˈelæmæ/ (n)
βίος, ζωή
  ajanjakso yksilön syntymän ja kuoleman välillä

elämäkerta /ˈelæmækˌerta/ (n)
βιογραφία
  kirjoitus, jossa kerrotaan jonkun henkilön elämästä

elämän synty /ˈelæmæn sˈynty/ (n)
αβιογένεση
  elämän alkuperäinen maapallolle ilmaantuminen, josta on laadittu lukuisia teorioita; sellainen syntyminen joka ei ole tapahtunut suvullisesti eikä suvuttomasti edellisen sukupolven vaikutuksesta

elämänlaatu /ˈelæmˌænlaːtu/ (n)
ποιότητα ζωής
  se, millainen ihmisen elämä on ja millaiseksi hän sen kokee

elämäntapa /ˈelæmˌæntapa/ (n)
καθεστώς
  yksilölle tai yhteisölle tunnusomainen tapa elää tai toimia

elättäjä /ˈelætːˌæjæ/ (n)
παροχέας
  henkilö, joka elättää jotakuta

elättää /ˈelætːæː/ (v)
τρέφομαι
  hankkia toiselle toimeentulo hänen/sen puolesta

elävä /ˈelævæ/ (adj)
ζωντανός
  elossa oleva

elävältä /ˈelævˌæltæ/ (adv)
ζωντανός
  elävänä; ilman, että olisi ensin tapettu tai muutoin kuollut

elävöittää /ˈelævˌøitːæː/ (v)
αναδημιουργώ
  elvyttää, palauttaa eläväksi

elää /ˈelæː/ (v)
ζω
  olla syntymän ja kuoleman välisellä ajalla; olla biologisesti elossa

em-viiva /ˈeːˌæmvˈiːva/ (n)
παύλα
  elektronisessa tiedonkäsittelyssä toisinaan ajatusviivana käytettävä kirjoitusmerkki

emali /ˈemalɪ/ (n)
έγκαυστον
  eräänlaista läpinäkymätöntä lasia

embleemi /ˈembleːmɪ/ (n)
έμβλημα
  kuvasymboli

embolia /ˈembolˌia/ (n)
εμβολισμός
  veritulppien esiintyminen

embryologia /ˈembryˌoloɡˌia/ (n)
εμβρυολογία
  (biologia) oppi alkionkehityksestä

emeettinen /ˈemeːtːɪnen/ (adj)
εμετικός
  oksentamista edistävä, oksettava

emissio /ˈemɪssˌio/ (n)
εκπομπή
  liikkeeseenlasku, anti

emo /ˈemo/ (n)
φράγμα
  eläimen (naaraspuolinen) vanhempi

emolevy /ˈemolˌevy/ (n)
μητρική κάρτα
  tietokoneen sisällä oleva keskeinen piirilevy, johon kiinnitetään kaikki tietokoneen sisäiset osat, jotka kommunikoivat keskenään emolevyn väyliä hyväksi käyttäen

emotionaalisesti /ˈemotˌionˌaːlɪsˌestɪ/ (adv)
συναισθηματικά
  emotionaalisella tavalla; tunneperäisesti

emoyhtiö /ˈemoˌyhtɪø/ (n)
μητρική εταιρεία
  konsernissa se yhtiö, joka omistaa tytär- ja osakkuusyhtiöitä

empaattisesti /ˈempaːtːɪsˌestɪ/ (adv)
εμφατικά
  empaattisella tavalla

empatia /ˈempatˌia/ (n)
ενσυναίσθηση
  eläytyvä myötätunto, toisen ymmärtäminen, kyky asettua toisen asemaan

empiirinen /ˈempɪːrɪnen/ (adj)
εμπειρικός
  empiriaan liittyvä, havainnointiin tai mittaamiseen perustuva, kokemusperäinen

empirismi /ˈempɪrˌismɪ/ (n)
εμπειριοκρατία
  tietoteoreettinen käsitys, jonka mukaan tieto perustuu kokemukseen; kokemusajattelu

empiristi /ˈempɪrˌistɪ/ (n)
εμπειριοκράτης
  empirismin kannattaja

emu /ˈemu/ (n)
εμού
  Australiassa elävä lentokyvytön strutsilintu ()

emulaatio /ˈemulˌaːtɪo/ (n)
εξομοίωση
  eläinten oppimisen muoto, jossa jäljittelevä yksilö pyrkii tekemään asian paremmin kuin jäljitelty yksilö
  emulointi; sen tulos, emuloimisessa syntyvä näennäinen laite

emulaattori /ˈemulˌaːtːorɪ/ (n)
εξομοιωτής
  tietokoneohjelma, joka jäljittelee toisen järjestelmän toimintaa ja mahdollistaa siinä käytettävien ohjelmien ajamisen

emulsio /ˈemulsˌio/ (n)
γαλάκτωμα
  kahden tai useamman luonnostaan toisiinsa sekoittumattoman nesteen seos

emä /ˈemæ/ (n)
φράγμα
  eläimen äiti, joidenkin eläinlajien emo

emäksinen /ˈemæksɪnen/ (adj)
αλκαλικός
  (kemia) emäksisesti reagoiva, alkalinen

emäntä /ˈemæntæ/ (n)
νοικοκυρά
  talon auktoriteettia omaava nainen
  isännän vaimo

emäs /ˈemæs/ (n)
βάση
  hapon vastakohta

emäsika /ˈemæsˌika/ (n)
γουρούνα
  porsinut naarassika; tuki- ja rekisteröintiasioissa yli 8 kuukauden ikäinen porsaiden tuotantotarkoituksessa pidetty sika

emätin /ˈemætɪn/ (n)
κόλπος
  vagina; naaraspuolisten nisäkkäiden sukupuolielinten osa, joka yhdistää ulkosynnyttimet ja kohdun

en-viiva /envˈiːva/ (n)
ενωτικό
  elektronisessa tiedonkäsittelyssä usein ajatusviivana käytettävä kirjoitusmerkki

endeeminen /ˈendeːmɪnen/ (adj)
ενδημικός
  sellainen mikä tai mitä esiintyy ainoastaan jollakin määritellyllä alueella

endiivi /ˈendɪːvɪ/ (n)
αντίδι
  sikurien sukuun kuuluva lehtivihannes

endogamia /ˈendoɡˌamɪa/ (n)
ενδογαμία
  puolison ottaminen sisäryhmästä, esim. omasta heimosta tai sosiaaliryhmästä

endogeeninen /ˈendoɡˌeːnɪnen/ (adj)
ενδογενής
  sisäisten syiden aiheuttama, sisäsyntyinen

endokrinologia /ˈendokrˌinolˌoɡɪa/ (n)
ενδοκρινολογία
  umpieritysrauhasia ja niiden toimintaa käsittelevä oppi

endometrioosi /ˈendomˌetrɪˌoːsɪ/ (n)
ενδομητρίωση
  kohdun limakalvon sirottumatauti

endoskooppi /ˈendoskˌoːpːɪ/ (n)
ενδοσκόπιο
  laite, jolla tarkastellaan ahtaita paikkoja sisältä

endoteeli /ˈendotˌeːlɪ/ (n)
ενδοθήλιο
  yksikerroksinen epiteelikudos, jota on eräiden verisuonten sisäpinnalla

enemmistö /ˈenemmˌistø/ (n)
πλειοψηφία
  enemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, yli puolet

enemmän /ˈenemmæn/ (adv)
περισσότερος
  Suuremmassa määrin kuin...

enempi /ˈenempɪ/ (adj)
κι άλλος
  määrältään suurempi

energia /ˈenerɡˌia/ (n)
ενέργεια
  kappaleeseen eri tavoin varastoitunut kyky tehdä työtä

englanninkielinen /ˈeŋlannˌiŋkielɪnen/ (adj)
αγγλόφωνος
  (kielitiede) englannin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  englanniksi esitetty tai tapahtuva, englannin kielellä oleva.

englannintorvi /ˈeŋlannˌintorvɪ/ (n)
αγγλικό κόρνο
  oboeta muistuttava, sitä suurempikokoinen kaksoisruokolehdykkäinen puhallinsoitin

englanti /ˈeŋlantɪ/ (n)
αγγλικά
  englannin kieli (kielitunnus: en), Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa ja laajasti maailmalla puhuttava germaaninen kieli

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (adj)
αγγλικός
  Englannista peräisin oleva tai Englantiin liittyvä. Usein tarkoitetaan koko Isoa-Britanniaa.

englantilainen /ˈeŋlantɪlˌainen/ (n)
Άγγλος
  pysyvästi Isossa-Britanniassa, erityisesti Englannissa asuva henkilö

enintään /ˈenɪntæːn/ (adv)
το πολύ
  ilmaisee ylärajaa; ei enempää kuin

enkeli /ˈeŋkelɪ/ (n)
άγγελος
  kristinuskossa, juutalaisuudessa ja islamissa esiintyvä Jumalan tahdon ilmoittajana toimiva henkiolento
  kiltti ihminen

enkeliska /ˈeŋkelˌiska/ (n)
Αγγλικά
  (tanssi) angleesi, englantilainen kansantanssi.

ennakkoluulo /ˈennakːolˌuːlo/ (n)
προκατάληψη
  jostakin tuomitseva käsitys, kuvitelma, uskomus, jolle yleensä ei ole järkevää perustetta

ennakkoluuloinen /ˈennakːolˌuːloinen/ (adj)
προκατειλημμένος
  epäluuloinen, varauksellinen; ahdasmielinen, suvaitsematon, tuomitseva

ennakkotapaus /ˈennakːˌotapaus/ (n)
δεδικασμένο
  aiemmin tapahtunut samanlainen tapaus

ennallistaa /ˈennallˌistaː/ (v)
αποκαθιστώ
  saattaa ennalleen, entiselleen, entisen kaltaiseksi

ennemmin tai myöhemmin /ˈennemmɪn tai mˈyøhemmɪn/ (adv)
αργά ή γρήγορα
  jonakin ajankohtana: jos ei pian, niin joskus myöhemmin

ennen /ˈennen/ (adv)
πριν
  aikaisemmin

enneuni /ˈenneunɪ/ (n)
προαίσθημα
  uni, jossa on ennakkoaavistus

ennusmerkki /ˈennusmˌerkːɪ/ (n)
προαναγγέλλω
  usein uskomusten mukainen enne siitä, mitä tulevaisuudessa tapahtuu

ennustaa /ˈennustaː/ (v)
προφητεύω
  kertoa mitä tulee todennäköisesti tapahtumaan ennalta

ennustaja /ˈennustˌaja/ (n)
μάντις
  henkilö, joka ennustaa

ennuste /ˈennuste/ (n)
πρόγνωση
  prognoosi, ennustamisen lopputulos, arvio jonkin asian tulevasta tilasta

ennustus /ˈennustus/ (n)
προφητεία
  laaditun ennusteen tuloksena saatu odote

ennätys /ˈennætys/ (n)
ανώτατη επίδοση
  paras saavutus

eno /ˈeno/ (n)
θείος
  äidin veli

enologi /ˈenolˌoɡɪ/ (n)
οινολόγος
  viinin tutkija

enologia /ˈenolˌoɡɪa/ (n)
οινολογία
  viinin ja sen valmistuksen tutkimus

ensi /ˈensɪ/ (adj)
ακόλουθος
  seuraava, tuleva

ensi-ilta /ˈensɪˈilta/ (n)
πρεμιέρα
  uuden elokuvan tai näytelmän ensimmäinen julkinen näytäntö, kantaesitys, premiääri

ensiapu /ˈensɪˌapu/ (n)
πρώτες βοήθειες
  hoitoa, jota annetaan esimerkiksi onnettomuuteen joutuneelle tai sairaskohtauksen saaneelle henkilölle välittömästi, ennen kuin potilas siirretään saamaan jatkohoitoa lääkäriltä; antajana useimmiten maallikko, jolla ei ole lääketieteellistä koulutusta

ensihoitaja /ˈensɪhˌoitaja/ (n)
διασώστης
  akuutin hoidon ja ensihoidon asiantuntija

ensihoito /ˈensɪhˌoito/ (n)
πρώτες βοήθειες
  terveydenhuollon ammattihenkilöstön antama hoito äkillisesti sairastuneelle tai vakavasti vammautuneelle potilaalle tapahtumapaikalla, sairaankuljetuksen aikana ja sairaalan päivystyksessä

ensiksi /ˈensɪksɪ/ (adv)
πρωτίστως
  ennen muuta tai muita, usein ensimmäisenä

ensimmäinen /ˈensɪmmˌæinen/ (adj)
πρώτος
  muita edeltävä, ensin tuleva, voittamaton

ensin /ˈensɪn/ (adv)
κατ' αρχάς
  ennen jotakin (tai mitään) muuta

ensisijainen /ˈensɪsɪjˌainen/ (adj)
κεφαλαιώδης
  pää-, tärkein

ensiö /ˈensɪø/ (n)
πρωτοβάθμιος
  muuntajan, erottimen tms. ensiöpuoli

entalpia /ˈentalpˌia/ (n)
ενθαλπία
  eräs termodynamiikan suure; tuntuvan sisäenergian ja siirtotyön summa; edustaa työtä, jonka ympäristö on joutunut tekemään tuodakseen ainetta tasetilaan, ja jonka systeemi pystyy vastaavasti vapauttamaan ympäristöön tehtynä työnä; on osa systeemin kykyä tehdä työtä ympäristöönsä, mutta ei osa systeemin sisäenergiaa; symboli on H ja yksikkö joule

entinen /ˈentɪnen/ (adj)
πρώην
  sellainen, joka on ollut tai toiminut aikaisemmin; aikaisempi, aiempi

entisellään /ˈentɪsˌellæːn/ (adv)
συνηθισμένος
  kuin aiemmin, kuin ennenkin

entistää /ˈentɪstæː/ (v)
αποκαθιστώ
  tehdä uusiksi, mutta entisenlaiseksi

entisyys /ˈentɪsyːs/ (n)
αόριστος
  vanhat ajat; aiemmin tapahtunut, menneisyys, muinaisuus

entiteetti /ˈentɪtˌeːtːɪ/ (n)
οντότητα
  yhdestä tai useammasta osasta muodostuva yhteen kuuluva itsenäinen kokonaisuus

entropia /ˈentropˌia/ (n)
εντροπία
  termodynamiikan perussuure, joka ilmaisee epäjärjestyksen määrää systeemissä; symboli on S

entsyymi /ˈentsyːmɪ/ (n)
ένζυμο
  solujen tuottamaa ainetta, joka toimii katalysaattorina biokemiallisissa reaktioissa

enää /ˈenæː/ (adv)
άλλο
  ilmaisee jonkin loppumista, lopettamista, lakkaamista olemasta

eoseeni /ˈeosˌeːnɪ/ (n)
Ηώκαινος
  noin 56–37 miljoonaa vuotta sitten vallinnut geologinen epookki, tertiäärikauden toiseksi vanhin osa

epideeminen /ˈepɪdˌeːmɪnen/ (adj)
επιδημικός
  epidemian lailla leviävä

epidemia /ˈepɪdˌemɪa/ (n)
επιδημία
  lyhyen ajan kuluessa poikkeuksellisen suurta osaa alueen väestöstä tartuttava tartuntatauti

epidemiologia /ˈepɪdˌemɪˌoloɡˌia/ (n)
επιδημιολογία
  tilastotieteeseen perustuva lääketieteen ala, joka tutkii tartuntatautien ja muiden sairauksien esiintyvyyden ja niiden riskitekijöiden suhdetta

epigeneettinen /ˈepɪɡenˌeːtːɪnen/ (adj)
επιγενετικός
  epigenetiikkaan liittyvä

epilepsia /ˈepɪlˌepsɪa/ (n)
επιληψία
  krooninen sairaus, joka aiheuttaa ennalta arvaamattomia kouristuskohtauksia ja tajunnan hämärtymistä

epileptikko /ˈepɪlˌeptɪkːo/ (n)
επιληπτικός
  epilepsiaa sairastava henkilö

epileptinen /ˈepɪlˌeptɪnen/ (adj)
επιληπτικός
  epilepsiaan liittyvä tai siitä aiheutuva

epilogi /ˈepɪlˌoɡɪ/ (n)
επίλογος
  tavallisesti kirjallisen teoksen jälkinäytös, loppupuhe, loppusanat

epinefriini /ˈepɪnˌefrɪːnɪ/ (n)
επινεφρίνη
  adrenaliini

epistemologia /ˈepɪstˌemolˌoɡɪa/ (n)
επιστημολογία
  tieto-oppi, tietoteoria

epiteeli /ˈepɪtˌeːlɪ/ (n)
επιθήλιο
  ruumiin sisäpintoja ja elimiä peittävä kudos

epookki /ˈepoːkːɪ/ (n)
εποχή
  historiallinen aikakausi, (ajan)jakso, vaihe

epäidiomaattinen /ˈepæidˌiomˌaːtːɪnen/ (adj)
αδόκιμος
  (ilmauksesta) sellainen, joka ei ole kielelle ominainen; sellainen, jota kieltä äidinkielenään puhuvat eivät pidä oikeana ja luonnollisena

epäilijä /ˈepæilˌijæ/ (n)
σκεπτικός
  henkilö, joka epäilee jotakin

epäillä /ˈepæillæ/ (v)
αμφιβάλλω
  olla epävarma jstak, kyseenalaistaa jnk todenmukaisuus, olla luottamatta
υποπτεύομαι
  luulla, uskoa tai ajatella jkn olevan tai olleen vastuussa jstk yl. kielteisestä; olla epäilynä

epäilty /ˈepæilty/ (n)
ύποπτη
  henkilö, jota epäillään jonkin teon tekijäksi, etenkin henkilö, jota rikostutkintaa johtava viranomainen epäilee rikoksen tekijäksi

epäily /ˈepæily/ (n)
υπόνοια
  vailla varmuutta aktiivisesti toimiva kiistanalaistaminen tai kysteenalaistaminen

epäilys /ˈepæilys/ (n)
αμφιβολία
  epävarmuutta aiheuttava passiivisesti vaikuttava kyseenalaistus

epäilyttävä /ˈepæilˌytːævæ/ (adj)
αβέβαιος
  epäluuloa tai varaumia herättävä, kyseenalainen, outo

epäinhimillinen /ˈepæinhɪmˌillɪnen/ (adj)
απάνθρωπος
  ei ihmiselle soveltuva, ei ihmisarvoinen

epäitsekäs /ˈepæitsekæs/ (adj)
αλτρουιστής
  ei vain itsensä vaan toiset huomioon ottava, muidenkin kuin itsensä hyväksi toimiva

epäjalo /ˈepæjˌalo/ (adj)
άτιμος
  sellainen, joka ei ole jalo

epäjumala /ˈepæjˌumala/ (n)
ίνδαλμα
  uskonnollisen tai hengellisen palvonnan kohde, jonka puhuja ei usko omaavan sellaisia ominaisuuksia, joiden perusteella sitä olisi aiheellista pitää todellisena jumaluutena

epäkelpo /ˈepækˌelpo/ (adj)
άκυρος
  kelvoton

epäkesko /ˈepækˌesko/ (n)
παράξενος
  pyörivään akseliin kiinnitetty epäkeskinen osa, joka muuttaa pyörimisliikkeen edestakaiseksi liikkeeksi

epäkohtelias /ˈepækˌohtelɪas/ (adj)
αγενής
  epäystävällinen, töykeä

epäkypsä /ˈepækˌypsæ/ (adj)
ανώριμος
  fyysisesti tai henkisesti kehittymätön

epäkäs /ˈepækæs/ (n)
τραπέζιο
  nelikulmio, jonka kaikki sivut ovat eripituisia

epälooginen /ˈepælˌoːɡɪnen/ (adj)
άλογος
  sellainen, joka ei ole looginen; ei johdonmukainen

epäluotettava /ˈepælˌuotetːˌava/ (adj)
αναξιόπιστος
  sellainen, johon ei voi luottaa

epäluulo /ˈepælˌuːlo/ (n)
υπόνοια
  huono, epäedullinen luulo, arvelu tai otaksuma

epämetalli /ˈepæmetˌallɪ/ (n)
αμέταλλο
  alkuaine, jolla ei ole metallisia ominaisuuksia; johtaa huonosti lämpöä tai sähköä

epämiellyttävä /ˈepæmˌiellytːˌævæ/ (adj)
δυσάρεστος
  joka ei miellytä, ikävä

epämukava /ˈepæmˌukava/ (adj)
άβολο
  sellainen, mikä ei ole mukava (esim. pehmusteista, asennoista)
αποκρουστικός
  sellainen, joka ei ole mukava; vastenmielinen, inhottava (erityisesti henkilöstä)

epämuodollinen /ˈepæmˌuodollɪnen/ (adj)
φιλικός
  sellainen joka ei ole muodon mukainen

epämuodostuma /ˈepæmˌuodostˌuma/ (n)
διαμαρτία
  elimeen kohdistuva rakenteellinen epänormaalius

epämääräinen /ˈepæmˌæːræinen/ (adj)
ακαθόριστος
  epävarma, tarkistamaton

epämääräinen artikkeli /ˈepæmˌæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
αόριστο άρθρο
  sanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo kieliopillisesti pääsanansa olevan kuulijalle ennestään tuntematon tai yleinen joukkonsa edustaja

epäonni /ˈepæˌonnɪ/ (n)
δυστυχία
  huono onni, vastoinkäyminen

epäonnistua /ˈepæˌonnɪstˌua/ (v)
αποτυχαίνω
  yrittää saavuttamatta toivottua lopputulosta

epäonnistuminen /ˈepæˌonnɪstˌumɪnen/ (n)
αποτυχία
  se, että epäonnistuu jossakin; se ettei jokin onnistu odotusten mukaisesti

epäpätevä /ˈepæpˌætevæ/ (adj)
αναρμόδιος
  ei pätevä, vailla riittävää kompetenssia oleva; sellainen, joka osoittaa tai mahdollisesti osoittaisi epäpätevyyttä jhkin

epäreilusti /ˈepærˌeilustɪ/ (adv)
άδικα
  epäreilulla tavalla

epäröidä /ˈepærˌøidæ/ (v)
διστάζω
  olla epävarma jostakin

epäröiminen /ˈepærˌøimɪnen/ (n)
δισταγμός
  epäröidä-verbistä muodostettu teonnimi

epäröivä /ˈepærˌøivæ/ (adj)
διστακτικός
  sellainen, joka epäröi, epävarma jostakin

epäselvä /ˈepæsˌelvæ/ (adj)
ακαθόριστος
  sellainen, jota on vaikea tajuta, vaikeaselkoinen; sumea, hämärä, sekava

epäsosiaalinen /ˈepæsˌosɪˌaːlɪnen/ (adj)
ακοινώνητος
  vain hieman tai lainkaan sosiaalinen

epästabiili /ˈepæstabˌiːlɪ/ (adj)
άστατος
  epävakaa, labiili

epäsuora /ˈepæsˌuora/ (adj)
έμμεσος
  välillinen, jkn välityksellä tapahtuva

epäsymmetrinen /ˈepæsˌymmetrɪnen/ (adj)
ασύμμετρος
  sellainen, jonka puoliskot ovat erilaisia, eivät toistensa peilikuvia

epäsäännöllinen /ˈepæsˌæːnnøllɪnen/ (adj)
ακανόνιστος
  muodoltaan säännötön, epätasainen, epämääräinen
  rytmiltään vaihteleva, epätasaisin väliajoin tapahtuva
  taivutussääntöjä noudattamaton

epätasa-arvo /ˈepætˌasaˈarvo/ (n)
ανισότητα
  se, että ei ole tasa-arvoa

epäterveellinen /ˈepætˌerveːllɪnen/ (adj)
ανθυγιεινός
  terveydelle haitallinen

epätoivo /ˈepætˌoivo/ (n)
απελπισία
  toivon puute; tila, jossa uskoa paremmasta ei ole

epätoivoinen /ˈepætˌoivoinen/ (adj)
απελπισμένος
  tunne paremman puutteesta; sellainen, joka ei todennäköisesti tule onnistumaan

epätosi /ˈepætˌosɪ/ (adj)
ψευδής
  sellainen, ja vain sellainen joka ei ole tosi

epävarma /ˈepævˌarma/ (adj)
αβέβαιος
  arka, pelokas, epäileväinen

epävarmuus /ˈepævˌarmuːs/ (n)
αβεβαιότητα
  se, että on epävarma

epäyhtälö /ˈepæyhtˌælø/ (n)
ανισότητα
  (matematiikka) epäyhtälö saadaan, kun kaksi lauseketta merkitään erisuuriksi jollakin suuruusjärjestystä osoittavista merkeistä

erbium /ˈerbium/ (n)
έρβιο
  eräs alkuaine (tunnus Er)

erehtyä /ˈerehtˌyæ/ (v)
κάνω λάθος
  tehdä erehdys, virhe

erektio /ˈerektˌio/ (n)
στύση
  siittimen jäykistyminen

ergonomia /ˈerɡonˌomɪa/ (n)
εργονομία
  tieteenala joka tutkii ihmisten ja järjestelmien välistä vuorovaikutusta

eri /ˈerɪ/ (adj)
αρκετός
  sellainen, joka ei ole sama; erillinen

eri /ˈerɪ/ (adv)
πολύ
  vahvistava adverbi; hyvin, erittäin, erityisen, varsin

eriarvoisuus /ˈerɪˌarvoisuːs/ (n)
ανισότητα
  se, että asiat tai ihmiset eivät ole samanarvoisia; epätasa-arvo

erikoinen /ˈerɪkˌoinen/ (adj)
εκπληκτικός
  erikoislaatuinen, poikkeuksellinen, erityinen

erikoislääkäri /ˈerɪkˌoislæːkˌærɪ/ (n)
ειδικός
  tiettyyn erikoistumisalaan erikoistunut lääkäri

erikoisuus /ˈerɪkˌoisuːs/ (n)
ειδικότητα
  se, mikä tekee jostakin erikoisen tai erityisen; erikoislaatuisuus
  erikoinen esine, ruoka tms.

erilainen /ˈerɪlˌainen/ (adj)
διαφορετικός
  sellainen, joka poikkeaa muista; toisista eroava, erikoinen

erilaisuus /ˈerɪlˌaisuːs/ (n)
διαφορά
  yhteismitallisessa vertailussa havaittava ero, usein eroavuuksien summa

erillään /ˈerɪllæːn/ (adv)
χωριστά
  (3. persoonan muoto) eri paikassa; irrallaan, irti

erimielisyys /ˈerɪmˌielɪsyːs/ (n)
διαφορά
  se, että joku on erimielinen jostain asiasta

erinomainen /ˈerɪnomˌainen/ (adj)
εξαιρετικός
  erittäin hyvä, tavallista parempi

erinomaisuus /ˈerɪnomˌaisuːs/ (n)
υπεροχή
  se, että on erinomainen

erioikeus /ˈerɪˌoikeus/ (n)
προνόμιο
  yhteisölle tai yksityiselle myönnetty etuus, jota ei ole muilla; privilegio

eriseura /ˈerɪsˌeura/ (n)
μεραρχία
  uskonnollinen ryhmittymä tai suuntaus, joka ilman asiallista perustetta pyrkii pitämään kannattajansa erillään muista

erisnimi /ˈerɪsnˌimɪ/ (n)
κύριο όνομα
  propri; sellainen substantiivi, joka kertoo asian, esineen, henkilön tai muun sellaisen erityisen nimen

eriste /ˈerɪste/ (n)
μονωτής
  yleisesti aineen tai energian etenemistä rajoittava rajapinta tai ainekerros

eristin /ˈerɪstɪn/ (n)
μονωτής
  eristämiseen käytettävä laite tai osa

eristys /ˈerɪstys/ (n)
απομόνωση
  eristämisen toteutus, jostakin eroon tai erilleen asettaminen
μόνωση
  karanteeni

eristävä /ˈerɪstˌævæ/ (adj)
θερμομονωτικός
  sellainen, joka eristää

erisuuri /ˈerɪsˌuːrɪ/ (adj)
ίσος
  ei yhtä suuri

erisuuruus /ˈerɪsˌuːruːs/ (n)
ανισότητα
  poikkeavuus jonkin määrän eli kvantiteetin suhteen

erite /ˈerɪte/ (n)
έκκριση
  kehon erittämä aines

eritoten /ˈerɪtoten/ (adv)
ειδικά
  etenkin, varsinkin, erityisesti

eritrealainen /ˈerɪtrˌealˌainen/ (adj)
Ερυθραία
  Eritreasta peräisin oleva tai Eritreaan liittyvä

eritrealainen /ˈerɪtrˌealˌainen/ (n)
Ερυθραία
  pysyvästi Eritreassa asuva henkilö

erittäin /ˈerɪtːæin/ (adv)
πολύ
  (vahvistava adverbi) erityisen, erinomaisen, todella

erittää /ˈerɪtːæː/ (v)
εκκρίνω
  (rauhasesta tms.) tuottaa ulkopuolelleen

erityinen /ˈerɪtˌyinen/ (adj)
ειδικός
  tietty
  erikoinen

erityisesti /ˈerɪtˌyisestɪ/ (adv)
ειδικά
  kyseinen asia painokkaammin huomioon ottaen

erityisosaaja /ˈerɪtˌyisosˌaːja/ (n)
έμπειρος
  yleensä henkilö, joka osaa jonkin asian erityisen hyvin ja on menestynyt, suvereeni osaaja.

erkaantua /ˈerkaːntˌua/ (v)
αποκλίνω
  joutua erilleen

ero /ˈero/ (n)
διαφορά
  se, miten jokin poikkeaa toisesta
διάσπαση
  erilleen lähtö
διαζύγιο
  ihmissuhteen päättyminen, avioero
παραίτηση
  viran tai aseman jättäminen

eroavuus /ˈeroavuːs/ (n)
διαφορά
  havaittavissa oleva ero kahden tai useamman vertauskohteen tai vertausaineiston välillä

eronnut /ˈeronnut/ (adj)
διαζευγμένος
  Avioliiton purkanut.

eronnut /ˈeronnut/ (n)
διαζευγμένη
  Avioliiton purkanut henkilö.

eroosio /ˈeroːsˌio/ (n)
αποσάθρωση
  kallioperän ja maaperän hallitsematonta kulumista veden, tuulen, mekaanisen kulutuksen tai jonkin muun maaperää kuluttavan tekijän tähden

eroottinen /ˈeroːtːɪnen/ (adj)
ερωτικός
  aistillinen, erotiikkaan kuuluva tai sitä koskeva

erota /ˈerota/ (v)
διαφέρω
  olla erilainen kuin joku muu
κόβω
  mennä erilleen, erkaantua
παίρνω διαζύγιο
  ottaa avioero tai ero tyttö- tai poikaystävästä
παραιτούμαι
  jättäytyä tehtävästä tai virasta; irtisanoutua

erotella /ˈerotella/ (v)
ξεδιαλέγω
  jakaa erilleen toisistaan

erottaa /ˈerotːaː/ (v)
χωρίζω
  muodostaa (tehdä) ero joidenkin välillä tai välille
διακρίνομαι
  havaita tai nähdä ero joidenkin välillä
απολύω
  ottaa joltakulta jäsenyys pois

erottamaton /ˈerotːˌamaton/ (adj)
αδιαχώριστος
  sellainen, jota ei voida erottaa

erottaminen /ˈerotːˌamɪnen/ (n)
διάσπαση
  erilleen tai eroon saattaminen
απόλυση
  viraltapano, potkujen antaminen
διάκριση
  aistien avulla havaitseminen tai eritteleminen

erottava /ˈerotːˌava/ (adj)
διάφορος
  sellainen, joka erottaa

erotuomari /ˈerotˌuomarɪ/ (n)
διαιτητής
  eräiden urheilulajien sääntöjä kentällä valvova toimitsija, joka ratkaisee esiintyvät erimielisyydet

erotus /ˈerotus/ (n)
διαφορά
  vähennyslaskun tulos, ero kahden olion välillä

erotuslausuma /ˈerotˌuslausˌuma/ (n)
αποκήρυξη
  tavaramerkkirekisteriin tehtävä merkintä, jonka mukaan merkinhaltijan yksinoikeus ei käsitä sellaista merkin osaa, joka ei ole rekisteröimiskelpoinen; jos koko tavaramerkki esimerkiksi vakiinnuttamalla muuttuu selvästi erotettavaksi, voidaan tavaramerkki rekisteröidä uudelleen kokonaisuudessaan; lausumaan liittyvä tavaramerkin osa voi ilmaista esimerkiksi tavaran käyttötarkoitusta tai olla kirjainyhdistelmä

erä /ˈeræ/ (n)
πληρωμή
  yhtenäinen rajallinen us. yhdellä kertaa käsiteltävä osuus jostain (sovitusta) määrästä
σετ
  pelin määrätyn mittainen pelivuoro tai jakso
κυνήγι
  eränkäynti, metsästys

erämaa /ˈeræmaː/ (n)
ερημιά
  asumaton seutu, varsinkin aiemmin metsästysmaa

erämies /ˈeræmies/ (n)
κυνηγόσκυλο
  eränkävijä, metsästäjä

eränkävijä /ˈeræŋkˌævɪjæ/ (n)
κυνηγόσκυλο
  metsästäjä, erämies

esi-isä /ˈesɪˈisæ/ (n)
πρόγονος
  miespuolinen sukulainen ylenevässä polvessa

esihistoriallinen /ˈesɪhˌistorɪˌallɪnen/ (adj)
προϊστορικός
  esihistoriaan ajallisesti kuuluva

esiin /ˈesɪːn/ (adv)
αυθάδης
  näkyviin, näkyville, ulos

esiintyä /ˈesɪːntˌyæ/ (v)
παίζω
  väittää olevansa joku
περνώ
  ilmetä, ilmaantua

esikatsella /ˈesɪkˌatsella/ (v)
πρώτη προβολή
  katsella dokumenttia tai kuvaa näyttöpäätteellä asianmukaisesti muotoiltuna ennen kuin se painetaan, tulostetaan paperille tai julkaistaan Internetissä

esikatselu /ˈesɪkˌatselu/ (n)
πρώτη προβολή
  katselu ennen varsinaista toimintaa (tulostusta, näytäntöä tms)

esikaupunki /ˈesɪkˌaupuŋkɪ/ (n)
προάστιο
  lähiö tms. keskustasta etäällä sijaitseva kaupunginosa

esikko /ˈesɪkːo/ (n)
δακράκι
  esikkokasvien heimoon kuuluvia kasveja (-suku)

esikoulu /ˈesɪkˌoulu/ (n)
προσχολικός
  peruskoulun ensimmäistä vuosiluokkaa edeltävä päiväkodin viimeinen vuosi

esikunta /ˈesɪkˌunta/ (n)
επιτελείο
  suurten sotilasyksikköjen komentajan henkilökunta

esikääntäjä /ˈesɪkˌæːntæjæ/ (n)
προεπεξεργαστής
  lähinnä C:ssä ja sen sukuisissa kielissä käytettävä ohjelma, joka käsittelee ohjelmakoodin ennen käännöstä yksinkertaisella tekstinkorvauksella

esiliina /ˈesɪlˌiːna/ (n)
ποδιά
  etenkin keittiötyössä käytettävä kehon etupuolelle kiinnitettävä kevyt suojavaate
συνοδός
  seurustelevaa paria muodollisesti valvova tai nuoren naisen suojelijana miesseurassa oleva vanhempi henkilö

esimerkiksi /ˈesɪmˌerkɪksɪ/ (adv)
παραδείγματος χάριν
  käytetään ilmaisemaan yhtä mallitapausta samankaltaisten sarjasta

esimerkki /ˈesɪmˌerkːɪ/ (n)
παράδειγμα
  joukosta valittu yksi edustamaan muitakin; lyhenne esim.

esimies /ˈesɪmies/ (n)
αρχηγός
  työyhteisön organisaatiossa se, joka on alaisiaan ylempänä; tavallisesti johtaja tai päällikkö

esimurrosikäinen /ˈesɪmˌurrosɪkˌæinen/ (adj)
προεφηβικός
  murrosikää edeltävä, alle murrosikäinen

esinahka /ˈesɪnˌahka/ (n)
ακροβυστία
  siittimen ihopoimu, joka suojaa terskaa

esine /ˈesɪne/ (n)
αντικείμενο
  ihmisen valmistama, käsin kosketeltava asia; tavara, valmiste

esirippu /ˈesɪrˌipːu/ (n)
αυλαία
  näyttämöä katsomosta erottava verho

esitellä /ˈesɪtellæ/ (v)
συστήνω
  kertoa nimi tavattaessa
απονέμω
  laittaa näytteille, näyttää jokin (tuote, laite) ensi kertaa
αγγέλλω
  ilmoittaa jokin tunnus etukäteen, jotta siihen voidaan viitata ennen sen varsinaista määrittelyä

esiteollinen /ˈesɪteˌollɪnen/ (adj)
προβιομηχανικός
  teollista vallankumousta tai teollistumiskautta edeltävä

esittely /ˈesɪtːˌely/ (n)
σύσταση
  esitteleminen

esittää /ˈesɪtːæː/ (v)
παρουσιάζω
  näyttää, panna näytteille
προτείνω
  ehdottaa, tehdä ehdotus

esitys /ˈesɪtys/ (n)
εισήγηση
  ehdotus

esityslista /ˈesɪtˌyslɪsta/ (n)
διάταξη
  ehdotus kokouksen tai muun toimielimen työjärjestykseksi, asialista

esivaali /ˈesɪvˌaːlɪ/ (n)
πρωτοβάθμιος
  puolueen sisäinen vaali jossa valitaan vaaleissa ehdokkaaksi asetettava

espanja /ˈespanja/ (n)
ισπανικά
  erityisesti Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa puhuttu kieli (kielitunnus: es)

espanjaksi /ˈespanjˌaksɪ/ (adv)
ισπανικά
  espanjan kielellä, espanjan kielelle

espanjalainen /ˈespanjalˌainen/ (adj)
ισπανικός
  Espanjasta peräisin oleva tai Espanjaan liittyvä

espanjankielinen /ˈespanjˌaŋkielɪnen/ (adj)
ισπανικά
  (kielitiede) espanjan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

esperantisti /ˈesperˌantɪstɪ/ (n)
εσπεραντίστρια
  yleensä esperanton kieltä hyvin osaava, vakavasti harrastava ja ko. kielen aatteeseen sitoutunut henkilö

esperanto /ˈesperˌanto/ (n)
Εσπεράντο
  puolueettomaksi yhteiseksi ilmaisuvälineeksi kaikkeen kansainväliseen vuorovaikutukseen tarkoitettu keinotekoinen kieli. Sanalista.

essee /ˈesseː/ (n)
δοκίμιο
  asiateksti, joka asettuu jonkin asian kannalle ja esittää mielipiteitä sen tueksi

esseisti /ˈesseistɪ/ (n)
δοκιμιογράφος
  esseiden kirjoittaja

essentialismi /ˈessentˌialˌismɪ/ (n)
ουσιοκρατία
  olemusajattelu; se, että olevaisella on sisäänrakennettu olemus, joka on ympäristöstä riippumaton

este /ˈeste/ (n)
εμπόδιο, πρόσκομμα
  jokin, joka estää jonkin tekemisen, tapahtumisen tai kulun

esteettinen /ˈesteːtːɪnen/ (adj)
αισθητικός
  kauneusarvoihin liittyvä, ulkonäöltään kaunis

estejuoksu /ˈestejˌuoksu/ (n)
στιπλ
  yleisurheilulaji, jossa kilpailijan on juostava radalla 3000 metriä ylittäen aidat

esteri /ˈesterɪ/ (n)
εστέρας
  orgaaninen yhdiste, jonka funktionaalisessa ryhmässä on happisillan välityksellä liittynyt yhteen kaksi hiiltä, joista toiseen on lisäksi sitoutunut kaksoissidoksella happi

estetiikka /ˈestetˌiːkːa/ (n)
αισθητική
  filosofian osa-alue, joka tutkii kauneutta, taidetta ja esteettistä eli kauneusarvoihin liittyvää eri esiintymismuodoissaan

estimaatti /ˈestɪmˌaːtːɪ/ (n)
εκτίμηση
  estimoitu arvo

estuaari /ˈestuˌaːrɪ/ (n)
εκβολή
  maa-alueen osittain suojaama jokisuualue, jossa yhden tai useamman joen makea vesi sekoittuu suolaisen meriveden kanssa murtovedeksi

estyä /ˈestyæ/ (v)
αποτρέπω
  jäädä tapahtumatta esteen vuoksi

estäjä /ˈestæjæ/ (n)
αναστολέας
  jokin, joka estää jotakin

estää /ˈestæː/ (v)
εμποδίζω
  tehdä mahdottomaksi

etaani /ˈetaːnɪ/ (n)
αιθάνιο
  eräs alkaani, C₂H₆

etana /ˈetana/ (n)
γυμνοσάλιαγκας
  ryhmä keuhkokotiloiden (Stylommatophora) joukkoon kuuluvia maanilviäisiä. Etanat ovat pehmeäruumiisia kuorettomia tai kuorellisia eläimiä. Liikkumista varten etanalla on limaa erittävä anturajalka. Etanalla on kaksi paria tuntosarvia. Silmät sijaitsevat pidempien tuntosarvien päissä.

etanoli /ˈetanˌolɪ/ (n)
αιθανόλη
  (kemia) lyhytketjuinen alkoholi CH₃CH₂OH eli etyylialkoholi, väritön polttavan makuinen neste, jota käytetään polttoaineena ja lähinnä liuottimina kemian teollisuuden prosesseissa

etappi /ˈetapːɪ/ (n)
αντικειμενοφόρα πλάκα
  taival, reittiin kuuluva matkaosuus nimettyjen paikkojen välillä

eteenpäin /ˈeteːmpæin/ (adv)
εμπρός
  menosuuntaan, etuosaan päin, kohti tavoitetta; edemmäksi, kauemmaksi; jatkuvasti, vastedes, yhä

eteerinen /ˈeteːrɪnen/ (adj)
αιθέριος
  aineeton, ilmamainen

eteinen /ˈeteinen/ (n)
είσοδος
  rakennuksen ulko-oven ja sisätilojen välissä oleva tila

etelä /ˈetelæ/ (n)
νότος
  pääilmansuunta idän ja lännen välissä, idästä 90 astetta myötäpäivään

eteläinen /ˈetelˌæinen/ (adj)
νότιος
  etelässä sijaitseva, etelänpuoleinen

eteläinen napapiiri /ˈetelˌæinen nˈapapˌiːrɪ/ (n)
ανταρκτικός κύκλος
  maapallon napapiiri, leveyspiiri, jonka eteläpuolta Aurinko valaisee keskeytymättä talvipäivänseisauksena koko vuorokauden, sijainti noin 66,5 astetta eteläistä leveyttä; sijainti on maapallon akselikaltevuus vähennettynä 90 asteen suorasta kulmasta

eteläkorealainen /ˈetelˌækorˌealˌainen/ (adj)
Νοτιοκορεάτης
  Korean tasavallasta eli Etelä-Koreasta peräisin oleva

eteläkorealainen /ˈetelˌækorˌealˌainen/ (n)
Νοτιοκορεάτης
  Korean tasavallan eli Etelä-Korean asukas tai kansalainen

etelämeridiaani /ˈetelˌæmerˌidɪˌaːnɪ/ (n)
απώγειο
  havaintopaikan zeniitin ja eteläisen taivaanavan välinen meridiaanin osa

etelänapa /ˈetelˌænapa/ (n)
Νότιος Πόλος
  Maan ja muiden taivaankappaleiden eteläisen pallonpuoliskon napa eli eteläisin kohta

etelänsatakieli /ˈetelˌænsatakˌielɪ/ (n)
αηδόνι
  satakielten sukuun ja sieppojen heimoon kuuluva varpuslintu ()

etenkin /ˈeteŋkɪn/ (adv)
ειδιαίτερα
  jokin tietty asia painokkaammin huomioon ottaen

etevyys /ˈetevyːs/ (n)
διάκριση
  se että on etevä

etevä /ˈetevæ/ (adj)
έξοχος
  jossain huomattavan hyvä, huomattava, prominentti

etiikka /ˈetɪːkːa/ (n)
ηθική
  filosofian haara, joka tutkii siveellisiä arvoja ja muita moraaliin liittyviä kysymyksiä

etiketti /ˈetɪkˌetːɪ/ (n)
εθιμοτυπία
  seuraelämän sääntöjen kokonaisuus; vallitsevat tavat, käytöskaavat ja -muodot

etikka /ˈetɪkːa/ (n)
ξίδι, ξύδι
  lähes väritön mauste ja säilöntäaine, jota voidaan valmistaa alkoholipitoisista aineista etikkahappokäymistä hyödyntäen tai yleensä synteettisestä etikkahaposta vedellä laimentamalla

etikkahappo /ˈetɪkːahˌapːo/ (n)
οξικό οξύ
  karboksyylihappo, jossa on yksi karboksyyliryhmä; rakennekaava on CH₃COOH ja kemiallinen kaava C₂H₄O₂

etiologia /ˈetɪˌoloɡˌia/ (n)
αιτιολογία
  syyoppi; syy-seuraus-tutkimus

etiopialainen /ˈetɪˌopɪalˌainen/ (n)
αιθιοπικός
  pysyvästi Etiopiassa asuva henkilö

etninen /ˈetnɪnen/ (adj)
εθνικός
  kansallinen, myös kansatieteellinen, kansaa, heimoa tai rotua koskeva

etninen puhdistus /ˈetnɪnem pˈuhdɪstus/ (n)
εθνοκάθαρση
  vähemmistökansan, etnisen tai uskonnollisen väestöryhmän joukkotuhonta tai karkottaminen

etnografia /ˈetnoɡrˌafɪa/ (n)
εθνογραφία
  kansojen tapoja ja perinteitä selostava, kertova ja kuvaava kansatieteen haara

etsin /ˈetsɪn/ (n)
πεδιοσκόπιο
  kameran kuva-alan rajaava aukko, josta tähystetään ennen kameran laukaisua

etsintä /ˈetsɪntæ/ (n)
αναζήτηση
  (usein monikossa) järjestäytynyt toiminta jonkin löytämiseksi

etsiytyä /ˈetsiytˌyæ/ (v)
δρόμος
  löytää tiensä, hakeutua

etsiä /ˈetsɪæ/ (v)
ψάχνω, αναζητώ
  yrittää löytää jotakin, hakea

etu /ˈetu/ (n)
πλεονέκτημα
  hyvä ja myönteinen ominaisuus, etuus, etuisuus; hyöty, hyötynäkökohta

etuajo-oikeus /ˈetuˌajoˈoikeus/ (n)
δικαίωμα πορείας
  liikennesäännön suoma lupa ajaa ajoneuvojen kohtaamistilanteessa ensin

etuhammas /ˈetuhˌammas/ (n)
κοπτήρας
  suun etuosan, kulmahampaiden välissä sijaitseva hammas

etuhele /ˈetuhˌele/ (n)
διάνθισμα
  ennen varsinaista nuottia soitettava lyhytkestoinen sävel, jota ei nuottimerkinnäss merkitä toisten kestosta vähennetyksi

etumainen /ˈetumˌainen/ (adj)
πρόσθιος
  ensimmäinen, eniten edessä oleva

etumatka /ˈetumˌatka/ (n)
προβάδισμα
  matka, joka kilpailijalla on perässätulijaan

etumerkki /ˈetumˌerkːɪ/ (n)
πρόσημο
  lukuun liitetty merkki, joka kertoo luvun positiivisuudesta tai negatiivisuudesta
αλλοίωση
  kromaattinen merkki, nuottikirjoituksessa käytettävä merkki, jolla osoitetaan sävelen ylennys tai alennus tai edeltäneen etumerkin vaikutuksen kumoava palautus

etunimi /ˈetunˌimɪ/ (n)
όνομα
  henkilön virallinen, rekisteröity puhuttelunimi, ristimänimi

etuoikeus /ˈetuoɪkeus/ (n)
προνόμιο
  oikeus saada tai tehdä jotain ennen muita, oikeus jollaista ei ole muilla tai kaikilla

etupuoli /ˈetupˌuolɪ/ (n)
πρόσοψη
  esineen, rakennuksen, eliön tms. se puoli, joka ajatellaan sen toiminnan kannalta pääasialliseksi tai oleellisimmaksi

eturauhanen /ˈeturˌauhanen/ (n)
προστάτης
  virtsarakon alapuolella sijaitseva miehen tai naisen sukupuolielimistöön kuuluva lisäsukupuolirauhanen

eturuoka /ˈeturˌuoka/ (n)
είσοδος
  arkiaterian pääruokalaji

etusormi /ˈetusˌormɪ/ (n)
δείκτης
  sormi ihmisen kädessä peukalon ja keskisormen välissä

etuus /ˈetuːs/ (n)
επίδομα
  rahallinen etu

etuvokaali /ˈetuvokˌaːlɪ/ (n)
μπροστινό φωνήεν
  etinen vokaali; vokaali, jota äännettäessä kielen selän rajaama suuväylän kapein kohta sijaitsee suun etuosassa; suomessa vokaalit e, i, y, ä ja ö

etymologia /ˈetymˌoloɡˌia/ (n)
ετυμολογία
  sanojen alkuperää ja merkityksen muutoksia tutkiva kielitieteen haara

etymologisesti /ˈetymˌoloɡɪsˌestɪ/ (adv)
ετυμολογικά
  siten, että on etymologinen

etäinen /ˈetæinen/ (adj)
απόμακρος
  kaukana sijaitseva
  (henkilöstä) sellainen, johon ei ole läheistä suhdetta

euforia /ˈeuforˌia/ (n)
ευφορία
  sairaalloinen tai keinotekoisesti aikaansaatu hyvänolontunne

eukko /ˈeukːo/ (n)
βίδα
  vanha nainen, akka, ämmä

euklidinen geometria /ˈeuklɪdɪnen ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
ευκλείδεια γεωμετρία
  geometrian osa-alue, jolla tarkoitetaan yleensä tasoa ja kolmiulotteista avaruutta tutkivaa geometriaa

eunukki /ˈeunukːɪ/ (n)
ευνούχος
  mies, joka on kastroitu poistamalla kivekset; toimivat aiemmin haaremin vartijoina ja hallitsijan luotettavina virkamiehinä

euro /ˈeuro/ (n)
ευρώ
  Euroopan unionin rahayksikkö, sata senttiä, valuuttatunnus EUR ja symboli

euroalue /ˈeuroˌalue/ (n)
Ευρωζώνη
  Euroopan unionin yhteisvaluutan euron käyttöön ottaneiden 17 valtion muodostama yhteisvaluutta-alue

euroopanmajava /ˈeuroːpˌanmajˌava/ (n)
κάστορας
  toinen kahdesta majavalajista (Castor fiber)

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (adj)
ευρωπαϊκός
  Euroopasta peräisin oleva tai Eurooppaan liittyvä

eurooppalainen /ˈeuroːpːalˌainen/ (n)
Ευρωπαίος
  syntyperältään eurooppalainen

europium /ˈeuropium/ (n)
ευρώπιο
  lantanoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 63 ja tunnus Eu

eutanasia /ˈeutanˌasɪa/ (n)
ευθανασία
  parantumattomasti sairaan kuoleman jouduttaminen

evakuoida /ˈevakˌuoɪda/ (v)
εκκενώνω
  siirtää ihmiset pois vaaran uhkaamalta alueelta

evankeliumi /ˈevaŋkelˌiumɪ/ (n)
ευαγγέλιο
  yksi neljästä Raamatun Uuden testamentin ensimmäisestä kirjasta

eversti /ˈeverstɪ/ (n)
συνταγματάρχης
  monissa maissa käytössä oleva sotilasarvo; Suomen armeijassa vastaa maa- ja ilmavoimissa merivoimien kommodoria

everstiluutnantti /ˈeverstɪlˌuːtnantːɪ/ (n)
αντισμήναρχος
  everstiä alempi ja majuria korkeampi sotilasarvo

evoluutio /ˈevolˌuːtɪo/ (n)
εξέλιξη
  kehittyminen, kasvu
  sukupolvien myötä tapahtuvat muutokset eliöpopulaatioiden geneettisessä koostumuksessa

evä /ˈevæ/ (n)
πτερύγιο
  (anatomia) ruumiinosa, jonka avulla kala työntää itseään eteenpäin tai pitää asentonsa vakaana

eväste /ˈevæste/ (n)
βούτημα
  HTTP-protokollaan liittyvä tilatieto, jonka palvelin voi asettaa selaimelle

faarao /fˈaːrao/ (n)
φαραώ, Φαραώ
  Egyptissä dynastisen kauden aikana hallinnut kuningas

fagotisti /fˈaɡotˌistɪ/ (n)
φαγκοτίστας
  fagotin soittaja

fagotti /fˈaɡotːɪ/ (n)
φαγκότο
  perinteisen sinfoniaorkesterin matalaäänisin puhallinsoitin

fajanssi /fˈajanssɪ/ (n)
φαγεντιανό
  läpikuultamattomalla lasitteella päällystetty posliinia muistuttava, mutta huokoisempi keraaminen materiaali

fakiiri /fˈakɪːrɪ/ (n)
φακίρης
  uskonnollisista syistä köyhää ja askeettista elämää viettävä henkilö

faksata /fˈaksata/ (v)
στέλνω φαξ
  lähettää faksi(na)

faksi /fˈaksɪ/ (n)
φαξ
  telekopio, faksilaitteen tulostama kopio
συυή τηλεομοιοτυπίας
  telekopiolaite, telekopiokone

fakulteetti /fˈakultˌeːtːɪ/ (n)
σχολή
  (filosofia, psykologia) sielunkyky, toimintataito

falangi /fˈalaŋŋɪ/ (n)
φάλαγγα
  antiikin ajasta lähtien käytetty keihäsmiesten neliömäinen taistelumuodostelma

fallinen /fˈallɪnen/ (adj)
φαλλικό
  fallosta muistuttava, fallokseen liittyvä

fallos /fˈallos/ (n)
φαλλός
  siitin, erityisesti erektiossa

familiaalinen /fˈamɪlɪˌaːlɪnen/ (adj)
οικογενειακός
  periytyvä, suvuittain esiintyvä

fanaatikko /fˈanaːtˌikːo/ (n)
φανατικός
  kiihkoilija

fanaattinen /fˈanaːtːɪnen/ (adj)
φανατικός
  kiihkomielinen

fanaattisuus /fˈanaːtːɪsuːs/ (n)
φανατισμός
  se, että on fanaattinen

fanerotsooinen /fˈanerˌotsoːɪnen/ (adj)
φανεροζωικός
  nykyiseen, noin puoli miljardia vuotta sitten alkaneeseen geologiseen aioniin, fanerotsooiseen aioniin, liittyvä

fantasia /fˈantasˌia/ (n)
λογοτεχνία του φανταστικού
  kuvitelma

fantastisesti /fˈantastɪsˌestɪ/ (adv)
φανταστικά
  fantastisella tavalla

faradi /fˈaradɪ/ (n)
φαράντ
  kapasitanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus F)

fariseus /fˈarɪseus/ (n)
Φαρισαίος
  Jeesuksen ajan juutalaisten keskuudessa vaikuttaneen fariseusten oppisuunnan jäsen

farkut /fˈarkut/ (n)
μπλουτζίν
  farmarihousut, denim-kankaasta tehdyt useimmiten siniseksi värjätyt housut

farmakologia /fˈarmakˌoloɡˌia/ (n)
φαρμακολογία
  lääkeaineoppi, lääkkeiden vaikutusta tutkiva tiede

farmaseutti /fˈarmasˌeutːɪ/ (n)
φαρμακοποιός
  farmasia-alan yliopistollisen tutkinnon suorittanut henkilö

faryngaali /fˈaryŋŋˌaːlɪ/ (n)
φαρυγγικός
  äänne, joka muodostuu kielentyven ja kurkunpään takaosan välillä.

faryngaalinen /fˈaryŋŋˌaːlɪnen/ (adj)
φαρυγγικός
  nieluun liittyvä

fasaani /fˈasaːnɪ/ (n)
φασιανός
  alkuperältään aasialainen peltokanalintu, jota on istutettu moniin maihin riistalajiksi () tai sen yksilö

fasismi /fˈasɪsmɪ/ (n)
φασισμός
  Italiasta lähtöisin oleva autoritaarinen, kansallismielinen poliittinen ideologia

fasisti /fˈasɪstɪ/ (n)
φασίστας
  fasismin edustaja tai kannattaja

fasistinen /fˈasɪstɪnen/ (adj)
φασιστικός
  fasismiin liittyvä

fauna /fˈauna/ (n)
πανίδα
  eläimistö, alueen eläinkunta

federaalinen /fˈederˌaːlɪnen/ (adj)
ομοσπονδιακός
  liittoa koskeva

federaatio /fˈederˌaːtɪo/ (n)
ομοσπονδία
  liittovaltio, termiä käytetään virallisesti vain Venäjästä

federatiivinen /fˈederatˌiːvɪnen/ (adj)
ομοσπονδιακός
  liittovaltion muotoinen; liittovaltiota koskeva, liitto-

fellaatio /fˈellaːtˌio/ (n)
πεολειξία
  miehen siittimen stimulointi suulla

feminiini /fˈemɪnˌiːnɪ/ (n)
θηλυκός
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa naisiin; feminiinisukuun kuuluva sana

feminiininen /fˈemɪnˌiːnɪnen/ (adj)
θηλυκός
  sellainen, jonka suku on feminiini, feminiinisukuinen

feminiinisyys /fˈemɪnˌiːnɪsyːs/ (n)
θηλυκότητα
  naissukupuolelle ominaiset piirteet; naissukupuoleen, naisenpuoleen liittyvä ominaisuus

feminismi /fˈemɪnˌismɪ/ (n)
φεμινισμός
  aate, joka pyrkii edistämään näkökantaa, ettei naisiin suhtauduttaisi vain rakastajina, vaimoina tai potentiaalisina vaimoina tai lasten äiteinä

feministi /fˈemɪnˌistɪ/ (n)
φεμινίστρια
  feminismin kannattaja

fenkoli /fˈeŋkolɪ/ (n)
μάραθο
  sen mausteena käytettävä siemen

fenomenologinen /fˈenomˌenolˌoɡɪnen/ (adj)
φαινομενολογικός
  fenomenologian mukainen

fenyylialaniini /fˈenyːlˌialanˌiːnɪ/ (n)
φαινυλαλανίνη
  yksi luonnon kahdestakymmenestä yleisimmästä aminohaposta

feodaalinen /fˈeodˌaːlɪnen/ (adj)
φεουδαρχικός
  feodalismia, feodaalijärjestelmää koskeva

feodalismi /fˈeodalˌismɪ/ (n)
δουλοπαροικία
  keskiaikainen läänitysjärjestelmä

fermaatti /fˈermaːtːɪ/ (n)
παύση
  pidennysmerkki, joka pidentää nuotin kestoa vaistonvaraisesti tulkittavan ajan; vastaavasti tulkittu nuotti

fermioni /fˈermɪˌonɪ/ (n)
φερμιόνιο
  alkeishiukkanen, jonka spin on puoliluku

fermium /fˈermium/ (n)
φέρμιο
  eräs alkuaine, järjestysluku 100, tunnus Fm

feromoni /fˈeromˌonɪ/ (n)
φερομόνη
  eläimen erittämä kemiallinen aine, joka vaikuttaa muiden saman lajin jäsenten käyttäytymiseen

fes /fˈes/ (n)
άτονος
  alenettu f-sävel, enharmoninen sävelen e kanssa

fetajuusto /fˈetajˌuːsto/ (n)
φέτα
  feta; kreikkalainen, valkoinen juusto, joka valmistetaan lampaan- ja vuohenmaidosta

fetissi /fˈetɪssɪ/ (n)
βίτσιο
  esine, jonka katsotaan omaavan erityistä sisäistä voimaa, idoli, taikaesine, kulttiesine

fetsi /fˈetsɪ/ (n)
φέσι
  aiemmin Turkissa suosittu lieriömäinen tasakattoinen, väriltään yleensä punainen ja mustatupsuinen päähine

fiasko /fˈiasko/ (n)
φιάσκο
  nolaus, epäonnistuminen

fibrilli /fˈibrɪllɪ/ (n)
ινίδιο
  säie

fiktiivinen /fˈiktɪːvɪnen/ (adj)
φανταστικός
  fiktioon perustuva, kuvitteellinen

filantrooppi /fˈilantrˌoːpːɪ/ (n)
φιλάνθρωπος
  ihmisystävä ja ihmisiä universaalisti rakastava henkilö; filantropian harjoittaja

filantropia /fˈilantrˌopɪa/ (n)
φιλανθρωπία
  ihmisystävällisyys, hyväntekeväisyys

filee /fˈileː/ (n)
δίχτυ
  teuraseläimen pitkänomaiseksi leikattu selkälihakappale, seläke

filiaali /fˈilɪˌaːlɪ/ (n)
διακλάδωση
  haaraosasto, sivuosasto, haarakonttori

filipino /fˈilɪpˌino/ (n)
Φιλιππινικός
  filipinon kieli, Filippiineillä puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: fil)

filippiiniläinen /fˈilɪpːˌiːnɪlˌæinen/ (n)
Φιλιππινικός
  pysyvästi Filippiineillä asuva henkilö

filistealainen /fˈilɪstˌealˌainen/ (adj)
Φιλισταίος
  Filisteaan tai sen asukkaisiin liittyvä

filistealainen /fˈilɪstˌealˌainen/ (n)
Φιλισταίος
  Filistean asukas

filmata /fˈilmata/ (v)
κινηματογραφώ
  kuvata kaita- tai videofilmille

filmi /fˈilmɪ/ (n)
φιλμ
  valoherkkä nauha, jolle voidaan kuvata valokuvia tai elokuvaa

filmitähti /fˈilmɪtˌæhtɪ/ (n)
αστέρι της ταινίας
  kuuluisuutta saavuttanut elokuvanäyttelijä

filogynia /fˈiloɡˌynɪa/ (n)
φιλογυνία
  naisten rakastaminen, naisrakkaus

filologi /fˈilolˌoɡɪ/ (n)
φιλολογίνα
  (kielitiede) kielitieteen tutkija, jonka tutkimuket kohdentuvat modernien tekstien lisäksi vanhoihin kirjoituksiin

filologia /fˈilolˌoɡɪa/ (n)
φιλολογία
  (kielitiede) kieltä tai kieliryhmän tekstejä ja niiden rakenteita sekä niihin liittyviä kulttuureja tutkiva humanististen tieteiden haara

filosofi /fˈilosˌofɪ/ (n)
φιλόσοφος
  filosofian harjoittaja

filosofia /fˈilosˌofɪa/ (n)
φιλοσοφία
  asioiden olemuksen ja alkuperusteiden tutkimus, viisauden etsiminen eli teoreettinen filosofia; yksittäisen ihmisen toiminnan lähtökohta, arvot ja päämäärä eli käytännöllinen filosofia

finaali /fˈinaːlɪ/ (n)
τελικός
  loppukilpailu
  moniosaisen sävellyksen viimeinen osa

finanssi- /fˈinanssɪ/ (n)
δημοσιονομικός
  yhdyssanan alkuosana finansseihin liittyvä, rahatalouteen kuuluva

finni /fˈinnɪ/ (n)
μπιμπίκι
  märkänäppylä, joka muodostuu talirauhasen voimakkaasta erityksestä seuraavan talitulpan tukkiessa ihoon avautuvan rauhasen tiehyen

firenzeläinen /fˈirentselˌæinen/ (adj)
Φλωρεντίνα
  Firenzestä peräisin oleva

firenzeläinen /fˈirentselˌæinen/ (n)
Φλωρεντίνα
  Firenzen asukas

firma /fˈirma/ (n)
εγχείρημα
  yritys

fissio /fˈissɪo/ (n)
σχάση
  atomiytimen hajoaminen osiin

fistata /fˈistata/ (v)
γροθιά
  liikuttaa nyrkkiä emättimessä tai peräsuolessa

fitti /fˈitːɪ/ (n)
ικανός
  sumean logiikan yksikkö

flaami /flˈaːmɪ/ (n)
φλαμανδική
  lähinnä Belgian pohjoisosassa, Flanderissa puhuttava hollannin kielen murre, joka on aikaisemmin luokiteltu erilliseksi kieleksi

flegmaatikko /flˈeɡmaːtˌikːo/ (n)
φλεγματικός
  välinpitämättömältä ja aikaansaamattomalta vaikuttava, hidasluonteinen ihmistyyppi

flegmaattinen /flˈeɡmaːtːɪnen/ (adj)
φλεγματικός
  välinpitämättömältä ja aikaansaamattomalta vaikuttava, hidasluonteinen

fleimi /flˈeimɪ/ (n)
έρωτας
  ärsyttäväksi tai loukkaavaksi tarkoitettu kannanotto

flerovium /flˈerovium/ (n)
φλερόβιο
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Fl

flipperi /flˈipːerɪ/ (n)
φλίπερ
  peliautomaatti jossa ohjaillaan kaltevalla tasolla ympäriinsä kimpoilevaa kuulaa kahden mailan avulla

flirtti /flˈirtːɪ/ (n)
φλερτ
  keimailu, jolla osoitetaan tunkeilematonta seksuaalista mielenkiintoa usein ilman tavoitteita

floora /flˈoːra/ (n)
χλωρίδα
  kasvisto, alueen kasvikunta

flopata /flˈopata/ (v)
πτώση
  epäonnistua (uuden tuotteen julkaisusta)

floppi /flˈopːɪ/ (n)
πτώση
  tuote jonka julkaisu on epäonnistunut; tuote joka on flopannut

floristi /flˈorɪstɪ/ (n)
ανθοκόμος
  kasviston tutkija

flossata /flˈossata/ (v)
ακατέργαστο μετάξι
  tanssia tanssia, jossa käsiä heilutetaan kummallekin sivulle vuoroin eteen ja vuoroin taakse

fluidi /flwˈidɪ/ (n)
ρευστό
  yleisnimitys väliaineille, joissa rakenneosaset voivat liikkua vapaasti toistensa suhteen ja jotka noudattavat Bernoullin lakia

flunssa /flˈunssa/ (n)
γρίπη
  nuhakuume, tulehduksellinen ylähengitysteiden tartuntatauti

fluori /flˈuorɪ/ (n)
φθόριο
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, myrkyllinen, kalpean kellanvihreä, pistävänhajuinen, kaasumainen halogeeni

flyygeli /flˈyːɡelɪ/ (n)
πιάνο με ουρά
  suurikokoinen piano, jonka kielet ja soittokoneisto ovat vaakasuorassa

fobia /fˈobɪa/ (n)
φοβία
  sairaalloinen kammo jotakin tiettyä asiaa kohtaan

foinikia /fˈoinɪkˌia/ (n)
Φοίνικας
  foinikialaisten puhuma seemiläinen kieli

foinikialainen /fˈoinɪkˌialˌainen/ (adj)
Φοίνικας
  Foinikiasta kotoisin oleva tai siihen tai foinikialaisiin liittyvä

foinikialainen /fˈoinɪkˌialˌainen/ (n)
Φοίνικας
  Pohjois-Afrikassa ja Välimeren itärannikolla n. 1000 eaa. sijainneen Foinikian valtakunnan asukas

fokka /fˈokːa/ (n)
φλόκος
  (merenkulku) veneen etumainen purje eli keulapurje

folklore /fˈolklore/ (n)
λαογραφία
  kansanperinne

folkloristi /fˈolklorˌistɪ/ (n)
λαογράφος
  folkloren tutkija, perinnetieteilijä

folkloristiikka /fˈolklorˌistɪːkːa/ (n)
λαογραφία
  kansanperinteen tutkimus

foneemi /fˈoneːmɪ/ (n)
φώνημα
  pienin merkityksiä erottava äänneyksikkö, joka on yhden kielen kannalta yksikäsitteinen

foneettinen /fˈoneːtːɪnen/ (adj)
φωνητικός
  fonetiikalle ominainen; fonetiikkaa, ääntämistä ja ääntöä koskeva

fonologia /fˈonolˌoɡɪa/ (n)
φωνολογία
  äänneoppi, kielitieteen haara, joka tutkii foneemeja

foorumi /fˈoːrumɪ/ (n)
φόρουμ
  tapaamispaikka ja kokousten järjestyspaikka muinaisen Rooman kaupungeissa, tori tai aukio, Roomassa Forum Romanum

formaali kieli /fˈormaːlɪ kˈielɪ/ (n)
τυπική γλώσσα
  äärellisen pituisten merkkijonojen joukko, jotka on muodostettu jostakin äärellisestä aakkostosta

formaalinen /fˈormaːlɪnen/ (adj)
επίσημος
  muodollinen

formula /fˈormula/ (n)
τύπος
  eräs yksipaikkainen kilpa-auto ja niiden luokka

fosfori /fˈosforɪ/ (n)
φωσφόρος, φώσφορος
  epämetallinen alkuaine, joka esiintyy luonnossa vain fosforihapon suoloina

fossiili /fˈossɪːlɪ/ (n)
απολίθωμα
  kivettynyt eläin tai kasvi

fossiilinen /fˈossɪːlɪnen/ (adj)
απολίθωμα
  joka on fossiili, kivettynyt

fotogeeninen /fˈotoɡˌeːnɪnen/ (adj)
φωτογενής
  valokuvauksellinen

fotoni /fˈotonɪ/ (n)
φωτόνιο
  valon eli sähkömagneettisen säteilyn kvantittunut aaltopaketti; yksi bosoneista (samalla mittabosoni)

fotosfääri /fˈotosfˌæːrɪ/ (n)
φωτόσφαιρα
  auringon pinta

fraasiverbi /frˈaːsɪvˌerbɪ/ (n)
περιφραστικό ρήμα
  (englannin) idiomaattinen yhdisteverbi, joka muodostuu verbistä ja verbipartikkelista tai prepositiosta tai näistä molemmista

fraktaali /frˈaktaːlɪ/ (n)
μορφόκλασμα
  fraktaalinen kuvio

fraktaalinen /frˈaktaːlɪnen/ (adj)
μορφοκλασματικός
  sellainen, jossa suurempien rakenteiden kuvio toistuu pienempien ja edelleen vielä pienempien rakenteiden kuvioissa jne.

fraktio /frˈaktɪo/ (n)
κλάσμα
  jae, jakotisle

frankium /frˈaŋkium/ (n)
φράγκιο
  radioaktiivisin luonnossa esiintyvä alkuaine

frankki /frˈaŋkːɪ/ (n)
Φράγκος
  eräs nykyisen Ranskan, Belgian ja Saksan alueella elänyt muinainen germaaniheimo

fregatti /frˈeɡatːɪ/ (n)
φρεγάτα
  kolmi- tai useampimastoinen purjealus, jossa on raakapuut kaikissa mastoissa

frekvenssi /frˈekvenssɪ/ (n)
συχνότητα
  taajuus, esiintymistiheys, toistumistiheys
  se, montako kertaa arvo esiintyy datassa, esiintymien lukumäärä

fresko /frˈesko/ (n)
νωπογραφία
  seinämaalaus, joka maalataan tuoreelle, kostealle laastipohjalle

fretti /frˈetːɪ/ (n)
κουνάβι
  näätäeläimiin kuuluva hillereistä jalostettu metsästys- ja lemmikkieläin

friisi /frˈiːsɪ/ (n)
ζωφόρος
  (klassinen arkkitehtuuri) kuvin tai reliefein koristeltu palkiston keskivyöhyke arkkitraavin ja korniisin välissä

frikadelli /frˈikadˌellɪ/ (n)
κεφτές
  keiton joukossa kypsentämällä tai kastikkeessa hauduttamalla valmistettava lihapyörykkä, joskus myös kalapyörykkä

fritsu /frˈitsu/ (n)
γλειφιτζούρι
  imemisestä aiheutuva mustelma

fryygia /frˈyːɡɪa/ (n)
φρυγικά
  Fryygiassa puhuttu indoeurooppalainen kieli

fryygialainen /frˈyːɡɪalˌainen/ (adj)
Φρύγας
  Fryygiaan tai sen asukkaisiin tai fryygian kieleen liittyvä

fryygialainen /frˈyːɡɪalˌainen/ (n)
Φρύγας
  Anatoliassa sijainneen muinaisen Fryygian valtakunnan asukas

fryyginen /frˈyːɡɪnen/ (adj)
Φρύγας
  mollimainen kirkkosävellaji ja sitä vastaava diatoninen asteikko, jonka kaava menee solmisaatiossa do, ro, mo, fa, so, lo, to, do, toisinsanoen molli, jonka supertoonika on alennettu

fuksi /fˈuksɪ/ (n)
αλεπού
  ensimmäisen vuoden opiskelija yliopistossa

fuksia /fˈuksɪa/ (n)
φούξια
  syvä violetin pinkki väri

fumaroli /fˈumarˌolɪ/ (n)
φουμαρόλη
  kaasuja päästävä maankuoren aukko

funktio /fˈuŋktɪo/ (n)
συνάρτηση
  toiminto, toiminta; tarkoitus, tehtävä

funktionaali /fˈuŋktɪonˌaːlɪ/ (n)
λειτουργικός
  funktiojoukon kuvaus toiseen funktiojoukkoon; funktio, joka kuvaa funktion funktioksi

funktionaalinen /fˈuŋktɪonˌaːlɪnen/ (adj)
συναρτησιακός
  toiminnallinen

funktionaalinen ryhmä /fˈuŋktɪonˌaːlɪnen rˈyhmæ/ (n)
χαρακτηριστική ομάδα
  molekyylin sisältämä atomi, atomiryhmä tai sidos, joka antaa sille tyypilliset kemialliset ominaisuudet riippumatta molekyylin muusta rakenteesta

futurismi /fˈuturˌismɪ/ (n)
φουτουρισμός
  1900-luvun alussa Italiassa syntynyt taidesuuntaus

futuuri /fˈutuːrɪ/ (n)
μέλλοντας
  tuleva aika, aikamuoto, joka kuvaa yleistä tulevaa tekemistä; suomen kielessä ei ole erillistä futuuritempusta, vaan tulevaa tekemistä kuvataan preesensillä

fuuga /fˈuːɡa/ (n)
φούγκα
  sävellys jonka aiheet kertautuvat eri äänissä

fuusioida /fˈuːsɪˌoida/ (v)
συγχωνεύω
  liittää, yhdistää

fuusioitua /fˈuːsɪˌoitua/ (v)
συγχωνεύομαι
  liittyä, yhdistyä

fysiikka /fˈysɪːkːa/ (n)
φυσική
  edellistä käsittelevä oppiaine koulussa ja yliopistossa

fysikaalinen /fˈysɪkˌaːlɪnen/ (adj)
φυσικός
  fysiikkaan kuuluva tai liittyvä
  kaikkien ihmisten objektiivisesti havaittavaan todellisuuteen kuuluva

fysikaalinen kemia /fˈysɪkˌaːlɪneŋ kˈemɪa/ (n)
φυσικοχημεία
  kemiaan liittyviä fysikaalisia ilmiöitä ja kemian yleisiä perusteita lainalaisuuksineen, soveltaen fysiikan menetelmiä, tutkiva tieteenhaara

fysiologia /fˈysɪˌoloɡˌia/ (n)
φυσιολογία
  elävän elimistön toimintaa ja siihen liittyviä fysikaalisia ja kemiallisia ilmiöitä tutkiva tiede

fysiologinen /fˈysɪˌoloɡɪnen/ (adj)
φυσιολογικός
  sellainen, joka kuuluu fysiologiaan tai sen käsittelemiin, mm. elimistön toimintaan liittyviin, ilmiöihin

fysionomia /fˈysɪˌonomˌia/ (n)
φυσιογνωμονική
  ulkonäkö, piirteet

fysionomiikka /fˈysɪˌonomˌiːkːa/ (n)
φυσιογνωμονική
  luonteenpiirteiden lukeminen kasvonpiirteistä

fysioterapia /fˈysɪˌoterˌapɪa/ (n)
φυσικοθεραπεία
  terapiaa, jonka keskeisenä tavoitteena on ylläpitää ja parantaa ihmisten toimintakykyä ja liikkumista

fyysikko /fˈyːsɪkːo/ (n)
φυσικός
  fysiikkaa ammattinaan harjoittava henkilö

g /ɡˈeː/ (n)
ήλιος
  C-duuriasteikon 5. sävel

gadolinium /ɡˈadolɪnium/ (n)
γαδολίνιο
  eräs alkuaine (tunnus Gd)

gaeli /ɡˈaelɪ/ (n)
γαελικός
  kelttiläinen kieli (kielitunnus: gd), jota puhutaan vähemmistökielenä Skotlannissa, lähinnä Hebridien saarilla.

gaelinkielinen /ɡˈaelˌiŋkielɪnen/ (adj)
γαελικός
  (kielitiede) gaelin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  gaeliksi esitetty tai tapahtuva, gaelin kielellä oleva.

gagaatti /ɡˈaɡaːtːɪ/ (n)
αεριωθούμενος
  eräs ruskohiilen tyyppi

galaksi /ɡˈalaksɪ/ (n)
γαλαξίας
  tähtien, tähtienvälisen aineen sekä kaasu- ja pölypilvien muodostama suuri järjestelmä, jonka keskustassa sijaitsee usein tai mahdollisesti aina supermassiivinen musta aukko

galleria /ɡˈallerˌia/ (n)
γκαλερί
  näyttelytila, jossa esitellään taidetta; taidemuseo, taidekokoelma

gallialainen /ɡˈallɪalˌainen/ (adj)
γαλατικός
  Galliasta peräisin oleva tai Galliaan liittyvä

gallialainen /ɡˈallɪalˌainen/ (n)
Γαλάτης
  pysyvästi Galliassa asuva henkilö

gallium /ɡˈallium/ (n)
γάλλιο
  eräs alkuaine, harvinainen hopeanvärinen metalli, joka on hauras huoneenlämpötilassa ja sulaa kädenlämmössä (tunnus Ga)

gallona /ɡˈallona/ (n)
γαλόνι
  amerikkalainen (noin 3,78 litraa) tai brittiläinen gallona (noin 4,54 litraa)

gallup /ɡˈallup/ (n)
δημοσκόπηση
  kyselytutkimus, haastattelututkimus, mielipidetiedustelu

galvaaninen /ɡˈalvaːnɪnen/ (adj)
γαλβανικός
  sähköön liittyvä

galvanoida /ɡˈalvanˌoida/ (v)
γαλβανίζω
  sinkitä; päällystää teräs- tai rautakappale sinkillä korroosiolta suojaamiseksi (erityisesti)

galvanointi /ɡˈalvanˌointɪ/ (n)
γαλβανισμός
  kappaleen korroosiolta suojaava vähemmän jalosta metallista tehty päällyste, erityisesti sinkkikerros

gangsteri /ɡˈaŋsterɪ/ (n)
γκάνγκστερ
  järjestäytyneen rikollisorganisaation jäsen

garderobi /ɡˈarderˌobɪ/ (n)
γκαρνταρόμπα
  vaatekomero, vaatehuone, vaatesäilö

gastroenterologia /ɡˈastroˌenterˌoloɡˌia/ (n)
γαστρεντερολογία
  ruoansulatuselimistöön erikoistunut lääketieteen haara, josta erotetaan hepatologia

gastronomia /ɡˈastronˌomɪa/ (n)
γαστρονομία
  ruoanvalmistuksen korkealuokkaisten herkkujen tuntemusta ja valmistusta

gastronominen /ɡˈastronˌomɪnen/ (adj)
γαστρονομικός
  gastronomiaan liittyvä

geeli /ɡˈeːlɪ/ (n)
ζελέ
  heterogeeninen seos, jossa huokoisen kiinteän aineen sisäosa on täynnä nestettä

geeni /ɡˈeːnɪ/ (n)
γονίδιο
  nukleiinihappoihin tallentunut biologisen informaation yksikkö, joka koodaa yksittäistä proteiinia

geiša /ɡˈeiʃa/ (n)
γκέισα
  japanilainen naisviihdyttäjä, jonka tehtävänä on saada vieraat tuntemaan olonsa mukavaksi

geminaatio /ɡˈemɪnˌaːtɪo/ (n)
διπλασιασμός
  yksinäiskonsonantin muuttuminen geminaataksi

gemssi /ɡˈemssɪ/ (n)
αγριόγιδο
  vuoristoseuduilla lumirajan tuntumassa elävä, lammasta kookkaampi taitavana kiipeilijänä ja hyppijänä tunnettu, onttosarvinen märehtijä (). Gemssin, josta erotetaan kymmenkunta alalajia, esiintymisalueita ovat Alpit, Abruzzit, Balkan, Karpaatit, Kaukasus ja Taurusvuoristo.

geneerinen /ɡˈeneːrɪnen/ (adj)
γενικός
  yleinen, yleisluonteinen

generaattori /ɡˈenerˌaːtːorɪ/ (n)
γεννήτρια
  laite tai ohjelma, joka generoi jotakin

genetiivi /ɡˈenetˌiːvɪ/ (n)
γενική
  omanto, omistamista tai omistusta ilmaiseva sijamuoto

genomi /ɡˈenomɪ/ (n)
γονιδίωμα
  organismin koko perintöaines, joka on koodattu geeneihin

genre /ɡˈenre/ (n)
γένος
  taiteen tyylilaji

geodesia /ɡˈeodˌesɪa/ (n)
γεωδαισία
  maapallon muodon ja koon määrittämistä, pinnan mittausta ja kuvaamista käsittelevä tiede

geofysikaalinen /ɡˈeofˌysɪkˌaːlɪnen/ (adj)
γεωφυσική
  geofysiikkaan liittyvä

geofyysinen /ɡˈeofˌyːsɪnen/ (adj)
γεωφυσική
  geofysiikkaan liittyvä, sen mukainen

geoidi /ɡˈeoidɪ/ (n)
γεωειδές
  maapallon muotoa kuvaava malli, joka ei ole täydellinen pallo vaan navoilta hieman litistynyt

geologi /ɡˈeolˌoɡɪ/ (n)
γεωλόγος
  geologian tutkija

geologia /ɡˈeolˌoɡɪa/ (n)
γεωλογία
  maapallon koostumusta, alkuperää, rakennetta ja historiaa tutkiva tiede

geometria /ɡˈeomˌetrɪa/ (n)
γεωμετρία
  matematiikan osa-alue, joka tutkii kuvioita ja kappaleita sekä niiden ominaisuuksia

geomorfologia /ɡˈeomˌorfolˌoɡɪa/ (n)
γεωμορφολογία
  maanpinnan muotoja ja maaperän rakennetta selvittävä maantieteen osa-alue

geopoliittinen /ɡˈeopolˌiːtːɪnen/ (adj)
γεωπολιτικός
  geopolitiikkaan liittyvä

geopolitiikka /ɡˈeopˌolɪtˌiːkːa/ (n)
γεωπολιτική
  eri tieteiden välinen tutkimusala, jossa tarkastellaan maantieteen vaikutusta politiikkaan ja valtion asemaan

georgia /ɡˈeorɡˌia/ (n)
Γεωργιανά
  Georgiassa puhuttava kaukasialainen kieli (kielilyhenne: ka)

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (adj)
γεωργιανός
  Georgiasta peräisin oleva tai Georgiaan liittyvä
Γεωργιανή
  Yhdysvaltain Georgian osavaltiosta peräisin oleva

georgialainen /ɡˈeorɡˌialˌainen/ (n)
Γεωργιανός
  pysyvästi Georgiassa asuva henkilö
Γεωργιανή
  Georgian kansalainen

geosentrinen /ɡˈeosˌentrɪnen/ (adj)
γεωκεντρικός
  maakeskinen

gepardi /ɡˈepardɪ/ (n)
γατόπαρδος
  väritykseltään leopardia muistuttava pitkäraajainen ja siro kissapeto (Acinonyx jubatus)

germaaninen /ɡˈermaːnɪnen/ (adj)
γερμανικός
  germaaneihin liittyvä
  germaanisiin kieliin liittyvä

germanium /ɡˈermanium/ (n)
γερμάνιο
  eräs alkuaine, kova hopeanvalkoinen puolimetalli (tunnus Ge)

gerundi /ɡˈerundɪ/ (n)
γερούνδιο
  verbin muoto, joka ilmaisee jatkuvaa, parhaillaan tekeillä olevaa tai keskeneräistä tekemistä

ghanalainen /ɡhˈanalˌainen/ (adj)
Γκανέζα
  Ghanasta peräisin oleva tai Ghanaan liittyvä

ghanalainen /ɡhˈanalˌainen/ (n)
Γκανέζα
  pysyvästi Ghanassa asuva henkilö

ghetto /ɡhˈetːo/ (n)
γκέτο
  juutalaisten asuma umpikortteli tai kaupunginosa, juutalaiskortteri

ghibelliini /ɡhˈibellˌiːnɪ/ (n)
Γιβελλίνος
  erään keskiaikaisen italialaisen puolueen jäsen, joka tuki keisaria paavia ja hänen kannattajiaan, guelfejä, vastaan

gibboni /ɡˈibːonɪ/ (n)
γίββων
  gibbonien heimon () apina

gigolo /ɡˈiɡolo/ (n)
ζιγκολό
  ammattitanssittaja

giikki /ɡˈiːkːɪ/ (n)
σπασίκλας
  Erikoinen ja hieman hassu ihminen, jolla on jokin erityinen harrastus (usein tekniikkaan liittyvä); negatiivinen ilmaisu, joka tarkoittaa lievästi epäsosiaalista mutta usein kuitenkin älykästä henkilöä; positiivisempi ilmaisu kuin friikki

giljotiini /ɡˈiljotˌiːnɪ/ (n)
καρμανιόλα
  teloitettavan kaulan katkaiseva mestauslaite

gini /ɡˈinɪ/ (n)
τζιν
  viljasta käytetty ja tislattu katajanmarjalla maustettu viina

glagoliittinen /ɡlˈaɡolˌiːtːɪnen/ (adj)
γλαγολιτικός
  muinaiskirkkoslaavissa käytettyyn, kyrillistä edeltäneeseen, glagoliittiseen kirjaimistoon liittyvä

glasiaalinen /ɡlˈasɪˌaːlɪnen/ (adj)
παγετωνικός
  (jääkauden aikaisiin) jäätikköihin ja niiden tutkimukseen liittyvä

glaukooma /ɡlˈaukoːma/ (n)
γλαύκωμα
  näköhermosairaus, joka aiheuttaa usein näkökenttään puutoksia ja silmänpaineen suurenemista

gletseri /ɡlˈetserɪ/ (n)
παγετώνας
  vuoristojäätikkö, jäävirta

globaali /ɡlˈobaːlɪ/ (adj)
καθολικός
  yleismaailmallinen, maailmanlaajuinen; koko maapalloa koskeva

globalisaatio /ɡlˈobalɪsˌaːtɪo/ (n)
παγκοσμιοποίηση
  maapalloistuminen; kaupankäynnin ja tuotannon levittyminen ympäri maailmaa sekä kulttuurien, tapojen ja lainsäädäntöjen yhtenäistyminen

gluoni /ɡlˈuonɪ/ (n)
γλοιόνια
  mittabosoneihin kuuluva alkeishiukkanen, joka on vahvan vuorovaikutuksen välittäjähiukkanen; pitää kvarkit kiinni toisissaan

gluteeniton /ɡlˈuteːnɪton/ (adj)
χωρίς γλουτένη
  sellainen, jossa ei ole gluteenia, ilman gluteenia oleva

glykogeeni /ɡlˈykoɡˌeːnɪ/ (n)
γλυκογόνο
  eräs glukoosi-monosakkaridista muodostunut polysakkaridi; pitkäketjuinen ja monihaarainen polysakkaridi, joka rakentuu yksinomaan glukoosimolekyyleistä; eläinten varastohiilihydraatti samaan tapaan kuin tärkkelys on kasveilla

glykogenolyysi /ɡlˈykoɡˌenolˌyːsɪ/ (n)
γλυκογονόλυση
  glykogeenin hajoaminen

glykoli /ɡlˈykolɪ/ (n)
γλυκόλη
  etyleeniglykoli, yksinkertainen kahdenarvoinen alkoholi

glögi /ɡlˈøɡɪ/ (n)
γκλουβάιν
  kuumana nautittava maustettu ja usein alkoholipitoinen juoma

gnostikko /ɡnˈostɪkːo/ (n)
γνωστικός
  gnostisismin kannattaja

gnostisismi /ɡnˈostɪsˌismɪ/ (n)
γνωστικισμός
  eräs kristillinen ja juutalainen uskonnollinen suuntaus

gnuu /ɡnˈuː/ (n)
γκνου
  afrikkalaisia antilooppeja (), joihin kuuluu kaksi lajia

golf /ɡˈolf/ (n)
γκολφ
  peli, jossa palloa ja mailaa pelivälineinä käyttäen pyritään lyömään pallo mahdollisimman vähin lyönnein pelikentän reikiin

golfata /ɡˈolfata/ (v)
γκολφ
  golffata, pelata golfia

golfkenttä /ɡˈolfkentːæ/ (n)
γήπεδο γκόλφ
  golfin pelaamiseen tarkoitettu pelialue, jolla on 1—18 väylää

golfmaila /ɡˈolfmaila/ (n)
κλαμπ
  golfpelin pelivälineenä käytettävä maila, jolla lyödään golfpalloa

gondoli /ɡˈondolɪ/ (n)
γόνδολα
  erityisesti Venetsian kanaaleissa käytetty, pitkällä peräairolla liikutettava kapea ja pitkänomainen tasapohjainen vene, joissa on korkea perä ja keula

gondolieeri /ɡˈondolɪˌeːrɪ/ (n)
γονδολιέρης
  gondolin soutaja

gongi /ɡˈoŋŋɪ/ (n)
γκονγκ
  eräs metallinen viritetty lyömäsoitin

googlata /ɡˈoːɡlata/ (v)
γκουγκλάρω
  etsiä (Googlen) hakukoneella Internetistä

gooni /ɡˈoːnɪ/ (n)
βλάκας
  jääkiekossa pelaaja, jonka roolina on tappeluihin provosointi ja osallistuminen

gootti /ɡˈoːtːɪ/ (n)
Γότθος
  gootit germaaninen kansa, joka kansainvaellusten aikaan lähti Skandinaviasta ja jakautui itä- ja länsigootteihin

gorilla /ɡˈorɪlla/ (n)
γορίλλας
  afrikkalaisen kädellisiin kuuluvan apinasuvun kookkain edustaja (Gorilla gorilla). Afrikassa elää myös pari muuta gorillalajia.

graafi /ɡrˈaːfɪ/ (n)
γράφημα
  numeerisista tiedoista muodostettu kuvaaja
  malli, joka kuvaa solmuja ja niitä yhdistäviä kaaria; verkko

graafikko /ɡrˈaːfɪkːo/ (n)
γραφίστας
  (kuvataide, taideteollisuus) grafiikan harjoittaja

graafinen käyttöliittymä /ɡrˈaːfɪneŋ kˈæytːølˌiːtːymæ/ (n)
γραφικό ενδιάμεσο με τον χρήστη
  graafisista elementeistä koostuva tietokoneohjelman käyttöliittymä

gradientti /ɡrˈadientːɪ/ (n)
εφαπτομένη
  asteittaisen muutoksen suuruus
  differentiaalioperaattori, joka operoi skalaarifunktioihin

grafeemi /ɡrˈafeːmɪ/ (n)
γράφημα
  kirjoituksen yksikkö; kirjainmerkki

grafeeni /ɡrˈafeːnɪ/ (n)
γραφένιο
  atomin paksuinen hiilikalvo

grafiitti /ɡrˈafɪːtːɪ/ (n)
γραφίτης
  metallinkiiltoinen läpinäkymätön hiilen allotrooppinen muoto

grafologia /ɡrˈafolˌoɡɪa/ (n)
γραφολογία
  menetelmä, jolla pyritään henkilön käsialaa tutkimalla analysoimaan hänen luonnettaan

gramma /ɡrˈamma/ (n)
γραμμάριο
  massan (puhekielellä painon) SI-järjestelmän mukaisen yksikön kerrannaisyksikkö, 1/1000 kilogrammaa; tunnus g

gramofoni /ɡrˈamofˌonɪ/ (n)
γραμμόφωνο
  äänentallennuksen historian alkuvaiheessa käytetty, mekaanisesti ilman sähköistä vahvistusta toimiva levysoitin

granaatti /ɡrˈanaːtːɪ/ (n)
λυχνίτης
  mm. korukivinä käytettäviä silikaattimineraaleja

granaattiomena /ɡrˈanaːtːˌiomˌena/ (n)
ρόδι
  rantakukkakasvien heimoon kuuluva lehtipuu (Punica granatum), jonka hedelmät ovat syötäviä
  sen hedelmä

graniitti /ɡrˈanɪːtːɪ/ (n)
γρανίτης
  Suomen yleisin syväkivilaji

gravis /ɡrˈavɪs/ (n)
βαρεία
  kirjaimen ylle kirjoitettava korkomerkki, joka näyttää oikealle alaspäin suunnatulta pilkulta: `

gravitaatio /ɡrˈavɪtˌaːtɪo/ (n)
βαρύτητα
  gravitaatiovuorovaikutus; yksi luonnon neljästä perusvuorovaikutuksesta, helposti havaittava luonnonilmiö, joka vaikuttaa massallisten kappaleiden välillä, vetää kaikkia massallisia kappaleita toisiaan kohti, mutta tieteen heikoimmin perusvuorovaikutuksista ymmärtämä

gravitaatioaalto /ɡrˈavɪtˌaːtɪoˌaːlto/ (n)
βαρυτικά κύματα
  gravitaatiokenttään liittyvä maailmankaikkeuteen häiriötä tuova aaltomainen valonnopeudella etenevä luonnonilmiö, jota kiihtyvät massat aiheuttavat, ja tapa, jolla esimerkiksi supermassiiviset mustat aukot menettävät energiaa

gravitoni /ɡrˈavɪtˌonɪ/ (n)
βαρυτόνιο
  kvanttigravitaatioteorioissa gravitaatiota välittävä hypoteettinen alkeishiukkanen, joka kuuluisi bosoneihin

gray /ɡrˈay/ (n)
γκρέυ
  SI-järjestelmän mukainen absorboituneen annoksen yksikkö (tunnus Gy)

greippi /ɡrˈeipːɪ/ (n)
γκρέιπφρουτ
  sen tuottama sitrushedelmä

greliini /ɡrˈelɪːnɪ/ (n)
γκρελίνη
  eräs ruokahalua säätelevä hormoni

grillata /ɡrˈillata/ (v)
ψήνω
  paahtaa grillissä

grilli /ɡrˈillɪ/ (n)
σχάρα
  paahdin, myös parila, jossa korkea lämpö kypsentää ruoan

grönlantilainen /ɡrˈønlantɪlˌainen/ (n)
Γροιλανδή, Γροιλανδός
  Pysyvästi Grönlannissa asuva henkilö.

guava /ɡˈuava/ (n)
γκουάβα
  hedelmäguava, , eräs trooppinen pensas, jonka hedelmät ovat halkaisijaltaan 3–10 cm ja kelpaavat syötäväksi sellaisenaan
  guavapensaan hedelmä

gudžarati /ɡˈudʒarˌatɪ/ (n)
Γκουτζαρατικά
  gujarati, indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa (kielitunnus: gu)

guelfi /ɡˈuelfɪ/ (n)
Γουέλφος
  erään keskiaikaisen italialaisen puolueen jäsen, joka tuki paavia keisaria ja hänen kannattajiaan, ghibelliinejä, vastaan

gynekologi /ɡˈynekˌoloɡɪ/ (n)
γυναικολόγος
  naistentautilääkäri; naistentautiopin harjoittaja

gynekologinen /ɡˈynekˌoloɡɪnen/ (adj)
γυναικολογικός
  gynekologian mukainen, siihen liittyvä

h /hˈoː/ (n)
αν
  C-duuriasteikon 7. sävel

haahka /hˈaːhka/ (n)
σωματερία
  meren saaristossa elävä sorsalintulaji (Somateria mollissima)

haalea /hˈaːlea/ (adj)
χλιαρός
  ei kylmä eikä kuuma

haalistua /hˈaːlɪstˌua/ (v)
άγευστος
  menettää väriä

haamu /hˈaːmu/ (n)
σκιά
  aave, kummitus

haamukaupunki /hˈaːmukˌaupuŋkɪ/ (n)
πόλη φάντασμα
  kaupunki, joka on hylätty eikä siellä ole asutusta

haamukirjoittaja /hˈaːmukˌirjoitːˌaja/ (n)
νέγρικος
  kirjoittaja, joka on todellisuudessa kirjoittanut jonkun muun nimellä julkaistun teoksen, taustakirjoittaja

haara /hˈaːra/ (n)
διακλάδωση
  päärungosta haarautuva rungontaimi
δίστρατο
  kohta, jossa jokin jakautuu toisistaan erilleen ulottuviin osiin

haarautua /hˈaːrautˌua/ (v)
διακλαδώνομαι
  erkaantua, jakaantua

haaremi /hˈaːremɪ/ (n)
χαρέμι
  Lähi-idän kulttuureissa kodin yksityinen, vierailta kielletty osa

haarniska /hˈaːrnɪska/ (n)
πανοπλία
  (historia) entisaikaan ritareita taistelussa suojannut nahkainen, metallivahvisteinen tai täysmetallinen varustus

haaroittua /hˈaːroitːˌua/ (v)
διακλάδωση
  jakautua kahteen tai useampaan haaraan

haarukka /hˈaːrukːa/ (n)
πιρούνι, πηρούνι
  ruokailuväline, jonka varren päässä on samansuuntaisia piikkejä, tavallisesti kaksi, kolme tai neljä piikkiä
πιρούνι
  kaksipyöräisten kulkuvälineiden kaksihaarainen tukirakenne, jonka haarojen väliin pyörä kiinnitetään; etuhaarukka, takahaarukka; myös kaksihaarainen rakenne, jota käytetään etenkin yhdyssanoissa kuten haarukkaliitin
  tilanne, jossa nappula uhkaa kahta tai useampaa vastustajan nappulaa samanaikaisesti

haaska /hˈaːska/ (n)
ψοφίμι
  kuolleen eläimen raato, erityisesti kun sitä käytetään houkuttimena metsästyksessä

haaskalintu /hˈaːskalˌintu/ (n)
νεκροφάγος
  raadonsyöjälintu, kuolleita eläimiä ravintonaan käyttävä lintu

haastaa /hˈaːstaː/ (v)
προκαλώ
  antaa haaste, kehottaa taisteluun tai kilpailuun kanssaan
μηνύω
  kutsua vastaajaksi tai todistajaksi oikeuteen

haastatella /hˈaːstatella/ (v)
παίρνω συνέντευξη
  tehdä haastattelu

haastattelu /hˈaːstatːˌelu/ (n)
συνέντευξη
  tavallisesti suullinen keskustelu tai kysely, jossa kartoitetaan ja selvitetään asioita

haaste /hˈaːste/ (n)
απαρίθμηση
  vastaajalle annettu kehotus vastata kirjallisesti kanteeseen tai syytteeseen tai saapua oikeuden istuntoon

haava /hˈaːva/ (n)
πληγή, τραύμα
  loukkaantumisesta tms. johtuva ihon vaurio, joka tavallisesti vuotaa verta

haaveilija /hˈaːveilˌija/ (n)
ονειροπόλος
  henkilö, joka haaveilee

haavipallo /hˈaːvɪpˌallo/ (n)
λακρός
  käsissä pidettävää haavia käyttäen pelattava pallopeli; lacrosse

haavoittaa /hˈaːvoitːaː/ (v)
λαβώνω
  aiheuttaa haava

haavoittua /hˈaːvoitːˌua/ (v)
τραυματισμένος
  saada haavoja tai muita vammoja

haavoittunut /hˈaːvoitːunut/ (n)
τραυματισμένος
  henkilö, joka on saanut (yleensä tahallisesti vahingoitettaessa) vaurion, joka ei ole johtanut menehtymiseen

haavoittuva /hˈaːvoitːˌuva/ (adj)
ευάλωτος
  helposti vahingoittuva tai vahingoitettava

haavoittuvuus /hˈaːvoitːuvuːs/ (n)
ευπάθεια
  se, että on haavoittuva, että on vaarassa jostain syystä
  tietoturva-aukko

hadži /hˈadʒɪ/ (n)
Χάτζι
  pyhiinvaelluksen (hadž) tehneen muslimin arvonimi

hafnium /hˈafnium/ (n)
άφνιο
  kiiltävä hopeanharmaa siirtymäalkuaine, tunnus Hf

hahmo /hˈahmo/ (n)
χαρακτήρας
  tarinan, näytelmän tai muun teoksen henkilö
σιλουέτα
  jonkun ulkoinen muoto
  epäselvä ihmisen tai muun olennon muotoinen kuva

hahmotella /hˈahmotella/ (v)
ιχνογραφώ
  tehdä luonnos taideteoksesta esim. lyijykynällä

hahmottaa /hˈahmotːaː/ (v)
αντιλαμβάνομαι
  kyetä muodostamaan abstrakti kuva jostakin, esimerkiksi jostakin kokonaisuudesta tai ongelmasta

hai /hˈai/ (n)
καρχαρίας, σκυλόψαρο
  rustokaloihin kuuluvia, valtamerillä eläviä suuria petokaloja (Selachimorpha)

haihattelija /hˈaihatːˌelɪja/ (n)
ονειροπόλος
  henkilö, joka haihattelee

haihtua /hˈaihtua/ (v)
εξατμίζω
  tavallisesti nestemäisistä aineista: hävitä muuttumalla höyryksi ja siirtymällä ympäröivään ilmaan

haikara /hˈaikara/ (n)
πελαργός
  jokin haikaralintujen lahkoon () kuuluva lintu

haikea /hˈaikea/ (adj)
μελαγχολικός
  surumielinen

haikeus /hˈaikeus/ (n)
νοσταλγία
  se, että on haikea

haiku /hˈaiku/ (n)
χαϊκού
  alkuperältään japanilainen kolmisäkeinen runo, jossa tavut on jaettu säkeisiin suhteessa 5-7-5

haima /hˈaima/ (n)
πάγκρεας
  ruoansulatusrauhanen, jossa on hormoneja erittäviä soluryhmiä

haimatulehdus /hˈaimatulˌehdus/ (n)
παγκρεατίτις
  haiman tulehdus, joka johtuu usein liiallisesta alkoholin käytöstä

haineväkeitto /hˈainevækˌeitːo/ (n)
σούπα από πτερύγια καρχαρία
  kiinalainen keitto, johon kuuluu hain selkäevä paloiteltuna

haista /hˈaista/ (v)
μυρίζω
  tuottaa tai erittää jonkinlaista, yleensä epämiellyttävää, hajua
  tuoksua, tuottaa tai erittää miellyttävää hajua

haistaa /hˈaistaː/ (v)
μυρίζω
  aistia hajua

haisuhilleri /hˈaisuhˌillerɪ/ (n)
βρωμοκούναβο
  Ictonyx-suvun eräs laji () tai tämän yksilö

haisunäätä /hˈaisunˌæːtæ/ (n)
μεφίτιδα
  mon. eräs petoeläimiin (Carnivora) kuuluva heimo (Mephitidae)
  siihen kuuluva pahanhajuista nestettä uhattuna ollessaan erittävä nisäkäs (Mephitis mephitis)

haitallinen /hˈaitallɪnen/ (adj)
επικίνδυνος
  sellainen, joka aiheuttaa haittaa tai, josta on haittaa

haitata /hˈaitata/ (v)
παρεμποδίζω
  olla haitaksi; vaikeuttaa; olla tiellä tai edessä

haiti /hˈaitɪ/ (n)
Αϊτινή
  haitin kieli, Haitilla puhuttava, ranskaan pohjautuva kreolikieli (kielitunnus: ht, hat). Sanalista

haitilainen /hˈaitɪlˌainen/ (adj)
Αϊτινή
  Haitista peräisin oleva tai Haitiin liittyvä

haitilainen /hˈaitɪlˌainen/ (n)
Αϊτινός
  pysyvästi Haitissa asuva henkilö

haitta /hˈaitːa/ (n)
εμπόδιο
  asian negatiivinen puoli
ποτήρι
  lukossa toimintaa ohjaava sakara tai uloke

haittaohjelma /hˈaitːaˌohjelma/ (n)
επιβλαβές λογισμικό
  joukko erityyppisiä tietokoneiden toiminnalle ei-haluttuja toimintoja ja yleensä vakavaa haittaa aiheuttavia tietokoneohjelmia

hajalla /hˈajalla/ (adv)
άφραγκος
  hajonnut, ei ehjä, rikki

hajamielisyys /hˈajamˌielɪsyːs/ (n)
αφηρημάδα
  se, että on hajamielinen

hajataitteinen /hˈajatˌaitːeinen/ (adj)
αστιγματικός
  sellainen, jossa eri suunnista tuleva valo taittuu eri tavalla sarveiskalvon tai mykiön epäsymmetrisyydestä johtuen aiheuttaen epäselvän kuvan

hajataitteisuus /hˈajatˌaitːeisuːs/ (n)
αστιγματισμός
  näkövika, kun silmä on hajataitteinen

hajautus /hˈajautus/ (n)
διαφοροποίηση
  varojen sijoittaminen useaan sijoituskohteeseen tai useassa erässä riskien vähentämiseksi

hajota /hˈajota/ (v)
χαλάω
  mennä useaan osaan ulkoisen tai sisäisen voiman vaikutuksesta
καταρρέω
  mennä rikki, mennä epäkuntoon

hajottaa /hˈajotːaː/ (v)
διαλύω
  jakaa kevyemmiksi yhdisteiksi
ξεϋφαίνω
  purkaa

haju /hˈaju/ (n)
μυρωδιά
  (fysiologia) hajuaistin ärsyke, joka todetaan nenän kautta. Haju voidaan mieltää miellyttäväksi tai epämiellyttäväksi, kansanomaisesti hyväksi tai pahaksi

hajuaisti /hˈajuˌaistɪ/ (n)
όσφρηση
  eläinten aisti hajun havaitsemiseksi

hajuvesi /hˈajuvˌesɪ/ (n)
άρωμα
  usein alkoholipohjainen hyvältä tuoksuva neste, jota käytetään viehätysvoiman lisäämiseen

haka /hˈaka/ (n)
αγκίστρι
  metallinen tai puinen koukku, jolla salvataan ovi, ikkuna, laatikko tai muu sellainen; säppi
βοσκότοπος
  aidattu laidun

hakaneula /hˈakanˌeula/ (n)
παραμάνα
  neula, jonka voi lukita niin, että se pitää yhdessä esim. eri vaatekappaleita

hakaristi /hˈakarˌistɪ/ (n)
σβάστικα
  ikivanha symboli, joka muodostuu rististä ja sen kärkien päistä myötä- tai vastapäivään lähtevistä viivoista

hakasulje /hˈakasˌulje/ (n)
αγκύλη
  suljemerkki, jossa on pitkä pystyviiva ja siitä 90 asteen kulmassa lähtevät väkäset ylhäällä ja alhaalla

hakata /hˈakata/ (v)
πλήττω
  lyödä jotakin toistuvasti tai useita kertoja
αποκοπή
  tehdä hakkuu, kaataa puita
λιανίζω
  pilkkoa pieneksi, erityisesti puuta polttoaineeksi, tehdä pilkkeitä tai halkoja
διακρότημα
  pahoinpidellä lyömällä useita kertoja
  voittaa joku ylivoimaisesti

hakea /hˈakea/ (v)
ψάχνω
  yrittää löytää jotain, etsiä

hakemisto /hˈakemˌisto/ (n)
δείκτης
  tiedonhakua helpottava, jotakin logiikkaa (esim. aakkosjärjestystä) noudattaen laadittu lista tai teos

hakemus /hˈakemus/ (n)
αίτηση
  viranomaiselle tai muulle julkiselle taholle tehty pyyntö; myös pyynnön sisältävä asiakirja, hakemuspaperi

hakettaa /hˈaketːaː/ (v)
θραύσμα
  tehdä haketta

hakija /hˈakɪja/ (n)
κατηγμένη
  henkilö, joka hakee jotakin, mahdollisesti hakemuksella

hakkailu /hˈakːailu/ (n)
φλερτ
  hakkaileminen

hakkeri /hˈakːerɪ/ (n)
χάκερ
  taitava tietokoneen käyttäjä, joka tuntee tietokonejärjestelmien toiminnan syvällisesti ja hallitsee käyttämänsä työkalut ja laitteet erittäin hyvin

hakkeroida /hˈakːerˌoida/ (v)
χακάρω
  ohjelmoida tietokoneetta
  murtautua tietojärjestelmään

hakku /hˈakːu/ (n)
αξίνα
  työkalu kivisen maan kaivamiseen

haku /hˈaku/ (n)
έρευνα
  hakeminen, noutaminen

hakukone /hˈakukˌone/ (n)
μηχανή αναζήτησης
  toiminnallinen kokonaisuus, joka koostuu pääasiassa täytettävästä lomakkeesta ja siihen liittyvästä tietokannasta, josta voidaan löytää erityisesti etukäteen indeksoitua Internetin sisältöä, mutta myös esimerkiksi kirjaston, arkiston tai museon aineistoja

hakulaite /hˈakulˌaite/ (n)
τηλεειδοποιητής
  matkapuhelimia edeltänyt tyypillisesti vyöhön kiinnitetty laite, johon voitiin lähettää radioteitse lyhyitä viestejä

hakusana /hˈakusˌana/ (n)
λήμμα
  yksi sanakirjan kohta tai tietosanakirjan artikkeli

hakusanamuoto /hˈakusˌanamˌuoto/ (n)
λήμμα
  tietosanakirjoissa ja sanastoissa käytettävän hakusanan muoto, lemma

halata /hˈalata/ (v)
αγκαλιάζω
  osoittaa lohdutusta tai kiintymystä kietomalla käsi tai kädet toisen ympärille

halaus /hˈalaus/ (n)
αγκάλιασμα
  lohduttava tai ystävällinen ele, jossa kädet puristetaan toisen ihmisen ympäri

haljeta /hˈaljeta/ (v)
ραγίζω
  mennä halki, hajota tyypillisesti kahteen osaan
εκρήγνυμαι
  revetä

halkaisija /hˈalkaisˌija/ (n)
διάμετρος
  jonkin pyörähdyskappaleen leikkauskuvion rajaama jana ko. kuvion keskipisteen kautta kulkevasta suorasta

halkaista /hˈalkaista/ (v)
σχίζω
  jakaa kiinteä kappale kahteen osaan

halko /hˈalko/ (n)
δρομόμετρο
  tavallisesti metriseksi katkaistu ja yleensä halkaistu pyöreä puu, josta tehdään pilkkeitä esimerkiksi uunissa tai takassa poltettavaksi

halkoa /hˈalkoa/ (v)
ρήγμα
  halkaista, jakaa
απόλυση
  tehdä halkoja

halla /hˈalla/ (n)
παγετός
  tilanne, jossa ilman lämpötila laskee kasvukauden aikana maanpinnan tuntumassa – tarkemmin alle kahden metrin korkeudella – alle nollaan celsiusasteeseen

halli /hˈallɪ/ (n)
αίθουσα
  katettu, pinta-alaltaan suuri ja yleensä korkea tila

hallinta /hˈallɪnta/ (n)
έλεγχος
  hillintä, kontrolli
αυθεντία
  määräysvalta

hallinto /hˈallɪnto/ (n)
διοίκηση
  henkilö tai yhteisö, joka hallitsee tai pitää valtaa jossain

hallintokoneisto /hˈallɪntˌokonˌeisto/ (n)
μηχανισμός
  viranomaisista ja muista julkishallinnon toimielimistä muodostuva rakenteellinen kokonaisuus

hallita /hˈallɪta/ (v)
κυβερνώ
  olla hallitsijana; vastata hallinnosta
χαρακώνω
  vallita kaikkialla
κατέχω
  olla tärkein, johtava eli hallitseva tekijä jollakin alalla

hallitseva /hˈallɪtsˌeva/ (adj)
κύριος
  sellainen, joka hallitsee, jolla on valta muihin nähden

hallitsija /hˈallɪtsˌija/ (n)
ηγεμόνας
  ylimmän valtiovallan käyttäjä monarkkisessa valtiossa

hallituksen puheenjohtaja /hˈallɪtˌuksem pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
πρόεδρος
  osakeyhtiön hallituksen puheenjohtaja

hallitus /hˈallɪtus/ (n)
κυβέρνηση
  valtion toimeenpanovaltaan kuuluva pääministerin ja muiden ministerien muodostama hallinnon osa; ministerineuvosto, kabinetti tai valtioneuvosto

hallituspohja /hˈallɪtˌuspohja/ (n)
συνασπισμός
  se mistä puolueista poliittiseen päätöksentekoon liittyvä hallitus koostuu

halloween /hˈalloveːn/ (n)
Χάλοουϊν
  pyhäinpäivän aatto, kelttiläisperäinen anglosaksisissa maissa lokakuun viimeisenä päivänä vietettävä aaveiden ja noitien juhlapäivä, joka tunnetaan Suomessa lähinnä yhdysvaltalaisessa muodossaan

hallusinaatio /hˈallusɪnˌaːtɪo/ (n)
παραίσθηση
  aivojen tuottama aidolta tuntuva kokemus, johon ei liity ulkoista aistiärsykettä; aistiharha

hallusinogeeni /hˈallusˌinoɡˌeːnɪ/ (n)
παραισθησιογόνος
  hallusinaatioita aiheuttava aine

halo /hˈalo/ (n)
άλως
  valonlähteen ympärillä näkyvä kirkas heijastus

halogeeni /hˈaloɡˌeːnɪ/ (n)
αλογόνο
  jokin jaksollisen järjestelmän 7. pääryhmän vahvasti epämetallisista keskenään samankaltaisista aineista: astatiini, bromi, fluori, jodi ja kloori

halpa /hˈalpa/ (adj)
φτηνός
  vähän maksava

halpamainen /hˈalpamˌainen/ (adj)
άτιμος
  moraaliltaan alhainen, katala

halstrata /hˈalstrata/ (v)
ξεροψήνω
  kypsentää hiilloksen tai tulen loisteessa halsterissa

haltija /hˈaltɪja/ (n)
ξωτικό
  haltia, luonnossa tai kodin piirissä vaikuttava uskomusolento

haltijatar /hˈaltɪjatar/ (n)
νεράιδα
  naispuolinen haltija

halu /hˈalu/ (n)
πόθος
  tajunnalle selkeä sisäinen pyrkimys jnk. tarpeen tyydyttämiseen, jnk. toiveen toteuttamiseen

halukas /hˈalukas/ (adj)
έτοιμος
  sellainen, jolla on halu johonkin; joka tekee mielellään jotakin.

haluta /hˈaluta/ (v)
θέλω
  olla kiinnostunut tekemään jotain tai olla halukas omistamaan jotakin; tehdä mieli

haluton /hˈaluton/ (adj)
άτονος
  sanaa käytetään myös lievempänä ilmauksena osoittamaan innottomuutta ja vastahakoisuutta johonkin

haluttomuus /hˈalutːomuːs/ (n)
επιφυλακτικότητα
  se, että on haluton

halva /hˈalva/ (n)
χαλβάς
  jokin useista erilaisista makeisista ja makeista leivonnaisista, jotka ovat alkuperältään Balkanin, Lähi-idän, Pohjois-Afrikan ja Keski-Aasian seuduilta

halvaus /hˈalvaus/ (n)
παράλυση
  lihaksen hallinnan täydellinen ja pysyvä menetys

halveksia /hˈalveksˌia/ (v)
περιφρονώ
  pitää itseään jotakuta toista tai joitakuita parempana

halveksinta /hˈalveksˌinta/ (n)
καταφρόνηση
  halveksiminen

halveksunta /hˈalveksˌunta/ (n)
καταφρόνηση
  halveksuminen

hame /hˈame/ (n)
φούστα
  lantiolta polvia kohti laskeutuva vaatekappale, jota länsimaisessa kulttuurissa (joitakin perinneasuja lukuun ottamatta) käyttävät tavallisesti naiset

hammas /hˈammas/ (n)
δόντι, οδούς
  selkärankaisten eläinten suussa oleva puremiseen tarkoitettu luutuma

hammasharja /hˈammashˌarja/ (n)
οδοντόβουρτσα
  hampaiden puhdistamiseen käytettävä harja

hammaskivi /hˈammaskˌivɪ/ (n)
πλάκα
  plakin kivettymisestä muodostunut kerrostuma hampaan pinnalla, mikä ei irtoa hammasharjalla, heikentää hampaiden harjauksen tehoa ja edistää kariesta antamalla sitä aiheuttaville bakteereille elinympäristön

hammaskuoppa /hˈammaskˌuopːa/ (n)
κυψελίδα
  hammasvallin kuoppia, joihin hampaiden juuret ovat kiinnittyneet

hammaslanka /hˈammaslˌaŋka/ (n)
οδοντική μέταξα
  hammasvälien puhdistamiseen käytettävä lanka

hammaslääkäri /hˈammaslˌæːkærɪ/ (n)
οδοντίατρος
  suun, erityisesti hampaiden, terveyttä ja sairauksia hoitava akateemisesti koulutettu terveysammattilainen

hammassärky /hˈammassˌærky/ (n)
οδονταλγία
  hampaaseen kohdistuva kiputila

hammastahna /hˈammastˌahna/ (n)
οδοντόκρεμα, οδοντόπαστα
  hampaiden harjauksessa käytettävä seos

hammastikku /hˈammastˌikːu/ (n)
οδοντογλυφίδα
  puinen tikku, jolla voi puhdistaa hampaiden välit syömisen jälkeen

hammastus /hˈammastus/ (n)
ρουλέτα
  postimerkin tai lävistetyn paperin epätasainen reuna

hampaaton /hˈampaːton/ (adj)
άδοντος
  sellainen, jolla ei ole hampaita
  sellainen, joka ei saavuta kohdettaan; ponneton

hampaisto /hˈampaisto/ (n)
οδοντοστοιχία
  (anatomia) suussa olevien hampaiden muodostama kokonaisuus, hampaat

hamppari /hˈampːarɪ/ (n)
απατεών
  vetelehtivä, yleensä epäsiisti mieshenkilö, heittiö, renttu

hamppu /hˈampːu/ (n)
κάνναβη
  hamppukasveihin kuuluva yksivuotinen öljy-, kuitu- ja lääkekasvi, jota kasvatetaan myös päihteeksi (Cannabis sativa)

hampurilainen /hˈampurɪlˌainen/ (n)
χάμπεργκερ
  pysyvästi Hampurissa asuva henkilö; syntyperältään hampurilainen

hamsteri /hˈamsterɪ/ (n)
χάμστερ
  jyrsijä , joka tunnetaan siitä että se kuljettaa keräämäänsä ruokaa poskipusseissaan

hana /hˈana/ (n)
επικρουστήρας
  tynnyriin tms. vesisäiliöön laitettava venttiili, jolla voi laskea nestettä astiasta

hangaari /hˈaŋŋaːrɪ/ (n)
υπόστεγο
  halli, jossa säilytetään ilma-aluksia

hanhenmaksa /hˈanhenmˌaksa/ (n)
φουά γκρα
  herkkuna pidetty ruoka, joka koostuu hanhen tai ankan maksasta

hanhi /hˈanhɪ/ (n)
χήνα
  jokin sorsalintujen lahkon -alaheimon varsinaisiin hanhiin () kuuluva edustaja

hankain /hˈaŋkain/ (n)
σκαρμός
  airon tuki veneen partaassa

hankala /hˈaŋkala/ (adj)
δύσκολος
  jokin joka on vaikea tehdä

hanke /hˈaŋke/ (n)
έργο
  etukäteen suunniteltu jonkin asian tekeminen, projekti

hanki /hˈaŋkɪ/ (n)
νιφετός
  maassa oleva kerros lunta

hankinta /hˈaŋkɪnta/ (n)
αγορά
  teko, jolla hankitaan jotakin

hankkia /hˈaŋkːɪa/ (v)
αγοράζω
  saada yritystensä ansiosta, ottaa; ostaa

hannari /hˈannarɪ/ (n)
κοτόπουλο
  pelkuri; joku, joka ei uskalla tehdä jotakin

hansikas /hˈansɪkas/ (n)
γάντι
  usein nahkasta, joskus säämiskästä, valmistettu käsine, jossa on joka sormelle oma tila

hanurimies /hˈanurɪmies/ (n)
ακορντεονίστας
  (puhekieltä) harmonikan soittaja, hanuristi
Κλανιστής
  (puhekieltä, humoristinen) pierutaiteilija, petomaani

hapan /hˈapan/ (adj)
ξινός, όξινος
  sellainen, jonka happamuusastetta ilmaiseva pH on alle 7
όξινος
  happamalta maistuva

hapankaali /hˈapaŋkˌaːlɪ/ (n)
λαχανάλμη
  yl. valkokaalista maitohappokäymisen avulla valmistettu elintarvike

hapantaikina /hˈapantˌaikɪna/ (n)
μεταλευτής
  taikinajuurella tai muulla hapattimella nostatettu, vedestä ja ruisjauhoista valmistettu, suolalla maustettu taikina

hapantaikinainen /hˈapantˌaikɪnˌainen/ (adj)
μεταλευτής
  hapantaikinasta valmistettu tai hapantaikinaa sisältävä

hapero /hˈapero/ (n)
λάχανο ντολμάδες
  mikä tahansa haperosukuun () kuuluva sieni
  (puhekieltä) haaparousku

hapetin /hˈapetɪn/ (n)
οξειδωτικό μέσο
  aine, joka vastaanottaa elektroneja eli pelkistyy

haploidinen /hˈaploidɪnen/ (adj)
απλοειδής
  jolla on yksinkertainen kromosomisto, eli kromosomeille ei ole vastinkromosomeja

happamuus /hˈapːamuːs/ (n)
αγουράδα
  happamuusasteella kuvattava, tavallisesti logaritmisella pH-asteikolla ilmaistava suure

happi /hˈapːɪ/ (n)
οξυγόνο
  epämetalleihin kuuluva alkuaine

happo /hˈapːo/ (n)
οξύ
  kemiallinen yhdiste, joka kykenee luovuttamaan vetyionin, syövyttää aine, jonka vesiliuoksen pH on alle 7

haptinen /hˈaptɪnen/ (adj)
απτικός
  tuntoaistiin perustuva

harakka /hˈarakːa/ (n)
καρακάξα, κίσσα
  mustavalkoinen variksiin kuuluva lintu () jolla on yksivärisen vihreähohtoinen, 20–30 cm pitkä pyrstö

harava /hˈarava/ (n)
τσουγκράνα
  maatalouden ja puutarhanhoidon apu- ja työväline, jota käytetään haravoimiseen. Haravassa on hammastettu tanko, joka on kiinnitetty varren päähän poikittain varteen nähden.

haravoida /hˈaravˌoida/ (v)
τσουγκρανίζω
  käyttää haravaa; koota heiniä haravalla; puhdistaa maata roskista tai lehdistä haravaa apuna käyttäen
χτένα
  etsiä järjestelmällisesti

harha /hˈarha/ (n)
προκατάληψη
  estimaattorin odotusarvon ja estimoitavan parametrin (tai sen muunnoksen) arvon erotus

harhaluulo /hˈarhalˌuːlo/ (n)
αυταπάτη
  perusteeton voimakas uskomus, josta henkilö pitää kiinni itsepintaisesti, vaikka esitettäisiin sen kumoavia perusteluita tai todisteita; voivat olla mahdottomia (eriskummallisia, bisarreja) tai sellaisia, jotka ovat mahdollisia, mutta epätodennäköisiä

harhautus /hˈarhautus/ (n)
αντιπερισπασμός
  väärän aikomuksen esittäminen toisen erehdyttämiseksi väärien johtopäätösten tekemiseen
δελεάζω
  (šakki) taktinen keino, jolla vastapuolen nappula houkutellaan epäedullisempaan asemaan tai pois suojaamasta ruutua, johon itse halutaan päästä

harja /hˈarja/ (n)
βούρτσα
  harjaamiseen, hankaamiseen tai vastaavaan tarkoitettu esine, jossa on harjakset
χαίτη
  eläimen pitkähkö karvoitus päässä

harjalintu /hˈarjalˌintu/ (n)
τσαλαπετεινός
  Manner-Euroopassa esiintyvä lintulaji ()

harjata /hˈarjata/ (v)
βουρτσίζω
  käyttää harjaa; puhdistaa, suoristaa, kiillottaa tai hangata harjalla

harjoitella /hˈarjoitella/ (v)
αφηγούμαι
  (toistuvasti) opetella, totutella tekemään jotakin

harjoittaa /hˈarjoitːaː/ (v)
κυλώ
  tehdä, toteuttaa
άσκηση
  harrastaa
εκπαιδεύω
  edistää, kehittää

harjoitus /hˈarjoitus/ (n)
άσκηση
  yleensä taidon kehittämiseksi suoritettava tehtävä, josta ei välttämättä saada muuta konkreettista hyötyä, harjoittelu

harjoituttaa /hˈarjoitˌutːaː/ (v)
παρασύρω
  pitää harjoituksia, panna harjoittelemaan

harjus /hˈarjus/ (n)
θύμαλλος
  harri, Itä- ja Pohjois-Suomen joissa ja jossain määrin Perämeren ja Selkämeren rantojen jokisuissa tavattava pienehköksi jäävä lohikala, jolla on voimakkaasti kehittynyt selkäevä (Thymallus thymallus)

harkinta /hˈarkɪnta/ (n)
διαβούλευση
  harkitseminen

harkintakyky /hˈarkɪntˌakyky/ (n)
περίσκεψη
  kyky harkita asioita viisaiden päätösten tekemiseksi

harkita /hˈarkɪta/ (v)
θεωρώ
  miettiä ehdotukseen ratkaisua tai eri vaihtoehtoja

harlekiini /hˈarlekˌiːnɪ/ (n)
αρλεκίνος
  ilveilijähahmo commedia dell'artessa, jolla on tyypillisesti vinoneliökuvioinen asu

harmaa /hˈarmaː/ (adj)
γκρίζος
  joka on väriltään harmaa

harmaahaikara /hˈarmaːhˌaikara/ (n)
σταχτοτσικνιάς
  Toinen vakituisesti Suomessa pesivistä haikaralajeista ()

harmaakaihi /hˈarmaːkˌaihɪ/ (n)
καταρράκτης
  ihmisen ikään liittyvä silmän mykiön samentuminen; voidaan yleensä poistaa tekemällä kaihileikkaus

harmaantua /hˈarmaːntˌua/ (v)
γκριζάρω
  muuttua harmaaksi

harmonia /hˈarmonˌia/ (n)
αρμονία
  sävelten sopeutuvuus, sointu

harmonikka /hˈarmonˌikːa/ (n)
ακορντεόν
  kannettava, palkeessa muodostetun paineilman avulla toimiva vapaalehdykkäinen kosketinsoitin

harppi /hˈarpːɪ/ (n)
διαβήτης
  ympyränkaaren piirtämisen ja mittaamisen apuväline

harppu /hˈarpːu/ (n)
άρπα
  sinfoniaorkesteriin 1800-luvulta lähtien kuulunut kielisoitin

harppuuna /hˈarpːuːna/ (n)
καμάκι
  keihäsmäinen väline, jota käytetään kalastuksessa tai muiden vesieläinten kuten valaiden pyynnissä

harras /hˈarras/ (adj)
ευσεβής
  uskonnollisen tai hengellisen hartauden harjoittamiseen liittyvä

harrastaa /hˈarrastaː/ (v)
πάρεργο
  tehdä, tavallisesti vapaa-aikana, toistuvasti tai säännöllisesti sellaista, mistä on kiinnostunut

harrastus /hˈarrastus/ (n)
χόμπι
  säännöllisesti harjoitettua vapaa-ajan toimintaa, jota tehdään ajan kuluksi, huvin vuoksi, työn vastapainoksi

hartsi /hˈartsɪ/ (n)
κολοφώνιο
  erityisesti havupuun pihka, joka on puhdistettu kuumentamalla jolloin kevyemmät yhdisteet haihtuvat

harus /hˈarus/ (n)
αναβάλλω
  rikin osa; mastoa aluksen pituussuunnassa tukeva köysi, vaijeri tms.

harva /hˈarva/ (adj)
σπάνιος
  sellainen, joka ei ole tiheä, taaja t. tuuhea

harvemmin /hˈarvemmɪn/ (adv)
αδύνατος
  Vertailumuoto, komparatiivi sanasta harvoin.

harventua /hˈarventˌua/ (v)
αδύνατος
  muuttua harvemmaksi

harvinainen /hˈarvɪnˌainen/ (adj)
σπάνιος
  sellainen, jota ei esiinny paljoa tai tapahdu usein, harvoin tavattava tai tapahtuva; erikoinen

harvoin /hˈarvoin/ (adv)
σπάνια
  vain joskus, hyvin harvakseltaan

hasselpähkinä /hˈasselpˌæhkɪnæ/ (n)
φουντουκιά
  koivukasvien heimoon kuuluva pähkinäpensas (Corylus avellana)
φουντούκι
  sen hedelmästä eli pähkinä

hattara /hˈatːara/ (n)
μαλλί της γριάς
  sokerista pilvimäisen massan muodostaviksi kuiduiksi vaahdotettu makeinen

hattu /hˈatːu/ (n)
καπέλο, πίλος
  huovasta tai muusta jäykästä materiaalista valmistettu, tavallisesti vuorilla varustettu päähine

hattutemppu /hˈatːutˌempːu/ (n)
χατ τρικ
  joukkuepalloiluissa kolme maalia samassa ottelussa saman pelaajan tekeminä

haudankaivaja /hˈaudaŋkˌaivaja/ (n)
νεκροθάφτης
  henkilö, joka kaivaa haudan tulevaa hautausta varten

haudata /hˈaudata/ (v)
ενταφιάζω
  laskea kuollut hautaan
  kätkeä, piilottaa maahan

haudonta /hˈaudonta/ (n)
εγκοίμηση
  hautominen

hauduttaa /hˈaudutːaː/ (v)
σιγοβράζω
  kypsentää ruokaa tai liottaa mausteita nesteessä, jonka lämpötila on hieman kiehumispisteen alapuolella

hauki /hˈaukɪ/ (n)
λούτσος
  pohjoisella pallonpuoliskolla esiintyvä, Suomessa koko maan sisävesissä ja rannikkoalueilla elävä petokalalaji

haukka /hˈaukːa/ (n)
γεράκι
  keskikokoinen tai pieni päiväpetolintu (). Heimossa on sukuja: Buteo, Circus, Accipiter ja Pernis.

haukkoa /hˈaukːoa/ (v)
ασθμαίνω
  (~ henkeään) vetää henkeä syvään, äkillisesti ja katkonaisesti

haukkua /hˈaukːua/ (v)
γαβγίζω
  pitää koiralle, ketulle tai naalille ominaista katkonaista ääntelyä

haukottelu /hˈaukotːˌelu/ (n)
χασμουρητό
  haukotteleminen

haukotus /hˈaukotus/ (n)
χασμουρητό
  väsymykseen tai kyllästymiseen yhdistetty refleksi, joka pakottaa syvään hengitykseen suun kautta

hauli /hˈaulɪ/ (n)
σκάγια
  pieni metallikuula

haulikko /hˈaulɪkːo/ (n)
τουφέκι
  rihlaamaton metsästysase, jolla yleensä ammutaan pienillä hauleilla ladattuja patruunoita

haupitsi /hˈaupɪtsɪ/ (n)
οβιδοβόλο
  kenttätykistössä käytettävä tykki, putkeltaan lyhyempi ja suurempiin korotuksiin kykenevä kuin kanuuna

hauras /hˈauras/ (adj)
εύθραυστος
  helposti mureneva t. murtuva

hauska /hˈauska/ (adj)
ευχάριστος
  miellyttävä, mukava, kiva

hauskanpito /hˈauskampˌito/ (n)
κέφι
  osallistuminen huveihin

hauta /hˈauta/ (n)
τάφος
  paikka, johon kuolleen ruumis sijoitetaan, viimeinen leposija

hautajaiset /hˈautajˌaiset/ (n)
κηδεία
  muistoseremonia, jossa kuolleen ihmisen muistoksi pidetään yleensä puheita, ja jossa kuollut lasketaan hautaan

hautakivi /hˈautakˌivɪ/ (n)
ταφόπλακα, ταφόπετρα
  haudalle pystytettävä muistomerkki, johon kaiverretaan esimerkiksi vainajan nimi, syntymä- ja kuolinaika

hautamuistomerkki /hˈautamwˌistomˌerkːɪ/ (n)
ταφόπετρα
  haudalle pystytetty kivi tai muu muistomerkki

hautausmaa /hˈautausmaː/ (n)
νεκροταφείο, κοιμητήριο, κοιμητήρι, κοιμοιτεριον
  paikka jonne vainajat haudataan maahan kaivettuun kuoppaan tai tuhkattujen ruumiiden tuhkat sirotellaan

hautaustoimisto /hˈautaustˌoimɪsto/ (n)
εργολάβος κηδειών
  hautausmenojen palveluita tarjoava yritys, jonka palveluihin kuuluvat arkkujen myynti, ruumiiden palsamointi ja hautaaminen tai tuhkaus, mutta myös hautausseremonian suunnittelu ja toteutus

hautausurakoitsija /hˈautausˌurakˌoitsɪja/ (n)
εργολάβος κηδειών
  hautaustoimiston omistaja tai hoitaja, vainajien hautajaisjärjestelyistä vastaava yrittäjä

hautoa /hˈautoa/ (v)
αναλογίζομαι
  (munivasta eläimestä) lämmittää munia
κατάπλασμα
  pitää esim. lämmön tai kosteuden alaisena

hautua /hˈautua/ (v)
σιγοβράζω
  kiehua hiljakseen

hauva /hˈauva/ (n)
σκυλίσιος
  koira

havaiji /hˈavaijɪ/ (n)
χαβανέζικα
  Havaijilla puhuttava austronesialainen kieli, Sanalista

havaijilainen /hˈavaijɪlˌainen/ (adj)
Χαβανέζα
  Havaijilta peräisin oleva, Havaijiin liittyvä

havaijilainen /hˈavaijɪlˌainen/ (n)
Χαβανέζα
  pysyvästi Havaijilla asuva henkilö, Havaijin asukas

havainnoida /hˈavainnˌoida/ (v)
παρατηρώ
  tehdä havaintoja

havainnoija /hˈavainnˌoija/ (n)
παρατηρήτρια
  henkilö, joka havainnoi

havainnollinen /hˈavainnˌollɪnen/ (adj)
δεικτικός
  selkeä, selventävä, valaiseva; esimerkkiä näyttävä

havainnollistaa /hˈavainnˌollɪstaː/ (v)
δείχνω
  selittää esimerkein

havaita /hˈavaita/ (v)
προειδοποίηση
  tulla tietoiseksi jostain seikasta, huomata, panna merkille, tehdä näköhavainto

havaitseminen /hˈavaitsˌemɪnen/ (n)
ανίχνευση
  havainnon tekeminen

haveri /hˈaverɪ/ (n)
αβαρία
  vesiliikenteessä tapahtunut onnettomuus

havumetsävyöhyke /hˈavumˌetsævˌyøhyke/ (n)
τάιγκα
  yhtenäinen havupuiden muodostama metsävyöhyke pohjoisella pallonpuoliskolla tundra-alueen eteläpuolella

havupuu /hˈavupuː/ (n)
έλατο
  puukasvi, jonka lehdet ovat pieniä ohuita neulanmuotoisia neulasia

hede /hˈede/ (n)
στήμονας
  hedelehti, siitepölyä kehittävä kukan siitoslehti; kasvin urospuolinen lisääntymiselin

hedelmä /hˈedelmæ/ (n)
καρπός, φρούτο
  kasvin tulevien siementen suojaksi hedelmöityksen jälkeen sikiäimestä kasvava muodostuma. Hedelmien tarkoituksena on myös siementen leviämisen edistäminen

hedelmällinen /hˈedelmˌællɪnen/ (adj)
εύφορος
  joka tuottaa hyvin satoa

hedelmämehu /hˈedelmˌæmehu/ (n)
φρουτοχυμός
  hedelmän makuinen tai hedelmästä valmistettu mehu

hedelmäsalaatti /hˈedelmˌæsalˌaːtːɪ/ (n)
φρουτοσαλάτα
  salaatti, joka koostuu erilaisista hedelmistä

hedelmätarha /hˈedelmætˌarha/ (n)
άλσος
  hedelmänviljelyyn tarkoitettu puutarha tai puutarhan osa

hedelmättömyys /hˈedelmˌætːømyːs/ (n)
στειρότητα
  se, että on hedelmätön

hedelmätön /hˈedelmætøn/ (adj)
άγονος
  sellainen, jossa ei ole hedelmiä

hedelmöittyminen /hˈedelmˌøitːymɪnen/ (n)
επικύηση
  (eläintiede) tapahtuma, jossa siittiö ja munasolu yhtyvät hedelmöitetyksi munasoluksi eli tsygootiksi

heeros /hˈeːros/ (n)
πρότυπο
  tarusankari, puolijumala

hegeliläinen /hˈeɡelɪlˌæinen/ (adj)
εγελιανός
  saksalaisen filosofi Georg Wilhelm Friedrich Hegelin (1770–1831) filosofiaan perustuva

hegemonia /hˈeɡemˌonɪa/ (n)
ηγεμονία
  hallitseva asema muihin nähden

hegemoninen /hˈeɡemˌonɪnen/ (adj)
ηγεμονικός
  hallitsevassa asemassa toisiin nähden oleva

hehkulamppu /hˈehkulˌampːu/ (n)
γλόμπος
  sähkölamppu, jonka valaisevana osana on sähkövirralla hehkuvaksi kuumentuva hehkulanka

hehtaari /hˈehtaːrɪ/ (n)
εκτάριο
  pinta-alan mitta, 100×100 metrin ala tai 10000 m²

heijastaa /hˈeijastaː/ (v)
γυρίζω
  taittaa valonsäde kohti valon lähdettä
έργο
  suunnata valoa jollekin pinnalle esimerkiksi piirtoheittimen tai diaprojektorin avulla

heijastus /hˈeijastus/ (n)
απεικόνιση
  kuva, joka syntyy kun jostakin heijastuu valoa

heikko /hˈeikːo/ (adj)
αδύναμος
  joka ei jaksa, voimaton; voimaltaan tai teholtaan matala

heikko vuorovaikutus /hˈeikːo vˈuorovˌaikutus/ (n)
ασθενής πυρηνική αλληλεπίδραση
  yksi hiukkasfysiikan standardimallin kuvailemista kolmesta perusvuorovaikutuksesta: mekanismi, jonka mukaisesti heikko ydinvoima toimii

heikkolaatuinen /hˈeikːolˌaːtwɪnen/ (adj)
φτωχός
  sellainen, jonka laatu on heikko

heikkous /hˈeikːous/ (n)
αδυναμία
  heikkokuntoisuus, heikkovoimaisuus
  jollekin henkilölle ominainen alttius mieliteoille

heila /hˈeila/ (n)
εραστής
  tyttö- tai poikaystävä, seurustelukumppani

heilua /hˈeilua/ (v)
κουνιέμαι
  liikkua edestakaisin
αιωρούμαι
  horjua
  kuljeskella päättämättömästi paikasta toiseen

heiluri /hˈeilurɪ/ (n)
εκκρεμές
  akselin tai pisteen ympäri vapaasti kiertymään pääsevä, painovoiman vaikutuksesta heilahteleva kappale

heimo /hˈeimo/ (n)
φυλή, φύλο
  ihmisyhteisö, jolla on löyhä yhteinen identiteetti, mutta ei poliittista hierarkiaa tai keskitettyä valtajärjestelmää. Jäsenyys syntyy sukulaissuhteiden mukaan, eikä periytyvää johtajuutta ole.

heinä /hˈeinæ/ (n)
σανός
  niitetty ja kuivattu heinäkasvien ja joidenkin muiden ruohovartisten kasvien kasvismassa

heinäkuu /hˈeinækuː/ (n)
Ιούλιος, Αλωνάρης
  vuoden seitsemäs kuukausi, kuukausi kesäkuun ja elokuun välissä

heinäsirkka /hˈeinæsˌirkːa/ (n)
ακρίδα
  suorasiipinen hyönteinen (Caelifera). Heinäsirkalla on kapeat etusiivet, jotka lepoasennossa peittävät kokoon taipuneet lenninsiivet, ja suuret hyppyjaloiksi erikoistuneet takajalat. Suomessa heinäsirkkoja on tavattu liki 30 lajia.

heinätavi /hˈeinætˌavɪ/ (n)
σαρσέλα
  eräs Suomessakin pesivä sorsalintu

heisi /hˈeisɪ/ (n)
χιονόμπαλα
  mikä tahansa Viburnum-suvun pensaskasveista

heitteillejättö /hˈeitːeillejˌætːø/ (n)
εγκατάλειψη
  hoidotta jättäminen, hylkääminen
  henkilön jättäminen avuttomaan tilaan, vaikka tekijä olisi ollut velvollinen huolehtimaan hänestä

heittiö /hˈeitːɪø/ (n)
κάθαρμα
  kunniaton tai moraaliton henkilö

heitto /hˈeitːo/ (n)
ρίψη
  heittämisen teko

heittomerkki /hˈeitːomˌerkːɪ/ (n)
απόστροφος
  symboli ', taikka sitten ’, jolla korvataan sanoista pois jätettyjä eli heitettyjä kirjaimia tai sitä käytetään kieliopillisena erottimena

heittää /hˈeitːæː/ (v)
ρίχνω
  antaa kättä heilauttamalla vauhtia siinä olevalle kappaleelle, ja laskea se vapaaseen liikkeeseen ilman halki, singota; pitää jtk heiton tai heitetyn esineen kohteena

heksadesimaali /hˈeksadˌesɪmˌaːlɪ/ (n)
δεκαεξαδικό
  16-kantaisen lukujärjestelmän mukainen luku

hektinen /hˈektɪnen/ (adj)
νευρικός
  kiireinen, kiihkeä, nopeatahtinen, kuumeinen, rauhaton, maaninen, levoton

helatorstai /hˈelatˌorstai/ (n)
Ανάληψη
  kristillinen juhla, jota vietetään neljäntenäkymmenentenä päivänä pääsiäisestä Jeesuksen taivaaseenastumisen muistoksi

helikopteri /hˈelɪkˌopterɪ/ (n)
ελικόπτερο
  ilma-alus, joka lentää yhden tai useamman pitkistä lavoista koostuvan roottorin kannattamana; lennon vakauttamiseksi peräpäässä on pienempi roottori

heliosfääri /hˈelɪˌosfæːrɪ/ (n)
ηλιόσφαιρα
  heliopaussiin rajoittuva Auringon magneettikentän vaikutusalue

heliotrooppi /hˈelɪˌotroːpːɪ/ (n)
ηλιοτρόπιο
  -suvun lemmikkikasvi
  vihreä ja punapilkkuinen kvartsin laji

helistin /hˈelɪstɪn/ (n)
κουδουνίστρα
  lelu jota heiluttamalla kuuluu helisevä ääni

helium /hˈelium/ (n)
ήλιο
  kevyin jalokaasuihin kuuluva alkuaine

helle /hˈelle/ (n)
καύσωνας
  Kuuma sää. Suomessa hellerajana on 25 celsiusastetta.

helleaalto /hˈelleˌaːlto/ (n)
καύσωνας
  hyvin lämpimän ilmamassan siirtyminen maantieteelliselle alueelle, jolloin helleraja ylittyy useana vuorokautena

helleeninen /hˈelleːnɪnen/ (adj)
ελληνικός
  antiikin kreikkalainen tai heille ominainen

hellenismi /hˈellenˌismɪ/ (n)
ελληνισμός
  antiikin Kreikan kulttuuri

hellittää /hˈellɪtːæː/ (v)
χαλαρώνω
  löysätä, irrottaa

helluntai /hˈelluntai/ (n)
Πεντηκοστή
  Kristillinen juhlapäivä, seitsemäs sunnuntai pääsiäisen jälkeen. Suomessa juhlapyhä ja kirkollinen juhlapäivä.

helluntailaisuus /hˈelluntˌailaisuːs/ (n)
Πεντηκοστιανισμός
  se, että on helluntailainen

hellyys /hˈellyːs/ (n)
τρυφερότητα
  se, että on hellä

hellä /hˈellæ/ (adj)
τρυφερός
  lempeä, herkkä

helmi /hˈelmɪ/ (n)
μαργαριτάρι
  helmisimpukan muodostama helmiäispallo, aito helmi

helmikana /hˈelmɪkˌana/ (n)
φραγκόκοτα
  ulkonäkönsä perusteella nimensä saanut kanalintulaji ()

helmikuu /hˈelmɪkuː/ (n)
Φεβρουάριος, Φλεβάρης
  vuoden toinen kuukausi, kuukausi tammikuun ja maaliskuun välissä

helminauha /hˈelmɪnˌauha/ (n)
μαργαριταρένιο περιδέραιο
  lankaan pujotetuista rei’itetyistä helmistä valmistettu, tavallisesti kaulassa pidettävä koru

helmitaulu /hˈelmɪtˌaulu/ (n)
άβακας
  laskemisen apuväline, jossa rei’itettyjä helmiä voidaan liu’uttaa tankoja pitkin

helpottaa /hˈelpotːaː/ (v)
ανακουφίζω
  lieventää (esim. kivun) haittavaikutuksia; tehdä siedettävämmäksi
διευκολύνω
  tehdä helpommaksi

helpottua /hˈelpotːˌua/ (v)
διευκολύνω
  tulla helpoksi tai helpommaksi

helppo /hˈelpːo/ (adj)
εύκολος
  joka ei tuota vaikeuksia, yksinkertainen ymmärtää, ei työläs, ei vaikea

heltta /hˈeltːa/ (n)
λειρί
  kanalinnuilla päälaella ja alaleuoissa roikkuva höyhenetön ihopoimu
βράγχιο
  helttasienten itiöiden kehittymispesäke

helvetti /hˈelvetːɪ/ (n)
κόλαση
  tuonela, manala, kadotus; useiden eri uskontojen mukaan paikka, jossa maanpäällisessä elämässään pahaa tehneet kärsivät kuolemansa jälkeen

hematiitti /hˈematˌiːtːɪ/ (n)
αιματίτης
  punainen rautamalmi, joka on pääasiassa rautaoksidia (Fe₂O₃)

hematologia /hˈematˌoloɡˌia/ (n)
αιματολογία
  sisätautien toimialaan kuuluva erikoisala, joka tutkii ja hoitaa veritauteja

hemlokki /hˈemlokːɪ/ (n)
κιρκούτα
  jokin hemlokkien () sukuun kuuluva havupuu(laji)

hemmotella /hˈemmotella/ (v)
κακομαθαίνω
  tarjota toiselle liikaa materiaa, valinnanvaraa; antaa kaikki mitä yksilö sattuu haluamaan, toteuttaa kaikki yksilön toiveet
  ~ pilalle

hemmoteltu /hˈemmotˌeltu/ (adj)
κακομαθημένος
  jota hemmotellaan tai on hemmoteltu; yksilö joka on saanut aina tahtonsa läpi, kasvanut liiallisessa materian paljoudessa

hemoglobiini /hˈemoɡlobˌiːnɪ/ (n)
αιμοσφαιρίνη
  valkuaisaineiden yhdistelmä, joka on erikoistunut hapen kuljetukseen elimistössä; verenpuna

hengellinen /hˈeŋŋellɪnen/ (adj)
πνευματικός
  sellainen (tavallisesti aineeton), joka liittyy uskontoon tai henkimaailmaan

hengellinen sääty /hˈeŋŋellɪnen sˈæːty/ (n)
ιερατείο
  keskiajalla käyttöön otettu papiston nimitys, jolla kuvattiin papistoa erityisesti kansan kristillisestä kasvatuksesta huolehtivana ihmisryhmänä

hengenvaarallinen /hˈeŋŋenvˌaːrallɪnen/ (adj)
επικίνδυνος
  sellainen, joka saattaa aiheuttaa kuoleman

hengittää /hˈeŋŋɪtːæː/ (v)
αναπνέω
  ottaa toistuvasti ilmaa sisään keuhkoihin ja puhaltaa ilma ulos, tarkoituksena hapen talteen ottaminen ilmasta hengittävälle eliölle

hengitys /hˈeŋŋɪtys/ (n)
αναπνοή
  hengitämisen toteutus, kasveissa ja eläinten ruumiissa tapahtuva hapenotto ilmasta tai vedestä ja elimistössä palamisen tuloksena syntyneen hiilidioksidin poisto

henki /hˈeŋkɪ/ (n)
αναπνοή
  hengitys; hengitettävä ilma
ζωή
  elämä
πνεύμα
  tunnelma, ilmapiiri
  henkiolento

henkilö /hˈeŋkɪlø/ (n)
άτομο
  joku tietty tai tuntematon ihminen

henkilöauto /hˈeŋkɪløˌauto/ (n)
2:3[[αυτοκίνητο
  pienehkö auto, joka on tarkoitettu ihmisten kuljettamiseen ja johon yleensä mahtuu 4-6 henkilöä

henkilökohtaisesti /hˈeŋkɪløkˌohtaisˌestɪ/ (adv)
προσωπικά
  ilmaisee, että tekee jotakin itse

henkilöllisyys /hˈeŋkɪlˌøllɪsyːs/ (n)
ταυτότητα
  se, kuka jokin on; henkilön määrittävät ominaisuudet

henkilöllisyystodistus /hˈeŋkɪlˌøllɪsˌyːstodˌistus/ (n)
ταυτότητα
  viranomaisen myöntämä henkilön tunnistamiseen tarvittava asiakirja, meillä tavallisesti kuvallinen henkilökortti tai ulkomailla asioitaessa passi

henkilöys /hˈeŋkɪløys/ (n)
ταυτότητα
  se, että on henkilö; henkilönä oleminen
  henkilöllisyys

henkinen /hˈeŋkɪnen/ (adj)
διανοητικός
  sellainen aineeton, joka on ominainen ihmissuvulle ja sen kulttuurille, hengenelämää yleisesti koskeva tai siihen perustuva, älyllinen, sielullinen

henkirikos /hˈeŋkɪrɪkos/ (n)
ανθρωποκτονία
  ihmisen elämään kohdistuva rikos; ihmisen kuolemaan johtava rikos

henkitorvi /hˈeŋkɪtˌorvɪ/ (n)
τραχεία
  kaulassa oleva putkimainen elin, joka yhdistää kurkunpään ja keuhkot

henkivartija /hˈeŋkɪvˌartɪja/ (n)
σωματοφύλακας
  henkilö, joka työkseen suojelee jonkun muun henkeä

henna /hˈenna/ (n)
χένα
  punainen Lawsonia inermis -kasvin kuivatuista lehdistä saatava väriaine

hepaattinen /hˈepaːtːɪnen/ (adj)
ηπατικός
  maksaan liittyvä, maksa-

hepatiitti /hˈepatˌiːtːɪ/ (n)
ηπατίτιδα
  maksatulehdus

hepokatti /hˈepokˌatːɪ/ (n)
ακρίδα
  Suorasiipisiin kuuluva hyppivä hyönteinen (). Hepokatin tuntosarvet ovat yleensä vartaloa pidemmät, mikä auttaa erottamaan sen muuten hyvin samankaltaisesta heinäsirkasta.

heppa /hˈepːa/ (n)
τζι
  hevonen

heppu /hˈepːu/ (n)
τύπος
  (yleensä miespuolinen) henkilö

heprea /hˈeprea/ (n)
εβραϊκά
  pääasiassa Israelissa puhuttava seemiläinen kieli (kielitunnus: he) (sanalista)

hepreaksi /hˈepreˌaksɪ/ (adv)
Εβραία
  heprean kielellä, heprean kielelle

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (adj)
Εβραία
  Heprean kielestä peräisin oleva tai siihen liittyvä.

heprealainen /hˈeprealˌainen/ (n)
Εβραία
  Aabrahamista, Iisakista ja Jaakobista polveutuvan seemiläisen kansan jäsen tai jälkeläinen

hera /hˈera/ (n)
ξινόγαλο
  maitohera, maidosta rasvan ja juustoaineen erottamisen jälkeen jäävä neste

heraldiikka /hˈeraldˌiːkːa/ (n)
εραλδική
  oppi vaakunoista ja lipuista

heraldinen lilja /hˈeraldɪnen lˈilja/ (n)
φλερ-ντε-λι
  liljasta tyylitelty heraldinen kuvio, myös Ranskan lilja

herbaario /hˈerbaːrˌio/ (n)
φυτολόγιο
  kasvikokoelma; tyypillisesti litteiksi kuivattuja kasveja paperiarkeille kiinnitettyinä

herbisidi /hˈerbɪsˌidɪ/ (n)
ζιζανιοκτόνο
  rikkakasvien hävittämiseen käytettävä aine

hereettinen /hˈereːtːɪnen/ (adj)
αιρετική
  harhaoppinen

hereillä /hˈereillæ/ (adv)
αφυπνισμένος
  ei unessa, eikä horroksissa, valveilla

heresia /hˈeresˌia/ (n)
αίρεση
  harhaoppi, harhaoppisuus, kerettiläisyys

herhiläinen /hˈerhɪlˌæinen/ (n)
μεγάλη σφήκα
  herhiläisten sukuun kuuluva -laji tai sen yksilö
βόμβος
  mikä tahansa herhiläisten -sukuun kuuluva yhteiskunta-ampiaisten laji tai sellaisen yksilö

herkkäuskoinen /hˈerkːæˌuskoinen/ (adj)
αφελής
  liian luottavainen, nenästä vedettävä, sinisilmäinen, naiivi

herkullinen /hˈerkullɪnen/ (adj)
νόστιμος
  hyvältä maistuva, maukas

hermafrodiittinen /hˈermafrodˌiːtːɪnen/ (adj)
ερμαφρόδιτος
  kaksineuvoinen

hermeettisesti /hˈermeːtːɪsˌestɪ/ (adv)
ερμητικά
  hermeettisellä tavalla

hermeneutiikka /hˈermenˌeutɪːkːa/ (n)
ερμηνευτική
  teoria tulkinnasta

hermo /hˈermo/ (n)
νεύρο
  hermoimpulssien kulkuväylänä toimiva lankamainen elin

hermomyrkky /hˈermomˌyrkːy/ (n)
νευροτοξίνη
  hermostoon vaikuttava myrkky; hermostomyrkky

hermosolu /hˈermosˌolu/ (n)
νευρώνας
  hermokudoksen solu, joka välittää hermoimpulsseja

hermosto /hˈermosto/ (n)
νευρικό σύστημα
  monisoluisen eliön hermosoluihin perustuva tiedonvälitys- ja säätelyjärjestelmä

hermostunut /hˈermostunut/ (adj)
αγχωμένος
  jännittynyt, levoton, huolestunut

herne /hˈerne/ (n)
μπιζέλι
  palkoja kasvattava viljelykasvi papujen ohella ()
αρακάς
  yksittäinen herneen syötävä siemen palon sisällä

heroiini /hˈeroˌiːnɪ/ (n)
ηρωίνη
  opioideihin kuuluva päihde, voimakas ja addiktoiva jauhemainen huume

herpetologia /hˈerpetˌoloɡˌia/ (n)
ερπετολογία
  matelijoiden ja sammakkoeläinten tutkimus

herra /hˈerra/ (n)
κύριος
  Kohtelias puhuttelu miehelle, käytetään sukunimen edellä. Lyhenne hra.
  hallitsija, isäntä

herrasmies /hˈerrasmies/ (n)
ευπατρίδης
  hieno, hyväkäytöksinen ja usein myös hyvin pukeutunut mies

hertsi /hˈertsɪ/ (n)
χερτζ
  taajuuden SI-yksikkö (tunnus Hz)

hertta /hˈertːa/ (n)
κούπα
  tavallisen korttipakan maa, symboli punainen sydän, ♥

herttamainen /hˈertːamˌainen/ (adj)
καρδιοειδής
  (lehdestä) sydämen muotoinen

herttua /hˈertːua/ (n)
δούκας
  eräs korkea aatelisarvo, eräiden kuningasperheiden lapsille myönnettävä arvo

herttuakunta /hˈertːuakˌunta/ (n)
δουκάτο
  herttuan tai herttuattaren hallitsema maa-alue, läänitys tai valtakunta

herttuatar /hˈertːuatar/ (n)
δούκισσα
  herttuan puoliso; nainen, jolla on herttuan aatelisarvo

herukka /hˈerukːa/ (n)
κορινθιακή σταφίδα
  -sukuun kuuluvia kasveja, jotka tunnetaan marjapensaina; mustaherukka, punaherukka, valkoherukka

herättää /hˈerætːæː/ (v)
ξυπνώ
  lopettaa toisen nukkuminen, saada hereille
αφυπνίζω
  tuottaa, synnyttää, aiheuttaa

herätyskello /hˈerætˌyskello/ (n)
ξυπνητήρι
  kello, jonka on tarkoitus soida ja herättää tiettynä ajankohtana

herätä /hˈerætæ/ (v)
ξυπνάω
  keskeyttää tai lopettaa nukkuminen kokonaan; nukahtamisen vastakohta
  havahtua huomaamaan jotakin

hetero /hˈetero/ (n)
ετεροφυλόφιλος
  heteroseksuaali

heterogeeninen /hˈeteroɡˌeːnɪnen/ (adj)
ετερογενής
  epäyhtenäinen, sekakoosteinen

heteroseksuaali /hˈeterosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
ετεροφυλόφιλος
  henkilö, joka tuntee seksuaalista vetoa vastakkaiseen sukupuoleen

heteroseksuaalisuus /hˈeterosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
ετεροφυλοφιλία
  seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen vastakkaiseen sukupuoleen

heti /hˈetɪ/ (adv)
αμέσως
  välittömästi, viipymättä, viivyttelemättä

hetki /hˈetkɪ/ (n)
στιγμή
  lyhyt mitattavissa oleva aika

hetsku /hˈetsku/ (n)
ίσιος
  hetero

hetula /hˈetula/ (n)
μπαλένα
  hetulavalaan suun levyjä, joiden avulla se suodattaa planktonia vedestä

heuristinen /hˈeurɪstɪnen/ (adj)
ευρετικός
  päättelyyn tai arviointiin perustuva, ilman täsmällistä algoritmia

hevonen /hˈevonen/ (n)
άλογο, ίππος
  ratsastukseen ja vetojuhdaksi kesytetty nisäkäs (Equus caballus), luonnossa laumoissa elävä kavioeläin, joka on kasvissyöjä
  yksi telinevoimistelussa käytettävistä voimistelutelineistä

hevosenkengittäjä /hˈevosˌeŋkeŋŋˌitːæjæ/ (n)
πεταλωτής
  kengitysseppä

hevosenkenkä /hˈevosˌeŋkeŋkæ/ (n)
πέταλο
  hevosen kavioon naulattava metallinen suojus, joka suojaa kaviota kulumiselta

hevospaarma /hˈevospˌaːrma/ (n)
αλογόμυγα
  (eläintiede) yleinen paarmalaji

hevosvetoinen /hˈevosvetˌoinen/ (adj)
ιππήλατος
  sellainen, mitä vedetään hevosella; hevosella vedettäväksi tarkoitettu

hevosvoima /hˈevosvˌoima/ (n)
ίππος
  vanha tehon mittayksikkö, jota on käytetty etenkin ajoneuvoista puhuttaessa. Yksi hevosvoima on teho, jolla pystyy nostamaan 75 kilogramman massan nopeudella 1 metriä sekunnissa. Hevosvoima on 0,736 kilowattia (kW). Hevosvoiman suomenkielinen lyhenne on hv.

hibiskus /hˈibɪskus/ (n)
ιβίσκος
  hibiskuksien () suvun kasvi

hidas /hˈidas/ (adj)
αργός
  pienellä vauhdilla liikkuva tai tapahtuva

hidastus /hˈidastus/ (n)
αργή κίνηση
  hidastettuna esitetty kuva- tai äänitallenne

hieho /hˈieho/ (n)
αγελαδίτσα
  sukukypsä lehmä, joka ei ole vielä kertaakaan poikinut

hiekka /hˈiekːa/ (n)
άμμος
  hienojakoinen, kivien rapautuessa muodostuva maalaji

hiekkainen /hˈiekːainen/ (adj)
αμμώδης
  jokin alue, esine tai asia, jossa on paljon hiekkaa

hiekkakello /hˈiekːakˌello/ (n)
κλεψύδρα
  tiimalasi

hiekkalaatikko /hˈiekːalˌaːtɪkːo/ (n)
αμμοδόχος
  hiekalla täytetty lasten leikkipaikka

hiekkaranta /hˈiekːarˌanta/ (n)
παραλία
  irtohiekan peittämä ranta, hiekka-alue meren tai järven lähellä

hiekoittaa /hˈiekoitːaː/ (v)
άμμος
  levittää hiekkaa tai soraa liukkauden torjumiseksi

hieman /hˈieman/ (adv)
λίγο
  vähän, pikkuisen

hieno /hˈieno/ (adj)
εκλεκτός
  miellyttävän näköinen tai kuuloinen, miellyttävän oloinen
αδύνατος
  ohut, kapea, hienorakenteinen, pienirakeinen

hienopuuseppä /hˈienopˌuːsepːæ/ (n)
επιπλοποιός
  edellisiin liittyvä koulutus, oppiarvo ja ammattinimike

hienosti /hˈienostɪ/ (adv)
ωραίος
  hyvin

hienostunut /hˈienostunut/ (n)
έμπειρος
  hieno, kehittynyt, kultivoitunut; elegantti, hyvää makua ilmentävä

hieraattinen /hˈieraːtːɪnen/ (adj)
ιερατικός
  pappeihin liittyvä, papillinen
  ~ kirjoitus muinaisessa Egyptissä hieroglyfien rinnalla ollut kirjoitustapa

hierarkia /hˈierarkˌia/ (n)
ιεραρχία
  moniasteinen arvojärjestelmän asteikko, joka suppenee huippua kohti

hierarkkinen /hˈierarkːɪnen/ (adj)
ιεραρχικός
  sellainen, joka kuuluu hierarkiaan, hierarkiaan kuuluva; hierarkialle ominainen

hieroa /hˈieroa/ (v)
μαλάσσω
  hangata raajoilla painaen

hieroglyfi /hˈieroɡlˌyfɪ/ (n)
ιερογλυφικά
  muinaisegyptiläinen kuvakirjoitusmerkki

hieromasauva /hˈieromasˌauva/ (n)
δονητής
  pitkulainen, usein värinätoiminnolla varustettu väline itsetyydytykseen

hieronta /hˈieronta/ (n)
μάλαξη
  hoitotarkoituksessa suoritettavaa pehmeisiin kudoksiin kohdistuvaa liikkuvaa painamista, joka tapahtuu sivelyjen, hankausten, pusertelujen ja erilaisten taputusten muodossa

hiha /hˈiha/ (n)
μανίκι
  vaatteen osa, joka peittää käsivarren osittain tai kokonaan

hihaton /hˈihaton/ (adj)
αμάνικος
  sellainen, jossa ei ole hihaa tai hihoja

hihna /hˈihna/ (n)
ιμάντας
  tasalevyinen, tyyppillisesti nahasta tai kumista valmistettu, nauha

hiihtohissi /hˈiːhtohˌissɪ/ (n)
αναβατήρας
  laite, jolla laskettelijat kuljetetaan ylös mäkeä

hiihtäjä /hˈiːhtæjæ/ (n)
σκιέρ
  henkilö, joka hiihtää

hiihtää /hˈiːhtæː/ (v)
χιονοδρομώ
  liikkua suksilla

hiili /hˈiːlɪ/ (n)
άνθρακας, κάρβουνο
  epämetalleihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on C; hiilellä on useita allotrooppisia muotoja perusmuodon ohessa: timantti, fullereeni, grafeeni, grafiitti, nanoputki ja lisää on odotettavissa

hiilidioksidi /hˈiːlɪdɪˌoksɪdɪ/ (n)
διοξείδιο του άνθρακα
  hiilihapon anhydridi, ilmaa raskaampi kaasu, jota muodostuu palamisen yhteydessä, CO₂

hiilihappo /hˈiːlɪhˌapːo/ (n)
ανθρακικό οξύ
  H₂CO₃, heikko happo, melko pysymätön hiilidioksidin ja veden yhdiste

hiilihydraatti /hˈiːlɪhˌydraːtːɪ/ (n)
υδατάνθρακας
  hiilestä, vedystä ja hapesta koostuva orgaaninen yhdiste

hiilimonoksidi /hˈiːlɪmonˌoksɪdɪ/ (n)
μονοξείδιο άνθρακα
  häkä, CO

hiilipaperi /hˈiːlɪpˌaperɪ/ (n)
αποτυπωτικό χαρτί
  ohut väriä luovuttava paperi, joka kahden paperin väliin sijoitettuna siirtää alempaan paperiin päällimmäiseen paperiin tehdyt merkinnät

hiilivety /hˈiːlɪvˌety/ (n)
υδρογονάνθρακας
  hiilestä ja vedystä koostuva orgaaninen yhdiste, joka palaa hyvin ja vapauttaa runsaasti energiaa, minkä vuoksi käytetään laajasti polttoaineena

hiillostaa /hˈiːllostaː/ (v)
σχάρα
  kypsentää ruokaa hiilloksen loisteessa
ανακρίνω
  painostaa kysymyksillä

hiiltyä /hˈiːltyæ/ (v)
άνθρακας
  muuttua hiileksi
ατμός
  suuttua

hiippailla /hˈiːpːailla/ (v)
εισέρχομαι παρανόμως
  liikkua päämäärättä
  liikkua luvatta jossakin
βαδίζω
  kävellä mahdollisimman äänettömästi, hiiviskellä, hiiveksiä

hiippakunta /hˈiːpːakˌunta/ (n)
επισκοπή
  piispan johtama hallintoalue kirkossa

hiippaläppä /hˈiːpːalˌæpːæ/ (n)
διγλώχινα βαλβίδα
  yksi veren virtausta ohjaavista sydämen läpistä

hiirenloukku /hˈiːrenlˌoukːu/ (n)
ποντικοπαγίδα
  hiirien pyydystämiseen ja tappamiseen tarkoitettu, tavallisesti laukaisimen ja jousen avulla toimiva yksinkertainen laite

hiiri /hˈiːrɪ/ (n)
ποντίκι, ποντικός
  moni varsinaisten rottien ja hiirien alalahkoon () kuuluvista rottaeläinten lajeista tai sellaisen yksilö
  kämmenen alla pöydällä liikuteltava tietokoneen osoitinlaite

hiirimatto /hˈiːrɪmˌatːo/ (n)
μαξιλάρι ποντικιών
  tietokoneen hiiren alla käytettävä levymäinen alusta

hiisi /hˈiːsɪ/ (n)
καλικάντζαρος
  fantasiakirjallisuudessa esiintyvä menninkäismäinen olento

hiiva /hˈiːva/ (n)
μαγιά
  yleisnimi runsaalle joukolle erilaisia hiivasieniä
  leivinhiiva (), taikinaan lisättävä kohotusaine joka käyttää ravintonaan taikinan hiilihydraatteja ja tuottaa kaasua joka saa aikaan taikinan kohoamisen ja muuttumisen kuohkeaksi. Voidaan käyttää myös kiljun ja kotiviinin valmistukseen.

hiivasienitulehdus /hˈiːvasˌienɪtulˌehdus/ (n)
άφτρα
  -hiivasienen aiheuttama tulehdus.

hiki /hˈikɪ/ (n)
ιδρώτας
  pienten hikirauhasten erite, neste jota kuumuudessa leviää ihon pintaan

hikinen /hˈikɪnen/ (adj)
ιδρωμένος
  hien peittämä, hien kostuttama

hikka /hˈikːa/ (n)
λόξιγκας
  nikotus, tahdoton toistuva pallean nopea lihassupistus ja siitä seuraava ääni

hikoilu /hˈikoilu/ (n)
εφίδρωση
  se, että hikoilee; hien esiintyminen iholla, erityisesti kainaloissa

hila /hˈila/ (n)
αυλόπορτα
  elektroniputken tai kanavatransistorin ohjauselektrodi

hiljainen /hˈiljainen/ (adj)
ήσυχος
  sellainen, joka ei puhu paljoa, vähäpuheinen, lähes puhumaton
  sellainen, jossa ei tapahdu juuri mitään
αθόρυβος
  sellainen, joka ei aiheuta paljoa hälyä, jonka aiheuttama ääni on tasoltaan matala; vähä-ääninen, hiiskumaton, äänetön

hiljainen hetki /hˈiljainen hˈetkɪ/ (n)
άσπρο
  tauko keskustelussa, liikenteessä tms.

hiljaisesti /hˈiljaisˌestɪ/ (adv)
αθόρυβα
  hiljaisella äänellä, äänettömästi

hiljaisuus /hˈiljaisuːs/ (n)
σιγή
  äänen puute

hiljattain /hˈiljatːain/ (adv)
προσφάτως
  vähän aikaa sitten

hilla /hˈilla/ (n)
βάτος το χαμαίμορο
  suomuurain. Suokasvi, joka kukkii alkukesällä ja jonka marjat kypsyvät rämeillä heinäkuun lopulla ja korvissa elokuun puolella.

hilleri /hˈillerɪ/ (n)
βρωμοκούναβο
  eräs eurooppalainen näätäeläin (Mustela putorius)

hillitön /hˈillɪtøn/ (adj)
ασυγκράτητος
  hillitsemätön, kontrolloimaton, pidäkkeetön

hillo /hˈillo/ (n)
μαρμελάδα
  marjoista tai hedelmistä ja sokerista keitetty makeanmakuinen seos, jota käytetään esimerkiksi leivonnaisissa

hilloke /hˈilloke/ (n)
κομπόστα
  marjoista tai hedelmistä tehty hiukan keittäen tai keittämättä tehty säilyke tai jälkiruoka, kompotti

hilpari /hˈilparɪ/ (n)
αλαβάρδα
  kahden käden ase, jossa sauvan päässä on terävä kärki sekä kirves ja sen toisella puolella piikki tai koukku

hilse /hˈilse/ (n)
πιτυρίδα
  ihosta, erityisesti päänahasta irtoavat kuolleet ihosolut

himo /hˈimo/ (n)
λαγνεία
  kiihkeä halu saada jotain

himoita /hˈimoita/ (v)
επιθυμώ
  haluta kiihkeästi

himokas /hˈimokas/ (adj)
ασελγής
  himoa tunteva

hinaaja /hˈinaːja/ (n)
ρυμουλκό πλοίο
  alus, joka hinaa toisia laivoja

hinata /hˈinata/ (v)
ρυμουλκώ
  vetää perässään köyden tai muun apuneuvon avulla (tavallisesti kulkuneuvoista, esim. autoista tai veneistä)

hindi /hˈindɪ/ (n)
χίντι
  hindin kieli, Intiassa ja Bangladeshissä Punjabin ja Rajputanan muodostaman rajan itäpuolella ja Biharin länsipuolella puhuttavien indoeurooppalaisten murreryhmien yhdistelmänä muodostunut kieli. Kirjallisessa hindissä puhekieltä on tehdyin järjestelyin täydennetty sanskritin sivistyssanoilla. Sanalista

hindu /hˈindu/ (n)
ινδουιστής
  hindulaiseen uskontokuntaan kuuluva

hindulaisuus /hˈindulˌaisuːs/ (n)
ινδουισμός
  Intiasta peräisin oleva ryhmä uskontoja

hinkalo /hˈiŋkalo/ (n)
κάδος
  (maatalous) suuremmasta säilytystilasta seinämillä rajattu viljan säilytystila; kellarista rajattu osa.

hinkuyskä /hˈiŋkuˌyskæ/ (n)
κοκκύτης
  bakteerin aiheuttama hengityselinsairaus, joka ilmenee yskänpuuskina ja hengenahdistuksena

hinnasto /hˈinnasto/ (n)
τιμοκατάλογος
  luettelo tai lista hinnoista

hinnoitella /hˈinnoitella/ (v)
κοστολογώ
  määrittää tuotteelle tai palvelulle hinta

hinta /hˈinta/ (n)
τιμή
  se, mitä joku on valmis maksamaan, hyödykkeen arvo markkinoilla

hintakupla /hˈintakˌupla/ (n)
φούσκα
  ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

hintelä /hˈintelæ/ (adj)
λεπτός
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hintti /hˈintːɪ/ (n)
πούστης
  homoseksuaalinen mies

hioa /hˈioa/ (v)
άλεσμα
  silottaa jnk pintaa

hiomakivi /hˈiomˌakɪvɪ/ (n)
ακόνι
  hiomiseen käytettävä kivi, kovasin

hipelöidä /hˈipelˌøidæ/ (v)
βάζω δάχτυλο
  kosketella hyppysillä
πασπατεύω
  kosketella lähentelevästi

hipiä /hˈipɪæ/ (n)
χρώμα
  iho

hippa /hˈipːa/ (n)
αυτό
  hippaleikin leikkijä, jonka tehtävä on ottaa muita kiinni

hippaleikki /hˈipːalˌeikːɪ/ (n)
αυτό
  lasten leikki, jossa hippana oleva leikkijä yrittää saada muita leikkijöitä kiinni; kiinni jääneestä tulee vuorostaan hippa

hippi /hˈipːɪ/ (n)
χίππης
  1960-luvun pasifistiseen liikkeeseen kuulunut tai kyseisen aatteen seuraaja

hippokamppi /hˈipːokˌampːɪ/ (n)
ιππόκαμπος
  taruolento, jolla on hevosen vartalo ja kalan pyrstö

hippokampus /hˈipːokˌampus/ (n)
ιππόκαμπος
  aivojen osa, joka sijaitsee temporaali- eli ohimolohkojen sisäosissa korvien lähellä, ja jolla on keskeinen rooli muistitoiminnoissa

hippu /hˈipːu/ (n)
βώλος χρυσού
  hitunen, muru; erityisesti maa-aineksen seassa oleva pieni pala kultaa tai muuta jalometallia

hipsteri /hˈipsterɪ/ (n)
χίπστερ
  erään alakulttuurin edustaja, keskiluokkainen urbaania elämäntyyliä noudattava nuori aikuinen, joka on kiinnostunut valtavirrasta poikkeavasta muodista ja kulttuurista

hiragana /hˈiraɡˌana/ (n)
χιραγκάνα
  toinen japanin kielen tavumerkistöistä, jota käytetään yleensä partikkelien ja taivutusmuotojen kirjoittamiseen, ääntämisohjeiden merkitsemiseen sekä lapsille tarkoitettujen tekstien kirjoittamiseen

hirmulisko /hˈirmulˌisko/ (n)
δεινόσαυρος
  mesotsooisella maailmankaudella elänyt monimuotoinen matelijoiden ryhmä

hirnahdus /hˈirnahdus/ (n)
χλιμιντρίζω
  hirnahtaminen; siitä kuuluva ääni

hirnunta /hˈirnunta/ (n)
χλιμιντρίζω
  hirnuminen

hirsi /hˈirsɪ/ (n)
κούτσουρο
  kaadetun puun jykevähkö runko, luokiteltu puutavaralaji

hirsipuu /hˈirsɪpuː/ (n)
κρεμάλα, αγχόνη
  rakennelma, joka on tehtyihmisten hirttämistä varten

hirssi /hˈirssɪ/ (n)
κεχρί
  eräitä heinäkasvien heimon viljoja

hirtehishuumori /hˈirtehˌishuːmˌorɪ/ (n)
χιούμορ αγχονών
  karkea huumori toivottomassa asiaintilassa

hirtto /hˈirtːo/ (n)
αναρτημένος
  tappaminen hirsipuuhun kiinnitetyn hirttoköyden varaan laskemalla

hirttosilmukka /hˈirtːosˌilmukːa/ (n)
θηλιά
  mihin tahansa naruun tai hirttoköyteen tehdyn hirttosolmun silmukka

hirttäytyä /hˈirtːæytˌyæ/ (v)
κρέμομαι
  tehdä itsemurha hirttämällä itsensä

hirttää /hˈirtːæː/ (v)
κρεμώ
  teloittaa ripustamalla kaulastaan köyteen, jolloin teloitettava kuristuu tai kuolee niskan katkeamiseen köyden varaan pudotettaessa

hirvi /hˈirvɪ/ (n)
άλκη
  pohjoisella pallonpuoliskolla elävä märehtijöihin lukeutuva maapallon suurin hirvieläin ()

hirvieläimet /hˈirvielˌæimet/ (n)
άλκη
  eräs sorkkaeläinten lahkoon kuuluva nisäkkäiden heimo ()

hirvieläin /hˈirvielæin/ (n)
άλκη
  mikä tahansa hirvieläinten heimoon () kuuluva sorkkaeläinten laji tai semmoisen yksilö

hirviö /hˈirvɪø/ (n)
τέρας
  taruolento, jota pidetään pelottavana ja vaarallisena

hissi /hˈissɪ/ (n)
ασανσέρ
  laite, joka nostaa tai laskee henkilön tai tavaran tasosta toiseen

hissikuilu /hˈissɪkwˌilu/ (n)
φρέαρ
  pystysuora kuilu jossa hissi liikkuu rakennuksen sisässä

histologia /hˈistolˌoɡɪa/ (n)
ιστολογία
  kudoksia tutkiva tieteenala

histologinen /hˈistolˌoɡɪnen/ (adj)
ιστολογικός
  histologian mukainen, siihen liittyvä

historia /hˈistorˌia/ (n)
ιστορία
  menneisyys, menneisyyttä kokonaisuudessaan koskeva ilmaisu

historiallinen /hˈistorɪˌallɪnen/ (adj)
ιστορικός
  historiaan liittyvä

historioitsija /hˈistorɪˌoitsɪja/ (n)
ιστορικός
  historian tapahtumista kirjoittava henkilö, historiankirjoittaja

hitaasti /hˈitaːstɪ/ (adv)
αργά
  vähäisellä nopeudella

hitaus /hˈitaus/ (n)
βραδύτητα
  hidas toiminta ominaisuutena

hitsaaja /hˈitsaːja/ (n)
οξυγονοσυγκολλητής
  henkilö, joka hitsaa ammatikseen

hitsata /hˈitsata/ (v)
οξυγονοκολλώ
  liittää metallikappaleita yhteen saattamalla liitoskohta esim. sulamislämpötilaan

hitsaus /hˈitsaus/ (n)
συγκόλληση
  osien liittämistä toisiinsa käyttämällä hyväksi lämpöä ja/tai puristusta siten, että osat muodostavat jatkuvan yhteyden

hitti /hˈitːɪ/ (n)
επιτυχία
  suosittu musiikkikappale, joka usein saavuttaa nopeasti suosion

hiue /hˈiue/ (n)
λάσπη
  maalaji, jossa hiesua ja hietaa on lähes yhtä paljon ja savea alle kolmasosa

hiukka /hˈiukːa/ (n)
βώλος χρυσού
  hyvin pieni määrä; hitunen, rahtunen, hiukkanen

hiukkanen /hˈiukːanen/ (n)
σωμάτιο
  aineosanen, esim. atomi, elektroni tai neutroni

hiukkasfysiikka /hˈiukːasfysˌiːkːa/ (n)
σωματιδιακή φυσική
  fysiikan osa-alue, joka tutkii aineen ja säteilyn hienorakennetta ja niiden välisiä vuorovaikutuksia; tutkii erityisesti alkeishiukkasia

hiukkaskiihdytin /hˈiukːaskˌiːhdytɪn/ (n)
επιταχυντής σωματιδίων
  hiukkasfysiikan tutkimuksessa käytettävä laite, joka sähkökentän avulla kiihdyttää ja magneettikentän avulla suuntaa sähköisesti varautuneita hiukkasia tarkoituksena törmäyttää niitä vastakkaisista suunnista toisiinsa alkeishiukkasten havaitsemiseksi

hius /hˈius/ (n)
τρίχα
  ihmisen päälaella kasvava yksittäinen karva, yksi tukan muodostavien hiusten joukossa; yhdysosana myös kuvaannollisessa merkityksessä

hiussuoni /hˈiussuonɪ/ (n)
τριχοειδές αγγείο
  ohkaisimpia verisuonia

hiustenkuivaaja /hˈiusteŋkwɪvˌaːja/ (n)
πιστολάκι
  laite, joka puhaltaa ilmaa joko sellaisenaan tai kuumennettuna ja jolla kuivataan hiuksia

hohde /hˈohde/ (n)
ακτινοβολώ
  hohtamisesta aiheutuva näköhavainto

hoikka /hˈoikːa/ (adj)
λεπτός
  vartaloltaan sopusuhtainen tai laiha; keskimääräistä kapeampi

hoitaa /hˈoitaː/ (v)
φροντίζω
  pitää huolta jostakuta/jostakin
θεραπεύω
  parantaa sairaus

hoitaja /hˈoitaja/ (n)
κηδεμόνας
  joku joka hoitaa jotain tointa
νοσοκόμος
  eräs terveydenhoitoalan työntekijä, sairaanhoitaja, terveydenhoitaja

hoitajatar /hˈoitajatar/ (n)
νοσοκόμα
  naispuolinen hoitaja

hoito /hˈoito/ (n)
αγωγή
  terveydentilan ylläpitäminen

hollanniksi /hˈollannˌiksɪ/ (adv)
ολλανδικά
  hollannin kielellä, hollannin kielelle

hollanti /hˈollantɪ/ (n)
ολλανδικά
  (kielitiede) hollannin kieli (kielitunnus: nl), Alankomaiden virallinen kieli. Sanalista

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (adj)
ολλανδικός
  Alankomaista peräisin oleva tai Alankomaihin liittyvä

hollantilainen /hˈollantɪlˌainen/ (n)
Ολλανδός
  pyvästi Alankomaissa asuva henkilö

holmium /hˈolmium/ (n)
όλμιο
  eräs alkuaine (tunnus Ho)

holografia /hˈoloɡrˌafɪa/ (n)
ολογραφία
  tekniikka, jollaa kuvattavasta kohteesta tulevasta valosta saadaan tallennettua aallon amplitudi ja vaihe, jolloin kuva voidaan toistaa kolmiulotteisena hologrammina

hologrammi /hˈoloɡrˌammɪ/ (n)
ολόγραμμα
  holografialla tallennettu kolmiulotteinen kuva

holokausti /hˈolokˌaustɪ/ (n)
Ολοκαύτωμα
  juutalaisten massasurma toisen maailmansodan aikaan

holoseeni /hˈolosˌeːnɪ/ (n)
Ολόκαινο
  12 000 vuotta sitten alkanut, nykyinen geologinen epookki, kvartäärikauden nuorin vaihe

holtiton /hˈoltɪton/ (adj)
απερίσκεπτος
  varomaton, piittaamaton, huolimaton
αμελής
  hallitsematon
έκλυτος
  pidoton, väljä, löysä

holvi /hˈolvɪ/ (n)
θόλος
  (arkkitehtuuri) kahden muurin ylle ja varaan kiilamaisista kivistä, tiilistä, ja laastista rakennettu tai betonista valettu kaareva kattorakenne

home /hˈome/ (n)
μούχλα
  mikä tahansa erilaisista sienistä, joiden rihmasto muodostaa kuohkeaa massaa

homeerinen /hˈomeːrɪnen/ (adj)
ομηρικός
  Homeroksen aikainen, Homeroksen henkinen

homeopatia /hˈomeˌopatˌia/ (n)
ομοιοπαθητική
  eräs vitalistinen hoitomuoto, jossa homeopaattisten lääkkeiden ajatellaan aktivoivan kehon omaa paranemisprosessia, tunnettu erityisesti runsaasti laimennetuista lääkkeistään, joissa ei ole molekyyliäkään lääkeainetta jäljellä

homeostaasi /hˈomeˌostaːsɪ/ (n)
ομοιόσταση
  elimistön sisäinen tasapaino

hominidi /hˈomɪnˌidɪ/ (n)
Ανθρωπίδας
  -heimon kädellinen. Heimon nykyisin eläviä lajeja ovat ihminen, simpanssi, bonobo, gorilla ja oranki; myös sukupuuttoon kuolleet saman heimon ihmisen eri kehitysmuodot

homo /hˈomo/ (n)
γκέι, ομοφυλόφυλος
  homoseksuaali yleisesti, mies tai nainen

homoavioliitto /hˈomoˌavɪolˌiːtːo/ (n)
γάμος ομοφυλόφιλων
  avioliitto kahden miehen tai naisen välillä

homofobia /hˈomofˌobɪa/ (n)
ομοφοβία
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja homoseksuaaleja kohtaan; homokammo

homofoni /hˈomofˌonɪ/ (n)
ομόφωνος
  sana, joka ääntyy samalla tavalla toisen sanan kanssa, mutta jolla on eri merkitys

homogeenisuus /hˈomoɡˌeːnɪsuːs/ (n)
ομογένεια
  yhtenäisyys, tasakoosteisuus, substantiivimuoto adjektiivista homogeeninen

homoliitto /hˈomolˌiːtːo/ (n)
γάμος ομοφυλόφιλων
  samaa sukupuolta olevien avioliitto

homonationalismi /hˈomonˌatɪˌonalˌismɪ/ (n)
ομοεθνικισμός
  postkolonialistisen feminismin parissa kehittynyt teoria jonka mukaan homouteen kuuluu valkoista ylemmyydentuntoa heijastavaa ajattelua, jossa mustien tai muslimien oletetaan olevan kehittymättömämpien kulttuurien edustajina homo- ja transfobisia

homonyymi /hˈomonˌyːmɪ/ (n)
ομώνυμο
  sana, joka on muodoltaan sama kuin jokin toinen, erimerkityksinen sana

homoporno /hˈomopˌorno/ (n)
πορνογραφία
  miesten välistä seksuaalista kanssakäymistä kuvaava pornografia

homopropaganda /hˈomoprˌopaɡˌanda/ (n)
αδερφή
  propaganda, jonka mukaan homoseksuaalisuus on normaalia ja positiivinen asia sekä homoseksuaaliset suhteet yhteiskunnalliselta arvoltaan yhtä arvokkaita kuin heteroseksuaaliset suhteet

homoseksuaali /hˈomosˌeksuˌaːlɪ/ (n)
ομοφυλόφυλη, ομοφυλόφυλος
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva henkilö

homoseksuaalinen /hˈomosˌeksuˌaːlɪnen/ (adj)
ομοφυλόφιλος
  samaa sukupuolta olevaan henkilöön, miesten keskeistä tai naisten keskeistä, seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva

homoseksuaalisuus /hˈomosˌeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
ομοφυλοφιλία
  seksuaalisen ja tunnepohjaisen mielenkiinnon kohdistuminen samaa sukupuolta olevaan

homososiaalisuus /hˈomosˌosɪˌaːlɪsuːs/ (n)
ομοκοινωνικότητα
  samansukupuolisten keskinäinen sosiaalisuus, kanssakäyminen, samansukupuolisten yhteisöt; ominainen tapa olla yhdessä toisten samansukupuolisten kanssa

hontelo /hˈontelo/ (adj)
ψηλόλιγνος
  lihakseton, laiha, hyvin hoikka

hopea /hˈopea/ (n)
άργυρος, ασήμι
  metallinen aine, pehmeä valkoinen jalometalli. Hopean kemiallinen merkki on Ag.

hopeainen /hˈopeˌainen/ (adj)
αργυρός
  hopeinen

hopeakaivos /hˈopeakˌaivos/ (n)
αργυρωρυχείο
  kaivos josta kaivetaan hopeaa, usein hopea esiintyy myös lyijyä sisältävässä malmissa

hopeamitali /hˈopeˌamɪtˌalɪ/ (n)
άργυρος
  urheilu- ym. kilpailuissa toiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

hopeinen /hˈopeinen/ (adj)
αργεντίνικος
  hopeasta valmistettu

hopliitti /hˈoplɪːtːɪ/ (n)
οπλίτης
  keihäällä aseistettu raskaan jalkaväen sotilas antiikin Kreikassa

horisontti /hˈorɪsˌontːɪ/ (n)
ορίζοντας
  näennäinen viiva, joka erottaa toisistaan maan ja taivaan jakaen näkökentän kaikki suunnat kahteen osaan: niihin, jotka kohtaavat Maan pinnan, ja niihin, jotka eivät kohtaa

hormonaalinen /hˈormonˌaːlɪnen/ (adj)
ορμονικός
  hormoneihin liittyvä, niistä johtuva

hormoni /hˈormonɪ/ (n)
ορμόνη
  (endokrinologia, fysiologia}} elimistön kemiallinen välittäjäaine, joka kulkee erittymispaikastaan kohdesoluihin pääosin verenkierron kautta

horoskooppi /hˈoroskˌoːpːɪ/ (n)
ωροσκόπιο
  astrologinen piirros, joka kuvaa taivaankappaleiden asentoja tietyllä hetkellä

hostata /hˈostata/ (v)
άρτος
  tarjota palvelintilaa ja tietojärjestelmäpalveluita toisille yrityksille

hostia /hˈostɪa/ (n)
άρτος
  siunattu roomalaiskatolinen ehtoollisleipä

hotelli /hˈotellɪ/ (n)
ξενοδοχείο
  majapaikka, joka tarjoaa lyhytaikaista majoitusta, tavallisesti yöpymistä huoneessa

hotkaista /hˈotkaista/ (v)
καταβροχθίζω
  syödä nopeasti, juurikaan pureskelematta, syödä yhdellä hotkaisulla

houkuttaa /hˈoukutːaː/ (v)
ζωγραφίζω
  herättää kiinnostusta, vetää puoleensa

housut /hˈousut/ (n)
παντελόνι
  jalat ja alavartalon peittävä, kaksilahkeinen vaatekappale

hovi /hˈovɪ/ (n)
αυλή
  hallitsijan asunto, tilukset ja muu lähiympäristö sekä siihen kuuluva henkilökunta, hoviväki

hovisäveltäjä /hˈovɪsævˌeltæjæ/ (n)
συνθέτης
  Laulun sanojen, eli lyriikan tai muiden runojen säveltäjä, joka säveltää jollekin tietylle artistille tai esim. levy-yhtiölle, siten että toimii säveltäjänä joko yksinoikeudella, sopimussuhteisesti tai muuten pääasiallisena (jatkuvassa yhteistyössä olevana) säveltäjänä.

hryvnia /hrˈyvnɪa/ (n)
γκρίβνα
  Ukrainan rahayksikkö, lyhenne UAH, symboli ₴

huhmar /hˈuhmar/ (n)
γουδί
  maljamainen astia, jota käytetään erilaisten, erityisesti ruoanlaittoon liittyvien ainesten (mm. yrttien ja pippurien) hienontamiseen

huhtikuu /hˈuhtɪkuː/ (n)
Απρίλιος, Απρίλης
  vuoden neljäs kuukausi, maaliskuun ja toukokuun välissä

huhu /hˈuhu/ (n)
φήμη
  juoru, kuulopuhe

huijari /hwˈijarɪ/ (n)
αγύρτης
  henkilö, joka valehtelee muille ihmisille saadakseen taloudellista hyötyä, esim. rahaa, tavaraa
απατεώνας
  henkilö, joka on muuta kuin väittää olevansa

huijata /hwˈijata/ (v)
απατεώνας
  pettää, olla epärehellinen

huikea /hwˈikea/ (adj)
τεράστιος
  Hyvin suuri.

huilisti /hwˈilɪstɪ/ (n)
φλαουτίστας
  huilun soittaja

huilu /hwˈilu/ (n)
φλάουτο
  nokkahuilu, poikkihuilu tai muu niiden kaltainen puupuhallin

huilunsoittaja /hwˈilunsˌoitːaja/ (n)
φλαουτίστα
  henkilö, joka soittaa huilua

huimaus /hwˈimaus/ (n)
ζαλάδα
  tasapainon menettämisen tunne esimerkiksi korkealta alas katsottaessa tai noustessa seisomaan äkillisesti

huippu /hwˈipːu/ (n)
δίνω φιλοδώρημα
  korkein kohta
άριστα
  korkein aste, korkein saavutus

huippuimuri /hwˈipːwɪmˌurɪ/ (n)
εξάτμιση
  rakennuksen katolla sijaitseva ilmanvaihtolaite

huippukokous /hwˈipːukokous/ (n)
σύνοδος
  valtion tai hallituksen päämiesten välinen kokous

huippuosaaja /hwˈipːuosˌaːja/ (n)
άνθρωπος
  henkilö, jolla on johonkin työtehtävään tai ammattialaan erityisen korkeatasoista osaamista arvioituna kokemuksella, taidoilla ja saavutuksilla

hukkua /hˈukːua/ (v)
πνίγομαι
  kuolla tukehtumalla hengitettyään nestettä

hukuttaa /hˈukutːaː/ (v)
πνίγω
  tappaa upottamalla, upottaa kuoliaaksi
αδυνατίζω
  hukata, kadottaa
αφανίζω
  hävittää, tuhota

huligaani /hˈulɪɡˌaːnɪ/ (n)
ταραξίας
  ilkitöiden tekijä

huliganismi /hˈulɪɡanˌismɪ/ (n)
χουλιγκανισμός
  ilkivaltainen hulinoiva käyttäytyminen, väkivallan muoto

hullu /hˈullu/ (adj)
μανιακός
  mielisairas

hullu /hˈullu/ (n)
τρελός
  mielisairas

hullujenhuone /hˈullujˌenhuone/ (n)
μουρλοκομείο
  mielisairaala

hulluus /hˈulluːs/ (n)
τρέλα
  järjettömyys, mielettömyys

hulvaton /hˈulvaton/ (adj)
ξεκαρδιστικός
  pidäkkeetön, estoton, vapautunut

humaani /hˈumaːnɪ/ (adj)
ανθρώπινος
  inhimillinen, ihmisystävällinen, suvaitsevainen

humala /hˈumala/ (n)
λυκίσκος
  hamppukasvien heimon monivuotinen köynnöskasvi (), yleinen oluen mauste, jona käytetään humalan emikukinnoista saatavaa humalajauhoa, (yleisesti) mikä tahansa humalien () suvun kasvi

humalainen /hˈumalˌainen/ (adj)
μεθυσμένος
  sellainen, joka on humalassa, alkoholin vaikutuksen alainen

humalainen /hˈumalˌainen/ (n)
μεθυσμένος
  humalassa, alkoholin vaikutuksen alaisena oleva ihminen

humalatila /hˈumalˌatɪla/ (n)
μέθη
  juodun alkoholin aiheuttama päihtymys

humaltua /hˈumaltˌua/ (v)
μεθώ
  tulla humalaan, tulla alkoholin vaikutuksen alaiseksi

humanismi /hˈumanˌismɪ/ (n)
ανθρωπισμός
  ihmisyyteen perustuva elämänkatsomus

humanistinen /hˈumanˌistɪnen/ (adj)
ανθρωπιστικός
  humanismiin kuuluva, humanistisiin l. henkitieteisiin kuuluva

humanitaarinen /hˈumanɪtˌaːrɪnen/ (adj)
ανθρωπιστικός
  ihmisystävällinen

humanoidi /hˈumanˌoidɪ/ (n)
ανθρωποειδές
  jokin olento, joka muistuttaa ihmistä; sana yhdistetään arkisessa kielenkäytössä usein avaruusolioihin

humektantti /hˈumektˌantːɪ/ (n)
υγραντικό
  kosteutta sitova aine

hummeri /hˈummerɪ/ (n)
αστακός
  euroopanhummeri (Homarus gammarus), Atlantissa esiintyvä suurikokoinen äyriäinen

humus /hˈumus/ (n)
χούμος
  tumma, eloperäinen maa-aines, jossa on runsaasti humushappoja

hunaja /hˈunaja/ (n)
μέλι
  makea ja tahmea neste, jota mesipistiäiset ja erityisesti mehiläiset tuottavat kukkien medestä ja kasvien tai kirvojen erittämästä mesikasteesta ravinnokseen. Ihminen on hyödyntänyt mehiläisten keräämää hunajaa aluksi luonnonpesistä ottamalla ja nykyisin tarhaamalla mehiläisiä.

hunni /hˈunnɪ/ (n)
Ούννος
  300-luvulla Eurooppaan hyökänneen paimentolaiskansan jäsen

huntu /hˈuntu/ (n)
βέλο
  hiuksia ja kasvoja peittävä naisten vaate
κόμη
  komeetan ytimen ympärille syntyvä kaasuuntuvan aineen pilvi

huoata /hˈuoata/ (v)
αναστενάζω
  huokaista, hengähtää
ακινησία
  levähtää, hengähtää

huojunta /hˈuojunta/ (n)
διακρότημα
  kahden hieman toisistaan poikkeavan taajuuden interferenssin aiheuttama ilmiö, joka ääniaalloilla on kuultavissa äänenvoimakkuuden jaksollisena vaihteluna

huolehtia /hˈuolehtˌia/ (v)
καταλαμβάνω
  pitää huolta

huolellinen /hˈuolellɪnen/ (adj)
επιμελής
  säntillinen, tarkka

huolestunut /hˈuolestunut/ (adj)
ανήσυχος
  sellainen, joka odottaa jotain negatiivista tapahtuvaksi

huoli /hˈuolɪ/ (n)
έγνοια
  usein rauhattomuutena ilmenevä, monesti tiedostamaton, mieltä painava tunne

huolimaton /hˈuolɪmaton/ (adj)
αμελής
  hutiloiva, varomaton

huolimatta /hˈuolɪmˌatːa/ (adv)
παρά
  jostakin asiasta piittaamatta; silti, vaikka

huolimattomuus /hˈuolɪmˌatːomuːs/ (n)
αμέλεια
  se, että on huolimaton

huoltaja /hˈuoltaja/ (n)
κηδεμόνας
  lapsen edun valvoja; henkilö joka vastaa virallisesti alaikäisestä henkilöstä

huolto /hˈuolto/ (n)
έγνοια
  huoltaminen

huoltoasema /hˈuoltoˌasema/ (n)
βενζινάδικο
  liike josta saa autoihin varaosia ja huoltopalveluja sekä polttoainetta

huomata /hˈuomata/ (v)
παρατηρώ
  havaita, kiinnittää huomionsa, panna merkille

huomattava /hˈuomatːˌava/ (adj)
διαπρεπής
  tärkeä, erityisesti merkille pantava

huomauttaa /hˈuomautːaː/ (v)
αντιλαμβάνομαι
  mainita

huomautus /hˈuomautus/ (n)
παρατήρηση
  jnk asian tarkennukseksi tai täydennykseksi esitetty selitys

huomenna /hˈuomenna/ (adv)
αύριο
  kuluvan päivän jälkeisenä päivänä

huominen /hˈuomɪnen/ (n)
αύριο
  seuraava päivä

huomio /hˈuomɪo/ (n)
προσοχή
  tarkkaavaisuus, varteenotto

huomioida /hˈuomɪˌoida/ (v)
λαμβάνω υπόψη
  ottaa huomioon, huomata
παρατηρώ
  havainnoida, tehdä huomioita

huone /hˈuone/ (n)
δωμάτιο, αίθουσα
  rakennuksen muista osista yleensä seinillä erotettu tila

huoneisto /hˈuoneisto/ (n)
ενδιαίτημα
  asuin- tai liiketilana käytettävä, yhdestä tai useammasta huoneesta koostuva kokonaisuus kerrostalossa, rivitalossa tai liikerakennuksessa

huonekalu /hˈuonekˌalu/ (n)
έπιπλο
  tilassa tai huoneessa oleva käyttöesine

huonekunta /hˈuonekˌunta/ (n)
νοικοκυριό
  ruokakunta

huonelämpötila /hˈuonelˌæmpøtˌila/ (n)
θερμοκρασία
  huoneessa vallitseva lämpötila, jollaisessa asukkaat, oppilaat tai työntekijät joutuvat olemaan

huono /hˈuono/ (adj)
κακός
  laadultaan puutteellinen, kehno, huonolaatuinen

huonokuuloinen /hˈuonokˌuːloinen/ (adj)
βαρήκοος
  henkilö, joka kuulee huonosti, tai ei ollenkaan

huonosti /hˈuonostɪ/ (adv)
άσχημα
  huonolla tavalla

huopa /hˈuopa/ (n)
κετσές
  villasta, karvoista ym. huovuttamalla eli vanuttamalla valmistettu kangasmainen tuote

huopakynä /hˈuopakˌynæ/ (n)
μαρκαδόρος
  kynä, jossa muste siirtyy paperille huokoisesta kuitukärjestä

huora /hˈuora/ (n)
πουτάνα
  prostituoitu

huorata /hˈuorata/ (v)
εκδίδομαι
  myydä itseään, toimia prostituoituna

huorinteko /hˈuorɪntˌeko/ (n)
μοιχεία
  aviorikos

huotra /hˈuotra/ (n)
θηκάρι
  pääosin nahkainen miekan säilytyssuoja, miekan tuppi

huovittaa /hˈuovɪtːaː/ (v)
κετσές
  päällystää huovalla

huovuttaa /hˈuovutːaː/ (v)
βαδίζω
  vanuttaa, tehdä huopamaiseksi

hupaisa /hˈupaisa/ (adj)
αστείος
  jokin, joka huvittaa

huppari /hˈupːarɪ/ (n)
δύτης
  hupullinen pusero

huppu /hˈupːu/ (n)
κουκούλα
  takin, paidan, kaavun tms. selkäosan yläreunasta lähtevä vaatteen osa, joka voidaan vetää pään yli

hurma /hˈurma/ (n)
Έκσταση
  hurmio, hurmos

hurmata /hˈurmata/ (v)
γοητεύω
  saada omalla olemuksellaan toinen ihminen tai muut suhtautumaan ihailevasti, hyvin ihailevan positiivisesti; saada ihastumaan itseensä

hurrikaani /hˈurrɪkˌaːnɪ/ (n)
θύελλα
  trooppinen hirmumyrsky, joka esiintyy Meksikonlahdella

hurskas /hˈurskas/ (adj)
ευσεβής
  harras, vakavamielinen

husaari /hˈusaːrɪ/ (n)
ουσάρος
  alun perin unkarilainen kevyen ratsuväen sotilas

huudahdus /hˈuːdahdus/ (n)
επιφώνημα
  lyhyt huuto

huuhkaja /hˈuːhkaja/ (n)
μπούφος
  kookas, ruskeankeltainen, mustankirjava pöllöjen heimoon kuuluvan huuhkajien lintusuvun laji

huuhtoa /hˈuːhtoa/ (v)
ξεπλένω
  huljuttaa vedessä, valella vedellä tai nesteellä, varsinkin vähäisen lian tai puhdistusaineen poistamiseksi
βρέχω
  erottaa hieno aine karkeammista tai raskas aine keveämmistä osista veden liikkeiden avulla

huuli /hˈuːlɪ/ (n)
χείλος, χείλι
  ihmisen ja monien muiden nisäkkäiden pehmeä suun ympäristö; yleensä monikossa, jolloin tarkoitetaan ylähuulta ja alahuulta

huuliharppu /hˈuːlɪhˌarpːu/ (n)
φυσαρμόνικα
  soitettaessa huulia vasten asetettava soitin, jonka liuskamaiset viritetyt kielet soivat läpivirtaavan ilman vaikutuksesta. Sävelasteikko löytyy huulia vasten asetettavan sivun pituudelta. Eri sävel löytyy vastaavalta kohdalta puhallettaessa ja imettäessä ilmaa.

huulipuna /hˈuːlɪpˌuna/ (n)
κραγιόν
  huulten värjäykseen käytettävä, perinteisesti punasävyinen kosmetiikkatuote

huuma /hˈuːma/ (n)
Έκσταση
  jonkun asian vallassa oleminen; hurmio, hurma

huumata /hˈuːmata/ (v)
ναρκώνω
  aiheuttaa huumaustila

huumausaine /hˈuːmausˌaine/ (n)
αναισθητικό
  huume; päihde, jonka kauppa ja/tai hallussapito on laissa säädetty rangaistavaksi teoksi

huume /hˈuːme/ (n)
ναρκωτικό
  huumausaine, laiton päihde

huumekauppias /hˈuːmekˌaupːɪas/ (n)
διακινητής ναρκωτικών
  henkilö, joka myy huumeita

huumori /hˈuːmorɪ/ (n)
χιούμορ
  leikinlasku; hyväntahtoinen suhtautuminen koomisiin ilmiöihin

huurre /hˈuːrre/ (n)
πάχνη
  jääkidekerros, joka syntyy pakkasella korkean ilmankosteuden olosuhteissa eri pinnoille

huutaa /hˈuːtaː/ (v)
φωνάζω
  puhua hyvin lujaa

huutokauppa /hˈuːtokˌaupːa/ (n)
δημοπρασία, πλειστηριασμός
  kaupaksi tarjoaminen läsnä oleville ostajille suullisten ja julkisten ostotarjousten tekemistä varten

huutomerkki /hˈuːtomˌerkːɪ/ (n)
θαυμαστικό
  välimerkki !, jolla päätetään painollinen lause tai huudahdusrepliikki

huvi /hˈuvɪ/ (n)
απόλαυση
  usein vapaa-ajalla ajanvietteenä tehtävä hauska tai rentouttava asia
  edelliseen liittyvä nautinnon tai hauskuuden kokemus

huvimaja /hˈuvɪmˌaja/ (n)
κιόσκι
  erillinen pienehkö pohjaratkaisultaan monitahoinen suippokattoinen piharakennus, josta avautuu ikkunanäkymä kaikkiin ilmansuuntiin; joskus myös avoseinäinen oleskelukatos

huvipuisto /hˈuvɪpwˌisto/ (n)
λούνα παρκ
  huvitteluun tarkoitettu paikka, jossa on erilaisia laitteita: karuselleja, vuoristoratoja tai vastaavia

huvitus /hˈuvɪtus/ (n)
αναψυχή
  huvia ja iloa tuottava asia

hyasintti /hˈyasˌintːɪ/ (n)
υάκινθος
  tuoksuhyasintti, koristekasviksi kasvatettava sipulikasvi Hyacinthus orientalis

hybridi /hˈybrɪdɪ/ (n)
υβρίδιο
  yhden tai useamman asian risteymä

hydra /hˈydra/ (n)
Ύδρα
  kreikkalaisessa muinaistarustossa hirvittävä olento, jolla oli käärmeen vartalo ja yhdeksän päätä

hydraatti /hˈydraːtːɪ/ (n)
ένυδρο άλας
  veden muodostama molekyyliyhdiste, jossa . Esim. veteen liuennut yhdiste tai kidevedellinen ioniyhdiste

hydraulinen /hˈydraulɪnen/ (adj)
υδραυλικός
  hydrauliikkaan liittyvä, nesteen paineella toimiva

hydrofiilinen /hˈydrofˌiːlɪnen/ (adj)
υδρόφιλος
  vesihakuinen
  kostuttava, kostuva

hydrografia /hˈydroɡrˌafɪa/ (n)
υδρογραφία
  luonnon veden ja jään tutkimus, vesistöjen topografinen tutkiminen ja kartoittaminen

hydroksidi /hˈydroksˌidɪ/ (n)
υδροξείδιο
  vedyn ja hapen muodostama negatiivinen ioni (OH−)

hydrologia /hˈydrolˌoɡɪa/ (n)
υδρολογία
  vesitiede, geofysiikan osa-alue, joka tutkii veden esiintymistä, ominaisuuksia ja kiertokulkua maapallolla

hydrolyysi /hˈydrolˌyːsɪ/ (n)
υδρόλυση
  veden vaikutuksesta energiaa vapauttava ja aineen kemiallista koostumusta muuttava reaktio

hyeena /hˈyeːna/ (n)
ύαινα
  joukko lähinnä Afrikassa eläviä vahvaleukaisia kissoille ja näätäeläimille sukua olevia petoja ja raadonsyöjiä

hygieeninen /hˈyɡɪˌeːnɪnen/ (adj)
υγιεινός
  hygienian mukainen, joka ei sisällä taudinaiheuttajia, puhdas

hygienia /hˈyɡienˌia/ (n)
υγιεινή
  yksilöiden ja yhteisöjen terveydenhoitoa tutkiva tiede, osa ehkäisevää lääketiedettä, mihin kuuluu mm. tarttuvien tautien torjunta

hygrometri /hˈyɡromˌetrɪ/ (n)
υγρόμετρο
  kosteutta mittaava laite, kosteusmittari

hyinen /hˈyinen/ (adj)
παγερός
  jääkylmä

hylje /hˈylje/ (n)
φώκια
  jokin eväjalkaisista vedessä viihtyvistä -heimon nisäkkäistä. Suomessa säännöllisesti tavattavia lajeja ovat harmaahylje eli halli ja norppa.

hylky /hˈylky/ (n)
ναυάγιο
  laivahylky, uponnut tai haaksirikkoutunut ja luonnon armoille hylätty laiva tai muu alus

hylly /hˈylly/ (n)
ράφι
  kahden tuen välissä lepäävä vaakasuora taso, jolla pidetään tavaroita; hyllykön taso

hylsy /hˈylsy/ (n)
θήκη
  tuliaseen patruunan yleensä metallinen kuori

hylätty /hˈylætːy/ (adj)
εγκαταλελειμμένος
  sellainen, jota ei ole kelpuutettu, joka on jätetty heitteille, hyljätty; viskattu pois.

hylätä /hˈylætæ/ (v)
εγκαταλείπω
  jättää heitteille, hoidotta; jättää pois käytöstä

hymni /hˈymnɪ/ (n)
υμνωδία
  juhlallinen (kuoro)laulu

hymy /hˈymy/ (n)
χαμόγελο
  kasvoilla, erityisesti huulilla ja suupielissä, myös silmissä ja silmien seudulla näkyvä iloista suhtautumista tai halveksuntaa viestivä ilme.

hymyillä /hˈymyillæ/ (v)
χαμογελάω, χαμογελώ
  laittaa kasvonsa hymyyn vetämällä suutaan tai suupieliään; pitää hymyä kasvoillaan; olla hymyssäsuin, hymyssä huulin, hymyssä silmin; olla hymyn virneessä.

hymykuoppa /hˈymykˌuopːa/ (n)
λακκάκι
  joidenkin henkilöiden hymyillessä poskeen muodostuva syvennys

hyperbeli /hˈyperbˌelɪ/ (n)
υπερβολή
  käyrä, jonka kahdesta polttopisteestä mitattujen etäisyyksien erotuksen itseisarvo on vakio

hyperglykemia /hˈyperɡlˌykemˌia/ (n)
υπεργλυκαιμία
  liian korkea verensokeri; veriplasman glukoosipitoisuus yli 12 mmol/l

hyperlinkki /hˈyperlˌiŋkːɪ/ (n)
υπερζεύξη
  hypertekstissä oleva viite toiseen dokumenttiin tai resurssiin

hypermarketti /hˈypermˌarketːɪ/ (n)
υπεραγορά
  suurikokoinen vähittäiskaupan myymälä

hypersomnia /hˈypersˌomnɪa/ (n)
υπερυπνία
  liikaunisuus, sairaalloinen uneliaisuus

hypertrofia /hˈypertrˌofɪa/ (n)
αυξάνω
  lihassolun poikkipinta-alan kasvu

hypertrofinen /hˈypertrˌofɪnen/ (adj)
υπερτροφικός
  hypertrofiaa noudattava

hypistellä /hˈypɪstellæ/ (v)
βάζω δάχτυλο
  kosketella hyppysillä

hypnoosi /hˈypnoːsɪ/ (n)
ύπνωση
  transsin kaltainen tila, jossa henkilö on altis suggestiolle

hypnoottinen /hˈypnoːtːɪnen/ (adj)
υπνωτικός
  hypnoosiin liittyvä

hypoallergeeninen /hˈypoˌallerɡˌeːnɪnen/ (adj)
υποαλλεργικός
  (tuotteesta) vähemmän allergeenisia reaktioita aiheuttava

hypoglykemia /hˈypoɡlˌykemˌia/ (n)
υπογλυκαιμία
  verensokerin vajaus; liian matala verensokeri; veriplasman glukoosipitoisuus alle 70 mg/dl eli 4 mmol/l

hypokondria /hˈypokˌondrɪa/ (n)
υποχονδρία
  psyykkinen sairaus, jossa henkilö kuvittelee sairastavansa jotakin vakavaa tautia

hypokondrikko /hˈypokˌondrɪkːo/ (n)
υποχόνδριος
  hypokondriasta kärsivä henkilö

hypokondrinen /hˈypokˌondrɪnen/ (adj)
υποχονδριακός
  hypokondriaan liittyvä, siitä kärsivä; luulosairas

hypokorismi /hˈypokorˌismɪ/ (n)
υποκόρισμα
  toisesta nimestä johdettu henkilönnimi; lempinimi

hypotalamus /hˈypotˌalamus/ (n)
υποθάλαμος
  väliaivojen pohjaosa

hypoteekki /hˈypotˌeːkːɪ/ (n)
υποθήκη
  pantti, panttiesine

hypoteesi /hˈypotˌeːsɪ/ (n)
υπόθεση
  tutkittava väite; oletus, otaksuma, olettamus; tietylle ilmiölle ehdotettu selitys, jonka täytyy olla tieteellisten menetelmien mukaisesti testattavissa: testaamalla se voidaan osoittaa virheelliseksi tai sen paikkansapitävyyden puolesta voidaan saada näyttöä

hypoteettinen /hˈypotˌeːtːɪnen/ (adj)
υποθετικός
  oletuksellinen; sellainen, jonka todenperäisyyttä pyritään selvittämään; sellainen, jonka voidaan olettaa ainakin teoriassa olevan mahdollinen, mutta ei tiedetä, onko vai ei

hypotenuusa /hˈypotenˌuːsa/ (n)
υποτείνουσα
  suorakulmaisen kolmion suoran kulman vastainen sivu

hyppy /hˈypːy/ (n)
άλμα
  hyppäämisen teko tai tapahtuma

hyppynaru /hˈypːynˌaru/ (n)
σχοινάκι
  naru, jota pyöritetään tavallisesti kahdella kädellä itsensä ympäri niin, että narulenkki lentää pään yli ja hypätessä se menee jalkojen alta. Narun yli hypitään muillakin tavoin. Kuntoiluväline, jota voi käyttää myös pareittain. Pitkää narua voi käyttää useampikin narunhyppääjä samanaikaisesti, kun narun molemmissa päissä on pyörittäjä.

hyppysellinen /hˈypːysˌellɪnen/ (n)
πρέζα
  ripaus; peukalon ja vastakkaisten sormien väliin jäävä määrä

hyppääjä /hˈypːæːjæ/ (n)
πουλόβερ
  henkilö, joka hyppää

hypätä /hˈypætæ/ (v)
πηδώ
  ponnistaa irti maasta jaloillaan yhden kerran; tehdä yksi hyppy

hyrrä /hˈyrræ/ (n)
σβούρα
  lelu, joka koostuu kiekosta ja sen läpi kulkevasta akselista, jonka päälle sen voi laittaa pyörimään

hysteerinen /hˈysteːrɪnen/ (adj)
υστερικός
  hysterian mukainen; hallitsemattoman ja kohtuuttoman tunteellinen
  sellainen joka kärsii hysteriasta

hysteria /hˈysterˌia/ (n)
υστερία
  liiallinen hallitsematon emotionaalisuus kuten pelko tai paniikki

hytti /hˈytːɪ/ (n)
καμπίνα
  laivassa tai junassa oleva erillinen huone, jossa matkustajat ja miehistön jäsenet voivat nukkua ja viettää aikaansa. Hytti voi olla tarkoitettu yhdelle tai useammalle henkilölle.

hyttynen /hˈytːynen/ (n)
κουνούπι
  jokin heimon Culicidae-hyönteinen, joista osa imee verta ravinnokseen

hyttysverkko /hˈytːysvˌerkːo/ (n)
κουνουπιέρα
  hyttysiltä suojaava verkko

hyve /hˈyve/ (n)
αρετή
  hyvä tapa

hyvillään /hˈyvɪllæːn/ (adv)
χαρούμενος
  (3. persoonan muoto) tyytyväinen, tyytyväisenä

hyvin /hˈyvɪn/ (adv)
αρκετά
  hyvällä tavalla; niin, että tulos on hyvä
πολύ
  adjektiivia vahvistava määrite; oikein, erittäin, kovin, sangen

hyvinvointi /hˈyvɪnvˌointɪ/ (n)
ευημερία
  erityisesti yksilön kokema olotila, jossa hän tuntee itsensä ainakin kohtuullisen terveeksi ja kokee olevansa sosiaalisesti ja taloudellisesti riittävän turvatussa asemassa

hyvitys /hˈyvɪtys/ (n)
επιστροφή χρημάτων
  hyvittäminen

hyvyys /hˈyvyːs/ (n)
καλόσυνη
  se, että on hyvä

hyvä /hˈyvæ/ (adj)
καλός, αγαθός
  sellainen, joka tai mikä on eettisesti ja muutoinkin positiivinen

hyväksyä /hˈyvæksˌyæ/ (v)
δέχομαι, εγκρίνω
  päättää jonkin olevan hyvä tai sopiva, kelpuuttaa, suostua

hyvänlaatuinen /hˈyvænlˌaːtwɪnen/ (adj)
καλοήθης
  sellainen, joka ei voi levitä muualle kehoon (kasvaimesta)

hyväntahtoinen /hˈyvæntˌahtoinen/ (n)
καλόβουλος
  sellainen, joka tahtoo hyvää muille

hyväntekeväisyys /hˈyvæntˌekevˌæisyːs/ (n)
αγαθοεργία
  hyvän tekeminen sitä tarvitseville, esimerkikisi antamalla rahaa, tavaroita tai palvelemalla muuten

hyvästi /hˈyvæstɪ/ (adv)
αντίο
  hyvin, hyvällä tavalla, hyvin tuloksin

hyvästi /hˈyvæstɪ/ (n)
αντίο
  jäähyväiset

hyväuskoinen /hˈyvæˌuskoinen/ (adj)
εύπιστος
  joka uskoo helposti hänelle kerrotut asiat eikä epäile vilppiä

hyytelö /hˈyːtelø/ (n)
ζελέ
  (keittiö) pehmeä, joustava massa, joka muodostuu mehun, kala-, kasvis- tai lihaliemen jäähtyessä niissä luonnostaan olevan tai lisätyn hyytelöimisaineen vaikutuksesta

hyytyä /hˈyːtyæ/ (v)
θρόμβος
  kovettua, jähmettyä

hyytö /hˈyːtø/ (n)
λασπόχιονο
  hyytäminen

hyödyke /hˈyødyke/ (n)
αγαθός
  vastikkeellinen tai ilmainen kuluttajan tarpeita tyydyttävä tavara tai palvelu

hyödyllinen /hˈyødyllɪnen/ (adj)
χρήσιμος
  sellainen, josta on hyötyä

hyödyllinen idiootti /hˈyødyllɪnen ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
χρήσιμος ηλίθιος
  herkkäuskoinen henkilö, joka myötäilee poliittista tahoa tai linjaa, joka on hänelle itselleen haitaksi

hyödyttää /hˈyødytːæː/ (v)
αποκτώ
  olla hyödyksi, tulla hyödyksi

hyödytön /hˈyødytøn/ (adj)
άχρηστος
  sellainen, josta ei ole hyötyä

hyökkäys /hˈyøkːæys/ (n)
επίθεση
  toimi, jonka päämääränä on vastustajan tuhoaminen tai vahingoittaminen niin, että sen on mahdotonta jatkaa taistelua

hyökkääjä /hˈyøkːæːjæ/ (n)
επιθετικός
  pallopeleissä pelaaja jonka tehtävänä on tehdä maaleja tms.

hyökätä /hˈyøkætæ/ (v)
επιτίθεμαι
  käydä tietyn henkilön tai asian kimppuun fyysisesti tai sanallisesti

hyönteinen /hˈyønteinen/ (n)
έντομο
  jokin Insecta-luokkaan kuuluvista niveljalkaisista eläimistä

hyönteismyrkky /hˈyønteismˌyrkːy/ (n)
εντομοκτόνο
  (torjunta-aine) Tuhohyönteisten torjuntaan käytetty myrkky

hyönteissyöjä /hˈyønteissˌyøjæ/ (n)
εντομοφάγος
  lintu, matelija tai muu eläin joka syö hyönteisiä

hyöty /hˈyøty/ (n)
χρησιμότητα
  jokin asia, joka edesauttaa jotain toista asiaa

hyötyä /hˈyøtyæ/ (v)
ευεργετούμαι
  saada jostakin jotakin hyötyä tai etua

hyötää /hˈyøtæː/ (v)
αναγκάζω
  säädellä kasvien viljelyä kasvuoloja muuttamalla siten, että ne saadaan kukkimaan ja antamaan satoa haluttuna kasville epätyypillisenä aikana

häikäilemätön /hˈæikæilˌemætøn/ (adj)
αδίστακτος
  häpeämättömän röyhkeä, keinoista piittaamaton

häirintä /hˈæirɪntæ/ (n)
παρενόχληση
  kielteisten tuntemusten aiheuttaminen toiselle epäasiallisella kohtelulla

häiritä /hˈæirɪtæ/ (v)
ενοχλώ
  vaikuttaa hidastavasti tai sekoittavasti jonkun työskentelyyn, olla häiriöksi; estää jonkin toimintaa

häiriö /hˈæirɪø/ (n)
βλάβη
  jokin tilapäinen haitta, keskeytys, epäjärjestys, virheellisyys tms.

häiveperhonen /hˈæivepˌerhonen/ (n)
Μάρτιος
  (eläintiede) täpläperhosten heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen.

häkki /hˈækːɪ/ (n)
κλουβί
  tila, jossa pidetään eläimiä verkon tai kalterien takana

hälvetä /hˈælvetæ/ (v)
διαχέω
  haihtua, hävitä vähitellen, muuttua harvemmaksi tai väljemmäksi

häly /hˈæly/ (n)
θόρυβος
  (fonetiikka) ääntöväylän supistuma­kohdan pyörteisen ilmavirtauksen vaikutuksesta seuraava monille konsonanteille ominainen äänteen piirre

hälyttää /hˈælytːæː/ (v)
ξυπνητήρι
  antaa varoittavaa merkkiääntä

hämmentää /hˈæmmentæː/ (v)
μπερδεύω
  sekoittaa ajatukset, saattaa hämilleen, aiheuttaa hämmennystä

hämmästyttää /hˈæmmæstˌytːæː/ (v)
εκπλήσσω
  saattaa hämmästyneeksi, tehdä hämmästyneeksi

hämähäkinseitti /hˈæmæhækˌinseitːɪ/ (n)
ιστός
  hämähäkin kutoma pyyntiverkko

hämähäkinverkko /hˈæmæhækˌinverkːo/ (n)
ιστός
  hämähäkin ravinnon pyyntiä varten seitistä kutoma verkko

hämähäkki /hˈæmæhˌækːɪ/ (n)
αράχνη
  jokin lahkon Araneae niveljalkainen hämähäkkieläin

hämärä /hˈæmæræ/ (adj)
αμυδρός
  sellainen, jossa on heikko valaistus, pimeähkö
ανέντιμος
  sellainen, joka on epäselvä tai johon liittyy epäselvyyksiä, epämääräinen

hämärä /hˈæmæræ/ (n)
μισοσκόταδο
  heikko valaistus, pimeys

hämätä /hˈæmætæ/ (v)
βέργα
  harhauttaa, johtaa harhaan

hännystellä /hˈænnystellæ/ (n)
ελαφάκι
  liehakoida, mielistellä

häntä /hˈæntæ/ (n)
ουρά
  selkärankaisilla maaeläimillä selkärangan jatkona peräaukon yläpuolella sijaitseva ruumiinosa

häpeä /hˈæpeæ/ (n)
ντροπή
  huonommuuden tunteesta tai sopimattomasta teosta johtuva negatiivinen tunne

häpeällinen /hˈæpeˌællɪnen/ (adj)
αισχρός
  häpeäksi oleva

häpeäpaalu /hˈæpeæpˌaːlu/ (n)
κύφωνας
  jalkapuuta muistuttava laite, johon tuomittu kiinnitetään julkisesti näytteille päästään ja käsistään

häpy /hˈæpy/ (n)
αιδοίο
  (anatomia) naisen ulkosynnyttimet

häpyhuuli /hˈæpyhˌuːlɪ/ (n)
χείλος
  naisen sukupuolielinten ulkoinen osa, toinen isoista tai pienistä häpyhuulista

häpykieli /hˈæpykˌielɪ/ (n)
κλειτορίδα, κλειτορίς
  naisen sukupuolielinten herkin osa

härkä /hˈærkæ/ (n)
βόδι
  kuohittu urospuolinen nautaeläin tai poro

härkäpapu /hˈærkæpˌapu/ (n)
κουκί
  virnojen sukuun kuuluva hernekasvien laji () tai sen yksilö

härkätaistelu /hˈærkætˌaistelu/ (n)
ταυρομαχία
  kansanhuvi, jossa pikadorit ja banderillot auttavat matadoria surmaamaan härän

härnätä /hˈærnætæ/ (v)
πειράζω
  ärsyttää (tahallaan, haastaen), kiusoitella

härski /hˈærskɪ/ (adj)
ξινισμένος
  eltaantunut, härskiintymällä pilaantunut

häränliha /hˈærænlˌiha/ (n)
βοδινό
  yleensä täysikasvuisen naudan liha elintarvikkeena käytettäväksi

häränsilmä /hˈærænsˌilmæ/ (n)
διάνα
  maalitaulun keskus eräissä lajeissa

hätäillä /hˈætæillæ/ (v)
ανήσυχος
  olla turhaan huolissaan ja kiirehtiä

häveliäs /hˈævelɪæs/ (adj)
ντροπαλός
  ujo, kainosteleva; ei avoin (erityisesti alastomuudessa ja seksuaaliasioissa)

hävetä /hˈævetæ/ (v)
ντρέπομαι
  tuntea häpeää jstk

hävittäjä /hˈævɪtːˌæjæ/ (n)
αντιτορπιλικό
  toisia aluksia suojaamaan kehitetty sota-alustyyppi, jotka yleensä käsitetään 4000-10000 tonnin massaisiksi

hävitys /hˈævɪtys/ (n)
απαλλαγή
  poistaminen, eroon pääseminen, tuhoaminen
καταστροφή
  tuho

hävitä /hˈævɪtæ/ (v)
εξαφανίζομαι
  mennä pois näkyvistä, kadota
  mennä nollaan
άει χάσου
  hukkua, joutua hukkaan, kadota
διαχέω
  hajaantua, kadota, haihtua
άγευστος
  kuolla, jäädä unohduksiin
χάνω
  jäädä tappiolle, joutua häviölle pelissä, oikeudenkäynnissä tai kilpailussa

häämatka /hˈæːmatka/ (n)
μήνας του μέλιτος
  hääparin häiden jälkeen tekemä lomamatka

hääpari /hˈæːparɪ/ (n)
ευπρεπίζω
  sulhanen ja morsian

häät /hˈæːt/ (n)
γάμος
  seremonia, jossa kaksi ihmistä vihitään keskenään avioliittoon

häätö /hˈæːtø/ (n)
έξωση
  viranomaisen täytäntöönpanotoimenpide, jolla vuokralainen tai muu toisen omistamaa kiinteistöä tai huoneistoa hallitseva pakotetaan muuttamaan pois

hökkeli /hˈøkːelɪ/ (n)
καλύβα
  hatararakenteinen, tavallisesti pienikokoinen talo tai mökki

hölkkä /hˈølkːæ/ (n)
τζόκινγκ
  kevyesti juostu lenkki

hölkätä /hˈølkætæ/ (v)
κάνω τζόκινγκ
  juosta rauhallisesti

hölmö /hˈølmø/ (n)
χαζός
  typerä henkilö; henkilö, joka ei ole viisas; typerys

hölmöläinen /hˈølmølˌæinen/ (n)
ανόητος
  fiktiivisen Hölmölän kylän asukas

hölynpöly /hˈølympˌøly/ (n)
ανοησίες
  joutava tai paikkaansa pitämätön puhe tai väite

hömppä /hˈømpːæ/ (n)
βγάζω σάλια
  sellainen, mikä on hauska, mutta tarpeeton

höperö /hˈøperø/ (adj)
γεροντικός
  sellainen, jolla on ymmärryksessään, muistissaan tai itseluottamuksessaan heikkoutta; heikkomielinen

höyhen /hˈøyhen/ (n)
φτερό
  linnun orvaskeden sarveismuodostuma

höyhentää /hˈøyhentæː/ (v)
δάκρυ
  retuuttaa jotakuta

höylätä /hˈøylætæ/ (v)
πλανίζω
  käyttää höylää kappaleen tasoittamiseksi, ohentamiseksi tai lyhentämiseksi

höyry /hˈøyry/ (n)
ατμός
  kaasu, joka on lähellä nesteytymistä, vesihöyry

höyrykone /hˈøyrykˌone/ (n)
ατμομηχανή
  yl. mäntähöyrykone, lämpövoimakone, joka muuntaa vesihöyryn sisältämän lämpöenergian liike-energiaksi

höyrylaiva /hˈøyrylˌaiva/ (n)
ατμάκατος
  laiva, jonka pääkone toimii höyryvoimalla

höyrymoottori /hˈøyrymˌoːtːorɪ/ (n)
ατμομηχανή
  moottori, jolla voidaan muuntaa höyryn sisältämä lämpöenergia mekaaniseksi energiaksi

höyryttää /hˈøyrytːæː/ (v)
ατμός
  kypsentää ruokaa kuumassa höyryssä, esim. kattilassa kiehuvan veden yllä siivilässä

höyryveturi /hˈøyryvˌeturɪ/ (n)
ατμάμαξα
  veturi, jonka voimanlähde on höyrykone

höystää /hˈøystæː/ (v)
εποχή
  (ruoasta) lisätä höysteeksi, tarjota jonkin kanssa
  tarjota jonkin kanssa

iankaikkinen /ˈiaŋkˌaikːɪnen/ (adj)
αιώνιος
  sellainen, millä ei ole (alkua eikä) loppua

iankaikkisesti /ˈiaŋkˌaikːɪsˌestɪ/ (adv)
πάντα
  aina, ikuisesti

iankaikkisuus /ˈiaŋkˌaikːɪsuːs/ (n)
αιωνιότης
  se, että on iankaikkinen

idea /ˈidea/ (n)
ιδέα
  ajatus, oivallus, keksintö, pulman ratkaisu

ideaalinen /ˈideˌaːlɪnen/ (n)
ιδανικός
  ihanteellinen

idealismi /ˈidealˌismɪ/ (n)
ιδεαλισμός
  käsitys että todellisuus on perimmäiseltä luonteeltaan henkinen, että se on olemassa vain mielessä

idempotenssi /ˈidempotˌenssɪ/ (n)
ταυτοδυναµία
  unaarisen operaation ominaisuus, kun sen antama tulos on sama riippumatta siitä sovelletaanko sitä yhden kerran tai useamman kertaa, esim. abs(x) = abs(abs(x)); binaarisen operaation ominaisuus, kun sen molempien operandien ollessa samat, on myös tulos sama, esim. 1 × 1 = 1

idempotentti /ˈidempotˌentːɪ/ (adj)
ταυτοδύναμος
  vertaa idempotenssi

identiteetti /ˈidentɪtˌeːtːɪ/ (n)
ταυτότητα
  (filosofia) se, mikä tekee oliosta tai muusta entiteetistä määriteltävän ja tunnistettavan, antamalla sille joitakin ominaisuuksia tai piirteitä, jotka mahdollistavat sen erottamisen muista olioista

identtisyys /ˈidentːɪsyːs/ (n)
ταυτότητα
  se, että on täysin sama, identtinen

ideografinen /ˈideˌoɡrafɪnen/ (adj)
ιδεογραφικός
  kuvakirjoituksen kaltainen, ideogafiaan kuuluva

ideogrammi /ˈideˌoɡrammɪ/ (n)
ιδεόγραμμα
  käsitettä kuvaava merkki

ideologia /ˈideˌoloɡˌia/ (n)
ιδεολογία
  ideoiden kanonisoitunut kokoelma, poliittinen näkökulma todellisuuteen tai rutiininomaiseksi muuttunut poliittinen käytäntö, joka heijastaa tietyn yksilön, ryhmän, luokan tai kulttuurin tarpeita ja pyrkimyksiä

ideologinen /ˈideˌoloɡɪnen/ (adj)
ιδεολογικός
  ideologian mukainen, ideologiaa noudattava

idiomaattinen /ˈidɪomˌaːtːɪnen/ (adj)
ιδιωματικός
  (useampisanaisesta ilmauksesta) sellainen, jonka merkitys ei ole pääteltävissä sen muodostavien sanojen merkityksistä, jotka niillä on muissa yhteyksissä

idiomi /ˈidɪˌomɪ/ (n)
ιδίωμα
  sanontatapa tai ilmaisu, jota ei voi ymmärtää pelkästään sen sisältämien sanojen merkitysten perusteella

idiootti /ˈidɪˌoːtːɪ/ (n)
ηλίθιος
  tyhmänä pidetty henkilö

idioottimaisuus /ˈidɪˌoːtːɪmˌaisuːs/ (n)
ηλιθιότητα
  se, että on idioottimainen

idiopaattinen /ˈidɪopˌaːtːɪnen/ (adj)
ιδιοπαθής
  sellainen jonka aiheuttaja (syy) on tuntematon

ido /ˈido/ (n)
ίντο
  esperantoon perustuva kansainvälinen keinotekoinen kieli (kielitunnus: io)

idoli /ˈidolɪ/ (n)
είδωλο
  jumalankuva, kulttiesine taikka muu uskonnollisen tai hengellisen palvonnan kohde

idyllisesti /ˈidyllɪsˌestɪ/ (adv)
ονειρεμένα
  idyllisellä tavalla

ien /ˈien/ (n)
ούλο
  hampaan juurta peittävä pehmytkudos

ientulehdus /ˈientulˌehdus/ (n)
ουλίτιδα
  suun tulehdustila

ies /ˈies/ (n)
ζυγός
  niskan taakse laitettava veto- tai kantolaite

iglu /ˈiɡlu/ (n)
ιγκλού
  eskimoiden lumimaja

ihailla /ˈihailla/ (v)
θαυμάζω
  pitää esimerkillisenä

ihailu /ˈihailu/ (n)
θαυμασμός
  ihaileminen

ihan /ˈihan/ (adv)
ακριβώς
  aivan, täysin, juuri, vallan

ihana /ˈihana/ (adj)
θαυμάσιος
  erittäin hyvä, äärimmäisen miellyttävä, ihastuttava; poikkeuksellisen kaunis, haluttava tai herkullinen

ihanteellinen /ˈihantˌeːllɪnen/ (adj)
ιδανικός
  sellainen, jota pidetään ihanteen mukaisena

ihastus /ˈihastus/ (n)
λιώνω
  (tilapäisen) rakastuksen kohde

ihme /ˈihme/ (n)
θαύμα
  tapahtumien kulku luonnonlakien vastaisella tavalla
  hyvin harvinainen tai epätodennäköinen tapahtuma

ihmeellinen /ˈihmeːllɪnen/ (adj)
θαυματουργικός
  ihmeen kaltainen, erikoinen, hämmästyttävä

ihmetellä /ˈihmetellæ/ (v)
θαυμάζω
  kummastella

ihminen /ˈihmɪnen/ (n)
άνθρωπος
  nykyihminen, kahdella jalalla kulkeva nisäkäs (Homo sapiens sapiens), joka kuuluu kädellisten lahkoon muiden ihmisapinoiden kanssa

ihmisapina /ˈihmɪsˌapɪna/ (n)
πίθηκος
  jokin heimon Hominidae, johon kuuluvat ihmiset, simpanssit, gorillat ja orangit, edustajista

ihmisjoukko /ˈihmɪsjˌoukːo/ (n)
πλήθος
  joukko mitä tahansa ihmisiä

ihmiskauppa /ˈihmɪskˌaupːa/ (n)
τράφικινγκ
  ihmisen hyväksikäyttötarkoituksessa tapahtuvaa värväystä, kuljettamista, kätkemistä ja/tai vastaanottamista, johon liittyy uhkaamista, pakottamista, orjuuttamista tai harhaanjohtamista; pääasiassa naisten ostaminen ja myyminen prostituoiduiksi

ihmiskilpi /ˈihmɪskˌilpɪ/ (n)
ανθρώπινη ασπίδα
  siviilit, yleensä naiset tai lapset, käytettynä sotilaskohteen suojana siihen kohdistuvan hyökkäyksen välttämiseksi

ihmiskunta /ˈihmɪskˌunta/ (n)
ανθρωπότητα
  maailman kaikkien ihmisten muodostama kokonaisuus

ihmismäinen /ˈihmɪsmˌæinen/ (adj)
ανθρωποειδής
  ihmistä muistuttava

ihmisoikeudet /ˈihmɪsˌoikeudet/ (n)
ανθρώπινα δικαιώματα
  inhimillisyyden toteuttamiseen tähtääviä yhteiskunnallisesti velvoittavia moraalisia periaatteita, joiden noudattamista pyritään valvomaan kansainvälisillä sopimuksilla ja julistuksilla

ihmisoikeus /ˈihmɪsˌoikeus/ (n)
ανθρώπινα δικαιώματα
  ihmisarvoiseen elämään kuuluvia oikeuksia

ihmissuhde /ˈihmɪssˌuhde/ (n)
συγγένεια
  suhde, joka on kahden ihmisen välillä

ihmissusi /ˈihmɪssˌusɪ/ (n)
λυκάνθρωπος
  ihminen, joka muuttuu vasten tahtoaan sudeksi täysikuulla

ihmisyys /ˈihmɪsyːs/ (n)
ανθρώπινη υπόσταση
  inhimillinen olemus, ihmisiksi toimiminen

ihmisääni /ˈihmɪsˌæːnɪ/ (n)
φωνή
  ihmisen äänielimellään tuottama ääni

iho /ˈiho/ (n)
δέρμα
  ihmisen elimistön uloin ja suurin elin, joka ympäröi koko ruumista lukuun ottamatta ruumiinonkaloita ja silmiä

ihonalainen /ˈihonalˌainen/ (adj)
υποδόριος
  ihon alla sijaitseva

ihosyöpä /ˈihosˌyøpæ/ (n)
μελάνωμα
  ihosolusta lähtöisin oleva syöpä

ihotautilääkäri /ˈihotˌautɪlˌæːkærɪ/ (n)
δερματολόγος
  ihosairauksia ja allergioita tutkiva ja hoitava lääkäri

ihra /ˈihra/ (n)
λαρδί
  sian rasva, vrt. tali

iilimato /ˈiːlɪmˌato/ (n)
βδέλλα
  mikä tahansa juotikkaiden alaluokkaan () kuuluva nivelmatojen laji tai sellaisen yksilö

iiri /ˈiːrɪ/ (n)
ιρλανδικά
  iirin kieli (kielitunnus: ga), Irlannissa puhuttava kelttiläinen kieli

ikinä /ˈikɪnæ/ (adv)
ποτέ
  (kysymyslauseessa) ylipäätään, edes joskus, koskaan
  () ei minään aikana, ajankohtana

ikivanha /ˈikɪvˌanha/ (adj)
αρχαίος
  hyvin vanha, muinainen

ikivihanta /ˈikɪvɪhˌanta/ (adj)
αειθαλής
  paremmin: ainavihanta

ikivihreä /ˈikɪvˌihreæ/ (adj)
αειθαλής
  ajaton; klassikko

ikkuna /ˈikːuna/ (n)
παράθυρο
  seinään tai muuhun rakenteeseen puhkaistu, useimmiten lasitettu aukko, joka päästää halutulla tavalla valoa lävitseen

ikkunaruutu /ˈikːunarˌuːtu/ (n)
τζάμι
  ikkunan lasilevy

ikoni /ˈikonɪ/ (n)
εικόνα
  Kristusta, Neitsyt Mariaa tai pyhimyksiä esittävä maalaus
  alallaan tunnettu henkilö
  merkki, joka muistuttaa kohdettaan esim. näyttää tai kuulostaa kohteeltaan

ikonoklasti /ˈikonˌoklastɪ/ (n)
εικονοκλάστης
  (myös kuvaannollisesti) ikonoklasmia harjoittava henkilö, kuvainraastaja

ikonostaasi /ˈikonˌostaːsɪ/ (n)
εικονοστάσιο
  ortodoksisessa kirkossa alttarin ja kirkkosalin erottava seinä, jolla on ikoneja

iktyologia /ˈiktyˌoloɡˌia/ (n)
ιχθυολογία
  kalatiede, kaloja tutkiva tiede

ikuinen /ˈikwɪnen/ (adj)
αιώνιος
  joka ei lopu koskaan; aina jatkuva

ikuisesti /ˈikwɪsˌestɪ/ (adv)
αιωνίως
  kaikki ajat kestäen

ikuisuus /ˈikwɪsuːs/ (n)
αιωνιότης
  äärettömän pitkä aika
  ajasta riippumaton olotila, jossa aika saattaa olla läsnä, mutta kykenee rajoittamaan vain sisällään, ei ulkopuolellaan, olevaa todellisuutta

ikä /ˈikæ/ (n)
ηλικία
  syntymähetkestä tai valmistus- tai muodostumishetkestä kulunut aika

ikäluokka /ˈikælˌuokːa/ (n)
γενιά
  samanikäisistä, usein samana vuonna syntyneistä, koostuva ryhmä

ikätoveri /ˈikætˌoverɪ/ (n)
ευγενής
  samanikäinen henkilö

ikävystynyt /ˈikævˌystynyt/ (adj)
βαριεστημένος
  tylsää tai ikävää tunnetta kokeva

ikävystyttävä /ˈikævˌystytːˌævæ/ (adj)
ανιαρός
  pitkäveteinen, ikästymistä aiheuttava

ikävä /ˈikævæ/ (adj)
ανιαρός
  tylsä, ikävystyttävä, pitkästyttävä

ikävä /ˈikævæ/ (n)
απαίτηση
  kaipaus, kaipuu

ikävöidä /ˈikævˌøidæ/ (v)
λαχταρώ
  kaivata, haikailla

ikään kuin /ˈikæːŋ kwˈin/ (adv)
λες και
  aivan kuin, kuin

iljanne /ˈiljanne/ (n)
γλάσο
  liukas jääkerros varsinkin tien tai kulkuväylän pinnassa tai muualla maassa

iljettävä /ˈiljetːˌævæ/ (adj)
αηδιαστικός
  iljetystä aiheuttava, erittäin vastenmielinen, inhottava

iljettää /ˈiljetːæː/ (v)
αηδιάζω
  aiheuttaa inhoa ja vastenmielisyyttä

iljetys /ˈiljetys/ (n)
έκτρωμα
  iljettäväksi koettava olio tai asia

ilkeys /ˈilkeys/ (n)
εμπάθεια
  se, että on ilkeä

ilkeä /ˈilkeæ/ (adj)
άγριος
  sellainen, joka tekee mielellään kepposia toiselle tai on muuten häijy; pahantahtoinen

ilkiö /ˈilkɪø/ (n)
κάθαρμα
  sellainen, jonka toiminnalle tai luonteelle ilkeys on tyypillistä, riiviö

illalla /ˈillalla/ (adv)
βράδυ
  (ajasta) ilta-aikaan, iltasella

illallinen /ˈillallɪnen/ (n)
βραδινό
  illalla syötävä ateria tai välipala

illankoitto /ˈillaŋkˌoitːo/ (n)
δύση
  auringon laskeutuminen horisontin taakse

illastaa /ˈillastaː/ (v)
βραδινό
  syödä illallista

ilma /ˈilma/ (n)
αέρας, αήρ
  hengitettävä kaasuseos, joka ympäröi maapalloa ilmakehänä

ilma-alus /ˈilmaˈalus/ (n)
αεροσκάφος
  ilmassa liikkuva kulkuväline

ilma-ase /ˈilmaˈase/ (n)
αεροβόλο
  ilmanpaineella luoteja ampuva ase

ilmailu /ˈilmailu/ (n)
αεροπορία
  ilmakehässä lentäminen käyttäen ilmaa keveämpiä tai raskaampia kiinteäsiipisiä tai pyöriväsiipisiä lentolaitteita, joita kutsutaan ilma-aluksiksi, ja tähän liittyvä toiminta

ilmainen /ˈilmainen/ (adj)
δωρεάν
  sellainen, joka ei maksa mitään, maksuton

ilmaisin /ˈilmaisɪn/ (n)
ανιχνευτής
  vastaanottimessa oleva demodulaattori

ilmaista /ˈilmaista/ (v)
εκφράζω
  esittää ajatus, tunne, mielipide tms. puhumalla, kirjoittamalla tai jollakin muulla tavalla muille, joskus tahattomasti, vrt. paljastaa

ilmakehä /ˈilmakˌehæ/ (n)
ατμόσφαιρα
  maapalloa ympäröivä kaasuista koostuva kerros, joka on ilmaa; maapallon kaasukehä

ilmakivääri /ˈilmakɪvˌæːrɪ/ (n)
αεροβόλο
  ilmanpaineella luoteja ampuva kivääri

ilmalaiva /ˈilmalˌaiva/ (n)
αερόπλοιο
  ilmaa kevyempi, aerodynaamiseksi muotoiltu ilmakulkuneuvo, ilma-alus, joka lentää jonkinlaisen moottorin voimalla

ilman /ˈilman/ (adv)
χωρίς
  paitsi, vailla; muuten
χωρίς, άνευ
  ilman vain kans. muuten vain, ilman aikojaan

ilmankosteus /ˈilmaŋkˌosteus/ (n)
υγρασία
  ilmassa olevaa silmille näkymätöntä ja iholle yleensä tuntumatonta vesihöyryä
  mitattu ilman kosteuspitoisuus, ilman vesihöyryn määrä tai suhde

ilmanvaihto /ˈilmanvˌaihto/ (n)
εξαερισμός
  sisäilman korvaaminen ulkoilmalla

ilmanvastus /ˈilmanvˌastus/ (n)
οπισθέλκουσα
  Kappaleen liikettä ilmassa vastustavat voimat, jotka syntyvät kappaleen eri puolilla vallitsevista ilmanpaineista ja sen ohi virtaavasta ilmavirrasta

ilmapallo /ˈilmapˌallo/ (n)
μπαλόνι
  ilmalla tai kaasulla täytettävä, kevyestä materiaalista yleensä koristelu- tai mainontatarkoituksiin valmistettu pallo

ilmapiiri /ˈilmapˌiːrɪ/ (n)
ατμόσφαιρα
  tunnelma, atmosfääri

ilmapuntari /ˈilmapˌuntarɪ/ (n)
βαρόμετρο
  laite, jolla mitataan ilmakehän ilmanpainetta

ilmapurjehdus /ˈilmapˌurjehdus/ (n)
ιστιοπλοΐα
  (ilmailu) lentäminen kuumailmapallolla; joskus myös purjelento; yleensä ilmavirtausten hyödyntäminen ilmaliikenteessä

ilmasto /ˈilmasto/ (n)
κλίμα
  tietyn paikan tai alueen tyypillinen sää kuvattuna tilastollisin termein kuten keski- ja ääriarvoin ja persentiilein

ilmastointi /ˈilmastˌointɪ/ (n)
κλιματισμός
  sisäilman laadun hallinta, yleensä viittaa sisäilman viileänä ja ilmankosteuden miellyttävänä pitävään koneelliseen järjestelmään

ilmastointilaite /ˈilmastˌointɪlˌaite/ (n)
κλιματιστικό
  laite, jonka lämpöpumppu jäähdyttää ja kuivaa sisäilmaa

ilmaston lämpeneminen /ˈilmaston lˈæmpenˌemɪnen/ (n)
παγκόσμια θέρμανση
  ilmastonmuutos, jossa ilmasto lämpenee

ilmata /ˈilmata/ (v)
αιμορραγώ
  päästää ilmaa ulos (esim. lämpöpatterista)

ilmatiede /ˈilmatˌiede/ (n)
μετεωρολογία
  meteorologia; sääilmiöitä käsittelevä tiede; oppi ilmakehän rakenteesta, koostumuksesta ja ilmiöistä

ilmatiehyt /ˈilmatˌiehyt/ (n)
βρογχιόλιο
  keuhkoputken pieni haara

ilmatyynyalus /ˈilmatˌyːnyalus/ (n)
αερόστρωμνο
  laitteen alle puhalletun ilmatyynyn kannattamana kulkeva kulkuneuvo, (harv.) pintaliitäjä

ilmaus /ˈilmaus/ (n)
έκφραση
  suullisesti, kirjallisesti, elehtimällä tms. kerrottu jotakin ilmaiseva lausuma tai muu viesti
αιμορραγία
  ilmanpoisto, ilmaamisen toteutus

ilmavirta /ˈilmavˌirta/ (n)
ροή
  ilmamassan siirtyminen virtaamalla paikasta toiseen

ilmavoimat /ˈilmavˌoimat/ (n)
αεροπορία
  asevoimien lentotoiminta; asevoimien osa, jonka vastuulla on ilmapuolustus, rynnäköinti ja pommitukset lentokonein

ilme /ˈilme/ (n)
έκφραση
  ihmisen kasvoilla näkyvät merkit mielialasta
εμφάνιση
  kohteen ulkonäkö, tyyli

ilmeinen /ˈilmeinen/ (adj)
ορατός
  silminnähtävä; riidaton; varma; hyvällä syyllä uskottava

ilmeisesti /ˈilmeisˌestɪ/ (adv)
προφανώς
  ilmeisellä tavalla, heti nähtävästi, riidattomasti, epäilyksettä, ei vähäisesti (erit. lakikielessä)

ilmentymä /ˈilmentˌymæ/ (n)
εκδήλωση
  ilmenemis- tai esiintymismuoto, ilmaus

ilmestyä /ˈilmestˌyæ/ (v)
εμφανίζομαι
  tulla näkyviin, ilmaantua
βγάζω
  teoksen julkaisusta, tulla julkaistuksi

ilmiasu /ˈilmɪˌasu/ (n)
φαινότυπος
  fenotyyppi; eliön, myös yksilön, kaikkien ominaisuuksien yhdistelmä, joka muodostuu perimän ja ympäristötekijöiden vaikutuksesta

ilmiö /ˈilmɪø/ (n)
φαινόμενο
  aistein havaittava, usein mielenkiintoa herättävä luonnon tai yhteiskunnan tapahtuma tai muu ilmenevä erityisyys, joka toistuu tai on toistettavissa

ilmoittaa /ˈilmoitːaː/ (v)
ανακοινώνω
  kertoa ilmoitus, tiedotus tai uutinen, antaa tiedoksi

ilmoittaja /ˈilmoitːˌaja/ (n)
πληροφοριοδότης
  henkilö, joka ilmoittaa

ilmoittautua /ˈilmoitːˌautua/ (v)
εγγράφομαι
  ilmoittaa itsensä johonkin

ilmoitus /ˈilmoitus/ (n)
αγγελτήριο
  ilmoittamisen toteutus
  kristinuskossa Jumalan toimintaa, jolla hän tekee ihmisille tahtonsa selväksi
αγγελία
  julkaistu tai sellaiseksi tarkoitettu teksti, jonkin asian julkistamiseksi

ilo /ˈilo/ (n)
χαρά
  hyvä mieliala

iloinen /ˈiloinen/ (adj)
χαρούμενος
  hyvällä mielellä oleva, hyvän mielinen, jolla on hyvä mieliala; joka on luonteeltaan ilomielinen, iloluonteinen

iloisuus /ˈiloisuːs/ (n)
χαρά
  se, että joku on iloinen

iloita /ˈiloita/ (v)
χαίρομαι
  olla iloinen

ilonpito /ˈilompˌito/ (n)
αστείο
  iloinen meno yleensä ystävien tai muun seurueen kesken

ilotalo /ˈilotˌalo/ (n)
μπορντέλο
  bordelli

ilotulite /ˈilotˌulɪte/ (n)
πυροτέχνημα
  ilotulitukseen käytettävä raketti, pommi tms.

ilotulitus /ˈilotˌulɪtus/ (n)
πυροτεχνήματα
  ilotulitteilla järjestetty näytös, jossa pääosassa ovat näyttävät ja värikkäät räjähdykset ja niiden muodostamat kuviot

ilotyttö /ˈilotˌytːø/ (n)
πόρνη
  naispuolinen prostituoitu

ilta /ˈilta/ (n)
βράδυ, εσπέρα
  päivän ja yön välinen, auringonlaskun aikoihin sijoittuva vuorokaudenaika

iltaisin /ˈiltaisɪn/ (adv)
βράδυ
  ilta-aikoina toistuva

iltapäivä /ˈiltapˌæivæ/ (n)
απόγευμα
  puolen päivän jälkeen alkava vuorokaudenaika, jota ennen on aamupäivä ja jonka jälkeen tulee ilta

iltti /ˈiltːɪ/ (n)
γλώσσα
  kengän osa kengännauhojen ja jalan välissä, kengän kieli

ilves /ˈilves/ (n)
λύγκας
  keskikokoinen kissaeläin (), joka on Euroopan ja Siperian metsien tärkeimpiä petoja

imaami /ˈimaːmɪ/ (n)
ιμάμης
  rukouksen johtaja moskeijassa tai moskeijan johtaja

imaginaarinen /ˈimaɡɪnˌaːrɪnen/ (adj)
φανταστικός
  kuvitteellinen
  imaginaariyksikön sisältävä; kompleksiluku, joka ei ole reaalinen

imartelu /ˈimartˌelu/ (n)
κολακεία
  imarteleminen

imbesilli /ˈimbesˌillɪ/ (n)
ηλίθιος
  typerys

imeskelytabletti /ˈimeskˌelytˌabletːɪ/ (n)
ρόμβος
  tabletti, joka imeskeltäessä luovuttaa vaikuttavaa ainetta tai esim. nikotiinia

imettäjä /ˈimetːˌæjæ/ (n)
τροφός
  (vanha) nainen, jonka tehtävänä on imettää toisten naisten lapsia

imettää /ˈimetːæː/ (v)
θηλάζω
  ruokkia vauvaa antamalla hänen imeä rintaa äidinmaidon saamiseksi

imeä /ˈimeæ/ (v)
βυζαίνω
  vetää nestettä suuhunsa suun lihasten voimalla
  olla huono
απορροφώ
  (huokoisesta aineesta) vetää nestettä sisäänsä
ελκύω
  vetää puoleensa, houkutella

immenkalvo /ˈimmeŋkˌalvo/ (n)
παρθενικός υμένας
  rengasmainen ohuesta, venyvästä sidekudoksesta muodostuva poimu emättimen suulla

immuunijärjestelmä /ˈimmuːnɪjˌærjestˌelmæ/ (n)
ανοσοποιητικό σύστημα
  kehon järjestelmä, joka torjuu vieraita taudinaiheuttajia

impedanssi /ˈimpedˌanssɪ/ (n)
εμπέδηση
  vaihtovirtapiirin yli vaikuttavan jännitteen amplitudin ja saman piirin läpi kulkevan virran amplitudin suhde

imperatiivi /ˈimperatˌiːvɪ/ (n)
προστακτική
  tapaluokka, joka ilmaisee toiminnan käsketyksi, kehotetuksi tai toivotuksi. Sen tunnus suomessa vaihtelee persoonittain: Yksikön toinen on kirjoitusasultaan tunnukseton, mutta ääntöasussa esiintyy jäännöslopuke /ˣ/, monikon ensimmäisessä ja toisessa tunnus on -kaa tai -kää vokaalisoinnun mukaisesti, yksikön ja monikon kolmannessa tunnus taas on -ko tai -kö vokaalisoinnun mukaan.

imperfekti /ˈimperfˌektɪ/ (n)
παρατατικός
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka saattaa jatkua

imperialismi /ˈimperˌialˌismɪ/ (n)
αποικιοκρατία
  alue- ja talousvaltauksiin pyrkivä suurvaltapolitiikka

imperialistinen /ˈimperˌialˌistɪnen/ (adj)
ιμπεριαλιστικός
  imperialismin mukainen

implikaatio /ˈimplɪkˌaːtɪo/ (n)
υποκείμενη συνέπεια
  looginen seuraussuhde

implisiittinen /ˈimplɪsˌiːtːɪnen/ (adj)
εγγενής
  johonkin epäsuorasti sisältyvä, jostakin pääteltävissä oleva
  jossa arvoa ei ole ratkaistu yhden muuttujan lausekkeena

impressionismi /ˈimpressˌionˌismɪ/ (n)
ιμπρεσιονισμός
  1860-luvulta 1900-luvun alkuun vaikuttanut taidesuuntaus, jossa tavoitteena oli vangita vaikutelma eli impressio tietystä hetkestä jättäen epätarkan sommittelun ja yksityiskohdat toisarvoisiksi

improvisoida /ˈimprovɪsˌoida/ (v)
αυτοσχεδιάζω
  luoda taidetta sen esityshetkellä ilman valmistautumista tai harjoittelua

imu /ˈimu/ (n)
αναρρόφηση
  alipaineen aiheuttama nesteen tai kaasun liike

imuneste /ˈimunˌeste/ (n)
λέμφος
  selkärankaisten verisuonistossa virtaavan veren plasman kudosnesteestä siirtyneen osan muodostama imusuonistossa virtaava kellertävä neste

imuroida /ˈimurˌoida/ (v)
κενό
  siivota käyttäen imuria
κατεβάζω
  ladata tietokoneelle dataa Internetistä, yleensä myöhempää käyttötarkoitusta varten

indefiniittinen /ˈindefɪnˌiːtːɪnen/ (adj)
ακαθόριστος
  epämääräinen, määräämätön

indeksi /ˈindeksɪ/ (n)
δείκτης
  muutoksen suuruuden vertailuun käytettävä luku

indikaattori /ˈindɪkˌaːtːorɪ/ (n)
δείκτης
  aine, jonka väri muuttuu toisen aineen happamuuden tai emäksisyyden mukaan

indikatiivi /ˈindɪkatˌiːvɪ/ (n)
οριστική
  yleisin tapaluokka, jolla ei ole erityistä tunnistetta. Suomen kielessä indikatiivi ilmaisee toiminnan todelliseksi.

indikatiivinen /ˈindɪkatˌiːvɪnen/ (adj)
οριστική
  sellainen, joka liittyy indikatiivitapaluokkaan, indikatiivimuotoinen

indium /ˈindium/ (n)
ίνδιο
  eräs alkuaine, tunnus: In

individualismi /ˈindɪvˌidualˌismɪ/ (n)
ατομικισμός
  yksilön vapautta korostava aate; yksilökeskeisyys

indoeurooppalainen /ˈindoˌeuroːpːalˌainen/ (adj)
ινδοευρωπαϊκός
  (kielitiede) yhteisestä kantakielestä lähtenyt eurooppalais-aasialaiseen kielikuntaan kuuluva, indogermaaninen

indoeurooppalainen /ˈindoˌeuroːpːalˌainen/ (n)
ινδοευρωπαϊκός
  indoeurooppalaisia kieliä puhuva; myös Indonesian malajien ja eurooppalaisten jälkeläiset

indonesia /ˈindonˌesɪa/ (n)
ινδονησιακά
  indonesian kieli, pääasiassa Indonesiassa puhuttava malaijille hyvin läheistä sukua oleva austronesialainen kieli

indonesialainen /ˈindonˌesɪalˌainen/ (adj)
ινδονησιακός
  Indonesiasta peräisin oleva tai Indonesiaan liittyvä

indonesialainen /ˈindonˌesɪalˌainen/ (n)
Ινδονήσια
  pysyvästi Indonesiassa asuva henkilö

indri /ˈindrɪ/ (n)
ίντρι
  erityisesti

induktanssi /ˈinduktˌanssɪ/ (n)
αυτεπαγωγή
  johtimen kyky vastustaa virran muutosta (tunnus L). SI-järjestelmän mukainen yksikkö on henry (tunnus H).

induktiivinen /ˈinduktˌiːvɪnen/ (adj)
επαγωγικός
  induktion avulla johdettava tai tapahtuva

induktio /ˈinduktˌio/ (n)
επαγωγή
  yleisen tosiasian päätteleminen yksittäisistä tapauksista

inferiorinen /ˈinferˌiorɪnen/ (adj)
κάτω
  alapuolella tai alhalla sijaitseva

infiksi /ˈinfɪksɪ/ (n)
επένθημα
  morfeemi, joka sijoitetaan muodostettavan sanan keskelle

infinitiivi /ˈinfɪnɪtˌiːvɪ/ (n)
απαρέμφατο
  verbin substantiivinen nominaalimuoto

inflaatio /ˈinflaːtˌio/ (n)
πληθωρισμός
  albumiinivirtsaisuus, jossa albumiini-valkuaisainetta on virtsassa normaalia enemmän. [http://www.tohtori.fi/?page=6625671&search=albuminuria]"rahan arvon lasku", tilanne jossa rahavaranto kasvaa suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena nousevat
  "rahan arvon lasku", tilanne jossa rahavaranto kasvaa suhteessa markkinoilla tarjolla oleviin hyödykkeisiin ja niiden hinnat sen seurauksena nousevat

influenssa /ˈinfluˌenssa/ (n)
γρίπη
  kuumeen nostava epidemioina leviävä virussairaus

informaatio /ˈinformˌaːtɪo/ (n)
πληροφορία
  tietosisältö, vääristymätön tieto; vääristelemätön tiedonanto

informaatioteknologia /ˈinformˌaːtɪotˌeknolˌoɡɪa/ (n)
τεχνολογία της πληροφορίας
  tietokoneiden ja digitaalisen tietoliikenteen avulla tehtävää tietojen muokkaamista, siirtoa, tallennusta ja hakua

informoida /ˈinformˌoida/ (v)
καταδίδω
  tiedottaa, kertoa

infrapuna /ˈinfrapˌuna/ (n)
υπέρυθρος
  välittömästi näkvyvän valon punaisen pään ulkopuolella sijaitseva aallonpituusalue

infrastruktuuri /ˈinfrastrˌuktuːrɪ/ (n)
υποδομή
  varusrakenne; yhteiskunnan perusrakenne, erityisesti tekninen perusrakenne, joka mahdollistaa yhteiskunnan toiminnan

ingressi /ˈiŋressɪ/ (n)
βυθομετρητής
  johdantokappale; tekstin alussa johdatus käsiteltävään asiaan; laajennettu pääotsikko, joka sisältää keskeisimmän viestin ja herättää lukijan mielenkiinnon

inhibiittori /ˈinhɪbˌiːtːorɪ/ (n)
αναστολέας
  kemiallisen reaktion nopeutta hidastava aine

inhimillinen /ˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
ανθρώπινος
  ihmisiin liittyvä; ihmiselle tyypillinen tai ihmiseltä odotettava

inhimillistää /ˈinhɪmˌillɪstæː/ (v)
ανθρωπομορφίζω
  tehdä ihmismäiseksi, käsitellä/kohdella kuin ihmistä

inhimillisyys /ˈinhɪmˌillɪsyːs/ (n)
ανθρωπιά
  se, että on inhimillinen; ihmisläheisyys, humaanius

inho /ˈinho/ (n)
αηδία
  voimakas vastenmielisyyden tunne

inhota /ˈinhota/ (v)
μισώ
  pitää erityisen vastenmielisenä, tuntea inhoa jtak kohtaan

inhottaa /ˈinhotːaː/ (v)
αηδιάζω
  saada inhoamaan, tuntemaan inhoa

inhottava /ˈinhotːˌava/ (adj)
κακάσχημος
  inhon tunteen aiheuttava

inistä /ˈinɪstæ/ (v)
γκρινιάζω
  valittaa, vinkua

injektiivinen /ˈinjektˌiːvɪnen/ (adj)
αμφιμονότιμη
  sellainen, jossa jokainen maalijoukon alkio on enintään yhden lähtöjoukon alkion kuva

injektio /ˈinjektˌio/ (n)
εμφύτευση
  yleensä piikillä ihon läpi annettava ruiske, joka sisältää ravinteita tai lääkitystä

inkivääri /ˈiŋkɪvˌæːrɪ/ (n)
πιπερόριζα, τζίντζερ
  sen maavarresta valmistettava mauste

inkivääriolut /ˈiŋkɪvˌæːrɪolut/ (n)
τσιτσιμπίρα
  käymismenetelmällä valmistettu, mutta alkoholiton hiilihapollinen virvoitusjuoma, joka on valmistusmenetelmästä riippuen miedosti tai hyvinkin voimakkaasti inkiväärillä maustettu
  eräs karibialaistyyppinen alkoholijuoma: inkiväärillä maustettu olut

inkoherentti /ˈiŋkoherˌentːɪ/ (adj)
ασυνάρτητος
  epäyhtenäinen, hajanainen

inkontinenssi /ˈiŋkontɪnˌenssɪ/ (n)
ακράτεια
  kykenemättömyys virtsan tai ulosteen pidättämiseen

inkunaabeli /ˈiŋkunˌaːbelɪ/ (n)
αρχέτυπο
  ennen vuotta 1501 Euroopassa painettu painate

inkvisitio /ˈiŋkvɪsˌitɪo/ (n)
Ιερά Εξέταση
  katolisen kirkon harhaoppisuuden poistamiseen luotu organisaatio

innoitus /ˈinnoitus/ (n)
έμπνευση
  luovuutta edistävä vaikutus; inspiraatio

innokas /ˈinnokas/ (adj)
ενθουσιαστικός
  jolla on paljon intoa

innostaa /ˈinnostaː/ (v)
εισπνέω
  innoittaa

innostus /ˈinnostus/ (n)
ενθουσιασμός
  into, innokkuus, vimma, kuume, hanakkuus

innovatiivinen /ˈinnovatˌiːvɪnen/ (adj)
καινοτόμος
  uudistuksen tai uudistuksia esittelevä, luova, kekseliäs

insesti /ˈinsestɪ/ (n)
αιμομιξία
  läheisten sukulaisten välinen sukupuoliyhteys

insinööri /ˈinsɪnˌøːrɪ/ (n)
μηχανικός
  tekniikan parissa suunnittelutehtävissä työskentelevä henkilö; teknisen alan alemman korkeakoulututkinnon, insinööritutkinnon, suorittanut henkilö, joka soveltaa tiedettä

inspiroida /ˈinspɪrˌoida/ (v)
εμπνέω
  innostaa muita ihmisiä, antaa inspiraatiota

instituutio /ˈinstɪtˌuːtɪo/ (n)
θεσμός
  oikeudellisiin säädöksiin perustuva poliittisen, sosiaalisen tai uskonnollisen elämän tiettyä muotoa edustava pysyväksi tarkoitettu organisaatio

instituutti /ˈinstɪtˌuːtːɪ/ (n)
ινστιτούτο
  korkean asteen oppilaitos

instrumentaali /ˈinstrumˌentaːlɪ/ (n)
οργανική
  monien kielten taivutusmuoto, joka ilmaisee välinettä tai keinoa, jolla tekeminen suoritetaan

instrumentoida /ˈinstrumˌentoida/ (v)
ενορχηστρώνω
  käsitellä instrumentein

instrumentti /ˈinstrumˌentːɪ/ (n)
όργανο
  keino, väline

insuliini /ˈinsulˌiːnɪ/ (n)
ινσουλίνη
  hormoni, joka säätelee sokeriaineenvaihduntaa elimistössä; liittyy diabetekseen

integraali /ˈinteɡrˌaːlɪ/ (n)
ολοκλήρωμα
  funktio, jonka derivaatta annettu funktio on

integraatio /ˈinteɡrˌaːtɪo/ (n)
ολοκλήρωση
  yhtenäisen kokonaisuuden muodostuminen tai muodostaminen

integroida /ˈinteɡrˌoida/ (v)
ενσωματώνω
  yhdentää; tehdä kokonaisuudeksi; tehdä osaksi kokonaisuutta
  muodostaa funktio, jonka derivaatta on annettu funktio

integrointi /ˈinteɡrˌointɪ/ (n)
ολοκλήρωση
  se, kun jokin integroidaan, yhdentäminen; integraatio
  se että muodostetaan funktio, jonka derivaatta on annettu funktio

intellektualismi /ˈintellˌektualˌismɪ/ (n)
νοησιαρχία
  käsitys, jonka mukaan ihmisen tärkein psyykkinen kyky on äly

interaktiivinen /ˈinterˌaktɪːvɪnen/ (adj)
διαδραστικός
  vuorovaikutteinen

interdikti /ˈinterdˌiktɪ/ (n)
έκπληκτος
  katolisen kirkon keskiajalla käyttämä rangaistuskeino, jossa tietyllä alueella kiellettiin kaikki kirkolliset toimitukset, paitsi kaste ja ehtoollinen suurina juhlapyhinä

interferoida /ˈinterferˌoida/ (v)
παρεμποδίζω
  aiheuttaa interferenssiä

interjektio /ˈinterjˌektɪo/ (n)
επιφώνημα
  huudahdussana, sanaluokka huudahduksille ja vastaaville ilmauksille

internationaali /ˈinternˌatɪonˌaːlɪ/ (n)
διεθνής
  vasemmistolaisten kansainvälisiä yhteistyöjärjestöjä, joiden johtoajatuksena on internationalismi

internet /ˈinternet/ (n)
ίντερνετ
  käsitteellistynyt, yleisnimen tyyppinen vastine sanalle Internet, globaali useista tietoverkoista koostuva verkko

interrogatiivipronomini /ˈinterrˌoɡatˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
ερωτηματική αντωνυμία
  kysymyksissä käytettävä pronomini

intersubjektiivinen /ˈintersˌubjektˌiːvɪnen/ (adj)
διυποκειμενικός
  yksilöiden välinen

intervalli /ˈintervˌallɪ/ (n)
απόσταση
  kahden sävelkorkeuden väli

intiaani /ˈintɪˌaːnɪ/ (n)
Ινδιάνα
  Amerikan alkuasukas (lukuun ottamatta eskimoita)

intiaanikanootti /ˈintɪˌaːnɪkanˌoːtːɪ/ (n)
κανό
  varsinainen kanootti, toinen kanootin päätyypeistä; puoliksi seisovassa asennossa melottava kanootti, jonka mela on yksilapainen

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (adj)
ινδικός
  Intiasta peräisin oleva tai Intiaan liittyvä

intialainen /ˈintɪalˌainen/ (n)
Ινδός
  pysyvästi Intiassa asuva henkilö

intiannardusjuuri /ˈintɪˌannardˌusjuːrɪ/ (n)
νάρδος
  virmajuurikasveihin lukeutuva, Himalajalla kasvava , josta saadaan hyväntuoksuista öljyä, nardusta

intiimi /ˈintɪːmɪ/ (adj)
ενδόμυχος
  likeinen, läheinen; sellainen, joka koskee usein yksityiselämää ja siihen liittyviä häveliäisyydestä salattavia asioita, arkaluontoisen henkilökohtainen

into /ˈinto/ (n)
ζήλος
  kiihkeä halu tehdä jtak

intohimo /ˈintohˌimo/ (n)
πάθος
  kiihkeä tunne tai vakaumus; pysyvä, voimakas halu tai sen kohde

intohimoinen /ˈintohɪmˌoinen/ (adj)
παθιασμένος
  sellainen, joka tuntee intohimoa jotakin kohtaan; kiihkeä

intransitiivinen /ˈintransɪtˌiːvɪnen/ (adj)
αμετάβατο
  kohteeton, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin.

intransitiiviverbi /ˈintransɪtˌiːvɪvˌerbɪ/ (n)
αμετάβατο ρήμα
  intransitiivinen verbi, sellainen verbi jonka toiminta ei kohdistu tunnettuun objektiin

intressi /ˈintressɪ/ (n)
συμφέρον
  se mitä haluaa itselleen tai jollekin ryhmälle jostakin asiasta

introvertti /ˈintrovˌertːɪ/ (adj)
εσωστρεφής
  sisäänpäinkääntynyt

inttää /ˈintːæː/ (v)
επιμένω
  väittää itsepäisesti

intuitiivinen /ˈintwɪtˌiːvɪnen/ (adj)
διαισθητικός
  välittömään oivallukseen eli intuitioon perustuva, vaistonvarainen

intuitio /ˈintwɪtˌio/ (n)
αισθητήριο
  tehtyyn havaintoon perustuva oivallus, välitöntä tietämistä, jossa tieto kohteesta saavutetaan suoraan, eikä perustu havannoijan havaintomaailmaan, päättelyyn eikä kokemukseen, vaistonvarainen tajuaminen

invaasio /ˈinvaːsˌio/ (n)
εισβολή
  maahantunkeutuminen, maahanhyökkäys

investoida /ˈinvestˌoida/ (v)
θέση
  sijoittaa pääomaa johonkin (tavallisesti aineelliseen) tarkoituksena saada pääomalle tuottoa tulevaisuudessa; tehdä investointi

investointi /ˈinvestˌointɪ/ (n)
επένδυση
  kansantalouden säästöistä osuus, joka käytetään tulevaisuuden tuotannon kasvattamiseen

ioni /ˈionɪ/ (n)
ιόν
  sähköisesti varautunut atomi tai atomiryhmä

ionosfääri /ˈionˌosfæːrɪ/ (n)
ιονόσφαιρα
  planeetan kaasukehän yläosan kerros, jossa kaasukehän molekyylit ovat ionisoituneet tähden säteilyn vaikutuksesta

ioota /ˈioːta/ (n)
γιώτα
  kreikkalaisten aakkosten yhdeksäs kirjain, vastaava symboli Ι tai ι

irakilainen /ˈirakɪlˌainen/ (adj)
Ιρακινή
  Irakista peräisin oleva tai Irakiin liittyvä

irakilainen /ˈirakɪlˌainen/ (n)
Ιρακινός
  pysyvästi Irakissa asuva henkilö

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (adj)
ιρανικός
  Iranista peräisin oleva tai Iraniin liittyvä

iranilainen /ˈiranɪlˌainen/ (n)
Ιρανός
  pysyvästi Iranissa asuva henkilö

iridium /ˈirɪdium/ (n)
ιρίδιο
  eräs alkuaine (tunnus Ir)

irlantilainen /ˈirlantɪlˌainen/ (n)
Ιρλανδός, Ιρλανδή
  pysyvästi Irlannissa asuva henkilö

ironia /ˈironˌia/ (n)
ειρωνία
  komedian laji, jossa sanoja käytetään päinvastaisen merkityksen ilmaisemiseen; esittää virheet hyvinä ominaisuuksina, arvottoman arvokkaana, moitteet kehuina

irrallaan /ˈirrallaːn/ (adv)
έκλυτος
  (3. persoonan muoto) irti, ei kiinni jossakin eikä kinnitettynä tai kiinnittyneenä johonkin

irrallinen /ˈirrallɪnen/ (adj)
έκλυτος
  irrallaan oleva

irrationaaliluku /ˈirratˌionˌaːlɪlˌuku/ (n)
άρρητος αριθμός
  reaaliluku, jota ei voi esittää kahden kokonaisluvun suhteena, rationaalilukuna (\scriptstyle \frac{m}{n}), jossa m ja n ovat kokonaislukuja

irrota /ˈirrota/ (v)
κόβω
  lähteä irti jostain

irrottaa /ˈirrotːaː/ (v)
ελευθερώνω
  päästää irti tai irralleen, ottaa erilleen, saattaa erilleen, katkaista

irstailu /ˈirstailu/ (n)
ακολασία
  epäsiveellinen käytös

irstas /ˈirstas/ (adj)
ακόλαστος
  epäsiveellinen; hyvin sopimaton

irti /ˈirtɪ/ (adv)
χαλαρός
  erillään toisesta ihmisestä

irtisanoa /ˈirtɪsˌanoa/ (v)
ακύρωση
  sanoa sopimus irti, lopettaa sopimus

irtolainen /ˈirtolˌainen/ (n)
αλήτης
  henkilö, jolta puuttuu kiinteä asuinpaikka ja mahdollisuus säännölliseen toimeentuloon

isi /ˈisɪ/ (n)
μπαμπάς
  isä

iskelmä /ˈiskelmæ/ (n)
χτυπώ
  hitti, hittikappale

iskeä /ˈiskeæ/ (v)
χτυπώ
  lyödä nyrkillä tai veitsellä
  iskeytyä, syöksyä
έφοδος
  hyökätä jotain vastaan
την πέφτω σε
  pokata, saada joku ihastumaan itseensä

isku /ˈisku/ (n)
χτυπώ
  napakka, ponnekas lyönti
χτύπημα
  (sodankäynti) äkkinäinen tai yllätyksellinen aseellinen hyökkäys tai pommi-isku

iskulause /ˈiskulˌause/ (n)
σλόγκαν
  jonkun yrityksen, yhteisön t. tapahtuman tunnusmerkkinä t. symbolina käytetty lause

iskunvaimennin /ˈiskunvˌaimennɪn/ (n)
αμορτισέρ
  moottoriajoneuvon jousituksen osa, jonka tarkoituksena on vaimentaa korin heilahtelua ja pitää pyörät tiessä kiinni

iskurepliikki /ˈiskurˌeplɪːkːɪ/ (n)
ατάκα
  iskuyrityksessä käytettävä vitsikäs sanoma, keskustelun aloituksessa
κιου
  repliikki, joka toimii merkkinä näyttelijälle aloittaa oma repliikki tai tehdä jotain

islam /ˈislam/ (n)
Ισλάμ
  Arabian niemimaalta lähtöisin oleva uskonto, joka sai alkunsa 600-luvun alkupuolella profeetta Muhammedin ilmestyksien pohjalta

islamofobia /ˈislamˌofobˌia/ (n)
ισλαμοφοβία
  islaminuskoon ja muslimeihin kohdistuvaa pelkoa, vastenmielisyyttä, syrjintää, vihamielisyyttä tai ennakkoluuloisuutta, muslimikammo

islanti /ˈislantɪ/ (n)
ισλανδικά, Ισλανδικά
  Islannissa puhuttava germaaninen kieli (kielitunnus: is). Sanalista

islantilainen /ˈislantɪlˌainen/ (adj)
ισλανδικός
  Islannista peräisin oleva tai Islantiin liittyvä

islantilainen /ˈislantɪlˌainen/ (n)
ισλανδικά
  pysyvästi Islannissa asuva henkilö

iso /ˈiso/ (adj)
μεγάλος
  suuri, kookas, mittava
κεφαλαίος
  versaali, toinen kahdesta tavallisesta kirjasinlajista

isobaari /ˈisobˌaːrɪ/ (n)
ισοβαρής
  karttaan piirretty käyrä, joka yhdistää ne pisteet, joissa on sama ilmanpaine

isoisä /ˈisoisæ/ (n)
παππούς
  isän tai äidin isä, isänisä tai äidinisä

isokokoinen /ˈisokokˌoinen/ (adj)
σπουδαίος
  kooltaan suuri, kookas

isomeeri /ˈisomˌeːrɪ/ (n)
ισομερές
  yhdiste, joka on jonkin toisen yhdisteen kanssa isomeerinen

isometria /ˈisomˌetrɪa/ (n)
ισομετρική
  samanmittaisuus

isomuurahaiskarhu /ˈisomˌuːrahˌaiskarhu/ (n)
γιγαντιαίος μυρμηγκοφάγος
  isomuurahaiskarhujen sukuun kuuluvien nisäkkäiden ainoa laji () tai tämän yksilö

isopurje /ˈisopˌurje/ (n)
μαΐστρα
  isonmaston alaosassa oleva suuripinta-alainen purje

isorokko /ˈisorˌokːo/ (n)
ευλογιά
  hyvin vaarallinen virusperäinen (Variola) tartuntatauti, joka on saatu hävitettyä rokotuksin

isotermi /ˈisotˌermɪ/ (n)
ισόθερμος
  lämpökäyrä eli karttaan piirretty käyrä, joka yhdistää ne pisteet, joissa on sama lämpötila

isotooppi /ˈisotˌoːpːɪ/ (n)
ισότοπο
  atomilaji; alkuaineen atomimassan suhteen erilainen laji; ovat atomeja, joissa on sama määrä protoneja, mutta eri määrä neutroneja

isovarvas /ˈisovˌarvas/ (n)
μεγάλο δάκτυλο του ποδιού
  ihmisellä suurin varvas; varpaista se, joka on lähimpänä pariansa, oikean jalan vasemmanpuoleisin ja vasemman jalan oikeanpuoleisin varvas

isoäiti /ˈisoˌæitɪ/ (n)
γιαγιά
  isän tai äidin äiti

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (adj)
ισραηλινός
  Israelin valtiosta peräisin oleva tai Israeliin liittyvä

israelilainen /ˈisraˌelɪlˌainen/ (n)
ισραηλινός
  pysyvästi Israelissa asuva henkilö

istua /ˈistua/ (v)
κάθομαι
  olla istuma-asennossa, olla istuallaan

istuin /ˈistwɪn/ (n)
έδρα
  istumiseen tarkoitettu väline

istukka /ˈistukːa/ (n)
πλακούντας
  nisäkäsnaaraiden (poislukien nokkaeläimet, pussieläimet) kohdunseinämästä ja sikiön ravitsemuskalvosta muodostuva elin

istunto /ˈistunto/ (n)
συνεδρίαση
  virallisen elimen kokous
  jonkin palvelun yhteyden ottajalle luotu tilatieto

istuttaa /ˈistutːaː/ (v)
φυτεύω
  asettaa kasvin taimia multaan, jotta ne kasvaisivat

istuutua /ˈistuːtˌua/ (v)
βάζω
  laskeutua alustalle niin että ruumiin paino tulee takapuolen päälle

isä /ˈisæ/ (n)
πατέρας
  lapsen siittänyt mies, lapsen biologinen isä
  (kirkko) katolinen miespuolinen seurakunnan pappi

isänmaa /ˈisænmaː/ (n)
πατρίδα
  maa, jossa henkilö on syntynyt tai josta hänen sukunsa on lähtöisin

isänmaallisuus /ˈisænmˌaːllɪsuːs/ (n)
πατριωτισμός
  rakkaus isänmaata kohtaan

isännimi /ˈisænnˌimɪ/ (n)
πατρωνυμικός
  henkilön isän mukaan annettu sukunimen vastine tai yksi etunimistä
  itäslaavilaisissa ja eräissä muissa kielissä isän etunimestä johdettu keskimmäinen nimi, jonka käyttö voi olla lakisääteinen

isänpäivä /ˈisæmpˌæivæ/ (n)
ημέρα του πατέρα
  isien kunniaksi marraskuun toisena sunnuntaina vietettävä juhlapäivä

isäntä /ˈisæntæ/ (n)
διοργανωτής
  talon tai maatilan miespuolinen omistaja, talonisäntä
  kutsujen tai muun tilaisuuden järjestäjä

isäntäeliö /ˈisæntˌæelˌiø/ (n)
ξενιστής
  eliö, jossa loinen elää sitä hyödyntäen eli loisien ja jossa loinen saa yksipuolista hyötyä isäntäeliöstä

isäpuoli /ˈisæpˌuolɪ/ (n)
πατριός
  äidin uusi mies, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut isä

italia /ˈitalˌia/ (n)
ιταλικά
  italian kieli, itäromaaninen kieli, jonka alkumuotona pidetään latinaa. Italia on Italiassa puhuttava pääkieli, jota puhutaan lähes koko Italiassa. Sanalista

italiaksi /ˈitalɪˌaksɪ/ (adv)
Ιταλίδα
  italian kielellä, italian kielelle

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (adj)
ιταλικός
  Italiasta peräisin oleva tai Italiaan liittyvä

italialainen /ˈitalˌialˌainen/ (n)
Ιταλός
  pysyvästi Italiassa asuva henkilö

itara /ˈitara/ (adj)
τσιγκούνης
  kitsas; ylenmäärin säästeliäs ja nuuka.

itiö /ˈitɪø/ (n)
σπόριο
  aitotumallisten eliöiden mikroskooppisen pieni suvuttomasti muodostunut mikroskooppinen lisääntymis- ja leviämisosanen

itkeä /ˈitkeæ/ (v)
κλαίω
  vuodattaa kyyneliä yleensä surun tai liikutuksen vuoksi

itse /ˈitse/ (adv)
εαυτός
  omatoimisesti, henkilökohtaisesti

itsekseen /ˈitsekseːn/ (adv)
μόνος
  yksinään, omissa oloissaan

itsekunnioitus /ˈitsekˌunnɪˌoitus/ (n)
αυτοσεβασμός
  ihmisen kunnioitus itseään kohtaan

itsekuri /ˈitsekˌurɪ/ (n)
αυτοπειθαρχία
  oman käytöksensä hallitsemista ja päämäärätietoista työskentelyä tavoitteiden saavuttamiseksi

itsekäs /ˈitsekæs/ (adj)
εγωιστής
  vain omat tarpeensa tai halunsa huomioon ottava ja muiden tarpeet tai halut sivuuttava

itselataava /ˈitselatˌaːva/ (adj)
ημιαυτόματος
  jokin mikä kykenee lataamaan itse (lataa jonkin automaattisesti)

itseluottamus /ˈitselˌuotːamus/ (n)
αυτοπεποίθηση
  usko siihen, että suoriutuu tai selviytyy

itsemurha /ˈitsemˌurha/ (n)
αυτοκτονία, αυτοχειρία
  tahallinen hengen riistäminen itseltään

itsemurhaaja /ˈitsemˌurhaːja/ (n)
αυτόχειρας
  itsemurhan tekijä

itsenäinen /ˈitsenˌæinen/ (adj)
ανεξάρτητος
  toisista riippumaton

itsenäisyys /ˈitsenˌæisyːs/ (n)
ανεξαρτησία
  ylin valta, suvereniteetti, täydellinen riippumattomuus

itsenäisyystaistelu /ˈitsenˌæisyːstˌaistelu/ (n)
μαλώνω
  taistelu valtion itsenäisyyden saavuttamiseksi

itsepetos /ˈitsepetos/ (n)
αυταπάτη
  itsensä uskotteleminen uskomaan johonkin, joka ei ole totta; myös ilmiselvän hyväksymättömyys

itsepäinen /ˈitsepˌæinen/ (adj)
πεισματάρης
  omasta tahdostaan, mielipiteestään tms. tiukasti kiinni pitävä

itsepäisyys /ˈitsepˌæisyːs/ (n)
γινάτι
  jääräpäisyys, periksiantamattomuus jostain tietystä asiasta

itserakas /ˈitserakas/ (adj)
φαντασμένος
  itseään ihaileva, itseensä toisen näkökulmasta liian tyytyväinen, omahyväinen

itsetyydytys /ˈitsetˌyːdytys/ (n)
αυνανισμός
  omien sukupuolielinten hyväilyä ja koskettelua seksuaalisen mielihyvän saamiseksi

itsetyytyväinen /ˈitsetˌyːtyvˌæinen/ (adj)
αυτάρεσκος
  sellainen, joka on itseensä tyytyväinen

itsevaltainen /ˈitsevˌaltainen/ (adj)
αυταρχικός
  sellainen joka päättää asioista itsenäisesti

itsevarmuus /ˈitsevˌarmuːs/ (n)
απόρρητο
  varma luottamus omiin kykyihin

itä /ˈitæ/ (n)
ανατολή
  pääilmansuunta pohjoisen ja etelän välissä, pohjoisesta 90 astetta myötäpäivään

itäinen /ˈitæinen/ (adj)
ανατολικός
  sellainen, joka sijaitsee idässä, idässä oleva tai idästä tuleva; itäiseen ilmansuuntaan liittyvä.

itämaat /ˈitæmaːt/ (n)
ανατολή
  (maantiede) orientti, Euroopan itäpuolella olevat maat

itämisaika /ˈitæmɪsˌaika/ (n)
περίοδος επώασης
  oireeton aika, joka tartuntataudeissa kuluu tartunnan saamisen ja taudin puhkeamisen välillä

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (adj)
αυστριακός
  Itävallasta peräisin oleva tai Itävaltaan liittyvä

itävaltalainen /ˈitævˌaltalˌainen/ (n)
Αυστριακός
  pysyvästi Itävallassa asuva henkilö

itää /ˈitæː/ (v)
φυτρώνω
  alkaa kehittyä kasviksi

iva /ˈiva/ (n)
χλευασμός
  ylimielinen pilkanteko, jonka tarkoituksena on kohteen halventaminen

ivamukaelma /ˈivamˌukaˌelma/ (n)
παρωδία
  ivallinen, piikittelevä, liioitteleva tai koominen toisen (yleisön tunteman) teoksen jäljitelmä

iätön /ˈiætøn/ (adj)
αγέραστος
  (varsinkin muodista) ajaton; sellainen, joka ei herkästi ala vaikuttaa vanhalta tai vanhanaikaiselta

jaa-ääni /jˈaːˈæːnɪ/ (n)
ναι
  äänestyksessä asiaa kannatettaessa annettava ääni

jaaritella /jˈaːrɪtella/ (v)
πηγούνι
  puhua pitkäveteisesti usein turhanpäiväisistä asioista, puhua turhan monisanaisesti

jaettava /jˈaetːˌava/ (adj)
διαιρετέος
  sellainen, joka on jaettavissa tai jaettavana

jaettava /jˈaetːˌava/ (n)
διαιρετέος
  jakolaskussa se luku, joka jaetaan toisella luvulla

jaguaari /jˈaɡuˌaːrɪ/ (n)
ιαγουάρος
  leopardia muistuttava jykevä kissaeläin ()

jahdata /jˈahdata/ (v)
αναζητώ
  (metsästys) metsästää joukolla, olla jahdissa

jahkailla /jˈahkailla/ (v)
αναβάλλω
  viivytellä päätöksen tekemistä

jahti /jˈahtɪ/ (n)
γιοτ
  (merenkulku) alkuaan yksimastoinen pienehkö peräkajuuttainen purjealus, jossa on erityinen masto- ja purjerakenne; nykyisin yleisesti huvipursi tai kilpa-alus, myös moottoroitu

jainalaisuus /jˈainalˌaisuːs/ (n)
Ζαϊνισμός
  Intiasta lähtöisin oleva uskonto, joka painottaa väkivallattomuutta ja kurinalaista elämäntapaa

jakaa /jˈakaː/ (v)
μοιράζω
  antaa kullekin osuutensa

jakauma /jˈakauma/ (n)
κατανομή
  havaintoyksiköiden jakautuminen jollakin asteikolla

jakaus /jˈakaus/ (n)
μέρος
  hiuksiin tavallisesti kammalla tehtävä rajalinja, joka jakaa hiukset kahteen eri suuntiin kammattavaan osaan

jakelija /jˈakelˌija/ (n)
διανομέας
  henkilö, joka jakelee

jakelu /jˈakelu/ (n)
διανομή
  erit. tuotteiden, tarvikkeiden, sähkön tms. toimitus käyttäjille tai kuluttajille

jakkara /jˈakːara/ (n)
σκίμπους
  pieni tuoli, jossa ei ole selkänojaa

jakki /jˈakːɪ/ (n)
άντρας
  yksipiikkinen liitin tai sen vastinkappale

jako /jˈako/ (n)
διαίρεση
  jonkin jakaminen tai jakautuminen osiin

jakoavain /jˈakoavain/ (n)
γαλλικό κλειδί
  liikkuvaleukainen kuusiokantaisten ruuvien ja muttereiden kiertoavain, säädettävä ruuviavain

jakojäännös /jˈakojˌæːnnøs/ (n)
υπόλοιπο
  (matematiikka) kokonaisluvuilla tehdyn jakolaskutoimituksen ylijäämä silloin kun jaettava ei ole jakajalla jaollinen

jakolasku /jˈakolˌasku/ (n)
διαίρεση
  kertolaskulla käänteinen laskutoimitus, jossa annettu luku jaetaan yhtä suuriin lukuihin, ositusjako, tai lasketaan kuinka monta kertaa osajoukko sisältyy joukkoon

jakosuodin /jˈakosˌuodɪn/ (n)
επιχιασμός
  laite, joka jakaa sähköisen signaalin taajuuskaistan osiin, esim. eri kaiutinelementillä toistettavaksi

jaksaa /jˈaksaː/ (v)
δημιουργώ
  olla jollakulla voimia johonkin

jakso /jˈakso/ (n)
περίοδος
  kokonaisuuden samanlaisena useita kertoja toistuva osa, jollaisista kokonaisuus sitten muodostuu; myös tapahtumasarjan omalaatuinen aikaisemmasta tai myöhemmästä selkeästi eroava kausi.

jaksoittainen /jˈaksoitːˌainen/ (adj)
περιοδικό
  jaksoissa tapahtuva

jaksollinen /jˈaksollɪnen/ (adj)
περιοδικός
  sellainen, joka toistuu jaksoittain; jossa on havaittavissa jaksoja

jaksollinen järjestelmä /jˈaksollɪnen jˈærjestˌelmæ/ (n)
περιοδικός πίνακας
  taulukko tunnetuista alkuaineista ryhmiteltynä niiden järjestysluvun ja elektronirakenteen mukaan

jalan /jˈalan/ (adv)
με τα πόδια
  jalkaisin

jalankulkija /jˈalaŋkˌulkɪja/ (n)
πεζός
  henkilö, joka kulkee liikenteessä jalan; myös polkupyörän taluttaja, rullaluistelija, potkulautailija tai -kelkkailija

jalansija /jˈalansˌija/ (n)
βάση
  mahdollisuus, tilaisuus; tila

jalava /jˈalava/ (n)
λεύκα
  jalavakasveihin (Ulmus) kuuluva lehtipuu, jonka hedelmä on siipipalteinen pähkylä

jalka /jˈalka/ (n)
πόδι
  liikkumiseen käytettävä ruumiinosa tai raaja (kädellisillä alaraaja) kokonaisuudessaan lonkasta varpaisiin
  jalkaterä; (laajemmin) jalkaterän mitta tai koko
  pituusmitta, jonka määritelmä on vaihdellut eri aikoina ja paikoissa, nykyisen kansainvälisen määritelmän mukaan 12 tuumaa eli 0,3048 metriä, tunnus ft

jalkaisin /jˈalkaisɪn/ (adv)
με τα πόδια
  kävellen, kävelemällä

jalkajakkara /jˈalkajˌakːara/ (n)
υποπόδιο
  pieni jakkara, joka ei ole tarkoitettu tavallisen jakkaran tavoin istuttavaksi, vaan alustaksi jalkojen lepuuttamiseen

jalkakyykky /jˈalkakˌyːkːy/ (n)
ανακούρκουδα
  painojen kanssa tehtävä voimailuliike, jossa laskeudutaan kyykkyyn ja noustaan ylös

jalkakäytävä /jˈalkakˌæytævæ/ (n)
πεζοδρόμιο
  jalankulkijoille kadun varteen varattu kulkuväylä

jalkapallo /jˈalkapˌallo/ (n)
ποδόσφαιρο
  urheilulaji, jossa kaksi 11-henkistä joukkuetta pyrkivät saman pallon saamaan toistensa maaliin useampia kertoja kuin vastustaja
  jalkapallopelin pelivälineenä oleva pallo

jalkapalloilija /jˈalkapˌalloilˌija/ (n)
ποδοσφαιριστής
  jalkapallon pelaaja, henkilö, joka pelaa jalkapalloa

jalkapohja /jˈalkapˌohja/ (n)
πέλμα
  jalkaterän alapuoli

jalkapöytä /jˈalkapˌøytæ/ (n)
κουντεπιέ
  jalkaterän kaareva yläpuoli, nilkan ja varpaiden välinen alue, eli jalkaterän selkäpuoli

jalkaterä /jˈalkatˌeræ/ (n)
πόδι
  ihmisen alaraajan alaosa nilkasta kantapäähän ja varpaisiin

jalkavaimo /jˈalkavˌaimo/ (n)
παλλακίδα
  vakituinen ja virallinen rakastajatar

jalkaväki /jˈalkavˌækɪ/ (n)
πεζικό
  maavoimiin kuuluva aselaji, jonka sotilaat taistelevat yleensä jalkaisin ja käyttävät henkilökohtaista asetta

jalkeilla /jˈalkeilla/ (adv)
πάνω
  ei makuulla tms.
  ei sängyssä tms. yrittämässä nukkua, ylhäällä; hereillä

jalkine /jˈalkɪne/ (n)
πέδιλο
  jalkapohjan alle tai tarvittaessa jalkaterän suojaksi jalkaan kiinnitettävä liikkumista helpottava ympäröiviltä olosuhteilta suojaava toistuvaan käyttöön tarkoitettu pukine, jonka sisäpuolelle voidaan tarvittaessa laittaa vaatekappale tai muu pehmuste. Ulkopuolelle voidaan pukea päällysjalkine tai kiinnittää liikkumista helpottavia laitteita.

jalkopää /jˈalkopæː/ (n)
οπλή
  se osa sängystä, mihin päin jalat asetetaan nukkumaan käytäessä

jalo /jˈalo/ (adj)
αριστοκρατικός
  henkisesti ihailtava, arvokas

jalokivi /jˈalokˌivɪ/ (n)
πετράδι
  koruna tai muuna koristeena käytetty, erityisen arvokkaana pidetty läpinäkyvä ja valoa taittava kivi tai kova mineraali

jalometalli /jˈalometˌallɪ/ (n)
ευγενές μέταλλο
  metallinen alkuaine, jonka atomit eivät luovuta uloimpia elektronejaan helposti ja joka ei reagoi sen vuoksi helposti suolahapon tai sitä heikompien happojen kanssa

jalostaa /jˈalostaː/ (v)
αποστάζω
  käsitellä materiaalia sen puhdistamiseksi tai jakamiseksi ominaisuuksiensa puolesta yhtenäisiin luokkiin
ράτσα
  risteyttää eläimiä valikoivasti siten että halutut geneettiset ominaisuudet korostuvat

jalostamo /jˈalostˌamo/ (n)
διυλιστήριο
  teollisuuslaitos jossa jalostetaan jotakin

jalustin /jˈalustɪn/ (n)
αναβολέας
  satulaan kuuluva teline, jossa pidetään jalkaa ratsastaessa

jalustinluu /jˈalustˌinluː/ (n)
αναβολέας
  yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

jambi /jˈambɪ/ (n)
ίαμβος
  lyhytpitkä, kaksitavuinen runojalka, joka koostuu lyhyestä (painottomasta) ja pitkästä (painollisesta) tavusta ()

jambinen /jˈambɪnen/ (adj)
ιαμβικός
  jambeihin perustuva; niistä koostuva

jammata /jˈammata/ (v)
μαρμελάδα
  soittaa improvisoiden

janitsaari /jˈanɪtsˌaːrɪ/ (n)
γενίτσαρος
  osmanien armeijan eliittijoukko, jota täydennettiin ottamalla kristittyjä orjia

jano /jˈano/ (n)
δίψα
  yleensä nestevajauksen aiheuttama tarve juoda; se, että janottaa

janoinen /jˈanoinen/ (adj)
διψασμένος
  sellainen, jolla on jano

janota /jˈanota/ (v)
λαχτάρα
  haluta kovasti

janottaa /jˈanotːaː/ (v)
διψασμένος
  tuntea tarvetta juoda; tuntea janoa
  saada tuntemaan tarvetta juoda; lisätä janon tunnetta

jaollinen /jˈaollɪnen/ (adj)
διαιρετός
  sellainen, joka voidaan jakaa, kun jakajana on nollasta ja jaettavasta eroava yhtä (1) suurempi tai pienempi kokonaisluku.

jaollisuus /jˈaollɪsuːs/ (n)
διαιρετότητα
  kahden kokonaisluvun a ja b välillä vallitsevaa suhdetta kuvaava käsite, joka voidaan määrittää lausekkeesta a=bc, jossa myös c on kokonaisluku, riippuvuutena b
  a (a on jaollinen b:llä)

japani /jˈapanɪ/ (n)
Ιάπωνας
  ensisijassa Japanissa puhuttava kieli (kielitunnus: ja)

japaniksi /jˈapanˌiksɪ/ (adv)
Ιάπωνας
  japanin kielellä, japanin kielelle

japanilainen /jˈapanɪlˌainen/ (n)
Ιάπωνας
  pysyvästi Japanissa asuva henkilö

japaninkielinen /jˈapanˌiŋkielɪnen/ (adj)
γιαπωνέζικος
  japanin kieltä puhuva, japania puhuva.

jarru /jˈarru/ (n)
τροχοπέδη, πέδη
  liikkeen hidastamiseen ja pysäyttämiseen tai paikalla pysymisen varmentamiseen tarkoitettu laite

jarruttaa /jˈarrutːaː/ (v)
φρενάρω
  vähentää nopeutta, varsinkin painamalla jarrua

jaspis /jˈaspɪs/ (n)
ίασπις
  kvartsin laji, joka voi olla punertavaa, ruskeaa, kellertävää, vihreää tai kirjavaa

jatkaa /jˈatkaː/ (v)
συνεχίζω
  olla lopettamatta jo aikaisemmin alkanutta toimintaa, tehdä edelleen keskeytyksettä tai tauon jälkeen

jatko /jˈatko/ (n)
συνέχεια
  pidennys

jatkoaika /jˈatkoˌaika/ (n)
παράταση
  peliajan loppuun lisättävä aika, jos varsinainen peli päättyy tasapeliin

jatkumo /jˈatkumo/ (n)
συνεχές
  yhtenäinen, jatkuva kokonaisuus

jatkuvuus /jˈatkuvuːs/ (n)
συνέχεια
  se, että on jatkuva

jatsata /jˈatsata/ (v)
τζαζ
  soittaa tai tanssia jatsia

jauhe /jˈauhe/ (n)
σκόνη
  pulveri, luonnostaan jauhomainen tai jauhomaiseksi hienonnettu aine

jauheliha /jˈauhelˌiha/ (n)
κιμάς
  lihamyllyllä hienonnettu liha, tyypillisesti porsasta tai vasikkaa

jauho /jˈauho/ (n)
αλεύρι
  viljan jyvistä (tai muista siemenistä) jauhamalla saatu hienojakoinen ravinnoksi käytettävä aine

jauhottaa /jˈauhotːaː/ (v)
αλευρώνω
  ripotella jauhoja pinnalle, peittää pinta jauholla

jazz /jˈats/ (n)
τζαζ
  Yhdysvalloissa syntynyt musiikillinen traditio, johon kuuluu monia toisistaan kauaksi erkaantuneita tyylejä, joissa on tyypillistä on puhallinsoitinten suuri osuus

jeni /jˈenɪ/ (n)
γιεν
  Japanin rahayksikkö, symboli on ¥

jerrykannu /jˈerrykˌannu/ (n)
κάνιστρο
  kanisteri polttoaineen tai juomaveden säilytykseen

jiddiš /jˈidːɪʃ/ (n)
γίντις
  jiddišin kieli, juutalaissaksa, keskiajan Saksassa juutalaisten keskuudessa kehittynyt kieli, jota kirjoitetaan heprealaisilla kirjaimilla, mutta sille on olemassa myös virallinen romanisaatiomuoto, kielitunnus: yi)

jiirata /jˈiːrata/ (v)
μίτρα
  panna tai leikata jiiriin, viistosaumata
βιάρισμα
  poiketa kurssista

jingoismi /jˈiŋŋoismɪ/ (n)
υπερεθνικισμός
  yltiöisänmaallisuus

jippo /jˈipːo/ (n)
μπάζα
  kekseliäs keino jonkin asian suorittamiseksi, temppu

jo /jˈo/ (adv)
ήδη, κιόλας
  nykyhetkeä aiemmin tai siihen mennessä; määrättyä aikaisemmin, hetkeä aikaisemmin tai siihen mennessä; korostaa etenemistä tiettyyn pisteeseen

jodi /jˈodɪ/ (n)
ιώδιο
  halogeeneihin kuuluva alkuaine, kemiallinen merkki I

jogurtti /jˈoɡurtːɪ/ (n)
γιαούρτι, γιαούρτη
  maidosta maitohappobakteerien avulla valmistettu kiinteähkö tai nestemäinen hapanmaitotuote

johanneksenleipäpuu /jˈohannˌeksenlˌeipæpuː/ (n)
χαρουπιά
  mikä tahansa johanneksenleipäpuiden sukuun () kuuluva hernekasvien laji tai sellaisen yksilö

johdannaissopimus /jˈohdannˌaissopɪmus/ (n)
παράγωγο
  sopimus, jonka arvo perustuu kohde-etuuden arvoon

johdanto /jˈohdanto/ (n)
εισαγωγή
  aloitusosio esimerkiksi kirjassa tai elokuvassa

johdattaa /jˈohdatːaː/ (v)
βυθομετρητής
  ohjata, opastaa, johtaa, viedä johonkin

johde /jˈohde/ (n)
αγωγός
  (sähkö) (erit.) aine, jolla on hyvä sähkönjohtavuus

johdin /jˈohdɪn/ (n)
καλώδιο
  johtavasta aineesta tehty kappale, joka johtaa sähköä, lämpöä tms.

johdinauto /jˈohdɪnˌauto/ (n)
τρόλεϊ
  linja-auto, joka ottaa käyttövoimansa kadun yläpuolella kulkevista ajolangoista

johdonmukaisuus /jˈohdonmukˌaisuːs/ (n)
συνέπεια
  se, että on johdonmukainen

johtaa /jˈohtaː/ (v)
βυθομετρητής
  olla jonkin yrityksen tai laitoksen johdossa
  olla ensimmäisenä kilpailussa

johtaja /jˈohtaja/ (n)
αρχηγός
  henkilö, joka johtaa ryhmää tai yhteisöä

johtaminen /jˈohtamɪnen/ (n)
διάστιχο
  ensimmäisenä oleminen

johto /jˈohto/ (n)
αγωγός
  (tekniikka) putki, väylä jota pitkin vettä, kaasua tms. kuljetetaan; jakeluverkon osa
βάζω κοριό
  (tekniikka) sähkönjohdin, virtapiirin johdin
διαχείριση
  yhteisön johtajat; johtajisto, päällystö
  johtaminen
προβάδισμα
  johtoasema kilpailussa

johtopäätös /jˈohtopˌæːtøs/ (n)
συμπέρασμα
  huolellisen ajattelun tuloksena syntynyt sellainen lopputulema johon henkilö on päätynyt

johtua /jˈohtua/ (v)
προκαλώ
  olla seurausta, seurauksena tai peräisin jostakin

jointti /jˈointːɪ/ (n)
γάρο
  kannabista sisältävä sätkä, jonka filtteri saattaa olla kierretty pahvinpala

jojo /jˈojo/ (n)
γιογιό
  eräänlainen narusta nykimällä pyöritettävä leikkikalu

jokapaikan /jˈokapˌaikan/ (adv)
πανταχού παρών
  kaikkialla läsnäoleva

jokapäiväinen /jˈokapˌæivæinen/ (adj)
καθημερινός
  joka päivä ilmaantuva, tapahtuva; jokaiseen päivään kuuluva

jokavuotinen /jˈokavˌuotɪnen/ (adj)
ενιαύσιος
  sellainen, mikä toistuu joka vuosi

jokeri /jˈokerɪ/ (n)
μπαλαντέρ
  narri

joki /jˈokɪ/ (n)
ποταμός, ποτάμι
  suuri veden muovaama uoma, jossa virtaa vesi

jokilaiva /jˈokɪlˌaiva/ (n)
ποταμόπλοιο
  laiva, joka kulkee jokea pitkin (pääasiassa historiallinen)

jolloin /jˈolloin/ (adv)
αφού
  (ajan adverbi) viittaa aikaan tai aikaväliin, joka on jo mainittu.

jonglööri /jˈoŋløːrɪ/ (n)
ζογκλέρ
  esiintyjä, joka heittelee ja pyörittelee erilaisia esineitä ilmassa, yleensä käsillään

jono /jˈono/ (n)
ουρά
  peräkkäin järjestyneiden ihmisten tai muiden alkioiden joukko

jonottaa /jˈonotːaː/ (v)
περιμένω στην σειρά
  olla jonossa ja odottaa omaa vuoroa

jooga /jˈoːɡa/ (n)
Γιόγκα
  ruumiin hallintaa ja mietiskelyä korostava intialainen filosofinen oppi; myös pelkästään siihen liittyvät asento- ja hengitysharjoitukset

jopa /jˈopa/ (adv)
ακόμη και
  vieläpä, yksinpä, kerrassaan

joskus /jˈoskus/ (adv)
καμιά φορά
  satunnaisesti, toisinaan, aika-ajoin, välillä, ajoittain, hetkittäin, silloin tällöin

jouhisorsa /jˈouhɪsˌorsa/ (n)
σουβλοπάπια
  Siro ja pitkänmallinen puolisukeltajasorsa, jota esiintyy koko maassa, vaikka pesiikin harvoin eteläisessä Suomessa.

joukkio /jˈoukːɪo/ (n)
ομάδα
  epämääräinen ihmisryhmä

joukko /jˈoukːo/ (n)
σύνολο
  toisiaan lähellä olevien tai keskenään yhteen kuuluvien yksilöiden tai esineiden ryhmä
  matemaattisten olioiden muodostama tarkkaan määritelty yhdistelmä

joukko-oppi /jˈoukːoˈopːɪ/ (n)
θεωρία των συνόλων
  joukkojen ominaisuuksia tutkiva matematiikan osa-alue, johon matematiikka monilta osiltaan perustuu

joukkoliikenne /jˈoukːolˌiːkenne/ (n)
ΜΜΜ
  joukkoliikennevälineillä järjestetty liikenne

joukkotuhonta /jˈoukːotuhˌonta/ (n)
γενοκτονία
  jonkin kansallisen, rodullisen, etnisen tai uskonnollisen ryhmän taikka niihin rinnastettavan kansanryhmän hävittäminen kokonaan tai osittain; yleiskielessä kansanmurha

joukkovelkakirja /jˈoukːovˌelkakˌirja/ (n)
ομόλογο
  yksityisiltä tai institutionaalisilta sijoittajilta kerätyn rahamäärän vakuudeksi antama velkakirja

joukkue /jˈoukːue/ (n)
ομάδα
  ryhmä, jossa peli pelataan

joulu /jˈoulu/ (n)
Χριστούγεννα
  perinteinen juhla, jota on vietetty, kun päivien lyheneminen on päättynyt; kristittyjen juhla, jota vietetään Jeesuksen joulukuuhun määrätyn syntymäpäivän kunniaksi.

jouluaatto /jˈouluˌaːtːo/ (n)
Παραμονή Χριστουγέννων
  joulupäivää edeltävä päivä ja ilta, joulukuun 24. päivän ilta

jouluinen /jˈoulwɪnen/ (adj)
χριστουγεννιάτικος
  jouluun liittyvä tai joulua ilmentävä

joulukalenteri /jˈoulukalˌenterɪ/ (n)
Χριστουγεννιάτικο ημερολόγιο
  adventtikalenteri, pahvinen, joulunodotukseen liittyvä kalenteri, jonka luukkujen sisällä on kuvia tai joskus suklaata

joulukortti /jˈoulukˌortːɪ/ (n)
χριστουγεννιάτικη κάρτα
  jouluisin tervehdykseksi lähetettävä jouluaiheinen postikortti

joulukuu /jˈoulukuː/ (n)
Δεκέμβριος, Δεκέμβρης
  vuoden viimeinen kuukausi, kuukausi marraskuun ja tammikuun välissä

joulukuusi /jˈoulukˌuːsɪ/ (n)
δένδρο των Χριστουγέννων
  joulun aikaan tavallisesti sisällä pidettävä monin tavoin koristeltu kuusi, joulupuu

joululahja /jˈoululˌahja/ (n)
χριστουγεννιάτικο δώρο
  jouluna toiselle annettava lahja

joululaulu /jˈoululˌaulu/ (n)
κάλαντα
  jouluaiheinen, jouluna laulettava laulu

joulupukki /jˈoulupˌukːɪ/ (n)
Άη Βασίλι, Άγιος Βασίλης
  fiktiivinen henkilö, joka tuo jouluisin lapsille lahjoja

joulupäivä /jˈoulupˌæivæ/ (n)
ημέρα Χριστουγέννων
  25. joulukuuta, yleinen kristillinen juhlapäivä Suomessa. Käytetään sanan joulu sijasta erityisesti silloin, kun katsotaan, että joulu voidaan ymmärtää myös jouluaatoksi tai useampipäiväiseksi juhlaksi.

joulutonttu /jˈoulutˌontːu/ (n)
ξωτικό
  jouluperinteessä joulupukin apuna toimiva hiippalakkinen pikkuihminen

journalismi /jˈournalˌismɪ/ (n)
δημοσιογραφία
  tiedotusoppi

journalisti /jˈournalˌistɪ/ (n)
δημοσιογράφος
  toimittaja

jousenjänne /jˈousenjˌænne/ (n)
τένοντας
  ampuma-aseena käytettävän jousen kaaren päiden välille pingotettu sidos, joka sinkoaa vapautetun jousivoiman vaikutuksesta nuolen liikkeelle

jousi /jˈousɪ/ (n)
τόξο
  lihasvoimalla jännitettävä kaaresta ja jänteestä koostuva ase, jolla ammutaan nuolia tai vasamia, kaaripyssy
δοξάρι, τόξο
  hieman kaareva varsi ja sen rinnalle jännitettyjä jouhia, joilla hangataan kieliä poikkisuuntaan soitettaessa jousisoittimia

jousiammunta /jˈousɪˌammunta/ (n)
τοξοβολία
  urheilulaji, jossa pyritään ampumaan nuoli jousen avulla maalitauluun

jousiampuja /jˈousɪˌampuja/ (n)
τοξότης
  henkilö, joka harrastaa jousiammuntaa

jousimies /jˈousɪmies/ (n)
τοξότης
  sotaväen jousiampuja

jousisoitin /jˈousɪsˌoitɪn/ (n)
έγχορδο όργανο με δοξάρι
  jousella soitettava soitin

joustava /jˈoustava/ (adj)
ευέλικτος
  sellainen, joka joustaa

joustavuus /jˈoustavuːs/ (n)
ευελιξία
  se, että on joustava

jousto /jˈousto/ (n)
ελαστικότητα
  talousmatematiikassa yhden muuttujan prosenttimuutos toisen muuttujan prosenttimuutokseen nähden

joutilas /jˈoutɪlas/ (adj)
άνεργος
  toimeton

joutsen /jˈoutsen/ (n)
κύκνος
  mikä tahansa joutsenten sukuun () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö, erityisesti laulujoutsen ()

joutsenlaulu /jˈoutsenlˌaulu/ (n)
κύκνειο άσμα
  varsinkin taiteilijan viimeinen esiintyminen, julkaisu tms.

joutua /jˈoutua/ (v)
οφείλω
  täytyä

juche /jˈukhe/ (n)
Θέμα
  (juche-aate) Pohjois-Korean valtioideologia

juhla /jˈuhla/ (n)
γιορτή
  juhlapyhä

juhlia /jˈuhlɪa/ (v)
γιορτάζω
  viettää juhlaa

juhta /jˈuhta/ (n)
υποζύγιο
  veto- ja kuormaeläin, vetojuhta, kuormajuhta

juhtaeläin /jˈuhtaelæin/ (n)
υποζύγιο
  eläin, joka soveltuu käytettäväksi juhtana

jujuba /jˈujuba/ (n)
τζιτζιφιά
  (yleisesti) mikä tahansa jujubien sukuun () kuuluva puu tai sellaisen yksilö tai hedelmä

juliaaninen /jˈulɪˌaːnɪnen/ (adj)
Ιουλιανός
  Julius Caesariin liittyvä

julistaa /jˈulɪstaː/ (v)
ονομάζω
  ilmoittaa julkisesti ja muodollisesti

juliste /jˈulɪste/ (n)
αφίσα
  seinälle tai muulle näkyvälle paikalle kiinnitettävä suuri paperi, jossa on kuvia, tekstiä tai molempia

julistuskirja /jˈulɪstˌuskɪrja/ (n)
μανιφέστο
  hallitsijan kansalle antama ilmoitus, manifesti

julkaisija /jˈulkaisˌija/ (n)
εκδότης
  henkilö, joka julkaisee

julkaista /jˈulkaista/ (v)
ανακοινώνω
  kustantaa, toimittaa julkisesti saataville
  tehdä julkiseksi

julkaisu /jˈulkaisu/ (n)
έκδοση
  julkaistu kirjallinen tai audiovisuaalinen tuote tai muunlainen teos

julkea /jˈulkea/ (adj)
θρασύς
  häpeämätön, röyhkeä

julkinen /jˈulkɪnen/ (adj)
δημόσιος, κοινός
  yleisessä tiedossa oleva, tunnettu (asia), avoimesti tapahtuva

julkisivu /jˈulkɪsˌivu/ (n)
πρόσοψη
  rakennuksen ulkoseinien ulkopinta ja samalla näkyvin osa; erityisesti se rakennuksen etuosaksi ajateltava ulkopinta, kadulle suuntautuva ja näkyvä osa

julkisoikeus /jˈulkɪsˌoikeus/ (n)
δημόσιο δίκαιο
  oikeustieteen klassisessa jaottelussa toinen haara, joka tutkii julkista valtaa käyttävien toimijoiden (esim. valtion ja kuntien) ja yksityistä valtaa käyttävien toimijoiden (esim. luonnollisten henkilöiden ja yritysten) välisiä oikeussuhteita

julkistaa /jˈulkɪstaː/ (v)
έκδοση
  tehdä julkiseksi, saattaa julkisuuteen

julkistus /jˈulkɪstus/ (n)
έκδοση
  julkistamisen tai julkaisemisen toteutus, julkiseksi teko

julkisuus /jˈulkɪsuːs/ (n)
δημοσιότητα
  nähtävillä tai muuten yleisessä tietoisuudessa oleminen

julma /jˈulma/ (adj)
αιμοβόρος
  joka ei välitä toisten kärsimyksistä, tunteeton ja raaka

julmuus /jˈulmuːs/ (n)
ωμότητα
  se, että on julma

jumala /jˈumala/ (n)
θεός, θεά
  johonkin uskontoon liittyvä toiminnan aiheuttaja tai hallitsija, joita joissakin uskonnoissa voi olla useitakin

jumalanpilkka /jˈumalˌampɪlkːa/ (n)
βλασφημία
  jumalaan kohdistuva pilkka

jumalatar /jˈumalatar/ (n)
θεά
  naispuolinen jumala monijumalaisuudessa

jumaluus /jˈumaluːs/ (n)
θεότητα
  jumalan olemus; jumalallisuus

jumpata /jˈumpata/ (v)
άσκηση
  harjoittaa jumppaa, tehdä jumppaliikkeitä

juna /jˈuna/ (n)
τρένο, αμαξοστοιχία, τραίνο
  raiteilla kulkeva kulkuneuvo, joka yleensä koostuu veturista ja siihen liitetyistä vaunuista

juntta /jˈuntːa/ (n)
κρουστικό έμβολο
  paalutuksessa käytettävä työväline, jolla paalua isketään

juntti /jˈuntːɪ/ (n)
βλάχος
  moukka, sivistymätön ihminen; typerys

juoda /jˈuoda/ (v)
πίνω
  ottaa nestettä suuhunsa ja niellä se

juokseva koira /jˈuokseva kˈoira/ (n)
ταχυδρομείο
  antiikin ajoilta peräisin oleva toistuvaa spiraalimaista aaltokuviota muistuttava ornamenttikuviointi, kierukkanauha

juoksuhauta /jˈuoksuhˌauta/ (n)
χαράκωμα
  maahan kaivettava ojamainen kuoppa, joka antaa sotilaille suojan suoralta tulelta

juoksuhiekka /jˈuoksuhˌiekːa/ (n)
κινούμενη άμμος
  vedensekaisen hiekan muodostava löysä, upottava seos

juoksujalkainen /jˈuoksujˌalkainen/ (n)
σαρανταποδαρούσα
  juoksujalkaisten luokkaan () kuuluvia tuhatjalkaisia

juoksuttaa /jˈuoksutːaː/ (v)
κυλώ
  päästää nestettä pois jostain säiliöstä tai astiasta

juoma /jˈuoma/ (n)
ποτό
  juotavaksi tarkoitettu neste, jota usein nautitaan ruoan yhteydessä

juomalasi /jˈuomalˌasɪ/ (n)
ποτήρι
  lasinen juoma-astia

juomaraha /jˈuomarˌaha/ (n)
φιλοδώρημα
  ravintolan, hotellin tms. palvelushenkilökunnalle annettu pieni ylimääräinen palkkio; palveluraha

juomavesi /jˈuomavˌesɪ/ (n)
πόσιμο νερό
  juotavaksi tarkoitettu terveydelliset vaatimukset täyttävä vesi

juoni /jˈuonɪ/ (n)
πλοκή
  metku, ovela suunnitelma, jonkun puijaamiseksi
φλέβα
  suunnitelma rikoksen tekemiseksi ja siitä hyötymiseksi

juonia /jˈuonɪa/ (v)
αγροτεμάχιο
  tehdä ilkeitä suunnitelmia, esim. jonkun vahingoksi; tehdä juoni; punoa juonia

juonipaljastus /jˈuonɪpˌaljastus/ (n)
αεροτομή
  merkittävien kohtauksien kertominen tai loppuratkaisun paljastaminen

juontaa /jˈuontaː/ (v)
γεννώ
  saada alkunsa, johtua jostain, juontua jostain
διοργανώνω
  toimia juontajana, vetää tilaisuuden ohjelmaa

juontaa juurensa /jˈuontaː jˈuːrensa/ (v)
θέμα
  olla peräisin jstk

juoppo /jˈuopːo/ (n)
μέθυσος
  alkoholin suurkuluttaja tai usein juova alkoholisti

juopua /jˈuopua/ (v)
μέθη
  tulla humalaan

juopumus /jˈuopumus/ (n)
μέθη
  humalatila

juopunut /jˈuopunut/ (adj)
μεθυσμένος
  havaittavasti alkoholin vaikutuksen alainen

juoru /jˈuoru/ (n)
κουτσομπολιό
  toisen henkilön henkilökohtaisiin asioihin liittyvä huhu

juoruakka /jˈuoruˌakːa/ (n)
κουτσομπολεύω
  juoruämmä

juoruta /jˈuoruta/ (v)
κουτσομπολεύω
  levittää juorua

juosta /jˈuosta/ (v)
τρέχω
  liikkua nopeasti jaloillaan

juotava /jˈuotava/ (adj)
πόσιμος
  sellainen, joka on tarkoitettu juotavaksi, juotavissa oleva

juotikas /jˈuotɪkas/ (n)
βδέλλα
  juotikkaiden alaluokan () nivelmatolaji tai yksilö

juova /jˈuova/ (n)
γραμμή
  kuvaruudun yksi vaakaviiva

jupakka /jˈupakːa/ (n)
θόρυβος
  riita, erimielisyys, kina

jurakausi /jˈurakˌausɪ/ (n)
Ιουρασική
  mesotsooisen sarjan keskimmäinen, noin. 200–145 mvs. vallinnut kausi. Jurakaudella Pangaeamanner hajosi Lauraasiaksi ja Gondwanamantereeksi ja mm. pistiäiset ja linnut syntyivät

jurakautinen /jˈurakˌautɪnen/ (adj)
Ιουρασική
  jurakauden aikainen

jurtta /jˈurtːa/ (n)
γιουρτ
  telttaa muistuttava ikkunaton rakennelma, jota aasialaiset paimentolaiset käyttävät mukana kuljetettavana asumuksenaan

jurtti /jˈurtːɪ/ (n)
άξεστος
  juntti, moukka, typerys

jutella /jˈutella/ (v)
κουτσομπολεύω
  keskustella, puhua epämuodollisesti jostakin

juttelu /jˈutːelu/ (n)
φλυαρία
  jutteleminen

juttu /jˈutːu/ (n)
ιστορία
  kertomus, tarina
θήκη
  tapaus

juurakko /jˈuːrakːo/ (n)
ρίζωμα
  (kasvitiede) versokasvin monivuotinen maaverso.

juuri /jˈuːrɪ/ (n)
ρίζα
  kasvin lehdetön, ravinteita ottava useimmiten maanalainen osa, joka kiinnittyy varteen

juuri nyt /jˈuːrɪ nˈyt/ (adv)
τώρα αμέσως
  Tällä hetkellä.

juurikas /jˈuːrɪkas/ (n)
τεύτλο
  villin rantajuurikkaan viljelty muoto (Beta vulgaris), jonka muunnoksia ovat mm. punajuuri, rehujuurikas ja sokerijuurikas

juurimerkki /jˈuːrɪmˌerkːɪ/ (n)
οιωνός
  matematiikan juurifunktiota osoittava symboli

juusto /jˈuːsto/ (n)
τυρί
  maidosta juoksettamisen ja maitohappokäymisen avulla valmistettu kiinteä elintarvike

juustokakku /jˈuːstokˌakːu/ (n)
κέικ με τυρί
  piirakka, joka valmistetaan tuorejuustosta

juutalainen /jˈuːtalˌainen/ (n)
Εβραίος, Ιουδαίος
  henkilö, joka kuuluu osin kreikkalaiseen heimoon, jonka geneettisen linjan alku on paikannettu nykyisen Turkin koillisosan alueelle lähelle nykyistä Georgiaa

juutalaiskortteli /jˈuːtalˌaiskortːˌelɪ/ (n)
δεκάλεπτο
  kaupungissa sijaitseva juutalaisten asuinalue

juutalaisuus /jˈuːtalˌaisuːs/ (n)
ιουδαϊσμός
  juutalaisten alun perin Persiasta saapunut uskonto ja kulttuuri

juveeli /jˈuveːlɪ/ (n)
κόσμημα
  hiottu jalokivi

jyrkkä /jˈyrkːæ/ (adj)
απότομος
  lähes pystysuora, sellainen jonka kulmakerroin on suuri

jyrkänne /jˈyrkænne/ (n)
γκρεμός
  jyrkkä, jopa pystysuora rinne

jyrsijä /jˈyrsɪjæ/ (n)
τρωκτικό
  Rodentia-lahkoon kuuluva nisäkäs

jytky /jˈytky/ (adj)
πελώριος
  suuri, vankka, mahtava

jytky /jˈytky/ (n)
έκρηξη
  murikka, möhkäle

jyvä /jˈyvæ/ (n)
σπυρί
  heinäkasvin pähkylämäinen hedelmä, joka sisältää yhden siemenen
στάλα
  ampuma-aseen piipun päällä oleva etutähtäin

jähmettyä /jˈæhmetːˌyæ/ (v)
σκληρύνω
  jähmetä, muuttua jähmeäksi, kovettua
παγώνω
  pysähtyä (täysin), tulla aivan liikkumattomaksi

jähmettää /jˈæhmetːæː/ (v)
σκληρύνω
  saada jähmettymään, muuttaa jähmeäksi, saada lopettamaan virtaus, kovettaa
παγώνω
  saada jähmettymään; saada lopettamaan liike, pysäyttää (kokonaan)

jäinen /jˈæinen/ (adj)
παγερός
  jäästä muodostunut, tai tehty, jäässä oleva, jään peittämä, jäänsekainen

jäkälä /jˈækælæ/ (n)
λειχήνα
  (Lichenes) symbioottinen eliö, joka koostuu sienestä ja mikroskooppisista viherlevistä tai syanobakteereista

jäljitelmäase /jˈæljɪtˌelmæˌase/ (n)
κλωνοποιούμαι
  jonkin yleisemmin valmistetun ja suositun sarjatuliaseen kuten alun perin neuvostoliittolaisen rynnäkkökivääri AK-47:n kopioitu versio eli klooni, jollainen on esimerkiksi RK-62

jäljittäjä /jˈæljɪtːˌæjæ/ (n)
ανιχνευτής
  henkilö tai eläin, joka jäljittää; jälkien seuraaja

jäljittää /jˈæljɪtːæː/ (v)
ίχνος
  etsiä jälkien perusteella

jälkeenpäin /jˈælkeːmpæin/ (adv)
κατόπιν
  tapahtuman jälkeen

jälkeiset /jˈælkeiset/ (n)
ύστερο
  synnytysvaiheiden jälkeen, jälkeisvaiheessa, äidistä poistuvat sikiökalvot ja istukka

jälkeläinen /jˈælkelˌæinen/ (n)
απόγονος
  suvullisessa lisääntymisessä eliölle syntynyt uusi saman lajin yksilö. Ihmisellä lapsi, tytär tai poika. Muille lajeille on omat nimityksensä, vaikka niitäkin saatetaan kuvaannollisesti sanoa lapsiksi.

jälki /jˈælkɪ/ (n)
ίχνος
  jonkun tai jonkin kulkemisesta kulkualustaan syntynyt ura tai painauma

jälkiliite /jˈælkɪlˌiːte/ (n)
επίθημα
  sanan vartaloon tai taivutusvartaloon liitetty johto- tai taivutuspääte, suffiksi

jälkiruoka /jˈælkɪrˌuoka/ (n)
γλυκό
  ruokailun päätteeksi syötävä ja usein makea ruoka

jälkiäänitys /jˈælkɪˌæːnɪtys/ (n)
μεταγλώττιση
  ääniraidan äänittäminen jälkikäteen elokuvaan; tehdään usein ohjelmassa puhutun kielen muuttamiseksi käyttäen näyttelijöitä tai joskus selostusta

jälleen /jˈælleːn/ (adv)
ξανά
  taas, uudestaan

jälleenmyynti /jˈælleːnmˌyːntɪ/ (n)
λιανικός
  ostetun tavaran myyminen edelleen

jänis /jˈænɪs/ (n)
λαγός
  mikä tahansa jäniseläinten lahkoon () kuuluva nisäkäslaji tai sellaisen yksilö

jänne /jˈænne/ (n)
τένοντας
  luja sidekudoksesta muodostuva rakenne, joka liittää lihaksen luuhun tai rustoon

jännite /jˈænnɪte/ (n)
τάση
  sähköinen potentiaaliero; eräs sähköinen suure

jännitemittari /jˈænnɪtemˌitːarɪ/ (n)
βολτόμετρο
  (sähkötekniikka) laite, joka osoittaa kahden pisteen välillä vallitsevan jännitteen

jännittää /jˈænnɪtːæː/ (v)
νευρικός
  tuntea epävarmuutta tai innostusta ja siihen liittyvää lievää pelkoa

jännitys /jˈænnɪtys/ (n)
ενθουσιασμός
  se, kun jokin (ihminen tai eloton esine) on jännittynyt; jännitystila, jännittäminen

järeä /jˈæreæ/ (adj)
βαρύς
  rakenteeltaan massiivinen, vankka tai tukeva, suuritehoinen; toimintatavoiltaan tai keinoiltaan voimallinen, voimakas

järjestelmä /jˈærjestˌelmæ/ (n)
σύστημα
  yhteen kuuluvien osien kokonaisuus

järjestelmällinen /jˈærjestˌelmællɪnen/ (adj)
συστημικός
  järjestystä noudattava, suunnitelmallisesti toteutettava

järjestys /jˈærjestys/ (n)
σειρά
  useiden eri asioiden, esineiden tai olentojen kesken vallitseva tila
  (filosofia, matematiikka, logiikka) joukon jäsenten välinen kahden relaation keskinäinen tai kahden kvantiteetin keskinäinen samankaltaisuus

järjestysluku /jˈærjestˌysluku/ (n)
τακτικό αριθμητικό
  luku, joka ilmaisee järjestyksen; ordinaaliluku

järjestysmies /jˈærjestˌysmies/ (n)
ευταξίας
  aikaisemmin käytössä ollut tehtävänimike, jonka haltija vastasi julkisen tilaisuuden, ravintolan tms. järjestyksen valvonnasta; nykyinen lähinnä vastaava tehtävä on järjestyksenvalvoja

järjestäjä /jˈærjestˌæjæ/ (n)
διοργανωτής
  joku joka järjestää esim. tilaisuuden tai toimintaa

järjestäminen /jˈærjestˌæmɪnen/ (n)
οργάνωση
  järjestää-verbistä muodostettu teonnimi

järjestää /jˈærjestæː/ (v)
διοργανώνω
  laittaa järjestykseen, lajitella
  hoitaa kuntoon
αντικειμενοφόρα πλάκα
  aiheuttaa jonkin tapahtuminen

järjestö /jˈærjestø/ (n)
οργάνωση
  jotakin määrätarkoitusta varten muodostettu henkilöiden tai yhteisöjen yhtymä

järjettömyys /jˈærjetːømyːs/ (n)
παραλογισμός
  se, että on järjetön

järjetön /jˈærjetøn/ (adj)
παράλογος
  absurdi, sellainen, joka on vailla järkeä; järjenvastainen, älytön

järkeillä /jˈærkeillæ/ (v)
συμπεραίνω
  ajatella jotakin järkevästi, käyttää järkeään, päätellä

järkevä /jˈærkevæ/ (adj)
έντιμος
  kokemuksellisesti viisas

järki /jˈærkɪ/ (n)
λόγος
  kyky ajatella rationaalisesti

järkipuoli /jˈærkɪpˌuolɪ/ (n)
μανιακός
  (puhekieltä) hullu, mielisairas

järkyttää /jˈærkytːæː/ (v)
συγκλονίζω
  tuottaa järkytystä

järkytys /jˈærkytys/ (n)
ηλεκτροπληξία
  järkyttyminen

järvi /jˈærvɪ/ (n)
λίμνη
  lampea suurempi veden täyttämä luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä. Joskus minimikokona pidetään neljää hehtaaria.

järviruoko /jˈærvɪrˌuoko/ (n)
καλάμι
  meren ja järvien rannoilla kasvava monivuotinen ruohovartinen kasvi ()

jäsen /jˈæsen/ (n)
μέλος
  (sosiologia) yksittäinen joukkoon kuuluja

jäsenyys /jˈæsenyːs/ (n)
μέλη
  se, että on jäsen, jäsenenä oleminen

jästi /jˈæstɪ/ (n)
Μαγκλ
  Harry Potter -kirjoissa henkilö, joka ei kykene taikomaan ja on täysin tietämätön velhoista, noidista ja taikuudesta

jäte /jˈæte/ (n)
σκουπίδια
  jostakin toiminnasta syntyvä tarpeeton ja sen tuottajalle hyödyntämiskelvoton aine tai energia

jäteauto /jˈæteˌauto/ (n)
απορριμματοφόρο
  jätteiden keräämiseen ja poiskuljettamiseen tarkoitettu ajoneuvo

jätevesi /jˈætevˌesɪ/ (n)
λύματα
  käytettynä hylätty, epäpuhtauksia sisältävä vesi

jätevesiviemäri /jˈætevˌesɪvˌiemærɪ/ (n)
αγωγός
  putkisto tai muu reitti, jota pitkin jätevedet kuljetetaan pois

jätkä /jˈætkæ/ (n)
άντρας
  metsä- ja uittotyöläinen
  yhdestoista korttipakan kortti, sotilas, kuvakortti, jossa on luvun 11 sijasta kirjain J
  poika, nuorimies

jättiläinen /jˈætːɪlˌæinen/ (n)
γίγαντας
  (mytologia) jätti, tarujen yliluonnollisen kookas yleensä suurelta osin ihmisen kaltainen olento

jättiläismäinen /jˈætːɪlˌæismæinen/ (adj)
γιγάντειος
  jättiläistä muistuttava, sen kokoinen; valtava, suunnaton

jättää /jˈætːæː/ (v)
αφήνω
  pistää jokin johonkin lähtien itse pois; antaa olla siinä paikassa jossa se on
  antaa jonkin olla siinä tilassa kuin se on
  lopettaa seurustelu tai avioliitto jonkun kanssa
παστίλια
  laskea pois ajoneuvon kyydistä
υποβάλλω
  antaa päätettäväksi
ετικέτα
  koskettaa toista pelaajaa ja tehdä tästä uusi hippa

jäykkäkouristus /jˈæykːækˌourɪstus/ (n)
τέτανος
  Clostridium tetani -bakteerin aiheuttama sairaus. Bakteeri tuottaa hermomyrkkyä, joka lamaannuttaa lihasten hermoston toiminnan

jää /jˈæː/ (n)
πάγος
  veden kiinteä olomuoto alle nollan celsius-asteen lämpötiloissa

jäädä /jˈæːdæ/ (v)
μένω
  alkaa pysyä jossakin paikassa

jäähdytellä /jˈæːhdytellæ/ (v)
ψυχραιμία
  jäähdyttää toistuvasti

jäähdytin /jˈæːhdytɪn/ (n)
ψυγείο
  laite, jonka tarkoitus on poistaa lämpöä järjestelmästä usein ilmakehään; jäähdytin koostuu tyypillisesti lämmönsiirtimestä ja puhaltimesta

jäähdyttää /jˈæːhdytːæː/ (v)
ψυχραιμία
  alentaa lämpötilaa lämpöenergiaa pois siirtämällä

jääkaappi /jˈæːkaːpːɪ/ (n)
ψυγείο
  kylmäkoneella jäähdytetty lämpöeristetty kaappi, jossa säilytetään elintarvikkeita ja muuta kylmäsäilytystä tarvitsevaa

jääkausi /jˈæːkausɪ/ (n)
Εποχή των Παγετώνων
  aikakausi jolloin Maapallon lämpötila laskee ja pohjoiset ja eteläiset alueet peittyvät jääpeitteen alle

jääkiekko /jˈæːkiekːo/ (n)
χόκεϊ επί πάγου
  jäällä kaukalossa pelattava joukkuepeli, jossa pelivälineenä käytetään pientä, kumista kiekkoa

jääkylmä /jˈæːkylmæ/ (adj)
πήξη
  jäisen kylmä

jääkäri /jˈæːkærɪ/ (n)
κυνηγός
  kevyen jalkaväkiyksikön sotilas

jäämä /jˈæːmæ/ (n)
ρετάλι
  jäljelle jäänyt tai kertynyt määrä ei toivottua ainetta (erit. kun mitataan tieteellisesti jäljelle jääneen aineen määrää puhdistusprosessissa tai elimistössä)

jäänmurtaja /jˈæːnmurtˌaja/ (n)
παγοθραυστικό
  laiva, joka murtaa jään rikki toisten alusten tieltä

jäänne /jˈæːnne/ (n)
ρετάλι
  jokin joka on jäänyt jäljelle jostakin

jääpuikko /jˈæːpwɪkːo/ (n)
παγοκρύσταλλο
  katolta tms. valuvasta vedestä jäätynyt muodostuma, jolla tyypillisesti on alaspäin suuntautuva terävä kärki; joskus myös edellisen alapuolelle veden putoamiskohtaan kärki ylöspäin jäätynyt vastaava muodostuma

jäätelö /jˈæːtelø/ (n)
παγωτό
  maito- , kerma- tai kasvisöljypohjainen jäädytetty jälkiruoka

jäätelökone /jˈæːtelˌøkone/ (n)
παγωτιέρα
  jäätelön valmistamiseen tarkoitettu kone

jäätelönvalmistaja /jˈæːtelˌønvalmˌistaja/ (n)
παγωτατζής
  jäätelöä valmistava henkilö tai yritys

jäätelötuutti /jˈæːteløtˌuːtːɪ/ (n)
παγωτό χωνάκι
  kartion muotoon teollisesti pakattu jäätelöannos

jäätelötötterö /jˈæːteløtˌøtːerø/ (n)
παγωτό χωνάκι
  vohvelista tehty kartio, jonka sisälle voidaan laittaa jäätelöpalloja

jäätikkö /jˈæːtɪkːø/ (n)
παγετώνας
  maan napa- ja vuoristoseduilla lumirajan yläpuolella muodostunut ja myös lumirajan alapuolelle siirtynyt monien metrien paksuisen jään kattama laaja jääkenttä ja virta

jäätyminen /jˈæːtymɪnen/ (n)
πήξη
  (termodynamiikka) nesteen, usein veden, muuttuminen nestemäisestä jähmeäksi lämpötilan laskiessa ja alittaessa jäätymispisteen

jäätyä /jˈæːtyæ/ (v)
παγώνω
  muuttua nestemäisestä olomuodosta kiinteäksi aineen jäähtyessä
  palella

jäävuori /jˈæːvuorɪ/ (n)
παγόβουνο
  jäätiköstä lohjennut meressä kelluva makeavetinen jääkappale

jäävätä /jˈæːvætæ/ (v)
εξαιρώ
  jättäytyä ulkopuolelle, koska on jäävi

kaakao /kˈaːkao/ (n)
κακάο
  kaakaopuun (Theobroma cacao) kuivatuista ja fermentoiduista siemenistä valmistettu jauhe, jota käytetään mm. suklaan valmistukseen

kaakaojuoma /kˈaːkaojˌuoma/ (n)
ζεστή σοκολάτα
  juoma, joka on valmistettu kaakaojuomajauhetta nesteeseen sekoittamalla

kaakaopapu /kˈaːkaˌopapu/ (n)
φασόλι κακάο
  kaakaopuun siemen

kaakatus /kˈaːkatus/ (n)
αλμπάνης
  kanojen ja eräiden muiden lintujen tuottama ääni

kaakeli /kˈaːkelɪ/ (n)
καρώ
  pieni lasitettu keraamilaatta, joita käytetään esimerkiksi kylpyhuoneen seinien päällystämiseen

kaakeloida /kˈaːkelˌoida/ (v)
κεραμίδι
  päällystää jokin pinta kaakeleilla

kaakki /kˈaːkːɪ/ (n)
ψωράλογο
  hevonen

kaakko /kˈaːkːo/ (n)
νοτιοανατολικά
  väli-ilmansuunta idän ja etelän välissä

kaali /kˈaːlɪ/ (n)
λάχανο
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvilaji (Brassica oleracea), jota viljellään monina eri lajikkeina vihanneksena; erityisesti keräkaali

kaani /kˈaːnɪ/ (n)
χάνος
  muinaisten mongoli- ja turkkivaltakuntien hallitsija

kaanikunta /kˈaːnɪkˌunta/ (n)
χανάτο
  Mongolien valtakunnan hajotessa syntyneistä ruhtinaskunnista

kaanon /kˈaːnon/ (n)
κανών
  kirjoitukset, jotka jokin yleisesti arvossa pidetty kristillinen toimielin, varsinkin kirkolliskokous, on hyväksynyt Raamattuun kuuluviksi
  melodian toistaminen kaikuna; sama melodia aloitetaan eri aikoihin ja melodiat seuraavat toisiaan tietyn aikavälin etäisyydellä

kaaos /kˈaːos/ (n)
χάος
  epäjärjestys, sekasorto, hajaannus, sekaannus

kaapata /kˈaːpata/ (v)
απάγω
  ryöstää, siepata

kaapeli /kˈaːpelɪ/ (n)
καλώδιο
  eristetty, yleensä monijohtiminen johto

kaapeloida /kˈaːpelˌoida/ (v)
βάζω κοριό
  vetää kaapeli johonkin

kaappari /kˈaːpːarɪ/ (n)
κουρσάρος
  henkilö, jolle hallitsija on antanut kaapparikirjan ryöstää vihollisen aluksia

kaappi /kˈaːpːɪ/ (n)
ντουλάπι
  tavaroiden säilytykseen tarkoitettu umpinainen ovellinen huonekalu, jossa on yleensä hyllyjä tai orsia, joihin tavarat asetetaan
ντουλάπα
  isokokoinen henkilö

kaappihomo /kˈaːpːɪhˌomo/ (n)
λεσβία
  homoseksuaali, joka ei ole vielä kertonut homoseksuaalisuudestaan muille

kaapu /kˈaːpu/ (n)
αντεπεξέρχομαι
  viitta

kaarevuus /kˈaːrevuːs/ (n)
καμπυλότητα
  se, että jokin on kaareva

kaari /kˈaːrɪ/ (n)
αψίδα
  ympyrän kaaren osa, yhtenäinen viiva, joka kaartuu
  muurattu rakenneosa, pieni holvi, jonka tarkoitus on kattaa aukko muurissa ja kannattaa paitsi itsensä myös yläpuolinen muuri
  (graafiteoria) verkon osa kahden solmun välillä
μεραρχία
  kasvien taksonomisen luokittelun hierarkiataso kunnan ja luokan välissä (divisio)

kaariaksentti /kˈaːrɪˌaksentːɪ/ (adj)
βραχεία
  kirjaimen yläpuolinen ylöspäin aukeava kaari

kaarisulje /kˈaːrɪsˌulje/ (n)
παρενθέσεις
  kaareva sulkumerkki, jota käytetään vastakkaisina pareina suomenkielisissä teksteissä erottamaan vapaita lisäyksiä tai vaihtoehtoja

kaarna /kˈaːrna/ (n)
φλοιός
  puun uloin kerros; sen kuori, erit. iäkkään männyn paksu kuori

kaartua /kˈaːrtua/ (v)
καμπύλες
  tehdä mutka, olla kaarella

kaaso /kˈaːso/ (n)
παράνυμφος
  morsiamen pukija ja seuralainen häissä, yleensä nainen mutta voi olla myös mies

kaasu /kˈaːsu/ (n)
αέριο, ατμός
  korkeissa lämpötiloissa esiintyvä aineen olomuoto, jossa molekyylit ovat niin harvassa, että ne voivat liikkua toistensa ohi ja ne ovat helposti puristettavissa pienempään tilaan

kaasukammio /kˈaːsukˌammɪo/ (n)
θάλαμος αερίων
  teloituksessa käytettävä huone, jonne suljettu altistetaan tappavalle kaasulle

kaasukehä /kˈaːsukˌehæ/ (n)
ατμόσφαιρα
  planeetan ympärillä gravitaation vaikutuksesta sijaitseva kaasukasautuma

kaasukello /kˈaːsukˌello/ (n)
αεριοφυλάκιο
  suuri kupumainen kaasunpainetta tasaava kaasusäiliö, jota käytettiin mm. kaupunkikaasun varastointiin

kaasumainen /kˈaːsumˌainen/ (adj)
αεριώδης
  kaasun kaltainen, olomuodoltaan kuin kaasu

kaasuputki /kˈaːsupˌutkɪ/ (n)
αεριαγωγός
  maastossa kulkeva putki, jota käytetään maakaasun kuljettamiseen

kaasutin /kˈaːsutɪn/ (n)
εξαερωτήρας
  polttomoottorin osa, joka säätää polttoaineen ja ilman syöttöä moottorille

kaasuttaa /kˈaːsutːaː/ (v)
αέριο
  käsitellä myrkkykaasulla; tappaa kaasulla
αεριοποιώ
  muuttaa kaasumaiseen olotilaan

kaataa /kˈaːtaː/ (v)
χύνω
  poistaa ainetta astiasta, säiliöstä tai lavalta

kaatopaikka /kˈaːtopˌaikːa/ (n)
χωματερή
  alue, jolle varastoidaan jätteitä

kaatua /kˈaːtua/ (v)
πέφτω
  menettää hallittu tasapaino; mennä ympäri tai kyljelleen; murtua, luhistua; läikkyä astian reunojen yli

kaava /kˈaːva/ (n)
τύπος
  symbolein ilmaistu matemaattinen sääntö
σχέδιο
  alueen maankäyttö- t. rakennussuunnitelma

kaavin /kˈaːvɪn/ (n)
εκσκαφέας
  työkalu, jolla kaavitaan

kaavinta /kˈaːvɪnta/ (n)
απόξεση
  (gynekologia), (kirurgia) kohtuontelon limakalvon poisto gynekologisista syistä, raskaustilanteissa myös kohtuontelon tyhjentäminen raskausmateriaalista

kaavio /kˈaːvɪo/ (n)
διάγραμμα
  kaaviokuva, kaavamainen esitys jostakin

kaavoittaa /kˈaːvoitːaː/ (v)
ζώνη
  laatia alueen maankäyttöä koskeva suunnitelma

kabaree /kˈabareː/ (n)
καμπαρέ
  kabaretti, tavallisesti ravintolassa esitettävä sukkeluuksia sisältävä kevyt "juonellinen" viihdeohjelma

kabbala /kˈabːala/ (n)
καββάλα
  (mytologia) juutalaiseen perimätietoon perustuva oppi

kabinetti /kˈabɪnˌetːɪ/ (n)
εντοιχισμένο ντουλάπι
  erillinen pieni huone julkisen tilan yhteydessä
  hallitus, erityisesti Britaniassa, Yhdysvalloissa ja Ranskassa

kabrioletti /kˈabrɪolˌetːɪ/ (n)
καμπριολέ
  urheilullinen 2–3-paikkainen avoauto

kadehtia /kˈadehtˌia/ (v)
ζηλεύω
  ei suoda jklle jtak hänen saamaansa myönteistä asiaa, olla jklle kateellinen jstak

kadmium /kˈadmium/ (n)
κάδμιο
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemialliallinen merkki Cd

kadota /kˈadota/ (v)
εξαφανίζομαι
  joutua kadoksiin, hävitä

kadottaa /kˈadotːaː/ (v)
χάνω
  aiheuttaa jonkin katoaminen, usein tahtomattaan; hukata, hävittää

kafferi /kˈafferɪ/ (n)
κάφρος
  kaakkoisafrikkalaisen bantukansan jäsen. Etelä-Afrikassa halventava ilmaus mustasta ihmisestä.

kafkamainen /kˈafkamˌainen/ (adj)
καφκικός
  joka tuo mieleen kirjailija Franz Kafkan tuotannon, järjettömiä, hämmentäviä ja uhkaavia tilanteita sisältävä

kahakka /kˈahakːa/ (n)
συμπλέκομαι
  pienehkö vihamielinen, monesti aseellinen, yhteenotto; jupakka, mellakka

kahdeksasosanuotti /kˈahdeksˌasosanˌuotːɪ/ (n)
όγδοο
  ¹/₈-nuotti, puolen neljäsosanuotin tai kahden kuudestoistaosanuotin pituinen nuotti

kahdentaa /kˈahdentaː/ (v)
διπλάσιος
  monistaa kahdeksi

kahdesti /kˈahdestɪ/ (adv)
δις
  kaksi kertaa

kahlaamo /kˈahlaːmo/ (n)
πορθμείο
  matalavetinen joenylityspaikka

kahlehtia /kˈahlehtˌia/ (v)
δεσμά
  panna kahleisiin

kahlita /kˈahlɪta/ (v)
αλυσοδένω
  kahlehtia, panna kahleisiin

kahva /kˈahva/ (n)
λαβή
  esimerkiksi oven, astian, työkalun tai aseen osa, josta siihen tartutaan kädellä

kahvi /kˈahvɪ/ (n)
καφές
  tavallisesti kuumana nautittava juoma, joka on valmistettu uuttamalla veteen kahvipensaan paahdetuista pavuista jauhettua jauhetta
  kahvipensaan (jauhetut) pavut, joista em. juoma valmistetaan

kahvila /kˈahvɪla/ (n)
καφενείο, καφετέρια
  paikka, josta voi yleensä ostaa paikalla nautittavaksi kahvia, teetä, virvoitusjuomia, leivonnaisia ja pikkulämpimiä

kahvinkeitin /kˈahvɪŋkˌeitɪn/ (n)
καφετζού
  sähköinen laite, jolla valmistetaan kahvijauheesta juomaa kuumalla vedellä uuttamalla

kahvio /kˈahvɪo/ (n)
καντίνα
  kahvila, jossa on itsepalvelu

kahvipannu /kˈahvɪpˌannu/ (n)
μπρίκι
  yleensä nokallinen astia, jota käytetään kahvin valmistamiseen, useimmiten liedellä kuumentamalla

kaide /kˈaide/ (n)
κάγκελο
  ihmistä varten asennettu tuki- tai suojarakenne
τόρνος
  kangaspuiden tai kutomakoneen kääntyvä puinen raami, johon pirta kiinnitetään

kaihi /kˈaihɪ/ (n)
καταρράκτης
  silmäsairaus, harmaakaihi

kaiketi /kˈaiketɪ/ (adv)
μάλλον
  ehkä, todennäköisesti, varmaankin

kaikkialla /kˈaikːɪalla/ (adv)
παντού, οπουδήποτε
  joka paikassa

kaikkitietävä /kˈaikːɪtˌietævæ/ (adj)
παντογνώστης
  sellainen, joka tietää kaiken

kaikkivoipa /kˈaikːɪvˌoipa/ (adj)
παντοδύναμος
  sellainen, jolla on vaikutusvalta kaikkeen ja kaikkialle

kaiku /kˈaiku/ (n)
ηχώ
  äänen tai sähkömagneettisen säteilyn heijastuma

kaikua /kˈaikua/ (v)
αντηχώ
  (äänestä) heijastua yhteen tai useampaan kertaan
  heijastella ääntä

kaima /kˈaima/ (n)
συνονόματος, ομώνυμος
  samanniminen henkilö

kainalo /kˈainalo/ (n)
μασχάλη
  alue olkanivelen alla

kainalosauva /kˈainalosˌauva/ (n)
δεκανίκι
  kävelemisessä avustava sauva, joka antaa tukea kainalon kohdalle

kairata /kˈairata/ (v)
άσκηση
  tehdä jäähän aukko kairalla

kaisla /kˈaisla/ (n)
καλάμι
  jokin vesistöissä, järvissä, lammissa ja joissa tai sisäsaariston merenlahtien vesissä kasvava heinäkasvi

kaistanleveys /kˈaistanleveys/ (n)
εύρος ζώνης
  ilmaisee sen siirtokaistan leveyden millä määritellyn taajuusvasteen ehdot täyttyvät

kaiutin /kˈaiutɪn/ (n)
μεγάφωνο
  hifi-laitteiston laite, joka muuntaa sähköisen äänisignaalin kuuluvaksi ääneksi

kaivaa /kˈaivaː/ (v)
σκάβω
  tehdä alustaan alaspäin syvenevä onkalo siirtäen siitä ainetta syrjään

kaivata /kˈaivata/ (v)
αναστενάζω
  tuntea kaipuuta

kaivertaa /kˈaivertaː/ (v)
χαράσσω
  poistaa osia esineen pinnasta siten, että siihen syntyy tekstiä tai kuvio

kaivinkone /kˈaivɪŋkˌone/ (n)
εκσκαφέας
  irtonaisten maalajien irrottamiseen, läjitykseen ja kuormaukseen käytettävä kaivulaittein varustettu työkone

kaivo /kˈaivo/ (n)
πηγάδι
  vesikaivo, maahan kaivettu tai porattu pystysuuntainen kuilu tai reikä, johon pohjaveden toivotaan kerääntyvän, ja josta vesi pumpataan tai nostetaan ämpärillä

kaivos /kˈaivos/ (n)
ορυχείο, μεταλλείο
  hyödyllisten kivennäisten talteenottoa varten tehty avolouhos tai maanalainen kaivos

kaivosmies /kˈaivosmies/ (n)
μεταλλωρύχος
  kaivoksen työntekijä

kaivostoiminta /kˈaivostˌoimɪnta/ (n)
ναρκοθέτηση
  alkutuotantoon lukeutuva kaivoksen operointi ja siihen liittyvät asiat

kaivovesi /kˈaivovˌesɪ/ (n)
πηγαίος
  kaivossa oleva vesi

kajakki /kˈajakːɪ/ (n)
καγιάκ
  istuvassa asennossa melottava koskiin ja merialueille soveltuva pieni vesikulkuneuvo, jonka mela on kaksilapainen

kajauttaa /kˈajautːaː/ (v)
ήχος
  synnyttää äkillinen voimakas ääni esim. laulamalla, huutamalla tai soittamalla

kajo /kˈajo/ (n)
λαμπυρίζω
  taivaanrannan takana olevan Auringon himmeä valo

kakadu /kˈakadu/ (n)
κακατόης
  töyhtöpäinen papukaijojen heimon alaheimon edustaja, joita tavataan Australiassa

kakara /kˈakara/ (n)
κωλόπαιδο
  lapsi

kaki /kˈakɪ/ (n)
λωτός
  eräs kasvi (), jonka syötävät hedelmät tunnetaan myös nimellä persimoni

kakka /kˈakːa/ (n)
κακά
  uloste

kakkonen /kˈakːonen/ (n)
δυάρι
  kahden numero, numero 2; numerolla kaksi merkitty tai järjestetty; toinen kohta jossain luettelossa tai hissin painikkeissa
χοντρό
  peräaukko, anaali

kakkospesä /kˈakːospˌesæ/ (n)
αποσπώ
  (urheilu) pesäpallossa tai baseballissa pelikentän toinen pesä, kakkonen

kakku /kˈakːu/ (n)
κέικ, τούρτα
  yleensä makea leivonnainen, joka koostuu tavallisesti ainakin vehnäjauhosta, sokerista ja munasta; suomen kielessä lähikielistä poiketen sekä täytekakku että kuivakakku

kakkupaperi /kˈakːupˌaperɪ/ (n)
πετσετάκι
  (keittiö) kattaukseen kuuluva yleensä reunoiltaan koristeellinen kakun tai muun leivonnaisen alle tarjoilulautaselle laitettava paperi

kakofonia /kˈakofˌonɪa/ (n)
κακοφωνία
  äänten sekasointu

kaksikielinen /kˈaksɪkˌielɪnen/ (adj)
δίγλωσσος
  sellainen, joka osaa kahta kieltä

kaksilahkeinen /kˈaksɪlˌahkeinen/ (adj)
πόδι
  sellainen, missä on kaksi lahjetta

kaksimielinen /kˈaksɪmˌielɪnen/ (adj)
άσεμνος
  sellainen, jolla on tavanomaisen merkityksen lisäksi härski, rivo tai perverssi sivumerkitys (asiasta tai sanonnasta)

kaksinkertainen /kˈaksɪŋkˌertainen/ (adj)
διπλάσιος
  sellainen, joka on kaksi kertaa niin suuri

kaksinkertaisesti /kˈaksɪŋkˌertaisˌestɪ/ (adv)
διπλάσια
  kaksi kertaa yhtä paljon

kaksintaistelu /kˈaksɪntˌaistelu/ (n)
μονομαχία
  kahden henkilön välinen kamppailu

kaksio /kˈaksɪo/ (n)
δυάρι
  asuntotyyppi, jossa on kaksi asumiseen tarkoitettua huonetta: olohuone ja makuuhuone, lisäksi asunnossa on keittiö tai keittokomero, WC ja peseytymistila ja voi olla vaatehuone, sauna tai parveke, esim. 2h+k

kaksisuuntainen /kˈaksɪsˌuːntainen/ (adj)
αμφίδρομος
  sellainen, jota on mahdollista ajaa molempiin suuntiin

kaksisuuntainen mielialahäiriö /kˈaksɪsˌuːntainen mˈielɪˌalahˌæirɪø/ (n)
διπολική διαταραχή
  mielialahäiriö, jossa mieliala vaihtelee ja jossa esiintyy manian ohella masennusta eli depressiota; bipolaarinen mielialahäiriö

kaksiulotteinen /kˈaksiulˌotːeinen/ (adj)
δισδιάστατος
  sellainen jolla on kaksi ulottuvuutta

kaksivuotinen /kˈaksɪvˌuotɪnen/ (adj)
διετής
  sellainen, joka ensimmäisen vuoden aikana kasvattaa juuret, varren ja lehdet, ja kukkii ja siementää vasta seuraavana vuonna

kaksoishele /kˈaksoishˌele/ (n)
απογίνομαι
  korukuvio, jossa runkosävel ja sen ala- ja yläpuolinen sävel soitetaan nopeasti peräkkäin

kaksoisjalkainen /kˈaksoisjˌalkainen/ (n)
σαρανταποδαρούσα
  kaksoisjalkaisten luokan () eläin, joiden rajoissa, on ensimmäisiä ja viimeisiä lukuunottamatta, kaksi raajaparia kussakin

kaksoiskokonuotti /kˈaksoiskˌokonˌuotːɪ/ (n)
βραχεία
  kahden kokonuotin pituinen nuotti, brevis

kaksoiskovera /kˈaksoiskˌovera/ (adj)
αμφίκοιλος
  sellainen, jonka molemmat puolet ovat koveria

kaksoiskupera /kˈaksoiskˌupera/ (adj)
αμφίκυρτος
  sellainen, jonka molemmat puolet ovat kuperia

kaksoisleuka /kˈaksoislˌeuka/ (n)
διπλοσάγονο
  rasvapoimu leuan alla

kaksoisolento /kˈaksoisolˌento/ (n)
σωσίας
  henkilö tai muu olento, joka muistuttaa toista niin paljon, että sekaantuminen on todennäköistä tai ainakin mahdollista

kaksoispiste /kˈaksoispˌiste/ (n)
άνω και κάτω τελεία
  välimerkki, jolla on useita kieliopillisia funktioita; sen symboli on [:]

kaksonen /kˈaksonen/ (n)
δίδυμος
  ihminen tai eläin, joka on syntynyt samassa synnytyksessä kuin yksi sisaruksistaan

kaktus /kˈaktus/ (n)
κάκτος
  kuivuuteen sopeutunut, usein piikikäs mehikasvi (Cactaceae)

kala /kˈala/ (n)
ψάρι, ιχθύς
  selkärankainen, kiduksilla hengittävä vesieläin
ψάρι
  kalan liha ruoan raaka-aineena

kala-allas /kˈalaˈallas/ (n)
βράζω
  allas kalojen elävänä säilyttämistä varten

kalakauppias /kˈalakˌaupːɪas/ (n)
ιχθυοπώλης
  kalakaupan pitäjä, kalan myyjä

kalakeitto /kˈalakˌeitːo/ (n)
ψαρόσουπα
  kalaa sisältävä keittoruoka, jossa yleensä on myös perunaa lohkoina

kalalokki /kˈalalˌokːɪ/ (n)
γλάρος
  keskikokoinen, yleinen lokkilaji,

kalankasvattamo /kˈalaŋkˌasvatːˌamo/ (n)
αλιευτική ζώνη
  laitos, jossa kasvatetaan kaloja

kalanmaksaöljy /kˈalanmˌaksaˌøljy/ (n)
μουρουνέλαιο
  kalan, yleensä turskan maksasta valmistettava ravintolisä, joka sisältää terveydelle hyödyllisiä rasvahappoja

kalaparvi /kˈalapˌarvɪ/ (n)
κοπάδι
  kalojen parvi

kalastaa /kˈalastaː/ (v)
ψαρεύω
  pyydystää kalaa, pyytää kalaa

kalastaja /kˈalastˌaja/ (n)
ψαράς, αλιεύς
  toimeentulonsa kalastuksesta saava, ammatikseen kalastava henkilö, ammattikalastaja

kalastus /kˈalastus/ (n)
αλιεία
  kalojen pyytäminen, kalojen narraaminen, kalanpyynti taloudellisena toimintana

kalavesi /kˈalavˌesɪ/ (n)
έδαφος
  alue jolla kalastetaan

kale /kˈale/ (n)
λήμμα
  heinäkasvin tähkän tähkylöiden suojuslehti

kaleidoskooppi /kˈaleidˌoskoːpːɪ/ (n)
καλειδοσκόπιο
  pitkittäissuuntaisilla peileillä vuorattu lyhyt putki, jonka läpi katsoessa kuva näkyy erilaisina symmetrisinä yhdistelminä, kun putkea pyörittää

kalenteri /kˈalentˌerɪ/ (n)
ημερολόγιο
  astronomisiin ilmiöihin perustuva ajanlaskun järjestelmä, joka jakaa ajan säännöllisiin osiin

kalibroida /kˈalɪbrˌoida/ (v)
βαθμονομώ
  määrittää mittalaitteen näyttämän virhe tarkempaan mittaan nähden

kalibrointi /kˈalɪbrˌointɪ/ (n)
βαθμονόμηση
  kalibroiminen

kalifi /kˈalɪfɪ/ (n)
χαλίφης
  kaikkien muslimien poliittinen johtaja

kalifornium /kˈalɪfˌornium/ (n)
καλιφόρνιο
  eräs alkuaine, tunnus Cf

kaliiperi /kˈalɪːpˌerɪ/ (n)
διαμέτρημα
  tuliaseen putken tai piipun sisähalkaisija, reiän läpimitta

kalikka /kˈalɪkːa/ (n)
κλαμπ
  poikkileikkaukseltaan pyöreä kappale puuta

kalina /kˈalɪna/ (n)
κουδουνίστρα
  kaliseva ääni, käytetään esim. metalliesineiden ja hampaiden lyömisestä yhteen

kalista /kˈalɪsta/ (v)
χτυπώ
  helistä hieman vaimentuneesti, matalasointisesti

kalistaa /kˈalɪstaː/ (v)
κουδουνίστρα
  synnyttää kaliseva ääni

kalium /kˈalium/ (n)
κάλιο
  alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

kalja /kˈalja/ (n)
βύνη
  käyttämällä valmistettu mieto alkoholijuoma, joka poikkeaa oluesta

kaljamaha /kˈaljamˌaha/ (n)
μπυροκοιλιά
  pyöreä, ylipainoisen henkilön vatsa, jollainen aiheutuu esimerkiksi oluen juonnista

kalju /kˈalju/ (adj)
φαλακρός
  sellainen, jolla ei ole hiuksia, hiukseton

kaljuuna /kˈaljuːna/ (n)
γαλιόνι
  (merenkulku) karakista ja karavelista kehitetty, kookas, monikantinen, puusta tehty purjelaiva

kalkita /kˈalkɪta/ (v)
μοσχολέμονο
  lisätä kalkkia maaperään happamuuden vähentämiseksi
ασβεστώνω
  käyttää kalkkia valkoisena väriaineena rakennuksissa tai desinfioida sillä esimerkiksi eläinsuojia

kalkkikivi /kˈalkːɪkˌivɪ/ (n)
ασβεστόλιθος
  kerrostunut kivilaji, jota syntyy kalsiumkarbonaatin saostuessa vedessä

kalkkuna /kˈalkːuna/ (n)
γαλοπούλα
  Meleagris gallopavo: Kalkkunoiden heimon kanalintu , joita on tuotu kotieläimeksi Eurooppaan Pohjois-Amerikasta ja Meksikosta. Koirasta nimitetään kalkkunakukoksi ja naarasta kalkkunakanaksi.
  kumpi vain kalkkunoiden heimon (Meleagris) kahdesta lajista

kalligrafia /kˈallɪɡrˌafɪa/ (n)
καλλιγραφία
  korutekstaus; kaunokirjoitettu teksti taiteena

kallio /kˈallɪo/ (n)
βράχος
  kallioperän näkyvä, ei maaperän peittämä osa

kallioinen /kˈallɪˌoinen/ (adj)
βραχώδης
  sellainen jossa on kallioita

kalliokyyhky /kˈallɪokˌyːhky/ (n)
αγριοπερίστερο
  kyyhkylintuihin kuuluva merenrannikoiden kallioilla sekä vuoristoissa elävä lintulaji () tai sen yksilö

kalliopiirros /kˈallɪopˌiːrros/ (n)
πετρογλυφικό
  kalliomaalaus, esihistoriallinen maagiseksi tulkittu kuva, joita tavataan eri puolilla maapalloa kallioseinämissä

kallis /kˈallɪs/ (adj)
ακριβός
  sellainen, mikä maksaa paljon, hinnakas; rahallisesti arvokas

kallistaa /kˈallɪstaː/ (v)
καταρρέω
  kääntää kallelleen

kallo /kˈallo/ (n)
κρανίο
  eläimen pään luinen kuori, joka suojaa muun muassa aivoja. Ihmisestä puhuttaessa usein muodossa pääkallo.

kallonkutistaja /kˈalloŋkutˌistaja/ (n)
τρελογιατρός
  psykiatrista käytetty nimitys

kalmari /kˈalmarɪ/ (n)
καλαμάρι
  mustekalalaji, joka elää Atlantilla

kalori /kˈalorɪ/ (n)
θερμίδα
  vanha energian yksikkö, jota käytetään lähinnä vain ruoka-aineiden energiasisällön ilmoittamiseen, usein siten että ilmoitetut kalorimäärät ovat itse asiassa kilokaloreita. Kalorin energiamäärä lämmittää gramman vettä 14,5°C:sta 15,5°C:een normaalipaineessa. Tunnus cal.

kaloriton /kˈalorɪton/ (adj)
αβαρής
  sellainen, joka ei sisällä kaloreita lainkaan tai juurikaan (elintarvikkeesta)

kalossi /kˈalossɪ/ (n)
γαλότσα
  Matala kuminen päällysjalkine. Miesten sadesään jalkine, joka vedetään ulkokäytössä matalan ulkokengän päälle.

kalotti /kˈalotːɪ/ (n)
σκούφος
  patalakki, varsinkin katolisten pappien käyttämä päänmyötäinen pieni kangaspäähine

kalpa /kˈalpa/ (n)
ξίφος
  kolmisärmäinen pistomiekka

kalpea /kˈalpea/ (adj)
χλωμός
  vaalea, väritön

kalpeus /kˈalpeus/ (n)
ωχρότητα
  ihmisen ihon tavallisuudesta poikkeava vaaleus

kalsarit /kˈalsarɪt/ (n)
σλιπ
  pitkät alushousut

kalsiitti /kˈalsɪːtːɪ/ (n)
ασβεστίτης
  kalsiumkarbonaatin kiteinen muoto, kalkkisälpä

kalsium /kˈalsium/ (n)
ασβέστιο
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine, joka merkki on Ca, esiintyy luonnossa vain yhdisteinä

kalsiumhydroksidi /kˈalsiumhˌydroksˌidɪ/ (n)
υδροξείδιο του ασβεστίου
  kalsiumin, hapen ja vedyn yhdiste (Ca(OH)₂), joka on puhtaana valkoista jauhetta

kaltevuus /kˈaltevuːs/ (n)
εφαπτομένη
  kallistuksen määrää kuvaava suure, tason tai suoran viivan vaakatason kanssa muodostama kulma

kalusto /kˈalusto/ (n)
εξοπλισμός
  tietyn kokonaisuuden muodostava esineiden ryhmä

kaluta /kˈaluta/ (v)
ροκανίζω
  järsiä, kalvaa, nakertaa

kalvaa /kˈalvaː/ (v)
αφανίζω
  häiritä, vaivata

kalvinismi /kˈalvɪnˌismɪ/ (n)
καλβινισμός
  eräs protestanttinen suuntaus (1500-l. alkaen)

kalvinisti /kˈalvɪnˌistɪ/ (n)
καλβινιστής
  kalvinismin kannattaja

kalvo /kˈalvo/ (n)
μεμβράνη
  ohut sidekudosmuodostuma tms.

kalvosin /kˈalvosɪn/ (n)
μανσέτα
  pukineen rannekappale

kalvosinnappi /kˈalvosˌinnapːɪ/ (n)
μανικετόκουμπο
  paidan kalvosimen sulkeva ommeltu nappi, myös koristeellinen käytön ajaksi kiinnitettävä irtonappi

kamala /kˈamala/ (adj)
τρομερός
  järkyttävä, hirveä, kammottava

kamalasti /kˈamalˌastɪ/ (adv)
τρομερά
  kamalalla tavalla

kamana /kˈamana/ (n)
ανώφλι
  oven tai ikkunan yläkarmi tai -lauta

kamarimusiikki /kˈamarˌimusˌiːkːɪ/ (n)
μουσική δωματίου
  pienen yhtyeen esittämää laajamuotoista soitinmusiikkia

kambodžalainen /kˈambodʒalˌainen/ (n)
Καμποτζιανή
  pysyvästi Kambodžassa asuva henkilö

kambrikausi /kˈambrɪkˌausɪ/ (n)
Κάμβρια
  noin 570–510 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Kambrikaudella trilobiitit olivat merien valtamuoto

kambrinen /kˈambrɪnen/ (adj)
κάμβριος
  kambrikauden aikainen

kameleontti /kˈameleˌontːɪ/ (n)
χαμαιλέοντας
  hyönteisiä syövien liskojen heimo, johon kuuluvilla lajeilla on mm. kyky vaihtaa nopeasti ihonväriä

kameli /kˈamelɪ/ (n)
καμήλα
  kumpi tahansa kamelien sukuun kuuluvista lajeista tai sen yksilö

kamelia /kˈamelˌia/ (n)
καμέλια
  (erityisesti) kamelioiden sukuun kuuluva

kamera /kˈamera/ (n)
φωτογραφική μηχανή
  kuvien tallentamiseen tarkoitettu optinen laite

kameramies /kˈameramies/ (n)
εικονολήπτης
  televisio- ja elokuvatyössä video- tai elokuvakameraa käyttävä henkilö

kamferi /kˈamferɪ/ (n)
καμφορά
  orgaaninen, terpeeneihin kuuluva vahamainen, huoneenlämmössä kiinteä, väritön tai valkoinen kiteinen aine

kammata /kˈammata/ (v)
χτενίζω
  käyttää kampaa; selvittää hiusten takkuja vetäen kampaa niiden läpi

kammeta /kˈammeta/ (v)
μοχλός
  siirtää jk pois paikoiltaan työntämällä lujavalmisteinen pitkä esine sen alle ja painamalla esinettä sen toisesta päästä alas

kammio /kˈammɪo/ (n)
κελί
  pieni huone, koppi
κοιλία
  suljettu tila laitteen sisällä

kammiovärinä /kˈammɪˌoværˌinæ/ (n)
κοιλιακή μαρμαρυγή
  eräs vakava sydämen rytmihäiriö; sydämen rytmihäiriö, jossa sydämen lihas joutuu värisevään liikkeeseen supistuksen sijaan

kammo /kˈammo/ (n)
τρόμος
  voimakas, usein lamaannuttava pelkotila

kamomilla /kˈamomɪlla/ (n)
χαμομήλι
  sen kukka, jota käytetään rohdoksena, yrttinä ja tuoksuaineena

kamomillasaunio /kˈamomˌillasˌaunɪo/ (n)
χαμομήλι
  asterikasveihin kuuluva mauste- ja rohdoskasvi ()

kamomillatee /kˈamomˌillateː/ (n)
χαμομήλι
  kamomillasaunion kukista haudutettu tee

kampa /kˈampa/ (n)
χτένα
  yleensä muovista valmistettu esine, jossa on tylppiä piikkejä rivissä tiheästi, käytetään hiusten selvittämiseen takuista

kampaaja /kˈampaːja/ (n)
κομμωτής
  kampausten tekijä, arkisemmin erityisesti naisten hiusten leikkaaja

kampata /kˈampata/ (v)
ταξίδι
  saada joku kaatumaan estämällä tämän jalkojen käyttö tasapainon ylläpitämiseksi

kampela /kˈampela/ (n)
πλευρονήκτης
  eräs oikeasilmäkampeloihin kuuluva kalalaji tai sen yksilö

kampi /kˈampɪ/ (n)
στρόφαλος
  koneen osa, jolla pyöritetään akselia käsin

kampiakseli /kˈampɪˌakselɪ/ (n)
στροφαλοφόρος άξονας
  polttomoottorin pääakseli, joka yhdessä kiertokankien kanssa muuttaa mäntien edestakaisen liikkeen pyörintäliikkeeksi, joka välitetään käyttöpyörän kautta vaihteistolle

kampikammio /kˈampɪkˌammɪo/ (n)
στροφαλοθάλαμος
  polttomoottorin tila, jonka sisällä kampiakseli pyörii

kamppailla /kˈampːailla/ (v)
μαλώνω
  käydä kamppailua; taistella

kampus /kˈampus/ (n)
πανεπιστημιούπολη
  alue, jolla korkeakoulun, kuten yliopiston, rakennukset sijaitsevat

kana /kˈana/ (n)
κότα, όρνιθα
  aitokanojen heimon kesy lintulaji (), jolla on päälaella veltto heltta

kanaali /kˈanaːlɪ/ (n)
πορθμός
  (maantiede) kahden merialueen välinen salmi

kanadabalsami /kˈanadabˌalsamɪ/ (n)
βάλσαμο
  palsamipihtan () pihkasta jalostettu tärpätti, joka kuivuessaan pysyy amorfisena ja sen taittokerroin lähellä lasia, ja jota sen vuoksi on käytetty optisten linssien liimaukseen

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (adj)
καναδέζικος, καναδικός
  Kanadasta peräisin oleva tai Kanadaan liittyvä

kanadalainen /kˈanadalˌainen/ (n)
Καναδέζα, Καναδέζος
  pysyvästi Kanadassa asuva henkilö

kanadanmajava /kˈanadˌanmajˌava/ (n)
κάστορας
  toinen kahdesta majavalajista (Castor canadensis)

kanadannäätä /kˈanadˌannæːtæ/ (n)
αλιεύς
  eräs pohjoisamerikkalainen näätäeläin (Martes pennanti)

kanahaukka /kˈanahˌaukːa/ (n)
διπλοσάινο
  keskikokoinen päiväpetolintu (), joka asuu rauhallisilla metsämailla

kanala /kˈanala/ (n)
κοτέτσι
  rakennelma tai rakennus, jossa pidetään eläviä kanoja tuotantoeläiminä

kanalintu /kˈanalˌintu/ (n)
πουλερικό
  Yleisnimitys lähes maailman kattavan maassa elävän lintulahkon yksilöstä. Kanalinnun koirasta nimitetään yleensä kukoksi.

kananliha /kˈananlˌiha/ (n)
κοτόπουλο
  teurastetun kanan, yleensä broilerin liha
ανατριχίλα
  ihmisen ihon karvankohottajalihasten supistuminen kylmässä, tunnekuohun tai jännityksen vuoksi

kananmuna /kˈananmˌuna/ (n)
αβγό
  kanan munima muna, ruoaksi valmistettu tai ruoan valmistukseen käytettävä elintarvike

kananugetti /kˈananuɡˌetːɪ/ (n)
κοτομπουκιά
  luuton, leivitetty ja paistettu tai uppopaistettu pala kananlihaa

kanapee /kˈanapeː/ (n)
καναπές
  kahden istuttava sohva
  pieni voileipä, jonka päällä on erilaisia täytteitä
φοίνικας
  muodoltaan tietynlainen voitaikinasta tehty leivonnainen

kanarialintu /kˈanarˌialˌintu/ (n)
καναρίνι
  Kanarian saarilta kotoisin olevan kanarianhempon häkkilintuna pidetty kesymuoto ().

kanava /kˈanava/ (n)
κανάλι
  maahan kaivettu ura, jossa virtaa vettä kastelua varten, kastelukanava
  vesireitin täydennykseksi tehty, tavallisesti sulkulaitteilla varustettu vesiliikenneväylä
  tiedonvälityksen väylä
  äänentoiston väylä, medialle tallennettu tai toistettava yksittäinen ääniraita

kanavakangas /kˈanavakˌaŋŋas/ (n)
καμβάς
  hampusta kudottu karkea, harva ja jäykkä kangas

kandela /kˈandela/ (n)
καντέλα
  valon intensiteetin eli valon voimakkuuden eli valovoiman SI-järjestelmän mukainen yksikkö. Tunnus cd.

kandidaatti /kˈandɪdˌaːtːɪ/ (n)
πτυχιούχος
  lyh. kand., Suomen yliopistoissa alempi, 180 opintopisteen korkeakoulututkinto, jonka suoritus vie noin kolme vuotta, välitutkinto ennen ylempää korkeakoulututkintoa; tämän tutkinnon suorittanut henkilö

kaneli /kˈanelɪ/ (n)
κανέλα
  leivonnassa ja ruoanlaitossa käytettävä mauste, joka tunnetaan myös rohdosnimellä cortex cinnamoni; valmistetaan kiinankanelin (Cinnamomum cassia) ja muiden läheisten puiden kuoresta

kanelitanko /kˈanelɪtˌaŋko/ (n)
αγκάθι
  kanelin kuivattu kuori myytynä mausteeksi

kangas /kˈaŋŋas/ (n)
ύφασμα
  (tekstiili) luonnonkuidusta, keinokuidusta tai niiden sekoitteesta valmistetuista langoista kudottu kaksilankatekniikkaan perustuva tekstiililaatu, littana ja yhtenäinen kudos

kangaspuut /kˈaŋŋaspuːt/ (n)
αργαλειός
  esiteollisella ajalla merkittävä kankaan kutomiseen tarkoitettu käsikäyttöinen laite; nykyään kehittyneissä maissa lähinnä harrastuskäytössä

kangastus /kˈaŋŋastus/ (n)
αντικατοπτρισμούς
  ilmakehän kerrosten välisten lämpötilaerojen aiheuttama optinen harha, jonka vuoksi katsojan näkökentässä kohde näyttää sijaitsevan lähempänä, vaikka se sijaitsee oikeasti kauempana

kaniikki /kˈanɪːkːɪ/ (n)
άπαντα
  tuomiokirkon pappi tai tuomiokapitulin jäsen

kaniini /kˈanɪːnɪ/ (n)
κουνέλι
  jänisten heimon nisäkäs (Oryctolagus cuniculus), jolla on kaksi alalajia

kanisteri /kˈanɪstˌerɪ/ (n)
μπιτόνι
  melko kookas ja usein kulmikas säiliö nesteille kuten polttoaineelle

kanittaa /kˈanɪtːaː/ (v)
ενέχυρο
  viedä panttilainaamoon rahan saamiseksi

kanji /kˈanjɪ/ (n)
κάντζι
  japanin kielessä käytetty kiinalaisperäinen kirjoitusmerkki

kanjoni /kˈanjonɪ/ (n)
φαράγγι
  joen uurtama rotkomainen laakso

kanki /kˈaŋkɪ/ (n)
δικηγορία
  puinen tai metallinen tanko varsinkin vipuna tai vivun tapaan käytettynä

kankuri /kˈaŋkurɪ/ (n)
υφάντρια
  kankaankutoja

kannabis /kˈannabɪs/ (n)
κάνναβη
  hamppu ()
καννάβεις
  tiettyjen hampun lajikkeiden osa, tai hamppulähtöinen eroteltu päihde, joka sisältää kannabinoideja

kannas /kˈannas/ (n)
ισθμός
  kahta maa-aluetta yhdistävä kapea maakaistale, jonka molemmin puolin on vesi

kannattaa /kˈannatːaː/ (v)
υποστηρίζω
  olla jonkin asian puolesta

kannettava /kˈannetːˌava/ (adj)
φορητός
  jota voi tai pitää kantaa

kannettava /kˈannetːˌava/ (n)
φορητός
  kannettava tietokone, sylimikro

kannettava tietokone /kˈannetːˌava tˈietokˌone/ (n)
φορητός υπολογιστής
  tietokone, joka on suunniteltu helposti kantamalla paikasta toiseen kuljetettavaksi

kannibaali /kˈannɪbˌaːlɪ/ (n)
κανίβαλος
  eläin joka syö oman lajinsa jäseniä

kannus /kˈannus/ (n)
σπιρούνι
  ratsastajan kantapäähän kiinnitettävä metallihaarukka, jota käytetään apuna ratsun ohjauksessa

kannustaa /kˈannustaː/ (v)
ενθαρρύνω
  kehottaa hevosta liikkumaan, toisinaan kannustimilla
  kehottaa tai yllyttää henkilöä tai ihmisjoukkoa tekemään tai saavuttamaan jotain

kannustin /kˈannustɪn/ (n)
σπιρούνι
  ratsastajan saappaisiin kiinnitetyt piikikkäät metallikappaleet, joilla kannustetaan hevosta (usein monikossa)

kanoninen /kˈanonɪnen/ (adj)
κανονικός
  kaanoniin kuuluva

kanootti /kˈanoːtːɪ/ (n)
κανό
  melontaan käytettävä venettä muistuttava pieni joki- ja järvialueiden yleiskulkuneuvo

kansa /kˈansa/ (n)
λαός
  ryhmä ihmisiä, joita yhdistää esimerkiksi yhteinen kulttuuri, kieli tai historiallinen tausta

kansainvälinen /kˈansainvˌælɪnen/ (adj)
διεθνής
  kansojen välinen, useita kansoja koskeva, myös useiden valtioiden keskinäinen; maailmanlaajuisesti käytetty tai käsitelty

kansainvälinen oikeus /kˈansainvˌælɪnen ˈoikeus/ (n)
δίκαιο
  oikeudenala, joka koskee kansainvälisen oikeuden subjektien toimintaa ja suhteita kansainvälisellä tasolla

kansainvälinen politiikka /kˈansainvˌælɪnem pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
διεθνείς σχέσεις
  akateeminen oppiaine ja tutkimusala, joka jakautuu muun muassa ulkopolitiikan ja diplomatian tutkimukseen, rauhan- ja konfliktin tutkimukseen sekä maailmanlaajuisen talouden ja hallinnan tutkimukseen

kansakunnallinen /kˈansakˌunnallɪnen/ (adj)
εθνικός
  kansakuntaan kuuluva, kansakuntaa koskeva, kansallinen

kansakunta /kˈansakˌunta/ (n)
έθνος
  yhteisen historian jakavat ihmiset; etnisesti yhtenäinen kansa, joka on saavuttanut valtiollisen itsenäisyyden

kansalainen /kˈansalˌainen/ (n)
πολίτης
  valtiossa syntyperänsä tai hankkimansa aseman perusteella kansalaisoikeuksistaan nauttiva ja kansalaisvelvollisuuksistaan huolehtiva ja vastaava henkilö

kansalaisjärjestö /kˈansalˌaisjærjˌestø/ (n)
ΜΚΟ
  valtion elimistä riippumaton järjestö, yhdistys

kansalaissota /kˈansalˌaissota/ (n)
εμφύλιος πόλεμος
  sota saman kansan jäsenten kesken, sisällissota, veljessota

kansalaistottelemattomuus /kˈansalˌaistotːˌelemˌatːomuːs/ (n)
πολιτική ανυπακοή
  mahdollisesti lainvastaista, mutta laajasti hyväksyttyä toimintaa jotakin määräystä vastaan

kansalaisuus /kˈansalˌaisuːs/ (n)
ιθαγένεια, υπηκοότητα
  ihmisyksilön kuuluminen valtion alaisuuteen täysin oikeuksin ja velvollisuuksin, yleensä syntyperän perusteella tai hakemuksesta ja ehdot täyttäneelle valtion myöntämänä

kansallinen /kˈansallɪnen/ (adj)
εθνικός
  kansalle ominainen ja yhteinen, kansaan kohdistuva; kansalle tunnusmerkillinen, nationalismiin liittyvä

kansallislaulu /kˈansallˌislaulu/ (n)
εθνικός ύμνος
  jonkin valtion virallisena symbolina käytettävä sävelmä tai laulu, joka esitetään joissain virallisissa tilaisuuksissa ja juhlissa

kansallismielinen /kˈansallˌismielɪnen/ (adj)
εθνικιστικός
  tiettyä kansakuntaa ja sen itsemääräämisoikeutta korostava; nationalistinen

kansallismielinen /kˈansallˌismielɪnen/ (n)
εθνικιστικός
  nationalismin kannattaja

kansallismielisyys /kˈansallˌismielɪsyːs/ (n)
εθνικισμός
  se, että on kansallismielinen

kansallispuku /kˈansallˌispuku/ (n)
στολή
  maan tai maakunnan oma juhlavaate

kansallissosialismi /kˈansallˌissosˌialˌismɪ/ (n)
εθνικοσοσιαλισμός
  Adolf Hitlerin johtaman Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen (NSDAP) ideologia, jossa marxilainen yhteiskuntaluokkien välinen luokkataistelu korvattiin sitä käsitteellisesti vastaavalla ihmisrotujen välisellä kamppailulla kansan yhtenäisyyden saavuttamiseksi; siinä missä marxilaiset jakoivat kansan hierarkkisesti ala- ja yläluokkiin, ideologiassa kansat jaettiin hierarkkisesti rotuopiksi nimitetyllä tavalla alempiin ja ylempiin rotuihin, joista ylin oli arjalainen rotu; ideologiassa tunnustettiin yläluokan kyvykkyys ja sen tuoman aseman oikeutus

kansallistaa /kˈansallˌistaː/ (v)
κρατικοποιώ
  muuttaa julkiseksi omaisuudeksi

kansallisuus /kˈansallɪsuːs/ (n)
ιθαγένεια
  etnisyys, kuuluminen tiettyyn kansaan tai etniseen ryhmään

kansanedustaja /kˈansanedˌustaja/ (n)
βουλευτής
  kansaa edustava päättäjä eduskunnassa; poliitikko

kansanetymologia /kˈansanˌetymˌoloɡˌia/ (n)
παρετυμολογία
  kansan keskuudessa levinnyt virheellinen etymologia, joka ei kuitenkaan välttämättä ole suoranaisesti näennäistieteellinen

kansanmurha /kˈansanmˌurha/ (n)
γενοκτονία
  kokonaisen kansanryhmän järjestelmällinen tuhoaminen, joukkotuhonta

kansannousu /kˈansannˌousu/ (n)
εξέγερση
  kansan kapina vallanpitäjiään vastaan

kansanomainen /kˈansanomˌainen/ (adj)
κοινός
  kansalle ominainen, tavallisen kansan omaksuma, populaari
δημοφιλής
  helppotajuinen, yleistajuinen, populaari

kansantaloudellinen /kˈansantalˌoudellɪnen/ (adj)
οικονομικός
  kansantalouteen liittyvä

kansanvalta /kˈansanvˌalta/ (n)
δημοκρατία
  demokratia; valtion kansalaisten tai muun julkisyhteisön jäsenten oikeus osallistua asioista päättämiseen joko suoraan tai vaaleilla valittujen edustajien välityksellä

kansanäänestys /kˈansanˌæːnestys/ (n)
δημοψήφισμα
  demokratiassa suora äänestys tietystä poliittisesta asiasta

kansatiede /kˈansatˌiede/ (n)
εθνολογία
  etnologia, tiede, joka tutkii henkisen ja aineellisen kulttuurin syntyä, sen ajallista vaihtelua ja yhteisön osuutta kulttuuriin

kansi /kˈansɪ/ (n)
καπάκι
  astian tai laatikon suljin
  pöydän laakea levymäinen yläosa, jota jalat kannattelevat
εξώφυλλο
  kirjan päällimmäinen muita vahvempi sivu
κατάστρωμα
  laivan päällyskate, mikä tahansa sen lattiarakenne tai vastaava kerros

kansio /kˈansɪo/ (n)
κλασέρ
  väline, johon voi kiinnittää papereita ja asiakirjoja kansien väliin, mappi

kansleri /kˈanslerɪ/ (n)
καγκελάριος
  eräiden hallintovirkamiesten nimitys

kansoittaminen /kˈansoitːˌamɪnen/ (n)
πληθυσμός
  henkilöiden sijoitteleminen tai määrän lisääminen

kanssa /kˈanssa/ (adv)
με
  myös

kanta /kˈanta/ (n)
βάση
  esineen tyvi- tai perusosa, kantaosa, kiinnitysosa
  yksi kolmion tai monikulmion sivuista
  joukko, josta voidaan johtaa avaruuden kaikki alkiot. Määritelmä eroaa topologiassa ja lineaarialgebrassa.
  tiettyyn kantalukuun perustuva positiojärjestelmä
  bipolaaritransistorin yksi elektrodi
τακούνι
  kengän takaosan pohja kantapään alla
άποψη
  mielipide, näkemys, suhtautuminen johonkin
κούτσουρο
  jonkin eliön yhteisestä vanhemmista jalostettu tai polveutuva populaatio; tietyllä alueella elävä populaatio
ρίζα
  kantasana

kanta-asiakas /kˈantaˈasɪakas/ (n)
κανονική
  vakituinen asiakas, vakioasiakas

kantaa /kˈantaː/ (v)
κουβαλώ
  pitää kädessään tai muuten mukanaan samalla kun kulkee
  ulottua tietyn matkan
φίλαθλος
  pitää yllä jotain tunnetta tms.
άρκτος
  periä maksuja tai veroja

kantaja /kˈantaja/ (n)
αχθοφόρος
  se, joka kantaa eli kuljettaa
αιτία
  se osapuoli riita-, rikos- tai hallintoprosessissa, joka panee asian vireille eli haastaa vastaajan oikeuteen
κομιστής
  jonkin taudin tai viruksen saanut henkilö, joka ei välttämättä ole itse sairastunut
ενισχύω
  se joukko, jossa funktion arvot poikkeavat nollasta, tai em. joukon sulkeuma

kantakaupunki /kˈantakˌaupuŋkɪ/ (n)
άστυ
  kaupungin (vanha) keskusta-alue

kantakieli /kˈantakˌielɪ/ (n)
πρωτογλώσσα
  kielimuoto, johon nykyisen kielen rakenne, muoto, kielioppi, sanasto tai yksittäinen sana perustuu

kantaluku /kˈantalˌuku/ (n)
βάση
  lukujärjestelmän kantaluku on luku joka määrittelee minkä luvun potensseina luvut esitetään ja kuinka monta numeroa tarvitaan

kantama /kˈantama/ (n)
βεληνεκές
  välimatka, jonka verran esine pystyy liikuttamaan toista objektia

kantapää /kˈantapæː/ (n)
φτέρνα
  jalkaterän takaosa

kantasolu /kˈantasˌolu/ (n)
βλαστοκύτταρο
  solu, jolla on kyky jakautua loputtomasti, sekä muodostaa erilaisia kudostyyppejä

kantoaalto /kˈantoˌaːlto/ (n)
φέρον σήμα
  sähkömagneettinen aalto, esim. radioaalto, jota moduloimalla lisätään siihen tiedon siirtoon tarkoitettua informaatiota

kantoaika /kˈantoˌaika/ (n)
εγκυμοσύνη
  Aika emon hedelmöittymisestä poikasen syntymään.

kantoni /kˈantonɪ/ (n)
καντόνι
  hallintoalueen nimitys mm. Sveitsissä ja Bosnia-Hertsegovinassa

kanttiini /kˈantːɪːnɪ/ (n)
τραπεζαρία
  leirin, sairaalan tms. kahvio

kanveesi /kˈanveːsɪ/ (n)
καμβάς
  nyrkkeilyssä ja voimistelussa käytettävä erityisvalmisteinen joustava lattia

kaoliini /kˈaolˌiːnɪ/ (n)
καολίνης
  maalaji kaoliinisavi, vaalea tai harmahtava alumiinisilikaattien heikosti kovettunut savimainen seos, elintarvikelisäaine E559

kapalo /kˈapalo/ (n)
πάνα
  kääre, jossa vauvaa pidetään

kapaloida /kˈapalˌoida/ (v)
φασκιώνω
  laittaa (lapsi) kapaloihin

kapasitanssi /kˈapasɪtˌanssɪ/ (n)
χωρητικότητα
  sähkönvaraamiskyky; suure, joka kuvaa sähköstaattiseen systeemin kykyä varastoida sähkövarausta (Q) systeemin osion potentiaalieron (V) suhteen. Yksikkönä faradi

kapasiteetti /kˈapasɪtˌeːtːɪ/ (n)
χωρητικότητα
  kyky, erit. kyky varastoida

kapea /kˈapea/ (adj)
στενός
  leveydeltään vähäinen, lyhyt leveyssuunnassa, pieni vasemmalta oikealle

kapellimestari /kˈapellɪmˌestarɪ/ (n)
μαέστρος
  henkilö, joka johtaa orkesterin, kuoron ja joidenkin muiden musiikkiryhmien esityksiä sekä mm. valitsee niiden ohjelmistot

kapina /kˈapɪna/ (n)
εξέγερση, επανάσταση
  nousu jotakin järjestelmää tai sen johtoa vastaan, joskus aseellinen tai väkivaltainen

kapinallinen /kˈapɪnˌallɪnen/ (n)
αντάρτης
  kapinoiva henkilö

kapinoida /kˈapɪnˌoida/ (v)
επαναστατώ
  nousta kapinaan (jotakuta/jotakin vastaan)

kapinoija /kˈapɪnˌoija/ (n)
αντάρτης
  henkilö, joka kapinoi

kapinoitsija /kˈapɪnˌoitsɪja/ (n)
αντάρτης
  henkilö, joka kapinoi

kapitalismi /kˈapɪtalˌismɪ/ (n)
καπιταλισμός, κεφαλαιοκρατία
  talousjärjestelmä, joka perustuu ylijäämään eli tuottoon eli voittoon, joka investoidaan uudelleen entistä suurempien tuottojen saamiseksi; loputtoman pääoman kasautumisen järjestelmä, jossa etusija on pääoman ikuisella kasvulla; käytettyjen panosten ylittävien tuottojen logiikka, joka on vuosituhansien kuluessa kehittynyt viljasadoista ja kotieläinten lisäämisestä, ja muodostaa sivilisaation voitollisen tuotantologiikan, jossa saadaan enemmän jostakin kuin mitä siihen uhrataan panoksia

kapitalisti /kˈapɪtalˌistɪ/ (n)
κεφαλαιοκράτης
  kapitalismissa suurpääoman omistaja

kappa /kˈapːa/ (n)
κάπα
  Kreikkalaisten aakkosten kymmenes kirjain. Vastaava symboli Κ tai κ.

kappale /kˈapːale/ (n)
κομμάτι
  yksittäinen esine; lyhenne kpl
  pala, osa kokonaisuudesta
παράγραφος
  tekstissä taitollisesti erotettu pieni kokonaisuus
τραγούδι
  musiikissa yksi laulettava ja / tai soitettava teos
σώμα
  (geometria) pintojen kolmiulotteisesta avaruudesta erottama alue

kappeli /kˈapːelɪ/ (n)
παρεκκλήσι
  sivukirkko; pieni kirkkorakennus kristillisiä toimituksia varten suunniteltu tila

kapris /kˈaprɪs/ (n)
κάπαρη
  (mauste) kapriksen avautumaton kukkanuppu säilöttynä

kapteeni /kˈapteːnɪ/ (n)
πλοίαρχος
  upseerin sotilasarvo

kapusta /kˈapusta/ (n)
κουτάλα
  puinen kauha, puukauha

kapustarinta /kˈapustarˌinta/ (n)
βροχοπούλι
  kahlaajiin kuuluva lintulaji, jota myös tunturikurmitsaksi kutsutaan

kapyysi /kˈapyːsɪ/ (n)
κουζίνα
  laivan keittiö

karaatti /kˈaraːtːɪ/ (n)
καράτι
  jalokivien massan mittayksikkö = 0,200 grammaa
  jalometallien puhtauden yksikkö, 1/24 puhtaasta aineesta

karahvi /kˈarahvɪ/ (n)
καράφα
  lasinen pullomainen juomien säilytys- ja tarjoiluastia

karakterisointi /kˈaraktˌerɪsˌointɪ/ (n)
χαρακτηρισμός
  havainnointi, kartoitus

karakteristika /kˈarakterˌistɪka/ (n)
τυπικός
  logaritmin arvon kokonaisosa, jonka lukuarvo määräytyy kymmenkantaisilla logaritmeilla numeruksen desimaalipilkun nojalla

karamelli /kˈaramˌellɪ/ (n)
καραμέλα
  sokeria kuumentamalla saatava vaaleanruskea massa, jota sellaisenaan tai eri tavoin maustettuna ja värjättynä käytetään makeisten valmistukseen
ζαχαρωτό
  karkki, makeinen

karanteeni /kˈarantˌeːnɪ/ (n)
απομόνωση
  pakkoeristys, tyypillisesti vaarallisen tarttuvan taudin leviämisen estämiseksi.

karata /kˈarata/ (v)
λιποτακτώ
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, paeta
βούρλο
  hyökätä

karate /kˈarate/ (n)
καράτε
  eräs alkuperältään japanilainen itsepuolustus- ja kamppailu-urheilulaji

karavaani /kˈaravˌaːnɪ/ (n)
καραβάνι
  useilla kameleilla tai kulkuneuvoilla matkustava joukko

karavaaniseralji /kˈaravˌaːnɪserˌaljɪ/ (n)
καραβάν σεράι
  tavallisesti valtateiden varsilla sijainnut tienvarsimajatalo, jossa karavaanissa kulkeneet matkalaiset saattoivat levätä ja toipua päivän matkastaan

karboksyylihappo /kˈarboksˌyːlɪhˌapːo/ (n)
καρβονικό οξύ
  mikä tahansa orgaaninen happo, jossa on funktionaalisena ryhmänä karboksyyliryhmä (-C(=O)OH)

kardemumma /kˈardemˌumma/ (n)
κάρδαμο
  inkiväärikasvi (), jonka siemeniä käytetään mausteena
  siitä saatava mauste

kardiologia /kˈardɪˌoloɡˌia/ (n)
καρδιολογία
  lääketieteen haara, joka käsittelee sydämen ja suurten verisuonien sairauksia

kardiovaskulaarinen /kˈardɪovˌaskulˌaːrɪnen/ (adj)
καρδιαγγειακός
  sydämeen ja verisuoniin liittyvä

karhu /kˈarhu/ (n)
αρκούδα, άρκτος
  Ursus-suvun suurikokoisia petoeläimiä; erityisesti pohjoisessa Euraasiassa yleinen ruskeakarhu (Ursus arctos), kaikkiruokainen metsissä viihtyvä nisäkäs, Euroopan suurin petoeläin

karhukainen /kˈarhukˌainen/ (n)
βραδύπορα
  -pääjakson eläin. Karhukaiset ovat pieniä (alle 2:n mm kokoisia) ja jaokkeellisia eläimiä, joita elää lähes kaikkialla maapallolla

karhunvatukka /kˈarhunvatˌukːa/ (n)
βατόμουρο
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas, joka tuottaa tavallisesti punaisia marjoja ()
  karhunvatukan marja

karhuta /kˈarhuta/ (v)
καστανόφαιο
  periä saataviaan

kari /kˈarɪ/ (n)
βράχος
  vedenpinnan alla tai vain hieman sen päällä oleva kivi tai kallio, johon veneet tai laivat voivat vahingossa törmätä, matalikko
βραχονησίδα
  pieni, kallioinen tai kalliorantainen saari, käytetään erityisesti paikannimissä
δόκανο
  ongelma tai epäonnistuminen

karibu /kˈarɪbu/ (n)
καναδικός τάρανδος
  Pohjois-Amerikan pohjoisosissa elävä peuralaji,

karies /kˈaries/ (n)
τερηδόνα
  hammasmätä; hammassairaus, jossa plakin bakteerit, usein hammaskiven suojassa, tuottavat syövyttäviä happamia aineenvaihduntatuotteita, jotka syövyttävät hammaskiillettä ja tämä syöpyminen johtaa hampaan reikiintymiseen

karikatyyri /kˈarɪkatˌyːrɪ/ (n)
καρικατούρα
  henkilön tai muun kohteen luonteenomaisia piirteitä korostava pilapiirros, irvikuva

karisma /kˈarɪsma/ (n)
χάρισμα
  yksilön tyyneyttä ja viehätysvoimaa huokuva, yleensä ihailtava, olemus

karismaattinen /kˈarɪsmˌaːtːɪnen/ (adj)
χαρισματικός
  sellainen, jolla on karismaa

karitsa /kˈarɪtsa/ (n)
αρνί
  lampaan poikanen, lampaanvuona

karja /kˈarja/ (n)
ζωικό κεφάλαιο
  suurehkot lihan- tai maidontuotantoon käytetyt eläimet, erit. nautakarja, tilan hyötyeläimet kokonaisuutena
κοπάδι
  ohjailtavissa oleva ihmisjoukko

karjakko /kˈarjakːo/ (n)
αρμέχτρα
  naispuolinen karjanhoitaja

karjapaimen /kˈarjapˌaimen/ (n)
αγελαδάρης
  henkilö, joka paimentaa työksensä karjaa

karjasuoja /kˈarjasˌuoja/ (n)
αχυρώνας
  karjatalousrakennus, joka tarjoaa kotieläimille suojan säätä ja ulkoisia uhkia vastaan

karju /kˈarju/ (n)
κάπρος
  leikkaamaton koiraspuolinen sika

karkaista /kˈarkaista/ (v)
σβήνω
  jäähdyttää kuuma metalli nopeasti sen kovuuden nostamiseksi

karkausvuosi /kˈarkausvˌuosɪ/ (n)
δίσεκτο έτος
  vuosi, jossa on 366 päivää

karkea /kˈarkea/ (adj)
τραχύς
  pinnaltaan epätasainen
αγροίκος
  hienostumaton tai raaka

karkottaa /kˈarkotːaː/ (v)
εξορίζω
  pakottaa muuttamaan pois jstak

karkuun /kˈarkuːn/ (adv)
απών
  pois jonkun hallinnasta, pakoon

karnevaali /kˈarnevˌaːlɪ/ (n)
καρναβάλι
  (kristinusko) katolisissa maissa ennen paaston alkamista vietetty juhla

karotenoidi /kˈarotenˌoidɪ/ (n)
καροτενοειδή
  eräitä kasvien rasvaliukoisia keltaisesta punaiseen käsittäviä väriaineita

karppi /kˈarpːɪ/ (n)
σαζάνι, κυπρίνος
  eräs makeanveden särkikaloihin kuuluva kalalaji () tai sen yksilö

karsastus /kˈarsastus/ (n)
αλληθωρίζω
  näkövika, jossa silmät eivät kykene tarkentumaan samaan kohteeseen

karsina /kˈarsɪna/ (n)
μαντρί
  karjasuojassa oleva aitaus, jossa pidetään eläimiä kuten sikoja, hevosia

karsinogeeninen /kˈarsɪnoɡˌeːnɪnen/ (adj)
καρκινογόνος
  syövälle altistava

karsinooma /kˈarsɪnˌoːma/ (n)
καρκίνωμα
  epiteelistä peräisin oleva syöpä

karstata /kˈarstata/ (v)
ξαίνω
  muokata villan karvat samansuuntaisiksi

kartano /kˈartano/ (n)
αρχοντικό
  iso, vanha maatila, suurtila
έπαυλη
  vanhan suurtilan päärakennus tai keskeinen rakennusryhmä

kartasto /kˈartasto/ (n)
άτλαντας
  Useiden karttojen kokoelma, usein kirjaksi koottuna

kartella /kˈartella/ (v)
αποφεύγω
  vältellä kohtaamasta tai tekemästä jotain

karthagolainen /kˈarthaɡolˌainen/ (adj)
Καρχηδόνιος
  karthagolaisiin tai Karthagoon liittyvä

karthagolainen /kˈarthaɡolˌainen/ (n)
Καρχηδόνιος
  Karthagon asukas

kartio /kˈartɪo/ (n)
κώνος
  (geometria) huippua kohti suippeneva muoto tai esine, jonka pohjan suuntainen poikkileikkaus on saman muotoinen joka korkeudella

kartiomainen /kˈartɪomˌainen/ (adj)
κωνικός
  kartion muotoinen

kartonki /kˈartoŋkɪ/ (n)
χαρτόνι
  kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 150-350 g/m³; tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat pahveja ja keveämmät papereja

kartta /kˈartːa/ (n)
χάρτης
  mittakaavan mukaisesti pienennetty ja merkeiltään selitetty piirros, jossa esitetään jotain tiettyä maantieteellistä aluetta ja sen keskinäisiä sijainteja

karttaa /kˈartːaː/ (v)
αποφεύγω
  kiertää, kaihtaa, välttää näkemästä tai tekemästä jotakin

karttakeppi /kˈartːakˌepːɪ/ (n)
δείκτης
  väline sijainnin osoittamiseen kartalla tms.

karttapallo /kˈartːapˌallo/ (n)
υδρόγειος σφαίρα
  taivaankappaleesta, tavallisesti Maasta, pallon muotoisen kappaleen pinnalle tehty kartta, joka tarkimmillaan on pinnanmuodoiltaankin kolmiulotteinen pienoismalli esikuvastaan

karttua /kˈartːua/ (v)
αυξάνω
  tulla kokoon, kertyä, kasaantua

kartussi /kˈartussɪ/ (n)
κασέτα
  paperikäärö; paperinen kääre tai pussi
  (arkkitehtuuri) kierukkakoristeinen kehys, voluuttikierteinen kilpi
  (kirjapaino, koristelu) käärö- tai kierrereunainen koristekilpi, jossa on paikka nimelle tai vaakunalle. Kartusseja on käytetty mm. kirjojen kannessa, kartoissa jne.
  tuliaseen latauspanos, etenkin tykin kranaatista erillinen ajoainetta sisältävä hylsy

karuselli /kˈarusˌellɪ/ (n)
αλογάκια
  pyörivä huvipuistolaite, jonka kyydissä istutaan esim. eläinten muotoisten istuinten päällä

karva /kˈarva/ (n)
τρίχα
  ihoa peittävä sarveisainemuodostuma.

karvari /kˈarvarɪ/ (n)
βυρσοδέψης
  , eräs sarvijääriin kuuluva kovakuoriainen

karvas /kˈarvas/ (adj)
πικρός
  kitkerän makuinen, yksi perusmauista, maku joka on monissa alkaloideissa, kuten kofeiini ja kiniini sekä emästen vesiliuoksissa

karvaton /kˈarvaton/ (adj)
γυμνός
  sellainen, jolla ei ole karvoitusta, karvoja, karvapeitteetön, viiksetön ja parraton

karvaus /kˈarvaus/ (n)
πίκρα
  se, että on karvas; kitkerä, katkera

karviainen /kˈarvɪˌainen/ (n)
λαγοκέρασο
  herukoiden sukuun (Ribes) kuuluva marjapensas

karvoitus /kˈarvoitus/ (n)
κόμη
  erityisesti nisäkkäille ominainen ihosta kasvava keratiinisäikeistä muodostuva, usein osittainen, karvapeite

kasa /kˈasa/ (n)
μάζα
  pieni kumpare hienojakoista ainetta
σωρός
  satunnaiseen järjestykseen pinotut tavarat, läjä

kasakka /kˈasakːa/ (n)
Κοζάκος
  sotilaallisesti järjestäytynyt kansanryhmä Venäjällä ja Ukrainassa

kasari /kˈasarɪ/ (n)
κατσαρόλα
  syvä, yleensä pienehkö ja pitkäkahvainen kattila

kasarmi /kˈasarmɪ/ (n)
στρατώνας
  sotilaiden ja muiden joukkojen vakinaiseen majoitukseen käytettävä asuinrakennus

kasata /kˈasata/ (v)
μάζα
  kerätä ja asetella kasaan tai kasoihin

kasettinauhuri /kˈasetːɪnˌauhurɪ/ (n)
μαγνητόφωνο
  laite, jolla voi tallentaa ja toistaa ääntä äänikasettia käyttäen

kasino /kˈasɪno/ (n)
καζίνο
  huvittelupaikka, jossa aktiviteettina ovat uhkapelit

kaskas /kˈaskas/ (n)
τζιτζίκι
  kaskaiden alalahkoon () kuuluvia nivelkärsäısiä

kaskelotti /kˈaskelˌotːɪ/ (n)
φάλαινα φυσητήρας
  suurin hammasvalaslaji (Physeter macrocephalus)

kasku /kˈasku/ (n)
ανέκδοτο
  lyhyt usein suullisesti kerrottu humoristinen tarina

kassa /kˈassa/ (n)
ταμείο
  paikka maksutapahtumia varten; maksamiseen käytettävä kassakone; rahojen säilytyspaikka
  päivittäiseen rahaliikenteeseen tarkoitetut käteisvarat; liikkeen tai kaupan kassassa aukioloajan olevat varat
ταμίας
  kassanhoitaja
απόθεμα
  jonkin yhteisön rahavarat; niiden hoito

kassajono /kˈassajˌono/ (n)
αλογοουρά
  myymälän kassalle muodostunut maksutapahtumaa odottavien asiakkaiden jono

kassakaappi /kˈassakˌaːpːɪ/ (n)
χρηματοκιβώτιο
  arvokkaan omaisuuden säilytystä varten suunniteltu lujarakenteinen ja lukollinen kaappi

kassakone /kˈassakˌone/ (n)
ταμειακή μηχανή
  rahojen laskemiseen ja ostosten rekisteröintiin käytettävä kone

kassamyyjä /kˈassamˌyːjæ/ (n)
ταμίας
  henkilö, joka rahastaa liikkeen kassalla

kassanhoitaja /kˈassanhˌoitaja/ (n)
ταμίας
  henkilö, joka huolehtii rahaliikenteestä

kassavirta /kˈassavˌirta/ (n)
ταμειακή ροή
  yrityksen liiketoiminnan, investointien tai rahoituksen rahavirrat, jotka vähentävät tai lisäävät yrityksen käytössä olevia rahavaroja

kassi /kˈassɪ/ (n)
τσάντα
  esim. kankaasta tai muovista tehtävä esine, jossa pidetään muita esineitä

kastajaiset /kˈastajˌaiset/ (n)
βάπτισμα
  tilaisuus, jossa henkilö kastetaan eli liitetään kirkon jäseneksi

kastanja /kˈastanja/ (n)
κάστανο
  kastanjapuun hedelmä, pähkinä, joita on yleensä kolmittain piikikkäissä hedelmäkehdoissa

kastanjapuu /kˈastanjapuː/ (n)
κάστανο
  pyökkikasvien heimon puusuvun lehtipuu (Castanea), joka tuottaa kastanjoita; tunnetaan muutamia kymmeniä lajikkeita.

kaste /kˈaste/ (n)
βάπτισμα
  kristinuskossa toimitus, jolla henkilö liitetään seurakuntaan

kastella /kˈastella/ (v)
ποτίζω
  tehdä märäksi lisäämällä vettä

kastellaani /kˈastellˌaːnɪ/ (n)
καστελάνος
  linnanherra

kastelukannu /kˈastelukˌannu/ (n)
ποτιστήρι
  kahvallinen ja yleensä pitkänokkainen astia veden kaatamiseksi huonekasvien ruukkuihin tai puutarhakasveille

kastemalja /kˈastemˌalja/ (n)
κολυμβήθρα
  eräissä kristillisissä kirkkokunnissa astia, josta otettavaa vettä käytetään valelukasteen suorittamiseen

kastemato /kˈastemˌato/ (n)
γεωσκώληκας
  kasteliero, lieroihin kuuluva nivelmatojen laji

kasti /kˈastɪ/ (n)
κάστα
  kastilaitoksen ylläpitämä yhteiskuntaluokka erityisesti Intiassa

kastike /kˈastɪke/ (n)
σάλτσα
  juokseva tai sakea ruokalajin osa, joka voi sisältää sattumia ja joka antaa ruokaan makua sekä nestemäisenä helpottaa ruoan syömistä

kastraatio /kˈastraːtˌio/ (n)
ευνουχισμός
  eläinten tai ihmisten lisääntymiskyvyttömäksi tekeminen kastroimalla eli sukupuolirauhaset poistamalla: sukupuolesta riippuen suoritetaan joko kivesten poisto (orkidektomia) tai munarauhasten poisto (ovariektomia eli ooforektomia)

kastraatti /kˈastraːtːɪ/ (n)
εκτομίας
  kastroitu yksilö

kastraattilaulaja /kˈastraːtːɪlˌaulaja/ (n)
εκτομίας
  laulajana toimiva mies, joka on kastroitu ennen murrosikää korkean lauluäänen säilyttämiseksi, sillä poika välttää äänenmurroksen

kastroida /kˈastroida/ (v)
αμετάβατος
  suorittaa kastraatio, tehdä uroseläin lisääntymiskyvyttömäksi

kasvaa /kˈasvaː/ (v)
μεγαλώνω
  tulla kooltaan suuremmaksi tai vanhemmaksi

kasvain /kˈasvain/ (n)
όγκος
  solujen hallitsemattomasta jakautumisesta johtuva hyvän- tai pahanlaatuinen muodostuma

kasvattaa /kˈasvatːaː/ (v)
αβάντζο
  koulia, opettaa (yl. lapsille) elämäntapoja ja käytöstapoja
  viljellä kasveja tai pitää kotieläimiä hyötytarkoituksessa

kasvi /kˈasvɪ/ (n)
φυτό
  kasvikuntaan () kuuluva, valon avulla yhteyttämällä itselleen ravintoa tuottava aitotumainen eliö

kasvihuone /kˈasvɪhˌuone/ (n)
θερμοκήπιο
  kasvien kasvattamista varten rakennettu läpinäkyvä rakennelma, joka pitää lämpöä tehokkaasti sisällään

kasvihuoneilmiö /kˈasvɪhˌuoneilmˌiø/ (n)
φαινόμενο του θερμοκηπίου
  ilmiö, jossa useista eri aallonpituuksista muodostuvan sähkömagneettisen säteilyn tietyt aallonpituusalueet lämmittävät väliainetta (ks. absorptio), esimerkiksi maapallon kaasukehää ja seurauksena planeetan kaasukehän keskilämpötila kohoaa havaintojaksolla

kasvihuonekaasu /kˈasvɪhˌuonekˌaːsu/ (n)
αέριο του θερμοκηπίου
  kaasu, joka aiheuttaa tai voimistaa kasvihuoneilmiötä

kasvimaa /kˈasvɪmaː/ (n)
λαχανόκηπος
  palsta vihannesten tms. kasvatusta varten

kasvinsyöjä /kˈasvɪnsˌyøjæ/ (n)
φυτοφάγος
  eliölaji, joka käyttää ravinnokseen kasveja, toisenvarainen eliö

kasvio /kˈasvɪo/ (n)
χλωρίδα
  tietyn alueen kasviston kuvaava teos

kasvis /kˈasvɪs/ (n)
λαχανικά
  kasvin syötävä osa, joka ei ole hedelmä

kasvissyöjä /kˈasvɪssˌyøjæ/ (n)
χορτοφάγος
  henkilö, jonka ruokavalioon ei kuulu liha, mutta esimerkiksi maito ja kananmunat voivat kuulua

kasvissyönti /kˈasvɪssˌyøntɪ/ (n)
χορτοφαγία
  vegetarismi; sellaisen ruokavalion noudattaminen johon ei kuulu liha

kasvitiede /kˈasvɪtˌiede/ (n)
φυτολογία
  botaniikka, fytologia, biologinen tiede, joka tutkii kasveja ja niiden elämää

kasvitieteellinen /kˈasvɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
βοτανικός
  sellainen, joka liittyy kasvitieteeseen, kasvitieteen alaan kuuluva

kasvitieteellinen puutarha /kˈasvɪtˌieteːllɪnem pˈuːtarha/ (n)
βοτανικός κήπος
  puutarha, jossa kasveja viljellään useimmiten tutkimustarkoituksiin tai yleisölle esitettäväksi

kasvitieteilijä /kˈasvɪtˌieteilˌijæ/ (n)
βοτανολόγος
  kasvitieteen harjoittaja

kasviöljy /kˈasvɪˌøljy/ (n)
σπορέλαιο
  kasvikunnasta peräisin oleva 100-prosenttinen juokseva rasva; valmistetaan yleensä kasvien tuottamista siemenistä tai pähkinöistä

kasvot /kˈasvot/ (n)
πρόσωπο
  ihmisen pään etuosa otsasta leukaan

kasvu /kˈasvu/ (n)
ανάπτυξη
  eliön kehittyminen ja suuremmaksi tuleminen ajan myötä
  kasvamisen toteutuma

kataari /kˈataːrɪ/ (n)
καθαρός
  Länsi-Euroopassa vaikuttaneen harhaoppisena tuhotun uskonlahkon jäsen, albigenssi

katabolia /kˈatabˌolɪa/ (n)
καταβολισμός
  hajoamisaineenvaihdunta

kataja /kˈataja/ (n)
γιουνίπερος
  kotikataja (), sypressikasvien heimoon kuuluva havupuu, jonka hedelmä on käpy, katajanmarja

katakana /kˈatakˌana/ (n)
κατακάνα
  toinen japanin kielessä käytetyistä tavumerkistöistä, jota käytetään yleensä lainasanojen ja ei-japanilaisten nimien kirjoittamiseen, kasvi- ja eläinlajien nimien kirjoittamiseen tai tekstin korostamiseen esimerkeissä mainosteksteissä tai normaalista poikkeavan lausunnan tai äänien kirjoittamiseen, esimerkiksi eläinten ja luonnon ääniä kuvaavien sanojen kirjoittamiseen

katakombi /kˈatakˌombɪ/ (n)
κατακόμβη
  maanalainen hautakammiokäytävä

katalaani /kˈatalˌaːnɪ/ (n)
καταλανικά
  katalaanin kieli (kielitunnus: ca), Kataloniassa Espanjassa puhuttava kieli

katalepsia /kˈatalˌepsɪa/ (n)
καταληψία
  Neurologinen sairaus, joka aiheuttaa lihasten jännitysjäykkyystilan.

katalonialainen /kˈatalˌonɪalˌainen/ (adj)
καταλανικά
  Kataloniasta kotoisin tai peräisin oleva

katalysaattori /kˈatalysˌaːtːorɪ/ (n)
καταλύτης
  laite, joka käyttää hyväkseen katalyysiä kemialliseen muuntamiseen

katalyysi /kˈatalˌyːsɪ/ (n)
κατάλυση
  erityisten aineiden, katalyyttien, kemiallista reaktiota kiihottava vaikutus

katalyytti /kˈatalˌyːtːɪ/ (n)
καταλύτης
  aine, joka nopeuttaa kemiallista reaktiota tietyssä lämpötilassa, kuitenkaan itse kulumatta reaktiossa

katalyyttinen /kˈatalˌyːtːɪnen/ (adj)
καταλυτικός
  katalyysiä koskeva tai sitä aiheuttava

katamaraani /kˈatamarˌaːnɪ/ (n)
καταμαράν, δίγαστρο
  laiva tai muu alus, jossa on kaksi runkoa

katapultti /kˈatapˌultːɪ/ (n)
καταπέλτης
  piirityskone, jolla voidaan lingota ammuksina käytettäviä esineitä kuten kookkaita kiviä

katastrofi /kˈatastrˌofɪ/ (n)
καταστροφή
  poikkeuksellisen vakava onnettomuus

katatonia /kˈatatˌonɪa/ (n)
κατατονία
  eräs skitsofrenian muoto, katatoninen skitsofrenia

katedraali /kˈatedrˌaːlɪ/ (n)
καθεδρικός ναός
  tuomiokirkko

kateellinen /kˈateːllɪnen/ (adj)
ζηλιάρης
  joka on vihainen, pahastunut tms. toisen onnesta

kategoria /kˈateɡˌorɪa/ (n)
κατηγορία
  luokka, ryhmä

katekeetta /kˈatekˌeːtːa/ (n)
κατηχητής
  kristinopin alkeiden opettaja lähetystyössä

katekismus /kˈatekˌismus/ (n)
κατήχηση
  kodin hengellinen käsikirja, joka kertoo selkeästi mitä kristillinen usko on; ilmaisee suppeasti Raamatun keskeisen sisällön; kristillisen opin tiivistelmä

katetri /kˈatetrɪ/ (n)
καθετήρας
  ohut putki, joka viedään tiehyttä pitkin elimeen

kateus /kˈateus/ (n)
ζηλεύω
  se, että on kateellinen

katharevousa /kˈatharevˌousa/ (n)
καθαρεύουσα
  toinen kreikan nykykielen kahdesta kirjakielestä

kationi /kˈatɪˌonɪ/ (n)
κατιόν
  positiivisesti varautunut ioni, jollainen muodostuu kun on luovutettu elektroneja

katiska /kˈatɪska/ (n)
ψαροκόφινο
  liisteistä tai nykyään yleensä kanaverkon tapaisesta metalliverkosta tehty kalojen pyydystysväline

katkaista /kˈatkaista/ (v)
αποκοπή
  laittaa poikki

katkaisuhoito /kˈatkaisuhˌoito/ (n)
αποκατάσταση
  alkoholiongelman hoito, jossa katkaistaan päihdekierre ja luodaan edellytyksiä kuntoutumiselle

katkarapu /kˈatkarˌapu/ (n)
γαρίδα
  kymmenjalkaisten alalahkoon () kuuluvia pieniä, uivia rapuja, jotka ovat tärkeää kalojen ravintoa ja joiden pyrstö on myös suosittu ihmisten ravintona

katkelma /kˈatkelma/ (n)
απόσπασμα
  osa, joka on otettu pidemmästä teoksesta
  osa, joka on säilynyt jostain pidemmästä teoksesta, fragmentti

katkera /kˈatkera/ (adj)
πικρός
  (mausta) karvas, kitkerä

katkero /kˈatkero/ (n)
πικρός
  katkeroiden maustejuurista tai kuorista uutetuilla katkeroaineilla ja yrteillä maustettu viina; alkoholipitoisuus noin 20–35 prosenttia ja juodaan tavanomaisesti vähän kerralla osaltaan usein mausteisen ja kitkerän makunsa vuoksi

katkeruus /kˈatkeruːs/ (n)
πίκρα
  se, että on katkera

katko /kˈatko/ (n)
αποκοπή
  katkaisukohta; kohta josta jokin on poikki, aukko

katodisädeputki /kˈatodˌisædepˌutkɪ/ (n)
Κινέζικο Θεώρημα Υπολοίπων
  kuvaputki; laite, joka muodostaa kuvan näytölle katodilta ammuttavan elektronisuihkun avulla

katolilainen /kˈatolɪlˌainen/ (n)
καθολική
  suurimman kristillisen kirkkokunnan, katolisen kirkon, jäsen; katolista oppia noudattava henkilö

katolilaisuus /kˈatolɪlˌaisuːs/ (n)
καθολικισμός
  se, että on katolilainen

katolinen /kˈatolɪnen/ (adj)
καθολικός
  yleinen, yhteinen

katolisuus /kˈatolɪsuːs/ (n)
καθολικισμός
  se, että on katolinen

katsastus /kˈatsastus/ (n)
εξέταση
  toimenpide, jossa jotakin katsastetaan, usein tarkasti määrätyn kaavan mukaan

katsaus /kˈatsaus/ (n)
επισκόπηση
  lyhyt tutustuminen johonkin; silmäys, vilkaisu

katse /kˈatse/ (n)
βλέμμα
  silmien suuntaaminen jonnekin, katsominen, katsahdus

katselija /kˈatselˌija/ (n)
θεατής
  tapahtuman näkijä

katsella /kˈatsella/ (v)
παρακολουθώ
  tarkkailla, tehdä näköhavaintoja; tarkastella; nähdä omin silmin

katsoa /kˈatsoa/ (v)
κοιτάζω
  keskittyä siihen, mitä näkee

katsoja /kˈatsoja/ (n)
θεατής
  jotakin katsova henkilö

kattaa /kˈatːaː/ (v)
στρώνω
  asetella astiat ja ruokailuvälineet pöydälle ruokailua varten
διασκευάζω
  sisältää, sisältyä, käsittää jonkin
  peittää laajuudellaan
  päällystää, peittää
καλύπτω
  (maksutalous) peittää kulut
  suojata pysyvästi sateelta, peittää katolla tai muulla vastaavalla

kattaus /kˈatːaus/ (n)
θητεία
  suuressa tilaisuudessa ruokailuvuoro.

kattila /kˈatːɪla/ (n)
κατσαρόλα
  ruoanlaitossa käytettävä kannellinen keittoastia, joka sopii keittolevylle tai liedelle

kattilalaakso /kˈatːɪlalˌaːkso/ (n)
λεκανοπέδιο
  pyöreä jyrkkäreunainen laakso

kattohaikara /kˈatːohˌaikara/ (n)
λευκοπελαργός
  (eläintiede) haikaralintuihin kuuluva Suomenlahden eteläpuolella tyypillisesti katoilla pesivä, väritykseltään musta-valkea haikara, jota tavataan satunnaisesti myös Suomessa

kattokruunu /kˈatːokrˌuːnu/ (n)
πολυέλαιος
  näyttävä sisäkattoon asennettu sähkövalaisin tai historiallisesti kynttelikkö

kattolista /kˈatːolˌista/ (n)
θόλος
  lista sisäseinän ja sisäkaton yhtymäkohdassa, jonka alle jää tapetin yläreuna

katu /kˈatu/ (n)
οδός, δρόμος
  taajamassa sijaitseva kulkuväylä, joka koostuu usein ajoradasta ja molemmin puolin sijaitsevista jalkakäytävistä

katua /kˈatua/ (v)
μετανιώνω
  olla pahoillaan jostain tekemästään; toivoa ettei olisi tehnyt jotain

katuoja /kˈatuoja/ (n)
υπόνομος
  kadun reunassa oleva vettä ohjaava kouru, jota pitkin sadevesi ym. valuvat viemäriin

katuosoite /kˈatuosˌoite/ (n)
διεύθυνση
  rakennuksen yksilöivä osoite, jonka avulla rakennus on löydettävissä tietyltä kadulta

katupora /kˈatupˌora/ (n)
κομπρεσέρ
  huomattavan äänekäs työkalu, jolla voidaan rikkoa betonia ja asfalttipäällystettä

kauan /kˈauan/ (adv)
πολύ
  pitkän aikaa, pitkään

kauha /kˈauha/ (n)
κουτάλα
  varrellinen kuppi tai työväline, jolla ammennetaan jauhetta tai nestemäistä ainetta

kauhea /kˈauhea/ (adj)
φοβερά
  kauhua herättävä, hirvittävä, kauhistuttava

kauheasti /kˈauheˌastɪ/ (adv)
τρομερά
  kauhealla, pelottavalla tavalla

kauhistua /kˈauhɪstˌua/ (v)
τρομάζω
  pelästyä, joutua kauhun valtaan

kauhistus /kˈauhɪstus/ (n)
τρόμος
  ahdistuksen ja pelon tuntemus

kauhistuttaa /kˈauhɪstˌutːaː/ (n)
τρομάζω
  herättää kauhua

kauhu /kˈauhu/ (n)
τρόμος
  suuri pelon tunne, varsinkin sellaisissa tapauksissa, joissa siihen liittyy tuntemuksia jonkin asian tai tilanteen hirveydestä tai karmeudesta
  kauheus

kaukalo /kˈaukalo/ (n)
σκάφη
  pitkänomainen, matalahko astia tai allas

kaukana /kˈaukana/ (adv)
μακριά
  pitkän ajan päässä

kaukasialainen /kˈaukasˌialˌainen/ (adj)
καυκασιανός
  Kaukasiasta peräisin oleva tai Kaukasiaan ja kaukasialaisiin liittyvä

kaukasialainen /kˈaukasˌialˌainen/ (n)
καυκασιανός
  pysyvästi Kaukasiassa asuva henkilö

kaukojuna /kˈaukojˌuna/ (n)
ακολουθία
  matkustajajuna, joka on pitkämatkaisessa kaupunkien välisessä liikenteessä

kaukopalvelu /kˈaukopˌalvelu/ (n)
δανεισμός
  erillisten kirjastojen välistä aineistojen yhteiskäyttöä, jossa välitetään lainoja ja jäljenteitä tarvitsijoille; kaukolainaus

kaukoputki /kˈaukopˌutkɪ/ (n)
τηλεσκόπιο
  optinen laite, joka tuottaa silmälle lähikuvan kauempana olevasta kohteesta

kaukosäädin /kˈaukosˌæːdɪn/ (n)
τηλεχειριστήριο
  laite, jolla voidaan ohjata toista laitetta etäältä

kaukotaitteisuus /kˈaukotˌaitːeisuːs/ (n)
υπερμετρωπία
  taittovirhe, jossa lähellä olevien kohteiden kuva muodostuu verkkokalvon taakse, jolloin silmä näkee tarkasti kauas mutta ei lähelle

kaula /kˈaula/ (n)
λαιμός
  ruumiinosa pään ja vartalon välillä

kaulahuivi /kˈaulahwˌivɪ/ (n)
κασκόλ
  kaulan ympärille kiedottava huivi

kaulaketju /kˈaulakˌetju/ (n)
κολιέ
  kaulalle ripustettava ketju, joka kannattelee siihen kiinnitettyä korua tai toimii itse koruna

kaulakoru /kˈaulakˌoru/ (n)
περιδέραιο
  kaulan ympärillä pidettävä koru, jossa saattaa olla osana kaulaketju

kaulapanta /kˈaulapˌanta/ (n)
κολιέ
  kaulaan esim. koiralle asetettava panta

kauluspaita /kˈauluspˌaita/ (n)
μπλούζα
  Ylävartalon päälle puettava miesten vaate, päällyspaita, jossa on kaulus, hihat, kalvosimet ja etuosassa napitus kauluksesta helmaan asti.

kauna /kˈauna/ (n)
άχτι
  jyvästä jauhettaessa irtoava kuori

kauneus /kˈauneus/ (n)
ομορφιά
  ihmisen havaintomaailmaan liittyvä myönteiseksi ja mielihyvää tuottavaksi koettu käsite, jonka sisältö ja kriteerit vaihtelevat ajan ja yhteiskunnan virtausten ja ihmisen sisäistämien näkemysten ja arvojen mukaisesti; aihetta tutkii filosofian osa-alue estetiikka

kauneuskilpailu /kˈauneuskˌilpailu/ (n)
διαγωνισμός ομορφιάς, καλλιστεία
  kilpailu, jossa valitaan voittajaksi osallistujista kaunein; voi sisältää myös ulkonäköön liittymättömiä osioita

kaunis /kˈaunɪs/ (adj)
ωραίος, όμορφος
  havaitsijalleen esteettistä tai moraalista mielihyvää tuottava. Esteettisesti kauniiksi voidaan kutsua näkyä, ajatusta tai kuultua ääntä; moraalisesti kauniiksi ajatusta tai tekoa.
ωραίος
  sateeton, pilvetön

kaunistaa /kˈaunɪstaː/ (v)
διακοσμώ
  tehdä kauniiksi tai kauniimmaksi

kaunistella /kˈaunɪstella/ (v)
εξωραΐζω
  saada näyttämään paremmalta kuin jokin todellisuudessa on

kaunokirjallinen /kˈaunokˌirjallɪnen/ (adj)
μυθιστόρημα
  kaunokirjallisuuteen liittyvä

kaunotaiteet /kˈaunotˌaiteːt/ (n)
καλές τέχνες
  (vastakohtana käyttötaiteelle) taiteenlajit, joilla pyritään puhtaasti esteettiseen lopputulokseen; perinteisen antiikin ajalta juontuvan määritelmän mukaan maalaustaide, kuvanveisto, arkkitehtuuri, runous ja musiikki

kaunotar /kˈaunotar/ (n)
καλλονή
  kaunis nainen

kaupallinen /kˈaupallɪnen/ (adj)
εμπορικός
  sellainen, jolla on kaupankäyntiin liittyvä luonne, myyntiä edistävä merkitys

kauppa /kˈaupːa/ (n)
μαγαζί
  yritys, jonka tiloissa myydään tavaroita
δουλειά
  myynti- ja ostotapahtuma, kaupanteko, liiketoimi
εμπόριο
  myyntien ja ostojen sarja, kaupankäynti

kauppa-alus /kˈaupːaˈalus/ (n)
έμπορος
  vedessä vapaasti liikkuva tai liikuteltava alus, jota käytetään ansiotarkoitukseen

kauppakeskus /kˈaupːakˌeskus/ (n)
εμπορικό κέντρο
  rakennus tai rakennuskokonaisuus jossa sijaitsee paljon kauppoja sisätiloissa

kauppalaiva /kˈaupːalˌaiva/ (n)
εμπορικό πλοίο
  kauppamerenkulun käytössä oleva laiva

kaupparatsu /kˈaupːarˌatsu/ (n)
πωλητής
  myyntiedustaja, kiertävä myyntimies, matkaava tuote-esittelijä

kauppatavara /kˈaupːatˌavara/ (n)
εμπόρευμα
  säädetyllä tavalla yleisesti kaupan pidettävä artikkeli, jonka kauppanimike tavallisesti kuuluu kansainvälisen kaupan nimistöön. Kaupan kohteena oleva tavara tai hyödyke.

kauppatori /kˈaupːatˌorɪ/ (n)
αγορά
  tori, joka on nimenomaisesti varattu kaupankäyntiä varten

kauppias /kˈaupːɪas/ (n)
έμπορος
  kaupan tai liikkeen omistaja

kaupunginjohtaja /kˈaupuŋŋˌinjohtˌaja/ (n)
δήμαρχος
  kaupunkia johtava virkamies

kaupunginosa /kˈaupuŋŋˌinosa/ (n)
συνοικία
  kaupungin nimetty osa-alue

kaupungintalo /kˈaupuŋŋˌintalo/ (n)
δημαρχείο
  julkinen rakennus, jossa kaupunginhallitus kokoontuu

kaupungistuminen /kˈaupuŋŋˌistumɪnen/ (n)
αστικοποίηση
  väestön muuttaminen maaseudulta kaupunkeihin, kaupungistumisasteen nousu

kaupunki /kˈaupuŋkɪ/ (n)
πόλη, πολιτεία
  sivilisaation muodostama taajama, joka ylittää paikallisesti ympäristön kantokyvyn ja edellyttää resurssien tuontia kulutettaviksi laajemmalta sen olemassaolon edellytyksenä olevalta alueelta

kaupunkikaasu /kˈaupuŋkɪkˌaːsu/ (n)
αεριόφως
  pääasiassa kivihiileen liittyvän koksin valmistuksen sivutuotteena syntyvä vedyn, hiilimonoksidin ja metaanin seos, jota käytettiin kaasuvalaistukseen 1800-luvulla ja talouskaasuna

kaupunkivaltio /kˈaupuŋkɪvˌaltɪo/ (n)
πόλη-κράτος
  pienikokoinen valtio, joka muodostuu yhdestä kaupungista

kaura /kˈaura/ (n)
βρώμη
  erityisesti peltokaura ()
  näiden ravinnoksi käytettävät siemenet

kaurapuuro /kˈaurapˌuːro/ (n)
κουάκερ
  kauraryyneistä tai suurimoista keitetty puuro

kauris /kˈaurɪs/ (n)
αυγοτάραχα
  joidenkin hirvieläinten peuraa pienempien tai vuohieläinten luonnonvaraisten lajien eläin
Αιγόκερως
  eräs horoskooppimerkki

kausaalisuus /kˈausaːlɪsuːs/ (n)
αιτιότητα
  se, että on kausaalinen

kausatiivi /kˈausatˌiːvɪ/ (n)
αίτιος
  verbi, joka ilmaisee kantaverbin toiminnan aiheuttamista

kausi /kˈausɪ/ (n)
εποχή
  ajanjakso
σεζόν
  urheilun tms. vuoden aikana käytävät kilpailut tai ottelut
κύκλος
  tv-sarjan tms. tuotantoerä
ηλικία
  geologisen ajanlaskun taso. Kaudet muodostavat maailmankauden ja jakautuvat edelleen epookkeihin

kaustinen sooda /kˈaustɪnen sˈoːda/ (n)
καυστική σόδα
  natriumhydroksidi, lipeä

kauterisoida /kˈauterɪsˌoida/ (v)
καυτηριάζω
  polttaa tai syövyttää kudosta hoitotarkoituksessa

kavallus /kˈavallus/ (n)
υπεξαίρεση
  (omaisuusrikos) anastusrikoksen muoto, jossa henkilö anastaa hänen haltuunsa uskottuja varoja

kaveri /kˈaverɪ/ (n)
φίλος
  ystävä, toveri

kaviaari /kˈavɪˌaːrɪ/ (n)
χαβιάρι
  kevyesti suolattu sammen mäti

kavio /kˈavɪo/ (n)
οπλή
  kavioeläinten varpaan kärkeä tupen tavoin ympäröivä paksuseinäinen sarveiskynsi

kavitaatio /kˈavɪtˌaːtɪo/ (n)
σπηλαίωση
  ilmiö, jossa neste, yleensä vesi, alkaa kiehua paineen laskun johdosta

kavuta /kˈavuta/ (v)
ανεβαίνω
  siirtyä yl. jalkaisin, käsivoimia käyttäen tai nelinkontin ylöspäin tav. johonkin kohteeseen, myös siirtyä vastaavalla tavalla alaspäin tav. pois jostakin; joskus myös kulkuneuvosta

kazakki /kˈatsakːɪ/ (n)
Καζάκα
  kazakin kieli (kielitunnus: kaz, kk), pääasiassa Kazakstanissa puhuttava turkkilainen kieli, jota kazakit puhuvat.
  turkkilais-tataarilaisen, pääasiassa Kazakstanissa (mutta myös Venäjällä ja Kiinassa) elävän kansan jäsen

kebab /kˈebab/ (n)
γύρος
  paahdetun tai grillatun varraslihan suikaleita; kebabliha

kefiiri /kˈefɪːrɪ/ (n)
κεφίρ
  eräs piimää muistuttava hapanmaitovalmiste

kehdata /kˈehdata/ (v)
τολμώ
  uskaltaa ilman että hävettää
έχει
  jaksaa, viitsiä

kehittyä /kˈehɪtːˌyæ/ (v)
εξελίσσομαι
  muuttua vähittäisten muutosten kautta

kehittää /kˈehɪtːæː/ (v)
εμφανίζω
  muokata paremmaksi, parantaa
  käsitellä kuvaksia niin, että niihin syntynyt näkymätön kuva kehitteen avulla muutetaan näkyväksi hopeayhdisteen muodostamaksi valokuvaksi

kehitys /kˈehɪtys/ (n)
εξέλιξη
  asioiden muuttuminen ajan myötä
  jonkin uuden suunnittelu ja toteutus, laadinta
  kehitysopin yhteydessä sellaisten perättäisten muuntumisten, jossa tapahtuu populaation geenivaraston muuttumista, evoluutio
  (valokuvaus) valokuvafilmin prosessointi siten, että se ei enää valotu valolle altistuessaan
  kehityksellä tarkoitetaan nappuloiden, erityisesti upseerien, järjestämistä pelin alussa passiivisesta alkuasemasta aktiivisempaan hyökkäysasemaan
ανάπτυξη
  eliön kasvu ja mukanaan tuomat muutokset

kehityskulku /kˈehɪtˌyskulku/ (n)
εξέλιξη
  jokin kehittyy ajan mittaan

kehno /kˈehno/ (adj)
κακός
  huono, ei laadukas

keho /kˈeho/ (n)
σώμα
  elävä ihmisruumis

kehonrakennus /kˈehonrakˌennus/ (n)
σωματοδόμηση
  urheilulaji, jossa pyritään esteettisesti tasapainoiseen ja vähärasvaiseen vartaloon lihaksistoa harjoittamalla

kehonrakentaja /kˈehonrakˌentaja/ (n)
μπόντι μπίλντερ
  kehonrakennuksen harjoittaja

kehottaa /kˈehotːaː/ (v)
ενθαρρύνω
  voimakkain sanoin suositella jklle jnk tekemistä

kehotus /kˈehotus/ (n)
διατάζω
  pyyntöä vahvempi vaatimus jonkin toimenpiteen suorittamiseksi, usein viranomaisen antamana

kehruu /kˈehruː/ (n)
νηματοποίηση
  kuituja yhteen kiertämällä toteutettu langan valmistusmenetelmä

kehrä /kˈehræ/ (n)
σφοντύλι
  rukin tai kehruukoneen pyörivä, lankaa muodostava osa
δίσκος
  kiekoksi ajateltu tai mielletty taivaankappale

kehrätä /kˈehrætæ/ (v)
ιδιοστροφορμή
  tuottaa kierteistä ja kerrattua lankaa tekstiilikuiduista
γουργουρίζω
  pitää jonkin tunnetilan (yleensä tyytyväisyyden) ilmaisemiseksi lyhytkatkoista matalataajuista ääntelyä kuten kissaeläimet

kehrääjä /kˈehræːjæ/ (n)
γεροντοκόρη
  joku joka kehrää lankaa; kehruun ammattilainen

kehto /kˈehto/ (n)
κούνια
  yleensä poikittaisilla jalaksilla varustettu t. kannikkeista riippuva keinutettava pienen lapsen vuode

kehtolaulu /kˈehtolˌaulu/ (n)
νανούρισμα
  lapsen nukuttamiseksi tarkoitettu laulu

kehu /kˈehu/ (n)
έπαινος
  positiivinen tai kiittelevä arvio

kehua /kˈehua/ (v)
επαινώ
  antaa kehuja, sanoa jostakin jotakin hyvää

kehys /kˈehys/ (n)
κάδρο
  esinettä, esim. taulua, ympäröivä tukeva tai koristeellinen rakenne

kehystää /kˈehystæː/ (v)
καδράρω
  laittaa johonkin kehykset

kehä /kˈehæ/ (n)
περιάνθιο
  kehälehdet kokonaisuutena

keidas /kˈeidas/ (n)
όαση
  aavikolla oleva hedelmällinen paikka t. alue, jossa pohjavesi on lähellä maanpintaa

keihäs /kˈeihæs/ (n)
λόγχη, ακόντιο
  (ase) metsästyksessä ja sodankäynnissä käytetty historiallinen heitto- tai pistoase

keihästää /kˈeihæstæː/ (v)
λογχίζω
  heittää jotakin keihäällä siten, että keihäs menee läpi

keihäänheitto /kˈeihæːnhˌeitːo/ (n)
ακοντισμός
  yleisurheilulaji, jossa pyritään heittämään teräväkärkinen keihäs mahdollisimman pitkälle

keijukainen /kˈeijukˌainen/ (n)
νεράιδα
  pieni ja siro taruolento (usein naispuolinen ja siivekäs)

keikka /kˈeikːa/ (n)
συνεννόηση
  esittävän taiteilijan esiintyminen

keilailu /kˈeilailu/ (n)
μπόουλινγκ
  urheilulaji, jossa pyritään keilapalloa heittämällä kaatamaan jokaisella heitolla mahdollisimman paljon keiloja

keimailu /kˈeimailu/ (n)
ακκισμός
  keimaileminen

keino /kˈeino/ (n)
μέσος
  tapa tai menetelmä jolla jotakin tehdään

keinotekoinen /kˈeinotekˌoinen/ (adj)
τεχνητός
  ihmisen tekemä; ei luonnostaan syntynyt

keinu /kˈeinu/ (n)
κούνια
  edestakaisin heilahteleva huvitteluun tarkoitettu laite, jossa yläpuolelta riippuu aisojen, narujen, köysien tai ketjujen varassa lava tai istuin

keinulauta /kˈeinulˌauta/ (n)
τραμπάλα
  lauta, jonka kumpikin pää keinuu vuoroin ylös ja alas keskellä laudan alapintaa olevan jalustan varassa

keinutuoli /kˈeinutˌuolɪ/ (n)
κουνιστή καρέκλα
  tuoli jonka pohjassa on kaarevat jalakset, joiden avulla tuolia voi keinuttaa

keisari /kˈeisarɪ/ (n)
αυτοκράτορας
  Rooman valtakunnasta lähtöisin oleva korkein monarkin arvonimi

keisarikunta /kˈeisarɪkˌunta/ (n)
αυτοκρατορία
  valtakunta, jonka valtionpäämies on keisari

keisarileikkaus /kˈeisarɪlˌeikːaus/ (n)
καισαρική τομή
  lapsen poistaminen kohdusta avaamalla vatsan seinämä ja kohtu

keisarillinen /kˈeisarˌillɪnen/ (n)
αυτοκρατορικός
  keisarin perheeseen tai perheelle kuuluva

keisarinna /kˈeisarˌinna/ (n)
αυτοκράτειρα
  keisarikunnan naispuolinen hallitsija

keittiö /kˈeitːɪø/ (n)
κουζίνα, μαγειρείο
  kotona, ravintolassa yms. paikka, jossa valmistetaan ruokaa. Keittiössä huolehditaan myös ruoanlaittoon ja kattaukseen liittyvistä astioista, työkaluista ja välineistä.
κουζίνα
  jonkin maan tai alueen ruokakulttuurin mukainen tapa valmistaa ruokaa; etninen ruokakulttuuri

keittiömestari /kˈeitːɪømˌestarɪ/ (n)
αρχιμάγειρος
  ravintolakeittiön esimiehen ammattinimike

keitto /kˈeitːo/ (n)
σούπα
  liemiruoka, joka yleensä keitetään ennen syömistä ja joka useimmiten nautitaan lämpimänä

keittoastia /kˈeitːoˌastɪa/ (n)
ατμολέβητας
  keittämiseen käytettävä astia

keittokirja /kˈeitːokˌirja/ (n)
βιβλίο μαγειρικής
  kirja, joka sisältää kokoelman ruokareseptejä

keittolevy /kˈeitːolˌevy/ (n)
μάτι
  lieden kohta, jonka päälle pannu asetetaan

keittäjä /kˈeitːæjæ/ (n)
μάγειρας
  ruokalan kokki

keittäminen /kˈeitːæmɪnen/ (n)
μαγειρική
  ruoan kypsentäminen kuumentamalla se vedessä kiehumispisteeseen halutun kypsyyden saamiseen tarvittavaksi ajaksi

keittää /kˈeitːæː/ (v)
βράζω
  kuumentaa nestettä kiehumispisteen yli; valmistaa tai käsitellä keittoastiassa nestettä sellaisenaan tai lisätyssä nesteessä; myös uuttaa kiehuvalla tai kuumennetulla vedellä

keko /kˈeko/ (n)
στοίβα
  kartionmuotoinen kasa irtonaista ainetta

kekseliäisyys /kˈekselɪˌæisyːs/ (n)
εφεύρεση
  taipumus ja kyvykkyys keksimiseen

kekseliäs /kˈekselɪæs/ (adj)
εφευρετικός
  sellainen, joka keksii usein tai helposti (henkilöstä)

keksi /kˈeksɪ/ (n)
μπισκότο
  tavallisesti tehdasmaisesti viljasta valmistettu ohut kuivaksi paistettu makea tai suolainen leivonnainen

keksijä /kˈeksɪjæ/ (n)
εφευρέτης
  henkilö, joka tekee uusia keksintöjä

keksintö /kˈeksɪntø/ (n)
εφεύρεση
  ihmisen keksimä uusi laite, menetelmä tai teoria

keksiä /kˈeksɪæ/ (v)
εφευρίσκω
  tehdä jokin uusi keksintö

kela /kˈela/ (n)
καρούλι
  ympyrälieriö, jonka päällä on kierrettynä lankaa, siimaa, johdinta, vaijeria, filmiä tms.
πηνίο
  käämi, kuristin, elektroniikan induktiivinen komponentti

kelkka /kˈelkːa/ (n)
έλκηθρο
  talvella lumella tai jäällä jalasten varassa liikkuva laite
δίσκος
  kiskolla liikkuva koneenosa, kuten CD-aseman ulos työntyvä osa

kellari /kˈellarɪ/ (n)
κελάρι, υπόγειο
  rakennuksen asuintilojen alla oleva varasto- ja säilytystila

kellarikerros /kˈellarɪkˌerros/ (n)
υπόγειο
  rakennuksen maanalainen kerros

kellaroida /kˈellarˌoida/ (v)
κελάρι
  säilöä kellariin, kypsyttää kellarissa

kelli /kˈellɪ/ (n)
καυλί
  penis

kelliä /kˈellɪæ/ (v)
τεμπελιάζω
  maata selällään

kello /kˈello/ (n)
ρολόι, ωρολόγιο
  ajan mittaamiseen ja näyttämiseen tarkoitettu laite
καμπάνα, κουδούνι
  ontosta avonaisesta metallikuoresta muodostuva soitin, jota soitetaan lyömällä sitä

kellonaika /kˈellonˌaika/ (n)
ώρα
  kellon näyttämä tai muuten ilmoittama aika

kellotapuli /kˈellotˌapulɪ/ (n)
καμπαναριό
  erityisesti kirkon läheisyydessä oleva tornimainen rakennelma, johon soittokellot ripustetaan niiden kuuluvuuden lisäämiseksi

kellotorni /kˈellotˌornɪ/ (n)
καμπαναριό
  tornimainen rakennelma tai rakennuksen osa, johon soittokellot ripustetaan niiden kuuluvuuden lisäämiseksi

kellottaa /kˈellotːaː/ (v)
χρονομετρώ
  ottaa aikaa jostakin kellolla
ρολόι
  saada tulokseksi jokin aika

kellua /kˈellua/ (v)
φελλός
  pysyä veden pinnalla nosteen ansiosta

kelpuuttaa /kˈelpuːtːaː/ (v)
δέχομαι
  hyväksyä, pitää kelpaavana

keltahemppo /kˈeltahˌempːo/ (n)
μπασταρτοκανάρινο
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

keltainen /kˈeltainen/ (adj)
κίτρινος
  sellainen, minkä väri on keltainen, väriltään keltainen (eikä punainen tai sininen pääväreistä)

keltainen /kˈeltainen/ (n)
κίτρινος
  keltainen väri

keltaisuus /kˈeltaisuːs/ (n)
ίκτερος
  ihon, silmänvalkuaisten ja limakalvojen, veren liiallisesta bilirubiinin määrästä johtuva, keltainen väri; ikterus, keltatauti

keltatauti /kˈeltatˌautɪ/ (n)
ίκτερος
  silmien ja ihon kellastuminen; Wilsonin taudin oire

kelttiläinen /kˈeltːɪlˌæinen/ (adj)
κελτικός
  keltteihin liittyvä

keltuainen /kˈeltuˌainen/ (n)
κρόκος
  munan keltainen osa, joka toimii kehittyvän alkion ravintona

kelvata /kˈelvata/ (v)
αρκώ
  olla kyllin hyvä, sopia, soveltua

kelvin /kˈelvɪn/ (n)
κέλβιν
  lämpötilan SI-järjestelmän mukainen yksikkö tieteellisessä käytössä (tunnus K)

kelvollinen /kˈelvollɪnen/ (adj)
κατάλληλος
  sellainen, joka kelpaa; sopiva, soveltuva

kelvoton /kˈelvoton/ (adj)
άκυρος
  sellainen, joka tai mikä ei kelpaa johonkin; epäkelpo

kemia /kˈemɪa/ (n)
χημεία
  tieteenala, joka tutkii aineiden ominaisuuksia ja koostumuksia sekä niiden valmistusta ja muuttamista

kemiallinen /kˈemɪˌallɪnen/ (adj)
χημικός
  kemiaan liittyvä

kemiallinen reaktio /kˈemɪˌallɪnen rˈeaktˌio/ (n)
χημική αντίδραση
  prosessi, jossa aineet muuttuvat toisiksi aineiksi: atomien ja molekyylien elektronijakaumat muuttuvat, ja yleensä sidoksia syntyy tai katkeaa; reaktiossa atomi voi muuttua ioniksi, molekyylit voivat yhdistyä tai hajota tai molekyylien atomit voivat järjestyä uudestaan

kemiallinen sidos /kˈemɪˌallɪnen sˈidos/ (n)
χημικός δεσμός
  elektronien muodostama, kemiallista yhdistettä koossa pitävä voima

kemiallinen yhdiste /kˈemɪˌallɪnen ˈyhdɪste/ (n)
χημική ένωση
  aine, joka koostuu kahdesta tai useammasta keskenään reagoineesta alkuaineesta

kemisti /kˈemɪstɪ/ (n)
χημικός
  kemian tutkija tai kemian soveltaja

kengittäjä /kˈeŋŋɪtːˌæjæ/ (n)
πεταλωτής
  henkilö, joka kengittää

kengittää /kˈeŋŋɪtːæː/ (v)
πεταλώνω
  varustaa hevonen kengillä

kengitysseppä /kˈeŋŋɪtˌyssepːæ/ (n)
πεταλωτής
  erikoiskoulutuksen saanut seppä, joka kengittää hevosia

kenguru /kˈeŋŋuru/ (n)
καγκουρό
  pussieläin, joita esiintyy vain Australiassa (-heimo)

kengännauha /kˈeŋŋænnˌauha/ (n)
κορδόνι
  naru, jolla kenkä sidotaan eli pauloitetaan

kenkä /kˈeŋkæ/ (n)
παπούτσι, υπόδημα
  jalkaa suojaava tavallisesti ulkona käytettävä asuste; jalkine, jossa on kova pohja

kenno /kˈenno/ (n)
κελί
  mehiläisten vahasta rakentama toukkien kasvatukseen tai ravinnon varastoitiin tarkoitettu kuusikulmainen lokero, näiden lokeroiden muodostama yhtenäinen kokonaisuus tai näistä lokeroista koostuva levy, joka on ihmisen rakentamassa mehiläispesässä
  sähköpari

kenotsooinen /kˈenotsˌoːɪnen/ (adj)
καινοζωικός
  kenotsooinen maailmakausi, 65,5 miljoonaa vuotta sitten alkanut maailmankausi; siihen liittyvä

kenoviiva /kˈenovˌiːva/ (n)
ανάστροφη κάθετος
  laskeva vinoviiva, jota käytetään lähinnä tietotekniikan merkinnöissä. Vastaava symboli on \.

kenraali /kˈenraːlɪ/ (n)
στρατηγός
  maavoimien korkein sotilasarvo, vastaa merivoimien amiraalia

kenties /kˈenties/ (adv)
ίσως
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

kenttä /kˈentːæ/ (n)
πεδίο, χωράφι
  kenttävoimakkuutena ilmaistava luonnonilmiöihin liittyvä vektorisuure

kenttäpullo /kˈentːæpˌullo/ (n)
παγούρι
  sotilas- ja retkikäyttöön tarkoitettu suljettu astia juomaveden kuljetusta varten

kenttäväki /kˈentːævˌækɪ/ (n)
αγρός
  puolueen tai järjestön rivijäsenet

keppi /kˈepːɪ/ (n)
ραβδί
  yleensä puinen pitkänmuotoinen esine

keraaminen /kˈeraːmɪnen/ (adj)
κεραμική
  saviteollisuuden tuottamaan keramiikkaan kuuluva t. sitä koskeva, savi-

keramiikka /kˈeramˌiːkːa/ (n)
κεραμική
  astioiksi tai muiksi esineiksi muotoiltua ja poltettua savea

keratiini /kˈeratˌiːnɪ/ (n)
κερατίνη
  skleroproteiineihin kuuluva valkuaisaine

kerettiläinen /kˈeretːɪlˌæinen/ (n)
αιρετική
  harhaoppinen

kerettiläisyys /kˈeretːɪlˌæisyːs/ (n)
αίρεση
  se, että on kerettiläinen

keripukki /kˈerɪpˌukːɪ/ (n)
σκορβούτο
  C-vitamiinin puutoksen aiheuttama tauti

keritä /kˈerɪtæ/ (v)
κουρεύω
  leikata tai ajella villa lampaalta, vuohelta tms.

kerjäläinen /kˈerjælˌæinen/ (n)
ζητιάνος
  kerjäämällä elantonsa hankkiva henkilö

kerjätä /kˈerjætæ/ (v)
ζητιανεύω
  pyytää rahaa, ruokaa tms.

kerma /kˈerma/ (n)
ανθόγαλα
  maidon rasvainen osa, joka voidaan kuoria seisoneen raakamaidon pinnalta; eräs maitotuote
κρέμα γάλακτος
  paras osa, parempiosaiset ihmiset, parhaimmisto

kermavaahto /kˈermavˌaːhto/ (n)
σαντιγί
  vaahdoksi vatkattu kerma

kernaasti /kˈernaːstɪ/ (adv)
νωρίς
  mielihyvin, mielellään; innokkaasti

kerran /kˈerran/ (adv)
άλλοτε
  joskus menneisyydessä tarkemmin määrittelemättömänä hetkenä; aikoinaan
  yhtenä hetkenä, mutta ei koskaan muulloin

kerros /kˈerros/ (n)
πάτωμα
  rakennuksessa olevien huonetilojen taso
στρώμα
  eri materiaalin tai pinnan muodostama taso

kerrostalo /kˈerrostˌalo/ (n)
πολυκατοικία
  rakennus, jossa on useita asuinhuoneistoja päällekkäin

kerrostuma /kˈerrostˌuma/ (n)
διάστρωση
  maan sisässä olevaa maa-ainesta, joka on samanlajista ja levittäytynyt laajalle alueelle

kerrosvoileipä /kˈerrosvˌoileipæ/ (n)
σάντουιτς
  kahdesta tai useammasta vastakkain asetetusta leipäviipaleesta, joiden välissä on täytteitä, pinottu voileipä

kersa /kˈersa/ (n)
πιτσιρίκα
  tois. lapsi

kersantti /kˈersantːɪ/ (n)
λοχίας
  aliupseerin arvo armeijassa; sen haltija

kerskuri /kˈerskurɪ/ (n)
καυχηματίας
  henkilö, joka kerskuu, kerskailee

kerta /kˈerta/ (n)
φορά
  yksittäinen tapahtuma, joka voi olla tapahtumasarjan osana tai saattaa toistua sattumalta

kertaa /kˈertaː/ (n)
επί
  kertolaskufunktion operaattori

kertoa /kˈertoa/ (v)
διηγούμαι
  esittää kertomus tai selostaa toiselle jokin asia

kertoja /kˈertoja/ (n)
αφηγήτρια
  (kirjallisuustiede) se, jonka näkökulmasta tarina kerrotaan; se, joka kertoo tarinan

kertolasku /kˈertolˌasku/ (n)
πολλαπλασιασμός
  laskutoimitus, jossa luku lasketaan itsensä kanssa yhteen toisen luvun arvon verran

kertoma /kˈertoma/ (n)
παραγοντικό
  fakulteetti, n:n kokonaisluvun kaikkien lukujen tulo

kertomerkki /kˈertomˌerkːɪ/ (n)
επί
  kertolaskun symbolina käytettävä merkki, rivinkeskeinen piste · tai rasti x

kertomus /kˈertomus/ (n)
αφήγηση
  satu, tarina
αναφορά
  selostus

kertosäe /kˈertosˌæe/ (n)
επωδός
  laulussa useita kertoja toistettava osuus

kertotaulu /kˈertotˌaulu/ (n)
πίνακας πολλαπλασιασμού
  aritmeettinen taulukko, jossa on yksinumeroisten lukujen kaikkien tulojen arvot

kerä /kˈeræ/ (n)
κουβάρι
  pallon muotoon itsensä ympärille kääritty tai kääriytynyt pitkä esine

keräillä /kˈeræillæ/ (v)
μαζεύω
  kerätä toistuvasti

keräilyerä /kˈeræilˌyeræ/ (n)
ρεπεσάζ
  joissakin urheilulajeissa (kuten miekkailussa, soudussa ja judossa) kilpailun vaihe, jossa edellisessä vaiheessa hävinneistä kilpailijoista parhaat karsivat keskenään jäljellä olevista jatkopaikoista

keräkaali /kˈerækˌaːlɪ/ (n)
λάχανο
  (kasvitiede) kookaslehtinen kaalin muunnos, josta erotetaan eri muotoja

kerätä /kˈerætæ/ (v)
μαζεύω
  koota yhteen
  poimia, noukkia yksittäisiä kappaleita jostain; korjata (pois)
προσχωρήσουν
  kerätä harrastuksena kokoelmaa jostain, keräillä

keräys /kˈeræys/ (n)
συλλογή
  kerääminen

kesakko /kˈesakːo/ (n)
φακίδα
  piste tai läikkä ihon pigmentissä, erityisesti kasvoilla ja käsivarsissa

kesanto /kˈesanto/ (n)
αγρανάπαυση
  vuodeksi viljelemättömäksi jätetty pelto tai sen osa

keskeinen /kˈeskeinen/ (adj)
κεντρικός
  tärkeä, olennainen

keskenmeno /kˈeskenmˌeno/ (n)
αποβολή
  ihmisillä raskauden itsestään tapahtuva keskeytyminen ja alkion tai sikiön poistumiminen kohdusta joko itsestään tai lääkärin avustamana

keskeyttää /kˈeskeytːæː/ (v)
διακόπτω
  lopettaa jokin, ennen kuin se on valmis

keskiaika /kˈeskɪˌaika/ (n)
Μεσαίωνας
  ajanjakso Rooman valtakunnan tuhosta 400-luvulla aina uuden ajan ja renessanssin alkuun 1500 jaa.; Suomessa noin 1100-luvulta alkaen

keskiaikainen /kˈeskɪˌaikainen/ (adj)
μεσαιωνικός
  keskiaikaan kuuluva tai siltä peräisin oleva

keskiaivot /kˈeskɪˌaivot/ (n)
μεσεγκέφαλος
  aivojen keskimmäinen osa väliaivojen takana, aivorungon yläosassa

keskiarvo /kˈeskɪˌarvo/ (n)
μέσος όρος
  aritmeettinen keskiarvo; havaintojen summa jaettuna havaintojen lukumäärällä

keskihajonta /kˈeskɪhajˌonta/ (n)
τυπική απόκλιση
  hajontaluku välimatka- tai suhdeasteikon muuttujille, mikä kuvaa keskimääräistä poikkeamaa odotusarvosta; varianssin neliöjuuri

keskihakuinen /kˈeskɪhˌakwɪnen/ (adj)
κεντρομόλος
  keskikohtaa kohti suuntautuva tai tapahtuva

keskikaupunki /kˈeskɪkˌaupuŋkɪ/ (n)
αγορά
  kaupungin keskusta liepeineen

keskikenttäpelaaja /kˈeskɪkˌentːæpelˌaːja/ (n)
βοηθός
  keskikentällä pelaava pelaaja

keskikhmer /kˈeskɪkhmer/ (n)
Χμερ
  khmer (kielitunnus: km, khm)

keskikoulu /kˈeskɪkˌoulu/ (n)
γυμνάσιο
  viisivuotinen koulu, jonne mentiin kansakoulun neljän luokan jälkeen, voi toimia oppikoulun osana tai omana koulunaan

keskiluokka /kˈeskɪlˌuokːa/ (n)
αστική τάξη
  yhteiskunnassa sosiaalisen hierarkian keskivaiheilla oleva väestönosa

keskinkertainen /kˈeskɪŋkˌertainen/ (adj)
μετριότητα
  ei hyvä eikä huono

keskinäinen /kˈeskɪnˌæinen/ (adj)
αμοιβαίος
  osapuolten välinen, usein vastavuoroinen; joidenkin keskuudessa tapahtuva

keskipiste /kˈeskɪpˌiste/ (n)
επίκεντρο
  kuvion tai kappaleen joka suunnasta ajatellen keskellä oleva piste

keskipäivä /kˈeskɪpˌæivæ/ (n)
μεσημέρι
  noin kello 12 päivällä

keskiranska /kˈeskɪrˌanska/ (n)
μέση γαλλική
  muinaisranskan jälkeinen, nykyranskaa edeltänyt kielimuoto, jota käytettiin noin vuosina 1340–1610 , kun ranskasta tuli Ranskan virallinen kieli

keskisormi /kˈeskɪsˌormɪ/ (n)
μέσοξ
  sormi ihmisen kädessä etusormen ja nimettömän välissä

keskisuuri /kˈeskɪsˌuːrɪ/ (adj)
μέσος
  sellainen, joka ei ole (jossakin luokittelussa) pieni eikä suuri

keskitin /kˈeskɪtɪn/ (n)
κόμβος
  tietoliikenneverkoissa käytetty komponentti, joka yhdistää verkkoja fyysisellä tasolla (OSI 1); ei käsittele dataa, kuten reititin tai kytkin, vaan ainoastaan lähettää sen eteenpäin.

keskittyminen /kˈeskɪtːˌymɪnen/ (n)
συγκέντρωση
  ajatusten ja mielenkiinnon keskittäminen

keskittyä /kˈeskɪtːˌyæ/ (v)
συγκεντρώνομαι
  kasaantua/kasautua yhteen paikkaan tai kohtaan
  keskittää huomionsa jhk

keskittäminen /kˈeskɪtːˌæmɪnen/ (n)
συγκέντρωση
  (šakki) strategia, jossa upseerit pyritään sijoittamaan laudan keskustaan, missä niiden hallitsemien ruutujen peitto on suurimmillaan.

keskittää /kˈeskɪtːæː/ (v)
συγκεντρώνομαι
  laittaa samaan paikkaan

keskitys /kˈeskɪtys/ (n)
συγκέντρωση
  keskittäminen

keskitysleiri /kˈeskɪtˌysleirɪ/ (n)
στρατόπεδο συγκέντρωσης
  leiri, jonne kootaan siviilejä liikkuvuuden tai kontaktien rajoittamiseksi

keskiviikko /kˈeskɪvˌiːkːo/ (n)
Τετάρτη
  viikon kolmas päivä, päivä tiistain ja torstain välissä

keskiyö /kˈeskiyø/ (n)
μεσάνυχτα
  noin kello 24:n aika yöllä

keskiö /kˈeskɪø/ (n)
αφαλός
  kappaleen keskellä oleva osa, keskiosa

keskus /kˈeskus/ (n)
κέντρο
  keskellä oleva kohta

keskushermosto /kˈeskushˌermosto/ (n)
κεντρικό νευρικό σύστημα
  selkäytimestä ja aivoista koostuva hermoston keskeinen osa, joka käsittelee sisä- ja ulkopuolilta saapuvaa informaatiota

keskuspankki /kˈeskuspˌaŋkːɪ/ (n)
κεντρική τράπεζα
  rahoituslaitos, jonka tehtäviin kuuluu rahapolitiikan toteutus, pääasiassa rahan liikkeellelasku ja rahavarannon säätely eri tavoin

keskussuoritin /kˈeskussˌuorɪtɪn/ (n)
ΚΜΕ
  tietokoneen toimintaa ylimmällä tasolla ohjaava suoritin

keskusta /kˈeskusta/ (n)
κέντρο
  keskellä sijaitseva osa, keskipisteen lähellä oleva osa
  kaupungin keskeisin tai tärkein osa
  poliittinen keskusta
  yleensä keskustaan luetaan ruudut d4, d5, e4, e5, mutta joskus mukaan lasketaan myös näitä ympäröivät ruudut

keskustella /kˈeskustella/ (v)
συζητώ
  puhua jonkun kanssa jostakin tietystä aiheesta

keskustelu /kˈeskustˌelu/ (n)
συζήτηση, συνομιλία
  ihmisten välinen suullinen ajatustenvaihto

keskusteluviesti /kˈeskustˌeluvˌiestɪ/ (n)
ανάρτηση
  kommenttiosiossa tai keskustelupalstalla jätetty viesti, jotka muodostavat yleensä keskusteluketjun ja jolla voi aloittaa keskustelun uudesta aiheesta

keskusvarasto /kˈeskusvarˌasto/ (n)
αποθηκεύω
  varasto, johon tavaraa varastoidaan keskitetysti jaettavaksi edelleen välivarastojen kautta tai suoraan käyttövarastoihin

keskuudessa /kˈeskuːdˌessa/ (adv)
ανάμεσα
  joukossa; sen kesken

kessu /kˈessu/ (n)
λοχίας
  kersantti

kestitys /kˈestɪtys/ (n)
διασκέδαση
  vieraanvaraisuuden osoittaminen ruokaa ja juomia tarjoamalla

kesto /kˈesto/ (n)
διάρκεια
  kyky säilyä (alkuperäisessä tilassa, ehjänä, tavallisessa kunnossa)

kestoaika /kˈestoˌaika/ (n)
διάρκεια
  aika, jonka jokin kestää ajallisesti

kestoaste /kˈestoˌaste/ (n)
ποσότητα
  kvantiteetti, äänteen pituus

kestävä /kˈestævæ/ (adj)
ανθεκτικός
  vahva tai luja
  jokin, joka ei kulu aikojen saatossa
αδιάκοπος
  luonnonvaroja kuluttamaton

kestää /kˈestæː/ (v)
αντέχω
  olla kestävä, kannattaa, kyetä kestämään
διαρκώ
  jaksaa, sietää

kesy /kˈesy/ (adj)
ήμερος
  ihmisen läheisyydessä viihtyvä, monesti ihmiseen leimautunut

kesyttää /kˈesytːæː/ (v)
δαμάζω
  tehdä eläin kesyksi
  muuttaa villi eläinlaji jalostamalla kotieläimeksi

kesyyntyä /kˈesyːntˌyæ/ (v)
εξημερώνομαι
  tulla kesyksi (kesyttämällä tai itsekseen)

kesä /kˈesæ/ (n)
καλοκαίρι
  Keskileveysasteiden vuodenaika kevään ja syksyn välissä, jolloin saadaan eniten auringonsäteilyä. Pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuusta elokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuusta helmikuuhun.

kesäaika /kˈesæˌaika/ (n)
καλοκαίρι
  kesän aika; kesäinen aika
θερινή ώρα
  aikajärjestely, jossa kelloja siirretään valoisaksi vuodenajaksi tunnilla eteenpäin

kesäisin /kˈesæisɪn/ (adv)
ξεκαλοκαιριάζω
  useina kesinä tai joka kesä

kesäkurpitsa /kˈesækˌurpɪtsa/ (n)
κολοκυθάκι
  kurkkukasveihin kuuluva vihanneshedelmä, (, )

kesäkuu /kˈesækuː/ (n)
Ιούνιος, Ιούνης
  vuoden kuudes kuukausi, kuukausi toukokuun ja heinäkuun välissä

kesäpäivänseisaus /kˈesæpˌæivænsˌeisaus/ (n)
θερινό ηλιοστάσιο
  pohjoisella pallonpuoliskolla vuoden valoisin ajankohta juhannuksen tienoilla (noin 21. kesäkuuta); kyseisen ajankohdan jälkeen päivät alkavat lyhentyä pohjoispuoliskolla; kyseisenä ajankohtana aurinko paistaa kohtisuoraan Kravun kääntöpiirille

kesävihanta /kˈesævɪhˌanta/ (adj)
φυλλοβόλος
  sellainen, joka pudottaa lehtensä talveksi

ketju /kˈetju/ (n)
αλυσίδα
  yhteen liitetyistä metallilenkeistä rakennettu voimansiirtoon tai kiinnitykseen käytetty väline

ketjupolttaja /kˈetjupˌoltːaja/ (n)
μανιώδης καπνιστής
  taukoamatta tupakoiva henkilö; savukkeiden suurkuluttaja

ketjureaktio /kˈetjureˌaktɪo/ (n)
αλυσιδωτή αντίδραση
  tapahtumien sarja, jossa kaikki paitsi ensimmäinen tapahtuma ovat seurausta yhdestä tai useammasta muusta sarjan tapahtumasta

ketoni /kˈetonɪ/ (n)
κετόνη
  orgaaninen yhdiste, jossa on funktionaalinen ryhmä C=O

ketsuppi /kˈetsupːɪ/ (n)
κέτσαπ
  sokerilla, suolalla ja etikalla maustettu tomaattikastike

ketteryys /kˈetːeryːs/ (n)
ευκινησία
  se, että on ketterä

kettu /kˈetːu/ (n)
αλεπού
  (eläintiede) punakettu, koko Suomessa esiintyvä, tavallisesti väriltään punaruskea, koiraeläinten heimon laji (Vulpes vulpes).

keuhko /kˈeuhko/ (n)
πνεύμονας
  elin, jolla kaikki nelijalkaiset selkärankaiset hengittävät; ihmisellä on kaksi keuhkoa, joten sana esiintyy useimmin monikossa

keuhkokuume /kˈeuhkokˌuːme/ (n)
πνευμονία
  bakteerin tai viruksen aiheuttama keuhkotulehdus, johon liittyy usein yskää, kipua hengitysteissä ja korkea kuume

keuhkoputki /kˈeuhkopˌutkɪ/ (n)
βρόγχος
  henkitorvesta keuhkoon johtava hengitysteiden osa

keuhkorakkula /kˈeuhkorˌakːula/ (n)
κυψελίδα
  (anatomia) keuhkossa tiehyen päässä oleva rakkula, joista koostuu keuhkokudos ja joita ihmisellä on tavallisesti yli 300 miljoonaa kappaletta; vastaavat elimistön happi- ja hiilidioksidikaasujen vaihdosta

keuhkosyöpä /kˈeuhkosˌyøpæ/ (n)
καρκίνος
  keuhkojen pahanlaatuinen kasvain

keula /kˈeula/ (n)
πλώρη
  aluksen suippeneva etummainen osa

keulakuva /kˈeulakˌuva/ (n)
ακρόπρωρο
  laivan, varsinkin purjelaivan, keulaan kiinnitetty veistos

kevyt /kˈevyt/ (adj)
ελαφρύς
  keveä, pieni massaltaan

kevät /kˈevæt/ (n)
άνοιξη, έαρ
  talven jälkeinen ja ennen kesää oleva vuodenaika. Pohjoisella pallonpuoliskolla maaliskuusta toukokuuhun. Eteläisellä pallonpuoliskolla syyskuusta marraskuuhun.

kevätkääryle /kˈevætkˌæːryle/ (n)
ρολό της άνοιξης
  valmistustavaltaan aasialaisperäinen suolainen välipala, jossa on riisijauhosta valmistetun taikinan sisään paistettuja pilkottuja vihanneksia

kevätpäiväntasaus /kˈevætpˌæivæntasaus/ (n)
εαρινή ισημερία
  keväällä (nykyisin pohjoispuoliskolla noin 21. maaliskuuta ja eteläpuoliskolla noin 22. syyskuuta) ajankohta, jolloin päivä ja yö ovat samanpituiset eli 12 h/12 h; aurinko paistaa tällöin kohtisuoraan päiväntasaajalle samoin kuin syyspäiväntasauksena

khimaira /khˈimaira/ (n)
χίμαιρα
  olio, jolla on tyypillisesti leijonan pää, vuohen ruumis ja käärmeen häntä

kibbutsi /kˈibːutsɪ/ (n)
κιμπούτς
  israelilaistyyppinen yhteisöllisyyteen, suoraan demokratiaan ja yleensä maanviljelykseen pohjautuva kollektiivitila

kide /kˈide/ (n)
κρύσταλλος
  säännöllisen muotoinen, tasopintojen rajoittama kappale, joka syntyy spontaanisti kiteytymällä

kidetiede /kˈidetˌiede/ (n)
κρυσταλλογραφία
  kiteiden, kiinteiden aineiden tutkimus

kidnapata /kˈidnapˌata/ (v)
απάγω
  ottaa panttivangiksi; kaapata henkilö vaatiakseen lunnaita, yleisemmin rahaa

kidnappaaja /kˈidnapːˌaːja/ (n)
απαγωγέας
  sieppaaja, kidnappauksen tekijä

kidus /kˈidus/ (n)
βράγχιο
  useiden vesieläinten hengityselin, veden huuhteleman ulkopinnan tai suolen limakalvon ohutepiteelisiä lisäkkeitä tai poimuja

kiduttaa /kˈidutːaː/ (v)
βασανίζω
  aiheuttaa toiselle fyysistä tai psyykkistä tuskaa esimerkiksi tietojen saamiseksi

kiduttaja /kˈidutːˌaja/ (n)
βασανίστρια
  henkilö, joka kiduttaa

kidutus /kˈidutus/ (n)
βασανιστήρια
  kiduttaminen

kiehua /kˈiehua/ (v)
βράζω
  tulla niin kuumaksi, että pintaan nousee kuplia ja syntyy höyryä

kiehuminen /kˈiehumɪnen/ (n)
καυτός
  kiehua-verbistä muodostettu teonnimi

kiehumispiste /kˈiehumˌispɪste/ (n)
σημείο βρασμού
  (termodynamiikka) lämpötila, jossa nesteen höyrynpaine on yhtä suuri kuin nestettä ympäröivän ympäristön paine, kiehumisen käynnistymisen ja jatkumisen alin lämpötila

kiekko /kˈiekːo/ (n)
δίσκος
  pyöreä levy tai muu ohut kappale

kiekonheitto /kˈiekonhˌeitːo/ (n)
δισκοβολία
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää kiekkoa mahdollisimman pitkälle

kiekua /kˈiekua/ (v)
κράζω
  (kukosta) laulaa, päästää kiekaisu

kiekuna /kˈiekuna/ (n)
θριαμβολογώ
  kiekuminen, kukonlaulu

kieleke /kˈieleke/ (n)
γλώσσα
  kielimäinen uloke

kieli /kˈielɪ/ (n)
γλώσσα
  suussa oleva puheen tuottamisen, nielemiseen ja lämmönsäätelyyn käytettävä lihas
  kommunikointijärjestelmä (esim. suomen kieli)
χορδή
  kielisoitinten ääntä tuottava pingotettu lanka tai jänne

kielikunta /kˈielɪkˌunta/ (n)
γλωσσική οικογένεια
  oletetun ja yleensä myös tieteellisesti todistetun sukulaisuuden perusteella tehdyn jaon mukaisesti yhteen kuuluvien kielten ryhmä, kieliperhe

kieliopillinen /kˈielɪopˌillɪnen/ (n)
γραμματικός
  kielioppiin kuuluva tai liittyvä

kieliopintekijä /kˈielɪopˌintekˌijæ/ (n)
γραμματικός
  Yleiskieliopin tai jonkin erityiskieliopin ylläpitäjänä ja kehittäjänä työskentelevä Henkilö.

kielioppi /kˈielɪˌopːɪ/ (n)
γραμματική
  oppi kielen rakenteesta ja ominaispiirteistä valitun tarkastelukulman mukaisesti

kielisoitin /kˈielɪsˌoitɪn/ (n)
έγχορδο
  soitin, jonka ääni syntyy kielen värähtelystä, näppäilyn, jouhen hankauksen, vasaran lyönnin tms. seurauksena

kielitiede /kˈielɪtˌiede/ (n)
γλωσσολογία
  lingvistiikka, luonnollista kieltä tutkiva tiede

kielitieteellinen /kˈielɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
γλωσσολογικός
  kielitieteeseen liittyvä, kielitieteelle ominainen

kielitieteilijä /kˈielɪtˌieteilˌijæ/ (n)
γλωσσολόγος
  kielitieteen tutkija, lingvistikko

kielo /kˈielo/ (n)
μιγκέ
  (Convallaria majalis) voimakastuoksuinen metsäkukka, joka kukkii loppukeväästä

kieltolaki /kˈieltolˌakɪ/ (n)
ποτοαπαγόρευση
  alkoholin myynnin kielto; retorisesti myös eräiden muiden päihteiden kielto

kieltäytyä /kˈieltæytˌyæ/ (v)
απορρίπτω
  olla suostumatta johonkin asiaan

kieltää /kˈieltæː/ (v)
απαγορεύω
  pyytää tai pakottaa olemaan tekemättä jotakin tai olemaan käyttämättä jtk

kierre /kˈierre/ (n)
έλικα
  itsensä ympäri kiertävä käyrä
  kartio- tai lieriöpintaa ympäri kiertävä käyrä, lieriön geodeettinen viiva

kierrellä /kˈierrellæ/ (v)
τριγύρισμα
  kiertää, kulkea ilman päämäärää

kierrepakka /kˈierrepˌakːa/ (n)
αποβιώνω
  työkalu, jolla tehdään ulkopuolisia ruuvikierteitä

kierretappi /kˈierretˌapːɪ/ (n)
βρύση
  työkalu, jolla tehdään sisäpuolisia ruuvikierteitä

kierros /kˈierros/ (n)
στρογγυλεμένος
  sellainen umpinainen reitti, usein ympyrä, jonka kiertäminen yhteen suuntaan kulkien tuo takaisin lähtökohtaan

kierrättää /kˈierrætːæː/ (v)
ανακυκλώνω
  laittaa kiertoon tai kiertämään

kierrätys /kˈierrætys/ (n)
ανακύκλωση
  materiaalin, esineen tai muun kulttuurillisen asian hyödyksi käyttö uudessa yhteydessä

kierteittää /kˈierteitːæː/ (v)
αποβιώνω
  tehdä kappaleeseen kierre

kiertoilmaus /kˈiertoilmaus/ (n)
ευφημισμός
  eufemismi; kaunisteleva, kiertelevä tai peittelevä sanonta, jolla ilmaistaan kielenkäyttöön sopimattomia asioita tai korvataan sopimattomiksi tuomittuja sanoja lievemmällä ja epämääräisemmällä tavalla, monasti kuulijan varjelemiseksi

kiertonikama /kˈiertonˌikama/ (n)
άξονας
  toiseksi ylin kaulanikama

kiertorata /kˈiertorˌata/ (n)
τροχιά
  taivaankappaleen tai keinotekoisen satelliitin rata toisen taivaankappaleen ympärillä

kiertää /kˈiertæː/ (v)
καμπύλη
  kulkea jonkin esteen tms. ympäri tai ohi
αποφεύγω
  ohittaa etäältä, välttää kohtaamasta, karttaa jotakin tilannetta
άνεμος
  kerätä jonkin ympärille, pyörittää, punoa, keriä; kietoa
τροχιά
  kulkea ellipsistä tai pyöreää rataa jonkin ympäri

kiharainen /kˈiharˌainen/ (adj)
κατσαρός
  sellainen, jossa on kiharoita

kihlakunta /kˈihlakˌunta/ (n)
εκατό
  länsisuomalainen pitäjää vastannut yhteiskunnallisen järjestäytymisen yksikkö, myöhemmin mm. tuomarin virka-alue

kihlasormus /kˈihlasˌormus/ (n)
βέρα
  kihlauksen merkkinä vasemman käden nimettömässä pidettävä sormus

kihlattu /kˈihlatːu/ (n)
αρραβωνιαστικιά
  kihlakumppani

kihlaus /kˈihlaus/ (n)
αρραβώνας
  kahden henkilön välinen sopimus aikomuksesta keskinäiseen avioliittoon

kihomato /kˈihomˌato/ (n)
οξύουρος
  ihmisen kihomato on tartunnan saaneen paksusuolessa loisiva sukkulamato

kihti /kˈihtɪ/ (n)
ουρική αρθρίτιδα
  sairaus, jossa virtsahappoa kertyy liikaa elimistöön aiheuttaen nivelkipua

kiihdyttää /kˈiːhdytːæː/ (v)
επιταχύνω
  lisätä jonkin nopeutta

kiihkeä /kˈiːhkeæ/ (adj)
παθιασμένος
  sellainen, joka on innokas, tulinen; kiihtynyt, kiihkoutunut

kiihkoilija /kˈiːhkoilˌija/ (n)
μισαλλόδοξος
  henkilö, joka kiihkoilee

kiihottaa /kˈiːhotːaː/ (v)
διεγείρω
  tehdä vilkkaammaksi, vilkastuttaa
  herättää seksuaalista halua

kiihotus /kˈiːhotus/ (n)
αναβρασμός
  kiihottaminen

kiihtyvyys /kˈiːhtyvyːs/ (n)
επιτάχυνση
  nopeuden kasvaminen

kiikari /kˈiːkarɪ/ (n)
διόπτρες
  laite jossa on yhdistetty kaksi pienikokoista ja yksinkertaista kaukoputkea

kiikaritähtäin /kˈiːkarɪtˌæhtæin/ (n)
σκόπευτρο
  kiväärikaliiperiseen aseeseen liitettävä optinen tähtäin

kiila /kˈiːla/ (n)
σφήνα
  loivasti oheneva kappale, joka rakoon työnnettäessä aiheuttaa työntösuuntaan nähden kohtisuoran voiman raon reunoihin

kiilata /kˈiːlata/ (v)
σμήνος
  käyttää kiilaa
πηδάω
  etuilla jonossa

kiille /kˈiːlle/ (n)
αδαμαντίνη
  sama kuin hammaskiille

kiillottaa /kˈiːllotːaː/ (v)
γυαλίζω
  tehdä hankaamalla heijastavaksi

kiiltonahka /kˈiːltonˌahka/ (n)
πατέντα
  kiillotettu nahka

kiiltää /kˈiːltæː/ (v)
ακτινοβολώ
  heijastaa kirkasta valoa

kiima /kˈiːma/ (n)
θερμότητα
  useimmilla nisäkäsnaarailla esiintyvä seksuaalisen aktiivisuuden tila aikana, jolloin munasolun hedelmöittyminen on mahdollista

kiimainen /kˈiːmainen/ (adj)
καυλωμένος
  seksuaalisesti kiihottunut, sukupuolista halua tunteva

kiina /kˈiːna/ (n)
κινέζικα
  Kiinan valtion kielenä käytettävä mandariinikiina, joka on myös Kiinan kirjakieli

kiinaksi /kˈiːnaksɪ/ (adv)
Κινέζα
  kiinan kielellä, kiinan kielelle

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (adj)
κινέζικος
  Kiinasta peräisin oleva tai Kiinaan liittyvä

kiinalainen /kˈiːnalˌainen/ (n)
Κινέζος, Κινέζα
  pysyvästi Kiinassa asuva henkilö; Kiinan kansalainen; syntyperältään kiinalainen

kiinanjujuba /kˈiːnanjˌujuba/ (n)
τζιτζιφιά
  eräs jujubien sukuun kuuluva paatsamakasvien laji ( ) tai sen yksilö
τζίτζιφο
  edellisen hedelmä

kiinanpalatsikoira /kˈiːnampalˌatsɪkˌoira/ (n)
πεκινουά
  Kiinasta lähtöisin oleva koirarotu

kiinnekohta /kˈiːnnekˌohta/ (n)
αμπάρι
  kiinnityspaikka, tukikohta, tukeutumiskohta

kiinni /kˈiːnnɪ/ (adv)
κλείνω
  suljettuna, lukittuna; suljetuksi
βέργα
  kosketuksissa, yhdistettynä johonkin; yhteen kasvaneena; kytkettynä, sidoksissa tai tarttuneena johonkin

kiinnitetty nappula /kˈiːnnɪtˌetːy nˈapːula/ (n)
καρφίτσα
  Kiinnitetty nappula suojaa kuningasta tai itseään arvokkaampaa upseeria uhkaukselta, eikä pääse siksi itse liikkumaan.

kiinnittää /kˈiːnnɪtːæː/ (v)
δένω
  sitoa, liimata, ommella, naulata tai muulla tavoin yhdistää kiinni johonkin toiseen kappaleeseen
νοικιάζω
  ottaa palvelukseen, palkata pelaajaksi joukkueeseen
υποθηκεύω
  asettaa erityinen oikeus jonkun omaisuuteen, yleensä lainaa vastaan

kiinnitys /kˈiːnnɪtys/ (n)
υποθήκη
  lainan vastineeksi annettu oikeus omaisuuteen
κάδος
  tilanne, jossa kiinnitetty nappula suojaa kuningasta tai itseään arvokkaampaa upseeria uhkaukselta, eikä pääse siksi itse liikkumaan.

kiinnostaa /kˈiːnnostaː/ (v)
ενδιαφέρω
  herättää mielenkiintoa

kiinnostava /kˈiːnnostˌava/ (adj)
ενδιαφέρων
  mielenkiintoa herättävä, mielenkiintoinen, kiintoisa

kiinnostua /kˈiːnnostˌua/ (v)
ενδιαφέρομαι
  olla halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinnostunut /kˈiːnnostunut/ (adj)
ενδιαφερόμενος
  halukas kiinnittämään huomiota tai tutustumaan johonkin tai harrastamaan jotakin

kiinnostus /kˈiːnnostus/ (n)
ενδιαφέρον
  mielenkiinto johonkin

kiinteistö /kˈiːnteistø/ (n)
ακίνητο
  kiinteä omaisuus, esimerkiksi maa, metsä tai rakennus

kiinteä /kˈiːnteæ/ (adj)
στερεός
  kiintonainen, paikallaan pysyvä

kiintiö /kˈiːntɪø/ (n)
ποσόστωση
  vahvistettu, sovittu määrä

kiintolevy /kˈiːntolˌevy/ (n)
σκληρός δίσκος
  tietokoneen massamuisti, josta tieto voidaan lukea uudelleenkäynnistyksen jälkeen

kiintymys /kˈiːntymys/ (n)
αφοσίωση
  voimakas henkisen läheisyyden tunne jotakin kohtaan

kiipeily /kˈiːpeily/ (n)
αναρρίχηση
  se, että kiipeillään

kiirastorstai /kˈiːrastˌorstai/ (n)
Μεγάλη Πέμπτη
  Pääsiäistä edeltavä torstai, kristillinen juhlapäivä.

kiireellinen /kˈiːreːllɪnen/ (adj)
επείγων
  sellainen, joka pitää hoitaa viivyttelemättä

kiireinen /kˈiːreinen/ (adj)
πολυάσχολος
  sellainen johon liittyy kiireen tunne

kiiruhtaa /kˈiːruhtaː/ (v)
βούρλο
  jouduttaa, hoputtaa trans.

kiiski /kˈiːskɪ/ (n)
περκάκι
  pieni kolmipiikkinen pohjakala ()

kiistakapula /kˈiːstakˌapula/ (n)
μήλο της έρηδας
  erimielisyyksien aiheuttaja, riidanaihe, kiistanaihe; kiistelty asia

kiistellä /kˈiːstellæ/ (v)
έριδα
  kinastella sanallisesti

kiistelty /kˈiːstelty/ (adj)
αμφιλεγόμενος
  sellainen mistä on vallalla erilaisia näkemyksiä tai mistä ei ole päästy sopuun

kiistämätön /kˈiːstæmætøn/ (n)
αδιάψευστος
  sellainen mikä ei ole kiistettävissä

kiistää /kˈiːstæː/ (v)
αρνούμαι
  sanoa, että jokin ei ole totta, osoittaa paikkansapitämättömäksi

kiitollinen /kˈiːtollɪnen/ (adj)
ευγνώμων
  kiitosta osakseen kohdistuneesta teosta tms. osoittava

kiitollisuus /kˈiːtollɪsuːs/ (n)
ευγνωμοσύνη
  kiitolliseen mieleen liittyvä myönteinen tunne; se, että on kiitollinen

kiitos /kˈiːtos/ (n)
ευχαριστώ
  kiitollisuudentunteen sanallinen ilmaisu

kiitotie /kˈiːtotie/ (n)
διάδρομος
  yleensä päällystetty suorakaiteen muotoinen alue, jota lentokoneet käyttävät lentoonlähtöön ja laskeutumiseen

kiittää /kˈiːtːæː/ (v)
ευχαριστώ
  ilmaista jonkun tekemän asian olleen hyödyllinen tai arvostavansa sitä, yl. sanomalla kiitos: osoittaa arvostusta jotakin kohtaan

kiitää /kˈiːtæː/ (v)
γενεά
  liikkua nopeasti

kiivetä /kˈiːvetæ/ (v)
ανεβαίνω
  liikkua ponnistellen (yleensä kaikkia raajoja käyttäen) ylöspäin

kiivi /kˈiːvɪ/ (n)
απτέρυξ
  Uudesta-Seelannista peräisin olevien lentokyvyttömien lintujen (Apterygidae) yleisnimitys
  laikkuköynnösten sukuun kuuluva puuvartinen, alun perin kiinalainen köynnöskasvi , kiiviköynnös (Actinidia deliciosa), sen hedelmä

kikherne /kˈikherne/ (n)
ρεβιθιά
  eräs syötävä palkokasvi (Cicer arietinum)

kikkeli /kˈikːelɪ/ (n)
πουλί
  siitin

kili /kˈilɪ/ (n)
κατσίκι
  (eläintiede) alle kuuden kuukauden ikäinen vuohen vuona

kiljua /kˈiljua/ (v)
κραυγή
  huutaa kovaa kimeällä äänellä

kilogramma /kˈiloɡrˌamma/ (n)
κιλό
  massan SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tuhat grammaa; tunnus kg

kilohaili /kˈilohˌailɪ/ (n)
παπαλίνα
  Euroopan merissä elävä, suuresti silakkaa muistuttava sillin lähisukuinen kalalaji (), jonka vatsa on "terävä" ja vatsaevät sijaitsevat selkäevän etupuolella

kilometri /kˈilomˌetrɪ/ (n)
χιλιόμετρο
  pituusmitta, joka vastaa tuhatta metriä, tunnus km

kilovoltti /kˈilovˌoltːɪ/ (n)
κιλοβόλτ
  tuhat volttia, 1000V (jännitteen yksikkö)

kilowattitunti /kˈilovˌatːɪtˌuntɪ/ (n)
κιλοβατώρα
  energian yksikkö, joka vastaa tuhatta wattituntia; SI-järjestelmässä 3,6 miljoonaa joulea eli 3,6 megajoulea

kilpailija /kˈilpailˌija/ (n)
ανταγωνιστής
  joka osallistuu kilpailuun tai kilpailee muiden kanssa

kilpailla /kˈilpailla/ (v)
ανταγωνίζομαι
  yrittää saada jotakin, jota myös muut haluavat
γενεά
  osallistua urheilukilpailuun

kilpailu /kˈilpailu/ (n)
συναγωνισμός
  talousyksiköiden, kulutustalouksien ja yritysten tavaroiden ja palvelujen vaihtoon liittyvä kamppailu markkinoista ja saavutettavasta taloudellisesta tuloksesta; hinnanmuodostuksen tekijä

kilpailuttaa /kˈilpailˌutːaː/ (v)
γενεά
  asettaa osaanottajaksi urheilukilpailuun

kilpi /kˈilpɪ/ (n)
ασπίδα
  taistelussa käytettävä kädessä pidettävä metallinen tai puinen suojus

kilpikonna /kˈilpɪkˌonna/ (n)
χελώνα
  kilvellinen matelija

kilpirauhanen /kˈilpɪrˌauhanen/ (n)
θυρεοειδής
  selkärankaisen kaulassa lähellä kurkunpäätä sijaitseva umpieritteinen rauhanen

kiltteys /kˈiltːeys/ (n)
ευγένεια
  se, että on kiltti

kiltti /kˈiltːɪ/ (adj)
καλός
  hyvää toiselle tahtova

kimaira /kˈimaira/ (n)
χίμαιρα
  kahden eriperimäisen yksilön sulauma, joka syntyy, kun hedelmöittyneet munasolut sulautuvat yhteen

kimalainen /kˈimalˌainen/ (n)
βόμβος
  rakenteeltaan kömpelön oloinen yhteiskunnissa elävä mesipistiäinen, josta on useita lajeja (Bombus)

kimmerialainen /kˈimmerˌialˌainen/ (adj)
Κιμμέριος
  kimmerialaisten kansaan liittyvä

kimmerialainen /kˈimmerˌialˌainen/ (n)
Κιμμέριος
  kimmerialaiset noin 600 eaa. nykyisen Ukrainan ja Venäjän alueella elänyt kansa

kimo /kˈimo/ (adj)
γκρίζος
  hevosesta, joka syntyy tummana ja vaalenee iän myötä valkoiseksi

kimono /kˈimono/ (n)
κιμονό
  perinteinen japanilainen kansallispuku

kina /kˈina/ (n)
αψιμαχία
  pienimuotoinen väittely, kiistely jostakin asiasta

kinata /kˈinata/ (v)
αψιμαχία
  riidellä (pienimuotoisesti)

kineettinen /kˈineːtːɪnen/ (adj)
κινητικός
  liikettä koskeva, liike-

kinematiikka /kˈinematˌiːkːa/ (n)
κινηματική
  kappaleiden liikkeitä, puuttumatta liikkeitä aiheuttaviin voimiin, käsittelevä osa mekaniikkaa, dynamiikan osa

kinetiikka /kˈinetˌiːkːa/ (n)
κινητική
  liikettä tutkiva tieteenala

kiniini /kˈinɪːnɪ/ (n)
κινίνο
  kiinapuiden kuoressa esiintyvä kitkerä alkaloidi, jota käytetään malarialääkkeenä ja tonic-veden ainesosana

kinkku /kˈiŋkːu/ (n)
ζαμπόν, χοιρομέρι
  sian reisi, lonkka- ja kinnernivelen välinen osa

kinoa /kˈinoa/ (n)
κινόα
  eräs vilja

kinuski /kˈinuskɪ/ (n)
καραμέλα
  maidosta tai kermasta ja sokerista keittämällä valmistettu ruskea, toffeen kaltainen makea jälkiruokakastike

kioski /kˈioskɪ/ (n)
περίπτερο
  pieni kauppa

kipa /kˈipa/ (n)
σκούφος
  juutalaisten miesten rukoillessa käyttämä pieni päähine

kipinä /kˈipɪnæ/ (n)
σπινθήρας
  palamisessa tai hankauksessa (ilmaan) vapautuva pieni hehkuva kappale

kipinöidä /kˈipɪnˌøidæ/ (v)
σπινθήρας
  tuottaa kipinöitä

kipsi /kˈipsɪ/ (n)
γύψος
  vaalea kalsiumsulfaattimineraali, joka esiintyy luonnossa rakeisena, levymäisenä tai kuituisena kerrostuneiden kalkkikivien ja suolakerrostumien yhteydessä.
  kalsiumsulfaatin kidevedellinen muoto (CaSO₄ · 2H₂0)

kipsilevy /kˈipsɪlˌevy/ (n)
ασβεστόπλακα
  kipsitäytteinen rakennuslevy, joka muodostuu kahdesta kartonkisesta ulkopinnasta ja niiden välisestä tasapaksusta jonkin verran ilmaa sisältävästä levynmuotoisesta kipsivaloksesta

kipu /kˈipu/ (n)
πόνος
  fyysisen tai henkisen tuskan tuntemus

kipulääke /kˈipulˌæːke/ (n)
παυσίπονο
  kipua lievittävä lääke, analgeetti

kirahvi /kˈirahvɪ/ (n)
καμηλοπάρδαλη
  märehtijöihin kuuluva Afrikan savannien ja arojen eläin (Giraffa camelopardalis), pitkän kaulansa ansiosta maailman korkeimmaksi tunnettu maanisäkäs

kireä /kˈireæ/ (adj)
τεντωμένος
  jäykkä, ei rento (ilmapiiristä)

kirgisialainen /kˈirɡɪsˌialˌainen/ (adj)
κιργιζικά
  Kirgisiasta peräisin oleva tai Kirgisiaan liittyvä

kiri /kˈirɪ/ (n)
αναβλύζω
  pinnistys loppuhetkellä, esim. juoksussa vähän ennen maaliin tuloa; ponnistus aikataulun mukaisen tavoitteen saavuttamiseksi

kiristys /kˈirɪstys/ (n)
εκβιασμός
  rahan tms. vaatiminen uhkailemalla

kiristyä /kˈirɪstˌyæ/ (v)
σφίγγω
  mennä kireämmälle

kiristää /kˈirɪstæː/ (v)
σφίγγω
  vetää kireämmälle (esim. ruuvia, käsirautoja)
εκβιάζω
  muuttaa sääntöjä tai määräyksiä ankarammiksi, koventaa vauhtia

kirja /kˈirja/ (n)
βιβλίο, τόμος
  paperiarkeista koottu sidos tai nidos, johon on painettu tekstiä ja mahdollisesti kuvia

kirjaaja /kˈirjaːja/ (n)
αναλογιστής
  henkilö, joka virastossa yms. ottaa vastaan saapuvat asiakirjat ja pitää niistä kirjaa

kirjahylly /kˈirjahˌylly/ (n)
βιβλιοθήκη
  huonekalu, seinän viereen tuleva hylly jossa pidetään kirjoja ja usein muita esineitä

kirjailija /kˈirjailˌija/ (n)
συγγραφέας
  henkilö, joka kirjoittaa kirjoja ammatikseen tai harrastuspohjalta, ja jonka teoksia on julkaistu

kirjailla /kˈirjailla/ (v)
γράφω
  (puhekieltä) kirjoittaa

kirjaimisto /kˈirjaimˌisto/ (n)
αλφάβητο
  kokoelma kaikista jossakin yhteydessä käytössä olevista kirjaimista tai kirjoitusmerkeistä

kirjain /kˈirjain/ (n)
γράμμα
  äänteisiin perustuvan kirjoitusjärjestelmän merkki

kirjainsana /kˈirjainsˌana/ (n)
ακρωνύμιο
  akronyymi, lyhennesana, joka lausutaan kirjainten yhdessä muodostamien äänteiden perusteella eikä kirjaimen itsenäisen ääntämisasun perusteella

kirjakauppa /kˈirjakˌaupːa/ (n)
βιβλιοπωλείο
  pääasiassa kirjoja myyvä liike

kirjallinen /kˈirjallɪnen/ (adj)
γραπτός
  sellainen, joka on kirjoitetussa muodossa, kirjoittamalla ilmaistu

kirjallisuus /kˈirjallɪsuːs/ (n)
λογοτεχνία
  kirjoitettu kieli eri muodoissa, kaikkien kirjoitettujen, painettujen ja perimätietona siirtyneiden kielellisten tuotteiden kokonaisuus; kirjallisuus kuuluu taidemuotoihin

kirjanen /kˈirjanen/ (n)
βιβλιάριο
  pieni, usein pehmeäkantinen kirja, tai vihko

kirjanpito /kˈirjampˌito/ (n)
λογιστική
  yrityksen tai muun yhteisön taloudellisen toiminnan ja tilan kirjaaminen yksittäisen liiketapahtuman tarkkuudella; voidaan ajatella taloushallinnon tuottamana palveluna, mutta yrittäjä voi tehdä sen itse

kirjanpitäjä /kˈirjampˌitæjæ/ (n)
λογιστής
  henkilö joka hoitaa yrityksen tai yhteisön kirjanpitoa ja pitää yllä tietoa taloudellisesta toiminnasta ja tilasta yksittäisen liiketapahtuman tarkkuudella

kirjantekijä /kˈirjantˌekɪjæ/ (n)
δημιουργός
  kirjan kirjoittaja, kirjailija, henkilö, jolla on tekijänoikeus ao. teokseen

kirjapainotaito /kˈirjapˌainotˌaito/ (n)
τυπογραφία
  taito valmistaa kiintolaatta- tai leimasinmenetelmää kehittyneemmällä tavalla painotuotteita

kirjasin /kˈirjasɪn/ (n)
χαρακτήρες
  metallisessa ladontakappaleessa, kirjakkeessa, oleva kohokuvio, jolla kirjain tai muu merkki painetaan paperille

kirjasto /kˈirjasto/ (n)
βιβλιοθήκη
  valtion tai kunnan hallinnoima laitos, josta voi lainata muun muassa kirjoja ja CD-levyjä; lainakirjasto, lainasto
  kirjoista tai musiikista muodostuva kokoelma, jonkun omistamat kirjat
  ohjelman suorituksen aikana käytettävien aliohjelmien kokoelma

kirjastonhoitaja /kˈirjastˌonhoitˌaja/ (n)
βιβλιοθηκάριος
  kirjastoa vastuullisena hoitava henkilö, jolla on kirjastolain mukainen kelpoisuus kirjastonhoitajana toimimiseen

kirjava /kˈirjava/ (adj)
ποικίλος
  jossa on useita värejä, monivärinen

kirje /kˈirje/ (n)
γράμμα, επιστολή
  vastaanottajalle osoitettu kirjoitettu tiedonanto, jonka muoto vaihtelee

kirjeenvaihtaja /kˈirjeːnvˌaihtaja/ (n)
ανταποκρίτρια
  lehden tai muun median avustaja, joka lähettää raportteja kohdemaastaan

kirjekuori /kˈirjekˌuorɪ/ (n)
φάκελος
  paperista taiteltu kuori, päällys, johon kirje laitetaan postitusta varten. Kirjekuori voidaan sulkea kostuttamalla liimapinta.

kirjelaatikko /kˈirjelˌaːtɪkːo/ (n)
γραμματοκιβώτιο
  laatikko, johon jätetään lähetettävät kirjeet ja kortit.

kirjo /kˈirjo/ (n)
φάσμα
  spektri

kirjoa /kˈirjoa/ (v)
κεντάω
  koristella koruompeleella, koruommella

kirjoitettu /kˈirjoitˌetːu/ (adj)
γραπτός
  sellainen, joka on tuotettu tai muuten saatettu kirjalliseen muotoon

kirjoittaa /kˈirjoitːaː/ (v)
γράφω
  yhdistelemällä kirjoitusmerkkejä tuottaa tekstiä, esim. kynällä paperille tai tietokoneen näppäimistöllä tai muulla syöttölaitteella

kirjoittaja /kˈirjoitːˌaja/ (n)
συγγραφέας
  henkilö, joka kirjoittaa tai on kirjoittanut

kirjoittaminen /kˈirjoitːˌamɪnen/ (n)
γραφή
  sanojen tai tekstin tuottaminen kirjoitusmerkkejä käyttäen

kirjoittautua /kˈirjoitːˌautua/ (v)
εγγράφω
  kirjoittaa tai kirjoituttaa itsensä jhk. osallistujaksi, henkilörekisteriin tms.

kirjoitus /kˈirjoitus/ (n)
έγγραφο
  taito kirjoittaa, merkitä muistiin kirjainmerkeillä
  kirjoittamisen tuotos, kirjoitusmerkkejä peräkkäin
  kirjoittamalla laadittu tuotos, teksti

kirjoitusasu /kˈirjoitˌusasu/ (n)
γραφή
  asu, jossa sana esiintyy kirjoitetussa tekstissä

kirjoituskone /kˈirjoitˌuskone/ (n)
γραφομηχανή
  mekaaninen laite, jolla voi näppäimiä painellen kirjoittaa tekstiä paperille

kirjoitusmerkki /kˈirjoitˌusmerkːɪ/ (n)
γράμμα
  kirjoittamiseen käytetty merkki: kirjain, tavumerkki, sanamerkki

kirjoitusmuste /kˈirjoitˌusmuste/ (n)
μελάνι
  sulkakynällä tai kastettavalla mustekynällä kirjoittamisessa käytettävä muste, tavallisesti säilötty mustepulloon

kirjoituspöytä /kˈirjoitˌuspøytæ/ (n)
γραφείο
  pöytä, jonka päällä kirjoitetaan

kirjoitusvirhe /kˈirjoitˌusvɪrhe/ (n)
τυπογραφικό λάθος
  kirjoituksessa tapahtunut virhe, kirjaimet väärässä järjestyksessä tai puuttuvia tai ylimääräisiä kirjaimia sanassa

kirkas /kˈirkas/ (adj)
λαμπερός
  valoisa, kiiltävä

kirkkaus /kˈirkːaus/ (n)
φωτεινότητα
  se, että on kirkas

kirkko /kˈirkːo/ (n)
εκκλησία, ναός
  (kristinusko) kirkkorakennus; rakennus, jossa pidetään jumalanpalveluksia

kirkkokunta /kˈirkːokˌunta/ (n)
Εκκλησία
  uskonnollinen yhteisö, etenkin kristillisperäinen, jolla on yhteinen uskontunnustus

kirkkovuosi /kˈirkːovˌuosɪ/ (n)
εκκλησία
  kirkon adventista alkava ja pyhäinpäivään päättyvä ajanjakso

kirkonkylä /kˈirkoŋkˌylæ/ (n)
χωριό
  historiallisesti kyläyhteisön, johon on saatu oma pappi ja muodostettu seurakunta, maille rakennettu oma kirkko ja sen lähiympäristöön muodostunut taajama

kirkonmies /kˈirkonmies/ (n)
κληρικός
  kirkon edustaja, pappi

kirkua /kˈirkua/ (v)
ουρλιάζω
  huutaa kauhun vallassa, yleensä kimeällä ja korkealla äänellä

kirnupiimä /kˈirnupˌiːmæ/ (n)
βουτυρόγαλα
  voita kirnuttaessa sivutuotteena syntyvä hapan tai imelä ruokajuoma

kiroilla /kˈiroilla/ (v)
βρίζω
  käyttää kirosanoja puheessaan

kirosana /kˈirosˌana/ (n)
βρισιά
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, yleensä sopimattomana pidettävä sana; voimasana

kirota /kˈirota/ (v)
αναθεματίζω
  langettaa kirous jonkun ylle

kirpeä /kˈirpeæ/ (adj)
ξινός
  (mausta) hapokas, terävä, hapan

kirppu /kˈirpːu/ (n)
ψύλλος
  jokin Siphonaptera-lahkon pieni, siivetön, sivuilta litistynyt hyönteinen, joka hyppii voimakkailla takajaloilla ja elää loisena lämminveristen karvapeitteessä imien verta

kirpputori /kˈirpːutˌorɪ/ (n)
υπαίθριο παζάρι
  paikka jossa voi ostaa ja myydä käytettyjä tavaroita

kirsikka /kˈirsɪkːa/ (n)
κεράσι
  kirsikkapuu tai pensas
  sen hedelmä, syötävä luumarja

kirsikkapuu /kˈirsɪkːapuː/ (n)
κερασιά
  lehtipuu, jossa kasvaa kirsikoita

kirurgi /kˈirurɡɪ/ (n)
χειρουργός
  leikkauksia suorittava lääkäri, kirurgian harjoittaja

kirurgia /kˈirurɡˌia/ (n)
χειρουργική
  leikkausten avulla hoitava lääketieteen haara

kirurginen /kˈirurɡɪnen/ (adj)
χειρουργικός
  kirurgiaan liittyvä

kirva /kˈirva/ (n)
αφίδα
  mikä tahansa kirvojen heimoon () kuuluva hyönteinen tai sellaisen yksilö

kirveli /kˈirvelɪ/ (n)
ανθρίσκος
  mikä tahansa kirvelien sukuun () kuuluva sarjakukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

kirves /kˈirves/ (n)
τσεκούρι
  työkalu tai ase, jossa kiilamainen terä on kiinnitettynä poikittain varteen

kirvesmies /kˈirvesmies/ (n)
μαραγκός
  rakennusalan ammattilainen, joka hoitaa työmailla erityisesti kaikki puurakentamiseen liittyvät työt

kisa /kˈisa/ (n)
παιχνίδι
  (usein monikossa) kilpailu, urheilukilpailu

kisailla /kˈisailla/ (v)
παίζω
  kisata, osallistua kisaan, kilpailla leikkimielisesti

kiskaista /kˈiskaista/ (v)
τραβώ
  vetää äärimmäisellä voimalla, kiskoa kerran napakasti, riuhtaista

kisko /kˈisko/ (n)
ράγα
  poikkileikkaukseltaan määrämuotoinen pitkänomainen tanko tai lista, joka tavallisesti toimii liikkuvan esineen kannattimena, ohjaimena tai johteena

kiskotuoli /kˈiskotˌuolɪ/ (n)
καρέκλα
  rautatien osa, jolla tuolikisko kiinnitetään ratapölkkyihin

kissa /kˈissa/ (n)
γάτα, γάτος
  kissaeläinlaji (), jossa on useita rotuja; tarkoitetaan tavallisesti maatilojen hyötyeläimenä ja lemmikkinä pidettyä puolikesyä kotieläintä ()

kissaeläin /kˈissaelæin/ (n)
αίλουρος
  petoeläinten lahkoon kuuluvaan kaksiosaiseen heimoon Felidae kuuluva eläinlaji

kissanpentu /kˈissampˌentu/ (n)
γατάκι
  kissan jälkeläinen tai nuori kissa aina 6–10 kuukauden ikään asti

kissi /kˈissɪ/ (n)
κοινό ταμείο
  (lapsekasta kieltä) kissa

kissimirri /kˈissɪmˌirrɪ/ (n)
γατάκι
  (lapsekasta kieltä) kissa

kisu /kˈisu/ (n)
ψιψίνα
  (lapsekasta kieltä) kissa

kitakieleke /kˈitakˌieleke/ (n)
σταφυλή
  kitapurjeeseen kiinnittynyt ja kurkun yllä riippuva lihaskudoksesta muodostunut pieni kielimäinen uloke, pikkukieli

kitara /kˈitara/ (n)
κιθάρα
  luutusta kehittynyt sormilaudallinen tasapohjainen, tavallisesti 6-kielinen kielisoitin

kitaristi /kˈitarˌistɪ/ (n)
κιθαρίστας
  kitaran soittaja

kitasampi /kˈitasˌampɪ/ (n)
σπίτι
  suurikokoisin sampi (), josta saadaan beluga-kaviaaria

kitka /kˈitka/ (n)
τριβή
  kahden toisiaan koskettavan pinnan välillä ilmenevä liukumista vastustava voima

kitkeryys /kˈitkeryːs/ (n)
πίκρα
  se, että on kitkerä

kitkerä /kˈitkeræ/ (adj)
πικρός
  karvas, katkera, kirveltävä

kitkeä /kˈitkeæ/ (v)
εκριζώνω
  poistaa maasta, haluttujen kasvien seasta

kitsas /kˈitsas/ (adj)
τσιγκούνης
  sellainen, joka yrittää käyttää mahdollisimman vähän rahaa

kitsi /kˈitsɪ/ (n)
κιτς
  taiteellisesti arvoton, mauton taide-, kirjallisuus tai musiikkiteos, muu esine tai ilmiö

kitupiikki /kˈitupˌiːkːɪ/ (n)
αδηφάγος
  saita ihminen

kiuas /kˈiuas/ (n)
θερμάστρα
  laite jolla lämmitetään sauna

kiukku /kˈiukːu/ (n)
θυμός
  kielteinen tunne, suuttumus, vihastus

kiukunpuuska /kˈiukumpˌuːska/ (n)
θυμός
  lapsen äkkinäinen ja ohimenevä kiukustuminen, kiukuttelu

kiulukka /kˈiulukːa/ (n)
ισχίο
  ruusunmarja

kiuru /kˈiuru/ (n)
σιταρήθρα
  , kesäisin korkealla avoimen viljelysmaan yllä lentelevä laululintu

kiusallinen /kˈiusallɪnen/ (adj)
δύσκολος
  nolo, epämukava

kiusata /kˈiusata/ (v)
αναστατώνω
  olla ilkeä toiselle, esim. nimitellä tai satuttaa fyysisesti

kiusaus /kˈiusaus/ (n)
πειρασμός
  mielihalu yleensä jotakin kiellettyä tai sopimatonta kohtaan

kiusoitella /kˈiusoitella/ (v)
πειράζω
  tehdä varsinkin puhumalla pientä tahallista kiusaa

kiva /kˈiva/ (adj)
καλός
  miellyttävä, mukava

kivenhakkaaja /kˈivenhˌakːaːja/ (n)
χτίστης
  henkilö, joka työstää, muotoilee ja asettelee, yleensä luonnosta louhittua kiveä eri käyttökohteisiin

kivennäisvesi /kˈivennˌæisvesɪ/ (n)
νερό
  virvoitusjuomana myytävä vesi, joka on peräisin luonnollisesta lähteestä tai johon on lisätty erilaisia suoloja, usein myös hiilihappoa

kives /kˈives/ (n)
όρχις
  urospuolisten nisäkkäiden sukupuolielimiin kuuluva, kivespussissa sijaitseva, siittiöitä tuottava rauhanen

kivespussi /kˈivespˌussɪ/ (n)
όσχεο
  miehen sukupuolielin, jossa kivekset sijaitsevat

kivetä /kˈivetæ/ (v)
κουκούτσι
  pinnoittaa tai reunustaa kivillä

kivi /kˈivɪ/ (n)
πέτρα, λίθος
  kalliolohkare, kallioperästä irronnut kiinteä kappale
λίθος, πέτρα
  mineraaliyhdisteet kiinteänä materiaalina

kivihiili /kˈivɪhˌiːlɪ/ (n)
λιθάνθρακας
  kiinteä ja hauras, väriltään musta tai mustanruskea rasvankiiltoinen tai himmeäpintainen, hiilen, vedyn, hapen, typen ja rikin yhdisteitä sekä rautaa, magnesiumia, kalsiumia, kaliumia, piitä, klooria ym. alkuaineita sisältävä hiilikivilaji

kivihiilikausi /kˈivɪhˌiːlɪkˌausɪ/ (n)
Λιθανθρακοφόρος
  noin 345–280 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Kivihiilikaudella kasvoi suuria liekometsiä, joista myöhemmin syntyi kivihiiltä ja ensimmäiset matelijat kehittyivät

kivikkopyy /kˈivɪkːopyː/ (n)
πετροπέρδικα
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

kivinen /kˈivɪnen/ (adj)
βραχώδης
  sellainen, jossa tai jolla on kiviä

kivittää /kˈivɪtːæː/ (v)
κουκούτσι
  teloittaa heittämällä kiviä

kivulias /kˈivulɪas/ (adj)
επώδυνος
  kipua aiheuttava

kivääri /kˈivæːrɪ/ (n)
τουφέκι, τυφέκιον
  pitkällä rihlatulla piipulla varustettu tuliase, jolla ammutaan metallihylsyisiä ammuksia

klaava /klˈaːva/ (n)
σταυρός
  metallirahan arvopuoli, vastakohta kruuna

klamydia /klˈamydˌia/ (n)
χλαμύδια
  Chlamydia trachomatis -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

klarinetisti /klˈarɪnetˌistɪ/ (n)
κλαρινετίστας
  klarinetin soittaja

klarinetti /klˈarɪnˌetːɪ/ (n)
κλαρινέτο
  puupuhaltimiin kuuluva puhallinsoitin

klaustrofobia /klˈaustrofˌobɪa/ (n)
κλειστοφοβία
  kammo suljettuja tiloja kohtaan, ahtaanpaikankammo

klausuuli /klˈausuːlɪ/ (n)
ρήτρα
  sopimuksen pykälä, joka ehtona lisää tai rajoittaa jotain

klausuuri /klˈausuːrɪ/ (n)
απομόνωση
  luostariin sulkeutuminen

klaviatuuri /klˈavɪatˌuːrɪ/ (n)
κλαβιέ
  pianon ja pianonkaltaisten soittimien koskettimisto, sormio

kliffi /klˈiffɪ/ (n)
βουνοπλαγιά
  klintti

klikata /klˈikata/ (v)
κλικ
  napsauttaa tietokoneen hiiren painiketta, suorittaa jokin ohjelmiston toiminto hiiren avulla

klikki /klˈikːɪ/ (n)
κλίκα
  pieni tiivis joukko ihmisiä, sisäpiiri

klingon /klˈiŋŋon/ (n)
γλώσσα Κλίγκον
  klingonin kieli, kuvitteellisten Qo'noS-planeetalta kotoisin olevien Star Trek -universumin humanoidien, klingonien puhuma kieli

klintti /klˈintːɪ/ (n)
βουνοπλαγιά
  jyrkkä rantatörmä, joka on syntynyt kun veden alta kuluttama kallio on romahtanut

klisee /klˈiseː/ (n)
κλισέ
  kulunut idea tai sanonta, joka on jo menettänyt ilmaisuvoimansa

klitoris /klˈitorɪs/ (n)
κλειτορίδα, κλειτορίς
  (anatomia) naisen sukupuolielinten herkin osa

kloonata /klˈoːnata/ (v)
κλωνοποιούμαι
  monistaa suvuttomasti, tehdä klooneja

klooni /klˈoːnɪ/ (n)
κλώνος
  suvuttomasti monistettu elollinen yksilö, joka on geneettisesti identtinen alkuperäisen yksilön kanssa

kloori /klˈoːrɪ/ (n)
χλώριο
  halogeeneihin kuuluva alkuaine

klovni /klˈovnɪ/ (n)
γελωτοποιός
  perinteinen sirkuksen hahmo, tietyllä tavalla maskeerattu ja puettu ilveilijä

koala /kˈoala/ (n)
κοάλα
  Australiassa asuva pyöreäkuonoinen ja hännätön pussieläinlaji () tai sen yksilö

koalitio /kˈoalˌitɪo/ (n)
συνασπισμός
  liittoutuma, liittouma, liitto, yhteenliittymä

koboltti /kˈoboltːɪ/ (n)
κοβάλτιο
  eräs alkuaine, kova ferromagneettinen hopeanvalkoinen metalli, jota käytetään metalliseoksissa, kemiallinen merkki Co

kobra /kˈobra/ (n)
κόμπρα
  vaarallisten myrkkytarhakäärmeiden kobrien () sukuun kuuluva käärmelaji

kodeiini /kˈodeˌiːnɪ/ (n)
κωδεΐνη
  eräs heikko opioidi, jota käytetään lievänä kipu- ja yskänlääkkeenä

kodifikaatio /kˈodɪfɪkˌaːtɪo/ (n)
κωδικοποίηση
  koonnos, lakien koostaminen yhteen

koditon /kˈodɪton/ (adj)
άστεγος
  jolla ei ole kotia

kodittaa /kˈodɪtːaː/ (v)
κατοικία
  kodittaa vekseli, ilmoittaa vekselissä toinen maksupaikka kuin tunnustajan asuinpaikka

kodittomuus /kˈodɪtːomuːs/ (n)
αστεγία
  se, että on koditon

koe /kˈoe/ (n)
πείραμα
  tilanne jossa jonkin asian, teorian tms. toimivuutta testataan; kokeilu, koestus

koekaniini /kˈoekanˌiːnɪ/ (n)
πειραματόζωο
  kaniini, jolle tehdään tieteellinen koe

koeputkilapsi /kˈoepˌutkɪlˌapsɪ/ (n)
παιδί του σωλήνα
  alkionsiirrosta syntynyt lapsi

koettaa /kˈoetːaː/ (v)
αποπειρώμαι
  kokeilla

koettelemus /kˈoetːˌelemus/ (n)
δεινοπάθημα
  vastoinkäyminen

koetus /kˈoetus/ (n)
δοκιμή
  ponnistelua tai kestävyyttä vaativa suoritus

kofeiini /kˈofeˌiːnɪ/ (n)
καφεΐνη
  piristävä alkaloidi 1,3,7-trimetyyliksantiini, jota on useissa kasveissa, mm. kahvissa ja teessä

kognaatti /kˈoɡnaːtːɪ/ (n)
συγγενής
  sukulaissana; sana jolla on sama alkuperä

kognitiivinen /kˈoɡnɪtˌiːvɪnen/ (adj)
γνωσιακός
  kognitioon, aivoissa tapahtuvaan tiedon käsittelyyn, liittyvä

kohdata /kˈohdata/ (v)
συναντιέμαι
  nähdä, tavata sattumalta, osua toisiinsa, törmätä

kohde /kˈohde/ (n)
αντικείμενο
  se, jolle, jota varten tai johon kohdistuen jotakin tehdään tai huomio, tunteet kohdentuvat

kohdistaa /kˈohdɪstaː/ (v)
άμεσος
  suunnata jokin johonkin

kohdunkaula /kˈohduŋkˌaula/ (n)
τράχηλος
  (elimistö) emättimen ja kohdunrungon välinen kohdun osa, cervix uteri

koheesio /kˈoheːsˌio/ (n)
συνοχή
  yhteenkuuluvuus, keskinäinen yhteenkuuluvuus

kohentaa /kˈohentaː/ (v)
βελτιώνομαι
  tehdä paremmaksi

kohentua /kˈohentˌua/ (v)
βελτιώνομαι
  tulla paremmaksi

koherenssi /kˈoherˌenssɪ/ (n)
συμφωνία
  yhtenäisyys, yhdenmukaisuus, samankaltaisuus
  sisäinen loogisuus ja järkevyys
  tila jossa aaltoliikkeen aaltojen vaiheet osuvat päällekkäin ja vahvistavat toisiaan

koherentti /kˈoherˌentːɪ/ (adj)
συναφής
  yhtenäinen, sisäisesti looginen

kohina /kˈohɪna/ (n)
βρέχω
  kohiseva ääni

koho /kˈoho/ (n)
φελλός
  joissakin kalastusvälineissä, kuten ongessa tai kalastusverkossa käytettävä kelluva esine, joka ilmaisee veteen upotetun pyydyksen paikan tai pitää siihen kiinnitettyä pyydystä halutulla syvyydellä

kohota /kˈohota/ (v)
ανεβαίνω
  nousta

kohta /kˈohta/ (adv)
νωρίς
  hetken päästä, pian, tovin kuluttua

kohta /kˈohta/ (n)
αιχμή
  suhteelliseen tarkkarajainen paikka jossakin

kohtalo /kˈohtalo/ (n)
μοίρα
  asioiden kulku tai yleensä huono lopputulos ikään kuin se olisi ennalta määrätty

kohtapuoleen /kˈohtapˌuoleːn/ (adv)
νωρίς
  lähiaikoina, melko pian

kohtaus /kˈohtaus/ (n)
κρίση
  ihmisille äkkinäisesti tuleva sairauteen tai sairastumiseen liittyvä oire
ακολουθία
  näytelmän, elokuvan, romaanin tai novellin osa

kohteliaasti /kˈohtelɪˌaːstɪ/ (adv)
ευγενικά
  olemalla kohtelias

kohteliaisuus /kˈohtelɪˌaisuːs/ (n)
φιλοφρόνηση
  se, että on kohtelias; hyvät tavat

kohtelias /kˈohtelɪas/ (adj)
ευγενικός
  sellainen, joka on ystävällinen ja huomaavainen

kohtisuora /kˈohtɪsˌuora/ (adj)
ορθογώνιος
  toiseen nähden suorassa kulmassa oleva

kohtu /kˈohtu/ (n)
μήτρα
  (elimistö) naaraspuolisilla nisäkkäillä oleva lihaksikas elin, jonka sisällä sikiö kasvaa ja kehittyy

kohtuullinen /kˈohtuːllɪnen/ (adj)
λογικός
  kohtuuden rajoissa oleva

kohu /kˈohu/ (n)
βαβούρα
  häly, julkinen huomio

koi /kˈoi/ (n)
σκόρος
  jokin noin 3000-lajisen aitokoiden eli varsinaisten koiperhosten heimon () hyönteinen

koillinen /kˈoillɪnen/ (adj)
βορειοανατολικά
  sellainen, joka sijaitsee koillisessa, koillisessa oleva tai koillisesta tuleva, koillisen puoleinen

koillinen /kˈoillɪnen/ (n)
Βορειοανατολικός
  väli-ilmansuunta pohjoisen ja idän välissä

koira /kˈoira/ (n)
σκύλος, σκυλί
  Canidae-heimon suden sukuinen kotieläimeksi kesyyntynyt eläin ()

koirankoppi /kˈoiraŋkˌopːɪ/ (n)
σκυλόσπιτο
  yleensä asuintalon tontilla sijaitseva, koiraa varten tehty rakennelma

koiranruoka /kˈoiranrˌuoka/ (n)
σκυλοτροφή
  koirien ravinnoksi valmistettu ja tarjottava ruoka

koiras /kˈoiras/ (n)
αρσενικός
  uros, sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, joka hedelmöittää naaraan munasolut

koivu /kˈoivu/ (n)
σημύδα
  puukasvisuku (), jonka lehtipuulajeja Suomessa kasvaa kolme: hieskoivu, rauduskoivu ja vaivaiskoivu. Koivu on tuulensuosija, jonka kukinto on kerrottu norkko. Koivun hedelmä on pähkylä.

kojelauta /kˈojelˌauta/ (n)
ταμπλό αυτοκινήτου
  moottoriajoneuvon ohjaamon paneeli, jossa sijaitsee mittaristo ja monissa tapauksissa myös osa hallintalaitteistosta. Mittaristoon kuuluu yleensä nopeus-, kierrosluku-, moottorinlämpö- ja polttoainemittari.

kokaiini /kˈokaˌiːnɪ/ (n)
κοκαΐνη
  kokapensaista saatava alkaloidi, joka stimuloi keskushermostoa estämällä dopamiinin, noradrenaliinin ja serotoniinin takaisinottoa hermosoluun; käytetään päihteenä valkoisen jauheen muodossa yleensä nuuskaamalla nenään

kokea /kˈokea/ (v)
εμπειρία
  havainnoida tapahtumia; käydä läpi jokin tuntemus; tehdä joitain tekoja, jotka voivat muuttaa tietomäärää, mielipiteitä tai kykyjä

kokeellinen /kˈokeːllɪnen/ (adj)
πειραματικός
  sellainen, jossa kokeillaan; uutta kokeileva, koeluontoinen

kokeilla /kˈokeilla/ (v)
πειραματίζομαι
  selvittää käytännössä toimiiko jokin toimintatapa; suorittaa koe tai kokeita
  tunnustella

kokematon /kˈokematon/ (adj)
άπειρος
  jolla ei ole paljon tai lainkaan kokemusta

kokemus /kˈokemus/ (n)
εμπειρία
  kokeneisuus, harjaantuneisuus johonkin

kokemusperäinen /kˈokemˌusperˌæinen/ (adj)
εμπειρικός
  kokemuksesta johtuva; kokemukseen perustuva

kokki /kˈokːɪ/ (n)
μάγειρας
  johtava ruoanlaittaja, usein keittiömestari; ravintolakokki

koko /kˈoko/ (adj)
ακέραιος
  kaikki, täysi

koko /kˈoko/ (adv)
μάλλον
  aika, jokseenkin, melko

koko /kˈoko/ (n)
μέγεθος
  Kertoo absoluuttisista tai suhteellisista fyysisistä mitoista, sen kuinka suuri tai pieni joku tai jokin on. Koko voidaan ilmaista numeroin tai kirjainsymbolein. Esimerkiksi pituus, leveys, syvyys; pinta-ala; tilavuus.

kokoelma /kˈokoˌelma/ (n)
συλλογή
  kerätty valikoima jonkin mallin mukaisesti järjestettynä

kokonaan /kˈokonaːn/ (adv)
πλήρης
  täysin; kaikki osat mukaan lukien

kokonainen /kˈokonˌainen/ (adj)
ακέραιος
  sellainen, josta ei puutu mitään

kokonaisluku /kˈokonˌaisluku/ (n)
ακέραιος, ακέραιος αριθμός
  positiivinen tai negatiivinen jakamaton ja desimaaliton luku, lukujoukon ℤ luku

kokonaisuus /kˈokonˌaisuːs/ (n)
όλο
  yhteenkuuluvien osatekijöiden muodostama yhdessä toimiva yhdistelmä tai järjestelmä

kokonuotti /kˈokonˌuotːɪ/ (n)
ολόκληρο
  ¹/₁-nuotti, neljä ¹/₄-nuottia, ⁴/₄-tahtilajissa koko tahdin pituinen nuotti

kokoonpano /kˈokoːmpˌano/ (n)
συναρμολόγηση
  tuotteen valmistamisessa sen kokoaminen osista

kokoontua /kˈokoːntˌua/ (v)
μαζεύω
  kerääntyä yhteen

kokopuku /kˈokopˌuku/ (n)
ενδυμασία
  pukuyhdistelmä samankuosisista housuista ja takista, sisältää yl. asuun sopivat liivit

kokouimapuku /kˈokouˌimapˌuku/ (n)
μαγιό
  lähinnä naisten pitämä vartalon lanteilta rintoihin peittävä uimapuku

kokous /kˈokous/ (n)
συνέλευση
  tilaisuus, johon useita ihmisiä tulee koolle

koktaili /kˈoktailɪ/ (n)
κοκτέιλ
  cocktail

kolari /kˈolarɪ/ (n)
ατύχημα
  kulkuneuvojen yhteentörmäys

kolera /kˈolera/ (n)
χολέρα
  koleravibrion () aiheuttama vaarallinen tartuntatauti, joka saadaan saastuneen juomaveden tai ruoan mukana

kolesteroli /kˈolestˌerolɪ/ (n)
χοληστερίνη
  ihmisen ja eläinten kaikkiin kudoksiin välttämättömänä kuuluva tyydyttymätön, rengasrakenteinen, veteenliukenematon kiteinen steroideihin kuuluva alkoholi, jota maksa tuottaa ja jota saadaan myös ravinnosta

kolhoosi /kˈolhoːsɪ/ (n)
κολχόζ
  osuustoiminnallinen maatila Neuvostoliitossa

kolibri /kˈolɪbrɪ/ (n)
κολιμπρί
  mikä tahansa kolibrien heimoon () kuuluva lintulaji tai sellaisen yksilö

koliini /kˈolɪːnɪ/ (n)
χολίνη
  eräs vitamiinin tavoin toimiva ravintoaine (kemiallinen kaava C₅H14NO+)

kolikko /kˈolɪkːo/ (n)
κέρμα, νόμισμα
  metallista lyöty raha, usein pieniarvoinen metalliraha

kolikkoautomaatti /kˈolɪkːoˌautomˌaːtːɪ/ (n)
κουλοχέρης
  kolikoilla toimiva myyntiautomaatti

kolja /kˈolja/ (n)
βακαλάος
  Pohjois-Atlantilla esiintyvä turskakala ()

kolkka /kˈolkːa/ (n)
γωνία
  reuna-alue, reunaseutu

kolkkapoika /kˈolkːapˌoika/ (n)
λυκάκι
  nykyistä sudenpentua vastannut 7–10-vuotias poikapartiolainen

kolla /kˈolla/ (n)
κρανίο
  puristettu metallin ym. kuonajäte

kollaasi /kˈollaːsɪ/ (n)
κολάζ
  useista kuvista tai kohtauksista liittämällä tehty teos

kollageeni /kˈollaɡˌeːnɪ/ (n)
κολλαγόνο
  tukikudoksen yleisin säiemäinen proteiini

kollapsi /kˈollapsɪ/ (n)
κατάρρευση
  ihmisen, verenkiertoelimistön, ontelon seinämän, kudoksen tai rakenteen pettäminen tai äkillinen heikentyminen, jänteyden häviäminen ja kokoonpainuminen

kollega /kˈolleɡa/ (n)
συνάδελφος
  virkatoveri, työtoveri

kollehta /kˈollehta/ (n)
προσχωρήσουν
  eräiden kristillisten kirkkokuntien (katolisen, anglikaanisen ja luterilaisen) käyttämä, jumalanpalveluksen alussa luettava yleinen rukous

kollektiivi /kˈollektˌiːvɪ/ (n)
συλλογικότητα
  yhteistoiminnallinen yksikkö

kollektiivinen /kˈollektˌiːvɪnen/ (adj)
περιληπτική έννοια
  yhteisöä koskeva, yhteisöllinen

kollektiivisana /kˈollektˌiːvɪsˌana/ (n)
περιληπτικὸν ὄνομα
  kieliopilliselta luvultaan yksiköllinen substantiivi, joka tarkoittaa useista olioista koostuvaa ryhmää tai muuta kokonaisuutta

kollektivisointi /kˈollektˌivɪsˌointɪ/ (n)
κολεκτιβοποίηση
  se, että kollektivisoidaan; kollektiiviseksi muuttaminen

kolli /kˈollɪ/ (n)
γάτος
  uroskissa, urospuolinen kissa
δέμα
  rahti- tai matkatavaran kuljetusyksikkö, joka voi olla pakkaustavan mukaan pahvilaatikko, matkalaukku, paali, häkki, paketti, säkki tms.

kolloidi /kˈolloidɪ/ (n)
κολλοειδές
  (kemia) ympäröivään väliaineeseen sekoittunut aine, joka muodostuu häviävän pienistä hiukkasista. Väliaineena saattaa toimia vesi, alkoholi, ilma, rasva tms.

kolmas pyörä /kˈolmas pˈyøræ/ (n)
φραγκοστάφυλο
  (idiomaattinen) ylimääräinen henkilö, jonka läsnäolo häiritsee kahta muuta

kolmas valtakunta /kˈolmas vˈaltakˌunta/ (n)
Τρίτο Ράιχ
  saksalaisten antama nimitys natsi-Saksalle

kolmikanta /kˈolmɪkˌanta/ (n)
τριμερής
  kolmen välinen; jossa on kolme osapuolta

kolmikko /kˈolmɪkːo/ (n)
δοκιμαστικός
  triaali; kieliopillinen luku, jota käytetään, kun puheena olevia asioita on täsmälleen kolme. On tavattu vain eräiden austronesialaisperäisten kielten pronomineilla.

kolmikulmio /kˈolmɪkˌulmɪo/ (n)
τρίγωνο
  monikulmio, jossa on kolme kulmaa

kolmikärki /kˈolmɪkˌærkɪ/ (n)
τρίαινα
  3-piikkinen atrain tai keihäs

kolmiloikka /kˈolmɪlˌoikːa/ (n)
άλμα εις τριπλούν
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on edetä kolmella loikalla mahdollisimman pitkälle

kolminaisuus /kˈolmɪnˌaisuːs/ (n)
τριάδα
  se, että on kolminainen
Αγία Τριάδα
  pyhä ~ Jumalan kolme persoonaa: Isä, Poika ja Pyhä henki

kolminkertainen /kˈolmɪŋkˌertainen/ (adj)
τριπλασιάζομαι
  määrältään kolme kertaa suurempi kuin jokin muu

kolmio /kˈolmɪo/ (n)
τρίγωνο
  monikulmio, jossa on kolme sivua ja kolme kulmaa

kolmipyörä /kˈolmɪpˌyøræ/ (n)
τρίκυκλο
  kolmella pyörällä varustettu polkupyörä

kolmiulotteinen /kˈolmiulˌotːeinen/ (adj)
τρισδιάστατος
  sellainen, jolla on kolme ulottuvuutta

kolmiyhteys /kˈolmiyhteys/ (n)
τριάδα
  (kristinusko) kolminaisuus; se, että Jumalan kolme persoonaa (Isä, Poika ja Pyhä henki) ovat yhtä

kolmiykseys /kˈolmiykseys/ (n)
τριάδα
  (kristinusko) kolminaisuus; se, että Jumalan kolme persoonaa (Isä, Poika ja Pyhä henki) ovat yhtä

kolmonen /kˈolmonen/ (n)
γ΄
  kolmen numero, numero 3; numerolla kolme merkitty tai järjestetty

kolonialismi /kˈolonˌialˌismɪ/ (n)
αποικιοκρατία
  siirtomaapolitiikka; erityisesti eurooppalaisten valtojen 1800-luvun lopusta 1900-luvun puoliväliin harjoittama

kolonisaatio /kˈolonɪsˌaːtɪo/ (n)
αποικισμός
  siirtokunnan perustus ja asutus

kolonna /kˈolonna/ (n)
στήλη
  sotilasajoneuvojen rivistö, saattue

kolottaa /kˈolotːaː/ (v)
άλγος
  särkeä, tuntua kipua

kolotus /kˈolotus/ (n)
άλγος
  kolottaminen

kolumbialainen /kˈolumbˌialˌainen/ (n)
Κολομβιανός
  pysyvästi Kolumbiassa asuva henkilö

kolumni /kˈolumnɪ/ (n)
στήλη
  saman kirjoittajan säännöllisesti omalle palstalleen kirjoittama mielipideteksti lehdessä

koma /kˈoma/ (n)
κόμη
  komeetan ytimen ympärillä oleva Auringon säteilyn irrottama pöly- ja kaasupilvi; huntu
  eräs kuvausvirhe

kombinaatio /kˈombɪnˌaːtɪo/ (n)
συνδυασμός
  yhdistäminen, yhdistelmä

komea /kˈomea/ (adj)
ωραίος
  ulkonäöltään miellyttävä (erityisesti miehestä)

komedia /kˈomedˌia/ (n)
κωμωδία
  huvinäytelmä; yksi draaman lajeista

komeetta /kˈomeːtːa/ (n)
κομήτης
  pääasiassa jäästä koostuva aurinkokunnan kappale, jonka ympärillä on Auringon säteilyn irrottama koma ja kaasu- tai pölypyrstö

komentaa /kˈomentaː/ (v)
διατάζω
  käskeä, määrätä

komentaja /kˈomentˌaja/ (n)
αντιπλοίαρχος
  henkilö, joka komentaa; jonka komennossa muut ovat
  yksi merivoimien sotilasarvoista, vastaa Suomessa maa- ja ilmavoimien everstiluutnanttia

komentorivi /kˈomentˌorɪvɪ/ (n)
γραμμή εντολής
  käyttöjärjestelmän tekstipohjainen käyttöliittymä, jossa tietokoneelle annetaan tekstikomentoja, ja se useimmiten vastaa niihin tekstipohjaisesti

komentosilta /kˈomentosˌilta/ (n)
γέφυρα
  konealuksen yläkannella oleva tila ohjaamoineen, josta kapteeni, perämies ja laivaan tullut luotsi valvoo, usein myös ohjaa, laivan kulkua

komissio /kˈomɪssˌio/ (n)
επιτροπή
  ryhmä tiettyyn toimeen nimettyjä henkilöitä, komitea, toimikunta, valtuuskunta

komissionääri /kˈomɪssˌionˌæːrɪ/ (n)
επίτροπος
  toisen toimeksiannosta jotakin tehtävää suorittava henkilö

komma /kˈomma/ (n)
κόμμα
  kahden lähes saman sävelen erotus

kommentaattori /kˈommentˌaːtːorɪ/ (n)
σχολιαστής
  henkilö, joka antaa lausuntoja asioista; henkilö, joka ottaa kantaa asioihin

kommentoida /kˈommentˌoida/ (v)
σχολιάζω
  antaa lausunto jostakin asiasta

kommentti /kˈommentːɪ/ (n)
σχόλιο
  jotain kommentoiva ilmaus; mielipiteen ilmaus, selitys, huomautus
  ihmislukijalle tarkoitettu koodin toiminnan selite

kommunikaatio /kˈommunɪkˌaːtɪo/ (n)
επικοινωνία
  viestintä ja tiedonvälitys sisältäen puheviestinnän, ele- ja tunneviestinnän

kommunismi /kˈommunˌismɪ/ (n)
κομμουνισμός
  Karl Marxin kapitalismin kritiikin ja yhteiskunnallisen kehityskulun tarkastelun yhteydessä hahmottama ekstrapolaatio ja Marxin ajatuksille perustuva ideologia yhteiskunnallisen kehityskulun huipentumasta, joka saavutetaan Marxin mielestä välttämättömän sosialismin välivaiheen kautta, kun yhteiskunta on kehittynyt korkealle tasolle; vallitsee yhteiskuntaluokaton yhteiskunnallinen utopia, jossa toteutuu tuotantovälineiden yhteisomistus ja raha ja valtio ovat poistuneet tarpeettomina
  pääasiassa Vladimir Leninin ajatuksille perustuva poliittinen aate, joka pyrkii käytännöllisesti syrjäyttämään porvariluokan ja porvarien hallitseman valtion väkivaltaisen vallankumouksen kautta ilman Marxin teoretisoimaa sosialismin välivaihetta, ja johtoporukalla on pyrkimys kehittää maata valtiojohtoisesti sosialismiin ja etenevästi kohti Marxin utopiaa; yksityisomaisuus valtiollistetaan tai kollektivisoidaan; oikeammin marxismi-leninismi; käytetty myös sanaa bolševismi
  1900-luvulla eri maissa kokeiltu nimellisesti sellaiseksi kutsuttu ja marxismi-leninismillä perusteltu, mutta Marxin alkuperäisistä ja Leninin käytännöllisistä ajatuksista suurestikin poikkeava yhteiskuntamalli, jossa ainakin nimellisesti kommunistisen puolueen johtama totalitaarinen valtio omisti pääosan tuotantovälineistä ja toteutti keskusjohtoista suunnitelmataloutta; kutsuttu myös valtiokapitalismiksi, valtiososialismiksi tai reaalisosialismiksi; tunnetuimpia harjoittajia Josif Stalin (stalinismi) ja Mao Zedong (maolaisuus)

kommunisti /kˈommunˌistɪ/ (n)
κομμουνίστρια
  kommunistisen puolueen jäsen; entisissä reaalisosialistisissa maissa usein yhteiskuntaa ohjanneen ja hallinneen puoluekoneiston työntekijä
  kommunismin kannattaja; usein henkilö joka kiinnittää huomiota omaisuuden epätasaiseen jakautumiseen
  kuka tahansa hyvin vasemmistolaiseksi tunnustautuva tai puhujan sellaisena pitämä henkilö

kommutatiivinen /kˈommutatˌiːvɪnen/ (adj)
αντιμεταθετικός
  vaihdannainen; laskutoimitus tai relaatio, joka ei muutu, kun sen jäsenen paikat vaihdetaan keskenään

kommuuni /kˈommuːnɪ/ (n)
κοινόβιο
  yhteistaloudessa elävä ryhmä tai hallinnollinen yhteisö

komori /kˈomorɪ/ (n)
κομορικά
  Komoreilla, Madagaskarilla ja Mayottella puhuttu bantukieli (kielitunnus: swb)

komparatiivi /kˈomparatˌiːvɪ/ (n)
συγκριτικός βαθμός
  voittoaste, on vertailuaste, joka ilmaisee komparaatiossa keskimmäisen asteen

kompassi /kˈompassɪ/ (n)
πυξίδα
  suunnan määritykseen tarkoitettu laite, jonka neula näyttää pohjoinen–etelä-suunnan

kompensaatio /kˈompensˌaːtɪo/ (n)
αντιστάθμιση
  korvaus menetyksestä, haitasta tai alivoimasta

kompleksi /kˈompleksɪ/ (n)
σύμπλεγμα
  kokonaisuus, jossa on erillisiä itsenäisiä osia

kompleksiluku /kˈompleksˌiluku/ (n)
μιγαδικός αριθμός
  luku, joka koostuu reaaliluvusta ja imaginaariyksiköstä

kompleksinen /kˈompleksɪnen/ (adj)
περίπλοκος
  kompleksilukuarvoinen; kompleksilukuihin liittyvä

komplementti /kˈomplemˌentːɪ/ (n)
συμπλήρωμα
  täydennys, lisäys

kompositio /kˈomposˌitɪo/ (n)
σύνθεση
  yhdistäminen, kokoonpano, sommitelma

komposti /kˈompostɪ/ (n)
κοπρόχωμα
  biologisesti hajoavaa orgaanista jätettä, siis kasvi- ja eläinperäisiä aineita, joita elävät organismit hajottavat

kompostoida /kˈompostˌoida/ (v)
κοπρόχωμα
  maaduttaa käyttämällä kompostia

kompotti /kˈompotːɪ/ (n)
κομπόστα
  ruoan lisukkeena tai jälkiruokana käytetty hedelmistä valmistettu hilloke, jossa hedelmät ovat kokonaisina tai lohkoina

kompressori /kˈompressˌorɪ/ (n)
αεροσυμπιεστής
  sähköllä tai polttomoottorilla toimiva pumppu, joka pumppaa kaasua pienempään tilaan ja lisää painetta
  laite tai tietokoneohjelma, joka vähentää äänisignaalin dynamiikkaa

kondensaattori /kˈondensˌaːtːorɪ/ (n)
πυκνωτής
  elektroniikan ja sähkötekniikan komponentti, joka kykenee varastoimaan energiaa

kondiittori /kˈondɪːtːˌorɪ/ (n)
ζαχαροπλάστης
  sokerileipuri, konditoriatuotteiden valmistaja

konditionaali /kˈondɪtˌionˌaːlɪ/ (n)
υποθετικός
  tapaluokka, joka ilmaisee epävarmuutta tai ehdollisuutta. Konditionaalin pääte suomen kielessä on -isi.

konditoria /kˈondɪtˌorɪa/ (n)
ζαχαροπλαστείο
  makeita leivonnaisia valmistava sokerileipomo, jonka yhteydessä on monesti kahvila

kondomi /kˈondomɪ/ (n)
προφυλακτικό
  siittimen päälle yhdynnän ajaksi laitettava ehkäisyväline, jolla pyritään estämään raskaus ja sukupuolitautien leviäminen

konduktanssi /kˈonduktˌanssɪ/ (n)
αγωγιμότητα
  sähkönjohtavuus (tunnus G, yksikkö S); admittanssin reaaliosa, resistanssin käänteisarvo

konduktööri /kˈonduktˌøːrɪ/ (n)
εισπράκτορας
  junan matkustamon tai raitiovaunun valvoja, joka tarkastaa tai myy matkalippuja

kone /kˈone/ (n)
μηχανή
  mekaaninen tai sähköinen laite, joka välittää tai muuttaa energiaa suorittamaan tai avustamaan jotakin tehtävää

koneenhoitaja /kˈoneːnhˌoitaja/ (n)
απεργάζομαι
  tuotantolaitoksessa tuotantoon käytettävän laitteiston käytönvalvontaa ja ylläpitoa työnään toteuttava henkilö

koneistaja /kˈoneistˌaja/ (n)
μηχανικός
  henkilö, joka koneistaa

konekieli /kˈonekˌielɪ/ (n)
γλώσσα μηχανής
  prosessorin suoraan ymmärtämä kieli

konekirjoittaja /kˈonekˌirjoitːˌaja/ (n)
δακτυλογράφος
  konekirjoitusta työkseen tekevä

konekirjoitussali /kˈonekˌirjoitˌussalɪ/ (n)
αίθουσα
  toimistoissa aikaisemmin sijainneita saleja, joissa istuttiin kirjoituskoneiden ääressä

konekivääri /kˈonekɪvˌæːrɪ/ (n)
πολυβόλο
  raskas alle 20 mm kaliiperin sarjatuliase, joka on suunniteltu pitkiin tulisarjoihin

konepaja /kˈonepˌaja/ (n)
εργαστήρια
  metallituotteita valmistava teollisuuslaitos

konepelti /kˈonepˌeltɪ/ (n)
καπό
  auton moottoritilan peittävä avattava kansi

konepistooli /kˈonepˌistoːlɪ/ (n)
υποπολυβόλο
  pistoolipatruunaa ampuva kevyt konetuliase

konfetti /kˈonfetːɪ/ (n)
κομφετί
  konserttien ja joidenkin muiden tapahtumien jälkeen ilmaan ammuttava "paperisilppu" tai serpentiini

konfirmaatio /kˈonfɪrmˌaːtɪo/ (n)
επιβεβαίωση
  rippikoulun käyneiden vahvistus seurakunnan täysivaltaisiksi jäseniksi

konflikti /kˈonflɪktɪ/ (n)
σύρραξη
  syvä ristiriita, etujen tai näkemysten yhteentörmäys, selkkaus

konformismi /kˈonformˌismɪ/ (n)
ευπείθεια
  yhdenmukaisuuspyrkimys, yksilön mukautuminen enemmistön mielipiteeseen, arvoihin tai käyttäytymiseen

konfutselaisuus /kˈonfutselˌaisuːs/ (n)
κομφουκιανισμός
  se, että on konfutselainen

kongressi /kˈoŋressɪ/ (n)
συνέδριο
  eräiden valtioiden kansanedustuslaitos, parlamentti

koni /kˈonɪ/ (n)
αλογάκι
  hevonen

konjakki /kˈonjakːɪ/ (n)
κονιάκ
  Ranskassa Cognacin maakunnassa valmistettava, tammitynnyreissä vanhennettava viinitisle, vahva alkoholijuoma

konjugaatio /kˈonjuɡˌaːtɪo/ (n)
συζυγία
  vastinkromosomien rinnanasettuminen meioosin alkuvaiheessa

konjunktio /kˈonjuŋktˌio/ (n)
σύνοδος
  sidesana, sanaluokka sanoja ja lauseita yhdistäville sanoille. Konjunktiot jakautuvat rinnastuskonjunktioihin ja alistuskonjunktioihin
σύνδεσμος
  "ja"-sanaa vastaava looginen konnektiivi, tai sen avulla muodostettu yhdistetty väittämä: jos A on tosi ja B on tosi
σύζευξη
  kahden taivaankappaleen asettuminen katsojaan nähden samalle linjalle; aspekti, jossa taivaankappaleiden välinen kulmaetäisyys ekliptikaa pitkin laskettuna on 0°

konjunktiviitti /kˈonjuŋktɪvˌiːtːɪ/ (n)
επιπεφυκίτιδα
  silmän sidekalvontulehdus

konkreettinen /kˈoŋkreːtːɪnen/ (adj)
συγκεκριμένος
  fyysisesti ja aistein havaittavaa

konkurssi /kˈoŋkurssɪ/ (n)
πτώχευση
  vararikko; kyvyttömyys maksaa velkojalle (eli takaisin rahan lainaajalle)

konna /kˈonna/ (n)
φρύνος
  Bufonidae-sammakkoheimon jäsen. Ainoa suomalainen konna on rupikonna.
απατεώνας
  kirjallisuustieteessä päähenkilön vastustaja

konnotaatio /kˈonnotˌaːtɪo/ (n)
συνδήλωση
  oheismerkitys, ilmaisun herättämä mielleyhtymä; sanan sisältöä täydentävä vivahde, sivumerkitys, joka voi vaihdella yksilöittäin tai puhujaryhmittäin

konsentraatio /kˈonsentrˌaːtɪo/ (n)
συγκέντρωση
  liuoksessa liuenneena olevan ainemäärän pitoisuuden (hiukkasten lukumäärää) liuoksen tilavuusyksikköä kohti ilmaiseva suure, jonka yksikkö on (mol/dm³) tai (mol/l)

konsepti /kˈonseptɪ/ (n)
έννοια
  luonnos, luonnostelma, uudisratkaisu, raakavedos

konsertti /kˈonsertːɪ/ (n)
συναυλία
  tilaisuus, jossa esitetään musiikkia; musiikkiesitys

konsertto /kˈonsertːo/ (n)
κοντσέρτο
  soitinsolistille ja orkesterille sävellettyä musiikkia

konservaattori /kˈonservˌaːtːorɪ/ (n)
συντηρήτρια
  henkilö, joka konservoi eli entistää vanhoja esineitä, esim. taide-esineitä; entistäjä

konservatiivi /kˈonservatˌiːvɪ/ (n)
συντηρητικός
  poliittisesti konservatiivinen henkilö, joka pyrkii säilyttämään vanhaa ja on haluton äkillisiin muutoksiin

konservatiivinen /kˈonservatˌiːvɪnen/ (adj)
συντηρητικός
  sellainen, joka kannattaa olemassa olevan tilanteen säilyttämistä tai vanhaan palaamista, vanhoillinen

konservatismi /kˈonservatˌismɪ/ (n)
συντηρητισμός
  henkinen ja sosiaalinen elämänkatsomus, joka pyrkii säilyttämään vanhaa ja on haluton äkillisiin muutoksiin; konservatiivisuus
  poliittinen aate, joka puolustaa perinteitä ja perinteisiä arvoja, vastustaa kumouksellisuutta ja radikalismia ja pyrkii uudistusten maltillisuuteen

konsiili /kˈonsɪːlɪ/ (n)
συμβούλιο
  katolinen kirkolliskokous

konsonantti /kˈonsonˌantːɪ/ (n)
σύμφωνο
  äänne, jota äännettäessä ilmavirta ei pääse etenemään esteettä suun keskilinjalla

konsonoiva /kˈonsonˌoiva/ (adj)
σύμφωνο
  (musiikki) tasasointuinen

konstaapeli /kˈonstaːpˌelɪ/ (n)
αστυφύλακας
  poliisimiehistön jäsenestä käytetty nimitys

konstruktio /kˈonstruktˌio/ (n)
κατασκευή
  rakennelma

konsulaatti /kˈonsulˌaːtːɪ/ (n)
προξενείο
  ulkomaanedustukseen kuuluva lähetetyn tai kunniakonsulin johtama konsulinvirasto

kontallaan /kˈontallaːn/ (adv)
στα τέσσερα
  (3. persoonan muoto) nelinkontin, konttausasennossa

kontata /kˈontata/ (v)
έρπω
  liikkua nelinkontin

konteksti /kˈontekstɪ/ (n)
πλαίσιο
  asiayhteys, jossa jokin tietty asia tapahtuu tai mainitaan; ympäristö, tausta ja olosuhteet jotka vaikuttavat tapahtumaan

kontiainen /kˈontɪˌainen/ (n)
τυφλοπόντικας
  eurooppalainen maamyyrä , maahan kaivamissaan käytävissä elävä hyönteissyöjälaji

kontrapunkti /kˈontrapˌuŋktɪ/ (n)
αντίστιξη
  melodian vastaääni, melodian kanssa rinnakkainen toinen melodia
εναρμόνιση
  melodioiden yhdistäminen tällä tavalla
  kontrastia tuova elementti

kontrasti /kˈontrastɪ/ (n)
αντιπαραβάλλω
  Vastakohta, jyrkkä erilaisuus asioiden välillä.

kontribuoida /kˈontrɪbˌuoɪda/ (v)
συνεισφέρω
  osallistua, ottaa osaa

kontribuutio /kˈontrɪbˌuːtɪo/ (n)
εισφορά
  henkilön osallistuva teko, panos, myötävaikutus; erityisesti lisäys olemassaolevaan

kontrolleri /kˈontrollˌerɪ/ (n)
διευθυντής
  kustannuksia valvova työntekijä suuryrityksessä; tarkastaja/valvoja yrityksen talouspuolella

kontti /kˈontːɪ/ (n)
κοντέινερ
  rahtauksessa käytetty standardimittainen tavaran kuljetussäiliö

konttialus /kˈontːɪalus/ (n)
εμπορευματοκιβωτιοφόρο
  rahtilaiva, joka kuljettaa standardikokoisia kontteja

konvehti /kˈonvehtɪ/ (n)
σοκολατάκι
  pieni, tavallisesti täytetty ja suklaalla päällystetty, makeinen

konvergenssi /kˈonverɡˌenssɪ/ (n)
σύγκλιση
  yhteenkääntyminen, yhtyminen, lähestyminen

koodata /kˈoːdata/ (v)
προγραμματίζω
  tehdä koodeja, muuntaa koodiksi

koodi /kˈoːdɪ/ (n)
κωδικός
  jollain muulla tavoin kuin tavanomaisesti kielellisesti ilmaistu asia; käytetään yleensä jos kielellinen ilmaisu on esim. teknisesti mahdotonta, tehotonta tai halutaan estää ulkopuolisia ymmärtämästä asiaa.

kookas /kˈoːkas/ (adj)
μεγάλος
  isokokoinen, suuri, mittava, laaja, sellainen, jolla on kokoa

kookospalmu /kˈoːkospˌalmu/ (n)
κοκοφοίνικας
  sulkapalmuihin lukeutuva puu Cocos nucifera, jonka hedelmä kookospähkinäksi kutsuttu on kookas luumarja

kookospähkinä /kˈoːkospˌæhkɪnæ/ (n)
καρύδα
  kookospalmun hedelmä, kookas luumarja, jota kutsutaan arkikielessä pähkinäksi

kooma /kˈoːma/ (n)
κώμα
  syvä tajuttomuus

koommin /kˈoːmmɪn/ (adv)
έπειτα
  sittemmin, jälkeenpäin

koordinaatti /kˈoːrdɪnˌaːtːɪ/ (n)
συντεταγμένη
  luku, joka yksin tai yhdessä toisten lukujen kanssa ilmaisee geometrisen kuvion, tav. pisteen, aseman avaruudessa, pinnalla tai viivalla

kooste /kˈoːste/ (n)
μείγμα
  erillisistä osista koostettu joukko

koostua /kˈoːstua/ (v)
αποτελούμαι
  muodostua joistakin osista

koostumus /kˈoːstumus/ (n)
συνέπεια
  osista koostuva rakenne; se mistä jokin on koostunut

koota /kˈoːta/ (v)
συνδυάζω
  panna kokoon osista
καλώ
  kutsua yhteen tai kerätä ihmisjoukko
προσχωρήσουν
  kerätä

kopea /kˈopea/ (adj)
αλαζονικός
  ylimielinen, koppava

kopio /kˈopɪo/ (n)
αντίγραφο
  alkuperäisen (esineen tai asian) jäljennös

kopioida /kˈopɪˌoida/ (v)
αντιγράφω
  jäljentää samanlaisena, tehdä kopio käsin, kopiokoneella tai tietokoneella

kopiointi /kˈopɪˌointɪ/ (n)
αντιγραφή
  kopioiminen

kopiokone /kˈopɪˌokone/ (n)
αντιγραφέας
  laite jolla otetaan paperidokumenteista kopioita

koppisiemeninen /kˈopːɪsˌiemenɪnen/ (n)
αγγειόσπερμο
  koppisiemeninen kasvi, kukkakasvi

kopra /kˈopra/ (n)
καρυδόψιχα
  kuivattu kookospähkinän siemenvalkuainen

koptilainen /kˈoptɪlˌainen/ (adj)
κοπτικός
  Egyptin koptilaiseen kirkkoon,sen jäseniin, kopteihin, tai koptin kieleen liittyvä

kopula /kˈopula/ (n)
συνδετικό ρήμα
  subjektin ja predikatiivin lauseessa yhdistävä sana

koputtaa /kˈoputːaː/ (v)
χτυπάω
  kolkuttaa tai lyödä ovea, jotta joku tulisi avaamaan sen

koputus /kˈoputus/ (n)
χτύπος
  koputtamisen toteutus ja siitä syntyvä ääni

koraali /kˈoraːlɪ/ (n)
χορικό
  (musiikki) eri aikakausina eri kirkkokunnissa erilaisia muotoja saanut kirkkolaulu. Koraali on myös virren sävelmä.

koralli /kˈorallɪ/ (n)
κοράλλι
  eräiden korallieläinten (Anthozoa) muodostama runkokunta ja sen kalkkinen kivettymä; nämä kivettymät etenkin kaupallisesti esim. koruissa hyödynnettynä

korallinen /kˈorallɪnen/ (adj)
κοραλλί
  koralliaineinen, korallista valmistettu tai muodostunut

korallinpunainen /kˈorallˌimpunˌainen/ (adj)
κοράλλι
  punaisen korallin väri, korallinpunainen, johtuu rautayhdisteistä, jotka ovat sekoittuneet rungon rakenneaineena tavallisesti olevaan kalsiumkarbonaattiin tai magnesiumkarbonaattiin

korea /kˈorea/ (n)
Κορεατικά
  korean kieli (kielitunnus: ko), Korean niemimaalla puhuttu kieli

koreaksi /kˈoreˌaksɪ/ (adv)
Κορεάτης
  korean kielellä, korean kielelle

korealainen /kˈorealˌainen/ (adj)
Κορεάτης
  Korean niemimaalta, Etelä- tai Pohjois-Koreasta peräisin oleva

korealainen /kˈorealˌainen/ (n)
Κορεάτης
  Korean niemimaan asukas, eteläkorealainen tai pohjoiskorealainen

koreografia /kˈoreˌoɡrafˌia/ (n)
χορογραφία
  tanssin liikkeiden suunnittelu ja ohjaus sekä näiden lopputulos

kori /kˈorɪ/ (n)
καλάθι
  usein vitsoista tai päreistä punottu tai muovinen, päältä avoin kuljetusastia

korianteri /kˈorɪˌanterɪ/ (n)
κόλιαντρος
  eräs vanhimpia tunnettuja viljelykasveja (Coriandrum sativum), jonka lehtiä ja hedelmiä käytetään mausteena

korina /kˈorɪna/ (n)
κουδουνίστρα
  muu koriseva ääni

korinttilainen /kˈorɪntːɪlˌainen/ (adj)
Κορίνθια
  Korinttiin liittyvä tai sieltä peräisin oleva

korinttilainen /kˈorɪntːɪlˌainen/ (n)
Κορίνθια
  Korintin asukas

korinttolainen /kˈorɪntːolˌainen/ (adj)
Κορίνθια
  Korinttiin liittyvä

korinttolainen /kˈorɪntːolˌainen/ (n)
Κορίνθια
  Korintin asukas

koripaju /kˈorɪpˌaju/ (n)
λυγαριά
  Suomenkin luonnossa esiintyvä pajujen sukuun kuuluva kasvi , jota käytetään raaka-aineena punonnassa

koripallo /kˈorɪpˌallo/ (n)
καλαθοσφαίριση
  pallopeli, jossa kerätään pisteitä heittämällä pallo korkealla sijaitsevaan vastustajan koriin

koristaa /kˈorɪstaː/ (v)
διακοσμώ
  tehdä koreaksi, tehdä kauniiksi

koriste /kˈorɪste/ (n)
διακόσμηση
  koristamiseen käytetty pienehkö koristava esine tai sellaisen osa, usein koru

koristekasvi /kˈorɪstekˌasvɪ/ (n)
καλλωπιστικός
  kasvi, jota viljellään lähinnä sen ulkonäön esteettisten arvojen vuoksi koristeeksi

koristella /kˈorɪstella/ (v)
διακοσμώ
  lisätä koristeita johonkin

koristelu /kˈorɪstˌelu/ (n)
διακόσμηση
  koristeleminen

korjaaja /kˈorjaːja/ (n)
βιοτέχνης
  henkilö joka korjaa, erityisesti teknisiä laitteita

korjaamo /kˈorjaːmo/ (n)
εργαστήριο
  työpaja tai verstas, jossa korjataan jotain, tavallisesti ajoneuvoja

korjata /kˈorjata/ (v)
διορθώνω
  saattaa ehyeksi, toimivaksi
  oikaista virheellisyys, korvata virheellinen tai huono oikealla tai paremmalla

korjaus /kˈorjaus/ (n)
διόρθωση
  korjaaminen ja sen tulos

korjuu /kˈorjuː/ (n)
αποκομίζω
  se, kun korjataan (otetaan talteen)

korkea /kˈorkea/ (adj)
ψηλός
  jonkin mitattavalta suureen suuri arvo

korkein oikeus /kˈorkein ˈoikeus/ (n)
ανώτατο δικαστήριο
  riita- ja rikosasioissa ylin oikeusaste, jonka päätökset ohjaavat oikeudenkäyttöä alemmissa oikeusasteissa

korkeus /kˈorkeus/ (n)
ύψος
  (geometria) pystysuuntainen mitta kohteen tyvestä tai juuresta ylimpään kohtaan

korkki /kˈorkːɪ/ (n)
φελλός
  korkkitammesta saatava materiaali

korkkiruuvi /kˈorkːɪrˌuːvɪ/ (n)
τιρμπουσόν
  korkkisen pullonkorkin avaamiseen suunniteltu vähintään kahvasta ja metallisesta spiraaliruuvista koostuva työkalu

korko /kˈorko/ (n)
τακούνι
  kengän pohjassa kantapään kohdalla oleva paksumpi osa
τόκος
  lainasta maksettava prosentuaalinen hinta
άγχος
  sävelkorko, paino

korkokanta /kˈorkokˌanta/ (n)
επιτόκιο
  prosentteina ilmoitettu tietyltä ajanjaksolta (usein vuosi) maksettavan koron suhde pääomaan

kornetti /kˈornetːɪ/ (n)
κορνέτα
  ranskalaisesta metsästystorvesta kehittynyt ulkonäöltään trumpettia muistuttava vaskipuhallin

korni /kˈornɪ/ (adj)
σαχλός
  typerä, banaali, tyylitön

korniisi /kˈornɪːsɪ/ (n)
κορωνίδα
  klassisessa arkkitehtuurissa päätykolmion vaakasuora alaosa, pylväiden kannatteleman palkiston ylin, ulkoneva osa

koro /kˈoro/ (n)
κατατομή
  kuvion reunoissa ja kentän tai kuvion jaossa käytetty koristeviiva

koroke /kˈoroke/ (n)
κιόσκι
  rakennettu tasanne, joka on ympäristöään korkeammalla

koronavirus /kˈoronˌavɪrus/ (n)
κοροναϊός
  ihmisellä ja eläimillä tavattavia viruksia, jotka aiheuttavat yleensä lievän hengitysinfektion

koronkiskonta /kˈoroŋkˌiskonta/ (n)
τοκογλυφία
  lainaaja vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

koronkiskuri /kˈoroŋkˌiskurɪ/ (n)
τοκογλύφος
  lainaaja, joka vaatii lainaamastaan rahasta ylenmääräistä korkoa

korostaa /kˈorostaː/ (v)
άγχος
  tuoda erityisen hyvin esille jokin asia, painottaa, tähdentää, alleviivata
προφορά
  puhua tietyllä aksentilla, puhua vieraalla korostuksella

korostus /kˈorostus/ (n)
προφορά
  aksentti
  tapa lausua kieltä, us. poikkeavalla tavalla

korottaa /kˈorotːaː/ (v)
αβάντζο
  nostaa ylemmäs
  lisätä hintaa
  puhua äänekkäämmin

korottuminen /kˈorotːˌumɪnen/ (n)
προαγωγή
  sotilaan edettyä shakkilaudan peräriville se korottuu pelaajan valitsemaksi upseeriksi (ei kuninkaaksi), yleensä kuningattareksi.

korotus /kˈorotus/ (n)
αβάντζο
  jonkin siirtäminen ylemmäs

korotusmerkki /kˈorotˌusmerkːɪ/ (n)
δίεση
  symboli ♯, joka ilmaisee puolen sävelaskeleen korotusta

korporaatio /kˈorporˌaːtɪo/ (n)
ανώνυμη εταιρία
  yhdistys, joka on lailla tai asetuksella järjestetty erityistä tarkoitusta varten: esimerkiksi ylioppilaskunnat ja työntekijöiden ja työnantajien etujärjestöt

korppi /kˈorpːɪ/ (n)
κόρακας
  suuri täysin musta variksen sukuinen lintu (), Suomessa yleisimpänä itäisessä Pohjois-Suomessa, pesii puussa tai kallionkielekkeellä

korppikotka /kˈorpːɪkˌotka/ (n)
γύπας
  haukkalintuihin kuuluva haaskansyöjä, joka käyttää ravintonaan luonnollisesti kuolleiden tai petoeläinten tappamien eläinten raatoja

korppu /kˈorpːu/ (n)
παξιμάδι
  kuivattu vehnäleipä- tai pullaviipale, jonka päällä on usein sokeria

korppujauho /kˈorpːujˌauho/ (n)
τρίμμα
  leivosten ja muiden ruokien leivittämiseen käytettävä ainesosa

korpus /kˈorpus/ (n)
συλλογή
  koottu joukko kirjoitetun kielen tekstejä tai puhutun kielen nauhoitteita, jotka on poimittu aidoista teksteistä ja tilanteista

korrehtuuri /kˈorrehtˌuːrɪ/ (n)
απόδειξη
  korjausvedos; oikaisuvedos; painotuotteen tarkistamista varten tehty koevedos

korruptio /kˈorruptˌio/ (n)
διαφθορά
  se, että tekee päätöksiä epätasapuolisesti omaa tai läheistensä etua ajatellen

korsetti /kˈorsetːɪ/ (n)
κορσές
  yleensä naisten tukiliivi, sukkanauhaliivi, kureliivi

korsi /kˈorsɪ/ (n)
κάρφος
  heinäkasvin varsi, jossa on nivelten kohdalla paisunut solmu, jonka yläpuolelta välikasvusolukosta kasvu tapahtuu

korsika /kˈorsɪka/ (n)
κορσικανικά
  Korsikan saarella puhuttava kieli (kielitunnus: co)

kortteli /kˈortːelɪ/ (n)
εμποδίζω
  kaupungin vierekkäisten risteävien katujen välinen alue

kortti /kˈortːɪ/ (n)
κάρτα
  ohut, yleensä neliskulmainen pala kartonkia tai muovia

korttikäsi /kˈortːɪkˌæsɪ/ (n)
γράψιμο
  korttipelin käsi eli pelaajan alussa saamat tai kulloisellakin hetkellä pelattavissa, ”kädessä” olevat kortit

korttipeli /kˈortːɪpˌelɪ/ (n)
χαρτιά
  pelikorteilla pelattava ajanvietepeli tai uhkapeli

korttitalo /kˈortːɪtˌalo/ (n)
σπίτι από τραπουλόχαρτα
  pysty- ja vaakasuoraan pinotuista pelikorteista tehty rakennelma

koru /kˈoru/ (n)
κόσμημα
  vartalolla oleva, usein vaatteisiin kiinnitetty, taide-esine, jonka merkitys on esteettinen, sosiaalista tai yhteiskunnallista asemaa ilmaiseva tai uskonnollinen

koruompelu /kˈoruompˌelu/ (n)
κέντημα
  kirjonta

korva /kˈorva/ (n)
αφτί, αυτί
  nisäkkäillä kolmesta rakenteellisesta ja toiminnallisesta osasta muodostuva elin, joka aistii ääniä ja toimii tasapainoelimenä ja liikeaistimena

korvaamaton /kˈorvaːmaton/ (adj)
αναντικατάστατος
  arvokas, kallisarvoinen; jota ei voi korvata millään

korvakoru /kˈorvakˌoru/ (n)
σκουλαρίκι
  koru, joka kiinnitetään korvalehteen siihen tehtyyn lävistysreikään tai klipillä

korvata /kˈorvata/ (v)
αναπληρώνω
  täyttää jollain jonkin toisen paikka tai tarkoitus

korvatulppa /kˈorvatˌulpːa/ (n)
ωτασπίδα
  elastinen, kokoonpainuva kappale, jonka tarkoitus on vaimentaa korvaan saapuvia ääniä

korvaus /kˈorvaus/ (n)
αποζημίωση
  kompensaatio, aiheutetusta vahingosta maksettu hyvitys

korvavaha /kˈorvavˌaha/ (n)
κερί
  korvakäytävässä muodostuva keltainen, vahamainen erite

korvetti /kˈorvetːɪ/ (n)
κορβέττα
  toisesta maailmansodasta lähtien fregattia pienempi partio- ja saattoalus, jotka yleensä käsitetään 600-3000 tonnin massaisiksi

kosia /kˈosɪa/ (v)
κάνω πρόταση γάμου
  pyytää jkta kanssaan avioliittoon

kosini /kˈosɪnɪ/ (n)
συνημίτονο
  suorakulmaisen kolmion terävän kulman viereisen kateetin suhde sen hypotenuusaan; vastaava funktio

kosinta /kˈosɪnta/ (n)
εισήγηση
  kosiminen; pyyntö toiselle henkilölle tulla puolisoksi

koska /kˈoska/ (adv)
γιατί, διότι
  (interrogatiivinen) aikaa kysyvä adverbi, milloin

koskaan /kˈoskaːn/ (adv)
ποτέ
  (kysymyslauseessa, relatiivilauseessa) ylipäätään, edes joskus
ουδέποτε
  () ei minään aikana, ajankohtana

koskea /kˈoskea/ (v)
αγγίζω
  koskettaa, hipaista; laittaa kätensä johonkin hetkeksi
  koskettaa jotakuta, sattua
αφορώ
  kuulua jollekin, jollakin on merkitystä jollekulle

kosketella /kˈosketella/ (v)
αγγίζω
  koskea tai koskettaa useita kertoja toistuvasti fyysisesti

koskettaa /kˈosketːaː/ (v)
αγγίζω
  koskea johonkin
  liikuttaa (emotionaalisesti)
αίσθηση
  puuttua tai vaikuttaa johonkin

koskettimisto /kˈosketːɪmˌisto/ (n)
πληκτρολόγιο
  soittimen osa, koskettimien muodostama kokonaisuus

kosketus /kˈosketus/ (n)
επαφή
  koskettamisen tapahtuma, koskettaminen

kosketusnäyttö /kˈosketˌusnæytːø/ (n)
απτική οθόνη
  näyttö, jolla graafista käyttöliittymää hallitaan koskettelemalla näytön pintaa

koski /kˈoskɪ/ (n)
χείμαρρος
  suhteellisen nopeasti virtaava joki tai sen yleensä kivikkoinen osa, jossa veteen syntyy kuohuja

kosmetiikka /kˈosmetˌiːkːa/ (n)
καλλυντικά
  meikit ja muut kauneudenhoitoaineet

kosmetologi /kˈosmetˌoloɡɪ/ (n)
αισθητικός
  kosmetologian, kauneudenhoidon ammattilainen; ehostavat asiakkaita, hoitavat näiden ihoa, myyvät kosmetiikkatuotteita ja opastavat kauneudenhoitoasioissa

kosminen /kˈosmɪnen/ (adj)
κοσμικός
  kosmokseen liittyvä

kosmogonia /kˈosmoɡˌonɪa/ (n)
κοσμογονία
  maailmankaikkeuden synnyn selitysoppi

kosmologia /kˈosmolˌoɡɪa/ (n)
κοσμολογία
  maailmankaikkeuden rakennetta ja historiaa käsittelevä tiede

kosmonautti /kˈosmonˌautːɪ/ (n)
κοσμοναύτης
  venäläinen tai Neuvostoliiton aluksilla lentänyt avaruuslentäjä

kosmos /kˈosmos/ (n)
κόσμος
  avaruus, maailmankaikkeus

kostaja /kˈostaja/ (n)
εκδικήτρια
  henkilö, joka kostaa jotakin

kostea /kˈostea/ (adj)
υγρός
  jossain määrin nestepitoinen, märkää kuivempi

kosteikko /kˈosteikːo/ (n)
υγρότοπος
  kovanmaan ja avoveden välille sijoittuva luontotyyppi

kosteus /kˈosteus/ (n)
υγρασία
  kaasun, nesteen tai kiinteän aineen sisältämä vesi

kosto /kˈosto/ (n)
εκδίκηση
  vastaisku vihamielisyyksiin

kotelo /kˈotelo/ (n)
χρυσαλλίδα
  hyönteisen täydellisen muodonmuutoksen aikuis- ja toukka-asteen välisessä lepoasteessa oleva yksilö

kotelokoppa /kˈotelokˌopːa/ (n)
κουκούλι
  kehrääjäperhosten ja eräiden muiden muodonmuutoksen läpikäyvien hyönteisten toukkien ympärilleen ennen koteloitumista kehräämä umpinainen suojus

koti /kˈotɪ/ (n)
σπίτι
  asunto, talo tai muu asumus, jossa joku itse asuu

kotiaine /kˈotɪˌaine/ (n)
οφείλω
  kotiläksynä kirjoitettavaksi annettu ainekirjoitus

kotiapulainen /kˈotɪˌapulˌainen/ (n)
καμαριέρα
  yksityiskodissa työskentelevä henkilö, joka tekee kotitöitä

kotiin /kˈotɪːn/ (adv)
προς το σπίτι
  omaan asuinpaikkaansa, kotiinsa; lapsuudenkotiin

kotiinpaluu /kˈotɪːmpaluː/ (n)
νόστος
  palaaminen kotiin

kotilo /kˈotɪlo/ (n)
σαλιγκάρι
  kotiloiden (Gastropoda) luokkaan kuuluvien nilviäisten luokan edustaja, joilla yl. on kalsiumkarbonaatista muodostunut kuori

kotimaa /kˈotɪmaː/ (n)
πατρίδα
  valtio, jossa henkilö on syntynyt, synnyinmaa; valtio, johon henkilö on muuttanut ja kotiutunut

kotimainen /kˈotɪmˌainen/ (adj)
οικιακός
  kotipaikkana olevaan valtioon liittyvä, kotimaassa tuotettu tai aikaansaatu; valtion sisäinen

kotiosoite /kˈotɪosˌoite/ (n)
διεύθυνση
  rakennuksen ja huoneiston, jossa henkilö asuu, yksilöivä postiosoite

kotirouva /kˈotɪrˌouva/ (n)
νοικοκυρά
  nainen, joka ei ole töissä, vaan on kotona ja hoitaa perheen taloutta

kotisivu /kˈotɪsˌivu/ (n)
Κύρια Σελίδα
  verkkosivu, jossa on perustiedot henkilöstä, yrityksestä, järjestöstä tms.

kotitalous /kˈotɪtalous/ (n)
νοικοκυριό
  yksinäinen henkilö tai joukko yhdessä asuvia henkilöitä, joilla on yhteinen ruokatalous tai rahankäyttö
οικιακή οικονομία
  koulun oppiaine kodin arkiaskareista, kuten ruoanlaitosta ja siivoamisesta

kotitehtävä /kˈotɪtˌehtævæ/ (n)
άσκηση
  opettajan antama harjoitustehtävä, joka tulisi tehdä seuraavaa oppituntia varten

kotiäiti /kˈotɪˌæitɪ/ (n)
νοικοκυρά
  äiti, joka ei ole töissä, vaan on kotona ja hoitaa lapsia

kotka /kˈotka/ (n)
αετός
  suurikokoisia päiväpetolintuja suvuissa kotkat (), merikotkat (), pikkukotkat ja jalokotkat. Kotkiksi nimitetään myös useita muita haukkojen () heimoon kuuluvien sukujen lintuja.

kotkottaa /kˈotkotːaː/ (v)
κακαρίζω
  kanan ääntelystä

kotkotus /kˈotkotus/ (n)
κακάρισμα
  kotkottamisen ääni, kanan ääntely

kotona /kˈotona/ (adv)
στο σπίτι
  omassa asuinpaikassaan, kodissaan

kottarainen /kˈotːarˌainen/ (n)
ψαρόνι
  kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu ()

kottero /kˈotːero/ (n)
παλαιό αυτοκίνητο
  huonokuntoinen auto (tai rakennus)

kottikärryt /kˈotːɪkˌærryt/ (n)
καροτσάκι
  yksipyöräiset työntökärryt

koukku /kˈoukːu/ (n)
γάντζος
  vaatenaula, ripustuskoukku
άγκιστρο
  nyrkkeilyssä koukkulyönti

koukussa /kˈoukussa/ (adv)
αγκιστροειδής
  addiktoituneena johonkin

koulu /kˈoulu/ (n)
σχολείο
  paikka, jossa annetaan suunnitelman mukaista yleisopetusta tai opetetaan jotakin erityistä

kouluaine /kˈouluˌaine/ (n)
αντικείμενο
  koulussa opiskeltava aihealue, oppiaine

koulukunta /kˈoulukˌunta/ (n)
σχολή
  jotakin erityistä käsitteellistä näkemystä tai oppisuuntaa edustava ryhmittymä ihmisiä

koululainen /kˈoululˌainen/ (n)
μαθητής
  tavallisesti peruskoulua käyvä oppilas; usein mielletään eri asiaksi kuin opiskelija

koululaitos /kˈoululˌaitos/ (n)
διαπαιδαγωγώ
  maantieteellisesti rajatut koulut, tietyn maan koulut, viittaa instituutioon

koululapsi /kˈoululˌapsɪ/ (n)
μαθήτρια
  koulua käyvä lapsi; koululainen

koululaukku /kˈoululˌaukːu/ (n)
σάκα
  koululaisen laukku koulukirjojen ja muiden koulunkäyntivälineiden kuljetusta varten

koulumatka /kˈoulumˌatka/ (n)
δρόμος
  matka kouluun

kouluratsastus /kˈoulurˌatsastus/ (n)
ντρεσάζ
  kilparatsastuslaji, jossa ratsukko pyrkii suorittamaan ennalta määrätyt liikesarjat mahdollisimman tyylikkäästi

kouluruokala /kˈoulurˌuokala/ (n)
καντίνα
  (koulu) tavallisesti koulun yhteydessä oleva koululaisten ja henkilökunnan ruokailua varten varattu huonetila

kouluttaa /kˈoulutːaː/ (v)
εκπαιδεύω
  antaa koulutusta, opettaa

kouluttaja /kˈoulutːˌaja/ (n)
εκπαιδευτής
  henkilö, joka antaa koulutusta

kouluttautua /kˈoulutːˌautua/ (v)
εκπαιδεύω
  kouluttaa omatoimisesti itseään

koulutus /kˈoulutus/ (n)
εκπαίδευση
  abstrakti käsite, joka tarkoittaa muodollista, organisoitua ja institutionalisoitua opetusta ja opiskelua

koura /kˈoura/ (n)
γροθιά
  pivo, kämmen ja sormet yhtenä kokonaisuutena jonkin vastaanottamiseen tai poimimiseen yhdellä kädellä

kourallinen /kˈourallɪnen/ (n)
χούφτα
  kouraan mahtuva määrä

kouristus /kˈourɪstus/ (n)
σπασμός
  spasmi, tahdosta riippumaton lihaksen supistuminen

kova /kˈova/ (adj)
σκληρός
  sellainen, joka tai mikä ei jousta tai anna muutoin myöten; kiinteä, luja; vaikea kestää
δύσκολος
  (materiaalioppi) joka kykenee vastustamaan muodonmuutosta pinnastaan
  vaatimuksiltaan ankara, tiukka
δυνατός
  (äänestä) luja
άτεγκτος
  (iskusta) luja
άκαυστος
  (janosta) ankara

kovaa /kˈovaː/ (adv)
δυνατός
  äänekkäästi
βαθύς
  nopeasti, huomattavaa vauhtia, huomattavalla vauhdilla
δύσκολος
  voimakkaasti, voimaa käyttäen, esim. jarruttamisesta, vääntämisestä, osumisesta, lyömisesta, koskettamisesta

kovakuoriainen /kˈovakˌuorɪˌainen/ (n)
σκαθάρι
  kuoriainen, koppakuoriainen; sellainen hyönteislajin edustaja, jonka etusiivet kehittyvät täysikasvuisilla yksilöillä koviksi tai nahkamaisiksi kitiinipeitinsiiviksi ()

kovalenttinen sidos /kˈovalˌentːɪnen sˈidos/ (n)
ομοιοπολικός δεσμός
  kemiallinen sidos, jossa atomit jakavat elektroneja keskenään tasaisesti

kovaääninen /kˈovaˌæːnɪnen/ (adj)
βροντερός
  äänekäs, sellainen, jolla on kova ääni

kovaääninen /kˈovaˌæːnɪnen/ (n)
μεγάφωνο
  tekninen laite, jossa sähköiseen muotoon saatettu äänisignaali muunnetaan akustiseksi ääneksi, kaiutin

kovenantti /kˈovenˌantːɪ/ (n)
συμφωνία
  luottosopimukseen kirjoitettava erityisehto, joka korvaa vakuuden; sopimusvakuus

kovera /kˈovera/ (adj)
κοίλος
  sisäänpäin kaareva, keskikohtaa kohden oheneva

koverokirves /kˈoverokˌirves/ (n)
σκεπάρνι
  erit. kovertamiseen tehty tasateräistä kuokkaa muistuttava poikittaisteräinen kirves

koveta /kˈoveta/ (v)
σκληραίνω
  tulla kovaksi tai kovemmaksi
γίνομαι
  tulla kovemmaksi, ankarammaksi; kiristyä

kovettaa /kˈovetːaː/ (v)
σκληρύνω
  tehdä kovaksi tai kovemmaksi

kovettua /kˈovetːˌua/ (v)
σκληρύνω
  tulla, muuttua kovaksi

košer /kˈoʃer/ (adj)
καθαρός
  juutalaisten säädösten mukaan valmistettu ja tarjottu ruoka

kraatteri /krˈaːtːerɪ/ (n)
κρατήρας
  törmäyskraatteri, maljamainen syvennys, joka on syntynyt meteoriitin, asteroidin tai komeetan iskussa

krakata /krˈakata/ (v)
ευθυμία
  murtaa tietokoneohjelman kopiosuojaus

kramppi /krˈampːɪ/ (n)
κράμπα
  lihaksen kouristus

kranaatinheitin /krˈanaːtˌinheitɪn/ (n)
όλμος
  epäsuoraa tulta ampuva raskas jalkaväen tulitukiase

kranaatti /krˈanaːtːɪ/ (n)
οβίδα
  käsin heitettävä sirpaloituvakuorinen ase, käsikranaatti

krapula /krˈapula/ (n)
γάτος
  alkoholinkäytöstä johtuva epämukava jälkitila

kreationismi /krˈeatˌionˌismɪ/ (n)
δημιουργισμός
  Raamattuun perustuva käsitys elämän synnystä, jonka mukaan Jumala loi maailmankaikkeuden

kreikaksi /krˈeikaksɪ/ (adv)
Έλληνας
  kreikan kielellä, kreikan kielelle

kreikankielinen /krˈeikaŋkˌielɪnen/ (adj)
ελληνικός
  (kielitiede) kreikan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

kreikka /krˈeikːa/ (n)
ελληνικά
  kreikan kieli, Kreikassa pääkielenä puhuttava indoeurooppalainen kieli

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (adj)
ελληνικός
  Kreikasta peräisin oleva tai Kreikkaan liittyvä

kreikkalainen /krˈeikːalˌainen/ (n)
Ελληνίδα, Έλληνας
  pysyvästi Kreikassa asuva henkilö

kreivi /krˈeivɪ/ (n)
κόμης
  saksalaisperäinen aatelisarvo

kreivikunta /krˈeivɪkˌunta/ (n)
κομητεία
  paikallishallinnon yksikkö Englannissa, Walesissa, Irlannissa ja Pohjois-Irlannissa

krematorio /krˈematˌorɪo/ (n)
κρεματόριο
  rakennus polttohautausta varten

kreoli /krˈeolɪ/ (n)
μιγάδα
  kreolikieli: pidginkielestä eri kieliä puhuvien keskinäisen kommunikaation tarpeisiin kehittynyt kieli, joka on pidginiä monipuolisempi kieliopiltaan ja sanastoltaan

krestomatia /krˈestomˌatɪa/ (n)
αναγνώστης
  lukukirja, lukemisto, antologia (kaunokirjallisuutta opetustarkoitukseen)

kretiini /krˈetɪːnɪ/ (n)
κρετίνος
  kretinismistä kärsivä henkilö; lyhytkasvuiseksi ja älyllisesti vajavaiseksi jäänyt henkilö

kretinismi /krˈetɪnˌismɪ/ (n)
κρετινισμός
  kilpirauhasen vajaatoiminnasta johtuva lyhytkasvuisuus ja älyllinen vajavaisuus

kriikuna /krˈiːkuna/ (n)
αγριοδαμάσκηνο
  eräs luumupuun alalaji () tai tämän yksilö tai hedelmä

kriisi /krˈiːsɪ/ (n)
κρίση
  käänteentekevä muutos, taitekohta

kriittinen /krˈiːtːɪnen/ (adj)
κρίσιμος
  arvosteleva

kriminologi /krˈimɪnˌoloɡɪ/ (n)
εγκληματολόγος
  kriminologian tutkija

kriminologia /krˈimɪnˌoloɡˌia/ (n)
εγκληματολογία
  rikollisuutta yhteiskunnallisena ilmiönä pääasiassa empiirisin menetelmin tutkiva tieteenhaara

krimintataari /krˈimɪntatˌaːrɪ/ (n)
Κριμαϊκή Ταταρική γλώσσα
  krimintataarin kieli; turkkilainen kieli, jota Krimin tataarit puhuvat

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (adj)
Χριστάδελφος
  kristadelfialaiseen uskontoon liittyvä

kristadelfialainen /krˈistadˌelfɪalˌainen/ (n)
Χριστάδελφος
  kristadelfialaista uskoa harjoittava

kristalli /krˈistallɪ/ (n)
κρύσταλλο
  lyijyoksidia sisältävää pehmeää lasia, jota on helppo muokata

kristallografia /krˈistallˌoɡrafˌia/ (n)
κρυσταλλογραφία
  kidetiede

kristikunta /krˈistɪkˌunta/ (n)
χριστιανοσύνη
  kaikki kristityt, koko kristillinen maailma

kristillinen /krˈistɪllɪnen/ (adj)
χριστιανικός
  kristinuskoon liittyvä

kristillisyys /krˈistɪllɪsyːs/ (n)
χριστιανισμός
  kristinusko; kristillinen uskonto, oppi, ajattelu ja elämäntapa.

kristinusko /krˈistɪnˌusko/ (n)
χριστιανισμός
  monoteistinen eli yksijumalainen uskonto, johon kuuluu usko kolminaisuusoppiin eli yhden Jumalan kolmeen persoonaan, jotka ovat Isä, Poika ja Pyhä Henki, ja jonka alkuperä on Raamatun ja sen Uuden testamentin Jeesuksen opetuksissa

kristitty /krˈistɪtːy/ (adj)
χριστιανή, χριστιανός
  kristinuskoa tunnustava, kristinuskon mukainen, kristillinen

kristitty /krˈistɪtːy/ (n)
χριστιανός, χριστιανή
  kristinuskoa tunnustava henkilö

kriteeri /krˈiteːrɪ/ (n)
κριτήριο
  arvosteluperuste, valintaperuste

kritiikki /krˈitɪːkːɪ/ (n)
κριτική
  arvostelu, jonka tarkoitus on antaa kohteelle selkeä ja perusteltu viesti siitä, että jotain olisi hyvä korjata taikka muuttaa

kroatia /krˈoatˌia/ (n)
Κροατικά
  Kroatiassa puhuttava slaavilainen kieli (kielitunnus: hr)

kroatialainen /krˈoatˌialˌainen/ (adj)
κροατικός
  Kroatiasta peräisin oleva tai Kroatiaan liittyvä

krokotiili /krˈokotˌiːlɪ/ (n)
κροκόδειλος
  järvissä ja joissa, joskus merissäkin, elävä kaloja ja muita vesieläimiä syövä, krokotiilien heimoon (Crocodylidae) kuuluva, yleensä suurikokoinen matelija

kromatografia /krˈomatˌoɡrafˌia/ (n)
χρωματογραφία
  kemian ja biokemian menetelmä kemiallisten yhdisteiden eristämiseksi, puhdistamiseksi ja määrittämiseksi

kromi /krˈomɪ/ (n)
χρώμιο
  metalleihin kuuluva, harmahtava, kova ja kiiltävä alkuaine

kromosomi /krˈomosˌomɪ/ (n)
χρωμόσωμα
  DNA:sta muodostunut rihma, joka sisältää eliön genomin; eukarioottien lineaariset kromosomit on pakattu solun tumaan kromatiiniksi

kronikka /krˈonɪkːa/ (n)
χρονικό
  aikajärjestyksessä oleva historiankirjoitus, aikakirja

kronologia /krˈonolˌoɡɪa/ (n)
χρονολογία
  ajan mittaamista ja ajanlaskua koskeva tutkimus, etenkin päivämäärien määritys, ja sen sovellukset

kronologinen /krˈonolˌoɡɪnen/ (adj)
χρονολογικός
  aikaan tai aikajärjestykseen liittyvä; todellisen aikajärjestyksen mukainen

kronometri /krˈonomˌetrɪ/ (n)
χρονόμετρο
  hyvin tarkkakäyntiseksi rakennettu kello

krookus /krˈoːkus/ (n)
κρόκος
  -kasvisuvun kasveja

krooninen /krˈoːnɪnen/ (adj)
χρονικό
  jatkuva

krupieeri /krˈupɪˌeːrɪ/ (n)
κρουπιέρης
  kasinossa pelipöydän hoitaja

krusifiksi /krˈusɪfˌiksɪ/ (n)
σταυρός
  koristeellinen veistos, jossa on kuvattu kristinuskon vapahtaja Jeesus ristiinnaulittuna puuristiin

kruuna /krˈuːna/ (n)
αρχηγός
  metallirahan kuvapuoli, vastakohta klaava

kruunajaiset /krˈuːnajˌaiset/ (n)
στέψη
  tilaisuus, jossa kruunataan

kruunata /krˈuːnata/ (v)
κορυφή
  julistaa kuningas tai kuningatar, tyypillisesti asettamalla kruunu päähän korkein juhlamenoin

kruunu /krˈuːnu/ (n)
στέμμα, κορώνα
  hallitsijoiden käyttämä, arvoasemaa ilmentävä koristeellinen, tavallisesti kultainen, päähine

kruunulinna /krˈuːnulˌinna/ (n)
στεφάνι
  linnoituksen eteen työnnetty, kruunun muotoinen varustus, jossa keskellä olevasta bastionista lähtee kurtiinit molemmilla puolilla oleviin puolibastioneihin

krypta /krˈypta/ (n)
κρύπτη
  kivinen kammio tai holvi, joka useimmiten sijaitsee kirkon lattian alla, ja toimii merkittävien henkilöiden hautapaikkana

kryptinen /krˈyptɪnen/ (adj)
κρυπτικός
  salaperäinen, arvoituksellinen; vaikeaselkoinen

kryptografia /krˈyptoɡrˌafɪa/ (n)
κρυπτογραφία
  oppi salakirjoituksesta

krypton /krˈypton/ (n)
κρυπτό
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 36 ja kemiallinen merkki Kr

krysanteemi /krˈysantˌeːmɪ/ (n)
χρυσάνθεμο
  (yleisesti) mikä tahansa krysanteemien suvun () kasvi

ksenofobia /ksˈenofˌobɪa/ (n)
ξενοφοβία
  muukalaiskammo, ulkomaalaisten pelko

ksenon /ksˈenon/ (n)
ξένο
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Xe

ksii /ksˈiː/ (n)
ξι
  Kreikkalaisten aakkosten 14. kirjain. Vastaava symboli Ξ tai ξ.

ksylitoli /ksˈylɪtˌolɪ/ (n)
ξυλιτόλη
  eräs alkoholi, jota saadaan koivusta ja käytetään makeutusaineena

ksylofoni /ksˈylofˌonɪ/ (n)
ξυλόφωνο
  eri pituisista puukapuloista rakentuva, yleensä kromaattisesti viritetty lyömäsoitin, jota soitetaan muovi-, kumi- tai puupäisillä lyömäkapuloilla.

ktooninen /ktˈoːnɪnen/ (adj)
χθόνιος
  maanalainen tai maassa asuva

kubismi /kˈubɪsmɪ/ (n)
κυβισμός
  taidesuuntaus, jossa objekti hajotetaan ja kootaan ja analysoidaan ja kuvataan uudelleen pelkistyneessä muodossa, mahdollisesti samanaikaisesti monesta kuvakulmasta. 1900-uvulla alkanut ja 1914 loppunut.

kude /kˈude/ (n)
υφάδι
  kankaan kudonnassa loimea vastaan oleva, kankaan poikkisuuntaan kulkeva lanka; myös samoin käytetty kangassuikale tai vastaava matossa

kudos /kˈudos/ (n)
ιστός
  (tekstiili) kutomalla tehty kutomatuote

kuherruskuukausi /kˈuherrˌuskuːkˌausɪ/ (n)
μήνας του μέλιτος, σελήνη του μέλιτος
  ensimmäiset viikot avioliiton solmimisen jälkeen

kuhilas /kˈuhɪlas/ (n)
αμύγδαλο
  pellolle lyhteistä koottu keko

kuhmu /kˈuhmu/ (n)
καρούμπαλο
  ruhjevamman johdosta esiintyvä, paikallisen verenvuodon ja turvotuksen aiheuttama kohouma, erityisesti päässä

kuhnuri /kˈuhnurɪ/ (n)
κηφήνας
  (eläintiede) koiraspuolinen mehiläinen

kuin /kwˈin/ (adv)
από
  kuinka

kuinka /kwˈiŋka/ (adv)
πόσο
  (kysyvä adverbi) millä tavalla, miten

kuiskaaja /kwˈiskaːja/ (n)
υποβολέας
  henkilö, jonka tehtävänä on kuiskata vuorosanoja teatterissa

kuiskata /kwˈiskata/ (v)
ψιθυρίζω
  puhua hyvin hiljaa

kuitata /kwˈitata/ (v)
αποδοχή
  kirjoittaa nimensä laskuun tms.

kuitenkaan /kwˈiteŋkaːn/ (adv)
έτσι κι αλλιώς
  vastaa sanaa kuitenkin kielteisessä lauseessa

kuitenkin /kwˈiteŋkɪn/ (adv)
έτσι κι αλλιώς
  siitä huolimatta
  joka tapauksessa

kuittaus /kwˈitːaus/ (n)
οιωνός
  merkintä, tavallisesti allekirjoitus, jonkin vastaanottamisesta

kuitti /kwˈitːɪ/ (n)
απόδειξη
  maksetuista ostoksista saatava paperinen tosite, josta näkee ostosten hinnan

kuitu /kwˈitu/ (n)
ίνα
  pitkäsyinen luonnon tai keinoaineinen materiaali, mm. tekstiilien raaka-aine

kuiva /kwˈiva/ (adj)
ξερό
  nesteetön

kuivata /kwˈivata/ (v)
άνυδρος
  muuttaa kuivaksi poistamalla vesi pinnoilta tms.

kuivattaa /kwˈivatːaː/ (v)
άνυδρος
  poistaa kosteutta jostakin, kuivata

kuivua /kwˈivua/ (v)
άνυδρος
  tulla kuivaksi

kuivuus /kwˈivuːs/ (n)
ξηρασία
  se, että on kuiva

kuja /kˈuja/ (n)
δρομάκι
  pieni, yleensä talojen tai puuston reunustama tie tai polku
  kapea, rakennusten reunustama katu

kujertaa /kˈujertaː/ (v)
γουργουρίζω
  (kyyhkystä) esittää soidinlaulua

kukka /kˈukːa/ (n)
λουλούδι, άνθος
  (kasvianatomia) suvulliseen lisääntymiseen erilaistunut kasvinosa

kukkakaali /kˈukːakˌaːlɪ/ (n)
κουνουπίδι
  kaalilajike (Brassica oleracea var. botrytis), jolla on valkoiset kukinnot ja jota käytetään ruoanlaitossa

kukkakauppa /kˈukːakˌaupːa/ (n)
ανθοπωλείο
  kukkia myyvä liike

kukkakauppias /kˈukːakˌaupːɪas/ (n)
ανθοπώλης
  kukkakaupan pitäjä, kukkien myyjä

kukkakimppu /kˈukːakˌimpːu/ (n)
ανθοδέσμη
  nippu kukkia, monesti maljakkoon tai vastaavaan asetettava

kukkapenkki /kˈukːapˌeŋkːɪ/ (n)
παρτέρι
  koristekasveille tarkoitettu kasvupaikka esimerkiksi pihalla tai puistossa

kukkapohjus /kˈukːapˌohjus/ (n)
αποδέκτης
  kukan osa, johon kukkalehdet ovat kiinnittyneet

kukkaro /kˈukːaro/ (n)
πουγκί
  pieni, tavallisesti nahkainen pussi tai laukku, jossa pidetään mukana pieniä tarve-esineitä tai tarvikkeita kuten pikkurahaa tai tupakkaa

kukkaruukku /kˈukːarˌuːkːu/ (n)
γλάστρα
  ruukkukasvin kasvatusastia, jonka pohjassa on perinteisesti reikä ylimääräisen veden valumista varten

kukki /kˈukːɪ/ (n)
δόντι
  hammasrattaan hammas

kukkia /kˈukːɪa/ (v)
ανθίζω
  synnyttää kukkia

kukko /kˈukːo/ (n)
κόκορας, πετεινός
  koiraspuolinen kanalintu

kukkua /kˈukːua/ (v)
κούκος
  laulaa

kukkula /kˈukːula/ (n)
λόφος
  huomattava muuta maastoa korkeampi kohta

kukonharja /kˈukonhˌarja/ (n)
λειρί
  kukon päälaen heltta

kulho /kˈulho/ (n)
μπολ
  lautasta tai vatia syvempi maljamainen, varsinkin ruokataloudessa käytettävä astia

kuljettaa /kˈuljetːaː/ (v)
οδηγώ
  ajaa ajoneuvoa
μεταφέρω
  viedä mukanaan

kuljettaja /kˈuljetːˌaja/ (n)
οδηγός
  henkilö, joka kuljettaa eli ajaa jotakin kulkuneuvoa tilapäisesti tai ammatikseen

kulkea /kˈulkea/ (v)
λειτουργώ
  liikkua, olla liikkeessä; siirtyä; liikkua ajoneuvon tai muun välineen kuljettamalla tai avulla; siirtyä joltakulta toiselle

kulkue /kˈulkue/ (n)
ακολουθία
  järjestäytynyt joukko yl. jonossa kulkevia ihmisiä tai kulkuvälineitä

kulkuri /kˈulkurɪ/ (n)
παλιογυναίκα
  ilman vakinaista asuinpaikkaa oleva ihminen, joka kulkee seudulta toiselle, kiertolainen

kulkusirkka /kˈulkusˌirkːa/ (n)
ακρίδα
  vaeltavista heinäsirkkalajeista käytettävä nimitys

kulkutauti /kˈulkutˌautɪ/ (n)
επιδημία
  nopeasti leviävä tartuntatauti, epidemia

kulkuväline /kˈulkuvˌælɪne/ (n)
αμάξι
  väline kulkemiseen, ko. tarkoitukseen käytettävä laite tai ajoneuvo

kullankaivaja /kˈullaŋkˌaivaja/ (n)
χρυσοθήρας
  henkilö, joka kaivaa kultaa työkseen

kullanmuru /kˈullanmˌuru/ (n)
αγάπη
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

kullannuppu /kˈullannˌupːu/ (n)
αγάπη
  nimitys jota käytetään hellittelysanana.

kullata /kˈullata/ (v)
επιχρυσω
  päällystää kullalla

kulli /kˈullɪ/ (n)
πούτσα, καυλί, ψωλή
  siitin

kulma /kˈulma/ (n)
γωνία
  terävä taitekohta esineen reunassa
  nurkka, sisäkulma
  kahden sellaisen puolisuoran eli säteen muodostama kuvio, joilla on yhteinen päätepiste, kulman kärki, sekä näiden säteiden, eli kylkien, välinen tason osa
  kulmapotku tai -heitto
κουκουλώνω
  näillä kulmilla: täällä päin, tällä seudulla

kulmahammas /kˈulmahˌammas/ (n)
κυνόδοντας
  suippokärkiset hampaat poskihampaiden edessä ja etuhampaiden takana ihmisellä (hammaslääkäriterminä kolmoset) ja muilla imettäväisillä

kulmahiomakone /kˈulmahˌiomˌakone/ (n)
γωνιακός τροχός
  pyörivää laikkaa leikkaamiseen ja hiomiseen käyttävä työkalu

kulmakarva /kˈulmakˌarva/ (n)
τσίνορο
  silmäkuopan yläpuolella kasvava karva

kulmakerroin /kˈulmakˌerroin/ (n)
εφαπτομένη
  kaksiulotteisessa koordinaatistossa y-koordinaatin muutoksen (Δy) ja sitä vastaavan x-koordinaatin muutoksen (Δx) suhde, jonka tarkoitus on kuvata suoran tai janan kaltevuutta

kulmakunta /kˈulmakˌunta/ (n)
γειτονιά
  kaupungin tai kylän muista alueista erottuva alue

kulmapotku /kˈulmapˌotku/ (n)
κόρνερ
  jalkapallossa puolustavan joukkueen pelaajasta päätyrajan ylittäneestä pallosta hyökkääjän pelaajalle kentän kulmasta tehtäväksi annettu pelinaloitus

kulta /kˈulta/ (n)
χρυσός, χρυσάφι
  Metallinen alkuaine, vaalean keltainen taipuisa metalli, jonka kemiallinen merkki on Au. Kuuluu jalometalleihin.

kulta-aika /kˈultaˈaika/ (n)
χρυσή εποχή
  jonkin kukoistuksen aika

kultainen /kˈultainen/ (adj)
χρυσός
  sellainen, joka on kullasta tehty; myös kullalta näyttävä, kullan värinen
αγαθός
  ystävällinen, rakas

kultainen leikkaus /kˈultainen lˈeikːaus/ (n)
χρυσή τομή
  eräs matemaattinen vakio: irrationaaliluku, joka saadaan, kun jana jaetaan kahteen osaan niin, että lyhyemmän osan suhde pidempään osaan on sama kuin pidemmän osan suhde koko janaan

kultakausi /kˈultakˌausɪ/ (n)
χρυσή εποχή
  jonkin kukoistuksen aika

kultamitali /kˈultamˌitalɪ/ (n)
χρυσό μετάλλιο
  urheilu- ym. kilpailuissa ensimmäiseksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

kultaseppä /kˈultasˌepːæ/ (n)
χρυσοχόος
  koruja jalometallista valmistava käsityöläinen

kultti /kˈultːɪ/ (n)
δόγμα
  uskonnon palvontamenot

kulttuuri /kˈultːuːrɪ/ (n)
πολιτισμός
  tietylle kansalle tai ihmisryhmälle ominaiset tavat, perinnetavat

kulua /kˈulua/ (v)
ξοδεύω
  vähetä käytön takia

kulut /kˈulut/ (n)
έξοδα
  rahan meno, kustannukset

kuluttaa /kˈulutːaː/ (v)
καταναλώνω
  käyttää jotain hyödykettä

kuluttua /kˈulutːˌua/ (adv)
εξού
  jonkin asian käytyä loppuun

kulutus /kˈulutus/ (n)
κατανάλωση
  jonkin hyödykkeen, tuotteen tai palvelun, käyttäminen

kulööri /kˈuløːrɪ/ (n)
έγχρωμος
  väri, värisävy

kumandi /kˈumandɪ/ (n)
Κουμάνοι
  turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaiseen ryhmään kuuluva kieli (Kielitunnus: qwm )

kumara /kˈumara/ (adj)
καμπούρα
  tällaisesta asennosta

kumartaa /kˈumartaː/ (v)
υποκλίνομαι
  mennä kumaraan asentoon tois(t)en edessä

kumartua /kˈumartˌua/ (v)
κουλουριάζω
  koukistaa selkänsä ja kyyristyä alaspäin

kumea /kˈumea/ (adj)
βαθούλωμα
  (äänestä) ontto, matala, kaikuva

kumi /kˈumɪ/ (n)
λάστιχο
  joustava ja venyvä polymeeri; luonnonkumi

kumina /kˈumɪna/ (n)
αγριοκύμινο
  koiranputkea muistuttava kaksivuotinen sarjakukkaiskasvi (), jota kasvaa luonnonkasvina lähes koko Suomessa ja on otettu viljelyskasviksi, jonka hedelmiä ja jossain määrin myös myös lehtiä käytetään mausteena

kumipää /kˈumɪpæː/ (n)
γκολ
  heikkoälyinen ja/tai epämiellyttävä henkilö

kumkvatti /kˈumkvatːɪ/ (n)
κουμκουάτ
  (yleisesti) kumkvattien () risteymäsuvun sitruskasveja ja niiden hedelmä

kumma /kˈumma/ (adj)
έκτακτος
  outo, erikoinen

kummajainen /kˈummajˌainen/ (n)
αντίφαση
  kumma, outo, käsittämätön ilmentymä tai ilmiö

kummallinen /kˈummallɪnen/ (adj)
περίεργος
  usein ihmetystä aiheuttava, tavallisesta poikkeava, outo

kummastella /kˈummastella/ (v)
θαυμάζω
  ihmetellä

kummastus /kˈummastus/ (n)
αναρωτιέμαι
  ihmetys, kummastumisen seuraus

kummisetä /kˈummɪsˌetæ/ (n)
νονός
  miespuolinen kummi

kummitus /kˈummɪtus/ (n)
φάντασμα
  (taruolento) kuolleen ihmisen sielu

kummitustalo /kˈummɪtˌustalo/ (n)
στοιχειωμένο σπίτι
  talo, jossa kummituksia ilmestyvät ja kummittelevat

kummitäti /kˈummɪtˌætɪ/ (n)
νονά
  naispuolinen kummi

kumota /kˈumota/ (v)
ακυρώνω
  saattaa pois voimasta, tehdä pätemättömäksi (voimaansaatettu asia)
ανασκευάζω
  osoittaa vääräksi, osoittaa paikkansa pitämättömäksi

kumppani /kˈumpːanɪ/ (n)
συνέταιρος
  uskollinen seuralainen, kaveri, jonka kanssa puuhaillaan yhteisiä asioita
  saman alan toimija, jonka kanssa tehdään yhteistyötä, liikekumppani

kumppanuus /kˈumpːanuːs/ (n)
συντροφικότητα
  kumppanina oleminen

kumpu /kˈumpu/ (n)
λόφος
  vähäinen mäki tai maankohouma

kumulatiivinen /kˈumulatˌiːvɪnen/ (adj)
αθροιστικός
  sellainen, joka kertyy, kasautuu; yhteisesti vaikuttava

kungfutselaisuus /kˈuŋfutselˌaisuːs/ (n)
κομφουκιανισμός
  se, että on kungfutselainen

kuningas /kˈunɪŋŋas/ (n)
βασιλιάς, ρήγας
  kuningaskunnan miespuolinen hallitsija
  shakkipelin nappula: ♔ tai ♚, joka voi liikkua yhden ruudun ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin edellyttäen, että ruutu johon se siirtyy ei ole oman nappulan miehittämä eikä vastustajan nappulan uhkaama. Ruudussa oleva vastustajan nappula voi joutua kuninkaan lyömäksi. Kuningas on pelin arvokkain nappula ja sen kohtalo ratkaisee pelin lopputuloksen. Jos kuninkaaseen kohdistuvaa uhkausta eli shakkia ei voi torjua, häviää heti pelin.
  korkea-arvoisin tai toiseksi korkea-arvoisin kuvallinen pelikortti, numero 13

kuningaskalastaja /kˈunɪŋŋˌaskalˌastaja/ (n)
αλκηόνα
  koskien läheisyydessä viihtyvä lintu ()

kuningaskunta /kˈunɪŋŋˌaskunta/ (n)
βασίλειο
  valtakunta, jota johtaa kuningas tai kuningatar

kuningasperhe /kˈunɪŋŋˌasperhe/ (n)
βασιλική οικογένεια
  kuningas perheineen

kuningasvesi /kˈunɪŋŋˌasvesɪ/ (n)
βασιλικό νερό
  suolahapon ja typpihapon seos

kuningatar /kˈunɪŋŋatar/ (n)
βασίλισσα
  kuningaskunnan naispuolinen hallitsija
  kuninkaan puoliso, kuningatarpuoliso
  eräiden hyönteisyhteisöjen ainoa lisääntymiskykyinen naaras
  shakkipelin nappula, tunnus D, symboli ♛ tai ♕, joka voi liikkua ylös, alas, oikealle, vasemmalle tai viistoihin niin paljon kuin haluaa kuitenkaan ylittämättä muita nappuloita.

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (adj)
βασιλικός
  kuninkaaseen tai kuningattareen liittyvä

kuninkaallinen /kˈunɪŋkˌaːllɪnen/ (n)
βασιλικός
  henkilö joka on kuninkaallista syntyperää

kuninkaiden kirjat /kˈunɪŋkˌaideŋ kˈirjat/ (n)
Βασιλείς
  yksi Vanhan testamentin kirjoista

kunnia /kˈunnɪa/ (n)
τιμή
  jostakin teosta aiheutuva myönteinen maine tai julkisuus

kunnianloukkaus /kˈunnɪˌanloukːaus/ (n)
δυσφήμιση
  rikos, jossa yksityishenkilöstä levitetään perätöntä tai halventavaa tietoa

kunnioittaa /kˈunnɪˌoitːaː/ (v)
εκτιμώ
  pitää (suuressa) arvossa
σέβομαι
  hyväksyä toisen poikkeava näkökanta, antaa toisen olla eri mieltä
εορτάζω τη μνήμη
  osoittaa julkisesti kunnioitusta jkta tai jkn muistoa kohtaan (esim. keskeyttämällä normaalit toimensa)

kunnioitus /kˈunnɪˌoitus/ (n)
σεβασμός
  arvossa pitäminen, arvostus, arvonanto

kunnossa /kˈunnossa/ (adv)
εντάξει
  ehjä; toimii, niin kuin pitääkin; terve

kunnostaa /kˈunnostaː/ (v)
επιδιορθώνω
  korjata, laittaa kuntoon

kunta /kˈunta/ (n)
δήμος
  paikallistasolla toimiva julkishallinnon yksikkö, jolla on oma rajattu alueensa ja väestönsä
βασίλειο
  eliöiden jaottelun karkea taso, esimerkiksi eläimiin ja kasveihin, eläinkunta, kasvikunta

kunto /kˈunto/ (n)
αντοχή
  fyysinen tai psyykkinen suorituskyky
κατάσταση
  terveydentila
τάξη
  normaalia elämää tai toimimista varten tarpeellinen asiaintila; järjestys

kuntoilla /kˈuntoilla/ (v)
άσκηση
  harrastaa kuntoa parantavaa liikuntaa

kuntosali /kˈuntosˌalɪ/ (n)
γυμναστήριο
  paikka, jossa on laitteita kuntoilua ja voimailua varten

kuohia /kˈuohɪa/ (v)
ευνουχίζω
  kastroida; tehdä uroseläin siitoskyvyttömäksi

kuohitsija /kˈuohɪtsˌija/ (n)
ευνουχιστής
  henkilö, joka kuohitsee

kuohu /kˈuohu/ (n)
αφρίζω
  vaahto

kuohuviini /kˈuohuvˌiːnɪ/ (n)
αφρώδης οίνος
  yleensä viinirypäleistä kaksinkertaisella käymisellä valmistettu hiilihappopitoinen alkoholijuoma

kuokka /kˈuokːa/ (n)
τσάπα
  maan kaivamiseen ja möyhentämiseen käytettävä työkalu, jossa terä on suorassa kulmassa varteen nähden

kuokkavieras /kˈuokːavˌieras/ (n)
αλεξιπτωτιστής
  kutsumaton vieras

kuokkia /kˈuokːɪa/ (v)
τσαπίζω
  pehmentää maata kuokalla
πλακώνω
  tulla kutsumatta vieraaksi tilaisuuteen

kuola /kˈuola/ (n)
σαλιαρίζω
  sylkirauhasen limainen, suupielistä valuva erite

kuolain /kˈuolain/ (n)
στομίδα
  (hevosala) suitsiin yhdistettävä suukappale, jolla ohjataan hevosta ajettaessa tai ratsastettaessa

kuolema /kˈuolema/ (n)
θάνατος
  ihmisen, eläimen tai muun eliön elämän päättyminen

kuolemanjälkeinen /kˈuolemˌanjælkˌeinen/ (adj)
μετά θάνατον
  se mitä tapahtuu kuoleman jälkeen

kuolemanrangaistus /kˈuolemˌanraŋŋˌaistus/ (n)
θανατική ποινή
  joidenkin maiden lainsäädännössä määrätyistä teoista langetettava sanktio, joka toteutetaan teloittamalla siihen tuomittu

kuolemantapaus /kˈuolemˌantapaus/ (n)
θάνατος
  (useimmiten ihmisen) kuolemaan johtanut tapahtuma

kuolemantuomio /kˈuolemˌantuomˌio/ (n)
Θανατική ποινή
  kuolemanrangaistuksen perusteella rikoksesta määrättävä tuomio, joka toteutetaan teloittamalla syyllinen

kuolematon /kˈuolematon/ (adj)
αθάνατος
  sellainen, joka elää ikuisesti, kuolematta koskaan

kuolemattomuus /kˈuolemˌatːomuːs/ (n)
αθανασία
  se että joku tai jokin ei luonnollisesti kuole

kuolinilmoitus /kˈuolɪnˌilmoitus/ (n)
αναγγελία θανάτου
  esim. sanomalehdessä julkaistava ilmoitus jonkun ihmisen kuolemasta

kuolio /kˈuolɪo/ (n)
γάγγραινα
  lääketieteellinen tila, jossa osa eliöstä on fyysisesti kuollut kudoksen solujen tuhouduttua (tavallisesti paikallisen verenkierron lakattua osittain tai kokonaan)

kuolla /kˈuolla/ (v)
πεθαίνω
  lakata elämästä

kuollut /kˈuollut/ (adj)
νεκρός, πεθαμένος
  (ihmisestä tai muusta eliöstä) sellainen, jonka elämä on päättynyt, joka on vainaja

kuolonkankeus /kˈuoloŋkˌaŋkeus/ (n)
νεκρική ακαμψία
  eläimillä kuoleman jälkeen ilmenevä ruumiin kankeus (rigor mortis)

kuono /kˈuono/ (n)
ρύγχος
  koiran ja joidenkin muiden eläinten pitkänomainen pään osa, jonka päässä on nenä ja sisällä suu

kuonokoppa /kˈuonokˌopːa/ (n)
φίμωτρο
  eläimen, tavallisesti koiran kuonon ympärille laitettava yleensä nahkasta valmistettu korimainen laite, joka estää eläintä puremasta

kuoppa /kˈuopːa/ (n)
λάκκος
  maahan kaivettu syvennys tai reikä
λακκούβα
  tien kantavaan kerrokseen syntynyt reikä

kuopus /kˈuopus/ (n)
Βενιαμίν
  perheen nuorin lapsi

kuori /kˈuorɪ/ (n)
φλοιός
  ympäröivä yhtenäinen kerros

kuoria /kˈuorɪa/ (v)
αποφλοιώνω
  poistaa kuori tai pintakerros

kuorma /kˈuorma/ (n)
φόρτος
  kuljetusvälineessä yhdellä kertaa kuljettava tavaramäärä; lasti, taakka, kantamus

kuorma-auto /kˈuormaˈauto/ (n)
φορτηγό
  tavaran kuljetukseen tarkoitettu auto, joka on tyypillisesti pakettiautoa ja lava-autoa raskaampi; Suomessa tavaran kuljetukseen tarkoitettu ajoneuvo, jonka kokonaismassa on suurempi kuin 3,5 tonnia

kuormitus /kˈuormɪtus/ (n)
φορτία
  tuotantolaitoksen, koneen, liikenneväylän, siirtoverkon, jne. käytön suuruus

kuoro /kˈuoro/ (n)
χορός
  laulajista koostuva lauluyhtye tai yhdessä esiintyvien lausujainryhmä

kuorruttaa /kˈuorrutːaː/ (v)
πάγος
  peittää kuorrutuksella

kuosi /kˈuosɪ/ (n)
μοτίβο
  esineelle, tekstiilille, vaatekappaleelle tms. ominainen muoto tai julkiasu; esineen malli tai muotoilu; kankaan kuviointi.

kupari /kˈuparɪ/ (n)
χαλκός, μπακίρι
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen tunnus on Cu.

kupera /kˈupera/ (adj)
κυρτός
  ulospäin kaareva, keskikohtaa kohden paksuneva

kupla /kˈupla/ (n)
φούσκα
  kaasun täyttämä, usein pyöreähkö, ontelo, jota ympäröi neste tai kiinteä aine
  hintakupla; ilmiö, jossa jonkin hyödykkeen, erityisesti asunnon, tontin tai sijoitushyödykkeen, arvostus on noussut ja hinta sen mukana korkealle ja kestämättömälle tasolle

kupoli /kˈupolɪ/ (n)
θόλος
  pyöreiden, monikulmaisten tai neliömäisten tilojen kupumainen katto

kuponki /kˈupoŋkɪ/ (n)
απόκομμα
  dokumentti, jolla saa esim. alennusta tuotteen hinnasta; alennuskuponki, etuseteli

kuppa /kˈupːa/ (n)
σύφιλη
  Treponema pallidum -bakteerin aiheuttama sukupuolitauti; iholle haavaumia aiheuttava sukupuolitauti, joka edetessään aiheuttaa myös pahkuroita (gumma) ja mielenterveyden ongelmia (neurosyfilis)

kuppi /kˈupːɪ/ (n)
φλιτζάνι, κούπα
  usein korvallinen juoma-astia, josta juodaan kuumia juomia, kuten kahvia tai teetä

kupu /kˈupu/ (n)
σοδειά
  (anatomia) linnun ruokatorven laajentuma, johon lintu tilapäisesti varastoi ravintoa

kupura /kˈupura/ (n)
αρχηγός
  kupera osa esineessä
  kilven keskellä sijatseva, kädensijan kohdalla sijaitsevaa reikää peittävä, metallinen kupera osa; kilvenkupura

kura /kˈura/ (n)
λάσπη
  veden ja saven seos: muta

kurantti /kˈurantːɪ/ (adj)
εντάση
  kelvollinen, kunnollinen, käypä

kurdi /kˈurdɪ/ (n)
κουρδικά
  kurdien puhuma iranilainen kieli, kielikoodi ku
Κούρδη
  kurdikansan jäsen

kuri /kˈurɪ/ (n)
πειθαρχία
  esivallan tai auktoriteetin asettama käyttäytymistä rajoittava järjestys

kurinalaisuus /kˈurɪnalˌaisuːs/ (n)
πειθαρχία
  se, että on kurinalainen

kurinpito /kˈurɪmpˌito/ (n)
πειθαρχία
  kurin ylläpito

kuriositeetti /kˈurɪˌosɪtˌeːtːɪ/ (n)
περιέργεια
  erikoisuus, kummallisuus

kuristaa /kˈurɪstaː/ (v)
στραγγαλίζω
  pitää tiukasti kiinni jstk sen kaikilta puolilta puristaen sitä kasaan (yl. kurkkua)

kuriton /kˈurɪton/ (adj)
ιδιότροπος
  sellainen, joka ei ole kurinalainen

kuritushuone /kˈurɪtˌushuone/ (n)
απομόνωση
  vapausrangaistus, jossa vangin tuli erityisesti olla yksinäissellissä

kurja /kˈurja/ (adj)
άθλιος
  huono, paha
  ankea, surkea, lohduton

kurjenmiekka /kˈurjenmˌiekːa/ (n)
ίρις
  kurjenmiekkojen () suvun kasvi

kurjistua /kˈurjɪstˌua/ (v)
άθλιος
  tulla kurjaksi tai kurjemmaksi

kurjuus /kˈurjuːs/ (n)
αθλιότης
  se, että on kurjaa

kurki /kˈurkɪ/ (n)
γερανός
  kookas lintulaji (), jolla on harmaa vartalo, mustavalkoinen pää ja pitkä kaula sekä punainen päälaki, ja joka muuttaa auran muotoisissa parvissa

kurkku /kˈurkːu/ (n)
λαιμός
  (anatomia) kaulan etupuolinen osa, jossa sijaitsevat kurkunpää ja nielu

kurkkumätä /kˈurkːumˌætæ/ (n)
διφθερίτις
  vaarallinen tartuntatauti, jolle tunnusomaista on kurkkuun kehittyvä erittäin sitkeä plakki, joka alkaa taudin edetessä mädäntyä

kurkuma /kˈurkuma/ (n)
κουρκουμάς
  (erityisesti) maustekurkuma () tai sen yksilö
κουρκούμη
  edellisestä valmistettava mauste, josta myös uutetaan väriaineena käytettävää kurkumiinia

kurkunkansi /kˈurkuŋkˌansɪ/ (n)
επιγλωττίδα
  (anatomia) rustosta limakalvosta koostuva rakenne kurkunpäässä

kurkunpää /kˈurkumpæː/ (n)
λάρυγγας
  (anatomia) keuhkoilla hengittävien selkärankaisten rustoinen elin, jossa olevan aukon kautta hengitysilma pääsee suuontelosta keuhkoihin; myös tärkeä merkitys ääni- ja ääntöeliminä (larynx)

kurnusimppu /kˈurnusˌimpːu/ (n)
ανεμοδείκτης
  mikä tahansa kurnusimppujen heimoon () kuuluvista simppukalojen lajeista tai sellaisen yksilö

kurnuttaa /kˈurnutːaː/ (v)
κοάζω
  sammakon ääntelystä

kurpitsa /kˈurpɪtsa/ (n)
κολοκύθα
  (yleisesti) mikä tahansa kurpitsoiden () suvun kasvi

kursiivi /kˈursɪːvɪ/ (n)
πλάγιος χαρακτήρας
  (typografia) tekstin vinottainen muotoilu

kursivoitu /kˈursɪvˌoitu/ (adj)
πλάγιος
  sellainen, joka on esitetty muusta tekstistä poikkeavasti kursiivilla painettuna.

kurssi /kˈurssɪ/ (n)
παράθεμα
  valuutan, osakkeiden tms. arvopaperien arvo tai noteeraus

kurtiini /kˈurtɪːnɪ/ (n)
αυλαία
  linnoituksen tai kaupunginmuurin tornien välinen puolustusmuuri; kahta bastionia yhdistävä muuri tai välivalli

kurtisaani /kˈurtɪsˌaːnɪ/ (n)
κοκότα
  hovinainen

kurvi /kˈurvɪ/ (n)
καμπύλες
  (puhekieltä) kaarre, mutka
  (slangia) matemaattinen käyrä
  (puhekieltä) muoto naisessa: rintojen ja lanteiden kaaret

kurvikas /kˈurvɪkas/ (adj)
ελκυστικός
  (puhekieltä) yleensä naisesta: isorintainen ja usein leveälanteinenkin

kusettaa /kˈusetːaː/ (v)
δουλεύω
  huijata jotakin

kusi /kˈusɪ/ (n)
κάτουρο
  virtsa

kusipää /kˈusɪpæː/ (n)
γαμημένος, κωλοτρυπίδα, μαλάκας, γαμημένη, γαμημένο
  epämiellyttävä ja/tai itsekeskeinen henkilö

kuski /kˈuskɪ/ (n)
οδηγός
  auton tai muun liikennevälineen kuljettaja

kusta /kˈusta/ (v)
κατουρώ
  virtsata

kustannus /kˈustannus/ (n)
κόστος
  (usein monikossa) hyödykkeen tekemisestä aiheutunut rahameno taikka vaiva

kustantaa /kˈustantaː/ (v)
εκδίδω
  julkaista kirjallinen teos

kustantaja /kˈustantˌaja/ (n)
εκδότης
  teoksen kustantanut taho

kustantamo /kˈustantˌamo/ (n)
εκδοτικός
  yritys, joka julkaisee kirjoja, lehtiä tai muita painotuotteita

kuten /kˈuten/ (adv)
σαν
  samalla tavalla kuin

kutina /kˈutɪna/ (n)
κνησμός
  aistimus, joka aiheuttaa tunteen ihon raapimisen tarpeesta, tunne ihon raapimisen tarpeesta

kutistua /kˈutɪstˌua/ (v)
μπάζω
  muuttua pienemmäksi

kutittaa /kˈutɪtːaː/ (v)
γαργαλάω
  aiheuttaa kutinaa

kutoa /kˈutoa/ (v)
υφαίνω
  valmistaa kudosta esimerkiksi puikkojen ja langan avulla

kutoja /kˈutoja/ (n)
υφάντρια
  kutojien heimon () varpuslintu

kutominen /kˈutomɪnen/ (n)
ύφανση
  kutoa-verbistä muodostettu teonnimi

kutsu /kˈutsu/ (n)
κλήση
  käsky- tai kutsuhuuto
πρόσκληση
  pyyntö saapua johonkin tilaisuuteen

kutsua /kˈutsua/ (v)
προσκαλώ
  pyytää luokseen, käskeä käymään

kuttu /kˈutːu/ (n)
ελαφίνα
  Naaraspuolinen vuohi.

kuu /kˈuː/ (n)
φεγγάρι, σελήνη
  planeettaa kiertävä taivaankappale

kuubalainen /kˈuːbalˌainen/ (adj)
Κουβανή
  Kuubasta peräisin oleva tai Kuubaan liittyvä

kuubalainen /kˈuːbalˌainen/ (n)
Κουβανή
  pysyvästi Kuubassa asuva henkilö

kuudestoistaosanuotti /kˈuːdestˌoistaˌosanˌuotːɪ/ (n)
δέκατο έκτο
  ¹/16-nuotti, puolen kahdeksasosanuotin ja kahden kolmaskymmeneskahdesosanuotin pituinen nuotti

kuukahtaa /kˈuːkahtaː/ (v)
πέφτω
  kellahtaa, kupsahtaa, tuiskahtaa, tuupertua

kuukausi /kˈuːkausɪ/ (n)
μήνας
  kuu, vuoden osa, joka kestää noin yhden kuunkierron (lyh. )

kuukautiset /kˈuːkautɪset/ (n)
εμμηνόρροια
  yleensä säännöllisesti kuukautiskierron mukaisesti toistuva fysiologinen tapahtuma, jolloin hedelmällisessä iässä olevan naaraspuolisen eläimen kohdusta vuotaa verta ja soluja

kuukautiskierto /kˈuːkautˌiskierto/ (n)
έμμηνος κύκλος
  kuun kierron mittainen jakso, jonka aikana hedelmällisessä iässä olevan naisen kuukautiset eli menstruaatio tapahtuu kerran

kuulakärkikynä /kˈuːlakˌærkɪkˌynæ/ (n)
στυλό διαρκείας
  mustekynä, jossa kirjoituskärjessä on pyörivä kuula siirtämässä mustetta paperille

kuulalaakeri /kˈuːlalˌaːkerɪ/ (n)
ρουλεμάν
  vierintälaakeri, jossa on kahden kehän välissä teräskuulat

kuulantyöntö /kˈuːlantˌyøntø/ (n)
σφαίρα
  yleisurheilulaji, jossa kilpaillaan kuulan työntämisestä mahdollisimman kauas

kuuleminen /kˈuːlemɪnen/ (n)
ακρόαση
  se, että kuullaan; kansalaisille tai muille asianosaisille annettu tilaisuus kommentoida päätöstä; asiantuntijoiden haastattelu johonkin liittyen

kuulla /kˈuːlla/ (v)
ακούω, μαθαίνω
  aistia ääntä korvillaan

kuullottaa /kˈuːllotːaː/ (v)
ιδρώνω
  kuumentaa kasviksia rasvassa siten, että ne muuttuvat hieman läpikuultaviksi, mutta eivät ruskistu, tarkoituksena pehmentää rakennetta ja makua

kuuloaisti /kˈuːloˌaistɪ/ (n)
ακοή
  kuulo, kuuloelimen toimintaan perustuva aisti

kuulostaa /kˈuːlostaː/ (v)
ήχος
  olla jonkin kuuloinen

kuulua /kˈuːlua/ (v)
ακουστός
  kantautua jnnek asti (äänestä), olla korvin kuultavissa
ανήκω
  olla jkn omistuksessa
  liittyä jhk, olla ominaista jllek; olla osa jtak
ανησυχώ
  olla merkityksellistä jklle, koskea jkta

kuuluisa /kˈuːlwɪsa/ (adj)
διάσημος
  tunnettu, maineikas; henkilö, josta monet ovat kuulleet ja tietoisia

kuuluisuus /kˈuːlwɪsuːs/ (n)
διασημότητα
  jonkin tapahtuman, teon tai muun erityisen syyn vuoksi saavutettu tunnettuusasema; maineikkuus, nimekkyys
  kuuluisuuden asemassa oleva henkilö tai muu kohde

kuulustelija /kˈuːlustˌelɪja/ (n)
ανακριτής
  se, joka pitää kuulustelun

kuulustella /kˈuːlustella/ (v)
ανακρίνω
  kysyä toistuvasti kysymyksiä tarkoituksena selvittää jokin asia; selvittää tapahtumien kulkua rikostutkinnan osana

kuulustelu /kˈuːlustˌelu/ (n)
διαγώνισμα
  tilaisuus, jossa henkilöä kuulustellaan jostakin asiasta; erityisesti poliisin suorittama

kuuluttaja /kˈuːlutːˌaja/ (n)
εκφωνητής
  henkilö, joka kuuluttaa jotakin

kuuma /kˈuːma/ (adj)
ζεστός
  lämpötilaltaan korkea

kuumailmapallo /kˈuːmailmapˌallo/ (n)
αερόστατο
  ilma-alus, ympäristöään lämpimämpää ilmaa sisältävä kevyt, pallomainen pussi, joka lentää ilmavirtausten mukana ja jonka alle on yleensä ripustettu kori matkustajia varten

kuume /kˈuːme/ (n)
πυρετός
  tila, jossa elimistön lämpötila on normaalia korkeampi sairauden vuoksi

kuumemittari /kˈuːmemˌitːarɪ/ (n)
θερμόμετρο
  lämpömittari, jota käytetään ruumiinlämmön mittaamiseen mahdollisen kuumeen määrittämiseksi

kuumentaa /kˈuːmentaː/ (v)
θερμότητα
  tehdä kuumaksi

kuumentua /kˈuːmentˌua/ (v)
θερμότητα
  tulla kuumemmaksi

kuumuus /kˈuːmuːs/ (n)
θερμότητα
  se, että jokin on kuuma tai tuntuu kuumalta

kuumönkijä /kˈuːmøŋkˌijæ/ (n)
σελήνη
  sähköllä toimiva mönkijä joka on suunniteltu kulkemaan kuun pinnalla

kuunari /kˈuːnarɪ/ (n)
γολέτα
  purjealus, jossa etummainen masto on saman mittainen tai lyhempi kuin taempi tai taemmat, ja jossa on pääasiassa pitkittäistakila, vaikka etummaisessa mastossa voi olla myös raakapurje

kuunnella /kˈuːnnella/ (v)
ακούω
  keskittyä siihen mitä kuulee

kuunsirppi /kˈuːnsɪrpːɪ/ (n)
μισοφέγγαρο
  Kuusta näkyvä osa hieman ennen ja jälkeen uudenkuun, Kuun sirppi

kuuntelija /kˈuːntelˌija/ (n)
ακροάτρια
  henkilö, joka kuuntelee jotakuta tai jotakin

kuunvalo /kˈuːnvalo/ (n)
σεληνόφως
  Kuun Maahan heijastama Auringon valo, kuutamon antama valo

kuura /kˈuːra/ (n)
πάχνη
  erityisesti syksyisin ulkona esiintyvä härmistyneestä vesihöyrystä syntyneiden pienten jääkiteiden muodostama valkea peite rakenteiden pinnassa

kuuro /kˈuːro/ (adj)
κουφός
  sellainen, joka ei kuule; täysin kuulematon

kuuro /kˈuːro/ (n)
κουφός
  henkilö, jonka kuuloaisti ei toimi

kuurous /kˈuːrous/ (n)
κώφωση
  se, että on kuuro

kuusi /kˈuːsɪ/ (n)
ερυθρελάτη
  kuusipuu, kuusten suvun () puu

kuusikulmio /kˈuːsɪkˌulmɪo/ (n)
εξάγωνο
  heksagoni, monikulmio, jossa on kuusi kulmaa, heksagoninen monikulmio.

kuutamo /kˈuːtamo/ (n)
σεληνόφως
  kirkas kuunpaiste, kuunloiste

kuutio /kˈuːtɪo/ (n)
κύβος
  heksaedri, kuuden yhteneväisen neliön rajaama monitahokas

kuutiollinen /kˈuːtɪˌollɪnen/ (adj)
κυβικός
  (kidejärjestelmästä) sellainen, jossa on kolme samanpituista ja toisiaan vastaan kohtisuoraa akselia

kuutonen /kˈuːtonen/ (n)
έξι
  kuuden numero, numero 6; numerolla kuusi merkitty tai järjestetty

kuva /kˈuva/ (n)
εικόνα
  jäljennös siitä mitä näemme, yleensä kaksiulotteiselle pinnalle

kuvaaja /kˈuvaːja/ (n)
φωτογράφος
  henkilö, joka kuvaa jotakin kameralla
γράφημα
  jotain asiaa tai ilmiötä, yleensä numeroita tai muuta statistiikkaa kuvallisesti visualisoiva esitys (paperilla, tietokoneen ruudulla jne.)

kuvaamataito /kˈuvaːmatˌaito/ (n)
σχεδίαση
  vanha nimitys kouluaineelle (muutettu 1999), jossa usein piirretään, maalataan tai askarrellaan (nykyään kuvataide)

kuvaannollinen /kˈuvaːnnˌollɪnen/ (adj)
μεταφορικός
  vertauksellinen, symbolinen, vertauskuvallinen

kuvaannollisesti /kˈuvaːnnˌollɪsˌestɪ/ (adv)
αναθέτω
  kielikuvin esitettynä; symbolisesti

kuvailla /kˈuvailla/ (v)
περιγράφω
  kertoa jonkin asian yksityiskohdista

kuvake /kˈuvake/ (n)
εικονίδιο
  pieni ja pelkistetty kuva, joka symboloi tiedostoa tai toimintoa

kuvallinen /kˈuvallɪnen/ (adj)
εικαστικός
  (kielitiede) kuvallista kieltä oleva; figuratiivinen; kielikuvan sisältävä

kuvanveisto /kˈuvanvˌeisto/ (n)
γλυπτική
  kolmiulotteisten taideteosten tekeminen taiteen alana muotoilemalla kappaletta tai yhdistämällä kappaleita

kuvanveistäjä /kˈuvanvˌeistæjæ/ (n)
γλύπτης
  veistoksia tekevä taiteilija

kuvaputki /kˈuvapˌutkɪ/ (n)
Κινέζικο Θεώρημα Υπολοίπων
  näyttönä tutkissa, televisioissa ja tietokonenäytöissä sekä elektroniikan mittalaitteissa käytetty elektroniputki, jossa kuva muodostetaan varjostimelle elektronitykiltä ammuttavan elektronisuihkun avulla

kuvaruutu /kˈuvarˌuːtu/ (n)
αλεξίπυρο
  tietokoneen tai television näyttö

kuvastaa /kˈuvastaː/ (v)
αντανακλάω
  heijastaa peilikuvana

kuvasto /kˈuvasto/ (n)
κατάλογος
  postimyyntiluettelo, jossa on kuvia tuotteista

kuvata /kˈuvata/ (v)
περιγράφω
  esittää, kuvailla, kertoa jostakin kuvaillen
τρέπω
  tehdä elokuvaa jostakin, filmata

kuvauksellinen /kˈuvauksˌellɪnen/ (adj)
γραφικός
  (ihmisestä) karismaattinen, tyylikäs

kuvaus /kˈuvaus/ (n)
περιγραφή
  tarkka kirjallinen, suullinen tai kuvallinen selvitys jostakin aiheesta tai tapahtumasta, deskriptiivinen teksti
άτλαντας
  sääntö, joka yhdistää jokaisen joukon alkion täsmälleen yhteen toisen joukon alkioon

kuve /kˈuve/ (n)
πλευρά
  vatsan sivu, kylki
  teuraseläimen kupeesta leikattu luuton liha, luuton sivu, kuveliha
  välitön läheisyys, vieri

kuvernementti /kˈuvernemˌentːɪ/ (n)
κυβέρνηση
  Venäjän keisarikunnan ensimmäisen tason hallintoalue, jota johti kuvernööri

kuvernööri /kˈuvernˌøːrɪ/ (n)
κυβερνήτης
  korkeamman tahon virkaansa nimittämä hallintomies

kuvetaite /kˈuvetˌaite/ (n)
κοιλάδα
  kahden vierekkäisen kattopinnan suoraviivainen, kovera yhtymäkohta

kuvio /kˈuvɪo/ (n)
πρότυπο
  usein symmetrinen ja toistuva graafinen esitys, joka mahdollisesti muodostaa jonkinlaisen hahmon

kuviokoodi /kˈuvɪokˌoːdɪ/ (n)
γραμμοκωδικός
  optisesti luettava kuvio, joka sisältää tietoa kohteesta

kuvitella /kˈuvɪtella/ (v)
φαντάζομαι
  muodostaa mielikuva mielessään, luulla

kuvitus /kˈuvɪtus/ (n)
εικονογράφηση
  kuvittaminen

kvadraattinen /kvˈadraːtːɪnen/ (adj)
τετραγωνική
  neliöllinen

kvadratuuri /kvˈadratˌuːrɪ/ (n)
τετραγωνισμός
  aspekti, jossa kulmaetäisyys on 90°

kvantti /kvˈantːɪ/ (n)
κβάντο
  kvantittuneen suureen kentän alkio

kvarkki /kvˈarkːɪ/ (n)
κουάρκ
  ydinfysiikassa jakamaton alkeishiukkanen, josta erotetaan spininsä perusteella eri muotoja

kvartaali /kvˈartaːlɪ/ (n)
δεκάλεπτο
  neljännesvuosi, vuosineljännes

kvartsi /kvˈartsɪ/ (n)
χαλαζίας
  kiteinen piidioksidi mineraalina

kvartti /kvˈartːɪ/ (n)
τέταρτος
  länsimaisessa säveljärjestelmässä neljän sävelaskelen väli, intervalli. Puhdas kvartti on viisi puolisävelaskelta

kvasaari /kvˈasaːrɪ/ (n)
κβάζαρ
  epätavallisen kirkas, tähteä muistuttava galaksin ydin

kvassi /kvˈassɪ/ (n)
κβας
  janojuomana käytettävä perinteinen venäläinen, läheisesti kotikaljaa muistuttava juoma, jota tehdään käymismenetelmällä viljasta, yleensä rukiista, tai ruisleivästä

kvestio /kvˈestɪo/ (n)
αμφισβητώ
  kysymys

kvintti /kvˈintːɪ/ (n)
πέμπτο
  länsimaisessa säveljärjestelmässä viiden sävelaskelen väli, intervalli

kvitteni /kvˈitːenɪ/ (n)
κυδώνι
  sen hedelmä

kyberneettinen /kˈybernˌeːtːɪnen/ (adj)
κυβερνητικός
  kybernetiikkaan liittyvä

kyborgi /kˈyborɡɪ/ (n)
σάιμποργκ
  olento joka sisältää sekä orgaanisia että mekaanisia osia

kyetä /kˈyetæ/ (v)
ικανός
  pystyä jonkin tekemiseen; olla kyky tehdä jotakin (+ illatiivi)

kyhmyjoutsen /kˈyhmyjˌoutsen/ (n)
κοινός κύκνος
  suuri valkoinen sorsalintu (Cygnus olor), jonka nokka on punertava ja siinä on musta kyhmy

kykenevä /kˈykenˌevæ/ (adj)
δυνάμενος
  sellainen, joka kykenee tekemään jtk

kyklooppi /kˈykloːpːɪ/ (n)
κύκλωπας
  kreikkalaisessa muinaistarustossa yksisilmäinen jättiläinen

kyky /kˈyky/ (n)
ικανότητα
  luontaisen taipumuksen, oppimisen tai muun kehityksen tuloksena syntynyt ominaisuus, joka auttaa suoriutumisessa, jonkin taidon hallitseminen; aineessa oleva jotakin mahdollistava ominaisuus

kykyjenmetsästäjä /kˈykyjˌenmetsˌæstæjæ/ (n)
κυνηγός κεφαλών
  henkilö, joka etsii lahjakkaita henkilöitä johonkin tehtävään

kyljys /kˈyljys/ (n)
κοψίδι
  eläimen kylki ruokana

kylki /kˈylkɪ/ (n)
πλευρό
  ihmisillä ja eläimillä ruumiin sivuilla oleva, ruumiin etupuolen ja selän välinen alue

kylkiluu /kˈylkɪluː/ (n)
πλευρό
  jokin rintakehän muodostavista kaarevista luista

kyllä /kˈyllæ/ (adv)
ναι
  varsinkin repliikeissä ilmaisemassa myönteisyyttä, toisen ajatukseen yhtymistä t. toisaalta tehostamassa väitettä

kylläinen /kˈyllæinen/ (adj)
πλήρης
  jolla on vatsa täynnä, ei enää nälkäinen

kylmyys /kˈylmyːs/ (n)
ψυχρότητα
  lämmön puute, esimerkiksi kylmän ilman, nesteen tai esineen ominaisuus

kylmä /kˈylmæ/ (adj)
κρύος, ψυχρός
  lämpötilaltaan alhainen
κρύος
  välinpitämätön ihminen

kylmä sota /kˈylmæ sˈota/ (n)
Ψυχρός πόλεμος, ψυχρός πόλεμος
  toisen maailmansodan lopussa alkanut Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton välinen vastakkainasettelun aika, jonka katsotaan päättyneen 1990-luvun alussa Neuvostoliiton purkautuessa

kylmäkomero /kˈylmækˌomero/ (n)
ψυγείο
  ulkoilman viileänä pitämä ruokatavarakaappi

kylpijä /kˈylpɪjæ/ (n)
κολυμβητής
  henkilö, joka kylpee

kylpy /kˈylpy/ (n)
μπάνιο, λουτρό
  itsensä liottaminen tai liottautuminen kylpyammeessa. Monet saunattomat kutsuvat toimenpidettä kylpemiseksi.

kylpyamme /kˈylpyˌamme/ (n)
μπανιέρα
  kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas

kylpyhuone /kˈylpyhˌuone/ (n)
λουτρό, μπάνιο
  huone, joka on tarkoitettu peseytymiseen

kylpytakki /kˈylpytˌakːɪ/ (n)
μπουρνούζι
  monesti froteekankainen pitkä kylvyn jälkeen yllä pidettävä rento takki

kylvää /kˈylvæː/ (v)
σπέρνω
  levittää siemeniä viljelytarkoituksessa

kylä /kˈylæ/ (n)
χωριό
  pienehkö taajama kaavoitetulla tai haja-asutusalueella

kyläläinen /kˈylælˌæinen/ (n)
χωριάτα
  henkilö, joka asuu tietyssä kylässä

kyläpöllönen /kˈylæpˌøllønen/ (n)
γκιόνης
  Pöllösten suvun pöllölintu, . Aikaisempi nimitys kääpiösarvipöllö

kymmenkulmio /kˈymmeŋkˌulmɪo/ (n)
δεκάγωνο
  monikulmio, jossa on kymmenen kulmaa ja sivua

kymmenys /kˈymmenys/ (n)
δέκατο
  kymmenesosa, desimaali

kymppi /kˈympːɪ/ (n)
δέκα
  kymmenen numero, numero 10; numerolla kymmenen merkitty tai järjestetty

kymri /kˈymrɪ/ (n)
Ουαλικά
  Walesissa puhuttava kelttiläinen kieli. (kielitunnus: cy, cym)

kynnys /kˈynnys/ (n)
κατώφλι
  eri huoneiden lattioiden välissä oleva korkeampi kohta, jota vasten ovi tyypillisesti sulkeutuu
  edellytyksistä muodostuva raja, jonka ylittyminen johtaisi johonkin toimenpiteeseen

kynnysmatto /kˈynnysmˌatːo/ (n)
πατάκι
  kynnyksen edessä oleva matto, ovenedusmatto

kynnäs /kˈynnæs/ (n)
σούβλα
  matala hiekasta kasaantunut niemi

kynsi /kˈynsɪ/ (n)
νύχι
  kädellisillä sormen ja varpaan, muilla nisäkkäillä ja linnuilla varpaan päässä jatkeena sijaitseva kova osa
σκελίδα
  valkosipulin lohko

kynsikäs /kˈynsɪkæs/ (n)
γάντι
  sormikkaan kaltainen, mutta sormien kärjet peittämättä jättävä käsine

kynsilakka /kˈynsɪlˌakːa/ (n)
βερνίκι
  kynsien kaunistamiseen ja vahvistamiseen käytettävä lakka

kynsipiikki /kˈynsɪpˌiːkːɪ/ (n)
παρωνυχίδα
  kynnen sivuun syntynyt lohkeama

kynsiviila /kˈynsɪvˌiːla/ (n)
λίμα
  väline, jota käytetään kynsien viilaamiseen

kynsiä /kˈynsɪæ/ (v)
ξύνω
  raapia kynsillään

kynttilä /kˈyntːɪlæ/ (n)
κερί
  valonlähde, jonka rungon muodostaa kiinteä, us. lieriömäinen, liekin lämmöstä vähitellen sulava polttoainekappale ja sen sisälle sijoitettu lankasydän, jossa polttoaine pitää yllä valaisevaa liekkiä

kynttilänjalka /kˈyntːɪlˌænjalka/ (n)
κηροπήγιο
  kynttilöille tarkoitettu pidike

kyntää /kˈyntæː/ (v)
οργώνω
  muokata maata auralla

kyntöaura /kˈyntøˌaura/ (n)
άροτρο
  kyntämiseen käytettävä maatalouskone

kynä /kˈynæ/ (n)
μολύβι
  väline, jolla voi piirtää tai kirjoittaa erilaisille pinnoille
Κίελο
  linnun sulan ruodin ontto tyviosa

kynäilijä /kˈynæilˌijæ/ (n)
συγγραφέας
  harrastuksekseen kirjoittava

kynäniekka /kˈynænˌiekːa/ (n)
συγγραφέας
  taitava kirjoittaja

kypsyys /kˈypsyːs/ (n)
ωριμότητα
  se, että on täysin kehittynyt, kypsä

kypsä /kˈypsæ/ (adj)
ώριμος
  kypsynyt tai kypsennetty; kypsytetty
  täysin kehittynyt
αδύναμος
  saanut tarpeekseen, väsynyt, kyllästynyt

kypärä /kˈypæræ/ (n)
κράνος
  päässä pidettävä yleensä lujarakenteinen suojapäähine

kyrassi /kˈyrassɪ/ (n)
θώρακας
  rinta- ja selkähaarniska

kyretti /kˈyretːɪ/ (n)
ξέστρο
  pitkävartinen, kauhantapainen työkalu, jolla poistetaan vieraita kappaleita ruumiista tai kaavitaan iriti ainetta; kaavin

kyrillinen /kˈyrɪllɪnen/ (adj)
κυριλλιακόν
  kyrilliseen kirjaimistoon liittyvä

kyrpä /kˈyrpæ/ (n)
πούτσα, καυλί, ψωλή
  siitin

kyseenalainen /kˈyseːnalˌainen/ (adj)
αμφισβητήσιμος
  epävarma

kyseenalaistaa /kˈyseːnalˌaistaː/ (v)
αμφισβητώ
  pitää jotakin kyseenalaisena, pitää jotakin todeksi väitettyä epävarmana

kyssäkaali /kˈyssækˌaːlɪ/ (n)
γογγυλοκράμβη
  kaalin muunnos (), jonka syötävä osa on sen tyvestä kasvanut mukula

kysta /kˈysta/ (n)
κύστη
  nesteen täyttämä rakkula tai ontelo kehossa

kysymys /kˈysymys/ (n)
ερώτηση
  lause, jolla tiedustellaan jotakin ja johon odotetaan vastausta

kysymysmerkki /kˈysymˌysmerkːɪ/ (n)
ερωτηματικό
  iso välimerkki, joka merkitsee kysymyslausetta. Vastaava symboli [?]

kysyntä /kˈysyntæ/ (n)
αίτηση
  hyödykkeen määrä, jonka toimijat ovat valmiita ostamaan annetulla hinnalla

kysyä /kˈysyæ/ (v)
ρωτώ
  esittää kysymys, tiedustella

kytkeytyä /kˈytkeytˌyæ/ (v)
συνδέω
  kytkeä itsensä (automaattisesti)

kytkeä /kˈytkeæ/ (v)
αδράχνω
  yhdistää mekaanisesti kiinni jhk

kytkin /kˈytkɪn/ (n)
συμπλέκτης
  moottoriajoneuvon osa, jolla moottori irrotetaan voimansiirrosta ja vaihteistosta vaihteen vaihtamista tai ajoneuvon pysäyttämistä varten
διακόπτης
  sähkövirtapiirin komponentti, jolla kytketään tai katkaistaan virtapiiri
  tietokoneiden lähiverkoissa käytettävä laite, joka yhdistää muita laitteita toisiinsa ja välittää datan oikealle laitteelle. Samalla tavoin käytetty, mutta kehittyneempi laite kuin keskitin

kyttä /kˈytːæ/ (n)
μπάτσος
  poliisietsivä, poliisi

kyvykäs /kˈyvykæs/ (adj)
ικανός
  sellainen, jolla on kyky johonkin; jonka on mahdollista tehdä jotakin

kyvyttömyys /kˈyvytːømyːs/ (n)
ανικανότητα
  se, että on kyvytön

kyy /kˈyː/ (n)
οχιά
  kyykäärme (), matelija, jota tavataan lähes koko Suomessa. Kyy on ainoa Suomen luonnossa elävä myrkkykäärme. Kyyn tunnistaa ruskehtavasta tai harmaasta väristä ja koko eläimen mittaisesta sahanteräjuovasta. Myös tummia yksivärisiä yksilöitä esiintyy, jolloin lajin määrittämiseksi kannattaa kiinnittää huomio silmäterän pystysuoruuteen.

kyyhky /kˈyːhky/ (n)
περιστέρι
  jokin laji noin kolmesataalajisesta kyyhkylintujen heimosta, joille on tyypillistä, että naaraat munivat kerralla kaksi munaa ja ruokkivat poikasia pesään aluksi kupunsa maitomaisella eritteellä ja myöhemmin siemenillä. Suomessa varsinaisia kyyhkyjä pesii luonnossa kaksi lajia, sepelkyyhky ja uuttukyyhky; lisäksi ihmisen luomissa olosuhteissa lisääntyy kesykyyhky.

kyykistyä /kˈyːkɪstˌyæ/ (v)
κάθομαι οκλαδόν
  mennä kyykkyyn

kyykky /kˈyːkːy/ (n)
ανακούρκουδα
  asento, jossa jalat ovat koukussa siten, että pakarat ovat lähellä kantapäitä

kyylä /kˈyːlæ/ (n)
φιλοπράγμων
  henkilö, joka puuttuu vastenmielisellä tavalla hänelle kuulumattomiin asioihin

kyynel /kˈyːnel/ (n)
δάκρυ
  (fysiologia) silmäkulmaan kihoava nestepisara

kyyninen /kˈyːnɪnen/ (adj)
κυνικός
  pilkallinen, asioiden arvosta välinpitämätön

kyynärluu /kˈyːnærluː/ (n)
ωλένη
  pikkusormen puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

kyynärpää /kˈyːnærpæː/ (n)
αγκώνας
  ihmisen kyynärvarren ja olkavarren taitteen terävä ulkoreuna

kyynärtaive /kˈyːnærtˌaive/ (n)
απατεώνας
  käsivarressa sijaitseva kyynärnivelen taive

kyynärvarsi /kˈyːnærvˌarsɪ/ (n)
πήχης
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, kyynärpään ja ranteen välissä

kädellinen /kˈædellɪnen/ (n)
πρωτεύον
  kädellisten lahkon nisäkäs (Primates)

kädensija /kˈædensˌija/ (n)
χειρολαβή
  paikka tai rakenneosa kädellä tarttumista ja vetämistä tai kiinnipitämistä varten

kädenvääntö /kˈædenvˌæːntø/ (n)
μπρα-ντε-φέρ
  kahden henkilön voimakamppailu, jossa pyritään käsiotteessa saattamaan vastustajan nyrkki alustalle

käki /kˈækɪ/ (n)
κούκος
  Käkilintuihin kuuluva lintulaji (), jonka urokset kukkuvat.

käly /kˈæly/ (n)
νύφη
  oman aviopuolison sisko

kämmekkä /kˈæmmekːæ/ (n)
ορχιδέα
  jokin kämmekkäkasvien (Orchidaceae) heimoon kuuluva kasvi(laji)

kämmen /kˈæmmen/ (n)
παλάμη
  käden sisäpuoli; se puoli jonne sormet taipuvat

kännykkä /kˈænnykːæ/ (n)
κινητό
  pienikokoinen matkapuhelinlaite

käpy /kˈæpy/ (n)
κουκουνάρι
  havupuun tai muun paljassiemenisen kasvin kukinto

käpyrauhanen /kˈæpyrˌauhanen/ (n)
επίφυση
  käpylisäke; väliaivojen yläosassa, kolmannen aivokammion takaseinämässä sijaitseva pieni, noin 0,1-0,2 g painava rauhanen, joka erittää vereen muun muassa melatoniinia

käpytikka /kˈæpytˌikːa/ (n)
παρδαλοτσικλιτάρα
  tikkalintuihin kuuluva lintu (Dendrocopos major)

kärki /kˈærkɪ/ (n)
αιχμή
  esineen tai muodostuman uloin, tavallisesti teräväksi suippeneva osa
  sanallisen tai fyysisen hyökkäyksen ensimmäinen, näkyvin tai tärkein osa
αποκορύφωμα
  tietynlainen piste, jollainen on monikulmion sivun tai avaruuskappaleen särmän molemmissa päissä tai monikulmaisen tahkon jokaisessa kulmassa
κεφάλι
  joukon etumainen osa

kärppä /kˈærpːæ/ (n)
ερμίνα
  näätäeläimiin kuuluva pieni petoeläin (Mustela erminea)

kärpänen /kˈærpænen/ (n)
μύγα
  mikä tahansa kaksisiipisten -alalahkoon kuuluva hyönteislaji tai sellaisen yksilö

kärpäslätkä /kˈærpæslˌætkæ/ (n)
μυγοσκοτώστρα
  kärpästen tappamiseen käytetty apuväline

kärry /kˈærry/ (n)
κάρο
  Ajoneuvon perässä hinattava tai ihmisvoimin työnnettävä, pyörillä liikkuva tavaran tai ihmisten kuljettamiseen tarkoitettu laite. Yksikköä tavallisemmin sanasta käytetään monikollista muotoa kärryt.

kärsivällinen /kˈærsɪvˌællɪnen/ (adj)
υπομονετικός
  joka odottaa rauhassa, huolestumatta tai hermostumatta

kärsivällisesti /kˈærsɪvˌællɪsˌestɪ/ (adv)
υπομονετικά
  kärsivällisellä tavalla

kärsivällisyys /kˈærsɪvˌællɪsyːs/ (n)
υπομονή
  se, että on kärsivällinen

kärsiä /kˈærsɪæ/ (v)
υποφέρω
  tuntea fyysistä tai henkistä tuskaa
αισθάνομαι
  (siasta, norsusta tai vastaavasta) tonkia tai tunnustella kärsällään

kärsä /kˈærsæ/ (n)
προβοσκίδα
  norsun elin, joka vastaa nenää ja ylähuulta
ρύγχος
  sian elin, joka vastaa nenää ja ylähuulta

kärventää /kˈærventæː/ (v)
αιχμαλωτίζω
  kuumentaa voimakkaasti, erityisesti siten, että pinta palaa karrelle

käräjät /kˈæræjæt/ (n)
πράγμα
  kansankokous ja neuvonpito johon keräännyttiin käsittelemään yhteisiä asioita

käsi /kˈæsɪ/ (n)
χέρι
  ihmisen tai apinan yläraajan kärkiosa ranteesta sormenpäihin, käsi suppeassa merkityksessä

käsiala /kˈæsɪˌala/ (n)
γράψιμο
  ihmisen persoonallinen tapa kirjoittaa käsin tyylinsä mukaisesti

käsiase /kˈæsɪˌase/ (n)
περίστροφο
  lyhyt ja kevyt tuliase; pistooli tai revolveri

käsikirja /kˈæsɪkˌirja/ (n)
εγχειρίδιο
  teos, jossa on esitetty tietyn alan keskeiset käytäntöön liittyvät tiedot ja tavallisesti myös suuri määrä yksityiskohtaisia tietoja lukuarvoina

käsikirjoittaja /kˈæsɪkˌirjoitːˌaja/ (n)
σεναριογράφος
  henkilö, joka kirjoittaa käsikirjoituksia

käsikirjoitus /kˈæsɪkˌirjoitus/ (n)
σενάριο
  näytelmän, elokuvan tai muun esityksen toteutussuunnitelma
χειρόγραφο
  kirjan vielä painamaton versio; tieteellinen artikkeli, jota ei ole vielä saatu julkaistua

käsilaukku /kˈæsɪlˌaukːu/ (n)
τσαντάκι
  olalla tai kädessä kannettava laukku

käsine /kˈæsɪne/ (n)
γάντι
  kättä peittävä vaatekappale

käsipaino /kˈæsɪpˌaino/ (n)
αλτήρας
  yhdessä kädessä pidettävä paino, joka koostuu usein kädensijana toimivasta lyhyestä tangosta ja sen päissä olevista painoista

käsipallo /kˈæsɪpˌallo/ (n)
χειροσφαίριση, χάντμπολ
  kilpaurheilulajina pelattava pallopeli, jossa kaksi seitsemänhenkistä (maalivahti + 6 kenttäpelaajaa) joukkuetta yrittää saada pallon heittämällä vastustajan maaliin
χάντμπολ
  käsipallopelin pelivälineenä käytettävä pallo

käsiraha /kˈæsɪrˌaha/ (n)
προκαταβολή
  kauppaa solmittaessa tai sopimusta tehtäessä aikeen vahvistamiseksi sillä hetkellä maksettava rahasumma

käsiraudat /kˈæsɪrˌaudat/ (n)
χειροπέδες
  henkilöä rajoittavat, tyypillisesti molempiin ranteisiin asennettavat kettingillinen kahleet; tyypillinen varuste poliisivoimilla

käsite /kˈæsɪte/ (n)
έννοια
  ihmisen mielessä jäsentynyt, selkeästi määriteltävissä oleva idea todellisuudessa esiintyvästä konkreettisesta tai abstraktista asiasta

käsitellä /kˈæsɪtellæ/ (v)
επεξεργάζομαι
  koetella käsin

käsiterä /kˈæsɪtˌeræ/ (n)
γράψιμο
  yläraajan uloin osa: ranne, kämmen ja sormet

käsitteellinen /kˈæsɪtːˌeːllɪnen/ (adj)
αφηρημένη τέχνη
  sellainen, joka ei ole kouriintuntuva eikä konkreettinen

käsittely /kˈæsɪtːˌely/ (n)
επεξεργασία
  käsin tehtävä toimenpide tai joukko toimenpiteitä

käsittämätön /kˈæsɪtːˌæmætøn/ (adj)
ακατανόητος
  sellainen, jota ei voi käsittää

käsittää /kˈæsɪtːæː/ (v)
καταλαβαίνω
  tiedostaa ja ymmärtää jokin asia
περιλαμβάνω
  muodostua jostakin, sisältää

käsituliase /kˈæsɪtˌulɪˌase/ (n)
περίστροφο
  käsien varassa, käsin hallittavissa oleva tuliase

käsitys /kˈæsɪtys/ (n)
έννοια
  havainnollisesta aineksesta tai viestinnästä ihmiselle muodostunut mentaalinen kuva, joka on enemmän tai vähemmän jäsentynyt

käsityö /kˈæsɪtyø/ (n)
εργόχειρο
  pienissä sarjoissa tehty pienimuotoinen tuotteiden valmistus, kuten ompelu, yleensä matkamuistoiksi tai koristeiksi
  käsityönä valmistettu tai tekeillä oleva tuote, käsiteollisuustuote

käsivarsi /kˈæsɪvˌarsɪ/ (n)
χέρι
  kädellisten yläraajan osa ranteesta olkapäähän, eli kyynärvarsi ja olkavarsi yhdessä

käskeä /kˈæskeæ/ (v)
διατάζω
  saada joku sanallisen, kirjallisen tai muun viestin kautta tekemään jotakin, koska viestijä niin haluaa tai koska viestijällä on velvollisuus katsoa, että käsketty asia toteutuu

käsky /kˈæsky/ (n)
εντολή
  jonkun puheella tai kirjallisesti tai muuten ilmaisema lausuma, jonka mukaan jokin asia tulee viestin vastaanottajan toteuttaa hänen tahdostaan riippumatta

käskyvalta /kˈæskyvˌalta/ (n)
αρχή
  määräysvalta, oikeus käskeä tai määrätä

käteinen /kˈæteinen/ (n)
μετρητά
  raha paperirahana ja kolikoina; vastakohtana maksukorteille tai sähköiselle rahalle

kätellä /kˈætellæ/ (v)
σείω
  tervehtiä jotakuta ojentamalla hänelle kätensä ja puristamalla hänen kättään

kätilö /kˈætɪlø/ (n)
μαία
  terveydenhuollon ammattinimike henkilölle, joka avustaa synnyttävää naista synnytyksessä

kätkeä /kˈætkeæ/ (v)
κρύβω
  laittaa kätköön, laittaa salaiseen paikkaan
  pitää omana tietonaan

kätyri /kˈætyrɪ/ (n)
διάκονος
  tuomittavaan tekoon jonkun apurina osallistuva henkilö

kävellä /kˈævellæ/ (v)
βαδίζω, περπατώ
  liikkua laittamalla jalkaa toisen eteen

kävely /kˈævely/ (n)
βαδίζω
  kävellen kuljettu matka

kävelykatu /kˈævelˌykatu/ (n)
πεζόδρομος
  moottoriajoneuvoliikenteeltä suljettu katu

kävelykeppi /kˈævelykˌepːɪ/ (n)
ραβδί
  kävelemisessä apuna käytettävä keppi, jonka avulla saadaan siirrettyä painoa jaloilta kepin varaan

kävelymatka /kˈævelymˌatka/ (n)
βαδίζω
  etäisyys, jonka joku on kulkenut jalan

käydä /kˈæydæ/ (v)
επίσκεψη
  mennä ja tulla takaisin; pistäytyä, kyläillä (+ inessiivi, + adessiivi)
διάβασμα
  opiskella jossakin (+ partitiivi)
γκο
  kulkea eteenpäin
βαδίζω
  toimia, olla toiminnassa (koneistoista); käyttää polttoaineenaan
αναβράζω
  tuottaa alkoholia sokereista hiivasienten avulla
άδεια
  sopia, käydä päinsä, olla soveliasta
εργάζομαι
  sopia johonkin tarkoitukseen

käydä päinsä /kˈæydæ pˈæinsæ/ (v)
κάμνω
  sopia, olla hyväksyttävää

käymälä /kˈæymælæ/ (n)
αποχωρητήριο
  vessa, ulkohuone

käynnistysmoottori /kˈæynnɪstˌysmoːtːˌorɪ/ (n)
μίζα
  polttomoottorin pyörittämällä käynnistävä sähkömoottori

käynti /kˈæyntɪ/ (n)
βήμα
  eräs hevosen askellajeista: tavallinen nelitahtinen ”kävely”

käyntikortti /kˈæyntɪkˌortːɪ/ (n)
επαγγελματική κάρτα
  pieni kortti, jossa on henkilön yhteystiedot ja monesti myös yrityksen tietoja

käyristyä /kˈæyrɪstˌyæ/ (v)
λυγίζω
  muuttua käyräksi tai käyremmäksi

käyrätorvi /kˈæyrætˌorvɪ/ (n)
γαλλικό κόρνο
  varhaisista metsästystorvista kehittynyt vaskipuhaltimiin kuuluva torvi, jonka pituus on 3–4 metriä

käyte /kˈæyte/ (n)
αναβράζω
  käyteaine, käymistä aiheuttava ja ylläpitävä aine

käytettävyys /kˈæytetːævyːs/ (n)
διαθεσιμότητα
  aika jonka laite tai palvelu on käytössä, saatavuus, saavutettavuus

käyttäjä /kˈæytːæjæ/ (n)
χρήστης
  henkilö, joka käyttää jotakin konetta, laitetta tai muuta työvälinettä

käyttäytyminen /kˈæytːæytˌymɪnen/ (n)
συμπεριφορά
  tapa, jolla elollinen olento käyttäytyy tai toimii

käyttäytyä /kˈæytːæytˌyæ/ (v)
συμπεριφέρομαι
  toimia jollakin tietyllä tavalla jossakin tilanteessa

käyttää /kˈæytːæː/ (v)
χρησιμοποιώ
  tehdä tai toteuttaa jokin asia jollakin nimenomaisella esineellä, tietokoneohjelmalla tms., pitää jossakin käytössä

käyttö /kˈæytːø/ (n)
χρήση
  jonkin välineen hyödyntäminen jonkin asian tekemisessä

käyttöjärjestelmä /kˈæytːøjˌærjestˌelmæ/ (n)
λειτουργικό σύστημα
  tietokoneen keskeinen matalan tason tietokoneohjelmisto, joka tarjoaa perustoiminnot tietokoneen käyttämiseen ja toimii rajapintana fyysisen laitteiston ja tietokoneessa toimivien ohjelmistojen välillä

käyttökelpoinen /kˈæytːøkˌelpoinen/ (adj)
εργαλείο
  jota on mahdollista tai hyvä käyttää

käyttöliittymä /kˈæytːølˌiːtːymæ/ (n)
διεπαφή χρήστη
  liittymä, jonka avulla tietokonetta tai muuta tietoteknistä laitetta käytetään

käyttöohje /kˈæytːøˌohje/ (n)
οδηγία
  jonkin koneen, laitteen, tuotteen tms. käyttämiseen opastava ohje

käyttötili /kˈæytːøtˌilɪ/ (n)
Ισοζύγιο Τρεχουσών Συναλλαγών
  pankkitili, jolla hoidetaan päivittäisiä raha-asioita ja jolle voidaan tallettaa ja jolta voidaan nostaa rahaa

käytännöllinen /kˈæytænnˌøllɪnen/ (adj)
πρακτικός
  josta on käytännön hyötyä
  joka ajattelee tai toimii käytännön näkökulmasta tai liiemmin teoretisoimatta

käytäntö /kˈæytæntø/ (n)
πράξη
  toimivaksi todettu järjestelmällisyyteen pyrkivä toimintatapa

käytävä /kˈæytævæ/ (n)
διάδρομος
  pääsyn mahdollistava kapeahko, pitkänomainen kulkutie tai kulkuväylä

käytös /kˈæytøs/ (n)
συμπεριφορά
  yksilön tai olion ominainen tai poikkeava menettely tai tapa toimia eri tilanteissa ja olosuhteissa

käämiä /kˈæːmɪæ/ (v)
κουλουριάζω
  kiertää johdinta käämiksi

käännekohta /kˈæːnnekˌohta/ (n)
απογίνομαι
  uuden ajanjakson alku

käännynnäinen /kˈæːnnynnˌæinen/ (n)
νεοφώτιστος
  uskonnosta toiseen uskontoon kääntynyt henkilö

käännös /kˈæːnnøs/ (n)
μετάφραση
  (kielitiede) teksti, joka on käännetty kieleltä toiselle

käännöslaina /kˈæːnnøslˌaina/ (n)
μεταφραστικό δάνειο
  lainasana, joka on muodostettu kääntämällä vieraan kielen sanan osat suoraan

käänteisluku /kˈæːnteislˌuku/ (n)
αμοιβαίος
  luku, jonka lukuarvo on ko. luvun käänteisarvo

kääntyä /kˈæːntyæ/ (v)
στρίβω
  vaihtaa suuntaa; tehdä käännös

kääntäjä /kˈæːntæjæ/ (n)
μεταφράστρια
  kielenkääntäjä, henkilö, joka kääntää tekstiä kieleltä toiselle, vrt. tulkki
μεταγλωττιστής
  tietokoneohjelma, joka luo tietokoneohjelman ohjelmointikielisen lähdekoodin perusteella konekielisen ajettavan binääritiedoston

kääntäminen /kˈæːntæmɪnen/ (n)
μετάφραση
  (käännöstiede) tekstin muuntaminen kielestä toiseen ymmärrettävästi

kääntää /kˈæːntæː/ (v)
μεταφράζω
  tulkita teksti kieleltä toiselle

kääntöpuoli /kˈæːntøpˌuolɪ/ (n)
όπισθεν
  jonkin esineen toinen puoli, joka voidaan kääntää näkyville; nurja puoli

kääpiö /kˈæːpɪø/ (n)
νάνος
  kääpiökasvuinen henkilö; muita suhteellisesti huomattavasti lyhyempi henkilö

kääpiöpäästäinen /kˈæːpɪøpˌæːstæinen/ (n)
νανομυγαλίδα
  eräs päästäinen (Sorex minutissimus)

käärme /kˈæːrme/ (n)
φίδι, ερπετό
  alalahkoon Serpentes kuuluva jalaton ja vaihtolämpöinen matelija, jonka sanotaan kehittyneen liskoista

käärmekaula /kˈæːrmekˌaula/ (n)
τοξότης
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

köli /kˈølɪ/ (n)
Κίελο
  laivan tai veneen pohjassa sijaitseva uloke, evä tai palkki, joka vakauttaa pituussuuntaista kulkua erityisesti purjeveneissä ja tuulisissa olosuhteissa

kömpelö /kˈømpelø/ (adj)
αδέξιος
  liikkeissään jäykkä, kankea, hidas, joustamaton; taitamaton, avuton

kömpelösti /kˈømpelˌøstɪ/ (adv)
άγαρμπα
  kömpelöllä tavalla

köyhdyttää /kˈøyhdytːæː/ (v)
φτωχαίνω
  tehdä köyhemmäksi; saada köyhtymään

köyhyys /kˈøyhyːs/ (n)
φτώχεια
  köyhänä oleminen, puutteenalaisuus

köyhä /kˈøyhæ/ (adj)
φτωχός
  osattomaksi jäänyt, varaton
  hedelmätön

köyhä ritari /kˈøyhæ rˈitarɪ/ (n)
αυγόφετα
  (ranskalaisessa keittiössä) eilisen t. vanhan vaalean leivän (tai Suomessa pullan) viipale joka paistetaan pannulla voissa (tai muussa runsaassa rasvassa) ja syödään hillon ja kermavaahdon tms. kera yleensä aamiaiseksi

köyhälistö /kˈøyhælˌistø/ (n)
φτωχοφαμελίτης
  köyhä väestönosa

köynnöskasvi /kˈøynnøskˌasvɪ/ (n)
άμπελος
  puu- tai ruohovartinen mateileva, usein kiipeävä, toisinaan kärhöjä muodostava pitkä kasvi

köysi /kˈøysɪ/ (n)
σχοινί
  muun muassa kiinnittämiseen käytettävä useista kuiduista tai säikeistä palmikoitu tai kierretty paksu naru

köysirata /kˈøysɪrˌata/ (n)
τελεφερίκ
  kuljetusväline, jossa voimansiirto on toteutettu kuormaa vetävällä köydellä tai vaijerilla

laadukas /lˈaːdukas/ (adj)
καλοφτιαγμένος, ποιοτικός
  sellainen, jonka laatu on hyvä, laadultaan korkea; laatuisa, tasokas

laahata /lˈaːhata/ (v)
ίχνος
  vetää perässään

laahus /lˈaːhus/ (n)
ουρά
  vaatteen helman maata pitkin ulottuva osa

laaja /lˈaːja/ (adj)
απέραντος, εκτενής, απέραντη, απέραντο, εκτενές
  suuri alueeltaan tai vaikutukseltaan

laajakaista /lˈaːjakˌaista/ (n)
ευρεία ζώνη
  suuren siirtonopeuden tietoliikenneväylä

laajeneminen /lˈaːjenˌemɪnen/ (n)
διαστολή
  laajemmaksi muuttuminen

laajennus /lˈaːjennus/ (n)
διεύρυνση
  laajentamisen tulos, joskus laajenemisen tai laajentumisen tulos

laajentaa /lˈaːjentaː/ (v)
διαστέλλω
  tehdä laajemmaksi

laajentua /lˈaːjentˌua/ (v)
διευρύνω
  tulla laajemmaksi

laajuus /lˈaːjuːs/ (n)
έκταση
  ominaisuus, joka ilmaisee kuinka laajalle jokin ulottuu

laakeri /lˈaːkerɪ/ (n)
ρουλεμάν
  kone-elin, jonka on tarkoitus vähentää kitkaa ja kulumista pyörivien osien välillä

laakerinlehti /lˈaːkerˌinlehtɪ/ (n)
δαφνόφυλλο
  laakeripuun mausteena käytetty lehti

laakeripuu /lˈaːkerɪpuː/ (n)
δάφνη
  Välimeren alueen ainavihanta pieni puu (Laurus nobilis), josta saadaan mausteena käytettävää laakerinlehteä

laakeriseppele /lˈaːkerɪsˌepːele/ (n)
δάφνινο στεφάνι
  Laakeripuun oksista ja lehdistä tehty seppele.

laakio /lˈaːkɪo/ (n)
οροπέδιο
  vaakatasossa erityisen tasainen alue

laakso /lˈaːkso/ (n)
κοιλάδα
  alue vuorten tai mäkien välissä

laama /lˈaːma/ (n)
λάμα
  Etelä-Amerikassa kuljetusjuhdaksi jalostettu kamelieläinten heimon nisäkäs (), jonka polkuanturat ovat heikosti kehittyneet

laardi /lˈaːrdɪ/ (n)
λαρδί
  sulatettu ja puhdistettu ihra

laastari /lˈaːstarɪ/ (n)
λευκοπλάστης
  ihoon tarraliimalla kiinnittyvä, yleensä kankaasta, muovista tai kuituaineesta tehty lappu, jonka tehtävä on suojata haavaa; kiinnelaastaria käytetään muiden sidosten kiinnittämiseen

laastaroida /lˈaːstarˌoida/ (v)
επίδεσμος
  peittää laastarilla

laatikko /lˈaːtɪkːo/ (n)
κουτί
  esine, jossa säilytetään muita esineitä

laatikkoruoka /lˈaːtɪkːorˌuoka/ (n)
κατσαρόλα
  vuokaan tai muuhun paistoastiaan sijoitettuna uunissa kypsennetty ruokalaji

laatta /lˈaːtːa/ (n)
πλάκα
  levy, joka kantaa kuormaa pääasiassa kohtisuorassa tasoaan vastaan

laatu /lˈaːtu/ (n)
ποιότητα
  kvaliteetti, laadukkuus, tekninen tai taiteellinen korkeatasoisuus, hyvyys

laava /lˈaːva/ (n)
λάβα
  tulivuorista osittain tai kokonaan sulana purkautuva kiviaines, magma

labiaali /lˈabɪˌaːlɪ/ (n)
χειλικός
  äänne, joka ääntyy huulilla (bilabiaali) tai alahuulella ja hampailla (labiodentaali)

labiaalinen /lˈabɪˌaːlɪnen/ (adj)
χειλικός
  sellainen, jossa ylähuuli toimii ääntymävyöhykkeenä muodostaen kapeikon sitä vasten asetettavan kielen kärjen tai alahuulen kanssa

laboratorio /lˈaborˌatorˌio/ (n)
εργαστήριο
  kokeellisiin (tieteellisiin tai teknisiin) tutkimuksiin käytetty tila, sellaisia tutkimuksia tekevä laitos tai osasto taikka eräiden korkeakoulujen toimintayksikkö

labyrintti /lˈabyrˌintːɪ/ (n)
λαβύρινθος
  sokkelo, käytäväverkosto, jossa on lähtöpaikasta määränpäähän johtavan reitin lisäksi monia umpikujia ja harhauttavia lenkkejä

ladata /lˈadata/ (v)
φορτώνω
  liittää johonkin jokin osa tai täyttää käyttöaineella toimintakuntoon saattamiseksi
  asettaa panos tuliaseeseen
  siirtää tiedosto massamuistilta tietokoneen muistiin tai ohjelmaan käsiteltäväksi
επίθεση
  täyttää akku sähkövirralla, varata
κατεβάζω
  siirtää Internetistä jokin tiedosto, esim. ohjelma, omalle tietokoneelle, imuroida
αναφορτώνω
  siirtää tiedosto omalta koneelta nettiin, "upata"

laguuni /lˈaɡuːnɪ/ (n)
λιμνοθάλασσα
  matalasta merenlahdesta kuroutunut vesiallas

lahdelma /lˈahdelma/ (n)
κόρφος
  pienehkö tai leveäsuinen lahti

lahdenpoukama /lˈahdempˌoukama/ (n)
κόρφος
  lahden poukama, pieni ja usein leveäsuinen lahti

lahja /lˈahja/ (n)
δώρο
  vapaaehtoisesti jollekulle annettu asia tai esine, jonka tarkoituksena on yleensä ilahduttaa; annetaan merkkipäivänä tai kiitokseksi

lahjakas /lˈahjakas/ (adj)
ταλαντούχος
  sellainen, jolla on lahjoja, luontaisia taipumuksia; etevä ja kyvykäs, luonnostaan taitava, erityisen hyvä jossakin asiassa

lahjaton /lˈahjaton/ (adj)
απροίκιστος
  henkilö, jolla ei ole erityisiä kykyjä tai taipumuksia

lahje /lˈahje/ (n)
πόδι
  housujen jalan peittävä osa, joita housuissa on kaksi

lahjoa /lˈahjoa/ (v)
δωροδοκώ
  tarjota tai antaa lahjus

lahjoittaa /lˈahjoitːaː/ (v)
δίνω
  antaa lahjaksi; antaa veloituksetta jotakin jonkun toisen käyttöön ja/tai omistukseen

lahjomaton /lˈahjomaton/ (adj)
αδιάφθορος
  henkilö, joka ei suostu ottamaan vastaan lahjuksia, jota ei voi ostaa

lahjonta /lˈahjonta/ (n)
δωροδοκία
  lahjusten antaminen ja vastaanottaminen ilmiönä

lahjus /lˈahjus/ (n)
δωροδοκία
  raha tai jokin muu hyötyä tuottava asia, jota käytetään lahjonnassa, kun yritetään vaikuttaa erityisesti poliittisiin päättäjiin omien etujen ajamiseksi

lahko /lˈahko/ (n)
αίρεση
  mistä hyvänsä kirkko- tai uskontokunnasta irtaantunut ryhmittymä tai suuntaus, jolla on edeltäjästään poikkeavia opillisia korostuksia (tässä yhteydessä käytettynä sanalla on usein torjuva tai halventava sävy)
τάγμα
  taksonomian hierarkiataso, eliökunnan luokitteluyksikkö, joka on heimon ja luokan välissä

lahna /lˈahna/ (n)
λεστια
  särkikalojen heimon sivuilta litistynyt korkearakenteinen makean veden ja murtoveden kala (). Lahnan selkäevässä on 12 ruotoa ja pitkässä peräevässä 28–31 ruotoa.

lahti /lˈahtɪ/ (n)
κόλπος
  meren tai järven muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

lahtivalas /lˈahtɪvalas/ (n)
ρυγχοφάλαινα
  hetulavalaisiin kuuluva pienehkö laji, joka elää sekä pohjoisen että eteläisen pallonpuoliskon merialueilla ()

laidun /lˈaidun/ (n)
βοσκότοπος
  alue, jolla kasveja ravinnokseen käyttävät kotieläimet laiduntavat

laiduntaa /lˈaiduntaː/ (v)
βόσκω
  olla laitumella, syödä laitumella

laiha /lˈaiha/ (adj)
αραιός
  (eläimestä tai ihmisestä) jolla on vähän ihonalaista rasvaa, hoikka, luiseva

laihdutuskuuri /lˈaihdutˌuskuːrɪ/ (n)
δίαιτα
  sellaisen ruokavalion noudattaminen, jonka tavoitteena on laihtuminen yleensä terveydellisistä syistä

laillinen /lˈaillɪnen/ (adj)
νόμιμος
  sellainen, joka perustuu voimassa olevaan lakiin, lainmukainen

laillisesti /lˈaillɪsˌestɪ/ (adv)
νομίμως
  laillisella tavalla

laillistaa /lˈaillɪstaː/ (v)
νομιμοποιώ
  tehdä lailliseksi

laillistaminen /lˈaillɪstˌamɪnen/ (n)
νομιμοποίηση
  ammatin laillistaminen on viranomaisen tekemä hallintotoimi, jolla henkilö saa oikeudellisen kelpoisuuden toimia säädöksillä luvanvaraiseksi säännellyssä ammatissa

laillistus /lˈaillɪstus/ (n)
νομιμοποίηση
  viranomaisen suorittama asiakirjan pätevyyden todistaminen; tavallisesti toimea tarvitaan, jotta asiakirjaa voi käyttää toisessa valtiossa; sama kuin legalisointi

laillisuus /lˈaillɪsuːs/ (n)
νομιμότητα
  se, että on laillinen

laimentaa /lˈaimentaː/ (v)
αραιώνω
  tehdä vähemmän väkeväksi, intensiiviseksi

laimentua /lˈaimentˌua/ (v)
αραιωμένος
  muuttua laimeaksi tai laimeammaksi
αραιώνω
  osakeannin, tai kun osakkeita saadaan optio-oikeuksilla tai vaihtovelkakirjan juoksuajan lopuksi merkitään uusia osakkeita, seurauksena yksittäisen osakkeen antaman omistuksen, äänivallan ja osuuden yrityksen voitoista pienentyminen; yksittäisen osakkeen arvo, osakekohtainen tulos ja osakekohtainen osinko pienentyvät; liudentua

laiminlyödä /lˈaimɪnlˌyødæ/ (v)
αβλεψία
  jättää huolehtimatta asianmukaisesti

laina /lˈaina/ (n)
δάνειο
  tilapäisesti haltuun otettu esine tai raha, joka aiotaan palauttaa tai maksaa takaisin

lainaaja /lˈainaːja/ (n)
δανειολήπτης
  lainaksi ottaja
δανειστής
  lainaksi antaja

lainanantaja /lˈainanˌantaja/ (n)
δανειστής
  tavallisesti liikepankki tai muu rahoituslaitos, joka harjoittaa rahanlainausta eli antolainausta

lainasana /lˈainasˌana/ (n)
δάνειο
  toisesta kielestä omaksuttu sana

lainata /lˈainata/ (v)
δανείζω
  antaa jotakin olettaen, että se palautetaan takaisin

lainausmerkki /lˈainausmˌerkːɪ/ (n)
εισαγωγικά
  suomen kielen välimerkki, jolla erotetaan tekstistä lainattu osa tai puherepliikki. Vastaava symboli ”

laine /lˈaine/ (n)
λαναράς
  aalto

lainelautailu /lˈainelˌautailu/ (n)
κυματοδρομία
  harrastus tai urheilulaji, jossa liikutaan veden päällä surffi- eli lainelaudalla

lainkaan /lˈaiŋkaːn/ (adv)
καθόλου
  (kysymyslauseessa) edes jonkin verran (puhuja olettaa, että vastaus on kielteinen)

lainkuuliainen /lˈaiŋkuːlɪˌainen/ (adj)
νομοταγής
  joka noudattaa lakia

lainoppinut /lˈainopːɪnut/ (n)
δικηγόρος
  juutalaisuudessa uskonnollisen lain asiantuntijaksi koulutettu henkilö

lainsäädännöllinen /lˈainsæːdˌænnøllɪnen/ (adj)
νομοθετικός
  lainsäädäntöön liittyvä

lainsäätäjä /lˈainsæːtˌæjæ/ (n)
νομοθέτης
  lakeja säätävä elin; sen jäsen, demokratiassa mahdollisesti kansanedustaja

laipio /lˈaipɪo/ (n)
ταβάνι
  huonetilan katto, sisäkatto

laiska /lˈaiska/ (adj)
τεμπέλης
  sellainen, joka on haluton tekemään töitä, jolle ei työnteko maistu

laiskasti /lˈaiskastɪ/ (adv)
αργά
  laiskalla tavalla eli haluttomasti ja hitaasti

laiskiainen /lˈaiskɪˌainen/ (n)
βραδύπους
  kolmivarvaslaiskiaisten () tai kaksivarvaslaiskiaisten () heimon eläin

laiskimus /lˈaiskɪmus/ (n)
τεμπέλης
  ihminen (tai eläin), joka on haluton tekemään työtä

laiskotella /lˈaiskotella/ (v)
τεμπελιάζω
  lepäillä tekemättä mitään

laiskuus /lˈaiskuːs/ (n)
τεμπελιά
  se, että on laiska

laita /lˈaita/ (n)
άκρη
  kylki, m. kyljen yläreuna

laitahyökkääjä /lˈaitahˌyøkːæːjæ/ (n)
πτέρυγα
  joukkuelajeissa käytetty nimitys laitapaikan pelaajalle

laite /lˈaite/ (n)
συσκευή
  mekaaninen, tiettyä rajattua tarkoitusta varten valmistettu kone

laiton /lˈaiton/ (adj)
αθέμιτος
  lainvastainen

laitos /lˈaitos/ (n)
ίδρυμα
  erilaisia toimintoja varten muodostettujen toimintayhteisöjen ja muiden toimintakokonaisuuksien sekä tällaisten toimitilojen ym. yleisnimitys, jota käytetään myös yhdyssanojen osana
διεύθυνση
  yliopiston hallinnollinen kokonaisuus, joka vastaa yhden tai useamman tieteenalan opetuksesta ja tutkimuksesta
έκδοση
  jollain tavalla muutettu painos teoksesta

laittaa /lˈaitːaː/ (v)
ετοιμάζω
  tehdä, valmistaa

laittomasti /lˈaitːomˌastɪ/ (adv)
έκνομα
  vastoin lakia

laituri /lˈaiturɪ/ (n)
αποβάθρα
  rannassa veden äärellä oleva rakennelma, jota käytetään alusten kiinnitys- tai lastauspaikkana tai vapaa-ajan viettoon

laiva /lˈaiva/ (n)
πλοίο, καράβι
  suurikokoinen vedessä kulkeva alus, yleensä selvästi suurempi kuin vene

laivalaituri /lˈaivalˌaiturɪ/ (n)
προκυμαία
  satamalaituri, laivan kiinnittymispaikka rantauduttaessa

laivanupotus /lˈaivanˌupotus/ (n)
ναυμαχία
  kahden pelaajan peli, jossa pyritään arvaamaan vastustajan ruudukkoon piirrettyjen "laivojen" sijainnit

laivanvarustaja /lˈaivanvarˌustaja/ (n)
εφοπλιστής
  henkilö, joka omistaa kauppalaivoja ja tai osuuksia niistä

laivasto /lˈaivasto/ (n)
στόλος
  merivoimien, valtion, varustamon tms. kaikki tai tiettyyn tarkoitukseen käytettävät alukset
  lentoyhtiön lentokonekalusto; käytettävissä olevat ilma-alukset

laivastonsininen /lˈaivastˌonsɪnɪnen/ (adj)
ναυτικό
  väriltään laivastossa käytetyn tummansinisen kaltainen

laivastonsininen /lˈaivastˌonsɪnɪnen/ (n)
ναυτικό
  monien laivastojen käyttämä tummansininen väri

laji /lˈajɪ/ (n)
είδος
  keskenään lisääntymiskelpoisia jälkeläisiä tuottavien yksilöiden joukko, eliölaji: eläinlaji, kasvilaji

lajitella /lˈajɪtella/ (v)
ταξινομώ
  järjestää jtk tietyn säännön mukaisesti eri ryhmiin

lakaista /lˈakaista/ (v)
σκουπίζω
  puhdistaa lattiaa tai maata luudalla tai harjalla

lakana /lˈakana/ (n)
σεντόνι
  vuodevaate, joka suojaa patjaa tai peitettä

lakata /lˈakata/ (v)
τελειώνω
  loppua jokin toiminta

lakeija /lˈakeija/ (n)
λακές
  miespuolinen sisäpalvelija

laki /lˈakɪ/ (n)
νόμος
  valtion lainsäädäntöelimen säätämä kaikkia velvoittava säädös; lain säätämiselle määrättyjä muotoja noudattaen syntynyt valtion tahdon ilmaus, jota on noudatettava

lakimies /lˈakɪmies/ (n)
δικηγόρος
  lakien asiantuntija, lakien parissa työskentelevä lainoppinut

lakisääteinen /lˈakɪsˌæːteinen/ (adj)
καταστατικός
  laissa säädetty

lakko /lˈakːo/ (n)
απεργία
  työnteon keskeytys, jonka tarkoituksena on saada työnantaja suostumaan työntekijän vaatimuksiin tai osoittaa mieltä työhön liittyviä asioita vastaan

lakkoilla /lˈakːoilla/ (v)
απεργώ
  jäädä pois töistä

lakoninen /lˈakonɪnen/ (adj)
λακωνικός
  lyhytsanainen

lakritsi /lˈakrɪtsɪ/ (n)
γλυκόριζα
  lakritsijuurella maustettu makeinen, joka sisältää sokerin ja vehnäjauhon lisäksi monesti myös arabikumia ja salmiakkia ja joka värjätään mustaksi lääkehiilellä

lakritsijuuri /lˈakrɪtsɪjˌuːrɪ/ (n)
γλυκόριζα
  lakritsikasvin () juuriosa, josta tehdään lakritsia

laktoosi /lˈaktoːsɪ/ (n)
λακτόζη
  maidossa esiintyvä galaktoosista ja glukoosista muodostunut disakkaridi, maitosokeri

lama /lˈama/ (n)
ύφεση
  kansantalouden tilanne jossa bruttokansantuote yleisen määritelmän mukaan laskee (muutos on miinusmerkkistä) vähintään kahtena peräkkäisenä vuosineljänneksenä; taloustoiminnan supistumisen kausi, jonka seurauksena usein tavallista enemmän irtisanomisia ja konkursseja; pitkittynyt, vähintään kahden vuosineljänneksen pituinen matalasuhdanne; vakavampi kuin taantuma

laminaarinen /lˈamɪnˌaːrɪnen/ (adj)
ελασματώδης
  pyörteetön

lammas /lˈammas/ (n)
πρόβατο
  Ovis aries, sorkkaeläinten lahkon märehtijäin alalahkoon kuuluva nisäkäs, jota pidetään kotieläimenä tuottamaan villaa, lihaa ja turkiksia, joskus maitoa

lammaskoira /lˈammaskˌoira/ (n)
τσοπανόσκυλο
  lampaiden ja vuohien paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

lammaspaimen /lˈammaspˌaimen/ (n)
βοσκός
  työkseen lampaita kaitseva henkilö

lammikko /lˈammɪkːo/ (n)
λακκούβα με νερό
  veden täyttämä pienehkö syvennys maanpinnassa; maahan tai muulle pinnalle valuneen nesteen keräymä

lampaanliha /lˈampaːnlˌiha/ (n)
πρόβειος κρέας
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava osa lampaasta

lampetti /lˈampetːɪ/ (n)
λάμπα
  seinään kiinnitettävä kynttilän tai lampun pidike

lampi /lˈampɪ/ (n)
λίμνη
  järveä pienempi vesitäytteinen luonnon allas, johon vettä kerääntyy ympäristöstä, usein lähteestä, ja josta ei ole näkyvää laskuväylää vesistöön

lamppu /lˈampːu/ (n)
λάμπα
  joko nestemäistä tai kaasumaista polttoainetta, tai sähköenergiaa käyttävä itsenäinen valaistuslaite; valaisin tai erityisesti sen valoa tuottava osa kuten polttimo

lana /lˈana/ (n)
οπισθέλκουσα
  tienpinnan tai kynnetyn pellon tasoittamiseen käytettävä laite

langaton /lˈaŋŋaton/ (adj)
ασύρματος
  sellainen, jossa ei käytetä fyysisiä johtimia tai valokuituja yhteyksien muodostamiseen

langeta /lˈaŋŋeta/ (v)
παραπατώ
  kaatua
παραγραφή
  sortua, hairahtaa, hairahtua tekemään jtk
εισβάλλω
  joutua jkn/jnk harhauttamana jhk

langusti /lˈaŋŋustɪ/ (n)
αστακός
  Palinuridae-heimoon kuuluva syötävä suurena herkkuna pidettävä äyriäinen

lanka /lˈaŋka/ (n)
νήμα
  kuituja yhteen kehräämällä valmistettu kiinnitysväline, kutoma- ja ompelutarvike. Kerrattu lanka on valmistettu useista, toisiinsa kierteellä sidotuista säikeistä.

lankalauantai /lˈaŋkalˌauantai/ (n)
Μεγάλο Σάββατο
  pääsiäislauantai, ensimmäistä pääsiäispäivää edeltävä lauantai; hiljaisen viikon lauantai

lankeemus /lˈaŋkeːmus/ (n)
πέφτω
  lankeaminen, hairahtaminen, hairahtuminen

lankku /lˈaŋkːu/ (n)
σανίδα
  poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara, jonka paksuus on yli 38 mm ja leveys on yli 75 mm

lanko /lˈaŋko/ (n)
κουνιάδος
  oman aviopuolison veli

lannistumaton /lˈannɪstˌumaton/ (adj)
αδάμαστος
  sellainen, joka ei lannistu

lannoite /lˈannoite/ (n)
λίπασμα
  aine, joka viljelysmaahan levitettynä lisää kasvien käytettävänä olevaa ravinteiden määrää ja tekee viljelysmaan siten hedelmällisemmäksi; lannoitusaine

lannoittaa /lˈannoitːaː/ (v)
κοπρίζω
  levittää lantaa tai muuta lannoitetta

lanseerata /lˈanseːrˌata/ (v)
άκατος
  julkaista (markkinoille)

lanseeraus /lˈanseːraus/ (n)
άκατος
  se, että lanseerataan; tuotteen julkistus

lanta /lˈanta/ (n)
κοπριά
  kasvisravintoa syövän kotieläimen uloste

lantaani /lˈantaːnɪ/ (n)
λανδάνιο, λανθάνιο
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on La ja järjestysluku 57

lantio /lˈantɪo/ (n)
λεκάνη
  (lat. pelvis) ihmisen lantio muodostuu lonkkaluista, häpyluiden välisestä häpyliitoksesta ja suoliluiden väliin sijoittuvasta ristiluusta. Lantion tehtävänä on liittää alaraajat vartaloa tukevaan selkärankaan ja samalla suojata suolistoa ja sukupuolielimiä.

lantti /lˈantːɪ/ (n)
κέρμα
  metalliraha; pieni metallista valmistettu ympyrän muotoinen maksuväline, kolikko

lanttu /lˈantːu/ (n)
γουλί
  kaaleihin kuuluva ristikukkainen juureskasvi Brassica napus napobrassica, joka on syntynyt kaalin ja nauriin risteytymästä

lapa /lˈapa/ (n)
παλάμη
  airossa, mailassa tai muussa välineessä leveä, litteä kohta
ώμος
  (keittiö) kylkipala lihaa

lape /lˈape/ (n)
έκφραση
  litteän kappaleen leveämpi sivu; kapeampaa sivua kutsutaan syrjäksi
άτονος
  miekan terän leveä puoli

lapio /lˈapɪo/ (n)
φτυάρι
  kaivamiseen tai luomiseen käytetty puu-, metalli- tai muovivartinen kaivu- tai luontityökalu, jossa on metallinen, joskus puinen tai muovinen, käyttöä varten muotoiltu lapa

lapioida /lˈapɪˌoida/ (v)
φτυαρίζω
  käyttää lapiota; kaivaa lapiolla

lapsellinen /lˈapsellɪnen/ (adj)
παιδιάστικος
  lapsen kaltainen, lapsen tavalla käyttäytyvä tai sellaiselta vaikuttava

lapsenlapsi /lˈapsenlˌapsɪ/ (n)
εγγονή
  ihmisen jälkeläinen toisessa sukupolvessa

lapsenmielinen /lˈapsenmˌielɪnen/ (adj)
παιδιάστικος
  sellainen, jonka mieli on kuin lapsella; joka esimerkiksi pitää lasten kanssa leikkimisestä tai on luonteeltaan impulsiivinen

lapsenmurha /lˈapsenmˌurha/ (n)
βρεφοκτονία
  itse synnyttämänsä imeväisikäisen lapsen murhaaminen

lapsi /lˈapsɪ/ (n)
παιδί, τέκνο
  nuori ihminen, joka ei ole vielä aikuistunut
  ihmisen jälkeläinen

lapsivesi /lˈapsɪvˌesɪ/ (n)
θάλασσα
  kohdussa sikiön ympäröivä vesi, joka synnytyksessä vuotaa ulos

lapsuus /lˈapsuːs/ (n)
παιδική ηλικία
  aika, jolloin ihminen on lapsi; syntymästä murrosikään t. nuoruuteen asti

laryngaali /lˈaryŋŋˌaːlɪ/ (n)
λαρυγγικός
  (fonetiikka) Äänne, joka ääntyy kurkussa.

laryngaalinen /lˈaryŋŋˌaːlɪnen/ (adj)
λαρυγγικός
  kurkunpään avulla tuotettava

lasagne /lˈasaɡne/ (n)
λαζάνια
  italialainen pastaruoka, jossa lasagnelevyjen välissä on tyypillisesti kerroksittain jauhelihakastiketta ja juustokastiketta

laser /lˈaser/ (n)
λέιζερ
  tekniikka, jolla vahvistetaan valoa stimuloidulla emissiolla

lasi /lˈasɪ/ (n)
γυαλί
  kivennäisaineseosten sulatteen jähmettyessä syntyvä kova, amorfinen aine

lasikuitu /lˈasɪkwˌitu/ (n)
υαλοΐνα
  ohkaisista lasisäikeistä valmistettu materiaali

lasite /lˈasɪte/ (n)
γλασάρισμα
  keraamisen esineen pinnan ohut lasikerros

lasittaja /lˈasɪtːˌaja/ (n)
υαλοπώλης
  lasiosien asennusta, leikkausta ja muuta muotoilua tekevä henkilö, erityisesti ikkuna- tai rakennuslasin asentaja

laskea /lˈaskea/ (v)
υπολογίζω
  tehdä laskutoimituksia; arvioida matemaattisesti; selvittää lukumäärä, ottaa luku

laskentatoimi /lˈaskentatˌoimɪ/ (n)
λογιστική
  toiminta, jonka tehtävänä on kuvata rahaprosessia, kerätä, rekisteröidä ja analysoida yrityksen tai muun organisaation toimintaa kuvaavia taloudellisia laskelmia

laskettelija /lˈasketːˌelɪja/ (n)
σκιέρ
  henkilö, joka laskettelee

laskeutua /lˈaskeutˌua/ (v)
κατεβαίνω
  tulla alas hallitusti
προσγειώνω
  (erityisesti) siirtyä lennosta maan varaan

laskimo /lˈaskɪmo/ (n)
φλέβα
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämeen päin

laskin /lˈaskɪn/ (n)
αριθμομηχανή
  mekaaninen tai elektroninen laite, joka suorittaa laskutoimituksia annettujen ohjeiden mukaan

lasku /lˈasku/ (n)
υπολογισμός
  matemaattinen toimitus, laskeminen
λογαριασμός
  laskutehtävä esim. kotiläksynä

laskuri /lˈaskurɪ/ (n)
απαριθμητής
  jokin joka laskee tai pitää kirjaa; mittari

laskutikku /lˈaskutˌikːu/ (n)
λογαριθμικός κανόνας
  viivaimen mallinen väline mittaamiseen ja mittayksikkömuunnosten suorittamiseen

laskutoimitus /lˈaskutˌoimɪtus/ (n)
πράξη
  toimenpide, jossa yhdestä tai useammasta luvusta muodostetaan jonkin säännön mukaisesti uusi luku

laskuttaa /lˈaskutːaː/ (v)
λογαριασμός
  pyytää maksua lähettämällä toivotulle maksajalle laskun; lähettää lasku maksajalle

laskuvarjo /lˈaskuvˌarjo/ (n)
αλεξίπτωτο
  aiemmin silkistä, nykyisin yleensä nailonista valmistettu valjaskiinnitteinen, rakenteeltaan alta avoin pallomainen (ilmanvastukseen perustuva) tai patjamainen (liito-ominaisuuteen ja siiven nostovoimaan perutuva) laite, jota käytetään ensisijaisesti hidastamaan vapaata pudotusta ilmassa

laskuvarjojääkäri /lˈaskuvˌarjojˌæːkærɪ/ (n)
αλεξιπτωτίστρια
  maavoimien sotilas, joka siirtyy taistelukentälle hyppäämällä lentokoneesta laskuvarjon varassa

lasta /lˈasta/ (n)
σπάτουλα
  litteä ja leveä työkalu, jolla levitetään tai siirretään aineita

lastata /lˈastata/ (v)
φορτώνω
  tehdä kuormaa, kuormata

lastenhoitaja /lˈastenhˌoitaja/ (n)
νταντά
  henkilö, joka valvoo lapsia työkseen päiväkodissa tai lapsen kotona

lastenkoti /lˈasteŋkˌotɪ/ (n)
ορφανοτροφείο
  yhteiskunnallinen tai yksityinen laitos, jossa asuu huostaan otettuja ja orpoja lapsia

lastenlääkäri /lˈastenlˌæːkærɪ/ (n)
παιδίατρος
  lapsiin ja lastentauteihin erikoistunut lääkäri, pediatri

lastu /lˈastu/ (n)
πριονίδια
  puusta vuolemalla irrotettu suikale

lateksi /lˈateksɪ/ (n)
κόμμι
  mikroskooppisen polymeerihiukkasten ja veden muodostama seos, eli emulsio

latentti /lˈatentːɪ/ (adj)
λανθάνων
  piilevä

lateraalinen /lˈaterˌaːlɪnen/ (adj)
έξω
  sivulla tai kauempana keskiviivasta sijaitseva, sivu-, laita-
  sellanen, jota äännettäessä ilma virtaa kielen laitojen yli, laide-

latina /lˈatɪna/ (n)
λατινικά
  latinan kieli (kielitunnus: la), alkuaan Italiassa Latiniumin maakunnassa latinien puhuma indoeurooppalaisten kielten italialaisen kieliryhmän kieli, joka oli myös antiikin roomalaisten kieli

latinalainen /lˈatɪnalˌainen/ (adj)
λατινικός
  latinaan liittyvä
  katolisuuden läntiseen riitukseen, latinalaiseen riitukseen, liittyvä
  Latina-nimisestä kaupungista tai maakunnasta peräisin oleva

lato /lˈato/ (n)
αχυρώνας
  rakennus, jossa säilytetään eläinten rehuksi tarkoitettuja heiniä

lattia /lˈatːɪa/ (n)
δάπεδο, πάτωμα
  huoneen pohjana oleva rakenne, jonka päällä yleensä kävellään

lattiarätti /lˈatːɪarˌætːɪ/ (n)
σφουγγαρίστρα
  (arkikieltä) rätti, jolla pyyhitään lattiaa tai joka on tarkoitettu lattian pyyhkimiseen

laturi /lˈaturɪ/ (n)
φορτιστής
  laite, jota käytetään akun lataamiseen
γεννήτορας
  ajoneuvon akkua moottorin käydessä lataava laite, latausgeneraattori

latva-artisokka /lˈatvaˈartɪsˌokːa/ (n)
αγκινάρα
  viljelykasvi (), jonka mykeröä suojaavat suomut ja kukkapohja ovat syötäviä

latvia /lˈatvɪa/ (n)
λεττονικά
  latvian kieli (kielilyhenne: lv), Latviassa puhuttava indoerooppalaisten kielten balttilaiseen ryhmään kuuluva kieli.

latvialainen /lˈatvɪalˌainen/ (n)
Λετονός
  pysyvästi Latviassa asuva henkilö
  Latvian kansalainen
  syntyperältään latvialainen

latvus /lˈatvus/ (n)
κορυφή
  yksittäisen puun tai pensaan oksisto ja lehvästö; myös puun hakkuutähteeksi jäävä latvaosa

latvusto /lˈatvusto/ (n)
θόλος
  puuston latvuskerros, puiden pituuden mukaan erotettavissa oleva kokonaisuus

lauantai /lˈauantai/ (n)
Σάββατο
  viikon kuudes päivä, päivä perjantain ja sunnuntain välissä

laudoittaa /lˈaudoitːaː/ (v)
διατροφή
  peittää laudoilla seinä, kiinnittää laudat esim. seinään tai laituriin

lauha /lˈauha/ (adj)
ήπιος
  leuto, lauhkea

lauhduttaa /lˈauhdutːaː/ (v)
συμπυκνώνω
  jäähdyttää kaasu nesteeksi

laukaista /lˈaukaista/ (v)
άκατος
  panna liikkeelle

laukaisu /lˈaukaisu/ (n)
άκατος
  se, että laukaistaan jotakin (esim. ase tai raketti)

laukaus /lˈaukaus/ (n)
πυροβολισμός
  tuliaseen laukaiseminen; ammuttu luoti
βολή
  kiekon lyönti mailalla tai pallon potku maalia kohti

laukka /lˈaukːa/ (n)
πράσο
  varsinkin luonnonvaraisena kasvavista laukkojen () suvun sipuleista, joista osaa suositaan maustekasveina, käytettävä nimitys

laukku /lˈaukːu/ (n)
τσάντα
  kankaasta tai nahasta valmistettu kantoväline, jossa voi säilyttää ja kuljettaa tavaroita

laulaa /lˈaulaː/ (v)
τραγουδώ, άδω
  tuottaa ääntä yhtenäisen uloshengitysvirtauksen kulkiessa äänihuulten välistä siten että noudatetaan säveltaajuuksia ja säilytetään sävelten kesto sekä tyypillisesti lausutaan laulunsanat suu avoinna edellä mainitulla tavalla vokaaleja pidentäen

laulaja /lˈaulaja/ (n)
τραγουδιστής
  henkilö, joka laulaa eli tuottaa äänielimillään musiikkia

laulajatar /lˈaulajatar/ (n)
τραγουδίστρια
  naispuolinen laulaja; naislaulaja

laulella /lˈaulella/ (v)
σιγοτραγουδώ
  () laulaa

lauleskella /lˈauleskella/ (v)
σιγοτραγουδώ
  () laulaa

laulu /lˈaulu/ (n)
τραγούδι
  ihmisäänellä aikaan saatua musiikkia
τραγούδι, ωδή
  laulettavaksi tarkoitettu teksti ja siihen liittyvä sävellys

laulujoutsen /lˈaulujˌoutsen/ (n)
αγριόκυκνος
  kansan kielessä joutsen, kookas valkea sorsalintu, jonka kanta on elpynyt muutama vuosikymmen sitten uhanneesta sukupuutosta niin, että nykyisin laulujoutsenia pesii lähes koko Suomessa

laulukaskas /lˈaulukˌaskas/ (n)
τζιτζίκι
  laulukaskaiden yläheimoon () kuuluvia kaskaita

lauluntekijä /lˈauluntˌekɪjæ/ (n)
τραγουδοποιός
  henkilö, joka säveltää ja sanoittaa musiikkikappaleita

lauma /lˈauma/ (n)
αγέλη
  eläinten, erityisesti maanisäkkäiden joukko

lause /lˈause/ (n)
πρόταση
  ihmiskielten kielenkäytön yksikkö, jossa sanotaan ainakin yksi asia, ilmaistaan ajatus. Lauseessa on predikaatti ja usein myös subjekti.

lauseke /lˈauseke/ (n)
φράση
  pääsanan ja sen laajennuksien muodostama yhtäjaksoinen kokonaisuus
διατύπωση
  hyvin muodostettu ja laillinen yhdistelmä matemaattisia symboleja
  ohjelmoinnissa arvojen ja funktioiden yhdistelmä, joka evaluoituu tietyksi luku- tai totuusarvoksi tai määrittää jonkin joukon

lauseoppi /lˈauseˌopːɪ/ (n)
σύνταξη
  (kielitiede) kieliopin osa, jossa käsitellään lauseen osia ja rakennetta

lausua /lˈausua/ (v)
προφέρω
  ääntää sana

lausunto /lˈausunto/ (n)
δήλωση
  (usein juridisia vaikutuksia sisältävä) suullinen toteamus

lauta /lˈauta/ (n)
σανίδα
  lankkua ohkaisempi ja rimaa leveämpi poikkileikkaukseltaan suorakaiteen muotoinen sahatavaramitoituksen mukainen puutavara (paksuus on alle 38 mm ja leveys yli 75 mm)

lautakunta /lˈautakˌunta/ (n)
επιτροπή
  tiettyä tehtävää varten asetettu monien henkilöiden muodostama toimielin

lautanen /lˈautanen/ (n)
πιάτο
  kattaukseen kuuluva matala syömä-, tarjoilu- tai koristeastia

lautapeli /lˈautapˌelɪ/ (n)
επιτραπέζιο παιχνίδι
  peli, jossa yl. kahdesta neljään pelaajaa saa siirrellä vuorokerroin pelinappuloita erityisellä pelilaudalla tiettyjen sääntöjen mukaan

lautasliina /lˈautaslˌiːna/ (n)
πετσέτα
  paperinen tai kankainen liina, johon pyyhitään suuta ruokailun jälkeen

lautta /lˈautːa/ (n)
σχεδία
  pölleistä tai tukeista koottu tilapäinen kelluva liikkumisväline, puulautta
φέριμποτ
  sisävesien alus, liikenneväline, joka kuljettaa joen tai vastaavan ylitse, lossi

lautturi /lˈautːurɪ/ (n)
βαρκάρης
  lautan ohjaaja

lava /lˈava/ (n)
αντικειμενοφόρα πλάκα
  teatterin lava, esiintymiskoroke

lava-auto /lˈavaˈauto/ (n)
ημιφορτηγό
  auto, jonka takaosassa on lava tavaroiden kuljettamiseksi

lavastaa /lˈavastaː/ (v)
ραδιουργώ
  lavastaa syylliseksi saada johonkin tekoon syytön näyttämään syylliseltä

lavastus /lˈavastus/ (n)
πλατό
  teatterin, elokuvan, television tms. arkkitehtonisista aineksista esinesijoitteluin täydentäen muodostettu keinotekoinen estysmiljöö

lavea /lˈavea/ (adj)
γενναιόδωρος
  laaja, leveä

lavra /lˈavra/ (n)
λαύρα
  merkittävälle ortodoksiselle luostarille annettava arvo

lawrencium /lˈavrensium/ (n)
λωρένσιο
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Lr ja järjestysluku 103

legaatti /lˈeɡaːtːɪ/ (n)
έξαρχος
  paavin lähettiläs

legenda /lˈeɡenda/ (n)
θρύλος
  mytologinen sankaritaru
  sankaritarun päähenkilö

legendaarinen /lˈeɡendˌaːrɪnen/ (adj)
θρυλικός
  unohtumaton, mahtava

legioona /lˈeɡɪˌoːna/ (n)
λεγεώνα
  roomalainen sotajoukko, joka koostui noin 6000 miehestä

lehdistö /lˈehdɪstø/ (n)
φύλλωμα
  kasvin, varsinkin puun lehdet
τύπος
  aikakaus- ja sanomalehdet

lehdistötiedote /lˈehdɪstøtˌiedote/ (n)
δελτίο τύπου
  lehdistölle julkaistava tiedote

lehdistötilaisuus /lˈehdɪstˌøtɪlˌaisuːs/ (n)
συνέντευξη τύπου
  tiedotustilaisuus joukkotiedotusvälineiden edustajille

lehmus /lˈehmus/ (n)
φιλύρα, φλαμουριά
  metsälehmus (), lehtipuu, jolla on suuret sydämenmuotoiset lehdet

lehmä /lˈehmæ/ (n)
αγελάδα
  naaraspuolinen, vähintään kerran synnyttänyt nauta; monien muidenkin märehtijöiden naarassukupuolta kutsutaan lehmäksi

lehti /lˈehtɪ/ (n)
φύλλο
  kasvinosa, johon kuuluvat lehtiruoti, lehtilapa ja lehtikanta
  vihon tai lehtiön yksi arkki tai kirjan yksi yleensä molemmin puolin painettu kahdesta sivusta muodostuva kokonaisuus

lehti-ilmoitus /lˈehtɪˈilmoitus/ (n)
αγγελία
  sanoma- tai aikakauslehdessä julkaistu ilmoitus tai mainos

lehtikaali /lˈehtɪkˌaːlɪ/ (n)
λαχανίδα
  tummanvihreä, voimakkaanmakuinen lehtivihannes (Brassica oleracea var. sabellica)

lehtikuusi /lˈehtɪkˌuːsɪ/ (n)
λάρικας
  mikä tahansa Larix-sukuinen havupuu

lehtipuu /lˈehtɪpuː/ (n)
φυλλοβόλο
  puu, jolla on leveät lehdet.

lehtiriepu /lˈehtɪrˌiepu/ (n)
κωλοφυλλάδα
  sanoma- tai aikakauslehti

lehtisarviset /lˈehtɪsˌarvɪset/ (n)
σκαραβαίος
  -kovakuoriaisheimo

lehtiselleri /lˈehtɪsˌellerɪ/ (n)
σέλινο
  sellerin muunnos (Apium graveolens var. dulce), jonka pitkiä ja paksuja lehtiruoteja käytetään ruoanvalmistuksessa

lehtivihreä /lˈehtɪvˌihreæ/ (n)
χλωροφύλλη
  klorofylli

lehto /lˈehto/ (n)
άλσος
  lehtipuista koostuva metsätyyppi

lehtokurppa /lˈehtokˌurpːa/ (n)
μπεκάτσα
  Scolopax rusticola, Suomessa maan etelä- ja keskiosissa yleinen kahlaaja

lehtopöllö /lˈehtopˌøllø/ (n)
χουχουριστής
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

leija /lˈeija/ (n)
χαρταετός
  muovinen, paperinen tai kankainen lennokki, jota lennätetään tuulisella säällä pitkän narun päässä

leijona /lˈeijona/ (n)
λιοντάρι
  kissaeläimiin kuuluva petoeläin (Panthera leo), joka elää villinä Afrikan savanneilla ja Intiassa

leijonankita /lˈeijonˌaŋkɪta/ (n)
δράκοντας
  mikä tahansa leijonankitojen suvun () kasvi

leijonanosa /lˈeijonˌanosa/ (n)
μερίδα του λέοντος
  suurin osa, valtaosa

leikata /lˈeikata/ (v)
κόβω
  osittaa saksilla, veitsellä tai muulla teräaseella

leikkaus /lˈeikːaus/ (n)
τομή
  kahden joukon yhteiset alkiot
κόψιμο
  kulutasoa tai kustannustasoa alentava päätös

leikkauspiste /lˈeikːauspˌiste/ (n)
τομή
  suorien tai käyrien yhtymäkohta; se kohta, jossa ne leikkaavat toisensa

leikkausveitsi /lˈeikːausvˌeitsɪ/ (n)
νυστέρι
  kirurgisissa operaatioissa kudosten leikkaamiseen käytettävä veitsi

leikki /lˈeikːɪ/ (n)
παίξιμο
  toiminta, jota tehdään huvin vuoksi, erityisesti lasten kesken

leikkijä /lˈeikːɪjæ/ (n)
μουσικός
  henkilö, joka leikkii

leikkikalu /lˈeikːɪkˌalu/ (n)
παιχνίδι
  lelu, leikkimistä varten valmistettu esine, joskus myös toiminnallinen laite

leikkiä /lˈeikːɪæ/ (v)
παίζω
  puuhailla askareissa, joita kutsutaan leikiksi; usein huvin vuoksi, yksin tai toisten lasten kanssa, spontaanisti tai ohjattuna

leikkuulauta /lˈeikːuːlˌauta/ (n)
ξύλο κοπής
  leikkaamiseen tarkoitettu muovinen tai puinen keittiöväline

leikkuupuimuri /lˈeikːuːpwˌimurɪ/ (n)
θεριζοαλωνιστική μηχανή
  kone, jolla korjataan vilja ja erotellaan jyvät oljista ja ruumenista

leima /lˈeima/ (n)
σφραγίδα
  musteeseen kastetulla muotilla painettu jälki; voidaan käyttää mm. varmentamaan asiakirjan alkuperäisyyttä tai koristeena

leimahtaa /lˈeimahtaː/ (v)
έρωτας
  syttyä tuleen

leimasin /lˈeimasɪn/ (n)
ποδοκρότημα
  laite, jonka kohokuvion ja musteen avulla painetaan leima

leimata /lˈeimata/ (v)
ποδοκρότημα
  painaa leima leimasimella

leinikki /lˈeinɪkːɪ/ (n)
νεραγκούλα
  jokin leinikkien () sukuun kuuluva kasvi

leipoa /lˈeipoa/ (v)
ψήνω
  valmistaa leivonnaisia, jotka yleensä paistetaan

leipoja /lˈeipoja/ (n)
αρτοποιός
  henkilö, joka leipoo

leipominen /lˈeipomɪnen/ (n)
ψήσιμο
  leipoa-verbistä muodostettu teonnimi

leipomo /lˈeipomo/ (n)
αρτοποιείο, αρτοπωλείο
  paikka, jossa leivotaan leipomotuotteita

leipomotuote /lˈeipomotˌuote/ (n)
αρτοσκεύασμα
  leipomossa valmistettu tuote, kuten leipä tai kakku

leipuri /lˈeipurɪ/ (n)
αρτοποιός, φούρναρης
  Henkilö, joka leipoo, useimmiten ammatikseen.

leipä /lˈeipæ/ (n)
ψωμί, άρτος
  viljasta jauhetuista jauhoista ja nesteestä leipomalla ruoaksi valmistettava leipomotuote

leipälapio /lˈeipælˌapɪo/ (n)
φτυάρι
  litteä, pyöreälapainen ja pitkävartinen, yleensä puinen apuväline, jolla leivät on laitettu leivinuuniin ja otettu paistuneet leivät uunista; leipälapion muoto vaihtelee jonkin verran

leiri /lˈeirɪ/ (n)
κατασκήνωση
  paikka jossa majoitutaan tiettyä tarkoitusta varten tilapäismajoituksessa kuten teltoissa tai parakeissa

leishmaniaasi /lˈeishmanɪˌaːsɪ/ (n)
λεϊσμανίαση
  minkä tahansa -sukuun kuuluvan harvasiimaeliön aiheuttama sairaus

leivinjauhe /lˈeivɪnjˌauhe/ (n)
μπέικιν πάουντερ
  leivonnassa käytetty kohottaja-ainesosa

leivinuuni /lˈeivɪnˌuːnɪ/ (n)
φούρνος
  suurikokoinen tulisija, jossa voi polttaa pitkiä halkoja, ja jota voi hiilloksen poistamisen jälkeen käyttää ruoan kypsentämiseen

leivonnainen /lˈeivonnˌainen/ (n)
αρτοσκεύασμα
  pääosin jauhotaikinasta valmistettu, leivottu ja paistettu makea tai suolainen elintarvike

leivos /lˈeivos/ (n)
αρτοσκεύασμα
  usein pala makeaa täytekakkua tai erityinen annoskokoinen määrämuotoon tehty ja koristeltu leivonnainen, jota syödään pikkulusikalla tai haarukalla

leivänpaahdin /lˈeivæmpˌaːhdɪn/ (n)
φρυγανιέρα
  kodinkone jolla voi paahtaa leipäviipaleita lämpimiksi ja rapeiksi.

leka /lˈeka/ (n)
βαριά
  raskas, rautainen ja pitkävartinen työkalu, jolla voi mm. hakata paaluja maahan ja lyödä halkaisukiiloja puiden halkaisemiseksi, moukari

lekseemi /lˈekseːmɪ/ (n)
λέξημα
  sanan kaikki taivutusmuodot käsittävä abstraktio, leksikkoon kuuluva leksikaalinen vapaa morfeemi

leksikko /lˈeksɪkːo/ (n)
εγκυκλοπαίδεια
  johonkin kieleen kuuluva tai johonkin alaan liittyvä sanasto

lemmikki /lˈemmɪkːɪ/ (n)
μη με λησμόνει, μυοσωτίς
  jokin suvun kasveista, jotka tekevät pieniä viisiterälehtisiä vaaleansinisiä kukkia

lempi /lˈempɪ/ (n)
αγαπημένος
  yhdyssanan etuosana ilmaisee jklle mieluisinta, jtk josta jk pitää itse eniten

lempilaulaja /lˈempɪlˌaulaja/ (n)
αγαπημένος
  laulaja, josta henkilö pitää eniten

lempinimi /lˈempɪnˌimɪ/ (n)
παρατσούκλι
  kutsumanimi, lisänimi, liikanimi

lempiruoka /lˈempɪrˌuoka/ (n)
αγαπημένος
  ruoka, josta henkilö pitää eniten

lempiyhtye /lˈempiyhtˌye/ (n)
αγαπημένος
  yhtye, josta henkilö pitää eniten

lemu /lˈemu/ (n)
μπόχα
  paha haju, löyhkä

leninismi /lˈenɪnˌismɪ/ (n)
λενινισμός
  Leninin poliittinen ideologia

lenkkeillä /lˈeŋkːeillæ/ (v)
κάνω τζόκινγκ
  käydä juoksulenkillä (harrastuksenaan)

lenkki /lˈeŋkːɪ/ (n)
σύνδεσμος
  silmukka, rengas
άλμα
  yhdysside, linkki

lennokki /lˈennokːɪ/ (n)
κηφήνας
  miehittämätön ilma-alus, jota käytetään mm. leluina, harrastekäytössä, sotilaskäytössä, mittauksessa, valokuvauksessa ja tavarantoimituksessa

lennonjohtaja /lˈennonjˌohtaja/ (n)
ελεγκτής εναέριας κυκλοφορίας
  henkilö, joka johtaa siviililentoliikennettä tai sotilaslentoliikennettä ja vastaa siitä, että lentokoneet kulkevat täsmällisesti ja turvallisesti

lennonjohtotorni /lˈennonjˌohtotˌornɪ/ (n)
πύργος ελέγχου
  lentokentän torni, josta liikenteenjohto voi tarkkailla kentän tapahtumia

lennosto /lˈennosto/ (n)
πτέρυγα
  eräs ilmavoimien operatiivinen joukko-osasto, joka jaetaan laivueisiin

lennätin /lˈennætɪn/ (n)
τηλέγραφος
  sähköinen järjestelmä ja media viestien välittämiseen pitkien etäisyyksien päähän sovittuja merkkejä käyttäen

lennättää /lˈennætːæː/ (v)
μύγα
  saattaa lentämään; kuljettaa lentämällä

lento /lˈento/ (n)
πτήση, πέταγμα
  lentämisen tapahtuma
πέταγμα
  lentomatka, lentäen lentokoneella tehty matka

lentoasema /lˈentoˌasema/ (n)
αερολιμένας
  yleensä henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu ilmailuliikennepaikka; lentopaikka, jossa ilmaliikennepalvelu on pysyvästi järjestetty

lentoemäntä /lˈentoemˌæntæ/ (n)
αεροσυνοδός
  naispuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa

lentokenttä /lˈentokˌentːæ/ (n)
αεροδρόμιο
  tasainen maasta toimivien lentokoneiden nousu- ja laskeutumisalue, jossa on kiitoradat ja lentotoimintaan tarvittava varustus

lentokone /lˈentokˌone/ (n)
αεροπλάνο, αεροσκάφος
  siivin varustettu ilma-alus, jolla kuljetetaan matkustajia ja rahtia

lentokyvytön /lˈentokˌyvytøn/ (adj)
άπτερος
  sellainen, joka ei kykene lentämään tai ei osaa lentää; lentämään kykenemätön.

lentopaikka /lˈentopˌaikːa/ (n)
αεροδρόμιο
  tilapäisessä lentotoiminnassa käytetty laskeutumis-, lentoonlähtö- ja tankkauspaikka, joka ei yleensä kuulu lentokenttäluokitukseen

lentopallo /lˈentopˌallo/ (n)
πετοσφαίριση, βόλεϊ
  pallopeli, jossa palloa lyödään käsin korkean verkon yli kentän puolelta toiselle
βόλεϊ, πετοσφαίριση
  tietynlainen ilmatäytteinen pallo, jolla ko. peliä pelataan

lentorata /lˈentorˌata/ (n)
τροχιά
  vakiossa gravitaatiossa ilman tukivoimia liikkuvan kappaleen noudattama reitti

lentotukialus /lˈentotˌukɪalus/ (n)
αεροπλανοφόρο
  suuri hävittäjäkoneita kantamaan kykenevä kiitoradallinen sota-alus

lentoyhtiö /lˈentoˌyhtɪø/ (n)
αεροπορική εταιρία
  yhtiö, joka kuljettaa matkustajia tai rahtia ilmateitse lentokoneita tai helikoptereita käyttäen

lentäjä /lˈentæjæ/ (n)
κυβερνήτης
  henkilö, jolla on koulutus, viranomaisen myöntämä lupa (lentolupakirja) ja lääketieteellinen kelpoisuus ohjata eli lentää ilmassa liikkuvaa kulkuneuvoa, esim. lentokonetta

lentävä lautanen /lˈentævæ lˈautanen/ (n)
ιπτάμενος δίσκος
  ufo

lentäväkoira /lˈentævækˌoira/ (n)
ιπτάμενη αλεπού
  -suvun lepakko

lentää /lˈentæː/ (v)
πετώ
  liikkua ilmassa

leopardi /lˈeopˌardɪ/ (n)
λεοπάρδαλη
  pantteri, eräs Afrikassa ja Aasiassa elävä, jonkin verran leijonaa pienempi kissaeläinlaji () tai sen yksilö

lepakko /lˈepakːo/ (n)
νυχτερίδα
  siipijalkainen, Chiroptera-lahkon nisäkäs, joka kykenee lentämään lenninräpylöidensä avulla
αδερφή
  lesbo

lepo /lˈepo/ (n)
ανάπαυση
  nukkuminen tai kiireetön paikoillaan oleminen, rauhoittuminen

leppä /lˈepːæ/ (n)
άλνος
  koivukasveihin kuuluvan Alnus-suvun puulaji

leppäkerttu /lˈepːækˌertːu/ (n)
πασχαλίτσα
  jokin heimon () lajeista, pieni puolipallon muotoinen kovakuoriainen

lepra /lˈepra/ (n)
λέπρα
  (patologia) spitaali, -bakteerin aiheuttama sairaus

leptoni /lˈeptonɪ/ (n)
λεπτόνιο
  eräitä alkeishiukkasia; fermioni, jonka spin on ½

lesbo /lˈesbo/ (n)
λεσβία, ομοφυλόφυλη
  samaa sukupuolta olevaan seksuaalista ja tunnepohjaista vetoa tunteva nainen

lese /lˈese/ (n)
πίτουρο
  jyvän kuori, siementä ympäröivä kasvikuitu, yleensä jauhettuna lesejauhona; myllyssä viljaa kuorittaessa leseeseen jää jonkin verran siemenen valkuaista

lesitiini /lˈesɪtˌiːnɪ/ (n)
λεκιθίνη
  eräs fosfolipidi

leskeys /lˈeskeys/ (n)
χηρεία
  leskenä oleminen

leski /lˈeskɪ/ (n)
χήρα
  ihminen, jonka puoliso on kuollut

leskimies /lˈeskɪmies/ (n)
χήρος
  miespuolinen leski

lesti /lˈestɪ/ (n)
καλαπόδι
  kengän valmistuksessa käytettävä muotti

letaali /lˈetaːlɪ/ (adj)
θανατηφόρος
  kuoleman aiheuttava

lettu /lˈetːu/ (n)
τηγανίτα
  juoksevan notkeasta taikinasta pannulla nopeasti paistettu ohut, hieman suolainen litteä leivonnainen, joka usein nautitaan sokeroituna tai hillon kera, mieluimmin lämpimänä

leuhkia /lˈeuhkɪa/ (v)
επαινώ
  kehua itseään, puhua itsestään positiiviseen sävyyn

leuka /lˈeuka/ (n)
σαγόνι
  ihmisen kasvojen alaosa, suuta ympäröivät luut, joiden ylä- ja alaosassa hampaat ovat kiinni, muodostaa leukaparin, jonka muodostavat yläleuka (maxilla) ja alaleuka (mandibula)

leukemia /lˈeukemˌia/ (n)
λευχαιμία
  veren valkosolujen syöpä

leukoija /lˈeukoija/ (n)
στερεότυπος
  mikä tahansa leukoijoiden suvun () kasvi

leukosyytti /lˈeukosˌyːtːɪ/ (n)
λευκό αιμοσφαίριο
  valkosolu

leuto /lˈeuto/ (adj)
ήπιος
  lauha, lauhkea

levantiini /lˈevantˌiːnɪ/ (n)
λεβαντίνος
  Levantista kotoisin oleva henkilö
  latinalaiskatolisen kirkon jäsen

leveys /lˈeveys/ (n)
πλάτος
  vaakasuunnassa etäisyys sivulta toiselle
  maapallon koordinaatistossa vaakaviiva

leveyspiiri /lˈeveyspˌiːrɪ/ (n)
γεωγραφικό πλάτος
  päiväntasaajan ja sen kanssa samansuuntaiset maapalloa leikkaavat pikkuympyrät; niihin perustuva pohjois–eteläsuuntaisen sijainnin ilmoittamiseen käytettävä asteikko

leveä /lˈeveæ/ (adj)
φαρδύς
  sellainen, jolla on paljon mittaa ja ulottuvuutta leveyssuunnassa, laaja sivusuunnassa

levite /lˈevɪte/ (n)
άλειμμα
  leivälle levitettäväksi tarkoitettu elintarvike

levittää /lˈevɪtːæː/ (v)
άλειμμα
  tehdä leveämmäksi
  aukaista jokin kokoon taitettu täyteen pituuteensa
  tehdä jostakin aineesta tasainen kerros pinnalle

levoton /lˈevoton/ (adj)
αγωνιώδης
  sellainen, joka on mielentilaltaan huolestunut, hermostunut, rauhaton; luonteenlaadultaan tai olemukseltaan tasapainoton, ailahteleva, vakiintumaton; puheissaan ajattelematon, sopimattomaan kielenkäyttöön syyllistyvä

levy /lˈevy/ (n)
έλασμα
  litteä, tasapaksu kappale
δίσκος
  tietokoneen massamuistiasema

levyautomaatti /lˈevyˌautomˌaːtːɪ/ (n)
τζουκμπόξ
  ravintolassa tms. käytetty, usein kolikkokäyttöinen sähkömekaaninen laite, jonka sisältämästä levyvalikoimasta asiakas saattoi valita haluamansa kappaleen

levyjarru /lˈevyjˌarru/ (n)
δισκόφρενο
  pyörimisliikettä hidastava laite, jossa pyörimisakselille kiinnitettyä kiekkoa painetaan erityisillä jarrupaloilla

levyke /lˈevyke/ (n)
δισκέτα
  tietokoneen tallennusväline, jossa on pyörivä magneettinen kiekko sijoitettuna muovikuoren sisään; edustaa vanhentunutta, käytöstä poistunutta tekniikkaa

levykokoelma /lˈevykˌokoˌelma/ (n)
δισκοθήκη
  kokoelma äänilevyjä

levykuva /lˈevykˌuva/ (n)
απείκασμα
  (tietotekniikka) levyn (esim. CD) tietosisällön vedos tiedostona

levyosio /lˈevyˌosɪo/ (n)
κατάτμηση
  tietokoneen massamuistilta varattu alue tiedostojärjestelmälle

levypaino /lˈevypˌaino/ (n)
έλασμα
  levytankoon kiinnitettävä litteä ja yleensä pyöreä paino

levyttää /lˈevytːæː/ (v)
γράφω
  nauhoittaa musiikkia äänilevylle

levä /lˈevæ/ (n)
φύκος
  monenlaisia aitotumallisia yksi- tai monisoluisia eliöitä, joista osa luetaan protisteihin ja osa kasvikuntaan

leväperäinen /lˈevæperˌæinen/ (adj)
αμελής
  huolimaton

levätä /lˈevætæ/ (v)
ακουμπώ
  olla kuluttamatta voimiansa

leyhyttää /lˈeyhytːæː/ (v)
αερίζω
  synnyttää viilentävä ilmavirta, tuulettaa

liaani /lˈiaːnɪ/ (n)
λιάνα
  tropiikissa puita tai muita suuria kasveja pitkin ylöspäin kasvava puuvartinen köynnöskasvi

liberaali /lˈiberˌaːlɪ/ (adj)
φιλελεύθερος
  liberaalisen politiikan mukainen

liberaali /lˈiberˌaːlɪ/ (n)
φιλελεύθερος
  liberalismin kannattaja, liberaalisen puolueen jäsen, liberalisti

liberalismi /lˈiberalˌismɪ/ (n)
φιλελευθερισμός
  ideologia tai poliittinen suuntaus, joka pitää yksilönvapautta, vapautta jostakin ja vapautta johonkin, keskeisenä arvona, ja nykyisin yleensä taloudellista vapautta

liberalisti /lˈiberalˌistɪ/ (n)
ελευθέριος
  liberalismin kannttaja; paremmin liberaali

libertiini /lˈibertˌiːnɪ/ (n)
ακόλαστος
  eräiden uskonlahkojen jäsenistä käytetty nimitys

libretto /lˈibretːo/ (n)
σενάριο μιούζικαλ
  laajamittaisen vokaalimusiikkiteoksen, esimerkiksi oopperan, operetin, oratorion tai passion teksti

lieju /lˈieju/ (n)
βόρβορος
  pehmeä, hienojakoinen ja vetinen maalaji, joka syntyy vesistöjen pohjalle kerääntyvästä orgaanisesta aineksesta

liekki /lˈiekːɪ/ (n)
φλόγα
  tulen näkyvä muoto, kaasun yhtyessä ilman happeen tapahtuvaan palamiseen liittyvä valoilmiö

liemi /lˈiemɪ/ (n)
ζωμός
  keitossa tai keitoksessa oleva neste

lieri /lˈierɪ/ (n)
γύρος
  hattua ympäröivä, ulkoneva reunus

lieriö /lˈierɪø/ (n)
κύλινδρος
  geometrinen muoto, jossa kaksi pohjaa ja vaippa, pohjat ovat yhdensuuntaiset ja yhtenevät

liesi /lˈiesɪ/ (n)
κουζίνα
  alkuaan muurattuun savupiippuun kytketty paikalle muurattu tai valurautainen ruoan valmistukseen takoitettu tasopinnallinen, liesitasollinen tulisija, joka on usein varustettu uunilla

lietsoa /lˈietsoa/ (v)
ανάβω
  puhaltaa palkeilla ilmaa hiiliin tai tuleen palamisen kiihdyttämiseksi
  tietoisesti (yrittää) saada aikaan, aiheuttaa, kiihdyttää (jtak kielteistä)

liettua /lˈietːua/ (n)
λιθουανικά
  Liettuassa puhuttava balttilainen kieli (sanalista)

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (adj)
λιθουανικός
  Liettuasta peräisin oleva tai Liettuan liittyvä

liettualainen /lˈietːualˌainen/ (n)
Λιθουανός
  pysyvästi Liettuassa asuva henkilö

liettuankielinen /lˈietːuˌaŋkielɪnen/ (adj)
Λιθουανή
  liettuan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  liettuaksi esitetty tai tapahtuva, liettuan kielellä oleva.

lieve /lˈieve/ (n)
γιακάς
  reunaosa, helmus

lieventää /lˈieventæː/ (v)
ανακουφίζω
  tehdä lievemmäksi

lievittää /lˈievɪtːæː/ (v)
ανακουφίζω
  tehdä lievemmäksi

liftata /lˈiftata/ (v)
κάνω οτοστόπ
  pyytää ohiajavilta ajoneuvoilta ilmaista kyytiä peukaloa näyttämällä tai muulla eleellä

ligatuuri /lˈiɡatˌuːrɪ/ (n)
λιγκατούρα
  kahden kirjaimen muodostama merkki: œ, æ, ﬃ
  nuottikirjoituksessa merkki, joka yhdistää kaksi tai useampia peräkkäisiä nuotteja soitettaviksi yhden tavoin

ligniitti /lˈiɡnɪːtːɪ/ (n)
λιγνίτης
  ruskohiili

liha /lˈiha/ (n)
κρέας, σάρκα
  teurastuksessa eroteltu ruoaksi valmistettava syötävä eläinten juovikkaan lihaksiston osa, nisäkkäiden ja lintujen liha

lihakauppias /lˈihakˌaupːɪas/ (n)
κρεοπώλης
  lihaa ja erilaisia lihatuotteita myyvä kauppias

lihaksikas /lˈihaksɪkas/ (adj)
μυώδης
  jolla on voimakkaat tai isot lihakset

lihansyöjä /lˈihansˌyøjæ/ (n)
σαρκοβόρος
  eliö, joka saa suurimman osan ravinnostaan syömällä muiden eläinten lihaa, toisenvarainen eliö

lihapulla /lˈihapˌulla/ (n)
κεφτές
  jauhelihasta valmistettu lihapallero

lihas /lˈihas/ (n)
μυς
  lihaskudos, säikeinen kokonaisuus, joka supistumalla kykenee muuttamaan pituuttaan ja siten liikuttamaan kehon osia

lihava /lˈihava/ (adj)
χοντρός
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, pulska, rehevä

lihavoida /lˈihavˌoida/ (v)
θαρραλέος
  muuttaa jokin tekstin kohta lihavalla kirjoitetuksi

liiallisesti /lˈiːallɪsˌestɪ/ (adv)
πολύ
  liikaa; liian paljon

liian /lˈiːan/ (adv)
υπερβολικά
  enemmän tai vähemmän kuin tarpeeksi; ei sopivasti; ei sopiva

liidin /lˈiːdɪn/ (n)
ανεμόπτερο
  jokin, jonka avulla liidetään

liikaa /lˈiːkaː/ (adv)
πάρα πολύ
  kohtuullisuutta tai tarpeellista määrää enemmän, liian paljon

liikalihavuus /lˈiːkalˌihavuːs/ (n)
παχυσαρκία
  se, että on liiallisen lihava

liikanimi /lˈiːkanˌimɪ/ (n)
χαϊδευτικό
  varsinaisen nimen lisäksi tai tilalla käytettävä nimi

liikavarvas /lˈiːkavˌarvas/ (n)
κάλος
  (lääketiede) tavallisimmin varpaisiin ahtaiden kenkien aiheuttaman ärsytyksen seurauksena muodostuva sarveisainetta sisältävä ihokyhmy

liike /lˈiːke/ (n)
κίνημα
  liikeyritys, kauppa, myymälä

liikemies /lˈiːkemies/ (n)
επιχειρηματίας
  liiketoimia tekevä henkilö, esimerkiksi yrittäjä tai yrityksen johtoa

liikemäärä /lˈiːkemˌæːræ/ (n)
ορμή
  suure, joka määritellään massan ja nopeuden tulona

liikenne /lˈiːkenne/ (n)
επαφή
  kulkuvälineiden ja jalankulkijoiden liikkuminen ja tavaroiden kuljetus kokonaisuutena

liikennemerkki /lˈiːkennemˌerkːɪ/ (n)
πινακίδα
  tiettyjen standardien mukaisesti suunniteltu merkki, joka antaa ohjeita tai määräyksiä liikenteessä käyttäytymiselle

liikenneruuhka /lˈiːkennerˌuːhka/ (n)
μποτιλιάρισμα
  tilanne, jossa tiellä on sen kapasiteettiin nähden liikaa autoja, jolloin autojen ajonopeus hidastuu; yleensä ei liikennetukos

liikennevalot /lˈiːkennˌevalot/ (n)
φανάρι
  liikenteessä käytettävä opastejärjestelmä, joka liikennevalojen avulla kertoo, kenellä milloinkin ja mihin suuntaan on vallitseva ajo- tai kulkuoikeus

liikenneympyrä /lˈiːkennˌeympyræ/ (n)
κόμβος
  ympyrän muotoinen väylä tieliikenteessä, jota ajetaan ympäri ja josta on poistumismahdollisuudet eri reiteille

liikennöidä /lˈiːkennˌøidæ/ (v)
κυλώ
  harjoittaa ammattimaisesti liikennettä jollakin reitillä, tilausliikenteessä tms.

liikerata /lˈiːkerˌata/ (n)
τροχιά
  liikkuvan kappaleen siihen vaikuttavista voimista riippuva reitti

liiketapahtuma /lˈiːketapˌahtuma/ (n)
διενέργεια
  menot, tulot ja rahoitustapahtumat sekä niiden oikaisu- ja siirtoerät

liiketoiminta /lˈiːketˌoimɪnta/ (n)
επιχείρηση
  taloudellinen, liike-elämään liittyvä toiminta, jolla on jokin taloudellinen tarkoitus

liiketoimintasuunnitelma /lˈiːketˌoimɪntasˌuːnnɪtˌelma/ (n)
επιχειρηματικό σχέδιο
  suunnitelma, joka käsittää ohjeet liiketoiminnan käynnistämiseen ja yrityksen kehittämiseen

liikkeellelasku /lˈiːkːeːllelˌasku/ (n)
έκδοση
  osakkeiden tai joukkolainan vaihtaminen ensi kerran sijoittajilta saatavaan rahaan
εκπομπή
  uusien kolikoiden ja setelien käyttöön päästäminen

liikkeeseenlasku /lˈiːkːeːsˌeːnlasku/ (n)
εκπομπή
  anti, emissio; osakkeiden tai joukkolainan vaihtaminen ensi kerran sijoittajilta saatavaan rahaan
  uusien kolikoiden ja setelien käyttöön päästäminen

liikkua /lˈiːkːua/ (v)
κινώ
  kulkea, siirtyä, muuttaa asemaansa kerran tai toistuvasti, olla parhaillaan liikkeessä tai liikkeellä

liikkumatta /lˈiːkːumˌatːa/ (adv)
ακίνητος
  paikoillaan pysyen, liikahtamatta, heilahtamatta, hievahtamatta

liikkumattomuus /lˈiːkːumˌatːomuːs/ (n)
ακινησία
  se, että on liikkumaton

liikkuvuus /lˈiːkːuvuːs/ (n)
κινητικότητα
  kyky liikkua; kyky liikkua ja toimia nopeasti

liikunta /lˈiːkunta/ (n)
φυσική αγωγή
  kouluaine, johon kuuluu erilaista urheilua

liikuntalaji /lˈiːkuntˌalajɪ/ (n)
άσκηση
  liikunnan muoto

liikuttaa /lˈiːkutːaː/ (v)
συγκινώ
  siirtää tai kuljettaa paikasta toiseen; laittaa liikkumaan

liila /lˈiːla/ (adj)
μενεξεδένιος
  väriltään vaaleanvioletti

liima /lˈiːma/ (n)
κόλλα
  tavallisesti nestemäinen kiinnitysaine, jolla liitetään yhteen eli liimataan toisistaan irrallaan olevia osia tai esineitä

liimata /lˈiːmata/ (v)
κόλλα
  liittää yhteen liimaa käyttäen

liioitella /lˈiːoitella/ (v)
υπερβάλλω
  paisutella esim. kertomusta tai pyöristää mm. lukuja ylöspäin

liipaisin /lˈiːpaisɪn/ (n)
σκανδάλη
  kivääreitten ja pistooleitten laukaisuvipu

liira /lˈiːra/ (n)
λίρα
  eräissä maissa käytössä olleen tai olevan rahayksikön nimi

liisata /lˈiːsata/ (v)
εκμίσθωση
  vuokrata pitkäaikaisesti leasing-sopimuksella

liisteröidä /lˈiːsterˌøidæ/ (v)
αλοιφή
  levittää liisteriä seinään tai tapetin kääntöpuolelle; myös erilaisten (mainos)julisteiden kääntöpuolelle

liite /lˈiːte/ (n)
παράρτημα
  liitetty asia: esimerkiksi teokseen, kirjeeseen tai artikkeliin oheistettu asiakirja tai tiedosto
κολλώ
  suffiksi, sanamuotoon liittyvä itsenäisenä sanana esiintymätön morfeemi

liiteri /lˈiːterɪ/ (n)
αποθήκη
  puulämmitteisen talon halkovaja tai muu varastorakennus omakotitalon tai maatalon ohessa

liitetiedosto /lˈiːtetˌiedosto/ (n)
επισύναψη
  sähköpostiviestiin liitetty tiedosto, jonka sähköpostiviestin vastaanottaja voi tallentaa ja/tai avata

liitin /lˈiːtɪn/ (n)
ζευκτήρας
  vastinkappale, johon kytketään johdin, letku tms.

liitonarkki /lˈiːtonˌarkːɪ/ (n)
Κιβωτός της Διαθήκης
  juutalaisten pyhä arkku, jossa kerrottiin säilytettävän Mooseksen Jumalalta saamia laintauluja, mannaa erämaavaelluksen ajalta sekä Aaronin sauvaa

liitto /lˈiːtːo/ (n)
ένωση
  sopimus kahden tai useamman ihmisen tai muun toimijan välisestä yhteistyöstä tms; yhdistys; järjestö
συμμαχία
  Jumalan ja valittujen välinen yhteys

liittotasavalta /lˈiːtːotˌasavˌalta/ (n)
Ομοσπονδιακή Δημοκρατία
  liittovaltio, termiä käytetään vain Saksasta

liittoutua /lˈiːtːoutˌua/ (v)
σύμμαχος
  muodostaa liitto; liittyä liittoon

liittoutuneet /lˈiːtːoutuneːt/ (n)
Σύμμαχοι
  (erityisesti) toisen maailmansodan toinen osapuoli

liittovaltio /lˈiːtːovˌaltɪo/ (n)
ομοσπονδία
  valtio joka koostuu osavaltioista

liittymä /lˈiːtːymæ/ (n)
έχω διεπαφή
  jokin jolla päästää yhteyteen tai vuorovaikutukseen toisen kanssa, yhteys, liitos
έξοδος
  yhteys jolla ajetaan sivutieltä moottoritielle tai pois siltä

liittyvä /lˈiːtːyvæ/ (adj)
συγγενικός
  sellainen, joka liittyy tai kytkeytyy jhk, jhk sidoksissa oleva

liittyä /lˈiːtːyæ/ (v)
μέρος
  kuulua, olla johonkin sidoksissa

liittää /lˈiːtːæː/ (v)
επισυνάπτω
  kiinnittää osaksi jotakin, kytkeä johonkin
συμπεριλαμβάνω
  laittaa liitteeksi
συνδέω
  yhdistää mielessään

liitu /lˈiːtu/ (n)
κιμωλία
  valkoinen mureneva kalkkikivi

liitukausi /lˈiːtukˌausɪ/ (n)
Κρητιδική
  geologinen kausi jura- ja tertiäärikauden välissä 145–65 mvs., jolloin syntyivät mm. paljas- ja koppisiemeniset kukkakasvit sekä ensimmäiset kädelliset; liitukausi päättyi joukkotuhoon, joka tuhosi muiden muassa hirmuliskot

liitutaulu /lˈiːtutˌaulu/ (n)
μαυροπίνακας
  jatkuvaan käyttöön tehty kirjoitusalusta, johon kirjoitetaan tai piirretään liidulla, opetukseen käytettävä koulutaulu

liitäjä /lˈiːtæjæ/ (n)
ανεμόπτερο
  joku, joka liitää

liitännäinen /lˈiːtænnˌæinen/ (adj)
προσεταιριστικός
  assosiatiivinen; kahden jäsenen laskutoimitus, jota voi ketjuttaa siten, ettei sen tulos riipu sulkumerkkien asettelusta

liitännäinen /lˈiːtænnˌæinen/ (n)
φις
  tietokoneohjelmaan asennettava lisäosa, joka tuo uusia ominaisuuksia

liivi /lˈiːvɪ/ (n)
γιλέκο
  miesten edestä suljettava hihaton vaate, jota yleensä käytetään pukutakin kanssa väliasusteena
  hihaton, usein topattu, päällysvaatteena käytettävä pukine
δύση
  hihaton neule, slipoveri

lika /lˈika/ (n)
βρομιά
  jollekin pinnalle kertynyt, usein tarttunut, vieras aine

likainen /lˈikainen/ (adj)
ακάθαρτος
  sellainen, jossa on likaa, likaantunut, epäsiisti
  keinoja kaihtamaton, sääntöjä kunnioittamaton
  sukupuoliasioihin viittaava, perverssi

likakaivo /lˈikakˌaivo/ (n)
βόθρος
  kaivo, joka on likavesien keräämistä varten

likavesi /lˈikavˌesɪ/ (n)
λύματα
  epäpuhtauksista samea tai juotavaksi kelpaamaton vesi, jätevesi

likiarvoistaminen /lˈikɪˌarvoistˌamɪnen/ (n)
εκτίμηση
  likiarvon määrittäminen

likinäköinen /lˈikɪnækˌøinen/ (adj)
μυωπικός
  joka näkee vain lähellä olevat kohteet tarkkoina, mutta kauempana olevat ovat sumuisia

likitaitteinen /lˈikɪtˌaitːeinen/ (adj)
μυωπικός
  likitaitteisuudesta kärsivä

likitaitteisuus /lˈikɪtˌaitːeisuːs/ (n)
μυωπία
  näkövika, jossa lähellä sijaitsevat kohteet näkyvät oikein, mutta kaukana sijaitsevat kohteet taittuvat verkkokalvon eteen aiheuttaen epätarkan kuvan

likvida /lˈikvɪda/ (n)
εξακολουθητικό σύμφωνο
  vokaalisia konsonantteja, joilla ei ole vastaavaa vokaaliäännettä

likvidaattori /lˈikvɪdˌaːtːorɪ/ (n)
εκκαθαριστής
  ydinonnettomuuden siivoustöihin osallistunut henkilö

likvidoida /lˈikvɪdˌoida/ (v)
καθαρίζω
  muuttaa yrityksen varoja rahaksi

likvidointi /lˈikvɪdˌointɪ/ (n)
εκκαθάριση
  yrityksen varojen rahaksi muuttaminen

likööri /lˈikøːrɪ/ (n)
λικέρ
  tavallisesti runsassokerinen ja vahva maustettu alkoholijuoma

lilja /lˈilja/ (n)
κρίνο
  jokin liljojen (Lilium) kasvisukuun kuuluva kasvi

lima /lˈima/ (n)
βλέννα
  limakalvojen ja hengitysteiden nestemäinen, monesti sitkeähkö liukas erite

limakalvo /lˈimakˌalvo/ (n)
βλεννογόνος
  ruuansulatuskanavaa, hengitysteitä, virtsateitä ja sukuelimiä peittävä ohut solukerros, jonka päällä on sitkeää limaa

limbinen järjestelmä /lˈimbɪnen jˈærjestˌelmæ/ (n)
μεταιχμιακό σύστημα
  aivoalueiden joukko, joka osallistuu mm. autonomisten toimintojen, motivaation ja tunteiden säätelyyn sekä yhdistää erilaisia tunnetiloja muistiin tallentuneisiin fyysisiin tuntemuksiin; sijaitsee isoaivojen reunaosissa ympäröiden aivorunkoa

limetti /lˈimetːɪ/ (n)
μοσχολέμονο
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu (Citrus aurantiifolia)
  sen vihreäkuorinen hedelmä

limonadi /lˈimonˌadɪ/ (n)
λεμονάδα
  perinteinen virvoitusjuoma, jossa kivennäisveteen on sekoitettu makeaa hedelmämehua; sitruunasooda; nykyisin mikä tahansa makea tai makeutettu ja hiilihapotettu virvoitusjuoma

limppu /lˈimpːu/ (n)
καρβέλι
  suuri ja paksu leipä

lineaarialgebra /lˈineˌaːrɪˌalɡebra/ (n)
γραμμική άλγεβρα
  matematiikan osa-alue, joka tutkii vektoreita, vektoriavaruuksia, lineaarikuvauksia ja lineaarisia yhtälöryhmiä

linja /lˈinja/ (n)
γραμμή
  raja, rajalinja
  säännöllisesti liikennöity reitti kahden paikkan välillä, yhteys, liikenneyhteys
  yhteys, viestintäyhteys
πολιτική
  politiikka; sovellettavan politiikan linjaus, suuntaus; perusperiaatteet
στήλη
  kirjaimilla A–H nimetty šakkilaudan pystysarake. Šakki- tai uhkauslinjana voi olla myös rivi tai diagonaali.

linja-auto /lˈinjaˈauto/ (n)
λεωφορείο
  moottoriajoneuvo, joka on tarkoitettu usean ihmisen yhtäaikaiseen kuljettamiseen ja jota käytetään yleisesti joukkoliikenteessä

linja-autonkuljettaja /lˈinjaˈautoŋkˌuljetːˌaja/ (n)
αυτοκινητιστής
  linja-auton kuljettamisesta ammatikseen vastaava henkilö, joka kuljettaa matkustajia paikasta A paikkaan B

linja-autopysäkki /lˈinjaˈautopysˌækːɪ/ (n)
στάση λεωφορείου
  Paikka, johon linja-auto pysähtyy päästääkseen matkustajia kyytiin ja kyydistä.

linjatuomari /lˈinjatˌuomarɪ/ (n)
επόπτης
  erotuomari, joka pelikentän rajalta käsin hoitaa osansa erotuomariston työskentelystä

linjaus /lˈinjaus/ (n)
ασφάλεια
  käytäntö, menettelytapa, suuntaviivat, linjanveto

linkittää /lˈiŋkɪtːæː/ (v)
σύνδεσμος
  ottaa vastaan signaaleita ja lähettää niitä vahvistettuina edelleen; välittää linkkiyhteyden avulla

linkki /lˈiŋkːɪ/ (n)
σύνδεσμος
  avainsana hypertekstissä, josta siirrytään aiheesta toiseen; hyperlinkki

linkkuveitsi /lˈiŋkːuvˌeitsɪ/ (n)
σουγιάς
  taskuveitsi; pieni puukko, jonka terän voi taittaa suojaan varren sisään

linko /lˈiŋko/ (n)
σφεντόνα
  primitiivinen heittoase, jolla singotaan pieniä kiviä, kuulia tai tikkamaisia nuolia

linna /lˈinna/ (n)
κάστρο
  asuntona tai sotilaallisena suojarakennuksena toimiva rakennus, jonka tärkeimmät osat ovat muurit ja torni

linnoitus /lˈinnoitus/ (n)
φρούριο
  sotilaallinen tukikohta tai suojavarustus, jota suojaavat muurit, vallit tai vastaavat rakennelmat

linnunlaulu /lˈinnunlˌaulu/ (n)
κελάδημα
  linnun henkitorvensa kautta synnyttämä ääntely

linnunpelätin /lˈinnumpˌelætɪn/ (n)
σκιάχτρο
  lintujen pelottamiseksi pois viljelyksiltä rakennettu ihmisen muotoinen hahmo tai jonkinlaisia kiiltäviä nauhoja tai levyjä sisältävä laite

linnunpesä /lˈinnumpˌesæ/ (n)
κουρνιάζω
  linnun rakentama sija, jossa yleensä munii ja hautoo munansa

linnunpoika /lˈinnumpˌoika/ (n)
νεοσσός
  linnun poikanen sukupuolesta riippumatta

linssi /lˈinssɪ/ (n)
φακή, φακός
  rokkalinssi, mikä hyvänsä hernekasvien heimon linssien (Lens) sukuun kuuluva laji ja sen ruokana käytettävä siemen, erityisesti kylvövirvilä (Lens culinaris)
  (optiikka) läpinäkyvä optinen osa, jonka pinnat ovat kuperat tai koverat ja tehtävänä koota tai hajottaa valonsäteitä

lintsaaminen /lˈintsaːmɪnen/ (n)
σκασιαρχείο
  se, että on luvattomasti pois esimerkiksi koulusta tai työpaikalta tai että ei osallistu kyseiseen tapahtumaan esim koulutunnnin aktiviteettiin vaan tekee jotakin muuta

lintsata /lˈintsata/ (v)
κάνω κοπάνα
  jäädä luvatta pois (esim. koulusta)

lintu /lˈintu/ (n)
πουλί, πτηνό
  lintujen luokkaan (Aves) kuuluva tasalämpöinen muniva selkärankainen eläin, jonka eturaajat ovat kehittyneet siiviksi

lintuhämähäkki /lˈintuhˌæmæhˌækːɪ/ (n)
ταραντούλα
  jonkin heimon Theraphosidae-hämähäkeistä

lintuperspektiivi /lˈintupˌerspektˌiːvɪ/ (n)
πανοραμική άποψη
  näkymä ylhäältä

lintutiede /lˈintutˌiede/ (n)
ορνιθολογία
  lintuja tutkiva eläintieteen haara

lipas /lˈipas/ (n)
θήκη
  pienikokoinen kannellinen laatikko
γεμιστήρας
  aseen irrotettava osa, johon ammukset lipastetaan ja josta ne siirtyvät latausliikkeellä ammuttaviksi; patruunalipas

lipasto /lˈipasto/ (n)
κομό
  huonekalu, jossa säilytetään tavaroita vetolaatikoissa

liperi /lˈiperɪ/ (n)
λεβιστικό
  (yleisesti) -suvun kasvi (Suvun ainoa laji on Levisticum officinale.)

lipofiilinen /lˈipofˌiːlɪnen/ (adj)
λιπόφιλος
  sellainen joka liukenee rasvoihin; rasvahakuinen, rasvaliukoinen

lipogrammi /lˈipoɡrˌammɪ/ (n)
λειπόγραμμα
  lipogrammaattinen teksti

lippu /lˈipːu/ (n)
σημαία, λάβαρο
  kankainen tunnusmerkki, joka kiinnitetään reunastaan salkoon, ja jota käytetään valtion tai jonkin organisaation symbolina tai signaalinantoon

lipputanko /lˈipːutˌaŋko/ (n)
κοντάρι σημαίας
  korkea salko johon lippu nostetaan liputettaessa

lipua /lˈipua/ (v)
φελλός
  liikkua eteenpäin hitaasti, tasaisesti, liukuen

liputtaa /lˈiputːaː/ (v)
σημαία
  nostaa lippu salkoon ja pitää se siellä jonkin juhlan tai tapahtuman vuoksi

lisenssi /lˈisenssɪ/ (n)
άδεια
  käyttölupa; oikeudenhaltijan lupa hyödyntää tuotetta tai valmistaa siitä kopioita

lisko /lˈisko/ (n)
σαύρα
  suomukas, yleensä nelijalkainen matelijoihin kuuluva selkärankainen. Suomessa eläviä liskoja ovat mm. sisilisko ja vaskitsa

lista /lˈista/ (n)
λίστα
  luettelo

listata /lˈistata/ (v)
κατάλογος
  laatia lista jstk

lisäksi /lˈisæksɪ/ (adv)
επιπλέον
  lisänä johonkin (lukuun tai määrään)

lisänimi /lˈisænˌimɪ/ (n)
χαϊδευτικό
  henkilölle annettu liikanimi, joka usein kuvaa jotain tämän ominaisuutta tai saavutusta

lisätä /lˈisætæ/ (v)
προσθέτω
  tehdä lisäys
  enentää määrää, kartuttaa tai suurentaa määrää tai arvoa

lisävaruste /lˈisævarˌuste/ (n)
εξάρτημα
  johonkin laitteeseen lisätoiminnallisuutta tuova, erikseen myytävä osa

lisäys /lˈisæys/ (n)
πρόσθεση
  lisäämisen tai lisääntymisen tulos; kasvu

lisääntyminen /lˈisæːntˌymɪnen/ (n)
αναπαραγωγή
  eliöiden syntyminen saman lajin yksilöistä, joka voi tapahtua suvullisesti tai suvuttomasti

lisääntymiselimistö /lˈisæːntˌymɪsˌelɪmˌistø/ (n)
αναπαραγωγικό σύστημα
  mies- tai naissukupuolen sukupuolielimistön kokonaisuus

lisääntyä /lˈisæːntˌyæ/ (v)
αβγατίζω
  tulla määrältään suuremmaksi
πολλαπλασιάζω
  tuottaa jälkeläisiä

litania /lˈitanˌia/ (n)
λιτανεία
  papin johtama rukous

litium /lˈitium/ (n)
λίθιο
  kevyin alkalimetalleihin kuuluva metallimainen alkuaine

litografia /lˈitoɡrˌafɪa/ (n)
λιθογραφία
  painomenetelmä, jossa käytetään tasaista kivi- tai metallilaattaa

litosfääri /lˈitosfˌæːrɪ/ (n)
λιθόσφαιρα
  Maan kuori ja vaipan jähmeä ylin osa

litosfäärilaatta /lˈitosfˌæːrɪlˌaːtːa/ (n)
τεκτονική πλάκα
  litosfäärin eli maapallon kivikehän halkeilusta johtuva laattamainen litosfäärin osa; myös tektoninen laatta tai mannerlaatta

litra /lˈitra/ (n)
λίτρο
  SI-järjestelmän lisäyksikkö, tilavuusmitta, joka vastaa yhtä kuutiodesimetriä. Tunnus l tai L.

litterointi /lˈitːerˌointɪ/ (n)
μεταγραφή
  äänitallenteen puhtaaksikirjoittaminen tekstimuotoon

litteä /lˈitːeæ/ (adj)
πλατιά
  sellainen, joka on muodoltaan ohut; leveähkö, vahvuudeltaan vähäinen, kuin olisi litistynyt

liturgia /lˈiturɡˌia/ (n)
λειτουργία
  jumalanpalveluskaava, jonka mukaan jumalanpalvelus eräissä kirkkokunnissa toimitetaan

liueta /lˈiueta/ (v)
διαλύομαι
  kiinteän aineen sekoittumista liuottimeen
σέρνω
  häipyä

liukas /lˈiukas/ (adj)
ολισθηρός
  sellainen, jossa kitka on pieni

liukua /lˈiukua/ (v)
γλιστρώ
  liikkua pinnalla niin, että pysyy koko ajan (ainakin näennäisesti) kiinni pinnassa

liukumiina /lˈiukumˌiːna/ (n)
σβουνιά
  luonnossa tavattava lehmänläjä, muu ulosteläjä kulkutiellä

liukumäki /lˈiukumˌækɪ/ (n)
τσουλήθρα
  rakennelma, jota pitkin liu’utaan alas esimerkiksi leikkikentällä

liukuportaat /lˈiukupˌortaːt/ (n)
κυλιόμενη σκάλα
  automaattisesti ylös- tai alaspäin liikkuvat portaat, joissa ei tarvitse itse kävellä

liuos /lˈiuos/ (n)
διάλυμα
  seos jossa kaksi tai useampi aine ovat sekoittuneet muodostaen yhtenäisen faasin

liuotin /lˈiuotɪn/ (n)
διαλύτης
  aine, johon toisia aineita liukenee, muodostaen liuoksen

liuottaa /lˈiuotːaː/ (v)
διαλύω
  saattaa aine liukenemaan toiseen

liuske /lˈiuske/ (n)
σχιστόλιθος
  yleisnimitys voimakkaasti suuntautuneille muuntuneille kivilajeille

livermorium /lˈivermorium/ (n)
λιβερμόριο
  keinotekoinen alkuaine. Kemiallinen merkki: Lv

livetä /lˈivetæ/ (v)
γλίστρημα
  luistaa, luiskahtaa; päästä luiskahtamaan, karata otteesta

livistää /lˈivɪstæː/ (v)
ξεφεύγω
  lähteä nopeasti pakoon

lobotomia /lˈobotˌomɪa/ (n)
λοβοτομή
  aivojen lohkon poistoleikkaus; tehtiin tyypillisesti katkaisemalla hermoratoja tietystä aivojen osasta

logaritmi /lˈoɡarˌitmɪ/ (n)
λογάριθμος
  matemaattinen funktio, joka kertoo mihin potenssiin kantaluku on korotettava, jotta saataisiin haluttu luku, eksponenttifunktion käänteisfunktio

logiikka /lˈoɡɪːkːa/ (n)
λογική
  formaalinen tiede, jonka kohteena ovat käsitteiden yleiset ja muodolliset ominaisuudet ja suhteet, joita kuvaamaan käytetään erityisistä merkeistä koostuvia filosofian ja matematiikan lainalaisuuksia noudattavia formaaleja kieliä

logistiikka /lˈoɡɪstˌiːkːa/ (n)
επιμελητεία
  prosessi, joka kattaa kuljetusten ja varastoinnin suunnittelun, toteutuksen ja valvonnan, jotta tavara, palvelut ja niihin liittyvä tieto saadaan toimitettua kuluttajille
  välineiden, tarvikkeiden ja henkilöstön hankinta, järjestäminen, ylläpito ja kuljetus

logistinen /lˈoɡɪstɪnen/ (adj)
λογιστικός
  logistiikkaan liittyvä

logogrammi /lˈoɡoɡrˌammɪ/ (n)
ιδεόγραμμα
  sanaa vastaava merkki, sanamerkki

lohduttaa /lˈohdutːaː/ (v)
παρηγορώ
  yrittää parantaa toisen pahaa mieltä esim. halaamalla tai sanomalla jotain mukavaa

lohenpunainen /lˈohempunˌainen/ (adj)
σολομός
  väriltään vaaleanpunaisen-oranssi

lohikala /lˈohɪkˌala/ (n)
σολομός
  mikä tahansa Salmoniformes-lahkoon kuuluva viuhkaeväisten kalojen laji tai sellaisen yksilö

lohikäärme /lˈohɪkˌæːrme/ (n)
δράκος, δράκοντας
  tarujen siivekäs lisko, joka kykenee syöksemään tulta

lohkare /lˈohkare/ (n)
εμποδίζω
  suuri kappale kiveä tai muuta kiinteää materiaalia

lohkeilla /lˈohkeilla/ (v)
ευθυμία
  irrota pinnasta kappaleina vähitellen

lohko /lˈohko/ (n)
ομάδα
  samassa sarjassa keskenään samassa ryhmässä pelaavat urheilujoukkueet, jotka eivät pelaa saman sarjan toisten ryhmien joukkueiden kanssa
εμποδίζω
  tietty määrä dataa, joka voidaan tyypillisesti lukea ja kirjoittaa yhdellä operaatiolla
  sarja lauseita yhdistettynä yhdeksi lauseeksi, koodilohko

lohtu /lˈohtu/ (n)
παρηγοριά
  lohduttava asia

loikata /lˈoikata/ (v)
αποσκιρτώ
  paeta ulkomaille valtiosta, etenkin sosialistimaasta, joissa maastamuutto oli rajoitettua

loikka /lˈoikːa/ (n)
άλμα
  pitkä hyppäävä askel

loinen /lˈoinen/ (n)
παράσιτο
  Suomessa maaseudun tilattoman köyhälistön edustaja, joka eli toisen tuvassa, saunassa tai muissa tiloissa ja sai pääsääntöisesti elantonsa luontaistuotteina siten kuin isäntä parhaaksi katsoi antaa

loistaa /lˈoistaː/ (v)
ακτινοβολώ
  heijastaa tai tuottaa valoa

loistava /lˈoistava/ (adj)
μεγαλοπρεπής
  todella hyvä, suurenmoinen
  kirkkaasti valaiseva, hohtava

loistelias /lˈoistelɪas/ (adj)
ένδοξος
  erinomainen, todella hyvä

loistokas /lˈoistokas/ (adj)
ένδοξος
  upea, loistava

loitolla /lˈoitolla/ (adv)
απών
  kaukana, etäällä; poissa (yleensä negatiivisissa yhteyksissä)

loitontajalihas /lˈoitontˌajalɪhas/ (n)
απαγωγός μυς
  lihas, joka liikuttaa raajaa kehon keskiviivasta pois päin

loitsukirja /lˈoitsukˌirja/ (n)
γριμόριο
  kirja, joka sisältää ohjeita loitsujen tekemiseen

lojaali /lˈojaːlɪ/ (adj)
πιστός
  uskollinen ja luotettava jollekin (esimerkiksi henkilölle, aatteelle tai organisaatiolle kuten valtiolle)

lojban /lˈojban/ (n)
Λόζμπαν
  1980-luvulla kehitetty logiikkaan perustuva keinotekoinen kieli (kielitunnus: jbo)

lokakuu /lˈokakuː/ (n)
Οκτώβριος, Οκτώβρης
  vuoden kymmenes kuukausi, kuukausi syyskuun ja marraskuun välissä

lokasuoja /lˈokasˌuoja/ (n)
φτερό
  ajoneuvon rengasta ympäröivä roiskeilta suojaava osa

lokatiivi /lˈokatˌiːvɪ/ (n)
τοπική
  joissakin kielissä esiintyvä sijamuoto, joka ilmaisee paikkaa tai sijaintia

loki /lˈokɪ/ (n)
δρομόμετρο
  lokikirja

lokikirja /lˈokɪkˌirja/ (n)
ημερολόγιο
  kirja, jollaiseen laivan kapteeni merkitsi tapahtumia, johon hän piti lokia

lokki /lˈokːɪ/ (n)
γλάρος
  (yleisesti) mikä tahansa lokkien heimoon () kuuluva rantalintujen laji tai sellaisen yksilö

lokum /lˈokum/ (n)
λουκούμι
  turkkilaisperäinen tomusokerilla päällystetty hillomainen makeinen

lokus /lˈokus/ (n)
τόπος
  Geenin sijainti kromosomissa.

loma /lˈoma/ (n)
διακοπές
  pitkähkö yhtenäinen lepokausi uurastuksen vastapainona

lomake /lˈomake/ (n)
αίτηση
  painettu liuska tiettyyn tarkoitukseen kerättävien tietojen ilmoittamiseksi

lomakohde /lˈomakˌohde/ (n)
εντευκτήριο
  suosittu lomaviettopaikka

lomamatka /lˈomamˌatka/ (n)
αργία
  loma-aikana tehtävä, kauas kotoa suuntautuva matka, jonka tarkoituksena on arjesta irrottautuminen

lomapäivä /lˈomapˌæivæ/ (n)
διακοπές
  päivä joka on lomaa

lompakko /lˈompakːo/ (n)
πορτοφόλι
  rahalompakko, nahkasta tai kankaasta valmistettu, mukana kannettava, litteä, yleensä monilokeroinen säilytystila seteleille, pienelle määrälle kolikoita ja luottokorteille sekä joillekin henkilökohtaisille papereille

lonkero /lˈoŋkero/ (n)
πλοκάμι
  selkärangattomilla eläimillä pitkänomainen, joustava elin

lonkka /lˈoŋkːa/ (n)
ισχίο
  nivel reiden ja lantion välissä

lonkkanivel /lˈoŋkːanɪvel/ (n)
ισχίο
  lonkkaluun muodostaman lonkkamaljan, ja reisiluun pään muodostama pallonivel

lontoolainen /lˈontoːlˌainen/ (adj)
λονδρέζικος
  Lontoosta peräisin oleva tai Lontooseen liittyvä

loogikko /lˈoːɡɪkːo/ (n)
λογικολόγος
  logiikan harjoittaja

looginen /lˈoːɡɪnen/ (adj)
λογικός
  logiikan mukainen, johdonmukainen

loogisesti /lˈoːɡɪsˌestɪ/ (adv)
λογικά
  johdonmukaisesti, logiikkaa noudattaen

lopetella /lˈopetella/ (v)
εκκαθαρίζω
  lopettaa jokin (vähitellen)

lopettaa /lˈopetːaː/ (v)
τέλος
  tehdä valmiiksi, suorittaa loppuun, saattaa loppuun
παύω
  lakata tekemästä; keskeyttää, lakkauttaa jonkin toiminta

loppiainen /lˈopːɪˌainen/ (n)
Θεοφάνια
  joulunajan juhlista viimeisenä, 6. tammikuuta vietettävä kirkollinen juhlapäivä

loppu /lˈopːu/ (n)
τέλος
  viimeiset vaiheet

loppua /lˈopːua/ (v)
λήγω
  päättyä, tulla tai päästä loppuunsa

loppukilpailu /lˈopːukˌilpailu/ (n)
τελικός
  useasta osasta koostuvan kilpailun viimeinen osa, jossa ratkaistaan kilpailun voittaja

loppusointu /lˈopːusˌointu/ (n)
ομοιοκαταληκτώ
  riimi, runosäkeiden lopputavujen äänteellinen yhteissointu

lopputulos /lˈopːutulos/ (n)
σκοπός
  se mihin jokin tekeminen päättyy; tulos; lopputulema

lopun aika /lˈopun ˈaika/ (n)
εσχατον
  kristinuskon tai islamin eskatologisissa käsityksissä maailmanloppua edeltävä aika ennustettuine tai ilmoitettuine tapahtumineen

lordi /lˈordɪ/ (n)
άρχοντας
  Britanniassa käytetty ylhäisaatelista asemaa ilmaiseva arvonimi.

lordoosi /lˈordoːsɪ/ (n)
λόρδωση
  lannerangan liiallinen eteenpäin kaareutuminen; notkoselkäisyys
  asento, jossa naaraspuolinen nisäkäs parittelua helpottaakseen taivuttaa selkäänsä notkolle ja nostaa peräpäätään ylöspäin

loru /lˈoru/ (n)
τραγουδάκι
  rytmikäs runo tai hokema

loska /lˈoska/ (n)
λασπόχιονο
  maassa oleva vetinen lumi

lotto /lˈotːo/ (n)
λοταρία
  onnenpeli, jossa yritetään arvata numeroriviä

louferi /lˈouferɪ/ (n)
τεμπέλης
  eräs miesten paulaton matala kenkä

louhos /lˈouhos/ (n)
λατομείο
  paikka, jossa kiveä louhitaan

loukata /lˈoukata/ (v)
πληγώνω
  satuttaa itsensä (fyysisesti)
προσβάλλω
  satuttaa jotakuta toista (henkisesti)
παραβιάζω
  loukata jonkun oikeuksia johonkin
επεμβαίνω
  kulkea maiden rajan yli ilman lupaa

lounas /lˈounas/ (n)
νοτιοδυτικά
  väli-ilmansuunta etelän ja lännen välissä
γεύμα, μεσημεριανό
  aamupäivällä tai keskipäivällä nautittu ruoka

lounastaa /lˈounastaː/ (v)
γευματίζω
  syödä lounasta

luennoitsija /lˈuennˌoitsɪja/ (n)
λέκτορας
  henkilö, joka pitää luentoa; henkilö, joka luennoi

luento /lˈuento/ (n)
διάλεξη
  opetustarkoituksessa pidettävä esitelmä, yliopiston oppitunti

luentosali /lˈuentˌosalɪ/ (n)
αίθουσα
  sali, jossa voidaan luennoida yleisölle; auditorio

luetella /lˈuetella/ (v)
απαριθμώ
  lukea ääneen tai kirjallisesti mainita luettelosta

luettelo /lˈuetːˌelo/ (n)
κατάλογος
  kirjoitus, jossa mainitaan toisiinsa liittyviä asioita

luetteloida /lˈuetːelˌoida/ (v)
κατάλογος
  tehdä luettelo

luhta /lˈuhta/ (n)
πλημμυρίζω
  tulvavaikutteinen suo, joka sijaitsee vesistön läheisyydessä

luikas /lwˈikas/ (adj)
ολισθηρός
  (murretta) liukas

luikero /lwˈikero/ (n)
βλέννος
  ahvenkalojen lahkoon kuuluvaan luikeroiden heimoon () kuuluva kalalaji tai kala

luistin /lwˈistɪn/ (n)
παγοπέδιλο
  luistelua varten suunniteltu jalkine, jonka pohjassa on tätä tarkoitusta varten terä

luja /lˈuja/ (adj)
ατόφιος
  kestävä
αποφασισμένος
  vahvatahtoinen, vankkumaton

lujittaa /lˈujɪtːaː/ (v)
ενισχύω
  tehdä lujemmaksi, kestävämmäksi

lukea /lˈukea/ (v)
διαβάζω
  esittää ääneen tekstistä tai ulkomuistista

lukematon /lˈukematon/ (adj)
αμέτρητος
  sellainen, joka ei ole laskettavissa, määrältään suuri

lukeminen /lˈukemɪnen/ (n)
ανάγνωση
  kirjoituksen tulkitseminen mielleyhtyminä

lukihäiriö /lˈukɪhˌæirɪø/ (n)
δυσλεξία
  lukemisen ja kirjoittamisen erityisvaikeus.

lukija /lˈukɪja/ (n)
αναγνώστης
  ihminen, joka lukee

lukinkalvo /lˈukɪŋkˌalvo/ (n)
αραχνοειδής μήνιγξ
  aivokalvon keskimmäinen kerros

lukio /lˈukɪo/ (n)
γυμνάσιο
  Suomen koulutusjärjestelmän vapaaehtoinen oppilaitos, joka antaa yleissivistystä ja valmiudet aloittaa opinnot korkea-asteella

lukita /lˈukɪta/ (v)
κλειδώνω
  laittaa lukolla kiinni, sulkea pääsy jhk, salvata

lukitus /lˈukɪtus/ (n)
κλειδαριά
  lukitseminen; lukitsemisjärjestelmä

lukkari /lˈukːarɪ/ (n)
εκκλησάρης
  kirkon vanha ammattinimike kellojen soittajalle

lukko /lˈukːo/ (n)
κλειδαριά
  ovessa oleva laite tai mekanismi, joka estää pääsyn johonkin ilman avainta tai muuta keinoa avata ovi

lukkoseppä /lˈukːosˌepːæ/ (n)
κλειδαράς
  ammatinharjoittaja, joka rakentaa, huoltaa, asentaa ja avaa lukkoja

luksi /lˈuksɪ/ (n)
λουξ
  valaistuksen voimakkuuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lx)

luku /lˈuku/ (n)
αριθμός
  numeroista koostuva määrän kertova esitys
κεφάλαιο
  lukumäärä, sen määrittäminen

lukujärjestys /lˈukujˌærjestys/ (n)
δρομολόγιο
  koulun aikataulu oppilaiden oppituntien ajankohdista; lomake, jolle lukujärjestys on merkitty

lukukausi /lˈukukˌausɪ/ (n)
εξάμηνο
  oppilaitoksen lähes puolen vuoden mittainen, kesä- ja talviloman katkaisema vuotuinen opiskeluaika

lukumäärä /lˈukumˌæːræ/ (n)
αριθμός
  luettu eli laskettu määrä, lukuun perustuva tai lukuna ilmaistu paljous

lukusali /lˈukusˌalɪ/ (n)
αναγνωστήριο
  sali, joka on suunniteltu sitä varten, että siellä voi lukea rauhassa; esimerkiksi kirjastoissa

lukutaidoton /lˈukutˌaidoton/ (adj)
αγράμματος, αναλφάβητος
  sellainen, jolla ei ole lukutaitoa

lukutaito /lˈukutˌaito/ (n)
γνώση
  kirjoitettujen tekstien ymmärtämistä, käyttöä ja arviointia lukijan omien tavoitteiden saavuttamiseksi, tietojen ja valmiuksien kehittämiseksi sekä yhteiskuntaelämään osallistumiseksi

lukuun ottamatta /lˈukuːn ˈotːamˌatːa/ (adv)
εκτός από
  laskematta mukaan

lukuvuosi /lˈukuvˌuosɪ/ (n)
χρονιά
  oppilaitoksen toimintaan liittyvä yhtenäinen ajanjakso, joka alkaa vuosittain samoihin aikoihin; monissa oppilaitoksissa ja kouluissa lukuvuosi alkaa loppukesällä ja loppuu kesän alussa; ei vastaa kalenterivuotta eikä ole vuoden mittainen, vain noin 10-kuukautinen

lumi /lˈumɪ/ (n)
χιόνι
  veden härmistynyt olomuoto, jäätyneestä vedestä muodostunutta kiinteää kiteistä valkoista ainetta

lumiaura /lˈumɪˌaura/ (n)
εκχιονιστήρας
  aggregaattina ajoneuvoon kiinnitettävä aura, jolla työnnetään lunta pois

lumihiutale /lˈumɪhˌiutale/ (n)
νιφάδα
  jäätyneen veden muodostama kuusikulmainen kide, jotka satavat ja kerääntyvät maassa lumeksi

lumikenkä /lˈumɪkˌeŋkæ/ (n)
χιονοπέδιλο
  lumessa liikkumiseen tarkoitettu, jalkineen pohjaan kiinnitettävä alunen, joka kannattelee kävelijää lumen pinnalla

lumikinos /lˈumɪkɪnos/ (n)
χιονοστιβάδα
  johonkin kinostumalla kertynyt paksuudeltaan vaihteleva pitkänomainen kerros lunta

lumikko /lˈumɪkːo/ (n)
νυφίτσα
  () elintavoiltaan kärppää muistuttava näätäeläin. Euroopassa elää kaksi kokonsa ja ulkonäkönsä puolesta toisistaan eroavaa alalajia.

lumimyrsky /lˈumɪmˌyrsky/ (n)
χιονοθύελλα
  myrsky johon liittyy lumisade ja lumen nousu ilmaan

lumipallo /lˈumɪpˌallo/ (n)
χιονόμπαλα
  lumesta tehty pallo

lumisade /lˈumɪsˌade/ (n)
χιονόπτωση
  sade, joka laskeutuu lumena

lumisota /lˈumɪsˌota/ (n)
χιονοπόλεμος
  yl. leikkimielinen taistelu, jossa toisia heitetään lumipalloilla

lumiukko /lˈumiukːo/ (n)
χιονάνθρωπος
  päällekkäin kasatuista lumipalloista tehty ihmisenmuotoinen hahmo

lumivalkoinen /lˈumɪvˌalkoinen/ (adj)
κάτασπρος
  vitivalkoinen, täysin valkoinen

lumivyöry /lˈumɪvˌyøry/ (n)
χιονοστιβάδα
  luonnonilmiö, jossa lumimassa vyöryy alas rinnettä

lumme /lˈumme/ (n)
νούφαρο
  joukko lumpeitten () sukuun kuuluva vedessä eläviä kasveja

lumo /lˈumo/ (n)
γοητεία
  (mytologia) taika tai yliluonnollinen voima, joka uskomuksien mukaan voi hallita ihmistä
  (ydinfysiikka) yhdelle kvarkityypille annettu nimitys

lumous /lˈumous/ (n)
γοητεία
  taika, jonka tekijä alistaa toisen persoonan hallintaansa lumoamalla

lumppu /lˈumpːu/ (n)
κωλοφυλλάδα
  huonokuntoinen käytetty tekstiili tai tuotantoprosessin jätetekstiili

lunastaa /lˈunastaː/ (v)
αξίωση
  ottaa haltuunsa

lunastus /lˈunastus/ (n)
λύτρωση
  toimituskirjoista perittävä maksu, sportteli

lunnaat /lˈunnaːt/ (n)
λύτρα
  jonkun vapauttamisesta vaadittava hinta

lunni /lˈunnɪ/ (n)
θαλασσινός παπαγάλος
  värikäsnokkainen kalaa syövä ruokkilintu ()

luntata /lˈuntata/ (v)
απατεώνας
  huijata jossakin kokeessa tai testissä esim. käyttämällä kiellettyjä apuneuvoja kuten sanakirjaa, laskinta, puhelinta, naapurin paperia yms.

lunttilappu /lˈuntːɪlˌapːu/ (n)
σκονάκι
  muistilappu, johon kootaan kokeeseen tai tenttiin tarvittavat olennaisimmat asiat, etenkin sellainen jota käytetään lunttaamiseen

lunttu /lˈuntːu/ (n)
εκδίδομαι
  huora

luoda /lˈuoda/ (v)
δημιουργώ
  tuottaa jotakin uutta ja omaperäistä

luodata /lˈuodata/ (v)
βολιδοσκοπώ
  tutkia veden syvyyttä tai pohjanmuotoja

luode /lˈuode/ (n)
άμπωτη
  tilanne, jossa meriveden pinta on alhaisimmillaan vuorovesi-ilmiön korkeusvaihtelusyklissä, laskuvesi

luodinkestävä /lˈuodɪŋkˌestævæ/ (adj)
αλεξίσφαιρος
  sellainen, joka kestää luodin osuman

luoja /lˈuoja/ (n)
δημιουργός
  henkilö, joka saa aikaan ja tuottaa uutta ja omaperäistä

luokitella /lˈuokɪtella/ (v)
ομάδα
  jakaa aineisto luokkiin matemaattisesti, tavallisesti tasavälisesti jonkin suureen mukaan

luokitteleminen /lˈuokɪtːˌelemɪnen/ (n)
κατάταξη
  luokituksen tekeminen

luokittelu /lˈuokɪtːˌelu/ (n)
κατάταξη
  (tiede) jonkin aineiston jaottelu järkeviin kokonaisuuksiin, tavallisesti luokiteltavassa aineistossa esiintyvien yhtäläisyyksien ja erojen perusteella tai matemaattisesti jonkin suureen mukaan

luokitus /lˈuokɪtus/ (n)
κατάταξη
  luokittamisen tulos; luokituksessa jollekin annettu arvo

luokka /lˈuokːa/ (n)
κατηγορία
  ryhmä, johon luokiteltava asia tai esine asetetaan samankaltaisten joukkoon
  laatuaste, laatu
  tieteellisen luokittelun taso lahkon ja kaaren (kasvitieteessä) tai pääjakson (eläintieteessä) välissä (classis)
  koulussa samassa vaiheessa olevien oppilaiden opetusryhmä

luokkahuone /lˈuokːahˌuone/ (n)
θέση
  luokka, huonetila, jossa opetus tapahtuu koulussa

luokkakaveri /lˈuokːakˌaverɪ/ (n)
συμμαθήτρια
  samalla luokalla koulussa oleva henkilö

luokkamuuttuja /lˈuokːamˌuːtːuja/ (n)
μεταβλητή κλάσης
  olio-ohjelmoinnissa luokan sisäinen muuttuja, joka on olemassa, vaikka luokasta ei luotaisi ensimmäistäkään ilmentymää, ja ilmentymien kesken jaettu

luokkataistelu /lˈuokːatˌaistelu/ (n)
πάλη των τάξεων
  marxilaisuudessa eri yhteiskuntaluokkien käymä kamppailu vallasta ja omaisuudenjaosta; yksi Karl Marxin keskeisistä sosiologisista ideoista

luola /lˈuola/ (n)
σπηλιά
  maan alla tai kallion sisällä oleva syvä onkalo

luomi /lˈuomɪ/ (n)
ελιά
  tumma, joskus kohollaan oleva, yleensä hernettä pienempi epämuodostuma ihmisen iholla

luomisoppi /lˈuomɪsˌopːɪ/ (n)
δημιουργισμός
  oppi, jonka mukaan kaikkeus ja sen elolliset olennot ovat syntyneet luomistapahtumassa

luomistyö /lˈuomɪstyø/ (n)
δημιουργία
  (taide, ym.) luovan työn se vaihe, missä teos luodaan

luomiväri /lˈuomɪvˌærɪ/ (n)
σκιά ματιών
  silmäluomien ehostuksessa käytettävä väri

luomu /lˈuomu/ (n)
οργανικός
  luomutuote; luomumaatalouden tuotteet, jotka on tuotettu luonnonmukaisesti ja ekologisesti kestävästi, joiden valmistusmenetelmät eivät ole haitallisia ympäristölle, eivätkä ihmisten, kasvien tai eläinten terveydelle ja hyvinvoinnille

luomus /lˈuomus/ (n)
δημιουργία
  luomistyön tulos

luonne /lˈuonne/ (n)
χαρακτήρας
  jonkun henkiset ominaispiirteet

luonnollinen /lˈuonnollɪnen/ (adj)
φυσικός
  joka on sopusoinnussa luonnon kanssa

luonnollinen henkilö /lˈuonnollɪnen hˈeŋkɪlø/ (n)
φυσικό πρόσωπο
  yksittäinen ihminen, henkilö, jolla on subjektiivisia oikeuksia ja velvollisuuksia

luonnollinen luku /lˈuonnollɪnen lˈuku/ (n)
φυσικός αριθμός
  ei-negatiivinen kokonaisluku; kokonaislukujen joukon ℕ alkio

luonnollisesti /lˈuonnollɪsˌestɪ/ (adv)
φυσικά
  luonnollisella tavalla
  tietysti, tietenkin

luonnonkatastrofi /lˈuonnoŋkatˌastrofɪ/ (n)
φυσική καταστροφή
  luonnossa tapahtuva äkillinen, raju ja tuhoisa muutos

luonnonmullistus /lˈuonnonmˌullɪstus/ (n)
θεομηνία
  luonnossa tapahtuva äkillinen, raju ja tuhoisa muutos

luonnononnettomuus /lˈuonnonˌonnetːomuːs/ (n)
θεομηνία
  luonnossa tapahtuva äkillinen, raju ja tuhoisa muutos

luonnontiede /lˈuonnontˌiede/ (n)
φυσικές επιστήμες
  luontoa, sen ilmiöitä tutkiva, ja niitä selittämään pyrkivä tiede

luonnontieteellinen /lˈuonnontˌieteːllɪnen/ (adj)
επιστημονικός
  luonnontieteisiin liittyvä tai sellaiseen kuuluva

luonnonvalinta /lˈuonnonvalˌinta/ (n)
φυσική επιλογή
  evoluutioprosessi, jossa perinnölliset hyödylliset ominaisuudet runsastuvat ja haitalliset harvinaistuvat populaatiossa sukupolvien kuluessa ympäristön vaikutuksesta; elinkelpoisuutta valvova evoluutioprosessi; koskee erityisesti suvutonta lisääntymistä

luonnonvara /lˈuonnonvˌara/ (n)
φυσικος πόρος
  Jokin luonnon tarjomista liki rajattomista resursseista mitä ihminen kykenee hyödyntämään energiana tai materiaalina

luonnonvarainen /lˈuonnonvarˌainen/ (adj)
άγριος
  (eläimestä, kasvista) sellainen, joka elää luonnossa vastakohtana vankeudessa elävälle, tarhatulle tai kotieläimelle

luonnos /lˈuonnos/ (n)
σκίτσο
  taideteoksen, kirjoituksen tms. (nopeasti tehty) suunnitelma, hahmotelma

luonto /lˈuonto/ (n)
φύση
  maapallolla kaikki, mikä ei ole ihmisen rakentamaa tai järjestelemää

luontokappale /lˈuontokˌapːale/ (n)
δημιούργημα
  eläin, elävä olento

luopua /lˈuopua/ (v)
αφήνω
  antaa pois jotakin, jonka omistaa; jättää jotakin, jonka haluaisi omistaa; jättää virka tai asema; lopettaa jonkin tekeminen, tavoittelu

luostari /lˈuostarɪ/ (n)
αβαείο, μοναστήρι
  ulkopuolisilta lähes suljettu rakennus tai rakennusryhmä, missä miespuoliset munkit tai naispuoliset nunnat elävät luostarisäännön alaisina

luostarikirkko /lˈuostarɪkˌirkːo/ (n)
αβαείο
  luostarin yhteydessä oleva kirkko

luotain /lˈuotain/ (n)
καθετήρας
  syvyyden luotaukseen merenkulussa käytettävä, alkeellisimmillaan narusta ja painosta muodostuva laite

luotettava /lˈuotetːˌava/ (adj)
αξιόπιστος
  sellainen, johon voi luottaa
  varmatoiminen

luoti /lˈuotɪ/ (n)
σφαίρα
  käsiaseen tai konetuliaseen patruunaan sijoitettu heite, joka ammutaan kohteeseen

luotiliivi /lˈuotɪlˌiːvɪ/ (n)
αλεξίσφαιρο γιλέκο
  suojaliivi, joka kestää luotien osumia

luoto /lˈuoto/ (n)
νησάκι
  pieni, usein autio ja kallioinen saari

luotsata /lˈuotsata/ (v)
κυβερνώ
  ohjata alukset turvallisesti avomereltä satamiin ja niistä ulos

luotsi /lˈuotsɪ/ (n)
πηδαλιούχος
  merikapteenin tutkinnon suorittanut henkilö, joka ohjaa ja opastaa aluksia vaikeakulkuisten ja vaarallisten väylien läpi

luottaa /lˈuotːaː/ (v)
εμπιστεύομαι
  uskoa että joku tai jokin ei petä tai huijaa

luottamus /lˈuotːamus/ (n)
βεβαιότητα
  se asian tila, että luottaa jkh/jhk

luotti /lˈuotːɪ/ (n)
στίγμα
  kukkakasvien emin siitepölyä vastaanottava tahmea kärkiosa

luottokortti /lˈuotːokˌortːɪ/ (n)
πιστωτική κάρτα
  jonkin rahoituslaitoksen myöntämä maksukortti, jolla voi ostaa luotolla tiliehtojen mukaisesti

luova /lˈuova/ (adj)
δημιουργικός
  sellainen, jolla on luovuutta; joka kykenee luomaan tai keksimään uutta

luovuttaa /lˈuovutːaː/ (v)
αναγνωρίζω
  antaa jotakin jonkun hallintaan

luovutus /lˈuovutus/ (n)
έκδοση
  rikollisen luovuttamisen toisen maan viranomaisille
εγκαρτέρηση
  epätoivoisessa tilanteessa on tehty pelin lopetus

luovuus /lˈuovuːs/ (n)
δημιουργικότητα
  se, että on luova

lupa /lˈupa/ (n)
άδεια
  suostumus

lupaus /lˈupaus/ (n)
υπόσχεση
  sitoumuksen tai vakuutuksen ilmaus

luppi /lˈupːɪ/ (n)
μεγεθυντικός φακός
  eräänlainen mm. jalokivikauppiaiden suurennuslasi, joka käytettäessä viedään hyvin lähelle silmää, ja suurennus on yleensä vähintään kymmenkertainen

lurjus /lˈurjus/ (n)
κατεργάρης
  vintiö, veijari, keppostelija
κάθαρμα
  ilkiö, heittiö, retku, ryökäle

lusikka /lˈusɪkːa/ (n)
κουτάλι
  löysän tai nestemäisen ruoan nauttimiseen tai sekoittamiseen tarkoitettu ruokailuväline

lustraatio /lˈustraːtˌio/ (n)
εξαγνισμός
  eräissä itä-Euroopan maissa kommunistihallintojen vallasta poistumisen jälkeinen puhdistus, jossa rajoitetaan entisten kommunistien ja etenkin salaisen poliisin ilmiantajien pääsyä poliittisiin johtotehtäviin tai virkamiesasemiin

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (adj)
λουθηρανός
  luterilaiseen kristinuskon haaraan liittyvä, sen mukainen

luterilainen /lˈuterɪlˌainen/ (n)
λουθηρανός
  luterilaista uskoa harjoittava

lutetium /lˈutetium/ (n)
λουτήτιο
  eräs alkuaine

lutikka /lˈutɪkːa/ (n)
κοριός
  mikä tahansa lutikoiden heimoon () kuuluva luteiden laji tai sellaisen yksilö
  erityisesti seinälude ()

lutka /lˈutka/ (n)
τσούλα
  horo; seksuaalisesti hyvin aktiivinen nainen, joka harrastaa irtosuhteita

luu /lˈuː/ (n)
κόκαλο, κόκκαλο
  (anatomia) kalkkinen selkärankaisen eläimen sisäisen tukirangan eli luurangon osa

luukku /lˈuːkːu/ (n)
άνοιγμα
  aukon peittävä levymäinen osa, kansi, joka voidaan avata ja sulkea

luulla /lˈuːlla/ (v)
νομίζω
  kuvitella jotakin, joka ei välttämättä pidä paikkaansa, uskoa tietävänsä

luulo /lˈuːlo/ (n)
υπόθεση
  kuvitelma, jonka paikkansapitävyydestä ei ole varmuutta

luulosairas /lˈuːlosˌairas/ (n)
υποχόνδριος
  henkilö, joka luulee hänellä olevan sairaus

luultavasti /lˈuːltavˌastɪ/ (adv)
μάλλον
  oletettavasti, arvatenkin, uskottavasti

luumarja /lˈuːmarja/ (n)
δρύπη
  mehevä hedelmä, jonka siemen on mallon ympäröimän kiven sisällä

luumen /lˈuːmen/ (n)
λούμεν
  valovirran SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus lm)

luumu /lˈuːmu/ (n)
δαμάσκηνο
  mikä tahansa luumujen alasukuun () kuuluva -suvun puulaji tai sellaisen yksilö tai hedelmä

luunmurtuma /lˈuːnmurtˌuma/ (n)
αθέτηση
  luun murtuminen; murtunut kohta

luuppi /lˈuːpːɪ/ (n)
μεγεθυντικός φακός
  pieni kello- ja kultaseppien ym. käyttämä suurennuslasi
βρόχος
  kvasiryhmä, jolle on olemassa yksikköalkio
  (tietokoneslangia) silmukka (ohjelmoinnissa)

luuranko /lˈuːraŋko/ (n)
σκελετός
  selkärankaisen luinen tukiranka

luurankolihas /lˈuːraŋkˌolɪhas/ (n)
σκελετικοί μύες
  luuhun kiinnittyvä lihas

luustolihas /lˈuːstolɪhas/ (n)
σκελετικοί μύες
  luuhun jänteillä kiinnittyvä lihas, joka mahdollistaa luun liikkeen

luuta /lˈuːta/ (n)
σκούπα
  yl. varrellinen varvuista kimpuksi koottu lakaisuväline

luutnantti /lˈuːtnantːɪ/ (n)
ανθυπολοχαγός
  vänrikin ja yliluutnantin arvojen väliin sijoittuva sotilasarvo; sellaisen arvon haltija

luuttu /lˈuːtːu/ (n)
λαούτο
  keskiajalta lähtien Euroopassa käytetty kielisoitin

luuydin /lˈuːydɪn/ (n)
μεδούλι
  suurimpien luiden sisällä ontelossa oleva pehmeä kudos, joka ei ole kovaa luuta

luvallinen /lˈuvallɪnen/ (adj)
νομικός
  asia, johon on lupa

luvata /lˈuvata/ (v)
υπόσχομαι
  vakuuttaa, että jokin tulee tapahtumaan, antaa vakuutus, lupaus jostakin, joka tulee tapahtumaan

luvaton /lˈuvaton/ (adj)
αυθαίρετος
  ilman lupaa tapahtuva, kielletty

lyhde /lˈyhde/ (n)
δεμάτι
  ennen leikkuupuimureiden aikaa elonkorjuussa leikatusta viljasta valmistettu sylin täysi kimppu, jotka kasataan kuhilaiksi pellolle viljan kuivatusta ja alkusäilytystä varten ennen puintia

lyhenne /lˈyhenne/ (n)
συντομογραφία
  lyhennetty versio jostakin sanasta

lyhennelmä /lˈyhennˌelmæ/ (n)
περίληψη
  lyhennetty versio tekstistä, jossain ilmestyneestä artikkelista tai fiktiosta

lyhennesana /lˈyhennˌesana/ (n)
ακρωνύμιο
  Alkuperäisen sanan tai sanojen osista koostettu sana, jota käytetään tavallisten sanojen tapaan. Lyhennesana voi olla typistesana, kirjainsana tai koostesana.

lyhentää /lˈyhentæː/ (v)
συντομεύω
  tehdä lyhyemmäksi

lyhetä /lˈyhetæ/ (v)
συμπτύσσω
  muuttua lyhye(mmä)ksi

lyhty /lˈyhty/ (n)
φανάρι
  laite, joka tuottaa valoa yleensä polttamalla polttoainetta

lyhyesti /lˈyhyˌestɪ/ (adv)
αιφνιδίως
  lyhyessä muodossa, lyhyessä ajassa, lyhyellä tavalla

lyhyt /lˈyhyt/ (adj)
κοντός
  sellainen, joka on pituudeltaan vähäinen, pituussuunnassa pieni

lyijy /lˈyijy/ (n)
μόλυβδος
  metallinen aine, kemiallinen merkki Pb

lyijyke /lˈyijyke/ (n)
σφραγίδα
  lyijyinen sinetti, jolla varmistetaan jonkin pakkauksen tai laitteen avaamattomuus.

lyijykynä /lˈyijykˌynæ/ (n)
μολύβι
  kirjoitus- tai piirustusväline, jossa on kiinteä puiseen kuoreen tai täytekynään sijoitettu grafiitti- ja savitäyte

lykätä /lˈykætæ/ (v)
αναβάλλω
  siirtää jotakin ajallisesti tuonnemmaksi
σπρώχνω
  työntää

lymfooma /lˈymfoːma/ (n)
λέμφωμα
  imukudoksesta, tavallisimmin imusolmukkeista lähtöisin oleva syöpä

lymytä /lˈymytæ/ (v)
ελλοχεύω
  piileksiä, piileskellä

lynkkysuoli /lˈyŋkːysˌuolɪ/ (n)
κόλον
  paksusuolen keskimmäinen osa

lypsää /lˈypsæː/ (v)
αρμέγω
  ottaa maitoa lehmän tai muun lypsykarjan utareista

lyseo /lˈyseo/ (n)
λύκειο
  (aikaisemmin) yliopistoon johtava oppikoulu

lysergihapon dietyyliamidi /lˈyserɡˌihapon dˈietyːlˌiamˌidɪ/ (n)
διαιθυλαμίδιο του λυσεργικού οξέος
  LSD, eräs hallusinogeeninen huume

lysähtää /lˈysæhtæː/ (v)
αποσυνθέτω
  menettää jäntevyys tai tukeva rakenne ja pudota kasaksi

lyttäys /lˈytːæys/ (n)
λεκάνη
  murskaava arvostelu

lyydia /lˈyːdɪa/ (n)
Λυδός
  eräs kadonnut, lyydialaisten puhuma indoeurooppalainen kieli

lyydialainen /lˈyːdɪalˌainen/ (n)
Λυδός
  Lyydian asukas

lyydinen /lˈyːdɪnen/ (adj)
Λυδός
  duurimainen kirkkosävellaji ja sitä vastaava diatoninen asteikko, jonka kaava menee solmisaatiossa do, re, mi, fi, so, la, ti, do, toisinsanoen duuri, jonka neljäs sävel on korotettu

lyyhistyä /lˈyːhɪstˌyæ/ (v)
καταπίπτω
  painua kasaan, lysähtää kokoon

lyyra /lˈyːra/ (n)
λύρα
  antiikin Kreikassa runonlausunnan säestämiseen käytetty kielisoitin

lyyrinen /lˈyːrɪnen/ (adj)
ποιητικός
  runollinen

lyödä /lˈyødæ/ (v)
χτυπώ
  iskeä kerran
διακρότημα
  voittaa kilpailussa tai taistelussa
  (sydämestä) pumpata verta säännöllisellä supistumisliikkeellä, sykkiä
κόβω
  valmistaa metallirahaa

lyödä lyttyyn /lˈyødæ lˈytːyːn/ (v)
αποβάλλω
  torjua täysin, tyrmätä
άτονος
  litistää lyömällä

lyödä vetoa /lˈyødæ vˈetoa/ (v)
ποντάρω
  sopia maksavansa rahalla tai muulla omaisuudella, jos ennustaa tulevaisuuden väärin, ja saavansa saman summan rahaa tai muuta omaisuutta, jos arvaa tulevaisuuden oikein

lyönti /lˈyøntɪ/ (n)
παίρνω πίπα
  yksittäinen isku, sivallus

lyöntivirhe /lˈyøntɪvˌirhe/ (n)
τυπογραφικό λάθος
  väärän näppäimen painaminen kirjoituskoneessa tai tietokoneen näppäimistöllä

lähde /lˈæhde/ (n)
πηγή
  paikka, jossa valuu pohjavettä maasta, maan pintaan avautuvasta vesisuonesta, vesilähde
  paikka tai kappale, josta jokin aine, säteily, energia jne. on peräisin
  tiedon tms. alkuperä

lähdekoodi /lˈæhdekˌoːdɪ/ (n)
πηγαίος κώδικας
  (ohjelmointi) tekstitiedosto, joka on tarkoitettu käännettäväksi ohjelmointikielen kääntäjällä

lähdeluettelo /lˈæhdeluˌetːelo/ (n)
βιβλιογραφία
  yleensä kirjallisen teoksen lopussa oleva määrä- tai vapaamuotoinen luettelo, josta ilmenevät teoksen pohjana ja tukena käytetyt lähteet

lähdevesi /lˈæhdevˌesɪ/ (n)
πηγαίος
  lähteestä pulppuava vesi; lähteestä otettu vesi

lähdeviite /lˈæhdevˌiːte/ (n)
πηγές
  tekstissä esitetyn tiedon lähteen ilmoittava ala- tai loppuviite

läheinen /lˈæheinen/ (adj)
κοντινός
  lähellä sijaitseva
παραπλήσιος
  joka ei poikkea toisesta paljoa, lähes samanlainen

läheisyys /lˈæheisyːs/ (n)
οικειότητα
  lähellä olemisen olotila

lähelle /lˈæhelle/ (adv)
κλείνω
  melkein liki, lähipiirin keskipisteen tuntumaan

lähellä /lˈæhellæ/ (adv)
κοντά
  lyhyen matkan tai ajan päässä
  samankaltaisesta tai yhteenkuuluvasta
  hyvin mahdollisesti tai melkein tapahtuvasta

lähentely /lˈæhentˌely/ (n)
οικειότητα
  pyrkiminen seksuaalisesti lähemmäs, erityisesti koskettelemalla

lähentää /lˈæhentæː/ (v)
φέρνω
  tuoda lähemmäksi

lähes /lˈæhes/ (adv)
σχεδόν
  melkein, miltei, likipitäen

lähestyä /lˈæhestˌyæ/ (v)
πλησιάζω
  tulla lähemmäksi jjkta/jtak

lähete /lˈæhete/ (n)
εκπομπή
  (tekniikka) lähetetty tai vastaanotettu yleensä sähkömagneettinen signaali

lähetin /lˈæhetɪn/ (n)
διαβιβαστής
  elektroninen laite, joka lähettää kantoaaltoon koodattua signaalia antennin kautta eetteriin

lähetti /lˈæhetːɪ/ (n)
αγγελιοφόρος
  viestejä, esim. kirjeitä ja muita lähetyksiä perille kuljettava henkilö
αξιωματικός
  shakkinappula (♝ tai ♗), joka liikkuu shakkilaudalla joko mustia tai valkoisia diagonaaleja pitkin

lähettiläs /lˈæhetːɪlæs/ (n)
αγγελιοφόρος
  toisen arvoluokan diplomaatti, tavallisesti lähetystön päällikkö

lähettäjä /lˈæhetːˌæjæ/ (n)
αποστολέας
  se joka lähettää

lähettää /lˈæhetːæː/ (v)
εκπέμπω, στέλνω
  panna joku matkaan (johonkin muualle)
εκπέμπω
  välittää televisio- tai radio-ohjelmaa

lähetys /lˈæhetys/ (n)
αποστολή
  jonkin asian lähettämisen toteutus
  eräiden uskontojen harjoittamiseen liittyvä toimi, jossa julistetaan sanaa niille, jotka eivät sitä tunne, lähetystyö
εμπόρευμα
  lähetetty esine tai materia
εκπομπή
  ohjelmien julkaisu julkisessa (suoratoisto-) verkossa siten, että ne ovat vastaanotettavissa; lähetetty ohjelma

lähetystyö /lˈæhetˌystyø/ (n)
αποστολή
  oman uskonnon taikka uskonnolliseksi luokiteltavan näkemyksen tai kokemuksen levittäminen tai tarjoaminen toisille

lähikauppa /lˈæhɪkˌaupːa/ (n)
μίνι μάρκετ
  lähistön asukkaita palveleva pienehkö elintarvikeliike

lähimmäinen /lˈæhɪmmˌæinen/ (n)
γειτονεύω
  (uskonnollinen) läheinen ihminen, oman kansan jäsen, ystävä

lähin /lˈæhɪn/ (adj)
άμεσος
  etäisyydeltään kaikista lyhimmän matkan päässä

lähistö /lˈæhɪstø/ (n)
γειτονιά
  jotakin välittömästi ympäröivä alue; lähialue

lähiverkko /lˈæhɪvˌerkːo/ (n)
ΤΔ
  paikallinen, esimerkiksi rakennuksen sisäinen tietoverkko

lähiö /lˈæhɪø/ (n)
προάστιο
  kaupungin laidalle rakennettu asuinalue

lähteä /lˈæhteæ/ (v)
φεύγω
  alkaa mennä; mennä pois, poistua
γκο
  mennä johonkin (niin että korostetaan eroa aiempaan tilanteeseen)
βγάζω
  irrota jostakin
αναχωρώ
  kuolla, poistua keskuudestamme

lähtölaskenta /lˈæhtølˌaskenta/ (n)
αντίστροφη μέτρηση
  avaruusraketin laukaisussa tehtävät toimenpiteet, jotka suoritetaan aikataulun mukaan siten että saavutetaan nolla raketin sytytyshetkellä

lähtöselvitys /lˈæhtøsˌelvɪtys/ (n)
κάνω check-in
  lentoasemalla ennen lähtöaulaan saapumista tapahtuva selvitys, jonka yhteydessä ilmoittaudutaan lennolle, varataan lentokoneesta istumapaikka ja luovutetaan koneen ruumaan menevät matkatavarat

läikkyä /lˈæikːyæ/ (v)
ξεχειλίζω
  (nesteestä) poistua astiasta epätarkoituksenmukaisesti

läikkä /lˈæikːæ/ (n)
βούλα
  läiskä

läikyttää /lˈæikytːæː/ (v)
χύνω
  saada läikkymään

läimäysäänne /lˈæimæysˌæːnne/ (n)
κρημνός
  konsonanttiäänne, jota äännettäessä kieli taakse taivutetusta asennosta ojentuessaan lyö nopeasti hammasvalliia

läksy /lˈæksy/ (n)
άσκηση
  koulusta annettu kotitehtävä

lämmin /lˈæmmɪn/ (adj)
ζεστός
  sellainen, jonka lämpötila on tavanomaista korkeampi tai pysyvästi korkeahko ja tuntuu monista aistittuna sopivalta tai miellyttävältä
  (kuvaannollinen) huolehtiva, välittävä ihminen

lämmittäminen /lˈæmmɪtːˌæmɪnen/ (n)
καλοριφέρ
  tarvittavan lämmön tuottaminen

lämmittää /lˈæmmɪtːæː/ (v)
ζεστός
  tehdä lämpimäksi; säteillä lämpöä

lämmitys /lˈæmmɪtys/ (n)
καλοριφέρ
  lämmittämisen toteutus, se, että lämmitetään jollain keinolla

lämpö /lˈæmpø/ (n)
θερμότητα
  aineen atomien ja molekyylien lämpöliikkeeseen perustuva energiamuoto, lämpöenergia
  lämpötilaa nostava energia, jonka syntyy tai kuluu jossakin reaktiossa tai olomuodon muutoksessa

lämpöaalto /lˈæmpøˌaːlto/ (n)
καύσωνας
  helleaalto, pitkittynyt epätavallisen lämpimien sääolosuhteiden ajanjakso, johon saattaa liittyä myös lisääntynyt ilmankosteus

lämpömittari /lˈæmpømˌitːarɪ/ (n)
θερμόμετρο
  laite, jolla mitataan lämpötiloja

lämpötila /lˈæmpøtˌila/ (n)
θερμοκρασία
  (fysiikka) termodynaaminen suure, lämpöliikkeen voimakkuutta vastaava kappaleen tai aineen ominaisuus, joka kertoo kuinka kuuma tai kylmä jokin on

länget /lˈæŋŋet/ (n)
περιδέραιο
  kahdesta puisesta puolikaaresta koostuva vetovaljaiden osa, joka puetaan eläimen kaulalle, ja jota vasten nojaamalla eläin saa kuorman liikkeelle

lännestä /lˈænnestæ/ (adv)
Δυτικές Πολιτείες
  lännen puolelta, lännen suunnasta, länneltä

länsi /lˈænsɪ/ (n)
δύση
  pääilmansuunta etelän ja pohjoisen välissä , etelästä 90 astetta myötäpäivään pohjoisella pallonpuoliskolla

länsigootti /lˈænsɪɡˌoːtːɪ/ (n)
Βησιγότθος
  länsigootit goottien osa, joka hävitti Roomaa vuonna 410 ja asettui Pyreneitten niemimaalle 400-luvulla

läntinen /lˈæntɪnen/ (adj)
δυτικός
  sellainen, joka sijaitsee lännessä, lännessä oleva tai lännestä tuleva; läntiseen maailmaan liittyvä tai sieltä peräisin oleva

läpi /lˈæpɪ/ (adv)
μέσω
  lävitse

läpi /lˈæpɪ/ (n)
οπή
  reikä

läpikuultava /lˈæpɪkˌuːltava/ (adj)
ημιδιαφανής
  sellainen jonka läpi valo kuultaa ja ei läpinäkyvä

läpimeno /lˈæpɪmˌeno/ (n)
έγκριση
  se, että jk esitys, suunnitelma tms. hyväksytään
διασταύρωση
  esim. muodostelmaluistelun elementti, jossa kaksi luistelijoiden muodostamaa riviä menee toistensa läpi

läpimitta /lˈæpɪmˌitːa/ (n)
διάμετρος
  kuvion tai kappaleen, tai tämän poikkileikkauspinnan, halkaisijan pituus

läpimätä /lˈæpɪmˌætæ/ (adj)
διαφθείρω
  täysin mätä

läpinäkymätön /lˈæpɪnˌækymætøn/ (adj)
αδιαφανής
  sellainen, jonka läpi ei näe tai sellainen, jonka alta ei näy mitään

läpinäkyvyys /lˈæpɪnˌækyvyːs/ (n)
διαφάνεια
  se että jokin on läpinäkyvä
  avoimuus, oleminen avoinna tarkastelulle

läpinäkyvä /lˈæpɪnˌækyvæ/ (adj)
διαφανής
  (optiikka) sellainen materiaali, jonka läpi ihminen näkee, koska valo läpäisee sen erinomaisesti

läppä /lˈæpːæ/ (n)
κρημνός
  esine, jonka tarkoitus on estää aineen liike tai virtaus, tyypillisesti ohuehko levy putkessa tai kanavassa

läpäistä /lˈæpæistæ/ (v)
περνάω
  tulla hyväksytyksi kokeessa tai testissä

läskisäkki /lˈæskɪsˌækːɪ/ (n)
χοντρομπαλάς
  lihava henkilö

läsnä /lˈæsnæ/ (adv)
παρών
  luona

läsnä oleva /lˈæsnæ ˈoleva/ (adj)
απονέμω
  sellainen, joka tai mikä on läsnä; mukana oleva, paikalla oleva

läsnäolo /lˈæsnæˌolo/ (n)
παρουσία
  oleminen paikalla jossain

lätäkkö /lˈætækːø/ (n)
λακκούβα με νερό
  sadeveden täyttämä pieni kuoppa maassa

lävikkö /lˈævɪkːø/ (n)
σουρωτήρι
  maljanmuotoinen astia, jossa on reikiä pohjassa; käytetään mm. vihannesten huuhtelemiseen ja pastan valuttamiseen

lävistys /lˈævɪstys/ (n)
σκουλαρίκι ενώτιο
  kehoon tehty reikä, jotta koru voidaan kiinnittää

lääke /lˈæːke/ (n)
φάρμακο
  ihmisen tai eläinten elimistössä sairautta tai sen oireita parantava tai elintoimintoja muuttava, Suomessa lääkelain säädösten mukainen, aine tai valmiste

lääkekaappi /lˈæːkekˌaːpːɪ/ (n)
φαρμακείο
  kaappi, jossa säilytetään lääkkeitä ja ensiaputarvikkeita

lääkekasvi /lˈæːkekˌasvɪ/ (n)
αγριοβότανο
  (kasvitiede) kasvi, josta saadaan lääkeaineita käytettäväksi lääkkeisen valmistukseen

lääketiede /lˈæːketˌiede/ (n)
ιατρική
  terveyden ylläpitämisen ja palauttamisen hoitomenetelmien ja lääkkeiden vaikutusten tieteellinen tutkimus; jakautuu lukuisiin osa-alueisiin

lääketieteellinen /lˈæːketˌieteːllɪnen/ (adj)
ιατρικός
  lääketieteeseen kuuluva tai liittyvä

lääkitys /lˈæːkɪtys/ (n)
φαρμακευτική αγωγή
  henkilön käyttämät lääkkeet kokonaisuutena

lääkäri /lˈæːkærɪ/ (n)
γιατρός
  ihmisten sairauksia tunnistava ja hoitava, siihen koulutuksen saanut ja lääketieteen lisensiaatin tutkinnon suorittanut terveysammattilainen

löydös /lˈøydøs/ (n)
ανακάλυψη
  lääketieteellisessä tutkimuksessa tai seulonnassa havaittu tutkimusobjekti ja siitä tehty analyysi
βρίσκω
  arkeologisissa kaivauksissa tai sattumalta havaittu arkeologisesti kiinnostava kohde selvitettäväksi
  irtonaisista kappaleista tai kaivauksista saadusta mateiaalista tehty mielenkiintoinen havainto, joka saattaa johtaa esiintymän jäjille

löyhkä /lˈøyhkæ/ (n)
μπόχα
  voimakas paha haju

löyhkätä /lˈøyhkætæ/ (v)
μπόχα
  lemuta, haista pahalle

löyhtyä /lˈøyhtyæ/ (v)
χαλαρώνω
  päästä löyhemmälle

löysentää /lˈøysentæː/ (v)
χαλαρώνω
  tehdä löysemmäksi

löysä /lˈøysæ/ (adj)
χαλαρός
  joka sisältää runsaasti nestettä, viskositeetiltaan pieni

löysätä /lˈøysætæ/ (v)
χαλαρώνω
  tehdä löys(emm)äksi

löytää /lˈøytæː/ (v)
βρίσκω
  nähdä jokin esine tai asia, joka on ollut kadoksissa tai jota on muuten kaivannut

löytö /lˈøytø/ (n)
ανακάλυψη
  löydetty asia

löytöretki /lˈøytørˌetkɪ/ (n)
ταξίδι
  matka ennalta tuntemattomaan paikkaan

maa /mˈaː/ (n)
χώμα, γη
  maapallon kiinteä pinta; kuiva maa veden tai ilman vastakohtana
χώρα, ξηρά
  valtio

maahanmuuttaja /mˈaːhanmˌuːtːaja/ (n)
μετανάστης
  maahan ulkomailta muuttava henkilö

maahanmuutto /mˈaːhanmˌuːtːo/ (n)
μετανάστευση
  henkilön muutto toiseen maahan

maahantunkeutuminen /mˈaːhantˌuŋkeutˌumɪnen/ (n)
εισβολή
  invaasio, hyökkäys

maahantuonti /mˈaːhantˌuontɪ/ (n)
εισαγωγή
  tavaroiden tai palveluiden ostoa ja tuontia ulkomailta

maaherra /mˈaːherra/ (n)
κυβερνήτης
  läänin ylin hallintoviranomainen, lääninhallituksen päällikkö

maailma /mˈaːɪlma/ (n)
κόσμος
  planeetta Maa

maailmankaikkeus /mˈaːɪlmˌaŋkaikːeus/ (n)
σύμπαν
  kaikki olevainen

maailmankausi /mˈaːɪlmˌaŋkausɪ/ (n)
εποχή
  geologisen ajanlaskun kymmeniä tai satoja miljoonia vuosia käsittävä taso. Maailmankaudet muodostavat aionin ja jakaantuvat kausiin

maailmankuva /mˈaːɪlmˌaŋkuva/ (n)
κοσμοθεωρία
  yksilön tai yhteisön käsitys siitä, millainen ympäröivä todellisuus on

maailmanloppu /mˈaːɪlmˌanlopːu/ (n)
συντέλεια του κόσμου
  (ihmisen) elämän päättyminen maapallolla

maailmanmatkaaja /mˈaːɪlmˌanmatkˌaːja/ (n)
κοσμογυρισμένος
  laajasti matkusteleva henkilö

maailmanpalo /mˈaːɪlmˌampalo/ (n)
πυρκαγιά
  maailmansota

maakaasu /mˈaːkaːsu/ (n)
φυσικό αέριο
  tavallisesti lähes kokonaan metaanista koostuva fossiilinen polttoaine, joka on syntynyt ajan saatossa anaerobisen toiminnan myötä maaperässä

maakeskinen /mˈaːkeskɪnen/ (adj)
γεωκεντρικός
  Sana kuvaa sellaista kiertorataa tai maailmankuvaa, jossa Maa on radan tai kaikkeuden keskipiste (tai radan osalta täsmällisemmin: rataellipsin toinen polttopiste).

maakunnallinen /mˈaːkunnˌallɪnen/ (adj)
επαρχιώτικος
  maakuntiin, maakuntien tasoon tai niiden hallintoon liittyvä

maakunta /mˈaːkunta/ (n)
επαρχία
  historiallisesti tai kansatieteellisesti yhtenäinen valtion osa

maakuoppa /mˈaːkuopːa/ (n)
αντιτάσσω
  maahan kaivettu kuoppa

maalainen /mˈaːlainen/ (adj)
αγροτικός
  maaseudulle ominainen

maalainen /mˈaːlainen/ (n)
αγρότης
  maaseudulla asuva

maalaisjuntti /mˈaːlaisjˌuntːɪ/ (n)
χωριάτης
  maaseudun asukkaasta, varsinkin maatalousväestöön kuuluvasta käytetty nimittelysana

maalaismainen /mˈaːlaismˌainen/ (adj)
αγροτικός
  maalais-, maaseudun tapoja ja kulttuuria mukaileva

maalari /mˈaːlarɪ/ (n)
μπογιατζής
  ammattihenkilö, joka maalaa

maalata /mˈaːlata/ (v)
ζωγραφίζω
  levittää jnk pinnan päälle maalia
  tehdä maalaus

maalaus /mˈaːlaus/ (n)
ζωγραφιά
  taidemaalarin maalaamalla tekemä taideteos
  maalaamalla tehty pinnoite; maalaajan työpanos, maalaustyö, missä tehdään yleensä värillinen päällyste halutun ulkonäön ja suojauksen aikaansaamiseksi

maalaustaide /mˈaːlaustˌaide/ (n)
ζωγραφική
  (kuvataide) taidemuoto, missä taideteokset syntyvät taiteilijan tekeminä maalaamalla

maalausteline /mˈaːlaustˌelɪne/ (n)
καβαλέτο
  taidemaalarin apuväline, joka pitää kankaan tukevasti paikallaan maalaamisen aikana

maali /mˈaːlɪ/ (n)
χρώμα, βαφή
  pinnoitukseen käytettävä aine, joka suojaa pintaa ja muuttaa sen väriä
γκολ
  joissakin urheilulajeissa kohde, johon yritetään osua; maalitaulu

maaliskuu /mˈaːlɪskuː/ (n)
mάρτιος, Μάρτιος, Μάρτης
  vuoden kolmas kuukausi, kuukausi helmikuun ja huhtikuun välissä

maalitaulu /mˈaːlɪtˌaulu/ (n)
στόχος
  ammunnassa taulu, johon yritetään osua

maalivahti /mˈaːlɪvˌahtɪ/ (n)
τερματοφύλακας
  joidenkin joukkuelajien pelaaja, jonka tehtävänä on puolustaa omalla maalilla pyrkien estämään pelivälineen pääsy omaan maaliin

maaliviiva /mˈaːlɪvˌiːva/ (n)
γραμμή τερματισμού
  nopeuskilpailun maalin merkkinä oleva viiva, jolle saavuttaessa kisa päättyy

maallikko /mˈaːllɪkːo/ (n)
ερασιτέχνης
  henkilö, jolla ei ole ammatillista asiantuntemusta tietystä alasta

maallikkoveli /mˈaːllɪkːˌovelɪ/ (n)
αδελφός
  papiksi vihkimätön munkki

maanalainen /mˈaːnalˌainen/ (adj)
υπόγειος
  maanpinnan alainen, sellainen, joka on maan alla, maan alla sijaitseva tai elävä

maanantai /mˈaːnantai/ (n)
Δευτέρα
  viikon ensimmäinen päivä Euroopassa ja ISO 8601 -standardia noudattavissa järjestelmissä, viikonpäivä sunnuntain ja tiistain välissä

maanjäristys /mˈaːnjærˌistys/ (n)
σεισμός
  maan kallioperän tärähtely, joka on voimakkaana haitallista ihmisille ja rakennuksille

maankuori /mˈaːŋkuorɪ/ (n)
επίπαγος
  Maan vaippaa ympäröivä kiinteä kivikerros, joka on jakautunut litosfäärilaattoihin

maanmies /mˈaːnmies/ (n)
συμπατριώτης
  saman maan kansalainen, samasta valtiosta lähtöisin oleva henkilö

maanomistaja /mˈaːnomˌistaja/ (n)
γαιοκτήμονας
  henkilö joka omistaa maata

maanosa /mˈaːnosa/ (n)
ήπειρος
  mikä tahansa maapallon suurista maa-alueista, joiden paikoin epäselvät rajat on määritelty osin maantieteellisesti, osin poliittisesti; yhteensä maanosia hahmotetaan, ajatellaan olevan, seitsemän kappaletta

maanpetos /mˈaːmpetos/ (n)
προδοσία
  valtion turvallisuuteen tai muihin etuihin kohdistuva rikos; sotiminen kotimaataan vastaan tai vakoilu vieraan valtion hyväksi

maantie /mˈaːntie/ (n)
δρόμος
  tieliikennettä varten tehty yleensä valtion omistama yleinen tie

maantiede /mˈaːntiede/ (n)
γεωγραφία
  Maan pintaa ja sen ilmiöitä tutkiva tiede; geografia

maantierosvo /mˈaːntierˌosvo/ (n)
ληστής
  maantien varrella ohikulkijoita vaaniva ja ryöstävä varas

maantieteellinen /mˈaːntietˌeːllɪnen/ (adj)
γεωγραφικός
  sellainen, joka liittyy maantieteeseen, maantieteen alaan kuuluva

maantieteilijä /mˈaːntietˌeilɪjæ/ (n)
γεωγράφος
  henkilö, joka harjoittaa maantiedettä ammatikseen; maantieteen tutkija ja asiantuntija

maanviljelijä /mˈaːnvɪljˌelɪjæ/ (n)
αγρότης
  henkilö, joka saa toimeentulonsa maata viljelemällä

maanviljely /mˈaːnvɪljˌely/ (n)
γεωργία
  valikoima tekniikoita ja käytäntöjä, joilla ruokaa ja muita hyödykkeitä tuotetaan kasvattamalla hyötykasveja järjestelmällisesti

maanvyöry /mˈaːnvyøry/ (n)
κατολίσθηση
  massaliikunto, jossa maa-aines ja kivet liikkuvat rinnettä alaspäin painovoiman vaikutuksesta

maaorava /mˈaːorˌava/ (n)
είδος σκίουρου
  oravasuku (), joka elää pääosin Pohjois-Amerikassa

maaorja /mˈaːorja/ (n)
δουλοπάροικος
  henkilö, joka on sidottu ilman muutto-oikeutta omaan asuinpaikkaansa jonka omistaa joku toinen, voidaan myös määrätä korvaamaan työllä herralleen hänen omistamansa omaisuuden käytöstä

maapallo /mˈaːpallo/ (n)
υδρόγειος
  Maa-planeetta; kolmas planeetta Auringosta lukien

maapalloistuminen /mˈaːpallˌoistumɪnen/ (n)
παγκοσμιοποίηση
  sanalle globalisoituminen ehdotettu suomenkielinen vastine

maapähkinä /mˈaːpæhkˌinæ/ (n)
φυστίκι
  eräs hernekasveihin kuuluva kasvi ()

maarianohdake /mˈaːrɪanˌohdake/ (n)
γαϊδουράγκαθο
  (erityisesti) eräs maarianohdakkeiden sukuun kuuluva asterikasvien laji () tai sen yksilö
  (yleisesti) mikä tahansa maarianohdakkeiden sukuun () kuuluva laji tai sellaisen yksilö

maaseutu /mˈaːseutu/ (n)
εξοχή
  harvaan asuttu, us. haja-asutettu alue kaupunkien ulkopuolella

maasika /mˈaːsɪka/ (n)
μυρμηγκοφάγος
  Saharan eteläpuolisilla alueilla Afrikassa elävä termiittejä syövä eläinlaji (Orycteropus afer)

maastamuutto /mˈaːstamˌuːtːo/ (n)
μετανάστευση
  jostain maasta pois muuttaminen

maasto /mˈaːsto/ (n)
έδαφος
  luonnonvarainen, usein pinnanmuodoiltaan vaihteleva, luonnollinen ympäristö retkeilytarkoituksessa, metsästyksessä tai sotatoimien yhteydessä

maastopyörä /mˈaːstopˌyøræ/ (n)
ποδήλατο βουνού
  polkupyörä jolla pystyy kulkemaan metsässä ja muualla maastossa

maasälpä /mˈaːsælpæ/ (n)
άστριος
  eräitä mineraaleja

maata /mˈaːta/ (v)
κείτομαι
  olla makuuasennossa

maatalous /mˈaːtalous/ (n)
γεωργία
  elinkeino, jossa tuotetaan ruokaa ja rehua sekä muita tuotteita raaka-aineeksi kasvattamalla tiettyjä viljelykasveja ja tuotantoeläimiä

maataloustiede /mˈaːtalˌoustiede/ (n)
αγρονομία
  maatalouden menetelmiä ja prosesseja tutkiva tieteenala, joka keskittyy ruoan ja rehun tuottamiseen kasveja ja kesyjä eläimiä hyödyntämällä

maataloustuki /mˈaːtalˌoustukɪ/ (n)
εκτρέφω
  tuki, jota maksetaan julkisista varoista maatalouden harjoittajille, esimerkiksi maanviljelijöille

maatila /mˈaːtɪla/ (n)
αγρόκτημα
  tila, jolla harjoitetaan maataloutta ja jolla on tätä varten tarvittavat rakennukset ja muut tuotantovälineet

maatilkku /mˈaːtɪlkːu/ (n)
αγροτεμάχιο
  pieni maapalsta jolla joku usein asuu ja sitä viljelee

maatuska /mˈaːtuska/ (n)
κούκλα
  puusta valmistettu naishahmoinen nukke, joka on ontto niin, että sen sisälle voidaan asettaa sarja samanlaisia, mutta aina hieman toistaan pienempiä nukkeja

maavarsi /mˈaːvarsɪ/ (n)
ρίζωμα
  kasvien maanpinnan alapuolella kasvava varsi

maaöljy /mˈaːøljy/ (n)
πετρέλαιο
  kuolleista muinaisista eliöistä kerrostunutta ja maankuoren paineessa ja kuumuudessa muodostunutta, maankuoren onkaloissa esiintyvää eripituisista hiilivedyistä koostuvaa hiekansekaista nestettä

madaltaa /mˈadaltaː/ (v)
χαμηλώνω
  tehdä matalammaksi

made /mˈade/ (n)
λότα η ποταμία
  (kalat) makeassa vedessä elävä turskakaloihin kuuluva petokala ()

madrigaali /mˈadrɪɡˌaːlɪ/ (n)
μαδριγάλι
  yleensä lyhyt ja rakkausaiheinen runo
  eräs kaksi- tai useampiääninen laulumuoto

mafia /mˈafɪa/ (n)
μαφία
  alun perin sisilialainen rikollis- ja terrorijärjestö

mafioso /mˈafɪˌoso/ (n)
μαφιόζος
  mafian jäsen

magia /mˈaɡɪa/ (n)
μαγεία
  (mytologia) salaoppi, menettelyt, joilla pyritään pakottamaan luonnon- ja kohtalonvoimat omien tarkoitusten mukaisiksi

magma /mˈaɡma/ (n)
μάγμα
  maan sisällä olevaa sulaa kivimassaa, joka tulivuorenpurkauksen yhteydessä valuu ulos tai räjähtää. Kun magma valuu ulos vuoren sisältä, sanotaan sitä laavaksi

magneetti /mˈaɡneːtːɪ/ (n)
μαγνήτης
  voimakkaasti magneettinen kappale, joka luo ympärilleen magneettikentän

magneettikenttä /mˈaɡneːtːɪkˌentːæ/ (n)
μαγνητικό πεδίο
  kenttä, jonka aiheuttaa sähkövarausten liike (sähkövirta) tai muuttuva sähkökenttä

magneettinauha /mˈaɡneːtːɪnˌauha/ (n)
μαγνητική ταινία
  magneettisella materiaalilla, usein rautaoksidilla päällystetty muovinauha, johon tallennetaan ääntä, kuvaa tai dataa avokelanauhurilla tai kasetin sisälle kelattuna

magneettinen /mˈaɡneːtːɪnen/ (adj)
μαγνητικός
  sellainen, jolla on magnetismin mukainen ominaisuus vars. kyky vetää puoleensa rautaa

magnesium /mˈaɡnesium/ (n)
μαγνήσιο
  maa-alkalimetalleihin kuuluva alkuaine

magnetismi /mˈaɡnetˌismɪ/ (n)
μαγνητισμός
  kappaleiden välistä vetovoimaa ilmentävien fysikaalisten ilmiöiden joukko

mahahaava /mˈahahˌaːva/ (n)
έλκος
  mahalaukun tai pohjukaissuolen haavauma

mahalaukku /mˈahalˌaukːu/ (n)
στομάχι
  ruoansulatuselimistön osa, ruokatorven jatkeena oleva ruoansulatuskanavan laajentuma, jossa varsinainen ruoansulatus alkaa

maharadža /mˈaharˌadʒa/ (n)
μαχαραγιάς
  Intian kuningaskuntia hallinneen hindulaisen hallitsijan arvonimi

mahdollinen /mˈahdollɪnen/ (adj)
πιθανός
  ehkä tapahtuva; toteutettavissa oleva; sellainen johon suodaan mahdollisuus

mahdollisesti /mˈahdollɪsˌestɪ/ (adv)
ίσως
  ilmaisee jonkin mahdollista tapahtumista tai toteutumista

mahdollistaa /mˈahdollˌistaː/ (v)
καθιστώ ικανό
  tehdä mahdolliseksi

mahdollisuus /mˈahdollɪsuːs/ (n)
δυνατότητα
  yksi vaihtoehdoista
δυνατότητα, ευκαιρία
  todennäköisyys, että jotain tapahtuu

mahdoton /mˈahdoton/ (adj)
ακατόρθωτος
  ei mahdollinen

mahdottomuus /mˈahdotːomuːs/ (n)
αδύνατο
  se, että on mahdoton

mahonki /mˈahoŋkɪ/ (n)
μαόνι
  yleisnimitys useiden trooppisten puiden, usein aitomahonkeihin kuuluville, punasävyisille koville puille

mahtailla /mˈahtailla/ (v)
κομπάζω
  esiintyä mahtavana, leveillä, leuhkia

mahtava /mˈahtava/ (adj)
επιβλητικός
  sellainen, jolla on mahtia eli kykyä vaikuttaa johonkin

mahtimies /mˈahtɪmies/ (n)
βασιλιάς
  vaikutusvaltainen mies

mahtua /mˈahtua/ (v)
ικανός
  olla tarpeeksi pieni tai suuri kooltaan tai määrältään, että pääsee tai voidaan laittaa johonkin, sopia kooltaan

maihinnousu /mˈaihɪnnˌousu/ (n)
αποβίβαση
  laivamatkustajien siirtyminen laivasta maihin määränpäässä
προσγείωση
  sotajoukkojen rantautuminen vihollisen hallussa olevalle rannikolle tai saarelle

maila /mˈaila/ (n)
μπαστούνι
  eräisiin urheilulajeihin kuuluva yhdellä kädellä tai molemmin käsin pideltävä peliväline, millä lyödään tai isketään palloa, kiekkoa tai muuta vastaavaa liikuteltavaa pelivälinettä

maili /mˈailɪ/ (n)
μίλι
  anglosaksinen pituusmitta, 5 280 jalkaa eli noin 1 609 metriä

maine /mˈaine/ (n)
φήμη
  se, minkälainen käsitys muilla ihmisillä on jostakusta

mainen /mˈainen/ (adj)
κοσμικός
  maalliseen, maanpäälliseen, ajalliseen elämään liittyvä

maininki /mˈainɪŋkɪ/ (n)
αποθαλασσία
  tuulen nostama usein yksinäinen aalto, joka etenee vielä tuulen laannuttua

mainita /mˈainɪta/ (v)
αναφέρω
  antaa lyhyt ilmoitus; jstk, sanoa t. kertoa lyhyesti ohimennen

mainos /mˈainos/ (n)
διαφήμιση
  kaupallinen tiedote, jonka tarkoituksena on kasvattaa mainostettavan hyödykkeen kysyntää

maisema /mˈaisema/ (n)
τοπίο
  näkymä luontoon tai rakennettuun alueeseen

maiskausäänne /mˈaiskausˌæːnne/ (n)
κλικ
  ei-pulmoninen konsonantti, joka tuotetaan muodostamalla kielellä sulkeuma pehmeän kitalaen kohdalle ja avaamalla se, jolloin ulkopäin virtaa ilmaa suuhun muodostaen maiskauksen

maissi /mˈaissɪ/ (n)
καλαμπόκι, αραβόσιτος
  viljelyskasvi Zea mays, joka on peräisin Väli-Amerikasta ja jonka syötävät siemenet ovat kukinnon määräämissä tasaisissa riveissä

maiti /mˈaitɪ/ (n)
σπέρμα
  koiraskaloilla mätimunat hedelmöittävä aine, kalan sperma

maitiainen /mˈaitɪˌainen/ (n)
αγριοραδίκι
  -suvun kasvi

maito /mˈaito/ (n)
γάλα
  neste, jota nisäkkäät erittävät pienten jälkeläistensä imettäväksi
  maito myytynä ja tarjoiltuna ihmisravinnoksi

maitohappo /mˈaitohˌapːo/ (n)
γαλακτικό οξύ
  orgaaninen happo, jota muodostuu maitohappokäymisessä, jossa maitohappobakteerit muuttavat hiilihydraatteja, esimerkiksi laktoosia maitohapoksi

maitojauhe /mˈaitojˌauhe/ (n)
σκονόγαλα
  maidosta kuivattamalla saatu jauhe

maitokauppa /mˈaitokˌaupːa/ (n)
γαλακτοπωλείο
  kauppaliike, jossa myydään maitoa ja muita maitotuotteita

maitomainen /mˈaitomˌainen/ (adj)
γαλακτώδης
  maitoa muistuttava

maitorauhanen /mˈaitorˌauhanen/ (n)
μαστικός
  (anatomia) nisäkkäiden ihon rauhasiin kuuluva avoeritteinen rauhanen, joka erittää synnytyksen jälkeisenä aikana maitoa

maja /mˈaja/ (n)
καλύβα
  pieni, yksinkertainen vakinaiseen t. tilapäiseen käyttöön tehty asumus t. suojapaikka

majakka /mˈajakːa/ (n)
φάρος
  merenkulun turvaksi tarkoitettu, paikannuskohteena toimiva tornimainen rakennus

majatalo /mˈajatˌalo/ (n)
πανδοχείο
  yritys, joka tarjoaa matkaajille ruokaa, juomaa sekä majoitusta

majava /mˈajava/ (n)
κάστορας
  vesistöissä elävä jyrsijä, jompikumpi heimon Castoridae lajeista

majesteetti /mˈajestˌeːtːɪ/ (n)
μεγαλειότητα
  hallitsijan nimitys tai puhuttelu

majoneesi /mˈajonˌeːsɪ/ (n)
μαγιονέζα
  kypsentämätön kastike, joka valmistetaan ruokaöljystä, kananmunasta ja mausteista

majuri /mˈajurɪ/ (n)
επισμηναγός
  kapteenin ja everstiluutnantin väliin sijoittuva sotilasarvo

makaaberi /mˈakaːbˌerɪ/ (adj)
μακάβριος
  kaamea, kammottava

makaki /mˈakakɪ/ (n)
μακάκος
  laajalle levinnyt vanhan maailman häntäapinoihin kuuluva suku Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa eläviä apinoita ()

makaroni /mˈakarˌonɪ/ (n)
κοφτό μακαρονάκι
  koneellisesti valmistettu pastalaji, joka muodostuu lyhyistä pätkistä joiden sisällä on reikä

makea /mˈakea/ (adj)
γλυκός
  yhden perusmaun mukainen, sokerin makuinen

makea vesi /mˈakea vˈesɪ/ (n)
γλυκό νερό
  luonnonvesi, joka ei sisällä suolaa, esimerkiksi järvien ja jokien vedet sekä pohjavedet

makedonia /mˈakedˌonɪa/ (n)
Μακεδονικά
  makedonian kieli (kielitunnus: mk), Makedoniassa puhuttava eteläslaavilainen kieli.

makeinen /mˈakeinen/ (n)
καραμέλα
  herkutteluun tarkoitettuja erittäin makeita, pieniksi muotoiltuja naposteltavia

makeutusaine /mˈakeutusˌaine/ (n)
γλυκαντικό
  makealta maistuva aine, yleensä sokerin korvikkeena; aine jolla voi makeuttaa ruokia ja juomia

makkara /mˈakːara/ (n)
λουκάνικο
  suoleen tai muuhun päällykseen tai muottiin tehty lihasta ja sidosaineista ruoaksi valmistettu einestuote

makkarankuori /mˈakːarˌaŋkuorɪ/ (n)
γδέρνω
  makkaran valmistuksessa makkaramassan päällykseksi laitettu luonnonsuoli tai keinoaineinen kuori

makrilli /mˈakrɪllɪ/ (n)
σκουμπρί
  kala, joka elää lähellä vedenpintaa ja syö eläinplanktonia ()

makro /mˈakro/ (n)
μακροεντολή
  sovellusohjelman toimintaa ohjaava käskyjen sarja

makroni /mˈakronɪ/ (n)
αμυγδαλωτό
  macaron; pieni ranskalainen kaksiosainen täytetty marenkimassaleivonnainen

makrotaloustiede /mˈakrotalˌoustiede/ (n)
μακροοικονομική
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii talouden aggregoituja suureita eli aggregaatteja

maksa /mˈaksa/ (n)
συκώτι, ήπαρ
  nisäkkäiden ruoansulatukseen liittyvä suuri rauhanen, jonka erittämät entsyymit hajottavat hiilihydraatit, rasvat ja valkuaisaineet sekä tuhoavat verenkierron mukana tulevia bakteereja ja myrkkyjä ja joka toimii vararavinnon säilytyspaikkana

maksaa /mˈaksaː/ (v)
πληρώνω
  antaa rahallinen korvaus jostakin tavarasta tai palvelusta

maksimaalinen /mˈaksɪmˌaːlɪnen/ (adj)
ανώτατος
  mahdollisimman suuri, erittäin suuri

maksimi /mˈaksɪmɪ/ (n)
άκρον άωτον
  arvon suurin mahdollinen määrä tai aste

maksu /mˈaksu/ (n)
πληρωμή, αμοιβή
  se mitä pitää suorittaman jonkin hyödykkeen tai palvelun saamiseksi

maksukyvytön /mˈaksukˌyvytøn/ (adj)
χρεωκοπημένος
  henkilö joka on muuten kuin tilapäisesti kykenemätön maksamaan velkojaan ajallaan, eli niiden erääntyessä

maksusuoritus /mˈaksusˌuorɪtus/ (n)
πληρωμή
  maksun tekeminen

maksuton /mˈaksuton/ (adj)
ανεμπόδιστος
  sellainen, josta ei peritä maksua; ilmainen

maksuvalmius /mˈaksuvˌalmius/ (n)
ρευστότητα
  rahojen riittävyys kuluihin; kyky suoriutua maksuista; likviditeetti

maku /mˈaku/ (n)
γεύση
  esteettinen mieltymys vaatteiden, ruoan tai muun vastaavan suhteen

makuaisti /mˈakuˌaistɪ/ (n)
γεύση
  ihmisen aisti, joka havaitsee maun

makuuhuone /mˈakuːhˌuone/ (n)
κρεβατοκάμαρα, υπνοδωμάτιο
  huone, jossa nukutaan; huone, joka on tarkoitettu nukkumista varten

makuupussi /mˈakuːpˌussɪ/ (n)
υπνόσακος
  vetoketjun avulla pussiksi muotoutuva peite, jota esim. retkeilijät käyttävät

malaiji /mˈalaijɪ/ (n)
Μαλαισιανή
  (kielitiede) malaijin kieli, austronesialainen kieli, Malesian ja Brunein virallinen kieli. Sanalista
  (etninen ryhmä) pääosin Malesian, Indonesian, Brunein, Filippiinien ja Itä-Timorin alueella asuvan kaakkoisaasialaisen kansan jäsen

malajalam /mˈalajalam/ (n)
μαλαγιαλαμικά
  Intiassa puhuttava, tamiliin perustuva dravidalainen kieli (kielitunnus: mal)

malaria /mˈalarˌia/ (n)
ελονοσία
  hyttysten välityksellä leviävien ja ihmisen maksaan ja edelleen punasoluihin siirtyvien -suvun alkueläinten aiheuttama eräissä muodoissaan hengenvaarallinen kuumetauti

malawintonga /mˈalavˌintoŋŋa/ (n)
Τόγκα
  Malawilla puhuttu bantukieli (kielitunnus: tog)

mali /mˈalɪ/ (n)
αρτεμισία
  koiruoho (), eräs maustekasvi

malilainen /mˈalɪlˌainen/ (adj)
Μαλινέζος
  Malista peräisin oleva tai Maliin liittyvä

malilainen /mˈalɪlˌainen/ (n)
Μαλινέζος
  pysyvästi Malissa asuva henkilö

malja /mˈalja/ (n)
κύπελλο
  yleensä pyöreä, matala ja leveä jalallinen juoma-, tarjoilu- tai koristeastia

maljakko /mˈaljakːo/ (n)
βάζο
  koristeellinen, korkea vedenpitävä astia leikkokukkia ja vastaavia varten

mallas /mˈallas/ (n)
βύνη
  viljasta, tyypillisesti ohrasta, idättämällä ja kuivattamalla valmistettu tuote, jota käytetään panimoissa oluen raaka-aineena ja polttimoissa sellaisenaan tai viljan ohessa tislattujen alkoholijuomien valmistukseen

malli /mˈallɪ/ (n)
μακέτα
  valmiiksi näytetty tapa tai esimerkki, jonka mukaan pitää toimia

malline /mˈallɪne/ (n)
πρότυπο
  mallipohja, esimerkkipohja, valmispohja

mallintaa /mˈallɪntaː/ (v)
μακέτα
  muodostaa malliksi

malmi /mˈalmɪ/ (n)
μετάλλευμα
  (geologia) sellainen luonnon mineraaliesiintymä, josta voidaan taloudellisesti tuottaa metalleja

malta /mˈalta/ (n)
μαλτέζικα
  Maltalla puhuttava arabialle sukua oleva seemiläinen kieli (kielitunnus: mt)

maltalainen /mˈaltalˌainen/ (adj)
Μαλτέζος
  Maltalta peräisin oleva tai Maltaan liittyvä

maltalainen /mˈaltalˌainen/ (n)
Μαλτέζος
  pysyvästi Maltalla asuva henkilö

maltankoira /mˈaltaŋkˌoira/ (n)
Μαλτέζος
  kääpiökokoinen seurakoirarotu

maltillinen /mˈaltɪllɪnen/ (adj)
ήρεμος
  rauhallinen, harkitsevainen

maltittomuus /mˈaltɪtːomuːs/ (n)
ανυπομονησία
  se, että on maltiton

malto /mˈalto/ (n)
σάρκα
  hedelmän, vihanneksen tai sienen mehevä ja pehmeä osa

maluri /mˈalurɪ/ (n)
τρυποφράχτης
  eräitä Australian ja Uuden-Guinean varpuslintuja ()

mambo /mˈambo/ (n)
μάμπο
  eräs latinalaisamerikkalainen seuratanssi

mammutti /mˈammutːɪ/ (n)
μαμούθ
  sukupuuttoon kuolleen norsujen suvun (Mammuthus) edustaja

manageri /mˈanaɡˌerɪ/ (n)
καλλιτεχνικός πράκτορας
  taiteilijan, ammattiurheilijan yms. liikeasioiden, sopimusten ym. hoitaja

mandaatti /mˈandaːtːɪ/ (n)
πρόστιμο
  toimeksianto, toimeksisaanti, valtuutus, etenkin demokraattisessa järjestelmässä kansalta saatu oikeutus johtaa maata

mandariini /mˈandarˌiːnɪ/ (n)
μανδαρίνος
  mandariinipuun hedelmä, joka muistuttaa appelsiinia, mutta on sitä pienempi
  Kiinan keisariajan virkamies

mandibeli /mˈandɪbˌelɪ/ (n)
δαγκάνα
  niveljalkaisten yläleuka

mandoliini /mˈandolˌiːnɪ/ (n)
μαντολίνο
  banjoa muistuttava kielisoitin, jossa on neljä kieliparia. Soitetaan plektralla.

mangaani /mˈaŋŋaːnɪ/ (n)
μαγγάνιο
  eräs alkuaine, siirtymämetalleihin kuuluva ulkonäöltään rautaa muistuttava harmaanvalkoinen metalli, joka on hyvin haurasta ja hapettuu helposti

mango /mˈaŋŋo/ (n)
μάνγκο
  mangopuu, eräs mangojen eli mangopuiden sukuun () kuuluva sumakkikasvien () laji () tai sen yksilö

mangusti /mˈaŋŋustɪ/ (n)
μαγκούστα
  jonkin mangustien (Herpestidae) heimon pieni petoeläin

manifestaatio /mˈanɪfˌestaːtˌio/ (n)
εκδήλωση
  ilmeneminen, ilmentymä

manifesti /mˈanɪfˌestɪ/ (n)
μανιφέστο
  julkinen poliittisen puolueen tai muun ohjelmajulistus

manikealainen /mˈanɪkˌealˌainen/ (adj)
μανιχαίος
  manikealaisuuteen tai manikealaisiin liittyvä

manikealainen /mˈanɪkˌealˌainen/ (n)
μανιχαίος
  manikealaisuuden seuraaja

manikealaisuus /mˈanɪkˌealˌaisuːs/ (n)
μανιχαϊσμός
  Manin n. 200-luvulla jaa. Persiassa perustama sekauskonto, joka yhdisti zarathustralaisuutta, kristinuskoa ja gnostilaisuutta

manila /mˈanɪla/ (n)
αβάκα
  (kasvitiede) banaanisukuinen kasvi (Musa textilis)

manilahamppu /mˈanɪlahˌampːu/ (n)
αβάκα
  banaanisukuisesta kasvista Musa textilis saatava, Filippiineilla kasvatettavan kasvin kuitu, jota käytetään tekstiilien ja paperin valmistukseen

manilla /mˈanɪlla/ (n)
αβάκα
  eräs banaanien sukuun () kuuluva banaanikasvien laji () tai sen yksilö

manipulaatio /mˈanɪpulˌaːtɪo/ (n)
εξαπάτηση
  manipulointi, käsittely
  toisen henkilön mielen ohjaileminen haluttuun suuntaan

manner /mˈanner/ (n)
ξηρά
  mannermaa t. suuri yhtenäinen maa-alue meren keskellä, vrt. saari ja maanosa

mannerjalusta /mˈannerjalˌusta/ (n)
υφαλοκρηπίδα
  mannerta ympäröivä jyrkkenevään rinteeseen päättyvä merenalainen vyöhyke

mannerlaatta /mˈannerlˌaːtːa/ (n)
τεκτονική πλάκα
  litosfäärilaatta, tektoninen laatta; laatoiksi hajonneen litosfäärin osa

mannermainen /mˈannermˌainen/ (adj)
ηπειρωτικός
  Manner-Euroopalle ominainen, vastakohtana brittiläiselle

mansikka /mˈansɪkːa/ (n)
φράουλα, φραουλιά
  jokin runsaasti viljeltyjä ja villejä lajikkeita sisältävän ruusukasvisuvun jäsen

manteli /mˈantelɪ/ (n)
αμύγδαλο
  mantelipuu, pienikokoinen puu (Prunus dulcis)

mantereinen /mˈanterˌeinen/ (adj)
ηπειρωτικός
  mantereelle tyypillinen
  mantereeseen liittyvä

manumissio /mˈanumˌissɪo/ (n)
χειραφέτηση
  orjan vapauttaminen omistajansa toimesta

maolaisuus /mˈaolˌaisuːs/ (n)
μαοϊσμός
  Mao Zedongin sosialistinen oppi

maori /mˈaorɪ/ (n)
μαορί γλώσσα
  maorin kieli, polynesialaisten kielten ryhmään kuuluva austronesialainen kieli, jota puhuvat äidinkielenään Uudessa-Seelannissa asuvat maorit (kielitunnus: mi). Sanalista

marathi /mˈarathɪ/ (n)
μαραθικά
  Intiassa puhuttava indoarjalainen kieli (kielitunnus: mar)

maraton /mˈaraton/ (n)
μαραθώνιος
  juoksukilpailu, jossa juostaan 42,195 km matka
  pitkä työrupeama tms.

marenki /mˈareŋkɪ/ (n)
μαρέγκα
  munanvalkuaisesta ja sokerista vatkattu kuorrute tai leivos

margariini /mˈarɡarˌiːnɪ/ (n)
μαργαρίνη
  kasvi- ja eläinrasvoista valmistettava voin korvike

marginaali /mˈarɡɪnˌaːlɪ/ (n)
περιθώριο
  paperin reunaan jätettävä tila

marihuana /mˈarɪhˌuana/ (n)
μαριχουάνα
  kannabis- eli hamppukasvin kukinnot ja lehdet huumeena käytettyinä

marionetti /mˈarɪonˌetːɪ/ (n)
ανδρείκελο
  nukketeatterin nivelnukke, sätkynukke
μαριονέτα
  tahdoton, toisten johdettavissa oleva henkilö

marista /mˈarɪsta/ (v)
βελάζω
  valittaa (ärsyttävästi)

marja /mˈarja/ (n)
μούρο
  mehevä, usein pensas- tai varpukasvin hedelmä, jonka seinämä on kokonaan hedelmämaltoa

marjakuusi /mˈarjakˌuːsɪ/ (n)
τάξος
  (yleisesti) mikä tahansa marjakuusien () havupuusuku, johon kuuluu muutamia lajeja, suvun kasvi

markiisi /mˈarkɪːsɪ/ (n)
τέντα
  kannattimien varaan asennettu peite, joka toimii auringonsuojana
μαρκήσιος
  eräs aatelisarvo

markka /mˈarkːa/ (n)
μεδούλι
  useiden maiden rahayksikkö, sata penniä

markkina /mˈarkːɪna/ (n)
αγορά
  ostajien ja myyjien kohtaamispaikka, jossa kysyntä ja tarjonta kohtaavat sekä hinta muodostuu

markkinat /mˈarkːɪnat/ (n)
ανοιχτός
  säännöllisin väliajoin (esim. kerran kuussa tai kerran vuodessa) järjestettävä toritapahtuma
αγορά
  rajallisten myytävien hyödykkeiden kysynnän ja tarjonnan vuorovaikutussuhde

markkinoida /mˈarkːɪnˌoida/ (v)
εμπορεύομαι
  edistää tuotteen kysyntää
  tuoda markkinoille, saattaa kuluttajien saataville

markkinointi /mˈarkːɪnˌointɪ/ (n)
αγοραλογία
  markkinatutkimuksen, markkinointiviestinnän ja tuotteen jakelun tai asiakaspalvelun muodostama liiketoiminnan kokonaisuus, jolla pyritään kehittämään asiakkaan tarpeita tyydyttävä tuote tai palvelu ja myytyä se asiakkaalle kasvattamalla kysyntää

marmeladi /mˈarmelˌadɪ/ (n)
μαρμελάδα
  hillomainen hedelmä- tai marjapohjainen liivatteen avulla hyydytetty sose, joka on rakenteeltaan lähellä murskattua hyytelöä

marmori /mˈarmorɪ/ (n)
μάρμαρο
  karbonaattipitoinen kivilaji, jolla on sellainen kovuus ja kiillotettavuus, että sitä voidaan käyttää rakentamiseen ja veistoksiin

marmoroida /mˈarmorˌoida/ (v)
μάρμαρο
  koristella pinta marmorin näköiseksi juovia maalaamalla

marmoroitua /mˈarmorˌoitua/ (v)
μάρμαρο
  tulla marmorin näköiseksi

marokkolainen /mˈarokːolˌainen/ (adj)
μαροκινός
  Marokosta peräisin oleva tai Marokkoon liittyvä

marraskuu /mˈarraskuː/ (n)
Νοέμβριος, Νοέμβρης
  vuoden yhdestoista kuukausi, kuukausi lokakuun ja joulukuun välissä

marsalkka /mˈarsalkːa/ (n)
οργανωτής
  eräissä juhlatilaisuuksissa airuena toimiva henkilö

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (adj)
Αρειανή
  Marsista peräisin oleva

marsilainen /mˈarsɪlˌainen/ (n)
Αρειανή
  hypoteettinen Marsista kotoisin oleva olento, Marsin asukas

marsipaani /mˈarsɪpˌaːnɪ/ (n)
αμυγδαλόπαστα
  jauhetuista manteleista ja tomusokerista tehty elintarvikemassa

marski /mˈarskɪ/ (n)
έλος
  marskimaa, alava vetinen niitty

marsu /mˈarsu/ (n)
ινδικό χοιρίδιο
  Etelä-Amerikasta kotoisin oleva jyrsijä ()

marsupium /mˈarsupium/ (n)
μάρσιπος
  pussieläinnaaraiden vatsanahan pussi, johon niiden poikaset siirtyvät kehittymään synnyttyään

martiopuoli /mˈartɪopˌuolɪ/ (n)
δημητριακά
  nahan ulkopuoli

maruna /mˈaruna/ (n)
αρτεμισία
  -suvun kasvi

marxilaisuus /mˈarksɪlˌaisuːs/ (n)
μαρξισμός
  Karl Marxin kirjoituksiin pohjautuva sosialistinen oppijärjestelmä sekä siihen perustuva yhteiskunnallinen aatesuuntaus; eräs sosiologinen viitekehys

marxismi /mˈarksɪsmɪ/ (n)
μαρξισμός
  Karl Marxin ajatuksiin perustuva sosialismin suuntaus

masennus /mˈasennus/ (n)
κατάθλιψη
  sairaus, jossa ihmisen mieliala on jatkuvasti alhainen

masennuslääke /mˈasennˌuslæːke/ (n)
αντικαταθλιπτικό
  masennuksen oireita lievittävä lääke; antidepressantti

masinointi /mˈasɪnˌointɪ/ (n)
δολοπλοκία
  masinoiminen

maskeeraaja /mˈaskeːrˌaːja/ (n)
μακιγιέζ
  henkilö, joka maskeeraa (työkseen)

maskuliini /mˈaskulˌiːnɪ/ (n)
αρσενικό γένος
  kieliopillinen suku, jota käytetään viitattaessa miehiin; maskuliinisukuun kuuluva sana

maskuliininen /mˈaskulˌiːnɪnen/ (adj)
αρσενικός
  sellainen, joka on suvultaan maskuliini

maskuliinisuus /mˈaskulˌiːnɪsuːs/ (n)
αρρενωπότητα
  miessukupuolelle ominaiset piirteet; miessukupuoleen, miehenpuoleen liittyvä ominaisuus

masokismi /mˈasokˌismɪ/ (n)
μαζοχισμός
  nautinto henkisen tai fyysisen kärsimyksen kohteena olemisesta; nautintoa kivusta, nöyryytyksestä, alistettuna olemisesta yms.

masokisti /mˈasokˌistɪ/ (n)
μαζοχίστρια
  henkilö, joka saa mielihyvää itsensä satuttamisesta tai nöyryyttämisestä

massa /mˈassa/ (n)
μάζα
  pehmeä, amorfinen aine
  suuri väkijoukko, kansa, ihmispaljous
  (fysiikka) aineen ominaisuus; kappaleen hitaus muuttaa liiketilaansa, kun siihen vaikuttaa voima
ένταση
  ainepaljous, kasoittain tavaroita

massaluku /mˈassalˌuku/ (n)
μαζικός αριθμός
  luku, joka ilmaisee atomiytimen nukleonien määrän eli protonien ja neutronien summan

massamedia /mˈassamˌedɪa/ (n)
ΜΜΕ
  joukkoviestimet, erityisesti televisio, radio ja lehdistö, jotka viestivät yksisuuntaisesti monelle vastaanottajalle

masternauha /mˈasternˌauha/ (n)
αριστοτέχνης
  ääni- tai videomedian tuotantoon liittyvä ensimmäinen lopulliseen muotoonsa saatettu ääni- tai kuvatallenne, josta tehdään kopioita

masto /mˈasto/ (n)
κατάρτι
  (merenkulku) purjelaivan takilan eli rikin päävaruste, johon purjeet kiinnitetään

masturboida /mˈasturbˌoida/ (v)
αυνανίζομαι
  tuottaa itselleen seksuaalista mielihyvää hyväilemällä sukupuolielimiään, tyydyttää itseään

masturbointi /mˈasturbˌointɪ/ (n)
αυνανισμός
  itsetyydytys

masurkka /mˈasurkːa/ (n)
μαζούρκα
  kolmijakoinen puolalainen tanssi, jossa pääpaino on kolmannella iskulla

masuuni /mˈasuːnɪ/ (n)
υψικάμινος
  kemiallinen reaktori, jossa rautamalmi pelkistetään metalliseksi raudaksi hiilen avulla

mataa /mˈataː/ (v)
έρπω
  liikkua hitaasti ryömimällä

matala /mˈatala/ (adj)
ρηχός
  sellainen, jolla on alhainen syvyys; sellainen, joka soveltuu kahluupaikaksi; sellainen, jossa aluksen syväys on liian suuri; sellainen, jossa voi polskia käsipohjaa

matalapaine /mˈatalapˌaine/ (n)
βαθύ βαρομετρικό
  depressio, ilmakehän alue, jossa on ympäröivällä alueella vallisevaan paineeseen verrattuna alhaisempi ilmanpaine

matalasuhdanne /mˈatalasˌuhdanne/ (n)
ύφεση
  talouden suhdannevaihtelun tila, jossa supistumisnopeus on saavuttanut huippunsa

matalikko /mˈatalˌikːo/ (n)
άβαθα
  paikka, jossa vesi on matalaa

mate /mˈate/ (n)
ζευγαρώνω
  matepuu, runsaasti kofeiinia sisältävä pensasmainen puu, jonka lehtiä käytetään piristävän juoman valmistamiseen
  matejuoma, matepuun lehdistä valmistettava juoma

matelija /mˈatelˌija/ (n)
ερπετό
  (eläintiede) selkärankaisten eläinten luokka, johon kuuluvat mm. liskot, käärmeet, kilpikonnat ja krokotiilieläimet. Matelijat ovat vaihtolämpöisiä.

matemaatikko /mˈatemˌaːtɪkːo/ (n)
μαθηματικός
  matematiikan tutkija

matemaattinen /mˈatemˌaːtːɪnen/ (adj)
μαθηματικός
  sellainen, joka liittyy matematiikkaan, matematiikalle ominainen, matemaattisten lainalaisuuksien alainen

matemaattinen lauseke /mˈatemˌaːtːɪnen lˈauseke/ (n)
διατύπωση
  suureita tai funktioita sisältävä matemaattinen esitys, kaava, johon on merkitty mitkä laskutoimitukset tai operaatiot johtavat tulokseen; merkitty laskutoimitus

matematiikka /mˈatematˌiːkːa/ (n)
μαθηματικά
  deduktiivisen logiikan avulla abstrakteja järjestelmiä tutkiva tieteenala

materia /mˈaterˌia/ (n)
ουσία
  aine

materiaali /mˈaterɪˌaːlɪ/ (n)
υλικός
  aine, aines, josta valmistetaan jotain

materialismi /mˈaterˌialˌismɪ/ (n)
υλισμός
  käsitys jonka mukaan todellisuus on aineellinen ja kaikki olemassa oleva koostuu tai on palautettavissa aineeseen, aineellisiin voimiin tai fysikaalisiin tapahtumiin
  tavaran ja maallisen mammonan halu; liittyy kulutuskäyttäytymiseen

materialisti /mˈaterˌialˌistɪ/ (n)
υλιστής
  materialismin kannattaja
  henkilö, joka pitää aineellisia arvoja henkisiä tärkeämpinä

materialistinen /mˈaterˌialˌistɪnen/ (adj)
ματεριαλιστικός
  materialismin mukainen

matka /mˈatka/ (n)
ταξίδι
  siirtyminen paikasta toiseen

matkailu /mˈatkailu/ (n)
τουρισμός
  matkustaminen huvitarkoituksessa; matkusteleminen, turismi

matkalaukku /mˈatkalˌaukːu/ (n)
βαλίτσα
  perinteisesti nahasta tai pahvista, nykyisin lujitemuovista tms. valmistettu suljettava, yleensä lukollinen laukku, joka on tarkoitettu matkatavaroiden kuljetukseen ja säilytykseen

matkalippu /mˈatkalˌipːu/ (n)
εισιτήριο
  kulkuvälineessä matkustamiseen oikeuttava lippu

matkamittari /mˈatkamˌitːarɪ/ (n)
οδόμετρο
  kuljettua matkaa mittaava laite, hodometri

matkaopas /mˈatkaopas/ (n)
ξεναγός
  yleensä matkalla mukana oleva opas, joka huolehtii matkalaisten opastamisesta ja matkajärjestelyjen toimivuudesta

matkapuhelin /mˈatkapˌuhelɪn/ (n)
κινητό τηλέφωνο
  mukana kannettava, langaton, akkutoiminen puhelin

matkatavara /mˈatkatˌavara/ (n)
αποσκευές
  matkalle mukaan otetut tavarat pakattuna laukkuihin tms.

matkustaa /mˈatkustaː/ (v)
ταξιδεύω
  tehdä matka, mennä matkalle jonnekin

matkustaja /mˈatkustˌaja/ (n)
επιβάτης
  jollakin kulkuneuvolla matkustava henkilö

matkustajalentokone /mˈatkustˌajalˌentokˌone/ (n)
αεροπλάνο της γραμμής
  matkustajien kuljettamiseen tehty lentokone, jota käytetään lentoliikenteessä

matkustamo /mˈatkustˌamo/ (n)
καμπίνα
  lentokoneen sisätilan osa, joka on varattu matkustajien käyttöön

matkustamohenkilökunta /mˈatkustˌamohˌeŋkɪløkˌunta/ (n)
αεροσυνοδός
  lentokoneen matkustajia sen matkustamossa palveleva henkilökunta

matkustus /mˈatkustus/ (n)
ταξίδι
  matkustamisen toteutus

mato /mˈato/ (n)
σκουλήκι
  johonkin eläinkunnan matomaiseen pääluokkaan kuuluva matelemalla liikkuva raajaton eläin

matriarkaatti /mˈatrɪˌarkaːtːɪ/ (n)
μητριαρχία
  äidinvalta, järjestelmä jossa vanha äiti, isoäiti, matriarkka johtaa sukua suoraan

matriisi /mˈatrɪːsɪ/ (n)
μήτρα
  suorakulmainen riveihin ja sarakkeisiin jaettu taulukko, jonka alkiot ovat lukuja, usein reaali- tai kompleksilukuja, tai lausekkeita

matruusi /mˈatruːsɪ/ (n)
ναυτικός
  kauppalaivan kansihenkilöstöön kuuluvan merimiehen ammattinimike
ναύτης
  laivastossa miehistöön kuuluvan merisotilaan sotilasarvo

matta /mˈatːa/ (adj)
αμβλύνω
  himmeä, valoa heijastamaton

matti /mˈatːɪ/ (n)
ματ
  pelin tilanne ja päämäärä eli kuninkaaseen kohdistuva lyöntiuhka, jota ei voi enää millään keinolla torjua.

matto /mˈatːo/ (n)
χαλί, τάπητας
  muovista ym. materiaalista valmistettu lattiapinnoite

maturoitunut /mˈaturˌoitunut/ (adj)
ώριμος
  varsinkin alkoholijuomista: kypsä, kypsynyt

maukas /mˈaukas/ (adj)
νόστιμος
  hyvältä maistuva

mauri /mˈaurɪ/ (n)
Μαυριτανός
  muinaisen Mauritanian alueella eläneen islaminuskoisen kansan jäsen

maustaa /mˈaustaː/ (v)
εποχή
  lisätä mausteita ruokaan

mauste /mˈauste/ (n)
καρύκευμα
  Ruokiin ja juomiin toivotun maun saamiseksi ja ruoansulatuksen edistämiseksi lisättävä aine. Usein mausteena toimii maustevihannes tai muu pieninä annoksina käytettävä maultaan voimakas tai aromaattinen kasvin osa.

maustebasilika /mˈaustebˌasɪlˌika/ (n)
βασιλικός
  basilika (Ocimum basilicum), ruoan maustamiseen käytetty yksivuotinen pensasmainen ruoho

maustekirveli /mˈaustekˌirvelɪ/ (n)
ανθρίσκος
  sarjakukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Antrhriscus cerefolium), jonka persiljaa muistuttavia lehtiä käytetään yrttinä

maustepippuri /mˈaustepˌipːurɪ/ (n)
μπαχάρι
  (kasvitiede) myrtille sukua oleva ikivihreä, tuoksuva pensas Pimenta dioica
  (keittiö) Pimenta dioica -pensaan marjoista saatu mauste. Marjat kerätään puolikypsinä ja kuivataan. Ne käytetään mausteena kokonaisina tai jauhettuina.

maustesahrami /mˈaustesˌahramɪ/ (n)
κρόκος
  sahramien suvun kasvi, jonka luotteja käytetään mausteen ja väriaineena ()

mauton /mˈauton/ (adj)
άγευστος
  sellainen ruoka, juoma, tms. mikä ei maistu, missä ei ole makua
  (kuvaannollinen) sellainen mikä on täysin tyylitön, tyylitajuton
  hyvien tapojen vastainen; moraaliton, sopimaton

meanderi /mˈeandˌerɪ/ (n)
μαίανδρος
  antiikin kuvataiteesta ja arkkitehtuurista peräisin oleva säännöllisesti polveileva kulmikas viivaornamentti

meanderoida /mˈeanderˌoida/ (v)
μαίανδρος
  mutkitella (joesta)

media /mˈedɪa/ (n)
ΜΜΕ
  tiedotusvälineet

mediaalinen /mˈedɪˌaːlɪnen/ (adj)
έσω
  keskellä tai lähempänä keskiviiva sijaitseva

mediaani /mˈedɪˌaːnɪ/ (n)
διάμεσος
  jakauman kahteen yhtä monta havaintoa sisältävään osaan jakava kohta, joka sijaitsee 50:n persentiilin kohdalla; myös yhtenevä järjestyksessä toisen kvartiilin kanssa

mediterraaninen /mˈedɪtˌerraːnɪnen/ (adj)
μεσογειακός
  välimerellinen, Välimereen liittyvä

meduusa /mˈeduːsa/ (n)
μέδουσα, τσούχτρα
  vedessä elävä pelaginen polttiaiseläinyksilö

meemi /mˈeːmɪ/ (n)
μιμίδιο
  kulttuurissa tai viestinnässä leviävä, kopioituva ja muuntuva idea
  Internetin käyttäjien keskuudessa suuren suosion saavuttava ja leviävä ilmiö, hokema tai kuva

mehevä /mˈehevæ/ (adj)
χυμώδες
  mehukas, nestettä tihkuva

mehiläinen /mˈehɪlˌæinen/ (n)
μέλισσα
  mesipistiäisiin (Apoidea) kuuluvia yhteiskuntahyönteisiä, joka elävät parvissa

mehiläishoitaja /mˈehɪlˌæishoitˌaja/ (n)
μελισσοκόμος
  mehiläisten hoitamista harjoittava henkilö

mehiläiskuningatar /mˈehɪlˌæiskunˌiŋŋatar/ (n)
μέλισσα
  mehiläisparven ainoa lisääntymiskykyinen naaras, joka huolehtii muninnasta

mehiläispesä /mˈehɪlˌæispesæ/ (n)
κυψέλη
  mehiläisten pesä

mehiläissyöjä /mˈehɪlˌæissyøjæ/ (n)
μελισσοφάγος
  värikäs säihkylintuihin lukeutuva erilaisten pistiäisten syöntiin erikoistuneut lintulaji,

mehiläistenhoito /mˈehɪlˌæistenhˌoito/ (n)
μελισσοκομία
  mehiläisyhdyskunnan ja sen käyttämän mehiläispesän ylläpito lähinnä hunajan tuottamista varten

mehiläisvaha /mˈehɪlˌæisvaha/ (n)
μελισσοκέρι
  mehiläisten pesäkennojensa rakennusmateriaaliksi tuottama vaha

mehu /mˈehu/ (n)
χυμός
  hedelmistä, marjoista tai kasviksista tehty tai niiden makuinen hiilihapoton juoma

mehukas /mˈehukas/ (adj)
ζουμερός
  mehevä; jossa on hedelmämehua tai nestettä
χυμώδες
  mielenkiintoa herättävä

mehustaa /mˈehustaː/ (v)
χυμός
  erottaa mehu marjoista, hedelmistä tms.

mehustin /mˈehustɪn/ (n)
αποχυμωτής
  kone tai laite, jolla hedelmiä, marjoja tms. mehustetaan

mehutiiviste /mˈehutˌiːvɪste/ (n)
σιρόπι
  juoma, jota valmistetaan keittämällä vettä, sokeria sekä hedelmiä, marjoja tai kasviksia, ja joka on juotavaa vedellä laimennettuna

meijeri /mˈeijerɪ/ (n)
γαλακτοκομείο
  maitoa jalostava teollisuuslaitos

meikata /mˈeikata/ (v)
μακιγιάζ
  ehostaa ruumiin yleensä näkyvimpiä osia, esim. kasvoja, jotta ne näyttäisivät paremmilta tai kauniimmilta

meikkivoide /mˈeikːɪvˌoide/ (n)
ίδρυμα
  voide jonka tarkoitus on peittää ihon virheitä ja tasoittaa ihon väriä

meininki /mˈeinɪŋkɪ/ (n)
πρόθεση
  aikomus
αγωγή
  tunnelma, meno

meioosi /mˈeioːsɪ/ (n)
μείωση, μείωσις
  suvullisessa lisääntymisessä sukusolujen syntyessä tapahtuva tumanjakautuminen, josta aiheutuu kromosomiluvun puolittuminen

meirami /mˈeiramɪ/ (n)
ματζουράνα
  maustemeirami, (Origanum majorana) yleisesti käytetty maustekasvi

meisti /mˈeistɪ/ (n)
μπουνιά
  työkalu, jota vasaralla tai nuijalla lyömällä tehdään reikiä tai muita kuvioita työkappaleisiin

mekaanikko /mˈekaːnˌikːo/ (n)
μηχανικός
  koneita ja välineitä tekevä, asentava, hoitava tai korjaava henkilö

mekaaninen /mˈekaːnɪnen/ (adj)
μηχανικός
  mekaniikkaan ja sen sovelluksiin perustuva tai tukeutuva

mekaniikka /mˈekanˌiːkːa/ (n)
μηχανική
  vuorovaikutuksia ja liikeilmiöitä tutkiva tieteen ala, fysiikan osa-alue

mekanismi /mˈekanˌismɪ/ (n)
μηχανισμός
  laitteisto, koneisto, sen toiminnallinen rakenne

mekko /mˈekːo/ (n)
φόρεμα
  leninki, yhtenäinen, yläosasta ja hameesta koostuva vaate, jota käyttävät yleensä naiset

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (adj)
μεξικάνικος
  Meksikosta peräisin oleva tai Meksikoon liittyvä

meksikolainen /mˈeksɪkolˌainen/ (n)
Μεξικανός
  pysyvästi Meksikossa asuva henkilö

mela /mˈela/ (n)
κουπί
  kädessä pidettävä yksi- tai kaksilapainen varsi, jolla melotaan ja ohjataan venettä sitä veneen laitoihin tukematta

melankolia /mˈelaŋkˌolɪa/ (n)
μελαγχολία
  alakuloisuus

melankolikko /mˈelaŋkolˌikːo/ (n)
μελαγχολικός
  melankolinen ihminen

melankolinen /mˈelaŋkˌolɪnen/ (adj)
μελαγχολικός
  surullinen, alakuloinen, synkkämielinen

melanooma /mˈelanˌoːma/ (n)
μελάνωμα
  melanosyytistä lähtöisin oleva syöpä; eräs ihosyövän laji

melanosyytti /mˈelanosˌyːtːɪ/ (n)
μελανοκύτταρο
  melaniinia sisältävä värisolu

melissa /mˈelɪssa/ (n)
μελισσόχορτο
  mikä tahansa melissain sukuun () kuuluva huulikukkaiskasvien laji tai sellaisen yksilö

melkein /mˈelkein/ (adv)
σχεδόν
  hyvin lähelle, ei aivan

meloa /mˈeloa/ (v)
κουπί
  liikuttaa kanoottia tms. melan avulla

melodika /mˈelodˌika/ (n)
μελόντικα
  koskettimellinen puhallinsoitin, jossa on kahden tai kolmen oktaavin ääniala

melodinen /mˈelodɪnen/ (adj)
μελωδικός
  melodiaan liittyvä, melodiaa toteuttava

melodraama /mˈelodrˌaːma/ (n)
μελόδραμα
  liioittelevan tunteellinen, mahtipontinen taideteos

meloni /mˈelonɪ/ (n)
πεπόνι
  yleisnimitys kurkkukasvien eri sukujen mehevähedelmäisille kasveille, kuten vesimelonille ja tavalliselle melonille

meluisa /mˈelwɪsa/ (adj)
θορυβώδης
  häiritsevän äänekäs, melua tuottava

mendelevium /mˈendelevium/ (n)
μεντελέβιο
  aktinoideihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 101 ja kemiallinen merkki Md

menestyksekkäästi /mˈenestˌyksekːˌæːstɪ/ (adv)
επιτυχώς
  menestyksekkäällä tavalla

menestyksellisesti /mˈenestˌyksellɪsˌestɪ/ (adv)
επιτυχώς
  menestyksellisellä tavalla

menestyminen /mˈenestˌymɪnen/ (n)
επιτυχία
  menestyksen saavuttaminen ja eteneminen menestyksekkäästi

menestys /mˈenestys/ (n)
ευημερία
  onnistumisen ja menestymisen toteutuma

menestyä /mˈenestˌyæ/ (v)
επιτυγχάνω
  onnistua jossakin

menetelmä /mˈenetˌelmæ/ (n)
μέθοδος
  järjestelmällinen menettelytapa t. -keino määrätarkoituksen saavuttamiseksi

menetelmällinen /mˈenetˌelmællɪnen/ (adj)
μεθοδικός
  menetelmän mukainen; menetelmää noudattava

menettely /mˈenetːˌely/ (n)
διαδικασία
  menetteleminen, järjestelmällinen suoritustapa

menettelytapa /mˈenetːˌelytˌapa/ (n)
διαδικασία
  yl. vakiintunut tapa menetellä t. toimia tilanteen edellyttämästi

menettää /mˈenetːæː/ (v)
χάνω
  joutua eroon jostakin omistamastaan

meniski /mˈenɪskɪ/ (n)
μηνίσκος
  astiassa olevan nesteen kovera tai kupera pinta

menneisyys /mˈenneisyːs/ (n)
παρελθόν
  jo mennyt takana oleva aika tapahtumineen

mennä /mˈennæ/ (adj)
διαρκώ
  mennyt, edellinen, viime

mennä /mˈennæ/ (v)
πάω
  liikkua muuhun paikkaan (eteenpäin, kauemmaksi, etäämmälle) siitä missä puhuja on

mennä naimisiin /mˈennæn nˈaimɪsɪːn/ (v)
παντρεύομαι
  avioitua, solmia avioliitto

meno /mˈeno/ (n)
πάω
  yhdensuuntainen liike johonkin, poispäin

menopaussi /mˈenopˌaussɪ/ (n)
εμμηνόπαυση
  kuukautisten lopullinen päättyminen

menstruaalinen /mˈenstruˌaːlɪnen/ (adj)
εμμηνορροϊκός
  kuukautisiin liittyvä, kuukautis-

mentaalinen /mˈentaːlɪnen/ (adj)
διανοητικός
  mieleen tai ajatuksiin liittyvä

mentaliteetti /mˈentalɪtˌeːtːɪ/ (n)
νοοτροπία
  henkinen peruslaatu, omanlaisuus; mielenlaatu, hengenlaatu

mentori /mˈentorɪ/ (n)
οδηγητής
  henkilö, joka kokeneempana antaa opastusta kokemattomammalle

menuetti /mˈenuˌetːɪ/ (n)
μενουέτο
  ed. tanssin rytmiin tehty sävellys

mereinen /mˈereinen/ (adj)
ωκεάνιος
  mereen liittyvä

merellinen /mˈerellɪnen/ (adj)
ωκεάνιος
  meren läheisyydelle tyypillinen

merenalainen /mˈerenalˌainen/ (adj)
υποβρύχιος
  meren pinnan alla oleva

merenelävä /mˈerenˌelævæ/ (n)
θαλασσινά
  meressä elävä eläin

merenkäynti /mˈereŋkˌæyntɪ/ (n)
τρικυμιώδης θάλασσα
  aallokko

merenlahti /mˈerenlˌahtɪ/ (n)
κόλπος
  meren muodostelma, jossa vesi työntyy pitkälle mantereeseen kuuluvien maa-alueiden väliin

merenneito /mˈerennˌeito/ (n)
γοργόνα
  taruolento, jolla on naisen ylävartalo ja kalan pyrstö

merenpohja /mˈerempˌohja/ (n)
βυθός
  meren pohja, mikä muodostaa valtaosan maapallon pinta-alasta

meri /mˈerɪ/ (n)
θάλασσα, πέλαγος
  laaja maapalloa peittävä vesimuodostuma, jossa on suolaista vettä

meriantura /mˈerɪˌantura/ (n)
γλωσσίδι
  Koillis-Atlantin kampelakala (Solea solea)

meribassi /mˈerɪbˌassɪ/ (n)
λαβράκι
  ahvenkaloihin kuuluva varsin maukkaana pidetty merissä elävä kala, (Dicentrarchus labrax)

meridiaani /mˈerɪdɪˌaːnɪ/ (n)
μεσημβρινός
  navoilta tietyn paikan zeniitin kautta kulkeva isoympyrä

merihevonen /mˈerɪhˌevonen/ (n)
ιππόκαμπος
  mikä tahansa merihevosten sukuun () sukuun kuuluva luukala

merihirviö /mˈerɪhˌirvɪø/ (n)
κήτος
  myyttinen meressä elävä hirviö

merihätä /mˈerɪhˌætæ/ (n)
αναστατώνω
  hätätilanne merellä

merikarhu /mˈerɪkˌarhu/ (n)
θαλασσόλυκος
  kokenut merenkävijä, kokenut merimies

merikotka /mˈerɪkˌotka/ (n)
θαλασσαετός
  kotkaa eli maakotkaa kookkaampi, vanhana ruskeanharmaa lintu (Haliaeëtus albicilla), jonka siipien kärkiväli on jopa 2,5 m. Tämä merikotkien suvun edustaja on suurin Suomessa pesivä päiväpetolintu.

merileijona /mˈerɪlˌeijona/ (n)
θαλάσσιο λιοντάρι
  korvahylkeisiin kuuluvia hylkeitä (Otariinae)

merilohi /mˈerɪlˌohɪ/ (n)
σολομός
  syyskutuinen vaelluskala (), joka aloittaa kutujokeen nousun jo keväällä. Kuoriutuneet poikaset viihtyvät kotijoessaan 2–5 vuotta, jonka jälkeen ne lähtevät merivaellukselle. Meressä oleskelua kestää 2–4 vuotta, jonka jälkeen ne aloittavat noin 4–15 kg:n painoisena nousun kudulle.

merilokki /mˈerɪlˌokːɪ/ (n)
γλάρος
  lokkien heimoon () ja sukuun () kuuluva suurikokoinen lintulaji () tai sen yksilö

merimakkara /mˈerɪmˌakːara/ (n)
αγγούρι της θάλασσας
  makkaran muotoinen, meressä elävä piikkinahkaisiin luettava selkärangaton eläin

merimies /mˈerɪmies/ (n)
ναύτης
  laivan miehistön jäsen

meripihka /mˈerɪpˌihka/ (n)
κεχριμπάρι, ήλεκτρο
  20—100 miljoonaa vuotta sitten kasvaneiden havupuiden kivettynyt pihka, joka on kerrostunut meren pohjaan

merirosvo /mˈerɪrˌosvo/ (n)
πειρατής
  rosvo, joka ryöstää kauppalaivoja merellä

merirosvous /mˈerɪrˌosvous/ (n)
πειρατεία
  ryöstäminen merellä

merisairaus /mˈerɪsˌairaus/ (n)
ναυτία
  aluksen keinumisen aiheuttama matkapahoinvointi

merisiili /mˈerɪsˌiːlɪ/ (n)
αχινός
  piikkisen pallon muotoinen, piikkinahkaisiin kuuluva meren selkärangaton eläin

merituuli /mˈerɪtˌuːlɪ/ (n)
μπάτης
  maata kohti suuntautuva meren ja rannikon päällä tapahtuva ilmavirtaus, joka johtuu maan ja meren lämpötilaeroista

meritähti /mˈerɪtˌæhtɪ/ (n)
αστερίας
  joukko merissä eläviä ruumiinmuodoltaan tähteä muistuttavia piikkinahkaisiin kuuluvia selkärangattomia (Asteroidea), joita tavataan noin 1800 lajia

merivesi /mˈerɪvˌesɪ/ (n)
θαλάσσια ύδατα
  meressä oleva vesi, merestä saatu vesi, jonka suolapitoisuus on keskimäärin 3,5 painoprosenttia

merivuokko /mˈerɪvˌuokːo/ (n)
θαλάσσια ανεμώνη
  koralleihin kuuluvan lahkon (Actiniaria) meressä eläviä kukan muotoisia selkärangattomia

merkillinen /mˈerkɪllɪnen/ (adj)
αλλόκοτος
  erikoinen, outo

merkintätapa /mˈerkɪntˌætapa/ (n)
σημείωση
  tapa merkitä ylös asioita, notaatio

merkitsevyys /mˈerkɪtsevyːs/ (n)
νόημα
  se, että on merkitsevä; myös tilastotieteessä

merkittävä /mˈerkɪtːˌævæ/ (adj)
αξιοσημείωτος
  oleellinen, merkillepantava; sellainen, jolla on merkitystä

merkityksellinen /mˈerkɪtˌyksellɪnen/ (adj)
σημαντικός
  sellainen, jolla on merkitystä, tärkeä

merkityksetön /mˈerkɪtˌyksetøn/ (adj)
χωρίς σημασία
  sellainen, jolla ei ole merkitystä, vailla merkitystä oleva

merkitys /mˈerkɪtys/ (n)
σημασία, έννοια
  se mitä jokin symboloi, sanan kyky viitata joukkoon todellisia olioita

merkitysoppi /mˈerkɪtysˌopːɪ/ (n)
σημασιολογία
  tieteen haara, joka tutkii mm. sanojen ja ajatusten merkitystä

merkitä /mˈerkɪtæ/ (v)
σημαίνω
  tarkoittaa, olla merkkinä jostakin tai jollekin

merkki /mˈerkːɪ/ (n)
σύμβολο
  ennusmerkki
  symboli
χαρακτήρας
  kirjoitusjärjestelmässä tai vastaavassa esiintyvä kirjain tai muu symboli, kirjainmerkki, välimerkki, etumerkki, operaattori
σύμπτωμα
  oire
μάρκα
  tuotemerkki

merkkijono /mˈerkːɪjˌono/ (n)
συμβολοσειρά
  ohjelmoinnissa käytetty tietotyyppi, johon tallennetaan peräkkäisiä merkkejä

merkonomi /mˈerkonˌomɪ/ (n)
συνεργάτης
  kauppaoppilaitoksen opistoasteinen talouden alan tutkinto; henkilö jolla on ko. tutkinto

merovingi /mˈerovˌiŋŋɪ/ (n)
Μεροβίνγκοι
  merovingit frankkivaltakunnan hallitsijoiden dynastia 400–700-luvuilla, joka edelsi karolingeja

merta /mˈerta/ (n)
δόκανο
  yksinieluinen ansatyyppinen pienehkö seisova kalanpyydys

mesenaatti /mˈesenˌaːtːɪ/ (n)
πάτρονας
  henkilö, joka tukee taloudellisesti taiteita

mesi /mˈesɪ/ (n)
νέκταρ
  eräiden siemenkasvien mesiäisten erite

mesoliittinen /mˈesolˌiːtːɪnen/ (adj)
νεοολιθική
  paleoliittisen ja neoliittisen kivikauden välisen eli mesoliittisen kauden aikainen. Alueen mesoliittinen kausi on jääkauden (n. 10,000 eaa.) jälkeinen ja maa- ja karjatalouteen siirtymisen välinen aika

mesoni /mˈesonɪ/ (n)
μεσόνιο
  kvarkista ja antikvarkista koostuva hiukkanen

mesosfääri /mˈesosfˌæːrɪ/ (n)
μεσόσφαιρα
  ilmakehän kerros stratosfäärin ja termosfäärin välissä

mesotsooinen /mˈesotsˌoːɪnen/ (adj)
μεσοζωικός
  mesotsooiseen maailmankauteen liittyvä

mesotsooinen maailmankausi /mˈesotsˌoːɪnen mˈaːɪlmˌaŋkausɪ/ (n)
Μεσοζωικός
  niin sanottu elämän keskiaika, aikaväli n. 200 — 80 miljoonaa vuotta sitten

messinki /mˈessɪŋkɪ/ (n)
ορείχαλκος
  seosmetalli, joka on kuparin ja sinkin seos eli lejeerinki

messu /mˈessu/ (n)
Θεία Λειτουργία
  jumalanpalvelus, joka sisältää ehtoollisen
  jumalanpalveluksen osa, joka sisältää ehtoollisen

messut /mˈessut/ (n)
έκθεση
  kaupallinen tapahtuma, jossa yritykset esittelevät tuotteitaan ja palvelujaan

mestariteos /mˈestarˌiteos/ (n)
αριστούργημα
  poikkeuksellisen hyvänä pidetty teos tai sellainen, jota voidaan pitää taiteilijan uran parhaana

mestaruus /mˈestaruːs/ (n)
πρωτάθλημα
  kilpailun tai kilpailusarjan voittaminen

mestata /mˈestata/ (v)
αποκεφαλίζω
  katkaista jklta kaula

mestaus /mˈestaus/ (n)
αποκεφαλισμός
  tappaminen katkaisemalla kaula, erityisesti tällä menetelmällä toteutettu kuolemantuomion täytäntöönpano; se, että mestataan

metaani /mˈetaːnɪ/ (n)
μεθάνιο
  yksinkertaisin alkaani, hiilivety, jossa on yksi hiiliatomi, CH₄. Esiintyy suokaasussa ja kaivoskaasussa.

metafora /mˈetafˌora/ (n)
μεταφορά
  kahden toisiinsa liittymättömän sanan samaistus, kielikuva

metafysiikka /mˈetafysˌiːkːa/ (n)
μεταφυσική
  olevaisen yleisimpien piirteiden ja perusteiden systemaattista tutkimusta ja selittämistä toteuttava filosofian osa

metalli /mˈetallɪ/ (n)
μέταλλο
  alkuaine tai materiaali, jonka fysikaalisiin ominaisuuksiin yleensä kuuluu taottavuus, hyvä sähkönjohtokyky ja suuri ominaispaino
  metalliseos materiaalina

metallimusiikki /mˈetallˌimusˌiːkːɪ/ (n)
μέταλ
  rockmusiikin tyylisuunta, jolle on ominaista vetävät rytmit, voimakkaasti vahvistetut kitarat ja monesti myös synkeät teemat

metallinen /mˈetallɪnen/ (adj)
μεταλλικός
  sellainen, mikä on metallia tai metallista

metalliraha /mˈetallˌiraha/ (n)
επινοώ
  metallista tai nykyisin vartavasten suunnitellusta rahametallista lyöty raha

metalliseos /mˈetallˌiseos/ (n)
κράμα
  kahden tai useamman metallin kiinteän tilan liuos

metallurgia /mˈetallˌurɡɪa/ (n)
μεταλλουργία
  tekniikan ja sen tutkimuksen osa, johon kuuluu metallien erottaminen malmeista, puhdistaminen, seostaminen ja saattaminen metallurgisin menetelmin haluttuun käyttötarkoitukseen sopivaksi

metamfetamiini /mˈetamfˌetamˌiːnɪ/ (n)
μεθαμφεταμίνη
  eräs huume, joka kuuluu amfetamiineihin

metamorfinen /mˈetamˌorfɪnen/ (adj)
μεταμορφωσιγενές
  metamorfoosin läpikäynyt

metamorfoosi /mˈetamˌorfoːsɪ/ (n)
μεταμόρφωση
  muodonvaihdos, erilaisten rakennetyyppien vaihtelujen sarja yksilön kehityksessä
  tapahtuma, jossa kiven rakenne tai mineraalikoostumus, tai molemmat, muuttuvat puristavien tai venyttävien voimien tai muuttuneiden lämpötila- ja paineolosuhteiden vuoksi

metanoli /mˈetanˌolɪ/ (n)
μεθανόλη
  yksinkertaisin, ihmiselle hyvin myrkyllinen alkoholi, CH₃OH

meteoriitti /mˈeteorˌiːtːɪ/ (n)
μετεωρίτης
  Maahan avaruudesta pudonnut taivaankappale

metodologia /mˈetodˌoloɡˌia/ (n)
μεθοδολογία
  metodiikka

metoikki /mˈetoikːɪ/ (n)
μέτοικος
  antiikin Ateenassa kreikkalainen tai muu vieraspaikkakuntalainen, joka ei ollut kansalainen

metonymia /mˈetonˌymɪa/ (n)
μετωνυμία
  merkityksen korvaaminen sen osan merkityksellä. Esimerkiksi katunäkymä elokuvassa ei kuvaa itse katua vaan kaupunkielämää yleensä

metri /mˈetrɪ/ (n)
μέτρο
  pituuden SI-järjestelmän mukainen yksikkö, tunnus m

metrinmitta /mˈetrɪnmˌitːa/ (n)
μέτρο
  metrin pituuden ilmaiseva mittalaite

metro /mˈetro/ (n)
μετρό
  Kiskoja käyttävä joukkoliikennejärjestelmä, joka usein on rakennettu maan alle (ainakin osittain). Metrojärjestelmä muistuttaa paikallisjunaliikennettä, mutta erotetaan siitä yleensä sillä perusteella, että virransyöttö tapahtuu metrovaunujen alta eikä päältä kuten junassa. Rajanveto paikallisjuna-, metro-, pikaraitiotie- ja raitiovaunujärjestelmien välillä on usein häilyvää.

metrojunankuljettaja /mˈetrojunˌaŋkuljˌetːaja/ (n)
διαχειρίστρια
  henkilö, joka ohjaa metrojunaa

metronomi /mˈetronˌomɪ/ (n)
μετρονόμος
  tahtimittari

metropoli /mˈetropˌolɪ/ (n)
μητρόπολη
  suurkaupunki, kansainvälinen keskus, maailmankaupunki

metropoliitta /mˈetropolˌiːtːa/ (n)
μητροπολιτικός
  kirkkoprovinssin pääkaupungin piispa, usein arkkipiispan arvonimi

metsikkö /mˈetsɪkːø/ (n)
άλσος
  pienehkö metsä tai metsän osa, jonka jokin sen ominaisuus, kuten ikä, tiheys, puulaji, erottaa sen ympäröivästä metsästä tai tiluslajeista

metsittäminen /mˈetsɪtːˌæmɪnen/ (n)
αναδάσωση
  aukean alan muuttaminen metsää kasvavaksi

metso /mˈetso/ (n)
αγριόκουρκος
  suurikokoinen metsäkanalintu ()

metsuri /mˈetsurɪ/ (n)
ξυλοκόπος
  metsänhoidon ammattilainen, joka kaataa, karsii ja katkoo puita

metsä /mˈetsæ/ (n)
δάσος, δρυμός
  alue, jossa kasvaa ennen kaikkea puita, mutta myös aluskasvillisuutta

metsäinen /mˈetsæinen/ (adj)
δασώδης
  sellainen alue, tai paikka, jossa kasvaa metsää

metsäjänis /mˈetsæjænɪs/ (n)
Χάζε
  koko Suomessa yleinen, noin 60 cm mittainen eläin, jolla on 12 cm pitkät mustakärkiset korvat ()

metsäkauris /mˈetsækˌaurɪs/ (n)
ζαρκάδι
  siro euraasialainen lehti- ja sekametsien hirvieläin, . Suomessa nykyisin riistaeläin.

metsäkissa /mˈetsækˌissa/ (n)
αγριόγατα
  pieni petoeläin (Felis silvestris), joka elää luonnonvaraisena Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa, ei kuitenkaan Suomessa.

metsänhoitaja /mˈetsænhˌoitaja/ (n)
δασοφύλακας
  metsätieteellisestä koulutusohjelmasta valmistuneen maatalous- ja metsätieteiden maisterin arvonimi

metsäpalo /mˈetsæpˌalo/ (n)
πυρκαγιά δασών
  hallitsematon maastopalo metsäalueella

metsäpäästäinen /mˈetsæpˌæːstæinen/ (n)
νανομυγαλίδα
  (Sorex araneus) pienisilmäinen ja -korvainen jyrsijä

metsästys /mˈetsæstys/ (n)
κυνήγι
  luonnossa elävien eläinten pyydystäminen ja surmaaminen hyödyn saamiseksi. Aikaisemmin yleisesti erällä käynti.

metsästäjä /mˈetsæstˌæjæ/ (n)
κυνηγός
  henkilö, joka työkseen tai harrastuksekseen metsästää

metsästää /mˈetsæstæː/ (v)
κυνηγώ
  saalistaa, pyydystää luonnonvaraisia eläimiä

metsävaahtera /mˈetsævˌaːhtera/ (n)
σφενδάμι
  (kasvitiede) Suomessa luonnonvaraisena kasvava vaahteroihin kuuluva lehtipuulaji (Acer platanoides)

miedontaa /mˈiedontaː/ (v)
ήμερος
  tehdä entistä miedommaksi, laimentaa

miehistö /mˈiehɪstø/ (n)
πλήρωμα
  alukselle (laivalle, lentokoneeseen jne.) palkattu tai määrätty ihmisjoukko, joka työskentelee aluksella huolehtien aluksen kuljettamisesta ja muista toimista

miehittää /mˈiehɪtːæː/ (v)
καταλαμβάνω
  viedä sotilasjoukkojaan hallitsemaan toista valtiota tai jotakin aluetta
επανδρώνω
  asettaa miehistö johonkin

miehitys /mˈiehɪtys/ (n)
κατοχή
  miehitysjoukkojen lähettäminen johonkin tai pitäminen jossakin

miehuus /mˈiehuːs/ (n)
ανδρισμός
  miehenä oleminen

miekankärki /mˈiekaŋkˌærkɪ/ (n)
τόπος
  miekanterän kärkiosa

miekka /mˈiekːa/ (n)
ξίφος, σπαθί
  pitkäteräinen ase, jossa on kahva ja joka on suunniteltu isku- tai pistolyöntejä varten

miekkailla /mˈiekːailla/ (v)
ξιφομαχώ
  taistella miekoilla

miekkailu /mˈiekːailu/ (n)
ξιφασκία
  miekkaileminen

miekkakala /mˈiekːakˌala/ (n)
ξιφίας
  kookkaaksi kasvava ja nopeasti uiva kala Xiphias gladius, jonka yläleuka muistuttaa suurta miekkaa

miekkavalas /mˈiekːavalas/ (n)
όρκα
  delfiineihin kuuluva valas (Orcinus orca)

mielellään /mˈielellæːn/ (adv)
ευχαρίστως
  halukkaasti, ei vastahakoisesti

mielenkiinto /mˈieleŋkˌiːnto/ (n)
ενδιαφέρον
  kiinnostus johonkin asiaan

mielenkiintoinen /mˈieleŋkˌiːntoinen/ (adj)
ενδιαφέρων
  joka herättää mielenkiintoa tai on kiinnostava

mielenosoittaja /mˈielenosˌoitːaja/ (n)
διαδηλωτής
  henkilö, joka osoittaa mieltään osana mielenosoitusta

mielenosoitus /mˈielenosˌoitus/ (n)
διαδήλωση
  tilaisuus, jossa tavallisella kansalla on mahdollisuus näyttää yhdessä mielipiteensä jostain asiasta

mielenrauha /mˈielenrˌauha/ (n)
γαλήνη
  sisäinen rauha; sisäinen harmonia

mielenterveyden häiriö /mˈielentˌerveyden hˈæirɪø/ (n)
ψυχική ασθένεια
  poikkeama mielenterveydessä, joka häiritsee kyseisen henkilön elämää

mieletön /mˈieletøn/ (adj)
παράλογος
  absurdi, järjetön, järjenvastainen; mieltä vailla; sellainen, jolla ei ole mieltä

mieli /mˈielɪ/ (n)
συνείδηση
  ihmisen henkinen tai sisäinen olemus, tajunta, tietoisuus
βούληση
  halu, tahto

mieliala /mˈielɪˌala/ (n)
διάθεση
  tajuntaa hallitseva tunnetila, mielentila, tunnelma

mielihyvä /mˈielɪhˌyvæ/ (n)
ικανοποίηση
  mieltä hyväilevä myönteinen tunne

mielikuva /mˈielɪkˌuva/ (n)
εικόνα
  mielle; kuvitelma

mielikuvituksellinen /mˈielɪkˌuvɪtˌuksellɪnen/ (adj)
ευφάνταστος
  sellainen, joka ilmentää mielikuvituksen käyttöä
φανταστικός
  upea, fantastinen

mielikuvitus /mˈielɪkˌuvɪtus/ (n)
φαντασία
  kyky tuottaa mielessään ajatuksia tapahtumista ja selityksiä niille

mielipaha /mˈielɪpˌaha/ (n)
αγανάκτηση
  voimakas epämieluisuuden tunne

mielipide /mˈielɪpˌide/ (n)
άποψη
  näkemys asiasta tai henkilöstä

mielipuoli /mˈielɪpˌuolɪ/ (n)
μανιακός
  hullu, mielisairas

mielisairaala /mˈielɪsˌairaːla/ (n)
τρελοκομείο
  hoitolaitos mielenterveyden häiriöistä ja sairauksista kärsiville henkilöille; psykiatrinen sairaala

mielisairas /mˈielɪsˌairas/ (n)
ψυχωτικός
  henkilö, jolla on mielisairaus; psykoottinen henkilö

mielistellä /mˈielɪstellæ/ (v)
ελαφάκι
  pyrkiä hankkimaan hyötyä olemalla jollekulle ylenpalttisen kohtelias tai miellyttävä esimerkiksi kehumalla tätä

mielitietty /mˈielɪtˌietːy/ (n)
αγάπη
  henkilö, joka on jonkun romanttisen rakkauden kohde, mutta (tavallisesti) ei vielä puoliso

mielivaltainen /mˈielɪvˌaltainen/ (adj)
αυθαίρετος
  sellainen joka on päätöksentekijän vapaan arvion tulosta täysin omien mielipiteidensä tai mieltymystensä mukaan

mielleyhtymä /mˈielleyhtˌymæ/ (n)
σύνδεσμος
  mielteen kytkeytymiseen aikaisempaan mielteeseen liittyvä tapahtuma

miellyttävä /mˈiellytːˌævæ/ (adj)
ευχάριστος
  mieltä hyväilevä, myönteisiä tuntemuksia tuottava, mielihyvää aiheuttava, mieltymysten mukainen

miellyttää /mˈiellytːæː/ (v)
αρέσω
  olla jkn mieleen, pitää jstk

mies /mˈies/ (n)
άνδρας, άντρας
  aikuinen miespuolinen ihminen

mieskuntoisuus /mˈieskuntˌoisuːs/ (n)
ανδρισμός
  se, että on mieskuntoinen

miesmäinen /mˈiesmæinen/ (adj)
ανδρικός
  miehille tyypillinen tai ominainen

miespuolinen /mˈiespuolɪnen/ (adj)
αρσενικός
  sukupuoleltaan mies

miesystävä /mˈiesystˌævæ/ (n)
γκόμενος
  miespuolinen kumppani romanttisessa suhteessa

mietelmä /mˈietelmæ/ (n)
απόφθεγμα
  mietelause, ajatus

mietiskellä /mˈietɪskellæ/ (v)
αντανακλάω
  () miettiä

mieto /mˈieto/ (adj)
ήπιος
  sellainen joka ei ole väkevä

miettiä /mˈietːɪæ/ (v)
σκέφτομαι
  ajatella jotakin tiettyä asiaa, pohtia, pohdiskella

migreeni /mˈiɡreːnɪ/ (n)
ημικρανία
  eräs neurologinen sairaus, joka aiheuttaa kohtauksittain esiintyvää voimakasta toispuolista päänsärkyä

mihin /mˈihɪn/ (adv)
πού
  minne

miiminen /mˈiːmɪnen/ (adj)
μιμική
  mimiikkaan kuuluva; mimiikan keinoin toteutettu tai toimiva

miina /mˈiːna/ (n)
νάρκη
  maastoon tai vesistöön asetettava taisteluväline, joka räjähtää herätteestä
  miinaajaperhosen toukan lehden pintakerrosten väliin tekemä käytävä

miinakenttä /mˈiːnakˌentːæ/ (n)
ναρκοπέδιο
  alue, joka on miinoitettu miinoilla, miinoitus

miinus /mˈiːnus/ (n)
μείον
  miinusmerkki, erotusta tai negatiivisuutta merkitsevä merkki, vastaava symboli −
  haittapuoli, negatiivinen asia

miinusmerkki /mˈiːnusmˌerkːɪ/ (n)
πλην
  negatiivista arvoa tai vähennyslaskua ilmaiseva symboli "−", miinus; Unicode-merkki U+2212

mikroaalto /mˈikroˌaːlto/ (n)
μικροκύμα
  korkeataajuinen radioaalto, jonka aallonpituus on pidempi kuin infrapunasäteilyllä, mutta lyhyempi kuin radiolähetyksissä käytettävillä radioaalloilla

mikroaaltouuni /mˈikroˌaːltoˌuːnɪ/ (n)
φούρνος μικροκυμάτων
  uuni, jossa kuumennetaan ruokaa mikroaaltosäteilyn avulla

mikrobi /mˈikrobɪ/ (n)
μικροοργανισμός
  mikroskooppisen pieni eliö, mikro-organismi

mikrobiologi /mˈikrobˌiolˌoɡɪ/ (n)
μικροβιολόγος
  mikrobiologian tutkija

mikrobiologia /mˈikrobˌiolˌoɡɪa/ (n)
μικροβιολογία
  mikrobeja tutkiva tiede, mikrobien biologia

mikrokosmos /mˈikrokˌosmos/ (n)
μικροκόσμος
  maailmankaikkeuden osa, joka on kokoluokaltaan havainnoitsijaa pienempi
  ihminen miniatyyrisena vertauskuvana maailmankaikkeudesta

mikrometri /mˈikromˌetrɪ/ (n)
μικρόμετρο
  metrin miljoonasosa eli millimetrin tuhannesosa, tunnus μm

mikrometriruuvi /mˈikromˌetrɪrˌuːvɪ/ (n)
μικρόμετρο
  mittalaite tarkkoihin etäisyysmittauksiin, tarkkuus tyypillisesti 1/100 mm

mikroni /mˈikronɪ/ (n)
μικρόν
  mikrometri, 10−6 m

mikropiiri /mˈikropˌiːrɪ/ (n)
ολοκληρωμένο κύκλωμα
  integroitu piiri; pieni elektroniikan komponentti, johon on integroitu suuri määrä aktiivisia (transistori) ja passiivisia (diodi, vastus, kondensaattori) elektronisia komponentteja

mikroprosessori /mˈikroprosˌessorɪ/ (n)
μικροεπεξεργαστής
  yhdelle mikropiirille integroitu suoritin eli prosessori

mikroskooppi /mˈikroskˌoːpːɪ/ (n)
μικροσκόπιο
  optinen laite, jolla pienistä esineistä tai eliöistä saadaan katseltavaksi suurennettuja kuvia

mikroskooppinen /mˈikroskˌoːpːɪnen/ (adj)
μικροσκοπικός
  pienen pieni, sellainen, minkä ihmissilmä voi nähdä vain mikroskoopilla voimakkaasti suurennettuna; mikroskooppia käyttäen tehtävä

mikrotaloustiede /mˈikrotalˌoustiede/ (n)
μικροοικονομική
  kansantaloustieteen osa-alue, joka tutkii miten yksilöt, kotitaloudet ja yritykset tekevät päätöksiä ja allokoivat niukkoja resursseja

mikrottaa /mˈikrotːaː/ (v)
μικροκύμα
  lämmittää mikroaaltouunissa

miksi /mˈiksɪ/ (adv)
γιατί
  minkä takia, minkä tähden, minkä vuoksi ?

miliisi /mˈilɪːsɪ/ (n)
πολιτοφυλακή
  joissakin maissa virallinen tai epävirallinen, poliisin tavoin toimiva tai puolisotilaallinen organisaatio

militarismi /mˈilɪtarˌismɪ/ (n)
στρατοκρατία
  joko sotilaallisten seikkojen yksipuolista korostamista, sotahenkisyyttä ja sotaisuutta tai sotilasvaltaa

miljardööri /mˈiljardˌøːrɪ/ (n)
δισεκατομμυριούχος
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljardin arvosta

miljonääri /mˈiljonˌæːrɪ/ (n)
εκατομμυριούχος
  henkilö, jolla on omaisuutta vähintään miljoonan arvosta

millimetri /mˈillɪmˌetrɪ/ (n)
χιλιοστόμετρο
  metrin tuhannesosa, tunnus mm

millisekunti /mˈillɪsekˌuntɪ/ (n)
μιλιδευτερόλεπτο
  sekunnin tuhannesosa, tunnus ms

milloin /mˈilloin/ (adv)
πότε
  , koska

mimiikka /mˈimɪːkːa/ (n)
μιμική
  ajatusten ilmaisu sekä tunteiden ja mielentilojen ilmentäminen kasvonilmeiden ja eleiden avulla, äänetön elekieli

minareetti /mˈinarˌeːtːɪ/ (n)
μιναρές
  pyöreäpoikkipintainen suippokattoinen torni moskeijan yhteydessä, josta julistetaan rukouskutsu

mineraali /mˈinerˌaːlɪ/ (n)
μετάλλευμα
  kivennäinen, yhtenäinen maankuoren tai taivaankappaleen aines, joka ei ole ihmisen tai elollisen luonnon tuottama; tavallisesti epäorgaaninen yhdiste

mineralogia /mˈinerˌaloɡˌia/ (n)
ορυκτολογία
  kivennäistiede, mineraalien ominaisuuksia, koostumusta sekä esiintymistä ja syntymistä käsittelevä tiede

minervanpöllö /mˈinervˌampøllø/ (n)
κουκουβάγια
  pienikokoinen euraasialainen pöllölaji,

minihame /mˈinɪhˌame/ (n)
μίνι φούστα
  todella lyhyt hame, jonka helma ylettyy yleensä parikymmentä senttiä polvien yläpuolelle

minimi /mˈinɪmɪ/ (n)
ελάχιστο όριο
  pienin (mahdollinen) määrä tai aste

ministeri /mˈinɪstˌerɪ/ (n)
υπουργός
  virkaa toimittava poliitikko, joka on valtioneuvoston jäsen ja siten myös hallituksen jäsen

ministerinsalkku /mˈinɪsterˌinsalkːu/ (n)
υπουργείο
  ministerin asema

ministeriö /mˈinɪstˌerɪø/ (n)
υπουργείο
  valtion hallituksen tietyn hallinnonhaaran osasto. Suomessa ministeriö on valtioneuvoston toimivaltainen osasto, jota johtaa se ministeri, jonka toimialaan ao. ministeriö kuuluu. Pääministeri on valtioneuvoston kanslian päällikkö.

miniä /mˈinɪæ/ (n)
νύφη
  oman lapsen vaimo

minkki /mˈiŋkːɪ/ (n)
βιζόν
  pohjoisamerikkalainen näätäeläin

minne /mˈinne/ (adv)
πού
  interrogatiivinen, liikkeen suuntaa kysyvä adverbi

minolainen /mˈinolˌainen/ (adj)
μινωικός
  Kreetalla n. 2000 eaa vaikuttaneeseen minolaiseen kulttuuriin liittyvä

minori /mˈinorɪ/ (n)
μικρή
  determinantti matriisille, joka on saatu toisesta matriisista poistamalla siitä rivi ja sarake

minttu /mˈintːu/ (n)
μέντα
  jokin Mentha-suvun kasvi, yleensä viherminttu tai piparminttu

minuus /mˈinuːs/ (n)
εγώ
  Se mikä on ihmisessä itsessään. Oma minä, sielu ja psyyke.

minuutti /mˈinuːtːɪ/ (n)
λεπτό
  SI-järjestelmän mukainen ajan yksikkö, tunnus: min, 60 sekuntia, 1/60-osa tuntia

minä /mˈinæ/ (n)
εγώ
  minuus, ihmisen olemuksen subjektiivinen osa, ego

minäkuva /mˈinækˌuva/ (n)
αυτοεκτίμιση
  persoonan käsitys tai näkemys omasta minuudestaan (varsinkin suhteessa ympäröivään todellisuuteen)

mioseeni /mˈiosˌeːnɪ/ (n)
μειόκαινος
  23–5,3 miljoonaa vuotta sitten vallinnut geologinen epookki, tertiäärikauden toiseksi nuorin osa

mirha /mˈirha/ (n)
Άγιο Μύρο
  öljystä, viinistä ja hyväntuoksuisista yrteistä keitetty paksu neste, jota käytetään voiteluun uskonnollisissa tarkoituksissa

mirri /mˈirrɪ/ (n)
γατάκι
  (hellittelynimi) kissa

misantropia /mˈisantrˌopɪa/ (n)
μισανθρωπία
  vihan tunne ihmisiä kohtaan; ihmisviha

misogynia /mˈisoɡˌynɪa/ (n)
μισογυνία
  vihan tunne naissukupuolta kohtaan; naisviha

misogyyni /mˈisoɡˌyːnɪ/ (n)
μισογύνης
  naisvihaaja, naistenvihaaja

missi /mˈissɪ/ (n)
αστοχία
  kauneuskilpailun osallistuja tai voittaja

missio /mˈissɪo/ (n)
αποστολή
  yrityksen toiminta-ajatus, sen olemassaolon syy. Mission ajatellaan vastaavan kysymykseen siitä, mitä organisaatiossa halutaan pysyvästi tehdä ja mihin yritys haluaa pidemmällä aikavälillä päästä. Missio liittyy vahvasti yrityksen perustarkoitukseen ja sen ydintoimintaan.

missä /mˈissæ/ (adv)
πού
  interrogatiivinen, olemista paikassa tai sijaintia kysyvä adverbi

misteli /mˈistelɪ/ (n)
ιξός
  (erityisesti) mistelien sukuun kuuluva

mistelinoksa /mˈistelɪnˌoksa/ (n)
ιξός
  eräs joulukoriste

mistraali /mˈistraːlɪ/ (n)
μαΐστρος
  Etelä-Ranskassa ja Välimerellä puhaltava kylmä tuuli

mitali /mˈitalɪ/ (n)
μετάλλιο
  esimerkiksi muistoksi, palkinnoksi tai kunniamerkiksi tehty taiteellinen, usein pyöreä ja metallinen laatta

mitata /mˈitata/ (v)
μετρώ
  arvioida tai määrittää jonkin asian pituuden, massan tai muun suureen määrää esim. mitan avulla

miten /mˈiten/ (adv)
πολύ
  millä tavoin; kuinka. Yleensä kysymyshakuinen.

mitoittaa /mˈitoitːaː/ (v)
διάσταση
  suunnitella oikean suuruiseksi jtak varten

mitokondrio /mˈitokˌondrɪo/ (n)
μιτοχόνδριο
  kahdesta kalvosta muodostunut soluelin, jossa soluhengitys tapahtuu

mitoosi /mˈitoːsɪ/ (n)
μίτωση
  tuman jakautuminen solunjakautumisessa siten että genomi jakautuu kahdeksi identtiseksi kopioksi

mitra /mˈitra/ (n)
μίτρα
  eräs kirkollinen päähine, ulkoasultaan erilainen läntisen ja itäisen kirkon välillä

mitta /mˈitːa/ (n)
μέτρο
  jokin suureen arvo tai mittauksen tulos
  jokin laite, jolla voi mitata tai joka määrittää jonkin mittayksikön
  joukkofunktio, joka liittää luvun annetun joukon osajoukkoon

mittanauha /mˈitːanˌauha/ (n)
μεζούρα
  mittauksessa käytettävä pieni kankainen tai metallinen työkalu

mittari /mˈitːarɪ/ (n)
μέτρο
  laite, jolla mitataan jotakin

mittaus /mˈitːaus/ (n)
καταμέτρηση
  mittaamisen toteutus

mitä /mˈitæ/ (adv)
ίντα
  miksi, mistä syystä; mitä sitten, saati sitten; jostakin puhumattakaan

mitätöidä /mˈitætˌøidæ/ (v)
ακυρώνω
  julistaa laillisesti pätemättömäksi, sellaiseksi, jolla ei ole mitään juridista pätevyyttä

mitätöityä /mˈitætˌøityæ/ (v)
ακυρώνω
  tulla mitättömäksi, kelvottomaksi

mitäänsanomaton /mˈitæːnsˌanomaton/ (adj)
ήπιος
  sellainen, jossa ei ole sisältöä tai joka ei herätä tunteita; sisällyksetön, mielenkiinnoton

mobiili /mˈobɪːlɪ/ (adj)
ακατάστατος
  liikkuva, joko paikasta toiseen vaivattomasti siirrettävä tai itseliikkuva

modeemi /mˈodeːmɪ/ (n)
διαποδιαμορφωτής
  laite, joka muuntaa tietokoneen signaalit yhteyskaapeliin, tavallisesti puhelinverkkoon sopiviksi ja päinvastoin

moderni /mˈodernɪ/ (adj)
νεώτερος
  uusia suuntauksia edustava, uudenaikainen, nykyaikainen

modernismi /mˈodernˌismɪ/ (n)
νεωτερισμός
  (filosofia) renessanssin aikana kehittynyt uusi, keskiaikaisesta eroava ajattelutapa

modernisti /mˈodernˌistɪ/ (n)
μοντερνιστής
  modernismin kannattaja

modernistinen /mˈodernˌistɪnen/ (adj)
μοντερνιστικός
  modernismin mukainen

modernius /mˈodernius/ (n)
νεωτερικότητα
  se, että on moderni

modulaarinen /mˈodulˌaːrɪnen/ (adj)
δομοστοιχειακός
  moduuleista koostuva; sellainen, johon voi lisätä ja josta voi poistaa moduuleja

moduuli /mˈoduːlɪ/ (n)
δομοστοιχείο
  itsenäinen osa, jollaisista voidaan koota erilaisia kokonaisuuksia

moitittava /mˈoitɪtːˌava/ (adj)
αξιοκατάκριτος
  sellainen, joka ansaitsee moitteita

moittia /mˈoitːɪa/ (v)
κατηγορώ
  esittää kritiikkiä jotakin kohtaan
μέγαιρα
  nuhdella

mokkanahka /mˈokːanˌahka/ (n)
καστόρι
  pinnaltaan samettimaiseksi hiottu vuohikasnahka

moksibustio /mˈoksɪbˌustɪo/ (n)
καυτηριασμός με μόξα
  perinteiseen kiinalaiseen lääketieteeseen perustuva hoitomuoto, jossa iholla poltetaan kuivattua pujoa

molaari /mˈolaːrɪ/ (n)
γομφίος
  nisäkkäiden poskihammas
  (etuliitteenä) poskihampaisiin liittyvä

molekyyli /mˈolekˌyːlɪ/ (n)
μόριο
  hiukkanen, joka koostuu toisiinsa kovalentti- tai ionisidoksilla liittyneistä atomeista

molemminpuolinen /mˈolemmˌimpuolɪnen/ (adj)
αμοιβαίος
  kumpaakin osapuolta koskeva

mollamaija /mˈollamˌaija/ (n)
κούκλα κουρέλι
  kankaasta valmistettu sopivalla täytteellä täytetty pehmeä nukke

molli /mˈollɪ/ (n)
ελάσσων, μινόρε
  eräitä musiikillisia diatonisia asteikkoja, joiden seitsemän sävelen välit ovat kokosävelaskelina perussävelestä alkaen seuraavat: 1-½-1-1-½-1-1, esim. C-D-E♭-F-G-A♭-B♭

molottaa /mˈolotːaː/ (v)
κελαηδώ
  (arkikieltä) puhua epäselvästi

molybdeeni /mˈolybdˌeːnɪ/ (n)
μολυβδένιο, μολυβδαίνιο
  alkuaine, kemiallinen merkki Mo

momentti /mˈomentːɪ/ (n)
ροπή
  voiman momentti, mekaaninen suure, joka kuvaa voiman ja momenttivarren (vaikuttava matka) tulona syntyvää vääntövaikutusta

monacolainen /mˈonakolˌainen/ (adj)
μονεγάσκικος
  Monacosta peräisin oleva tai Monacoon liittyvä

monacolainen /mˈonakolˌainen/ (n)
Μονεγάσκος
  pysyvästi Monacossa asuva henkilö
  Monacon kansalainen
  syntyperältään monacolainen

monadi /mˈonadɪ/ (n)
μονάδα
  (filosofia, matematiikka) ykseys; idiomi; yksinkertainen substanssi

monarkia /mˈonarkˌia/ (n)
μοναρχία
  hallitusmuoto, jossa valtion johdossa on asemansa perinyt tai vaalilla valittu monarkki. Monarkia voi olla absoluuttinen eli rajaton yksinvalta, perustuslaillinen tai parlamentaarinen. Monarkioista käytetään nimityksiä keisarikunta, kuningaskunta tai ruhtinaskunta.

monarkki /mˈonarkːɪ/ (n)
μονάρχης
  Hallitsija tai valtionpäämies monarkiassa. Monarkki perii valtansa ja hallitsee yleensä koko elinikänsä. Tyypillisiä monarkin arvonimiä ovat keisari, kuningas, kuningatar, ruhtinas, sulttaani tai emiiri.

monarkkiperhonen /mˈonarkːɪpˌerhonen/ (n)
μονάρχης
  täpläperhosten (Nymphalidae) heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen (Danaus plexippus)

monetaarinen /mˈonetˌaːrɪnen/ (adj)
νομισματικός
  rahaan liittyvä

mongerrus /mˈoŋŋerrus/ (n)
αργκό
  käsitteellisesti epäselvä puhuminen, siansaksa

mongoli /mˈoŋŋolɪ/ (n)
μογγολικά
  mongolin kieli (kielitunnus: mn), lähinnä Mongoliassa puhuttava mongolilainen kieli

mongolialainen /mˈoŋŋolˌialˌainen/ (n)
Μογγόλα, Μόγγολος
  pysyvästi Mongoliassa asuva henkilö
  Mongolian kansalainen
  syntyperältään mongolialainen

moniavioisuus /mˈonɪˌavɪˌoisuːs/ (n)
πολυγαμία
  polygamia, olotila jossa yleensä uros pitää useaa puolisoa samaan aikaan

monijumalaisuus /mˈonɪjˌumalˌaisuːs/ (n)
πολυθεϊσμός
  usko moneen jumalaan

monikielinen /mˈonɪkˌielɪnen/ (adj)
πολύγλωσσος
  sellainen, joka on usealla kielellä

monikko /mˈonɪkːo/ (n)
πληθυντικός
  sanan lukua ilmentävä muoto, joka viittaa moneen (samanlaiseen) nominiin, tai verbin tapauksessa siihen, että tekijöitä on monta

monikollinen /mˈonɪkˌollɪnen/ (adj)
πληθυντικός
  sellainen, joka on monikkomuodossa, monikossa oleva

monikulmio /mˈonɪkˌulmɪo/ (n)
πολύγωνο
  janoista koostuva suljettu murtoviiva

monikultturismi /mˈonɪkˌultːurˌismɪ/ (n)
πολυπολιτισμικότητα
  monikulttuurisuutta kannattava ja edistävä ideologia

monikulttuurinen /mˈonɪkˌultːuːrɪnen/ (adj)
πολυπολιτισμικός
  sellainen, jossa sekoittuu useita kulttuureja; sellainen, jossa ei ole vain yhtä kulttuuria

monikulttuurisuus /mˈonɪkˌultːuːrɪsuːs/ (n)
πολυπολιτισμικότητα
  se, että on monikulttuurinen; kulttuurinen monimuotoisuus yhteiskunnan tilana

monimutkaisuus /mˈonɪmˌutkaisuːs/ (n)
περιπλοκότητα
  se, että on monimutkainen; mutkikkuus

moninapainen /mˈonɪnapˌainen/ (adj)
πολυπολικός
  sellainen, jossa on useita suurvaltoja

monitahokas /mˈonɪtˌahokas/ (n)
πολύεδρον
  polyedri; monikulmion muotoisten tasojen rajoittama kolmiulotteinen kappale; nimetään siinä olevien tahojen eli tahkojen lukumäärän mukaan

monitori /mˈonɪtˌorɪ/ (n)
οθόνη
  tarkkailtavaa ääntä tai kuvaa esittävä laite

moniulotteinen /mˈoniulˌotːeinen/ (adj)
πολυδιάστατος
  sellainen, jossa on monta ulottuvuutta

monivuotinen /mˈonɪvˌuotɪnen/ (adj)
πολυετής
  yli kaksi vuotta elävä

monivärinen /mˈonɪvˌærɪnen/ (adj)
πολύχρωμος
  sellainen, jossa on monta väriä

moniääninen /mˈonɪˌæːnɪnen/ (adj)
πολυφωνικός
  sellainen, jossa on useita itsenäisiä ääniä

monni /mˈonnɪ/ (n)
γατόψαρο
  säkiä, monnikaloihin kuuluva makeassa vedessä elävä kookas viiksekäs petokala ()

monnikala /mˈonnɪkˌala/ (n)
γατόψαρο
  mikä tahansa monnikalojen lahkoon () kuuluva kalalaji tai sellaisen yksilö

monofysiitti /mˈonofysˌiːtːɪ/ (n)
μονοφυσίτης
  monofysitismin kannattaja

monografia /mˈonoɡrˌafɪa/ (n)
μονογραφία
  laaja, itsenäiseen tieteelliseen tutkimukseen perustuva, yhtä asiaa käsittelevä teos

monokkeli /mˈonokːˌelɪ/ (n)
μονόκλ
  yhden silmän päällä pidettävä linssi, joka korjaa näköä silmälasien tapaan

monoksidi /mˈonoksˌidɪ/ (n)
μονοξείδιο
  sellainen yhdiste, joka sisältää yhden happiatomin (O), erona muihin samojen alkuaineiden yhdisteisiin, jossa on muu määrä

monoliittinen /mˈonolˌiːtːɪnen/ (n)
μονολιθικός
  yhdestä kappaleesta tai materiaalista valmistettu; yhdestä koostuva, jakamaton

monologi /mˈonolˌoɡɪ/ (n)
μονόλογος
  yksinpuhelu, itsekseen puhelu

monomania /mˈonomˌanɪa/ (n)
μονομανία
  ylenmääräinen kiinnostus yksittäistä aihetta kohtaan

monopoli /mˈonopˌolɪ/ (n)
μονοπώλιο
  tilanne, jossa toimialalla on vain yksi yritys

monotoninen /mˈonotˌonɪnen/ (adj)
μονότονος
  yksitoikkoinen

monstranssi /mˈonstranssɪ/ (n)
επιμέλεια
  astia, jota käytetään siunatun ehtoollisleivän kantamiseen

montaasi /mˈontaːsɪ/ (n)
μοντάζ
  taideteos, joka on muodostettu kokoamalla useista pienistä kuva-aiheista yksi suurempi kuva

montenegro /mˈontenˌeɡro/ (n)
Μαυροβούνια
  eteläslaavilaisiin kieliin kuuluva kieli, joka on Montenegron virallinen kieli (kielitunnus srp)

montenegrolainen /mˈontenˌeɡrolˌainen/ (adj)
Μαυροβούνια
  Montenegrosta peräisin oleva tai Montenegroon liittyvä

montenegrolainen /mˈontenˌeɡrolˌainen/ (n)
Μαυροβούνια
  pysyvästi Montenegrossa asuva henkilö

monumentaalinen /mˈonumˌentaːlɪnen/ (adj)
μνημειώδης
  mittasuhteiltaan mahtava; monumentin kaltainen

monumentti /mˈonumˌentːɪ/ (n)
μνημείο
  suurikokoinen ja vaikuttava patsas tai muistomerkki

moodi /mˈoːdɪ/ (n)
ήχος
  laitteen tai ohjelman tila; toimintatila, toimintatapa
  kirkkosävellaji
  aineistossa useimmin esiintyvä arvo; valta-arvo, tyyppiarvo

mooli /mˈoːlɪ/ (n)
γραμμομόριο
  ainemäärän SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus mol)

moottori /mˈoːtːorɪ/ (n)
κινητήρας, μηχανή
  kone, joka muuttaa energiaa toisen muotoiseksi mekaaniseksi energiaksi

moottoriliikennetie /mˈoːtːorɪlˌiːkennetie/ (n)
αυτοκινητόδρομος
  yksinomaan moottoriliikenteelle tarkoitettu tie, joka ei kuitenkaan täytä moottoritien vaatimuksia

moottoripyörä /mˈoːtːorɪpˌyøræ/ (n)
μοτοσικλέτα, δίκυκλο
  kaksipyöräinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin iskutilavuus on yli 50 kuutiosenttimetriä (vrt. mopo, mopedi)

moottoripyöräilijä /mˈoːtːorɪpˌyøræilˌijæ/ (n)
Κένταυρος
  moottoripyörällä ajava tai ajamista harrastava henkilö

moottorisaha /mˈoːtːorˌisaha/ (n)
αλυσοπρίονο
  erityisesti metsurin bensiinikäyttöinen työkalu, jossa moottori kierrättää teräketjua laipan ympärillä

moottoritie /mˈoːtːorɪtie/ (n)
αυτοκινητόδρομος
  vain auto- ja moottoripyöräliikenteelle tarkoitettu kaksiajoratainen tie, jolla on eri ajosuunnat erottava keskialue ja jolla nopeusrajoitus on Suomessa normaalioloissa vähintään 100 km/h

moottoriöljy /mˈoːtːorɪˌøljy/ (n)
λάδι μηχανής
  polttomoottorin voiteluun käytettävä öljy

mopata /mˈopata/ (v)
σφουγγαρίζω
  siivota mopilla

mopedi /mˈopedɪ/ (n)
μοτοποδήλατο
  kevyt, yleensä polttomoottorikäyttöinen moottoriajoneuvo, jonka moottorin suurin sallittu iskutilavuus on 50 cm³ ja suurin sallittu rakenteellinen nopeus on rajoitettu 45 km/h.

mopo /mˈopo/ (n)
πρωτάρης
  mopedi
  alokas

moraali /mˈoraːlɪ/ (n)
ηθική
  paljolti tapoja ja toimintaa ohjaava, aikakaudelle ominaisen yhteisön tai yksilöiden eettiset käyttäytymissäännöt; käsitysten, arvostusten ja normien sisäistetty kokonaisuus

moraalinen /mˈoraːlɪnen/ (adj)
ηθικός
  sellainen moraaliin liittyvä, joka edellyttää sopusoinnussa oloa vallitsevan moraalin kanssa; moraalin mukainen

moraalisuus /mˈoraːlɪsuːs/ (n)
ήθη
  eettisiin arvoihin sidottu ominaispiirre

moraaliton /mˈoraːlɪton/ (adj)
αμοραλιστικός
  sellainen, joka ei ole moraalinen (henkilöstä tai teosta)

moreeni /mˈoreːnɪ/ (n)
λιθώνας
  jääkauden aikaansaama maa-ainesten lajittumaton kerrostuma, joka usein muodostaa maalajipeitteen. Erilaisia moreeneja nimetään niissä vallitsevan raekoon perusteella.

morfeemi /mˈorfeːmɪ/ (n)
μόρφημα
  kielen pienin merkityksen sisältävä rakenneosa

morfologia /mˈorfolˌoɡɪa/ (n)
μορφολογία
  (biologia) muoto-oppi, biologian osa, jossa käsitellään eliöiden rakennetta ja kehitystä solujen, elimien ja kokonaisuuden osalta

morsian /mˈorsɪan/ (n)
νύφη
  kihlattu nainen, avioliittoon menossa oleva nainen

mosaiikki /mˈosaˌiːkːɪ/ (n)
μωσαϊκό, ψηφιδωτό
  pienistä vierekkäin astelluista värillisistä lasi-, kivi- tai keramiikkapalasista tehty sommitelma

moskeija /mˈoskeija/ (n)
τζαμί, τέμενος
  islaminuskoisten temppeli

moskiitto /mˈoskɪːtːo/ (n)
κουνούπι
  erityisesti trooppisten alueiden malariasääskistä ja joskus myös muista hyttysistä käytetty nimitys

moskovalainen /mˈoskovalˌainen/ (adj)
Μοσχοβίτης
  Moskovasta peräisin oleva tai Moskovaan liittyvä

moskovalainen /mˈoskovalˌainen/ (n)
Μοσχοβίτης
  Moskovan asukas

motelli /mˈotellɪ/ (n)
μοτέλ
  maantien varrella sijaitseva majoituspalvelu, joka on hotellia alempitasoinen varustukseltaan ja on tarkoitettu erityisesti autolla matkustavien yöpymistä varten

motetti /mˈotetːɪ/ (n)
μοτέτο
  erilaisista kuoroteoksista käytetty nimitys

motiivi /mˈotɪːvɪ/ (n)
μοτίβο
  (erityisesti) syy rikoksen tekemiseen
  muotoaihe, taideteoksen hallitseva idea tai teema, toistuva teema, toistuva aihe

motivaatio /mˈotɪvˌaːtɪo/ (n)
κίνητρο
  yksilöä ajava sisäinen voima; se, että halu muuttuu tahdoksi

motoristi /mˈotorˌistɪ/ (n)
μηχανόβια
  moottoripyöräilijä; moottoripyörällä ajava henkilö

motti /mˈotːɪ/ (n)
θύλακας
  vihollisjoukon saarto

moukari /mˈoukarɪ/ (n)
σφυρί
  kaksin käsin käytettävä kookas 3–10 kg painoinen vasara; leka
επικρουστήρας
  moukarinheitossa kahvallinen vaijeri ja sen päässä oleva painava rautapallo, jota pyritään heittämään mahdollisimman pitkälle

moukarinheitto /mˈoukarˌinheitːo/ (n)
σφυροβολία
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää moukaria mahdollisimman pitkälle

moukka /mˈoukːa/ (n)
αγροίκος
  käytökseltään sivistymätön henkilö; tomppeli, pölkkypää, hölmö, ääliö
πιόνι
  sotilas

moukkamainen /mˈoukːamˌainen/ (adj)
αγροίκος
  sellainen, joka käyttäytyy kuin moukka

mufloni /mˈuflonɪ/ (n)
μουφλόν
  Euroopassa elävä luonnonvarainen lammas ()

muhennos /mˈuhennos/ (n)
βραστό
  höystö (harvoin), raguu. Hitaasti miedolla lämmöllä eri ruoka-aineita yhdessä muhentamalla valmistettu ruokalaji, sakeampi kuin keitto.

muikku /mwˈikːu/ (n)
τυρί
  siikojen sukuun kuuluva lohensukuinen sisä- ja murtovesien kalalaji, . Muikku on eläinplanktonia syövä parvikala. Murtovesissä kasvavaa muikkua nimitetään maivaksi.

muinainen /mwˈinainen/ (adj)
αρχαίος
  hyvin vanha, ikiaikainen

muinaisaika /mwˈinaisˌaika/ (n)
αρχαιότητα
  esihistoriallinen aikakausi

muistaa /mwˈistaː/ (v)
θυμάμαι
  pitää, säilyttää mielessään

muistella /mwˈistella/ (v)
αναπολώ
  yrittää palauttaa mieleensä; suoda ajatuksia jollekin henkilölle tai asialle; kertoa muistikuvia

muisti /mwˈistɪ/ (n)
μνήμη
  kyky pitää mielessä aiemmin tapahtuneita asioita
  datan tallennuspaikka tai -väline

muistio /mwˈistɪo/ (n)
μνημόνιο
  jonkin asian käsittelyn pohjaksi laadittu, yleensä luonnosmainen kirjallinen selostus, johon on kirjattu asioita muistiin

muistitikku /mwˈistɪtˌikːu/ (n)
μνήμη USB
  muodoltaan puikkomainen USB-väylään kytkettävä flash-muistiin perustuva massamuisti, johon voi tallentaa tietokoneelta tiedostoja; USB-tikku

muisto /mwˈisto/ (n)
μνήμη
  muistissa oleva tieto jostakin aiemmin tapahtuneesta, muistikuva

muistomerkki /mwˈistomˌerkːɪ/ (n)
μνημείο
  julkisesti esille laitettu esine, usein veistos, joskus rakennus, joka kertoo menneestä tapahtumasta tai henkilöstä

muistuttaa /mwˈistutːaː/ (v)
θυμίζω
  saada joku toinen muistamaan, palauttamalla mieleen; mainita, huomauttaa
  tuoda joku tai jokin mieleen vaikutelmansa perusteella, vaikuttaa jonkun kaltaiselta

muka /mˈuka/ (adv)
δήθεν
  väittämänsä mukaan, ilmaisee yleensä ironiaa, pilaa tai epäuskoa

mukaan /mˈukaːn/ (adv)
σύμφωνα με
  joukkoon, myötä; esim. jonkun kanssa, tapaa ilmaiseva adverbi

mukana /mˈukana/ (adv)
μαζί
  osana jotakin, muassa

mukautuminen /mˈukautˌumɪnen/ (n)
προσαρμογή
  lajin sopeutuminen ympäristöön

mukava /mˈukava/ (adj)
ευχάριστος
  ystävällinen
άνετος
  hyvältä tuntuva, käytössä mukava, mukava käyttää
  turvallinen, runsas, jossa ei ole uhkaa muista

mukavuus /mˈukavuːs/ (n)
άνεση
  se, että on mukava

muki /mˈukɪ/ (n)
κούπα
  kuppimainen astia, jonka koko vastaa noin 1,5 kuppia

mukina /mˈukɪna/ (n)
γκρινιάζω
  mukiseminen

mukista /mˈukɪsta/ (v)
γκρινιάζω
  vastustaa, valittaa, olla vastahakoinen, esittää vastalause

mukoosa /mˈukoːsa/ (n)
βλεννογόνος
  limakalvo

muksu /mˈuksu/ (n)
κατσίκι
  lapsi

mukulakivi /mˈukulˌakɪvɪ/ (n)
κροκάλα
  pyöreähkö luonnonkivi käytettynä katujen ja torien päällystämiseen

mulatti /mˈulatːɪ/ (n)
μιγάς
  (poliittisesti epäkorrekti, mutta käyttökelpoinen termi) vaaleaihoisen ja tummaihoisen jälkeläinen

mulkku /mˈulkːu/ (n)
πούτσα, καυλί, ψωλή
  siitin

mullata /mˈullata/ (v)
βουναλάκι
  kääntää multaa viljelyssaran päälle

mulperi /mˈulperɪ/ (n)
μούρο
  mulperipuun hedelmä

mulperipuu /mˈulperɪpuː/ (n)
μουριά
  mulperikasvien (Moraceae) heimon silkkiäispuiden kasvisuvun (Morus) edustaja

multa /mˈulta/ (n)
χώμα
  lehtometsien runsaasta lehtikarikkeesta syntyvä eloperäinen maalaji, johon on sekoittunut myös kivennäismaalajeja

mummi /mˈummɪ/ (n)
γιαγιά
  vanhemman äiti

mummo /mˈummo/ (n)
γιαγιά
  vanhemman äiti

mummola /mˈummola/ (n)
γιαγιά
  isoäidin koti

mummu /mˈummu/ (n)
γιαγιά
  isoäiti

muna /mˈuna/ (n)
αβγό
  munivan eläimen (linnun tai matelijan) tuottama alkio, joka kehittyy munittuna sitä ympäröivän kuoren sisällä itsenäiseksi yksilöksi
  kananmuna elintarvikkeena

munakas /mˈunakas/ (n)
ομελέτα
  Astiaan rikotuista kananmunista ja tilkkasesta vettä valmistetusta seoksesta, joka maustetaan miedosti suolalla ja valkopippurilla, pannulla hyydytetty ruoka. Kypsä munakas käännetään kaksinkerroin ja usein sisälle laitetaan kypsennetty täyte, josta munakas saa lisän nimeensä.

munakoiso /mˈunakˌoiso/ (n)
μελιτζάνα
  koisokasveihin kuuluva vihanneshedelmä (Solanum melongena)

munakuppi /mˈunakˌupːɪ/ (n)
αβγοθήκη
  pieni astia, johon mahtuu yksi keitetty kananmuna pystyyn syömistä varten

munanjohdin /mˈunanjˌohdɪn/ (n)
ωαγωγός
  munasarjasta kohtuun tai ulos johtava putki

munankuori /mˈunaŋkˌuorɪ/ (n)
αβγότσουφλο
  kalkista muodostuva kerros, joka muodostaa munan kuoren

munanvalkuainen /mˈunanvˌalkuˌainen/ (n)
ασπράδι
  munan sisäpuolen valkea osa

munapää /mˈunapæː/ (n)
βλάκας
  henkilö, jonka päätä puhuja vertaa munaan eli siittimeen

munasarja /mˈunasˌarja/ (n)
ωοθήκη
  (anatomia) aivolisäkkeen säätelemä, naisen sukupuolielimistöön kuuluva parillinen elin munasolujen tuottamista varten

munasolu /mˈunasˌolu/ (n)
ωάριο
  naaraseläinten sukusolu, joka on ihmisen suurimpia soluja

munkki /mˈuŋkːɪ/ (n)
μοναχός
  miesluostarin asukas, luostariveli; uskonnollisista syistä askeesissa elävä mies

munniharppu /mˈunnɪhˌarpːu/ (n)
άρπα
  idiofoninen soitin, jota soitetaan hampaita vasten pitämällä ja soittimen kieltä näppäilemällä siten, että suuontelo toimii kaikukoppana

munuainen /mˈunuˌainen/ (n)
νεφρό
  (anatomia) pavunmuotoinen virtsaa erittävä elin maksan ja pernan alapuolella

muodikas /mˈuodɪkas/ (adj)
μοδάτος
  tietyn ajan ja kulttuurin esteettisten mieltymysten mukainen

muodokas /mˈuodokas/ (adj)
ελκυστικός
  yleensä naisesta: isorintainen tai leveälanteinenkin

muodollinen /mˈuodollɪnen/ (adj)
επίσημος
  formaali; muodon mukainen

muodonmuutos /mˈuodonmˌuːtos/ (n)
μεταμόρφωση
  ulkoisen muodon muuttuminen tai muuttaminen toiseksi

muodostaa /mˈuodostaː/ (v)
δημιουργώ
  saattaa johonkin muotoon; aiheuttaa jokin; synnyttää, saada-aikaan jokin tai jotakin

muodostua /mˈuodostˌua/ (v)
συμβιβάζω
  koostua, rakentua jostakin

muokata /mˈuokata/ (v)
μετατρέπομαι
  saattaa uuteen tai toiseen muotoon; vaikuttaa johonkin muuttaen sitä, muovata

muokkaaja /mˈuokːaːja/ (n)
συντάκτης
  henkilö, joka muokkaa

muoti /mˈuotɪ/ (n)
μόδα
  usein houkutteilla tai muilla keinoin aikaan saatu ja ylläpidetty aikakaudelle tai ajanjaksolle ominainen, vallalla oleva suuntaus, jäljitelty tapa. Muoti kohdistuu erityisesti asusteisiin.

muoto /mˈuoto/ (n)
σχήμα
  kuvion tai esineen piirteet, geometrinen muoto

muotoilija /mˈuotoilˌija/ (n)
σχεδιάστρια
  henkilö, joka muotoilee, tekee muotoilua (työkseen)

muotoilla /mˈuotoilla/ (v)
σχεδιάζω
  antaa jollekin muoto, saattaa johonkin muotoon; muovata

muotoilu /mˈuotoilu/ (n)
σχέδιο
  esineen tai muun kohteen käytettävyyden ja muodon suunnittelu ja soveltaminen käytäntöön

muotti /mˈuotːɪ/ (n)
καλούπι
  malli, johon muotoiltava asia tai materia sijoitetaan mukautuvasti

muovailuvaha /mˈuovailˌuvaha/ (n)
πλαστελίνη
  pehmeää värikästä massaa, jota voi muotoilla käsin

muovata /mˈuovata/ (v)
αίτηση
  muuttaa kappaleen muotoa esimerkiksi venyttämällä tai puristamalla

muovi /mˈuovɪ/ (n)
πλαστικό
  hiilipohjaisista polymeereistä ja niihin sekoitetuista lisäaineista, täyteaineista ja lujitteista koostuva materiaali

muovinen /mˈuovɪnen/ (adj)
πλαστικό
  muovista valmistettu

muraali /mˈuraːlɪ/ (n)
τοιχογραφία
  ulkoseinään tai muuriin tehty kookas maalaus, seinämaalaus

murahtaa /mˈurahtaː/ (v)
γρυλλίζω
  päästää murahdus, eräänlainen lyhyt kurkkuääni

muratti /mˈuratːɪ/ (n)
κισσός
  murattien () -suvun köynnöskasvi

murea /mˈurea/ (adj)
κοντός
  sellainen, joka on helposti leikattava ja pureskeltava; sellainen, joka ei ole sitkeä

mureena /mˈureːna/ (n)
σμέρνα
  Atlantilla ja Välimeressä elävä noin 1,3 metrin pituinen ankerias

murehtia /mˈurehtˌia/ (v)
λύπη
  miettiä jotakin asiaa huolestuneena ja surullisena

murha /mˈurha/ (n)
φόνος, ανθρωποκτονία
  tahallinen, suunniteltu hengen riisto toiselta ihmiseltä

murhaaja /mˈurhaːja/ (n)
δολοφόνος
  ihminen, joka on tehnyt murhan, tappanut suunnitelmallisesti tai julmasti toisen ihmisen

murhata /mˈurhata/ (v)
δολοφονώ
  tappaa toinen tahallisesti ja suunnitellusti, tehdä murha

murhe /mˈurhe/ (n)
λύπη
  huoli, suru

murhenäytelmä /mˈurhenˌæytelmæ/ (n)
τραγωδία
  näytelmäkirjallisuuden muoto, jossa henkilöt kohtaavat murheellisen kohtalon, tragedia

murina /mˈurɪna/ (n)
φερνω κπ σε δυσκολη θεση
  murisemisesta syntyvä ääni

murista /mˈurɪsta/ (v)
φερνω κπ σε δυσκολη θεση
  tuottaa uhkaavaa kurkkuääntä, joka on tyypillistä vihaiselle eläimelle

murmeli /mˈurmelɪ/ (n)
μαρμότα
  oravien heimon sukuun (Marmota) kuuluva laji

muro /mˈuro/ (n)
δημητριακά
  rapeaksi paahdettu viljanjyvä, joita syödään erityisesti aamiaiseksi maidon kanssa

murre /mˈurre/ (n)
διάλεκτος
  alueellisesti esiintyvä kielen muunnelma, kielimuoto, jota ei voida pitää toisena kielenä

murrosikä /mˈurrosˌikæ/ (n)
εφηβεία
  ikävaihe, jolloin ihminen kehittyy sukukypsäksi

murrosikäinen /mˈurrosɪkˌæinen/ (n)
έφηβος
  murrosiässä oleva nuori

murskata /mˈurskata/ (v)
λιώνω
  tehdä murskaksi, rikkoa palasiksi

mursu /mˈursu/ (n)
θαλάσσιος ίππος
  suurikokoinen hyljettä muistuttava nisäkäs, jolla on kulmahampaista kehittyneet syöksyhampaat: mursujen heimon ja suvun ainoa elossa oleva laji () tai sen yksilö

murtoluku /mˈurtolˌuku/ (n)
κλάσμα
  luku, joka on esitetty kokonaislukujen osamääränä

murtovaras /mˈurtovaras/ (n)
διαρρήκτης
  henkilö joka murtautuu esim. asuntoon ja varastaa sieltä jotakin

murtua /mˈurtua/ (v)
τρελαίνομαι
  mennä rikki, särkyä - usein tietystä kohdasta

murtuma /mˈurtuma/ (n)
κάταγμα
  murtumisen tapahtuma tai ajankohta

muru /mˈuru/ (n)
αγάπη
  läheistä puhuteltaessa käytettävä hellittelysana

murunen /mˈurunen/ (n)
τρίμμα
  vähäinen irronnut kappale, muru

museo /mˈuseo/ (n)
μουσείο
  laitos, johon on järjestelmällisesti kerätty taidetta, kulttuurihistoriaa tai luonnontiedettä koskevaa aineistoa

musiikillinen /mˈusɪːkˌillɪnen/ (adj)
μουσικός
  musiikkiin liittyvä

musiikintekijä /mˈusɪːkˌintekˌijæ/ (n)
τραγουδοποιός
  henkilö, joka on osallisena musiikkiteosten valmistamisessa, joko säveltäjänä tai sanoittajana tai molempina

musiikki /mˈusɪːkːɪ/ (n)
μουσική
  säveltaide, yleensä sävelten ja sävelryhmien välistä säännönmukaisuutta noudattavaan ääneen ja sen tuottamiseen perustuva taiteen muoto

musiikki-instrumentti /mˈusɪːkːɪˈinstrumˌentːɪ/ (n)
μουσικό όργανο
  sävelen aikaansaamiseen tai soinnin ja rytmin korostamiseen käytettävä laite tai väline

musiikkilauseke /mˈusɪːkːɪlˌauseke/ (n)
πρόταση
  (musiikki) kolmen tai useamman säkeen muodostama rytmillinen tai melodinen jakso, fraasi.

musiikkitiede /mˈusɪːkːɪtˌiede/ (n)
μουσικολογία
  musiikkiin, sen tutkimukseen ja muihin osa-alueisiin erikoistunut tieteenhaara

musikaali /mˈusɪkˌaːlɪ/ (n)
μιούζικαλ
  teatteriesitys tai elokuva, jossa on puhutun dialogin lisäksi lukuisia laulu- ja tanssinumeroita

muskottikukka /mˈuskotːɪkˌukːa/ (n)
μασίς
  eräiden muskottipuiden siemenen vaippaosa. Muskottikukkaa käytetään mausteena.

muskottipähkinä /mˈuskotːɪpˌæhkɪnæ/ (n)
μοσχοκάρυδο
  eräiden muskottipuiden eteerisiä öljyjä sisältävä siemen, jonka siemenkuori on poistettu; käytetään mausteena

musliini /mˈuslɪːnɪ/ (n)
μουσελίνα
  eräitä ohuita puuvillakankaita

muslimi /mˈuslɪmɪ/ (n)
μουσουλμάνος
  islaminuskoinen henkilö

musta /mˈusta/ (adj)
μαύρος, μαύρο
  väriltään sellainen, joka ei heijasta lainkaan valoa; sysimusta aine on vailla väriä kaikissa valaistuksissa; sinimusta ja mustanharmaa ovat erittäin tummia värejä

musta /mˈusta/ (n)
μαύρος
  musta väri

musta aukko /mˈusta ˈaukːo/ (n)
μαύρη τρύπα, μελανή οπή
  suurimassainen pistemäinen avaruuden kohde, jossa aine on tihentynyt loputtoman tiheään tilaan ja joka imee siihen osuvan valon

musta hevonen /mˈusta hˈevonen/ (n)
σιγανό ποτάμι
  mahdollinen yllättäjä (voittaja), jokeri

musta huumori /mˈusta hˈuːmorɪ/ (n)
μαύρο χιούμορ
  huumorin laji, jossa käsitellään vakavina ja traagisina pidettyjä asioita

musta lista /mˈusta lˈista/ (n)
μαυροπίνακας
  lista vältettävistä tai kielletyistä asioista tai ihmisistä

musta silmä /mˈusta sˈilmæ/ (n)
μαύρο μάτι
  silmän ympärillä sijaitseva mustelma
  silmä, jonka värikalvolla on niin paljon pigmenttiä, että se näyttää mustalta

mustaherukka /mˈustaherˌukːa/ (n)
φραγκοστάφυλο μαύρο
  herukka, jonka marja on lähes musta ()

mustamaija /mˈustamˌaija/ (n)
άμαξα
  erillisellä säilötilalla varustettu kiinniotettujen ja pidätettyjen kuljettamiseen tarkoitettu poliisiauto

mustapää /mˈustapæː/ (n)
μαύρο στίγμα
  eräs ihon sairaus, tukkeutunut ihohuokonen

mustarastas /mˈustarˌastas/ (n)
κότσυφας
  varpuslintuihin kuuluva rastas ()

mustasukkainen /mˈustasˌukːainen/ (adj)
ζηλιάρης
  sellainen, joka (aiheesta tai ilman) epäilee toisen uskollisuutta (erityisesti seksisuhteessa)

mustasukkaisuus /mˈustasˌukːaisuːs/ (n)
ζήλια
  inhimillinen ominaisuus tai luonteenpiirre, johon liittyy ylikorostunut omistamisenhalu yhdistyneenä kateellisuuteen ja epäluuloisuuteen, joskus aito menettämisenpelko

mustata /mˈustata/ (v)
αμαυρώνω
  tehdä mustaksi

mustavaris /mˈustavarɪs/ (n)
σταροκόρακας
  tumma violetin metallin hohtoinen variksen sukuinen lintu ()

muste /mˈuste/ (n)
μελάνι
  paperille painettavaksi tai kirjoituksen tarkoitettu väriaine

mustekala /mˈustekˌala/ (n)
χταπόδι
  joukko vedessä eläviä pääjalkaisiin kuuluvia nilviäisiä (Cephalopoda), joilla on kahdeksan tai kymmenen lonkeroa ja jotkut lajit pystyvät piiloutumaan ruiskuttamalla eteensä vihollista harhauttavan väripilven

mustepullo /mˈustepˌullo/ (n)
μελανοδοχείο
  pullollinen mustetta kirjoittamista varten

mustikka /mˈustɪkːa/ (n)
μύρτιλο
  kangasmustikka, puolukoiden sukuun kuuluva kanervakasvi ()

mustua /mˈustua/ (v)
αμαυρώνω
  tulla väriltään mustaksi

muta /mˈuta/ (n)
λάσπη
  rapa, märkä savi

mutaatio /mˈutaːtˌio/ (n)
μετάλλαξη
  muutos solun geneettisessä materiaalissa (DNA:ssa tai RNA:ssa); kolmea eri tyyppiä: geenimutaatioita, kromosomimutaatioita ja kromosomistomutaatioita

mutantti /mˈutantːɪ/ (n)
μεταλλαγμένος
  mutaation tuloksena syntynyt eliö

mutka /mˈutka/ (n)
στροφή
  kaareva, koukistunut, käyrä tai väärä kohta jossakin; tiessä oleva osuus, joka ei ole suora; kaarre, kurvi

mutkikas /mˈutkɪkas/ (adj)
μπερδεμένος
  monimutkainen, pulmallinen

mutsi /mˈutsɪ/ (n)
μαμά
  äiti

mutteri /mˈutːerɪ/ (n)
παξιμάδι
  pultin vastakappaleena käytettävä kiinnitysväline

muualla /mˈuːalla/ (adv)
αλλού
  muussa paikassa

muukalainen /mˈuːkalˌainen/ (n)
αλλοδαπή
  yhteisön ulkopuolelta tuleva henkilö
ξένος
  maapallon ulkopuolelta tuleva olento, avaruusolento

muukalaisviha /mˈuːkalˌaisvɪha/ (n)
ξενοφοβία
  viha, jota koetaan muukalaisia kohtaan

muukalaisvihamielisyys /mˈuːkalˌaisvɪhamˌielɪsyːs/ (n)
ξενοφοβία
  se, että ollaan vihamielisiä muualta tulleita kohtaan

muuli /mˈuːlɪ/ (n)
μουλάρι
  hevostamman ja aasioriin risteymä; tällainen risteymä on yleensä lisääntymiskyvytön

muumio /mˈuːmɪo/ (n)
μούμια
  kuivumalla säilynyt tai kuivattamalla säilötty ruumis

muumioida /mˈuːmɪˌoida/ (v)
ταριχεύω
  tehdä muumioksi

muumioitua /mˈuːmɪˌoitua/ (v)
ταριχεύω
  tulla muumioksi

muumiokotelo /mˈuːmɪˌokotˌelo/ (n)
χρυσαλλίδα
  hyönteisten kotelotyyppi, jossa ruumiinosat ovat näkyvissä kotelon pinnassa. Kotelo voi olla kotelokopan sisällä.

muun muassa /mˈuːn mˈuassa/ (adv)
μεταξύ άλλων
  muiden vaihtoehtojen ohessa; käytetään, kun ei haluta sanoa kaikkia esimerkkejä.

muunnelma /mˈuːnnelma/ (n)
παραλλαγή
  muuntelemisen tulos

muunnos /mˈuːnnos/ (n)
παραλλαγή
  muunnettu tai muuntunut muoto, muunnettu versio

muuntaja /mˈuːntaja/ (n)
μετασχηματιστής
  sähkömagneettinen laite, joka muuttaa vaihtosähkön jännitteen tai virran toiseksi samantaajuiseksi jännitteeksi tai virraksi

muurahainen /mˈuːrahˌainen/ (n)
μυρμήγκι, μυρμήκι
  jokin yleisen ja monilajisen -heimon yhdyskunnissa elävistä pistiäisiin kuuluvista hyönteisistä

muurahaishappo /mˈuːrahˌaishapːo/ (n)
μυρμηκικό οξύ
  väritön, pistävänhajuinen hydrokarbonihappo, yksinkertaisin karboksyylihappo

muurahaiskarhu /mˈuːrahˌaiskarhu/ (n)
μυρμηγκοφάγος
  mikä tahansa muurahaiskarhujen heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai sellaisen yksilö

muurahaiskeko /mˈuːrahˌaiskeko/ (n)
μυρμηγκοφωλιά
  kekomuurahaisten pesän maanpäällinen osa, joka koostuu pääasiassa kerätyistä aineksista

muurain /mˈuːrain/ (n)
βάτος το χαμαίμορο
  edellisen hedelmä, joka on kerrattu luumarja

muurari /mˈuːrarɪ/ (n)
χτίστης, κτίστης
  muurausta ammatikseen tekevä henkilö

muurata /mˈuːrata/ (v)
κτίστης
  liittää rakennuskiviä yhteen laastilla

muuri /mˈuːrɪ/ (n)
τοίχος
  puolustustarkoitukseen rakennettu umpinainen pystysuora rakennelma, joka on tehty latomalla kivistä tai valettu muottiin rakennusmassasta. Ladottujen muurien kivet on tavallisesti sidottu laastilla.

muurinharja /mˈuːrɪnhˌarja/ (n)
σκεπή
  muurille rakennettu rintavarustus tai suojakatto

muurinmurtaja /mˈuːrɪnmˌurtaja/ (n)
πολιορκητικός κριός
  piirityskone, jolla rikotaan linnoituksen muuri

muusa /mˈuːsa/ (n)
μούσα
  kreikkalaisessa mytologiassa runottaria, taiteiden ja tieteiden haltiattaria
  taiteilijan työtä innoittava nainen

muusikko /mˈuːsɪkːo/ (n)
μουσικός
  esiintyvä taiteilija, ammattitaitoinen soittaja, säveltäjä; henkilö, joka tekee tai esittää musiikkia

muuten /mˈuːten/ (adv)
αλλιώς
  muussa tapauksessa, muutoin; ilman
επ' ευκαιρία
  (diskurssipartikkeli) ohimennen, kesken kaiken, sivumennen sanottuna

muutos /mˈuːtos/ (n)
αλλαγή
  muuttuminen, toisenlaiseksi tuleminen; muuttaminen, toisenlaiseksi tekeminen

muuttaa /mˈuːtːaː/ (v)
μετακομίζω
  siirtyä muualle asumaan, mennä pysyvästi toiseen paikkaan

muutto /mˈuːtːo/ (n)
μετακόμιση
  paikan vaihto

muuttohaukka /mˈuːtːohˌaukːa/ (n)
πετρίτης
  jalohaukkoihin kuuluva keskikokoinen päiväpetolintu ()

muuttua /mˈuːtːua/ (v)
αλλάζω
  tulla erilaiseksi

muuttuja /mˈuːtːuja/ (n)
μεταβλητή
  lausekkeessa esiintyvä symboli, joka voi saada eri arvoja

mykeneläinen /mˈykenelˌæinen/ (adj)
Μυκηναία
  ~ kulttuuri muinaisessa Kreikassa n. 1600 eaa vaikuttanut kulttuuri

mykeneläinen /mˈykenelˌæinen/ (n)
Μυκηναία
  mykeneläisessä kulttuurissa elänyt henkilö

mykiö /mˈykɪø/ (n)
φακός
  silmän sisällä värikalvon ja lasiaisen välissä oleva linssi, joka taittaa valoa niin, että katse tarkentuu halutulle etäisyydelle ja terävä kuva piirtyy verkkokalvolle

mykkä /mˈykːæ/ (adj)
άλαλος
  syntymästään tai sairauden tai tapaturman vuoksi puhekyvytön

mylly /mˈylly/ (n)
μύλος
  luonnon energian avulla tai käsivoimin jauhinkivin viljan jauhamiseen käytetty laite t. laitos; jauhamiseen käytetty tuotantolaitos; myös rakennus, johon tämä on sijoitettu t. ylipäänsä rakennus, jossa jauhetaan viljaa

myllynkivi /mˈyllyŋkˌivɪ/ (n)
μυλόπετρα
  toinen kivi myllyssä viljaa jauhavien pyöreiden kiekkomaisten uurrepintaisten kivien parista

myllyttää /mˈyllytːæː/ (v)
αλεστική μηχανή
  jauhaa myllyssä

mylläri /mˈyllærɪ/ (n)
μυλωνάς
  myllyn hoitaja, joka jauhaa viljaa jauhoksi

myntti /mˈyntːɪ/ (n)
νομισματοκοπείο
  (vanh.) kolikko, lantti

myokardium /mˈyokˌardium/ (n)
μυοκάρδιο
  sydämen lihasseinämän keskimmäinen ja paksuin osa sisäkalvon ja sydänpussin välissä

myrkky /mˈyrkːy/ (n)
δηλητήριο
  elävälle eliölle jo pienenäkin annoksena vakavaa haittaa aiheuttava vieras aine; erityisesti myrkyttämistarkoitukseen tuotettu aine

myrkkykatko /mˈyrkːykˌatko/ (n)
κιρκούτα
  sarjakukkaiskasveihin kuuluva myrkyllinen kaksivuotinen ruohovartinen kasvi ()

myrkyllinen /mˈyrkyllɪnen/ (adj)
δηλητηριώδης
  sellainen kemiallisesti vaikuttava minkä pienetkin määrät aiheuttavat eliölle vakavia haittoja; myrkkyä sisältävä

myrkyttää /mˈyrkytːæː/ (v)
δηλητηριάζω
  antaa jollekin myrkkyä

myrsky /mˈyrsky/ (n)
φουρτούνα, θύελλα
  (ilmatiede) voimakas matalapaine, johon liittyy keskinopeudeltaan 21–32 metriä sekunnissa (raja meteorologiassa) oleva tuuli

myrtti /mˈyrtːɪ/ (n)
μύρτος
  meillä huonekasvina viljeltävä ikivihreä eurooppalainen koristepensas

myski /mˈyskɪ/ (n)
μόσχος
  eläinkunnasta, kuten myskihirven ihopussin rauhasten eritteenä saatava hajuaine, jota käytetään hajuvesiteollisuudessa. Myskiä tuotetaan myös synteettisesti

mysli /mˈyslɪ/ (n)
μούσλι
  viljahiutaleista, pähkinöistä, hedelmänpalasista, rusinoista ja sokerista tehty paahtamaton aamu- ja välipalavalmiste

myssy /mˈyssy/ (n)
σκουφί
  pehmeä päähine, jossa ei ole lieriä eikä tavallisesti myöskään lippaa

mysteeri /mˈysteːrɪ/ (n)
μυστήριο
  selittämätön arvoitus
  sakramentti
  keskiaikainen kristillinen näytelmä, mysteerinäytelmä

mytologia /mˈytolˌoɡɪa/ (n)
μυθολογία
  etnisen ryhmän yhteinen tarusto ja uskomukset. Jonkin uskonnon jumaluustarusto ja myytit; tällaisten tutkiminen

myy /mˈyː/ (n)
μι
  Kreikkalaisten aakkosten 12. kirjain. Vastaava symboli Μ tai μ.

myydä /mˈyːdæ/ (v)
πουλώ
  antaa jotakin maksua vastaan; tehdä kauppaa, pitää kaupan
πουλάω
  par. 'mennä kaupaksi', 'käydä kaupaksi'

myyjä /mˈyːjæ/ (n)
πωλήτρια
  henkilö, joka myy jotain

myymälä /mˈyːmælæ/ (n)
κατάστημα
  kauppa, liike, puoti (jonka tiloissa myydään tavaroita)

myymätön /mˈyːmætøn/ (adj)
απούλητος
  sellainen, jota ei ole myyty

myynti /mˈyːntɪ/ (n)
πώληση
  myymisen toteutus, tapahtuma, jossa kaupan akti tapahtuu, tuote tai palvelus vaihdetaan rahaa vastaan

myyntiartikkeli /mˈyːntɪˌartɪkːˌelɪ/ (n)
είδος
  myynnissä oleva tuote, kauppatavara

myyntimies /mˈyːntɪmies/ (n)
πωλητής
  henkilö, joka myy ammatikseen; myyjä

myyrä /mˈyːræ/ (n)
ασπάλακας
  organisaatioon soluttautunut vakooja

myytti /mˈyːtːɪ/ (n)
μύθος
  tarina tai uskomus, joka selittää asioita, joista ei ole ensikäden tietoa tai joiden paikkansapitävyyttä ei voida todistaa

myöhäinen /mˈyøhæinen/ (adj)
αργά
  sellainen, joka on ajallisesti pitkälle ehtinyt, pitkälle kulunut; viivästynyt; myöhä, myöhään ilmenevä

myöhästyä /mˈyøhæstˌyæ/ (v)
χάνω
  saapua tietyn määräajan jälkeen, myöhässä jhk

myöntäminen /mˈyøntæmɪnen/ (n)
εξομολόγηση
  myöntää-verbistä muodostettu teonnimi

myöntää /mˈyøntæː/ (v)
δέχομαι
  tunnustaa jokin asia, hyväksyä samanmielisenä tosiasia, olla samaa mieltä

myös /mˈyøs/ (adv)
επίσης
  jonkin lisäksi, jonkin ohella, ei ainoastaan; -kin

myötäillä /mˈyøtæillæ/ (v)
ακολουθώ
  olla myötäinen, olla jonkin mukainen

myötäjäiset /mˈyøtæjˌæiset/ (n)
προίκα, έδνον, προίξ
  rahamäärä tai muu omaisuus, jonka puoliso tai hänen perheensä maksaa toisen puolison perheelle naimisiinmenon yhteydessä

myötäpäiväinen /mˈyøtæpˌæivæinen/ (adj)
δεξιόστροφος
  myötäpäivään tapahtuva

myötäpäivään /mˈyøtæpˌæivæːn/ (adv)
δεξιόστροφα
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kierron suuntaisesti; mm. yläkautta oikealle

myötätunto /mˈyøtætˌunto/ (n)
ευσπλαχνία
  tietoisuus toisen kärsimyksestä ja halu toimia sen helpottamiseksi

myötätuntoinen /mˈyøtætˌuntoinen/ (adj)
αίσθηση
  myötätuntoa tunteva ja osoittava

mädännäisyys /mˈædænnˌæisyːs/ (n)
διαφθορά
  korruptio

mädäntyä /mˈædæntˌyæ/ (v)
σαπίζω
  tulla mädäksi

mädättää /mˈædætːæː/ (v)
σαπίζω
  antaa mädäntyä tarkoituksella

mäki /mˈækɪ/ (n)
κλίση
  ympäristöönsä nähden selkeästi koholla oleva maastonkohta

mäkihyppy /mˈækɪhˌypːy/ (n)
Άλμα με σκι
  talviurheilulaji, jossa vuorollaan kukin mäkihyppääjä laskee suksilla lumen peittämää mäkeä alas hyppyrinnokalle, josta hän hyppää eli ponnistaa ilmalentoon tarkoituksenaan ensin lentää tyylikkäästi pitkälle ja sitten laskeutua suksilleen liukuun alastulorinteeseen

mänty /mˈænty/ (n)
πεύκο
  metsämänty , Pinus-sukuun kuuluva havupuulaji

mäntä /mˈæntæ/ (n)
πιστόνι
  sylinterissä edestakaisin liikkuva lieriömäinen, joskus laattamainen sylinteriin tiiviisti sovitettu kappale, koneenosa, jonka välityksellä sylinterissä oleva kaasu tai neste saa aikaan mekaanista työtä tai jolla siirretään sylinterin kaasua tai nestettä

märehtijä /mˈærehtˌijæ/ (n)
μηρυκαστικό
  kasvissyöjä, jolla on erikoislaatuinen ruoansulatuskanava monine mahoineen. Erityistuntomerkkeinä hampaaton yläleuka ja nimitystä vastaava syömiskäyttäytyminen, märehtiminen.

märehtiä /mˈærehtˌiæ/ (v)
μηρυκάζω
  (märehtijöistä) pureksia ruokansa toiseen kertaan
  miettiä, pohtia

märkä /mˈærkæ/ (adj)
υγρός
  sellainen, jossa on paljon nestettä; kosteaa nestepitoisempi

märkä /mˈærkæ/ (n)
πύον
  kuolleista valkosoluista ja bakteereista tulehdusalueelle muodostunut aine, visva, mätä

mäski /mˈæskɪ/ (n)
λιώνω
  maltaiden ja veden seos oluen tai viinan valmistuksessa

mäti /mˈætɪ/ (n)
αυγοτάραχα
  kudussa naaraskalan laskemat mätimunat, jotka koiraskala hedelmöittää maidilla

mätä /mˈætæ/ (adj)
σάπιος
  mätänemisilmiön pilaama

mätä /mˈætæ/ (n)
πύον
  bakteerien hajottama orgaaninen aine

mätäkuu /mˈætækuː/ (n)
καύσωνας
  23.7. ja 23.8. välinen tai epämääräisempi ajanjakso keski–loppukesällä

mäyrä /mˈæyræ/ (n)
ασβός
  näätäeläimiin kuuluva yleensä metsässä asuva yöeläin (Meles meles), joka syö hyönteisiä, marjoja ja juuria

määkiä /mˈæːkɪæ/ (v)
βελάζω
  pitää lampaalle tai vuohelle ominaista ääntä

määly /mˈæːly/ (n)
συνδετήρας
  määrly, sinkilä, aspi; kaksipäinen naula, joka on taitettu U-muotoon

määre /mˈæːre/ (n)
συμπληρώνω
  sana, joka määrittää nominia tai verbiä, paremmin määrite[Kielitoimiston sanakirja]

määritelmä /mˈæːrɪtˌelmæ/ (n)
ορισμός
  käsitteen ominaisuuksien lyhyt kielellinen kuvaus, definitio

määrittää /mˈæːrɪtːæː/ (v)
προσδιορίζω
  tehdä määritys tai määrityksiä jonkin määrän tai muun mitallisen arvon selvittämiseksi

määrä /mˈæːræ/ (n)
ποσότητα
  paljous, se, missä määrin, kuinka runsaasti jotakin on

määräinen /mˈæːræinen/ (adj)
οριστικός
  tunnettua, ennen mainittua osoittava, definiittinen

määräinen artikkeli /mˈæːræinen ˈartɪkːˌelɪ/ (n)
οριστικό άρθρο
  pääsanaan liittyvä artikkeli, joka kertoo pääsanan kieliopillisesti määräisestä muodosta eli siitä että pääsanan ajatellaan olevan tuttu tai tietty

määränpää /mˈæːræmpæː/ (n)
προορισμός
  maali

määrätietoinen /mˈæːrætˌietoinen/ (adj)
αποφασισμένος
  jolla on selkeä päämäärä

määrätä /mˈæːrætæ/ (v)
τακτοποιώ
  antaa määräys, käskeä

määräys /mˈæːræys/ (n)
διατάζω
  velvoittava ohje tehdä tai olla tekemättä jotakin

mökki /mˈøkːɪ/ (n)
καλύβα
  maja, pieni, kevyt rakennus oleskelua varten

mököttää /mˈøkøtːæː/ (v)
κατσουφιάζω
  ilmaista pahaa mieltä tai suuttumusta pysymällä hiljaa ja vetäytymällä omiin oloihinsa

möljä /mˈøljæ/ (n)
μόλος
  satama-aallonmurtajaan liitetty satamalaituri, johon usein johdetaan myös junanraiteet. Möljällä saattaa olla myös tavarasuojia ja pienten alusten kunnostuspaikka

mönjä /mˈønjæ/ (n)
ερυθρομόλυβδος
  kirkkaanpunaisena väriaineena käytetty lyijyoksidi, lyijyorthoplumbaatti Pb₃O₄

mönkijä /mˈøŋkɪjæ/ (n)
γουρούνα
  tyypillisesti nelipyöräinen, neli- tai takapyörävetoinen, yhdelle tai kahdelle henkilölle tarkoitettu moottoroitu maasto- tai liikenneajoneuvo, joka on suunniteltu kulkemaan vaikeassa maastossa

mörkö /mˈørkø/ (n)
μπαμπούλας
  saduissa esiintyvä pelottava olento

mörssäri /mˈørssærɪ/ (n)
όλμος
  käytöstä pois jäänyt tykkityyppi, jota käytettiin pääasiassa kenttätykistössä

naakka /nˈaːkːa/ (n)
κάργια
  pieni tumma varislintu

naama /nˈaːma/ (n)
πρόσωπο
  kasvot, ihmisen pään etuosa

naamari /nˈaːmarɪ/ (n)
μάσκα
  kasvot peittävä suojus, suojanaamari

naamio /nˈaːmɪo/ (n)
μάσκα
  kasvojen peittämiseen tarkoitettu suoja

naamioitua /nˈaːmɪˌoitua/ (v)
μάσκα
  panna naamio ylleen, laittautua joksikin muuksi, peittää kasvonsa jollakin

naapuri /nˈaːpurɪ/ (n)
γείτονας
  Olinpaikan tai asunnon lähistön asukas. Rivi- ja kerrostaloissa on myös seinänaapureita.

naapurimaa /nˈaːpurɪmaː/ (n)
γείτων
  valtio, jonka kanssa jollakin toisella valtiolla on yhteinen raja

naapurusto /nˈaːpurˌusto/ (n)
γειτονιά
  toistensa naapureina asuvien ihmisten asunnoista, rakennuksista tai lähialueista muodostuva alueellinen yhteisö
  eräissä maissa kaupunginosaa pienempi hallinnollinen kokonaisuus; vastaa osittain Suomessa käytössä olevaa termiä osa-alue

naara /nˈaːra/ (n)
καμάκι
  koukku jota käytetään naaraukseen

naaras /nˈaːras/ (n)
θήλυ
  sukupuolisesti erilaistuneilla lajeilla sen sukupuolen yksilö, jonka munasolut koiras hedelmöittää

naaraspuolinen /nˈaːraspˌuolɪnen/ (adj)
θηλυκός
  sellainen, jolla on naaraspuolen sukupuoli, sukupuoleltaan naaras

nadiiri /nˈadɪːrɪ/ (n)
ναδίρ
  näennäisen taivaanpallon se piste, joka on zeniitin vastakkaisella puolella

nahka /nˈahka/ (n)
δέρμα
  materiaali, jota saadaan parkitsemalla eläinten vuodista

nahkuri /nˈahkurɪ/ (n)
βυρσοδέψης
  henkilö, joka käsittelee työkseen nahkaa

naida /nˈaida/ (v)
παντρεύομαι
  ottaa joku puolisokseen, mennä naimisiin jonkun kanssa
γαμώ
  olla seksuaalisessa yhdynnässä jonkun kanssa, rakastella jotakuta

naiivi /nˈaɪːvɪ/ (adj)
αφελής
  lapsellinen lapsenomaisen herkkäuskoinen, yksinkertainen

naimaton /nˈaimaton/ (adj)
ανύπαντρος
  henkilö, joka ei ole avioliitossa

nainen /nˈainen/ (n)
γυναίκα
  aikuinen naispuolinen ihminen, ihmisnaaras

naismainen /nˈaismainen/ (adj)
γυναικείος
  naisille tyypillinen tai ominainen

naispuolinen /nˈaispuolɪnen/ (adj)
θηλυκός
  sukupuoleltaan nainen

naistenmies /nˈaistenmies/ (n)
γυναικάς
  jatkuvasti eri naisten seksiseuraa tavoitteleva mies; naisten suosima mies

naistentautioppi /nˈaistentˌautɪˌopːɪ/ (n)
γυναικολογία
  gynekologia; lääketieteen ala, joka tutkii ja hoitaa naisen sukupuolielimiä ja niiden sairauksia

naisystävä /nˈaisystˌævæ/ (n)
κοπέλα
  naispuolinen seurustelukumppani

naittaa /nˈaitːaː/ (v)
παντρεύω
  pakottaa joku naimisiin jonkun kanssa

naivistinen /nˈaivɪstɪnen/ (adj)
ναΐφ
  naivismin mukainen

nakki /nˈakːɪ/ (n)
λουκάνικο φραγκφούρτης
  nakkimakkara, pienikokoinen vaalea makkara, joka perinteisesti valmistetaan luonnon suolesta tehtyyn kuoreen
  penis

nakkisämpylä /nˈakːɪsˌæmpylæ/ (n)
χοτ ντογκ
  pitkulainen sämpylä, jonka välissä on nakki ja yl. maustekastiketta

naksahtaa /nˈaksahtaː/ (v)
κλικ
  tuottaa naks-ääni, jollainen kuuluu esimerkiksi kun jousella jännitetty mekaaninen osa laukeaa ja osuu johonkin

naljailu /nˈaljailu/ (n)
κοροϊδία
  naljaileminen

nalli /nˈallɪ/ (n)
θρυαλλίδα
  pieni iskusta tai lämmöstä herkästi syttyvää ainetta sisältävä kapseli, joka sytyttää isomman räjähteen tai aseen ruudin

namu /nˈamu/ (n)
καραμέλα
  (puhekieltä) karkki, namunen

namusetä /nˈamusˌetæ/ (n)
σάτυρος
  karamellien avulla lapsia seksisuhteeseen houkutteleva mies; miespuolinen pedofiili

nanohiukkanen /nˈanohˌiukːanen/ (n)
νανοσωματίδιο
  mikä tahansa hiukkanen, jonka pituus, leveys tai halkaisija on enintään 100 nanometriä

napa /nˈapa/ (n)
ομφαλός
  poistetun napanuoran jättämä arpi ihmisen tai muun eläimen mahassa
πόλος
  Maan pohjoisin tai eteläisin kohta; pohjois- tai etelänapa
  jännitelähteen ääripotentiaalin kontaktit; plus ja miinus

napaisuus /nˈapaisuːs/ (n)
πολικότητα
  se, omaako jokin negatiivisen vai positiivisen navan

napakka /nˈapakːa/ (adj)
ακμαίος
  ripeä ja ponteva

napakymppi /nˈapakˌympːɪ/ (n)
διάνα
  keskelle maalitaulua osunut tikanheitto tai muu suoritus

napanuora /nˈapanˌuora/ (n)
ομφάλιος λώρος
  sikiön ja istukan yhdistävä yhdysside, jossa kulkee kolme verisuonta

napapiiri /nˈapapˌiːrɪ/ (n)
πολικός κύκλος
  leveyspiiri, jonka kulmaetäisyys maapallon pohjois- tai etelänavasta on sama kuin maapallon akselin kaltevuus, sijainti noin 66 astetta pohjoista ja eteläistä leveyttä; napapiirejä on maapallolla kaksi kappaletta

napata /nˈapata/ (v)
αρπάζω
  siepata, ottaa nopeasti käteensä

napausäänne /nˈapausˌæːnne/ (n)
μονοπαλλόμενο
  yksitäryinen konsonanttiäänne, jota äännettäessä kielen kärki lyö nopeasti hammasvalliin liikkuen ensin ylös, sitten alas

napinläpi /nˈapɪnlˌæpɪ/ (n)
κουμπότρυπα
  napinreikä

napoli /nˈapolɪ/ (n)
ναπολιτάνικα
  Italiassa Napolin alueella puhuttava italoromaaninen kieli (kielitunnus: nap)

napolilainen /nˈapolɪlˌainen/ (adj)
ναπολιτάνικος
  Napolista peräisin oleva tai Napoliin liittyvä

naposteltava /nˈapostˌeltava/ (n)
κολατσιό
  pieni suuhunpantava

nappi /nˈapːɪ/ (n)
κουμπί
  vaatteissa ja muissa tekstiileissä käytettävä kiinnike tai koriste

nappula /nˈapːula/ (n)
κομβίον
  pieni, yleensä lieriömäinen, lyhyt kappale

napsauttaa /nˈapsautːaː/ (v)
αποπαίρνω
  saada aikaan napsahdus

nardus /nˈardus/ (n)
νάρδος
  siitä saatava hyväntuoksuinen öljy

narkolepsia /nˈarkolˌepsɪa/ (n)
ναρκοληψία
  pakonomainen torkahtelu

narkomaani /nˈarkomˌaːnɪ/ (n)
ναρκομανής
  henkilö joka on riippuvainen huumausaineista

narratiivi /nˈarratˌiːvɪ/ (n)
αφήγημα
  kertova esitys jostain asiasta, selostus, kertomus

narri /nˈarrɪ/ (n)
γελωτοποιός
  yleensä hoviin kuulunut henkilö, jonka tehtävänä oli hauskuttaa kuulijoitaan esimerkiksi vitsejä kertomalla

narsismi /nˈarsɪsmɪ/ (n)
ναρκισσισμός
  rakentava itsensä rakastaminen
  narsistinen persoonallisuushäiriö

narttu /nˈartːu/ (n)
σκύλα
  naaraspuolinen koira
  loukkaukseksi tarkoitettu luonnehdinta voimakastahtoisesta ja riitelevästä naisesta, joka ei sitoudu perinteisiin sosiaalisiin normeihin

naru /nˈaru/ (n)
σχοινί
  sitomistarkoituksiin valmistettu yksinkertainen tai kerrattu, tavallisesti kierretty lankamainen tuote

nasaali /nˈasaːlɪ/ (n)
έρρινος
  nasaalinen äänne, äänne, jota muodostettaessa ilmavirta kulkee nenän kautta

nasaretilainen /nˈasarˌetɪlˌainen/ (adj)
Ναζωραίος
  Nasaretista peräisin oleva

nasaretilainen /nˈasarˌetɪlˌainen/ (n)
Ναζωραίος
  nasaretilainen henkilö

naskali /nˈaskalɪ/ (n)
σουβλί
  suutarin työkaluna käyttämä kädensijallinen ohut yleensä hieman käyrä ja litteä piikki, jolla tehdään mm. pohjanahkaan reikiä kenkien ompelua varten; vastaava työkalu kirjansidonnassa

nasta /nˈasta/ (n)
καρφίτσα
  painonasta, pieni neula, jonka avulla voi kiinnittää esim. paperin ilmoitustaululle
βυθομετρητής
  ajoneuvon renkaaseen kiinnitetty metallipiikki, jonka on tarkoitus lisätä pitoa jäällä

natiivi /nˈatɪːvɪ/ (adj)
αυτόχθων
  synnynnäinen

nationalismi /nˈatɪˌonalˌismɪ/ (n)
εθνικισμός
  poliittinen aate, joka korostaa kansallisuutta, kansojen, kansakuntien merkitystä ja itsemääräämisoikeutta; kansallisuusaate

nato /nˈato/ (n)
νύφη
  oman aviomiehen sisar

natrium /nˈatrium/ (n)
νάτριο
  pehmeä, kevyt ja reaktiivinen alkalimetalli

natriumhydroksidi /nˈatriumhˌydroksˌidɪ/ (n)
υδροξείδιο νατρίου
  lipeä, käytetään mm. pesuaineiden valmistuksessa (NaOH)

natriumvetykarbonaatti /nˈatriumvˌetykˌarbonˌaːtːɪ/ (n)
διττανθρακικό νάτριο
  hapan jauhemainen kiteinen valkoinen suola (NaHCO₃); käytetään muun muassa kohotusaineena leivonnassa

natsi /nˈatsɪ/ (n)
ναζιστής
  kansallissosialisti, kansallissosialismin kannattaja; Saksan kansallissosialistisen puolueen jäsen 1919–1945

naudanliha /nˈaudanlˌiha/ (n)
βοδινό κρέας
  ruoanlaittoon tarkoitettu teurastetun nautaeläimen liha

nauha /nˈauha/ (n)
ιμάντας
  kapea, litteä punomalla tai kutomalla valmistettu tuote tai muulla tavoin tehty saman muotoinen materiaali

naukua /nˈaukua/ (v)
νιαουρίζω
  kissasta, joistakin muista kissaeläimistä ja eräistä linnuista: pitää niille ominaista ääntä

naula /nˈaula/ (n)
καρφί, ήλος
  metallinen tai harvoin puinen terävä kiinnitystarvike, jolla kiinnitetään puuosia toisiinsa; nauloja voidaan käyttää myös taulujen ripustukseen tms.

nauraa /nˈauraː/ (v)
γελώ
  päästää katkonaista ääntä, naurua, esimerkiksi ilon, hermostuneisuuden tai pilkan osoituksena

naurettava /nˈauretːˌava/ (adj)
γελοίος
  pelkän naurun arvoinen; sellainen, jota ei ole syytä ottaa vakavasti

nauris /nˈaurɪs/ (n)
γογγύλι
  var. rapa, jo kaskiviljelykaudella kasvatettu viljelykasvi, makeahko juures, joka oli ennen perunaa tärkeä ravintokasvi, nykyisin lähinnä rehukasvi

nauru /nˈauru/ (n)
γέλιο
  ihmisen tunteenilmaus iloon tai muuhun tunteenpurkaukseen

nauta /nˈauta/ (n)
βόδι
  onttosarvinen märehtijä, jonka lajeja ovat: biisoni, puhveli, kyttyränauta, kesy nauta. Kesyt naudat, kuten lehmä, sonni, hieho, vasikka ovat varsinaisia nautoja

nautaeläin /nˈautaelæin/ (n)
βόειος
  jokin onttosarvisten Bovinae alaheimoon kuuluva märehtijä

nautakarja /nˈautakˌarja/ (n)
βοοειδή
  karjatalouden tuotantoeläiminä pidetyt nautaeläimet

nautintaoikeus /nˈautɪntaˌoikeus/ (n)
επικαρπία
  laajahko käyttöoikeus toisen omistamaan irtaimeen tai kiinteään esineeseen

nautinto /nˈautɪnto/ (n)
απόλαυση
  mielihyvää tuottava asia

nauttia /nˈautːɪa/ (v)
καταπίνω
  ottaa ravintoa tai juomaa, lääkettä, syödä, juoda

navajo /nˈavajo/ (n)
Ναβάχο
  navajot Pohjois-Amerikan suurin alkuperäiskansa. Se elää pääasiassa Yhdysvaltojen lounaisosissa, Arizonassa, Coloradossa, New Mexicossa ja Utahissa
  tämän kansan puhuma athabascalainen kieli

navetta /nˈavetːa/ (n)
βουστάσιο
  eläinsuoja lehmille ja muulle nautakarjalle

neekeri /nˈeːkerɪ/ (n)
νέγρικος
  afrikkalaisperäinen tummaihoinen henkilö

nefrologia /nˈefrolˌoɡɪa/ (n)
νεφρολογία
  munuaisia ja niiden sairauksia tutkiva lääketieteen ala

nefropatia /nˈefropˌatɪa/ (n)
νεφροπάθεια
  munuaissairaus

negaatio /nˈeɡaːtˌio/ (n)
άρνηση
  kieltäminen

negatiivi /nˈeɡatˌiːvɪ/ (n)
αρνητικό
  kuvan, esimerkiksi valokuvan tai elokuvan valmistuksessa tehtävä raakakappale, jossa valoisuus ja usein myös värit ovat päinvastaiset kuin valmiissa kuvassa eli positiivissa

negatiivinen /nˈeɡatˌiːvɪnen/ (adj)
αρνητικός
  sellainen, joka on kielteinen; ei ole positiivinen

negridi /nˈeɡrɪdɪ/ (n)
νεγροειδής
  Saharan eteläpuolisen Afrikan asukkaiden alkuperäinen ihmistyyppi ja/tai rotu. Negridejä nimitetään usein hieman epätarkasti tummaihoisiksi tai mustiksi.

neidonhiuspuu /nˈeidonhˌiuspuː/ (n)
γκίγκο
  , vain Kiinassa luonnonvaraisena elävä puu, jolla on pienet viuhkanmuotoiset lehdet, ja joka on ns. elävä fossiili

neiti /nˈeitɪ/ (n)
δεσποινίς, δεσποινίδα
  naimaton nuori nainen

neitseellinen /nˈeitseːllɪnen/ (adj)
παρθένα
  ilman hedelmöitystä tapahtuva (lisääntyminen)

neitsyt /nˈeitsyt/ (n)
παρθένα
  henkilö, yleensä nainen, joka ei ole koskaan ollut sukupuoliyhteydessä

neitsyys /nˈeitsyːs/ (n)
παρθενία
  neitsyenä olo, koskemattomuus

nekrofilia /nˈekrofˌilɪa/ (n)
θανατοφιλία
  seksuaalisen kiinnostuksen kohdistuminen kuolleisiin, ruumiisiin

nekropsia /nˈekropsˌia/ (n)
νεκροψία
  ruumiinavaus (myös muiden kuin ihmisen)

nektari /nˈektarɪ/ (n)
νέκταρ
  soseuttamalla valmistettu sakea hedelmä- tai marjajuoma, joka sisältää hedelmälihaa

neliapila /nˈelɪˌapɪla/ (n)
τριφύλλι
  apilan epätavallinen nelilehdykkäinen muunnos t. sitä muistuttava kuvio

nelikulmio /nˈelɪkˌulmɪo/ (n)
τετράγωνο
  monikulmio, jossa on neljä sivua ja neljä kulmaa.

nelitahokas /nˈelɪtˌahokas/ (n)
τετράεδρο
  kappale, jossa on neljä tahkoa

neliö /nˈelɪø/ (n)
τετράγωνο
  säännöllinen nelikulmio; suorakulmio, jonka sivut ovat yhtä pitkät keskenään
  toinen potenssi

neliöidä /nˈelɪˌøidæ/ (v)
γνώμονας
  kertoa luku itsellään

neliöjuuri /nˈelɪøjˌuːrɪ/ (n)
τετραγωνική ρίζα
  (matematiikka) laskutoimitus, jossa juurretaan neliö juurrettavasta

neljäkäs /nˈeljækæs/ (n)
ρόμβος
  (geometria) suunnikas, jonka kaikki sivut ovat yhtä pitkiä

neljännesvuosi /nˈeljænnˌesvuosɪ/ (n)
τρίμηνο
  vuoden neljäsosa; kolme kuukautta; 13 viikkoa

neljäsosanuotti /nˈeljæsˌosanˌuotːɪ/ (n)
τέταρτο
  ¹/₄-nuotti, kahden kahdeksasosanuotin ja puolen puolinuotin pituinen nuotti. Jos tahtiosoituksen alempi numero on 4, ylempi kertoo yhden tahdin neljäsosanuottien määrän. Esim. ³/₄-tahtilajissa kolme.

nelonen /nˈelonen/ (n)
τέσσερα
  numeroa neljä vastaava substantiivi, luku 4; numerolla neljä merkitty tai järjestetty

neloset /nˈeloset/ (n)
καρέ
  pokerissa pelikäsi, jossa on neljä samanarvoista korttia: K♣ K♠ K♦ K♥ 3♠

nenä /nˈenæ/ (n)
μύτη
  keskellä ihmisen kasvoja sijaitseva ruumiinosa, joka aistii hajuärsykkeitä, kosteuttaa ja puhdistaa hengityselimistöön tulevaa sisäänhengitysilmaa

nenäkäs /nˈenækæs/ (adj)
θρασύς
  näsäviisas, viisasteleva

nenäliina /nˈenælˌiːna/ (n)
μαντήλι
  nenän niistämiseen käytettävä paperi- tai kangasliina

nenäontelo /nˈenæˌontelo/ (n)
ρινικές κοιλότητες
  (anatomia) parillinen sokkeloinen käytävä, joka ulottuu ulkonenästä nenänieluun

nenäverenvuoto /nˈenæverˌenvuoto/ (n)
ρινορραγία
  veren vuotaminen nenästä

neodyymi /nˈeodˌyːmɪ/ (n)
νεοδύμιο
  eräs lantanoideihin kuuluva alkuaine

neogeeni /nˈeoɡˌeːnɪ/ (n)
Νεογενής
  nykyinen, 23 miljoonaa vuotta sitten alkanut geologinen kausi, nuorempi tertiääri

neoliittinen /nˈeolˌiːtːɪnen/ (adj)
νεολιθικός
  neoliittisen kauden eli nuoremman kivikauden aikainen. Neoliittisen kauden katsotaan alkavan viljely- ja karjatalouden alkaessa

neologismi /nˈeoloɡˌismɪ/ (n)
νεολογισμός
  uudissana

neon /nˈeon/ (n)
νέον
  jalokaasuihin kuuluva alkuaine

nepali /nˈepalɪ/ (n)
νεπαλική
  Nepalissa puhuttu indoarjalainen kieli (kielitunnus: ne; nep)

nepalilainen /nˈepalɪlˌainen/ (adj)
νεπαλική
  Nepalista peräisin oleva tai Nepaliin liittyvä

nepotismi /nˈepotˌismɪ/ (n)
νεποτισμός, οικογενειοκρατία
  sukulaisen suosiminen työtehtävään tai vastaavaan otettaessa

neptunium /nˈeptunium/ (n)
ποσειδώνιο, νεπτούνιο
  eräs radioaktiivinen alkuaine

nero /nˈero/ (n)
ιδιοφυία
  poikkeuksellisen älykäs henkilö

nerokas /nˈerokas/ (adj)
εφευρετικός
  erityisen älykäs henkilö, teos, ratkaisu tms.

nerous /nˈerous/ (n)
ιδιοφυία
  se, että on nero; nerona oleminen

nertsi /nˈertsɪ/ (n)
βιζόν
  aiemmin vesikosta ja sen sukulaislajeista, kuten minkistä, käytetty nimitys

neste /nˈeste/ (n)
υγρό
  juoksevassa olomuodossa oleva aine

nestemäinen /nˈestemˌæinen/ (adj)
υγρός
  olomuodoltaan nesteen kaltainen

netto /nˈetːo/ (n)
καθάρο κέρδος
  se, mitä jää jäljelle, kun kaikki vähennykset on tehty

neula /nˈeula/ (n)
βελόνα
  metallinen, ohut ja teräväpäinen työkalu, jota käytetään ompeluun tai kiinnittämään kankaita
καρφίτσα
  analogisen levysoittimen levyä vastaan painava piikki, joka lukee äänisignaalin
  gramofonin vastaava, gramofoninneula

neulanen /nˈeulanen/ (n)
πευκοβελόνα
  havupuun kapea lehti

neulansilmä /nˈeulansˌilmæ/ (n)
φουρκέτα
  neulansilmämutka, tyypillisesti vuoren rinteellä sijaitseva tien jyrkkä, lähes takaisin kääntyvä mutka

neulos /nˈeulos/ (n)
πλεκτό
  tekstiilikuituisten silmukoiden avulla muodostettu tekstiilituote

neurologia /nˈeurolˌoɡɪa/ (n)
νευρολογία
  aivojen ja hermoston orgaanisia sairauksia tutkiva lääketieteen osa-alue

neuroosi /nˈeuroːsɪ/ (n)
νεύρωση
  kattokäsite lieville psykiatrisille sairauksille, joissa todellisuudentaju on vääristynyt, mutta ei esiinny harha-ajatuksia eikä -aistimuksia

neuroottinen /nˈeuroːtːɪnen/ (adj)
νευρωτικός
  neuroosiin liittyvä tai kuuluva

neurotiede /nˈeurotˌiede/ (n)
νευροεπιστήμη
  tieteenala, joka tutkii hermoston toimintaa ja rakennetta

neuroverkko /nˈeurovˌerkːo/ (n)
νευρωνικό δίκτυο
  informaation käsittelyn, matematiikan tai laskennan malleja, jotka perustuvat yhdistävään laskentaan

neutri /nˈeutrɪ/ (n)
άφυλος
  sanojen kieliopillinen sukupuolineutraali luokka kielissä, joissa käytetään suvun ilmaisevia artikkeleita

neutriino /nˈeutrɪːno/ (n)
νετρίνο
  (fysiikka) fermioneihin kuuluvia varauksettomia alkeishiukkasia, joita esiintyy kolmessa muodossa: elektronin, myonin ja taun neutriino

neutroni /nˈeutronɪ/ (n)
νετρόνιο
  sähkövaraukseton nukleoni, joka lähes poikkeuksetta yhdessä protoneiden kanssa muodostaa atomiytimen; yksi baryoneista ja koostuu kolmesta kvarkista

neutronitähti /nˈeutronɪtˌæhtɪ/ (n)
αστέρας νετρονίων
  gravitaation vaikutuksesta kokoon luhistunut pienikokoinen tähti, jonka aine koostuu pääasiassa neutroneista

neuvo /nˈeuvo/ (n)
συμβουλή
  saatu tai annettu hyödyllinen ohje

neuvoa /nˈeuvoa/ (v)
συμβουλεύω
  antaa ohjeita jklle jnk tekemiseen

neuvonta /nˈeuvonta/ (n)
πληροφορία
  Paikka mistä saa tietoa ja opastusta, infopiste, neuvontapiste

neuvosto /nˈeuvosto/ (n)
συμβούλιο
  yhtiön, työpaikan, valtion tms. päättävä tai neuvoa-antava elin

neuvottelu /nˈeuvotːˌelu/ (n)
παζάρεμα
  keskustelu asiasta sopimiseksi

newari /nˈevarɪ/ (n)
Νεβάρι
  Nepalissa ja Intiassa puhuttu tiibetiläis-burmalainen kieli (kielitunnus: new)

nielu /nˈielu/ (n)
φάρυγγας
  suuontelon ruokatorveen yhdistävä ruoansulatuskanavan osa
βουλιάζω
  jotakin ainetta ekosysteemistä sitovat asia

niemi /nˈiemɪ/ (n)
ακρωτήρι
  vesialueeseen työntyvä maakaistale t. maakieleke

niemimaa /nˈiemɪmaː/ (n)
χερσόνησος
  mantereesta mereen pistävä laaja maa-alue

nigerialainen /nˈiɡerˌialˌainen/ (n)
Νιγηριανός
  pysyvästi Nigeriassa asuva henkilö

nihilismi /nˈihɪlˌismɪ/ (n)
μηδενισμός
  ajatussuunta, joka kieltää vallitsevat arvot ja käsitykset

niin /nˈiːn/ (adv)
τόσο
  sillä tavalla
  (myöntösana) kyllä, "niin se oli"; sana, jolla vahvistetaan tai myönnellään (joko omaa tai toisen puhujan) aiempaa lausetta tai olettamaa
έτσι δεν είναι;
  siinä määrin

niin muodoin /nˈiːn mˈuodoin/ (adv)
εκείθεν
  siksi, sen vuoksi, tämän johdosta, siten, täten, niinpä, siis

niitty /nˈiːtːy/ (n)
λιβάδι
  luonnontilainen aukea, jossa kasvaa niittykukkia ja heiniä

niittää /nˈiːtːæː/ (v)
αποκοπή
  katkoa ja kaataa heinää, pääasiassa viikatteella
κατορθώνω
  saavuttaa, saada osakseen

nikama /nˈikama/ (n)
σπόνδυλος
  epäsäännöllisen muotoinen moniulokkeinen luu, joista selkäranka muodostuu ()

nikkeli /nˈikːelɪ/ (n)
νικέλιο
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine. Nikkelin kemiallinen merkki on Ni.

nikotella /nˈikotella/ (v)
λόξιγκας
  hikata, hikotella
αρσενικό ελάφι
  vastustella, vikuroida

nikotiini /nˈikotˌiːnɪ/ (n)
νικοτίνη
  tupakoista (Nicotiana) saatava myrkyllinen alkaloidi

nilkka /nˈilkːa/ (n)
αστράγαλος
  nivel säären ja jalkaterän välissä

nilviäinen /nˈilvɪˌæinen/ (n)
μαλάκιο
  tavallisesti pehmeäruumiisten yksineuvoisten suvullisesti lisääntyvien kaikissa maailman merissä, jonkin verran sisävesissä ja osa maalla olevien, vaihtelevan kokoisten selkärangattomien suuren kokonaisuuden, eläinkunnan pääjakson Mollusca edustaja

nimekäs /nˈimekæs/ (adj)
διάσημος
  nimeä saanut, monen tuntema, tunnettu, kuuluisa

nimentö /nˈimentø/ (n)
ονομαστική
  nominatiivin vanhempi rinnakkaisnimi

nimetä /nˈimetæ/ (v)
καθορίζω
  antaa nimeksi
  mainita nimeltä tai muuten tunnistaa tietty henkilö

nimetön /nˈimetøn/ (adj)
χωρίς όνομα
  ilman nimeä oleva, sellainen jolla tai millä ei ole nimeä
ανώνυμος
  joka ei ilmaise nimeään, anonyymi

nimetön /nˈimetøn/ (n)
παράμεσος
  sormi ihmisen kädessä keskisormen ja pikkusormen välissä

nimi /nˈimɪ/ (n)
όνομα
  käsitteen pelkistetty verbaalinen kuvaus, sovittu nimitys. Nimet luokitellaan nimisanoihin eli substantiiveihin ja luonteensa mukaisesti siellä alaryhmiin.

nimikirjoitus /nˈimɪkˌirjoitus/ (n)
αυτόγραφο
  henkilön itsensä omalla persoonallisella tavallaan käsin kirjoittama oma nimi

nimimerkki /nˈimɪmˌerkːɪ/ (n)
παρατσούκλι
  merkkijono, joka nimikoi Internet-palvelun tai pikaviestinsovelluksen tai vastaavan käyttäjän; usein vastaa käyttäjätunnusta

nimipäivä /nˈimɪpˌæivæ/ (n)
ονομαστική γιορτή
  eri kalentereissa tietylle etunimelle omistettu päivä. Eri maissa ja kulttuureissa nimipäivän merkitys vaihtelee.

nimittäin /nˈimɪtːæin/ (adv)
ήτοι
  sana, jota seuraa tarkennus edellä sanottuun

nimittäjä /nˈimɪtːˌæjæ/ (n)
παρονομαστής
  murtoluvussa jakoviivan alapuolella oleva luku tai lauseke

nimittää /nˈimɪtːæː/ (v)
αναγορεύω
  antaa jollekin nimi tai nimitys; asettaa johonkin nimettyyn tehtävään
διορίζω
  kutsua jollakin nimellä.

ninja /nˈinja/ (n)
νίντζα
  feodaalisessa Japanissa toiminut palkkasotilas, joiden tehtäväkirjo oli laaja

niobium /nˈiobium/ (n)
νιόβιο
  eräs alkuaine

nirso /nˈirso/ (adj)
εκλεκτικός
  (esim. ruoan suhteen) vaativa, valikoiva, turhantarkka

niska /nˈiska/ (n)
αυχένας, σβέρκος
  kaulan takaosa; ruumiinosa selkäpuolella pään ja vartalon välillä

niskoittelu /nˈiskoitːˌelu/ (n)
ανυποταξία
  niskoitteleminen

nisäkäs /nˈisækæs/ (n)
θηλαστικός, θηλαστικό
  imettäväinen; selkäjänteisten nisäkkäiden luokkaan kuuluva eläin, joka imettää poikasiaan

nitoa /nˈitoa/ (v)
συρράβω
  liittää (esim. paperipinon paperit tai nidottavan kirjat sivut) tiukasti kiinni niitillä tai langalla

nitoja /nˈitoja/ (n)
συρραπτικό
  (arkikieltä) nitomalaite

nitridi /nˈitrɪdɪ/ (n)
νιτρίδιο
  typen yhdiste

niukkuus /nˈiukːuːs/ (n)
έλλειψη
  vallitseva tila, jossa hyödykettä on tarjolla markkinoilla vähemmän kuin sitä kysytään

nivel /nˈivel/ (n)
άρθρωση
  (anatomia) kahden toisiinsa liittyvän tukirangan osan liikkuva tai kiinteä liitos

niveljalkainen /nˈiveljˌalkainen/ (n)
αρθρόποδο
  -pääjakson eläin

nivelmato /nˈivelmˌato/ (n)
δακτυλοειδής σκώληκας
  -pääjakson jaokkeisia matoja

nivelside /nˈivelsˌide/ (n)
σύνδεσμος
  säikeinen, runsaasti kollageenia sisältävä sidekudos, joka yhdistää kaksi nivelen liittämää luuta toisiinsa ja pitää niveltä koossa

niveltulehdus /nˈiveltulˌehdus/ (n)
αρθριτικά
  vaiva, jossa nivelessä käynnistyy tulehdusreaktio

nivunen /nˈivunen/ (n)
αχαμνά
  symmetrisesti reisien sisäpuolilla jalan ja vartalon liittymäkohdassa sijaitseva myös nivusseuduksi kutsuttu alue, ihmisellä suoliluun etukärjen, häpyluun reunan, vatsan ja reiden väliin jäävä alue

nobelium /nˈobelium/ (n)
νομπέλιο
  eräs alkuaine

noidannuoli /nˈoidannˌuolɪ/ (n)
οσφυαλγία
  äkillinen selkäkipu, tunnetaan myös latinankielisellä nimellä lumbago

noin /nˈoin/ (adv)
περίπου
  likimain, suunnilleen; lyhenne on n.

noita /nˈoita/ (n)
μάγισσα
  entisajan epäkristillisiä ja siksi pahoiksi leimattuja tietäjiä ja magian, noituuden tai kansanlääkinnän harjoittajia

noita-akka /nˈoitaˈakːa/ (n)
μάγισσα
  noituutta tai salatieteitä harrastava nainen, erityisesti saduissa ja tarinoissa

noitavaino /nˈoitavˌaino/ (n)
κυνήγι μαγισσών
  noituudesta epäiltyjen vastainen liikehdintä, jota ilmeni varsinkin 1500–1600-luvun Euroopassa

nojapuut /nˈojapuːt/ (n)
δίζυγο
  kahdesta yhdensuuntaisesta vaakasuorasta aisasta koostuva voimisteluteline

nojatuoli /nˈojatˌuolɪ/ (n)
πολυθρόνα
  suuri yl. pehmustettu tuoli, jossa on takana selkänoja ja istuinosan molemmin puolin käsinojat

noki /nˈokɪ/ (n)
αιθάλη
  epätäydellisestä palamisesta syntyvä hienojakoinen hiili

nokka /nˈokːa/ (n)
ράμφος
  linnun tai nokkaeläimen ulkoneva sarveisaineesta muodostunut leukaosa

nokkahuilu /nˈokːahwˌilu/ (n)
φλάουτο
  soittimen päässä olevaan suukappaleeseen puhallettava huilu, päästä puhallettava huilu

nokkakala /nˈokːakˌala/ (n)
ζαργάνα
  eräs nokkakaloihin kuuluva pitkä ja laiha kalalaji () tai sen yksilö

nokkasiili /nˈokːasˌiːlɪ/ (n)
έχιδνα
  nokkaeläimiin kuuluva Australiassa ja Tasmaniassa elävä siiliä muistuttava eläin ()

nokkela /nˈokːela/ (adj)
έξυπνος
  nopeaälyinen

nokkia /nˈokːɪa/ (v)
τσιμπολογώ
  lyödä toistuvasti nokallaan

nokkonen /nˈokːonen/ (n)
τσουκνίδα
  isonokkonen, eräs runsastyppistä maata rakastava kasvi, joka tunnetaan siitä että sen lehdissä on poltetta aihettavia piikkejä (Urtica dioica)

nolata /nˈolata/ (v)
ντροπιάζω
  saattaa häpeälliseen tilanteeseen

nolla /nˈolla/ (n)
ασήμαντος
  jonkin joka on mitätön, arvoton

nollata /nˈollata/ (v)
μηδενίζω
  asettaa nollaksi

nollavektori /nˈollavˌektorɪ/ (n)
μηδενικό διάνυσμα
  vektori, jonka pituus on nolla

nolo /nˈolo/ (adj)
ντροπιαστικός
  nolostuttava

nomadi /nˈomadɪ/ (n)
νομάδας
  paimentolainen tai muu liikkuvaa elämää viettävä muttei karjaa kasvattava ihminen

nomenklatuura /nˈomeŋklatˌuːra/ (n)
νομενκλατούρα
  korkein valtaapitävien henkilöiden tai järjestelmän suosikkien joukko Neuvostoliitossa ja muissa sosialistissa valtioissa

nominaalinen /nˈomɪnˌaːlɪnen/ (adj)
ονομαστικός
  ominaisuuksiltaan nominin kaltainen

nominalismi /nˈomɪnalˌismɪ/ (n)
νομιναλισμός
  käsitys, jonka mukaan universaalit ovat olemassa vain niminä, eivät todellisin olioina

nominatiivi /nˈomɪnatˌiːvɪ/ (n)
ονομαστική
  nominin perusmuoto

nomini /nˈomɪnɪ/ (n)
όνομα
  sana, joka taipuu sijamuodoissa sekä yksikössä ja monikossa

nooni /nˈoːnɪ/ (n)
ένατος
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja sekunnin (pieni 13 ja suuri 14 puolisävelaskeleen) laajuinen intervalli

nopea /nˈopea/ (adj)
γρήγορος
  sellainen, jolla on suuri nopeus

nopeasti /nˈopeˌastɪ/ (adv)
γρήγορα
  suurella nopeudella

nopeaälyinen /nˈopeˌaælˌyinen/ (adj)
έξυπνος
  nopeasti tajuava, nokkela

nopeus /nˈopeus/ (n)
ταχύτητα
  vektorisuure, joka ilmaisee liikkeen määrän ja suunnan; paikan muutos tietyssä ajassa, aikayksikössä kuljettu matka; yksikkö metriä sekunnissa (m/s)

noppa /nˈopːa/ (n)
ζάρι, κύβος, ζάρια, κύβοι
  arpakuutio eli peleissä ja leikeissä käytetty satunnaistuloksia antava viskeltävä tahokas esine

nopsaan /nˈopsaːn/ (adv)
γρήγορος
  nopeasti

noradrenaliini /nˈoradrˌenalˌiːnɪ/ (n)
νορεπινεφρίνη
  eräs keskushermoston välittäjäaine

norja /nˈorja/ (n)
νορβηγικά
  norjan kieli, Norjassa puhuttava taustaltaa germaanis-skandinaavinen kieli (kielitunnus: no)

norjaksi /nˈorjaksɪ/ (adv)
νορβηγικά
  norjan kielellä, norjan kielelle

norjalainen /nˈorjalˌainen/ (adj)
νορβηγικός
  Norjasta peräisin oleva tai Norjaan liittyvä

norkko /nˈorkːo/ (n)
ίουλος, ανθήλη
  velttolapakkoinen tähkää muistuttava puun riippuva kukinto

normaali /nˈormaːlɪ/ (adj)
κανονικός
  säännönmukainen, odotuksia vastaava, hyväksyttävä, tavanomainen

normaali /nˈormaːlɪ/ (n)
κάθετος
  suoraa tai tasoa vastaan kohtisuora suora tai vektori
  ohjeeksi tarkoitettu tyypitetty malli, esikuva tai esine

normaalisti /nˈormaːlˌistɪ/ (adv)
κανονικά
  tavallisesti

normaalius /nˈormaːlius/ (n)
κανονικότης
  se, että on normaali

normi /nˈormɪ/ (n)
πρότυπο
  sääntö, määräys, ohje, periaate, malli

norsu /nˈorsu/ (n)
ελέφαντας
  elefantti, suurin maalla elävä nisäkäs ()

norsunluinen /nˈorsunlwɪnen/ (adj)
φίλντισι
  sellainen, joka on norsunluuta, norsunluusta valmistettu

norsunluu /nˈorsunluː/ (n)
φίλντισι, ελεφαντόδοντο
  norsun syöksyhampaiden kova luu

nostaa /nˈostaː/ (v)
ανυψώνω
  siirtää tai laittaa ylemmäs; saada nousemaan ylös, ilmaan

nostalgia /nˈostalɡˌia/ (n)
νοσταλγία
  menneen ikävöinti, kaiho ja haikeus

nostalginen /nˈostalɡɪnen/ (adj)
νοσταλγικός
  nostalgian mukainen

nostattaa /nˈostatːaː/ (v)
αβάντζο
  saada aikaan, aiheuttaa
  (taikinasta) antaa nousta

noste /nˈoste/ (n)
άντωση
  (fysiikka) Arkhimeden lain mukaisesti nesteeseen tai kaasuun upotettuun kappaleeseen suoraan ylöspäin vaikuttava voima

nostin /nˈostɪn/ (n)
γερανός
  nostamiseen käytettävä laite tai muu väline

nostokurki /nˈostokˌurkɪ/ (n)
γερανός
  kappaleiden nostamiseen ja siirtämiseen tarkoitettu kone

notaari /nˈotaːrɪ/ (n)
συμβολαιογράφος
  eräiden, nykyisin yleensä lainoppineisuutta vaativien tehtävien nimike

noteerata /nˈoteːrˌata/ (v)
επικαλούμαι
  määrittää hinta pörssissä; olla kaupan pörssissä
επισημαίνω
  panna merkille, huomioida

notkeus /nˈotkeus/ (n)
ευελιξία
  se, että on notkea

nousta /nˈousta/ (v)
ανεβαίνω
  liikkua ylöspäin tai ylemmäs, kohota
αβγατίζω
  (lukuarvoista tai mittavista suureista) lisääntyä, kasvaa, suureta
αναδύομαι
  tulla horisontin yläpuolelle katsojasta nähden
σηκώνομαι
  kohottautua jalkeille
  nousta sängystä, herätä

nousu /nˈousu/ (n)
αναδύομαι
  kohoaminen, konkreettisen tai kuvaannollisen korkeusaseman muuttuminen ylemmäksi
  jonkin mitattavan arvon suureneminen; hintojen suureneminen, kallistuminen; määrän kasvaminen, lisääntyminen: laajeneminen, leviäminen
  Auringon, Kuun tai planeettojen tulo esiin horisontin takaa
απογείωση
  lentokoneen lähtö

nousukas /nˈousukas/ (n)
αριβίστας
  henkilö, jonka varallisuus, yhteiskunnallinen asema tai maine on nopeassa ajassa huomattavasti kohentunut, mutta joka ei saa osakseen samaa kunnioitusta ja arvostusta kuin muut tässä asemassa olevat

noutaa /nˈoutaː/ (v)
παίρνω
  käydä hakemassa, hakea

noutopöytä /nˈoutopˌøytæ/ (n)
μπουφές
  tarjoilutapa, jossa ruoat ja juomat haetaan erilliseltä pöydältä tai eri pöydiltä ja nautitaan muussa pöydässä; buffet, (arkikieltä) seisova pöytä

novelli /nˈovellɪ/ (n)
διήγημα
  lyhyehkö kaunokirjallinen kertomus

ns /ˈænˌæs/ (n)
νιοστός
  n-numeroa vastaava järjestysnumero

nudismi /nˈudɪsmɪ/ (n)
γυμνισμός
  alastomuuden harrastaminen

nuha /nˈuha/ (n)
συνάχι
  nenän limakalvojen tulehdus, joka aiheuttaa liman vuotamista nenästä

nuhteeton /nˈuhteːton/ (adj)
άμεμπτος
  sellainen, joka ei anna aihetta nuhteisiin; joka käyttäytyy kunnollisesti

nuija /nwˈija/ (n)
ρόπαλο
  muinoin sodassa käytetty puinen lyömäase
αποβλακωμένος
  typerys, ääliö, juntti, bimbo

nuijapää /nwˈijapæː/ (n)
γυρίνος
  sammakkoeläinten vedessä elävä raajaton poikasvaihe

nukahtaa /nˈukahtaː/ (v)
αποκοιμιέμαι
  vaipua uneen

nukke /nˈukːe/ (n)
κούκλα
  usein ihmishahmoa esittävä leikkikalu

nukkehallitus /nˈukːehˌallɪtus/ (n)
κυβέρνηση ανδρεικέλων
  maan hallitus, jonka jäsenet ovat vieraan vallan valitsemia ja ohjailemia; marionettihallitus

nukkua /nˈukːua/ (v)
κοιμάμαι
  olla unessa

nukkua pois /nˈukːua pˈois/ (v)
αφήνω την τελευταία μου πνοή
  kuolla

nukleiinihappo /nˈukleˌiːnɪhˌapːo/ (n)
νουκλεϊκό οξύ
  DNA tai RNA

nukutus /nˈukutus/ (n)
αναισθησία
  narkoosi; anestesiologinen kivunpoistomenetelmä; toimenpide, jossa anestesia-aineen avulla potilas saatetaan tiedottomaksi aistituntemusten lamaamiseksi

nukutusaine /nˈukutusˌaine/ (n)
αναισθητικό
  potilaan nukuttamiseen operaatioiden aikana käytettävä aine

nulikka /nˈulɪkːa/ (n)
κατεργάρης
  huonokäytöksinen lapsi

numeerinen /nˈumeːrɪnen/ (adj)
ψηφιακός
  sellainen, joka voidaan laskea, ilmaista numeroina, käsitellä numeroina; lukumääräinen; digitaalinen

numeraali /nˈumerˌaːlɪ/ (n)
αριθμός
  nomineihin kuuluva lukusana, joka voidaan ilmaista myös numeromerkein; jaetaan kahteen ryhmään, kardinaalilukuihin ja ordinaalilukuihin

numero /nˈumero/ (n)
αριθμός, ψηφίο
  kirjoitusjärjestelmässä oleva tietyn lukusanan eli numeraalin esittämiseksi sovittu merkki, numeromerkki
αριθμός
  numeroin (1) tehty merkintä, joka kuvaa erilaisissa järjestelmissä asemaa, kokoa, osaa, sijaintia tai muuta yksilöintiä, usein kirjainten yhteydessä käytetty symboli
  ohjelmanumero, esitys

numismaatikko /nˈumɪsmˌaːtɪkːo/ (n)
νομισματολόγος
  henkilö joka harjoittaa tai harrastaa numismatiikkaa

numismaattinen /nˈumɪsmˌaːtːɪnen/ (adj)
νομισματικός
  numismatiikkaan kuuluva

numismatiikka /nˈumɪsmatˌiːkːa/ (n)
νομισματολογία
  historian tutkimusta tukeva erityisesti metallirahoja, mutta myös muita maksuvälineitä ja mitaleja käsittelevä tiede

nummi /nˈummɪ/ (n)
άπιστος
  pääsääntöisesti karu, puuton tai matalakasvuista kasvustoa sisältävä alue, jossa hapan hedelmätön maaperä

nuohooja /nˈuohoːja/ (n)
καπνοδοχοκαθαριστής
  savupiippuja ja tulisijoja työkseen puhdistava henkilö

nuoleskelija /nˈuoleskˌelɪja/ (n)
λακές
  henkilö, joka imartelee jotakuta etua saadakseen

nuoli /nˈuolɪ/ (n)
βέλος
  teräväkärkinen, jousessa käytettävä ammus

nuolijuuri /nˈuolɪjˌuːrɪ/ (n)
μαραντία
  eräs trooppinen kasvi, jonka juurimukuloista valmistetaan arrowjuurijauhoa

nuolla /nˈuolla/ (v)
γλείφω
  kosketella kielellään

nuori /nˈuorɪ/ (adj)
νεαρός, νέος
  sellainen, jolla on alhainen ikä tai, jolla on vähäinen määrä elettyjä vuosia. Hyvin nuoria saatetaan kutsua pieniksi, eikä aina koon mukaan.

nuoriso /nˈuorɪso/ (n)
νεολαία
  nuoret ihmiset

nuoruus /nˈuoruːs/ (n)
νιάτα, νεότητα
  ihmisen ikäkausi lapsuuden ja aikuisuuden välillä, aika jolloin ihminen on nuori

nuotio /nˈuotɪo/ (n)
πυρ
  avoimeen paikkaan ilman kiinteätä tulisijaa sytytetty kontrolloitu, pienehkö tuli

nuotti /nˈuotːɪ/ (n)
νότα
  musiikin kirjallisessa muistiin merkitsemisessä käytettävä symboli, joka osoittaa sävelen korkeuden ja sävelen keston annetussa tempossa

nuottiavain /nˈuotːɪavain/ (n)
κλειδί
  nuottiviivaston merkki, joka ilmoittaa viivaston perussävelkorkeuden

nuottikirjoitus /nˈuotːɪkˌirjoitus/ (n)
σημείωση
  kirjoitusjärjestelmä, jolla musiikin sisältö saadaan nuotteja käyttäen tallennetuksi kirjalliseen muotoon

nupi /nˈupɪ/ (n)
πρόκα
  kannasta kärkeä kohti kapeneva pieni naula

nuppi /nˈupːɪ/ (n)
κουμπί
  yl. pieni pallon t. puolipallon muotoinen paksunnos, ponsi, kohouma tms. tav. esineen päässä koristeena, kädensijana, luiskahtamisen esteenä tms.

nuppu /nˈupːu/ (n)
οφθαλμός
  kukkakasvin avautumaton kukka

nurkka /nˈurkːa/ (n)
γωνία
  paikka, jossa kaksi seinää kohtaavat

nurmikko /nˈurmɪkːo/ (n)
γκαζόν
  heinälajeista koostuva monivuotinen kasvusto, joka pidetään matalana leikkaamalla

nussia /nˈussɪa/ (v)
γαμώ
  naida, harrastaa seksiä

nussija /nˈussɪja/ (n)
γαμιάς
  se, joka nussii (erityisesti yhdyssanojen osana)

nutritio /nˈutrɪtˌio/ (n)
διατροφή
  ravinnonotto, ravitsemus

nuttura /nˈutːura/ (n)
κότσος
  niskaan tai päälaelle yhteenkootut hiukset

nuuska /nˈuːska/ (n)
τρίβω
  suussa ylä- tai alahuulen alla käytettävä tupakkatuote, jonka nikotiini imeytyy verenkiertoon suun limakalvojen kautta

nyhtää /nˈyhtæː/ (v)
δάκρυ
  kiskoa irti
τραβώ
  repiä rikki

nykyaika /nˈykyˌaika/ (n)
σήμερα
  parhaillaan kuluva ajanjakso, aika menneen ja tulevan välillä

nykyaikainen /nˈykyˌaikainen/ (adj)
σύγχρονος
  sellainen, joka tai mikä kuluu nykyaikaan ja on siihen mukautunut

nykyaikaisuus /nˈykyˌaikaisuːs/ (n)
νεωτερικότητα
  se, että on nykyaikainen

nykyinen /nˈykyinen/ (adj)
σύγχρονος
  sellainen, joka on olemassa tai vallitsee parhaillaan; tällä hetkellä oleva, tämänhetkinen

nykyisin /nˈykyisɪn/ (adv)
σήμερα
  nykyisenä aikana

nykyisyys /nˈykyisyːs/ (n)
σήμερα
  juuri kuluva hetki, tämä aika

nykypäivä /nˈykypˌæivæ/ (n)
απονέμω
  nykyisyys

nykyään /nˈykyæːn/ (adv)
σήμερα
  näinä aikoina, nykyisin

nymfi /nˈymfɪ/ (n)
νύμφη
  hyönteisillä, joilla on vaillinainen muodonvaihdos esiintyvä kuoriutumisen jälkeinen kehitysvaihe, ei-sukukypsä nuoruusvaihe
  kreikkalaisen mytologian luonnonhengetär, johonkin paikkaan tai maanmuotoon liittyvä jumalolento

nymfomaani /nˈymfomˌaːnɪ/ (n)
μητρομανής
  nainen jolla on sairaalloisen voimakas sukupuolivietti

nyppy /nˈypːy/ (n)
δισκίο
  tekstiilin pinnalle kuluessa muodostuva pallomainen nukka

nyrkkeilijä /nˈyrkːeilˌijæ/ (n)
μποξέρ
  henkilö, joka harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeillä /nˈyrkːeillæ/ (v)
πυγμαχώ
  harjoittaa nyrkkeilyä

nyrkkeily /nˈyrkːeily/ (n)
μποξ, πυγμαχία
  kamppailu-urheilulaji, jossa kaksi ottelijaa yrittävät lyödä toisiaan pehmustetuilla hanskoilla suojatuilla nyrkeillään

nyrkkeilyhanska /nˈyrkːeilyhˌanska/ (n)
γάντι μποξ
  nyrkkeilyssä käytettävä hanska, jollaiset on molemmissa käsissä

nyrkkeilykehä /nˈyrkːeilˌykehæ/ (n)
αρένα
  köysien rajaama 6×6 metrin neliön muotoinen kenttä, jossa nyrkkeilyottelu käydään

nyrkki /nˈyrkːɪ/ (n)
γροθιά
  käsi, jonka sormet on puristettu suppuun vasten kämmentä

nyrkkirauta /nˈyrkːɪrˌauta/ (n)
σιδηρογροθιά
  käteen laitettava ase, joka vahvistaa lyönnin tehoa

nystyrä /nˈystyræ/ (n)
βόλος
  pieni kohoama, kyhmy, pahkura

nyt /nˈyt/ (adv)
τώρα
  parhaillaan, parasta aikaa, juuri puhehetkellä

nytkähdellä /nˈytkæhdellæ/ (v)
κόπανος
  nytkähtää toistuvasti

nyy /nˈyː/ (n)
νι
  Kreikkalaisten aakkosten 13. kirjain. Vastaava symboli Ν tai ν.

näennäinen /nˈæennˌæinen/ (adj)
φαινομενικός
  sellainen, mikä vaikuttaa joltakin olematta sitä todellisuudessa
εικονικός
  sellainen, mikä vaikuttaa joltakin olematta sitä todellisuudessa; virtuaali-

näennäistiede /nˈæennˌæistiede/ (n)
ψευδοεπιστήμη
  tieteenä esiintyvä tieto tai tietojen kokoelma, joka ei täytä tieteelle asetettuja kriteereitä

nähdä /nˈæhdæ/ (v)
βλέπω
  aistia näköaistin avulla, kyetä erottamaan silmillään
  ymmärtää, tajuta

nähtävyys /nˈæhtævyːs/ (n)
αξιοθέατο
  näkemisen tai vierailun arvoisena pidetty paikka, rakennus, muistomerkki tmv.

näin /nˈæin/ (adv)
[[για|γι']] αυτό
  tällä tavalla, tähän tapaan

näivettyä /nˈæivetːˌyæ/ (v)
μαραίνομαι
  nuutua, surkastua, riutua, kuihtua

näkemys /nˈækemys/ (n)
βλέμμα
  sisäistynyt mielikuva; henkilökohtainen mielipide

näkinkenkä /nˈækɪŋkˌeŋkæ/ (n)
όστρακο
  simpukka tai kotilo, erityisesti rannalta löytyvä kuori

näky /nˈæky/ (n)
όραμα
  kuviteltu tai aivoissa olevan fyysisen ongelman aiheuttama harhakuva

näkymä /nˈækymæ/ (n)
θέα
  jostain kohdasta edessäpäin nähtävissä oleva

näkymätön /nˈækymætøn/ (adj)
αόρατος
  sellainen, jota ei voi nähdä; silmälle havaitsematon

näkyvyys /nˈækyvyːs/ (n)
ορατότητα
  näkyvän valon sironnan seuraus, ilman läpinäkyvyyden mitta, johon ei vaikuta pimeys eivätkä maaston esteet, mutta sitä pienentää ilman kuiva sameus tai kosteussuhteista riippuva kostea sameus

näkyvä /nˈækyvæ/ (adj)
ορατός
  joka on ilmiselvästi havaittavissa

näkyvä valo /nˈækyvæ vˈalo/ (n)
αβαρής
  valo; sähkömagneettisen spektrin se osa, joka on ihmissilmän havaittavissa

näkyä /nˈækyæ/ (v)
φαίνομαι
  olla silmin havaittavissa

näköaisti /nˈækøˌaistɪ/ (n)
όραση
  (fysiologia) näkö, näköelimen toimintaan perustuva aisti, alkeellisimmillaan kyky havaita valoa

näköinen /nˈækøinen/ (adj)
ίδιος
  sellainen, joka on ulkonäöltään jonkin tai jonkun kaltainen; joltakin näyttävä.

näkökenttä /nˈækøkˌentːæ/ (n)
οπτικό πεδίο
  alue, jonka henkilö näkee samanaikaisesti liikuttamatta silmiään

näkökohta /nˈækøkˌohta/ (n)
αναφορά
  tarkastelussa huomioonotettava seikka, asianhaara tai puoli

nälkä /nˈælkæ/ (n)
πείνα
  ruumiillinen tuntemus, että tarvitsee ruokaa; näläntunne

nälkäinen /nˈælkæinen/ (adj)
νηστικός
  sellainen, jolla on nälkä

nälänhätä /nˈælænhˌætæ/ (n)
λιμός, πείνα
  vallitseva ruoan äärimmäinen niukkuus, mikä johtaa aliravitsemukseen ja siihen, että kaikille ei ole saatavissa tarpeeksi ravintoa hengissä pysymiseksi

nänni /nˈænnɪ/ (n)
ρώγα
  nisäkkään pyöreä ja ulkoneva nysty, jonka kärkeen maitotiehyt avautuu

nännipiha /nˈænnɪpˌiha/ (n)
άλως
  areola; rinnan kärkiosassa väriltään tummempi, pyöreä alue, jonka keskellä nänni sijaitsee

näpistys /nˈæpɪstys/ (n)
κλοπή
  näpistäminen

näppäillä /nˈæpːæillæ/ (v)
πληκτρολογώ
  painella näppäimistön näppäimiä

näppäimistö /nˈæpːæimˌistø/ (n)
πληκτρολόγιο
  tiedon syöttämiseen tarkoitettu laite, joka koostuu sormilla painettavista näppäimistä

näppäin /nˈæpːæin/ (n)
πλήκτρο
  kirjoituskoneen, puhelimen, tietokoneen, soittimen tai vastaavan laitteen sormella painettava nappula, jota painamalla välittyy haluttu toiminne mekaanisesti tai sähköisesti

närhi /nˈærhɪ/ (n)
κίσσα
  värikäs varislintu ()

närkästys /nˈærkæstys/ (n)
αγανάκτηση
  moraalinen, loukkaantumista vähäisempi henkinen trauma

närästys /nˈæræstys/ (n)
καούρα
  polttava tunne rintalastan takana; se, että närästää

näyte /nˈæyte/ (n)
δείγμα
  jostain otettu pala tai osuus, otos, erityisesti tutkimustarkoituksia varten
  ilmaiseksi jaettava kappale jotain tuotetta

näyteikkuna /nˈæyteikːˌuna/ (n)
βιτρίνα
  mainospaikkana käytettävä ikkuna

näytellä /nˈæytellæ/ (v)
παίζω
  esittää osaa näytelmässä tai elokuvassa; työskennellä näyttelijänä

näytelmä /nˈæytelmæ/ (n)
έργο
  vuoropuheluihin perustuva, tavallisesti näyttämöllä esitettäväksi tarkoitettu kirjallisen tekstin muoto; draamaan perustuva teatteriesitys

näytelmäkirjailija /nˈæytelmækˌirjailˌija/ (n)
δραματουργός
  kirjailija, joka kirjoittaa näytelmiä

näytteillepano /nˈæytːeillˌepano/ (n)
έκδοση
  katseltavaksi asettaminen, nähtäväksi sijoittaminen

näyttelijä /nˈæytːelˌijæ/ (n)
ηθοποιός
  henkilö joka näyttelee jotain roolia työkseen

näyttelijätär /nˈæytːelˌijætær/ (n)
ηθοποιός
  naispuolinen näyttelijä

näyttely /nˈæytːely/ (n)
έκθεση
  esineiden tai asioiden esittelemiseen tarkoitettu tapahtuma

näyttäminen /nˈæytːæmɪnen/ (n)
ρολόι
  näyttää-verbistä muodostettu teonnimi

näyttämö /nˈæytːæmø/ (n)
σκηνή
  esiintymislava, jolla teatterin näyttelijät esiintyvät

näyttää /nˈæytːæː/ (v)
φαίνομαι
  olla jonkin näköinen
  vaikuttaa joltakin
δείχνω
  antaa jonkun nähtäväksi, esitellä

näyttö /nˈæytːø/ (n)
οθόνη
  näyttölaite; kuvaa näyttävä elektroninen laite

näytös /nˈæytøs/ (n)
θέαμα
  esitys sirkuksessa, teatterissa tai elokuvateatterissa
πράξη
  kohtauksista koostuva näytelmän osa

näytösoikeudenkäynti /nˈæytøsˌoikeudˌeŋkæyntɪ/ (n)
δίκη-παρωδία
  hyvin julkinen oikeudenkäynti, jossa oikeuslaitos on päättänyt syytetyn syylliseksi jo ennen oikeudenkäyntiä

näätä /nˈæːtæ/ (n)
δενδροκούναβο
  mäntynäätä, näätäeläimiin kuuluva petonisäkäs (Martes martes), jota metsästetään turkiksiksi
  mon. näätäeläimiin kuuluva suku (Martes)

nörtti /nˈørtːɪ/ (n)
σπασίκλας
  innokas tietokoneiden harrastaja

nöyristellä /nˈøyrɪstellæ/ (v)
ελαφάκι
  käyttäytyä alistuvasti, mielistellä

nöyryys /nˈøyryːs/ (n)
ταπεινοφροσύνη
  sopeutuvaisuus, kuuliaisuus, tottelevaisuus

nöyrä /nˈøyræ/ (adj)
ταπεινός
  vaatimaton

nöyrästi /nˈøyræstɪ/ (adv)
ταπεινά
  nöyrällä mielin

obdusoida /ˈobdusˌoida/ (v)
διενεργώ νεκροτομή
  tehdä ruumiinavaus eli obduktio

obeesi /ˈobeːsɪ/ (adj)
παχύσαρκος
  merkittävästä, vaikeasta tai sairaalloisesta lihavuudesta kärsivä, jonka painoindeksi ylittää 30

obeliski /ˈobelˌiskɪ/ (n)
οβελίσκος
  yhdestä kivestä veistetty, pohjaltaan nelikulmainen ja ylöspäin kapeneva pylväs, jonka huippu on pyramidin muotoinen

objekti /ˈobjektɪ/ (n)
αντικείμενο
  esine, olio

objektiivi /ˈobjektˌiːvɪ/ (n)
φακός
  (optiikka) linssi tai linssiyhdistelmä, joka toimii kuvanmuodostajana erilaisissa optisissa kojeissa
αντικειμενικός φακός
  joidenkin kielten kieliopillinen lauseenjäsen

objektiivisuus /ˈobjektˌiːvɪsuːs/ (n)
αντικειμενικότητα
  henkilökohtaisesta näkemyksestä tai asenteesta riippumaton katsanto

obligaatio /ˈoblɪɡˌaːtɪo/ (n)
ομόλογο
  valtion ottaman obligaatiolainan osavelkakirja, tietynlainen joukkovelkakirja

oboe /ˈoboe/ (n)
όμποε
  kaksoisruokolehdykkäsoitinten perheeseen kuuluva puupuhallin

oboli /ˈobolɪ/ (n)
οβολός
  hopea- tai pronssiraha, kuudesosa muinaisesta drakmasta

observatorio /ˈobservˌatorˌio/ (n)
αστεροσκοπείο
  havaintoasema, jossa seurataan tähtiä ja muita taivaankappaleita, yleensä teleskoopin avulla

odiöösi /ˈodɪˌøːsɪ/ (adj)
αηδιαστικός
  vihattava, vastenmielinen

odottaa /ˈodotːaː/ (v)
περιμένω
  pysyä jossakin paikassa ja pidättäytyä tekemästä muuta, kunnes jokin tulossa oleva asia tapahtuu

odottamaton /ˈodotːˌamaton/ (adj)
απροσδόκητος
  täysin äkillinen, tai äkillisesti tapahtuva; sellainen, jota ei oltu osattu odottaa

odottaminen /ˈodotːˌamɪnen/ (n)
προσδοκία
  vaihtelevan kestoinen odotuksen tapahtuma

odotus /ˈodotus/ (n)
αναμονή
  ennustettuun tai ilmeiseen kehitykseen tai tapahtumaan liittyvä us. toivoa tai pelkoa herättävä tila

odotusaika /ˈodotusˌaika/ (n)
εγκυμοσύνη
  ihmisellä noin yhdeksän kuukautta vauvan odottamista hedelmöityksen ja synnytyksen välillä; raskausaika

odotusarvo /ˈodotusˌarvo/ (n)
άγριος
  (matematiikka) erityisesti stokastiikassa ja todennäköisyyslaskennassa määritelty satunnaismuuttujan jakauman painopiste

odotushuone /ˈodotˌushuone/ (n)
αίθουσα αναμονής
  yleisölle tarkoitetun vastaanoton eteistilan ja vastaanoton välille sijoitettu huonetila

ohdake /ˈohdake/ (n)
γαϊδουράγκαθο
  lähinnä Cirsium-suvun asterikasveja

oheislaite /ˈoheislˌaite/ (n)
περιφερειακή μονάδα
  tietokoneeseen kytkettävä ulkoinen laite, joka kommunikoi tietokoneen kanssa, usein syöttö- tai tulostuslaite, tietoliikennelaite tai massamuisti

ohentaa /ˈohentaː/ (v)
αδύνατος
  tehdä jokin fyysinen kappale ohuemmaksi; kaventaa
αραιώνω
  tehdä notkeammaksi; alentaa jokin nesteen viskositeettia

ohessa /ˈohessa/ (adv)
άλλωστε
  yhdessä

ohestalyönti /ˈohestalˌyøntɪ/ (n)
εν διελεύσει
  Ohestalyönti (en passant) on erikoissiirto, jossa sotilas lyö vastustajan edeltävällä siirrollaan kaksoisaskeleella rinnalleen tulleen sotilaan sen ohittamaan uhkaamaansa ruutuun samalla tavoin kuin se olisi siirtynyt vain yhden ruudun.

ohi /ˈohɪ/ (adv)
επέκεινα
  (liikettä ilmaiseva) Sanotaan jonkun menevän ohi, kun tämä ohittaa jonkun toisen.

ohikulkutie /ˈohɪkˌulkutie/ (n)
πάροδος
  ohitustie; tie, joka ohittaa taajaman

ohimo /ˈohɪmo/ (n)
κρόταφος
  silmäkulman takainen alue pään sivulla, anatomiassa tempus

ohimoluu /ˈohɪmoluː/ (n)
κροταφικό οστό
  ohimon kohdalla, päälaenluun alapuolella oleva luu ()

ohitus /ˈohɪtus/ (n)
αορτοστεφανιαία παράκαμψη
  ohittaminen

ohjaaja /ˈohjaːja/ (n)
οδηγός
  henkilö joka ohjaa kulkuvälinettä
σκηνοθέτης
  henkilö, joka vastaa tuotannossa teoksen taiteellisesta ilmaisusta; elokuvaohjaaja, teatteriohjaaja
σύμβουλος
  henkilö joka neuvoo ja suuntaa johonkin

ohjaajavanhus /ˈohjaːjavˌanhus/ (n)
γέροντας
  ortodoksinen hengellinen ohjaaja, joka tavallisimmin työskentelee luostarissa

ohjaamo /ˈohjaːmo/ (n)
κόκπιτ
  huone tai tila, josta ohjataan kulkuvälinettä tai jotain muuta konetta

ohjain /ˈohjain/ (n)
ελεγκτής
  ohjaamiseen käytettävä mekanismi

ohjainkannatin /ˈohjaiŋkˌannatɪn/ (n)
θέμα
  emäputken ja ohjaustangon välinen osa polkupyörässä

ohjastaja /ˈohjastˌaja/ (n)
μηχανοδηγός
  henkilö, joka ohjastaa jotakin

ohjata /ˈohjata/ (v)
κυβερνώ
  kuljettaa jotakin kulkuneuvoa maalla, merellä tai ilmassa ohjauspyörää, ohjaussauvaa, ohjaustankoa tai ruoripyörää jne. käyttäen
άμεσος
  kohdistaa, kohdentaa, kääntää, suunnata joku tai jotakin jonnekin
  (taide) neuvoa esiintyjiä, suunnitella ja määrätä esityksen toteutus

ohjaus /ˈohjaus/ (n)
κατεύθυνση
  teoksen taiteellisesta ilmaisusta vastaaminen

ohjausryhmä /ˈohjausrˌyhmæ/ (n)
ομάδα καθοδήγησης
  ryhmä jonka tarkoituksena on antaa asiantuntemusta projektin johtamisen tueksi

ohjaustanko /ˈohjaustˌaŋko/ (n)
τιμόνι
  osa, jolla polkupyörää, moottoripyörää, moottorikelkkaa tai eräitä lentokonetyyppejä ohjataan: yksinkertaisimmillaan pelkkä manuaalisesti käännettävä putki, kehittyneimmillään kulkuvälineen muuhun tekniikkaan pitkälti integroitu elektromekaaninen laite

ohje /ˈohje/ (n)
οδηγία
  neuvo, miten pitää toimia

ohjelma /ˈohjelma/ (n)
πρόγραμμα
  se mitä tilaisuudessa tapahtuu, tapahtumien ajoitus, aikataulu
  esityslista; suunnitelma

ohjelmatulkki /ˈohjelmatˌulkːɪ/ (n)
διερμηνευτής
  tietokoneohjelma, joka toteuttaa ohjelmointiin käytetyllä komentosarjakielellä kirjoitettua ohjelmaa riveittäin tulkiten komennon kerrallaan konekielelle

ohjelmoida /ˈohjelmˌoida/ (v)
προγραμματίζω
  kirjoittaa tietokoneohjelma ohjelmointikielellä

ohjelmoija /ˈohjelmˌoija/ (n)
προγραμματιστής
  henkilö, joka ohjelmoi tietokoneita ammatikseen jollakin ohjelmointikielellä; tietokoneohjelmoija

ohjelmointi /ˈohjelmˌointɪ/ (n)
προγραμματισμός
  tietokoneohjelman kirjoittaminen ohjelmointikielellä

ohjelmointikieli /ˈohjelmˌointɪkˌielɪ/ (n)
γλώσσα προγραμματισμού
  keinotekoinen kieli, jota käytetään mm. tietokoneohjelmien tekemiseen eli ohjelmoimiseen

ohjelmointivirhe /ˈohjelmˌointɪvˌirhe/ (n)
ελάττωμα
  tietokoneohjelman lähdekoodissa oleva virhe. Virheet jaetaan kahteen pääluokkaan: syntaksivirheet ja semanttiset virheet

ohjus /ˈohjus/ (n)
πύραυλος
  aktiivisesti ohjattu tai maaliin hakeutuva raketti- tai suihkumoottorilla varustettu ase

ohmi /ˈohmɪ/ (n)
ωμ
  resistanssin (sähköisen vastuksen) SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Ω)

ohra /ˈohra/ (n)
κριθάρι
  pelto-ohra, ohrien suvun monimuotoinen viljalaji (Hordeum vulgare), jonka kukinto on tähkä, johon jyvät muodostuvat

ohut /ˈohut/ (adj)
λεπτός
  paksuudeltaan tai vahvuudeltaan vähäinen

ohutsuoli /ˈohutsˌuolɪ/ (n)
λεπτό έντερο
  mahalaukun mahaportista paksusuoleen ulottuva suolen ensimmäinen osa

oidipuskompleksi /ˈoidɪpˌuskomplˌeksɪ/ (n)
Οιδιπόδειο σύμπλεγμα
  psykoanalyyttisen teorian mukaan 3–6-vuotiaalle lapselle tyypillinen ilmiö, jossa tämä tuntee vetoa toista sukupuolta olevaan vanhempaansa ja kokee toisen vanhempansa kilpailijakseen

oikea /ˈoikea/ (adj)
σωστός
  aito, todellinen, ei väärä
δεξιά
  oikeanpuoleinen, oikealla puolella oleva; ei vasen

oikeakätinen /ˈoikeˌakætɪnen/ (n)
δεξιόχειρας
  sellainen, joka käyttää ensisijaisesti oikeaa kättään

oikeastaan /ˈoikeˌastaːn/ (adv)
βασικά
  itse asiassa, tosiasiallisesti

oikeasti /ˈoikeˌastɪ/ (adv)
αληθινά
  todella, todellisuudessa

oikein /ˈoikein/ (adv)
σωστά
  ilman virheitä
έτσι δεν είναι;
  moraalisesti hyvin
πολύ
  todella, erittäin, tosi

oikeinkirjoitus /ˈoikeiŋkˌirjoitus/ (n)
ορθογραφία
  kielen sääntöjen mukainen kirjoitusasu ja siihen liittyvät säännöt; ortografia

oikeistolainen /ˈoikeistolˌainen/ (adj)
δεξιός
  oikeistoon tai sen aatteeseen kuuluva tai siihen liittyvä

oikeudenkäynti /ˈoikeudˌeŋkæyntɪ/ (n)
δίκη
  laissa säännelty menettely, jossa tuomioistuin ratkaisee, mikä yksittäisessä asiassa on lainmukaista

oikeudenmukaisuus /ˈoikeudˌenmukˌaisuːs/ (n)
δικαιοσύνη
  yleistä oikeuskäsitystä vastaava teko tai toimi

oikeus /ˈoikeus/ (n)
δικαίωμα
  vapaus tehdä jotakin tai olla tekemättä jotakin
δικαιοσύνη
  oikeudenmukaisuus

oikeushenkilö /ˈoikeushˌeŋkɪlø/ (n)
νομικό πρόσωπο
  kahden tai useamman henkilön muodostama yritys tai yhteisö tai valtio, jolla on oikeuksia ja velvollisuuksia, joka voi tehdä oikeustoimia ja joka voi panna oikeusjutun vireille jotakuta vastaan tai joka voidaan haastaa oikeuteen; joka voi olla oikeusjutun osapuoli

oikeusjuttu /ˈoikeusjˌutːu/ (n)
αγωγή
  tuomioistuimen ratkaistavaksi joutunut asia

oikeussubjekti /ˈoikeussˌubjektɪ/ (n)
άνθρωπος
  luonnollinen henkilö tai useamman ihmisen muodostama yritys, valtio tai muu yhteisö eli oikeushenkilö, jolla on subjektiivisia oikeuksia ja velvollisuuksia, joka voi tehdä oikeustoimia ja joka voi panna oikeusjutun vireille toista oikeussubjektia vastaan, tai joka voidaan haastaa oikeuteen; joka voi olla oikeusjutun osapuoli

oikeustiede /ˈoikeustˌiede/ (n)
δίκαιος
  tiede, jonka tehtävänä on oikeusjärjestyksen sisällön tutkiminen ja sen systematisointi eli oikeudellisen informaation jäsentäminen hallittavaan muotoon

oikeuttaa /ˈoikeutːaː/ (v)
δικαιολογώ
  olla moraalisesti hyväksyttävä peruste jollekin
εξουσιοδοτώ
  antaa oikeus johonkin

oikeutus /ˈoikeutus/ (n)
απολόγηση
  oikeuttaminen; saatu oikeus johonkin

oikku /ˈoikːu/ (n)
ιδιοτροπία
  äkillinen halu tai mielenmuutos; mielijohde, päähänpisto

oikosulku /ˈoikosˌulku/ (n)
βραχυκύκλωμα
  jännitteisen suljetun virtapiirin tila, jossa kuormana oleva virtapiiri on lähes vastukseton eli piirin resistiivinen impedanssi on hyvin pieni

oikotie /ˈoikotie/ (n)
παράκαμψη
  tavanomaista lyhkäisempi, usein myös nopeampi reitti

oire /ˈoire/ (n)
σύμπτωμα
  enteellinen merkki sairaudesta tai taudista, taudin tunnistamiseen käytettävä merkki, tunnusmerkki

oireyhtymä /ˈoireyhtˌymæ/ (n)
σύνδρομο
  samanaikaisesti esiintyvien oireiden kokonaisuus; syndrooma

oja /ˈoja/ (n)
τάφρος
  maahan kaivettu ura pintavesien pois johtamista tai maanalaisen johdon sijoittamista varten

ojentaa /ˈojentaː/ (v)
δίνω
  antaa jtk käsi suoristamalla

ojittaa /ˈojɪtːaː/ (v)
αυλάκι
  tehdä oja tai useampia jnnek, erityisesti suolle sen kuivattamiseksi

oka /ˈoka/ (n)
αγκάθι
  kasvin piikki, oas

okapi /ˈokapɪ/ (n)
οκαπία
  Afrikassa elävä nisäkäs

okariina /ˈokarˌiːna/ (n)
οκαρίνα
  umpinainen puhallinsoitin, tyypiltään astiahuilu

okkultismi /ˈokːultˌismɪ/ (n)
αποκρυφισμός
  salaoppien harjoittaminen; salaopit sinänsä

oksa /ˈoksa/ (n)
κλαδί
  puuvartisen kasvin, puun tai pensaan, rungosta eroava haara tai haarauma, jossa lehdet ja kukat kasvavat

oksennus /ˈoksennus/ (n)
έμεσμα
  oksentaminen, vatsan sisällön voimallinen poistuminen suun kautta

oksennuspallo /ˈoksennˌuspallo/ (n)
μπάλα
  eräiden lintujen pallona oksentama ruoan sulamaton aines

oksentaa /ˈoksentaː/ (v)
εμετός, ξερνώ
  kokea fysiologinen reaktio, joka poistaa vatsan sisältöä voimallisesti suun kautta (tekijän tahdosta riippumattomana refleksina tai siten, että tekijä itse edesauttaa sitä)

oksete /ˈoksete/ (n)
εμετικό
  oksentamisen aikaansaava lääkeaine

oksidentti /ˈoksɪdˌentːɪ/ (n)
Δυτικές Πολιτείες
  länsimaailma, länsimaat, länsi, Länsi, läntinen maailma

oksidi /ˈoksɪdɪ/ (n)
οξείδιο
  oksidi-ioni, hapen anioni O2-

oksitaani /ˈoksɪtˌaːnɪ/ (n)
οξιτανικά
  romaaninen kieli, jota puhutaan pääasiassa Etelä-Ranskassa ja jonkin verran Italiassa ja Espanjassa (Kielitunnus: oc )

oksymoron /ˈoksymoron/ (n)
οξύμωρο σχήμα
  kielellinen ilmaus, jonka sisältämien sanojen merkityksien välillä on ainakin näennäinen ristiriita

oktaavi /ˈoktaːvɪ/ (n)
οκτάβα
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kahdeksan sävelaskelen väli, intervalli. Puhdas oktaavi on 12 puolisävelaskelta

oktetti /ˈoktetːɪ/ (n)
οκτάδα
  kahdeksan bitin ryhmä
  kahdeksasta muusikosta koostuva yhtye
  kahdeksasta elektronista koostuva uloin elektronikuori

okulaari /ˈokulˌaːrɪ/ (n)
οφθαλμικός
  (optiikka) optisten kojeiden käyttäjän silmää lähinnä oleva linssi tai linssijärjestelmä, jonka kautta tavallisesti katsellaan objektiivin muodostamaa kuvaa

olemassaolo /ˈolemˌassaˌolo/ (n)
ύπαρξη
  se että on olemassa, oleminen

olemus /ˈolemus/ (n)
βενζίνη
  metafysiikassa se ominaisuus tai ominaisuusjoukko, joka tekee jostakin oliosta tai substanssista sen, mitä se pohjimmiltaan on, ja joka sillä on välttämättä oltava ollakseen olemassa

olennainen /ˈolennˌainen/ (adj)
εγγενής
  erottamattomasti johonkin kuuluva; sille tärkeä, luontainen

olento /ˈolento/ (n)
πλάσμα
  erillinen elävä olio t. kuvitteellinen hahmo

oleskella /ˈoleskella/ (v)
αναβάλλω
  olla, viettää aikaansa jossakin paikassa, oleilla

olettaa /ˈoletːaː/ (v)
μάλλον
  pitää todennäköisenä päättelyn perusteella

olfaktorinen /ˈolfaktˌorɪnen/ (adj)
οσφρητικός
  hajuaistiin liittyvä, hajuaisti-, haju-

oligarkia /ˈolɪɡˌarkɪa/ (n)
ολιγαρχία
  harvainvalta, jossa hallitseva luokka pyrkii edistämään vain omia etujaan

oligopoli /ˈolɪɡˌopolɪ/ (n)
ολιγοπώλιο
  toimialalla on vain harvoja yrityksiä

oligoseeni /ˈolɪɡosˌeːnɪ/ (n)
ολιγόκαινος
  noin 37–23 miljoonaa vuotta sitten vallinnut geologinen epookki, tertiäärikauden keskimmäinen osa

oliivi /ˈolɪːvɪ/ (n)
ελιά
  öljyoliivi, oliivipuu eli öljypuu (Olea europaea), aina vihanta puu
  oliivipuun hedelmä, luumarja

oliivinvihreä /ˈolɪːvˌinvɪhrˌeæ/ (adj)
λαδής
  vihreän oliivin värinen, harmaan vihreä

oliivipuu /ˈolɪːvɪpuː/ (n)
ελαιόδεντρο
  öljypuu, Välimeren alueella kasvatettava puu, joka tuottaa oliiveja

oliiviöljy /ˈolɪːvɪˌøljy/ (n)
ελαιόλαδο
  öljypuun luumarjoista saatu öljy, jota käytetään ruoanvalmistuksessa

olio /ˈolɪo/ (n)
δημιούργημα
  elollinen olento, otus
αντικείμενο
  olio-ohjelmoinnissa tietorakenne, johon kuuluvat sitä käsittelevät toiminnot

olio-ohjelmointi /ˈolɪoˈohjelmˌointɪ/ (n)
αντικειμενοστρεφής προγραμματισμός
  ohjelmointiparadigma, jossa ohjelmointiongelmien ratkaisut jäsennetään olioiden yhteistoimintana

olkaluu /ˈolkaluː/ (n)
βραχιόνιο οστό
  olkavarressa kyynärpään ja olkapään välissä oleva luu

olkapää /ˈolkapæː/ (n)
ώμος
  kädellisten ruumiinosa, joka sijaitsee olkavarren yläosassa kaulan vieressä

olkavarsi /ˈolkavˌarsɪ/ (n)
βραχίονας
  ihmisen ruumiinosa, käsivarren osa, olkanivelen ja kyynärnivelen välinen osa

olki /ˈolkɪ/ (n)
άχυρο
  heinäkasvien, tyypillisesti viljan, kuivunut suora korsi puinnin jälkeen

olkinukke /ˈolkɪnˌukːe/ (n)
σκιάχτρο
  naurettava tai helposti kumottava väite, jonka väittelijä esittää vastapuolen esittämäksi

olla /ˈolla/ (v)
είμαι
  (kopula, joka rinnastaa kaksi asiaa) sisältää sama ominaisuus kuin jk, vastata identtisesti jtk (väliaikaisesti tai pysyvästi)
  muodostaa osa todellisuudesta , pitää hallussaan jtk paikkaa (väliaikaisesti tai pysyvästi)
  muodostaa eksistentiaalilauseen ("jossakin on jotakin" -tyyppisen lauseen)

olla väärässä /ˌollav vˈæːræssæ/ (v)
απατώμαι
  uskoa, jonkin epätoden todenperäisyyteen

olo /ˈolo/ (n)
πλάσμα
  oleminen jossain tai jonakin, olemisen akti

olohuone /ˈolohˌuone/ (n)
καθιστικό
  asunnon vapaa-ajan oleskeluun tarkoitettu ja kalustettu huone

olomuoto /ˈolomˌuoto/ (n)
κατάσταση
  materian tila, joiksi perinteisesti luetaan kiinteä, neste ja kaasu

olosuhteet /ˈolosˌuhteːt/ (n)
κατάσταση
  olot

olotila /ˈolotˌila/ (n)
κατάσταση
  tila tai tilanne, jossa joku tai jokin on, ; olosija

olut /ˈolut/ (n)
μπίρα, ζύθος
  viljasta, tavallisesti ohrasta, käyttämällä valmistettu alkoholijuoma

olutlasi /ˈolutlˌasɪ/ (n)
ζύθος
  lasillinen olutta

olutravintola /ˈolutravˌintola/ (n)
καπηλειό
  ravintola, jonka valikoimissa on normaalia enemmän oluita, ravintola joka on erikoistunut eri olutlaatujen tarjoiluun

olympia- /ˈolympˌia/ (adj)
Ολυμπικός
  olympialaisiin liittyvä, olympialaisissa oleva

olympialaiset /ˈolympˌialˌaiset/ (n)
Ολυμπιακοί Αγώνες
  joka neljäs vuosi järjestettävä maailmanlaajuinen urheilutapahtuma

olympolainen /ˈolympolˌainen/ (adj)
ολύμπιος
  Olympos-vuoren ja siellä eläviin jumaliin liittyvä

oma /ˈoma/ (adj)
ίδιος
  jonkun omistama

omaelämäkerta /ˈomaˌelæmækˌerta/ (n)
αυτοβιογραφία
  omasta elämästä kirjoitettu elämäkerta

omaisuus /ˈomaisuːs/ (n)
ιδιοκτησία
  asiat joihin henkilöllä on omistusoikeus: jonkun omistamat varat, tavarat ja kiinteä omaisuus
περιουσία
  suuri rahasumma

omaksua /ˈomaksˌua/ (v)
ασπάζομαι
  sisäistää jokin asia

omakuva /ˈomakˌuva/ (n)
αυτοπορτρέτο
  taiteilijan piirtämä, maalaama, valokuvaama tai veistämä muotokuva itsestään

omalaatuinen /ˈomalˌaːtwɪnen/ (adj)
αλλόκοτος
  omituinen, kummallinen, outo

omaperäinen /ˈomaperˌæinen/ (adj)
πρωτότυπος
  aito, alkuperäinen

omatoiminen /ˈomatˌoimɪnen/ (adj)
ανεξάρτητος
  itsenäisesti ja oma-aloitteisesti toimiva

omatunto /ˈomatˌunto/ (n)
συνείδηση
  ihmisen sisäinen käsitys oikeasta ja väärästä

omavaraisuus /ˈomavarˌaisuːs/ (n)
αυτάρκεια
  se, että on omavarainen

omena /ˈomena/ (n)
μήλο
  omenapuussa kasvava pyöreä hedelmä, kasvitieteellisesti epähedelmä, jonka ulkonäkö vaihtelee lajikkeittain

omenapuu /ˈomenapuː/ (n)
μηλιά
  tarhaomenapuu , omenoiden tuottamiseen jalostettu hedelmäpuu, josta on useita lajikkeita

omenasiideri /ˈomenasˌiːderɪ/ (n)
μηλίτης
  käymismenetelmällä omenoista valmistettu alkoholijuoma

ominainen /ˈomɪnˌainen/ (adj)
ειδικός
  sellainen, joka on luonteenomainen; johonkin luonnostaan kuuluva; tunnusomainen

ominaispaino /ˈomɪnˌaispaino/ (n)
ειδικός βάρος
  tietyn tilavuisen ainemäärän massan ja vastaavan vesimäärän massan matemaattinen suhde, joka yleensä ilmoitetaan pelkkänä suhdelukuna

ominaisuus /ˈomɪnˌaisuːs/ (n)
ιδιότητα
  seikka, joka kuvaa millainen jokin asia, henkilö, esine tms. on

omistaa /ˈomɪstaː/ (v)
κατέχω
  pitää hallussaan ja määräämisvallassaan, hallita omistusoikeutta

omistaja /ˈomɪstˌaja/ (n)
ιδιοκτήτης, ιδιοκτήτρια
  henkilö tai muu taho, joka omistaa jotakin, omistusoikeuden haltija

omistusosuus /ˈomɪstˌusosuːs/ (n)
πάσσαλος
  se kuinka suuren osuuden joku tai jokin omistaa jostakin, tavallisesti ilmoitetaan prosentteina

ommella /ˈommella/ (v)
ράβω
  liittää kaksi reunaa yhteen langalla pujottaen sitä reunojen läpi neulalla

omnipotentti /ˈomnɪpotˌentːɪ/ (n)
παντοδύναμος
  kaikkivoipa, kaikkeen kykenevä

ompelukone /ˈompelˌukone/ (n)
ραπτομηχανή
  yl. laakeiden esineiden yhteen liittämiseen ompelemalla käytettävä mekaaninen tai sähkömekaaninen laite

ongelma /ˈoŋŋelma/ (n)
πρόβλημα
  ratkaisua vaativa pulmallinen tilanne tai asia

ongenkoho /ˈoŋŋeŋkˌoho/ (n)
φελλός
  koho-ongen kelluva osa, jonka tehtävänä on pitää ongenkoukku valitussa ongintasyvyydessä ja toimia kalojen syönnin ilmaisimena

ongenkoukku /ˈoŋŋeŋkˌoukːu/ (n)
αγκίστρι
  teräväkärkinen koukku, joka kiinnitetään siimaan ja johon kalojen on tarkoitus jäädä kiinni

onkalo /ˈoŋkalo/ (n)
κοιλότητα
  varsinkin maassa oleva suurehko ontto tila, luola, suurehko ontelo

onki /ˈoŋkɪ/ (n)
καλάμι
  yksinkertainen kalastusväline, jonka osat ovat vapa, siima ja koukku sekä yleensä myös koho ja pieni siiman paino lähellä koukkua

onkija /ˈoŋkɪja/ (n)
ψαράς με καλάμι
  henkilö, joka onkii

onkologia /ˈoŋkolˌoɡɪa/ (n)
ογκολογία
  syöpäsairauksia käsittelevä lääketieteen osa-alue

onnekas /ˈonnekas/ (adj)
τυχερός
  sellainen jolla on hyvä onni

onneksi /ˈonneksɪ/ (adv)
ευτυχώς
  on onni, että

onnellinen /ˈonnellɪnen/ (adj)
ευτυχισμένος
  syvästi ja perinpohjaisesti tyytyväinen, onnea tunteva
τυχερός
  onnekas, jolla on ollut hyvä onni; joka on hyvän onnen tulosta

onnellisuus /ˈonnellɪsuːs/ (n)
ευτυχία
  (filosofia), (psykologia) mittapuu, jolla ihminen arvioi myönteisesti elämänsä laadun tarkastellessaan elämäänsä kokonaisuudessaan

onnettomuus /ˈonnetːomuːs/ (n)
ατύχημα
  yksilöön, yritykseen, yhteiskuntaan tai luontoon kohdistuva ennalta-arvaamaton, usein seuraamuksiltaan vakava, vahinkoa aiheuttava tapahtuma

onni /ˈonnɪ/ (n)
ευημερία
  (psykologia) onnellisuus, ilon ja riemun tunne, autuus
τύχη
  onnekkuus; sattumanvarainen menestys, kohtalon suopeus, menestys, hyvä tuuri, onnekas sattuma; tilanne, jossa asiat sujuvat omalta kannalta hyvin,

onnitella /ˈonnɪtella/ (v)
συγχαίρω
  toivottaa onnea, kehua jkta hänen kohtaamansa onnellisen tapahtuman johdosta, yl. sanomalla tälle "onnea!", "onnittelut!" tms.

onomatopoeesi /ˈonomˌatopoˌeːsɪ/ (n)
ονοματοποιία
  sana, joka kuvaa jonkin (luonnollista) ääntä, esim ’määkii’, ’ammuu’ tai ’kukkuu’

onomatopoeettinen /ˈonomˌatopoˌeːtːɪnen/ (adj)
ηχομιμητικός
  ääniasultaan merkitsemäänsä asiaa jäljittelevä, esimerkiksi luonnon ääntä jäljittelevä

ontelo /ˈontelo/ (n)
κοιλότητα
  jonkin sisässä oleva ontto tila

onteloida /ˈontelˌoida/ (v)
βαθούλωμα
  tehdä ontoksi, tehdä ontelo johonkin

onteloinen /ˈontelˌoinen/ (adj)
βαθούλωμα
  sellainen, jossa on ontelo tai onteloita

ontologia /ˈontolˌoɡɪa/ (n)
οντολογία
  olevaisen perimmäistä laatua tutkiva filosofian osa

ontua /ˈontua/ (v)
κουτσαίνω
  kävellä keinahdellen jalkavamman tai muun vuoksi

oodi /ˈoːdɪ/ (n)
ωδή
  lyhyt runollinen laulettavaksi tai soitettavaksi tarkoitettu sävelteos; lyyrinen runo

oogeneesi /ˈoːɡenˌeːsɪ/ (n)
ωογένεση
  munasolujen synty

oopiumi /ˈoːpiumɪ/ (n)
όπιο
  oopiumiunikosta valutettavasta maitiaisnesteestä kuivatettu massa, joka sisältää opioideja, kuten morfiinia ja kodeiinia, jotka imeytyvät käyttäjänsä verenkiertoon polttamalla ja päihdyttävät

oopiumiunikko /ˈoːpiumˌiunɪkːo/ (n)
αφιόνι
  unikkokasveihin kuuluva tukevavartinen ja pysty ruohokasvi, jonka maitiaisnesteestä saadaan oopiumia ()

ooppera /ˈoːpːera/ (n)
όπερα
  länsimainen taidemuoto, jossa yhdistyvät ns. taidemusiikki ja näytelmä ja jossa usein on täysimittainen sinfoniaorkesteri

oopperatalo /ˈoːpːerˌatalo/ (n)
όπερα
  (arkkitehtuuri, musiikki) rakennus, missä esitetään oopperoita

oosyytti /ˈoːsyːtːɪ/ (n)
ωάριο
  solu, joka jakaantuu meioosissa munasoluiksi, varhaismunasolu

opaali /ˈopaːlɪ/ (n)
οπάλι
  amorfinen piimineraali, joka sisältää paljon kidevettä

opas /ˈopas/ (n)
ξεναγός
  tietä näyttävä tai tietoja jostakin kohteesta kertova, opastava henkilö

opastaa /ˈopastaː/ (v)
βοηθώ, συντρέχω, άγω
  auttaa jhk tiettyyn paikkaan, neuvoa tietä

operaatio /ˈoperˌaːtɪo/ (n)
επιχείρηση
  kirurginen toimenpide, leikkaus

operaattori /ˈoperˌaːtːorɪ/ (n)
τελεστής
  henkilö, joka huolehtii tietokoneajojen käynnistämisestä

operandi /ˈoperˌandɪ/ (n)
τελεστέος
  lausekkeen operaattoreiden kohde

operetti /ˈoperˌetːɪ/ (n)
οπερέτα
  oopperaa kevyempi laulunäytelmä, jossa on puhuttuja vuorosanoja

opetella /ˈopetella/ (v)
μαθαίνω
  harjoitella jtk oppiakseen sen

opettaa /ˈopetːaː/ (v)
διδάσκω
  antaa uusi tieto tai taito

opettaja /ˈopetːˌaja/ (n)
δάσκαλος, καθηγητής
  henkilö, joka antaa opetusta oppilaalle

opettajatar /ˈopetːˌajatar/ (n)
δασκάλα
  naispuolinen opettaja

opetus /ˈopetus/ (n)
διδασκαλία
  (koulu, ym.) oppisisältö, opettajan oppilaalle antama uusien tietojen tai taitojen kokonaisuus
μάθημα
  opettamisen toteutus, opetustapahtuma
ηθικός
  kasvatuksellinen anti, opettavainen asia tarinassa

opetusoppi /ˈopetusˌopːɪ/ (n)
διδακτικός
  erityisesti opetusta, opetusmenetelmiä ja opetussuunnitelmaa käsittelevä kasvatustieteen osa

opiaatti /ˈopɪˌaːtːɪ/ (n)
οπιοειδές
  oopiumiunikosta saatava huumaava ja rauhoittava aine

opiskelija /ˈopɪskˌelɪja/ (n)
μαθήτρια, μαθητής
  opiskeleva, oppilaitosta käyvä tai tutkintoa suorittava henkilö

opiskella /ˈopɪskella/ (v)
μελετώ
  harjoittaa opintoja, hankkia ja analysoida tietoja

opiskelu /ˈopɪskˌelu/ (n)
διάβασμα
  opintojen harjoittaminen

opisto /ˈopɪsto/ (n)
σχολή
  (yleensä jnk erikoisalan) oppilaitos

opossumi /ˈopossˌumɪ/ (n)
οπόσουμ
  joukko pieniä tai keskikokoisia amerikkalaisia pussieläimiä (Didelphidae)

oppi /ˈopːɪ/ (n)
γνώση
  oppimisen tapahtuma prosessin osana

oppia /ˈopːɪa/ (v)
μαθαίνω
  omaksua uutta tietoa tai uusia taitoja

oppiaine /ˈopːɪˌaine/ (n)
αντικείμενο
  nimetyn alan asioiden ja tietojen suunnitelman mukaiseen opetusohjelmaan kuuluva kouluissa opetettava aihealuekokonaisuus

oppikirja /ˈopːɪkˌirja/ (n)
εγχειρίδιο
  opetuksen ja opiskelun apuvälineenä käytettävä kirja, joka käsittelee tiettyä aihekokonaisuutta

oppilaitos /ˈopːɪlˌaitos/ (n)
διαπαιδαγωγώ
  koulu; laitos, jossa koulutetaan; laajemman yhteiskunnan ja sen kansantalouden tarpeisiin oikealla tavalla ajattelevia ja kurinalaisen käyttäytymisen omaksuneita työntekijöitä valmistava laitos

oppilas /ˈopːɪlas/ (n)
μαθητής
  henkilö, joka saa opetusta opettajalta; koululainen tai opiskelija

oppiminen /ˈopːɪmɪnen/ (n)
μάθηση
  eliön toimintojen (syntyminen ja muuttuminen sekä yhdistyminen ja jäsentyminen) kehittyminen tarkoituksenmukaisemmiksi ja tehokkaammiksi

oppinut /ˈopːɪnut/ (adj)
εγγράμματος
  oppia saanut, laajasti tietoja hankkinut ja omaksunut

oppipoika /ˈopːɪpˌoika/ (n)
μαθητευόμενος
  käsityöläisammattien alin taso, josta saattoi yletä kisälliksi ja edelleen mestariksi

oppitunti /ˈopːɪtˌuntɪ/ (n)
μάθημα
  kouluopetuksen jaksotuksen ja ajankäytön perusyksikkö

opportunismi /ˈopːortunˌismɪ/ (n)
καιροσκοπισμός
  vallitsevien olojen (moraaliton) hyödyksi käyttäminen

opportunisti /ˈopːortunˌistɪ/ (n)
καιροσκόπος
  opportunismin kannattaja, vallitsevien olojen (moraaliton) hyödyksi käyttäjä; myötäilijä

oppositio /ˈopːosˌitɪo/ (n)
αντιπολίτευση
  (politiikka) yleensä hallitukseen kuulumattomat puolueet
  suora oppositio, tilanne, jossa kuninkaat ovat vastakkain niin, että välissä on vain yksi linja tai rivi. Tällöin vastustajan kuninkaan on mahdollisesti siirryttävä epäedullisempaan asemaan.
  aspekti, jossa kulmaetäisyys on 180°

optiikka /ˈoptɪːkːa/ (n)
οπτική
  valo-oppi, tieteenhaara, joka tutkii valon ja muiden sähkömagneettisten ilmiöiden ominaisuuksia

optikko /ˈoptɪkːo/ (n)
οπτικός
  henkilö, joka myy silmälaseja

optimaalinen /ˈoptɪmˌaːlɪnen/ (adj)
άριστος
  paras tai suotuisin mahdollinen

optimistinen /ˈoptɪmˌistɪnen/ (adj)
αισιόδοξος
  sellainen joka odottaa parasta, suhtautuu tulevaisuuteen positiivisesti ja toiveikkaasti

optimointi /ˈoptɪmˌointɪ/ (n)
βελτιστοποίηση
  optimoiminen

optinen /ˈoptɪnen/ (adj)
οπτικός
  optiikkaan liittyvä

optio /ˈoptɪo/ (n)
εκλογή
  sopimus, jossa option asettaja lupaa myydä, tai ostaa, sovitun kohteen sovittuun hintaan sovittuna hetkenä, tai ajanjaksona

optometristi /ˈoptomˌetrɪstɪ/ (n)
οφθαλμομετρής
  laillistetun optikon tutkintonimike

oraakkeli /ˈoraːkːˌelɪ/ (n)
μαντείο
  jumalilta ennustuksia tai neuvoja välittävä ennustaja

oranki /ˈoraŋkɪ/ (n)
ουρακοτάγκος
  Malesiasta ja Indonesiasta peräisin oleva kädellisiin kuuluva apinalaji, joilla on pitkät kädet ja punertava, joskus ruskea karva

oranssi /ˈoranssɪ/ (adj)
πορτοκαλής, πορτοκαλί
  väriltään oranssi, oranssin värinen

oranssi /ˈoranssɪ/ (n)
πορτοκαλής
  punakeltainen väri

orava /ˈorava/ (n)
σκίουρος
  erityisesti -laji tai sen yksilö

ordinaatta /ˈordɪnˌaːtːa/ (n)
τεταγμένη
  tasokoordinaatiston y-koordinaatti

ordoviikki /ˈordovˌiːkːɪ/ (n)
Ορδοβίκια
  ordoviikkikausi

ordoviikkikausi /ˈordovˌiːkːɪkˌausɪ/ (n)
Ορδοβίκια
  noin 500–435 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Ordoviikkikaudella kehittyivät mm. leuattomat kalat sekä ensimmäiset maakasvit

ordoviikkinen /ˈordovˌiːkːɪnen/ (adj)
Ορδοβίκια
  ordoviikin aikainen

oregano /ˈoreɡˌano/ (n)
ρίγανη
  maustekasvi

orgaaninen /ˈorɡaːnɪnen/ (adj)
οργανικός
  hiiltä tai hiilen yhdisteitä sisältävä tai käsittelevä

orgaaninen kemia /ˈorɡaːnɪneŋ kˈemɪa/ (n)
οργανική χημεία
  kemian haara, joka on erikoistunut hiiltä ja vetyä sisältäviin kemiallisiin yhdisteisiin

orgaaninen yhdiste /ˈorɡaːnɪnen ˈyhdɪste/ (n)
οργανική ένωση
  kemiallinen yhdiste, joka sisältää hiiltä ja vetyä

organisaatio /ˈorɡanɪsˌaːtɪo/ (n)
οργανισμός
  ihmisten muodostama toimintajärjestelmä yhteisten päämäärien toteuttamiseksi, us. useiden elinten muodostama tarkoituksen mukaisesti toimiva kokonaisuus

organismi /ˈorɡanˌismɪ/ (n)
οργανισμός
  (biologia) eliö

orgasmi /ˈorɡasmɪ/ (n)
οργασμός
  refleksi, joka johtuu seksuaalisen kiihottumisen fyysisestä laukeamisesta

orgia /ˈorɡɪa/ (n)
παρτούζα
  juhla, johon kokoontunut joukko harjoittaa pidäkkeetöntä seksiä

ori /ˈorɪ/ (n)
επιβήτορας
  urospuolinen kuohitsematon hevonen, uroshevonen

origami /ˈorɪɡˌamɪ/ (n)
οριγκάμι
  perinteinen japanilainen taidemuoto, jossa paperista tehdään taittelemalla erilaisia figuureja, esimerkiksi eläinhahmoja

origo /ˈorɪɡo/ (n)
αρχική
  koordinaatiston akseleiden leikkauspiste; nollapiste
αρχή
  lihaksen lähtökohta, lihaksen pää, joka on liikkumattomassa luussa

orja /ˈorja/ (n)
σκλάβος, δούλος
  historiallisesti henkilö, joka pakotettiin tekemään toiselle työtä saamatta siitä itselle jäävää rahallista korvausta erityisesti maataloudessa ja rakennushankkeissa: esim. Euroopassa maaorja tai Amerikoissa plantaasilla työskennellyt neekeriorja, mutta orjia on ollut useissa kulttuureissa eri aikakausina

orjakauppa /ˈorjakˌaupːa/ (n)
δουλεμπόριο
  historiallinen, erityisesti mustaa päärotua edustavien, orjien hankinta, kuljetus ja vaihdanta

orjatyövoima /ˈorjatˌyøvoima/ (n)
εργατικοί
  historiallinen orjista koostuva työvoima

orjuus /ˈorjuːs/ (n)
δουλεία
  se, että on orja; orjana oleminen

orjuuttaa /ˈorjuːtːaː/ (v)
υποδουλώνω
  tehdä joku orjakseen tai pitää jotakuta orjanaan

orkesteri /ˈorkestˌerɪ/ (n)
ορχήστρα
  mikä tahansa klassista musiikkia soittava yhtye; kapellimestarin johtama soitinyhtye

orkestraatio /ˈorkestrˌaːtɪo/ (n)
ενορχήστρωση
  orkesterisovitus

orogeeninen /ˈoroɡˌeːnɪnen/ (adj)
ορογενετικός
  vuorijonojen muodostumiseen liittyvä

orogeneesi /ˈoroɡenˌeːsɪ/ (n)
ορογένεση
  vuorijonojen synty

orpo /ˈorpo/ (n)
ορφανός
  henkilö, jonka vanhemmista toinen tai kumpikin on kuollut

orpokoti /ˈorpokˌotɪ/ (n)
ορφανοτροφείο
  valtion, kunnan tai yksityisen tahon ylläpitämä laitos, jossa asuu orpoja lapsia

orpous /ˈorpous/ (n)
ορφάνια
  se, että on orpo; orpona oleminen

ortodoksinen /ˈortodˌoksɪnen/ (adj)
ορθόδοξος
  oikein ylistävä, oikeaoppinen, puhdasoppinen

ortografia /ˈortoɡrˌafɪa/ (n)
ορθογραφία
  oikeinkirjoitus

orvaskesi /ˈorvaskˌesɪ/ (n)
επιδερμίδα
  epidermi, selkärankaisten ihon uloin kerros

orvokki /ˈorvokːɪ/ (n)
μενεξές
  jokin Viola-sukuun kuuluva kasvi, joiden kukat ovat usein väriltään violetteja

orwellilainen /ˈorvellɪlˌainen/ (adj)
οργουελικός
  George Orwellin romaanin Vuonna 1984 kuvaavan maailman mukainen

osa /ˈosa/ (n)
μέρος, τμήμα
  pala jotakin suurempaa rakennetta tai kokonaisuutta

osake /ˈosake/ (n)
μετοχή
  osakeyhtiön liikkeelle laskema rahoitusinstrumentti, joka ostetaan ja vastineeksi osakkeenomistaja saa äänioikeuden yhtiökokouksissa ja mahdollisesti osingon

osakeanti /ˈosakeˌantɪ/ (n)
εκπομπή
  osakkeiden liikeellelasku; yrityksen tapa kerätä pääomaa

osakemarkkinat /ˈosakemˌarkːɪnat/ (n)
χρηματιστήριο
  pääomamarkkinoiden osa, joka sisältää osakkeiden emissiomarkkinat ja jälkimarkkinat

osakesalkku /ˈosakesˌalkːu/ (n)
χαρτοφυλάκιο
  yhden omistajan osakeomistukset tai yksittäinen osakkeiden muodostama kokonaisuus

osakeyhtiö /ˈosakˌeyhtɪø/ (n)
ανώνυμη εταιρία
  yhtiömuoto, jossa omistus jakautuu siirtokelpoisiin määräosiin eli osakkeisiin ja osakkailla on yhtiön toiminnasta osakkeiden arvoon rajoittuva taloudellinen vastuu; eräs yhteisö

osakkeenomistaja /ˈosakːˌeːnomˌistaja/ (n)
μέτοχος
  osakeyhtiömuotoisen yrityksen osakas, luonnollinen tai juridinen henkilö

osakunta /ˈosakˌunta/ (n)
έθνος
  (Pohjoismaissa) yliopiston piirissä toimiva opiskelijajärjestö, joka kerää jäsenensä pääsääntöisesti näiden kotipaikan mukaan

osallistua /ˈosallˌistua/ (v)
συμμετέχω
  ottaa osaa, olla mukana (esimerkiksi kilpailussa tai tapahtumassa)

osallisuus /ˈosallɪsuːs/ (n)
ανάμειξη
  se, että on osallisena jossakin

osamäärä /ˈosamˌæːræ/ (n)
πηλίκο
  jakolaskun tulos

osasto /ˈosasto/ (n)
τομέας
  sairaalan tai muun laitoksen erillinen yksikkö
μονάδα
  yliopistoissa yleisemmin laitos

osata /ˈosata/ (v)
μπορώ
  taitaa, olla kykenevä tekemään jotakin

osavaltio /ˈosavˌaltɪo/ (n)
πολιτεία
  liittovaltion osa, jolla on oma lainsäädäntö ja hallinto

osinko /ˈosɪŋko/ (n)
μέρισμα
  yrityksen osakkeenomistajilleen maksama osuus kertyneistä voitoista

osio /ˈosɪo/ (n)
μέρος
  jonkin selkeä osa, joka on varattu jollekin asialle

osioida /ˈosɪˌoida/ (v)
διαίρεση
  jakaa kiintolevy osioihin

osite /ˈosɪte/ (n)
στρώμα
  perusjoukosta tietyn muuttujan mukaan valittu kyseisen muuttujan suhteen samanlainen ryhmä; yksi perusjoukon jäsen voi kuulua vain yhteen tällaiseen

osittaa /ˈosɪtːaː/ (v)
διαίρεση
  jakaa osiin

osittain /ˈosɪtːain/ (adv)
εν μέρει
  jossakin määrin, mutta ei täysin, osana jostakin

osittainen /ˈosɪtːˌainen/ (adj)
μερικός
  vain joitakin osia jostakin käsittävä tai koskeva

ositus /ˈosɪtus/ (n)
τμήμα
  joukon jako erillisiin osajoukkoihin

oskillaattori /ˈoskɪllˌaːtːorɪ/ (n)
ταλαντωτής
  värähtelevä järjestelmä

oskilloida /ˈoskɪllˌoida/ (v)
αιωρούμαι
  värähdellä

oskilloskooppi /ˈoskɪllˌoskoːpːɪ/ (n)
παλμογράφος
  (tekniikka) elektroniikan ja sähkötekniikan mittalaite, joka piirtää mitattavasta signaalista kuvaajan näyttölaitteelle

osmani /ˈosmanɪ/ (n)
Οθωμανός
  Osmanien valtakunnan (n. 1200-luvulta 1900-luvulle) aikainen turkkilainen

osmium /ˈosmium/ (n)
όσμιο
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine, tunnus Os.

osmoosi /ˈosmoːsɪ/ (n)
ώσμωση
  veden siirtyminen laimeammasta liuoksesta väkevämpään puoliläpäisevän kalvon läpi

osoite /ˈosoite/ (n)
διεύθυνση
  tiedot sijainnista tai toimintapaikasta tai henkilön asuinpaikasta

osoitin /ˈosoitɪn/ (n)
βελόνα
  kellotaulun alalla kulkeva varsi, joka osoittaa kehällä sijaitsevia numeroita; viisari
δείκτης
  ohjelmoinnissa muuttuja, joka osoittaa toiseen muuttujaan; pointteri

osoittaa /ˈosoitːaː/ (v)
δείχνω
  näyttää konkreettisesti jotakin suuntaa
αποδεικνύω
  ilmentää, antaa viitteitä
  todistaa, näyttää toteen
διεύθυνση
  merkitä jotain toimitettavaksi jollekin, kohdistaa jollekin

osoittaja /ˈosoitːˌaja/ (n)
αριθμητής
  (matematiikka) murtoluvun jakoviivan yläpuolella oleva luku tai lauseke.

osoittautua /ˈosoitːˌautua/ (v)
αποκαλύπτω
  käydä ilmi, paljastua, usein ennakkoarvion, tai yleisenä pidetyn käsityksen vastaisesti

osoitus /ˈosoitus/ (n)
έκφραση
  ilmaus

ossifikaatio /ˈossɪfɪkˌaːtɪo/ (n)
οστεοποίηση
  luutuminen

ostaa /ˈostaː/ (v)
αγοράζω
  hankkia hyödykkeitä rahaa vastaan

ostaja /ˈostaja/ (n)
αγοραστής
  henkilö joka ostaa jotakin

osteoporoosi /ˈosteˌoporˌoːsɪ/ (n)
οστεοπόρωση
  luukato, luun huokoistuminen ja haurastuminen

osteri /ˈosterɪ/ (n)
στρείδι
  meressä elävä simpukkaheimo, johon kuuluu toistakymmentä sukua, joiden eräitä lajeja käytetään luonnosta kerättynäyinä tai viljeltyinä ruoaksi ja niistä erityisesti erooppalainen osteri (Ostrea edulis)

ostoskeskus /ˈostoskˌeskus/ (n)
εμπορικό κέντρο
  keskus, rakennus tai rakennusrykelmä, jossa sijaitsee useita myymälöitä ja muita palveluita, joiden sisäänkäynti on yleensä ulkoa

ostoskärry /ˈostoskˌærry/ (n)
καροτσάκι
  ostosten kassalle kuljettamiseen tarkoitettu kärry, jossa on yleensä neljä kääntyvää pyörää

ostovoima /ˈostovˌoima/ (n)
αγοραστική δύναμη
  se, kuinka paljon hyödykkeitä käytettävissä olevalla rahamäärällä voi ostaa; se mihin raha riittää

osua /ˈosua/ (v)
χτυπώ
  (heitetystä, ammutusta tms. esineestä) saavuttaa tarkoitettu kohde

osuus /ˈosuːs/ (n)
μερίδα
  osa jostakin kokonaisuudesta

osuuskunta /ˈosuːskˌunta/ (n)
συνεταιρισμός
  yritys joka on jäseniensä omistama siten että kullakin jäsenellä on osuuskunnan kokouksessa yksi ääni

ote /ˈote/ (n)
άδραγμα
  tarttuminen, kiinni pitäminen

otelauta /ˈotelˌauta/ (n)
ταστιέρα
  kieli- tai jousisoittimien kaulan alue, jota vasten kieliä painetaan

otenauha /ˈotenˌauha/ (n)
τάστο
  kitarassa ja sitä muistuttavissa kielisoittimissa otelautaan upotettu metallinen kapea poikkipuu, jonka takaa painamalla nauhavälistä saadaan soitettua haluttu sävel kielen soivan osan lyhentyessä otenauhaan asti

otos /ˈotos/ (n)
δείγμα
  perusjoukosta poimittu näytejoukko

otsa /ˈotsa/ (n)
μέτωπο
  silmien ja hiusrajan välissä oleva pään etuosa

otsakolmio /ˈotsakˌolmɪo/ (n)
μεσόφρυος
  ihmisen pääkallossa kulmakaarten välissä oleva tasainen kolmio

otsalohko /ˈotsalˌohko/ (n)
μετωπιαίος λοβός
  isoaivopuoliskojen etuosassa sijaitseva alue

otsatukka /ˈotsatˌukːa/ (n)
αφέλεια
  kampaus, jossa hiukset peittävät otsan

otsatähti /ˈotsatˌæhtɪ/ (n)
ακριβώς
  kuvio eläimen otsalla.

otsikko /ˈotsɪkːo/ (n)
επικεφαλίδα
  tekstin yläpuolella oleva sana tai lause, joka kertoo lukijalle, mistä tekstissä on kyse; lehdissä painettu yleensä isommalla kuin leipäteksti

otsikoida /ˈotsɪkˌoida/ (v)
ανοίγω
  antaa tekstille tai sen osalle otsikko

otsoni /ˈotsonɪ/ (n)
όζον
  kolmesta happiatomista koostuva molekyyli O₃; hapen allotrooppinen muoto

otsonikerros /ˈotsonɪkˌerros/ (n)
οζονόσφαιρα
  ilmakehän stratosfääriin eli yläilmakehään kuuluva kerros 15–50 kilometrin korkeudella, jonne valtaosa ilmakehän otsonista on kertynyt

ottaa /ˈotːaː/ (v)
παίρνω
  tarttua kädellä, siirtää jotakin itselle, haltuunsa, ulottuvilleen

ottaa kiinni /ˈotːaː kˈiːnnɪ/ (v)
αιχμαλωτίζω
  tarttua jhk (estäen sen liikkuminen)
αντιλαμβάνομαι
  tavoittaa (rikollinen) ja pystyä pidättämään hänet

ottaa yhteyttä /ˈotːaː ˈyhteytːæ/ (v)
επαφή
  tavoitella; yrittää tavoittaa esim. puhelimella tms.

ottelu /ˈotːelu/ (n)
αγώνας
  vastustajaa vastaan käyty kamppailu, erityisesti urheilussa

otto /ˈotːo/ (n)
ανάκληση
  käteisen rahan nostamisen tilitapahtuma pankissa
διαλέγω
  elokuvan kohtauksen tai sen osan kuvaaminen, otoksen teko

otus /ˈotus/ (n)
δημιούργημα
  riistaeläin; kummallisen näköinen eläin.

outo /ˈouto/ (adj)
αλλόκοτος
  tavallisesta poikkeava; epätavallinen, erikoinen; tuntematon

ovaali /ˈovaːlɪ/ (adj)
ωόδης
  muodoltaan soikea

ovela /ˈovela/ (adj)
λοξός
  sellainen, joka pystyy johtamaan muita harhaan haluamallaan tavalla tulematta itse huomatuksi ja joutumatta vastuuseen

ovi /ˈovɪ/ (n)
πόρτα, θύρα
  rakennuksen, huoneen tai muun sisätilan seinässä olevaan oviaukkoon sijoitettu avattava ja suljettava, monesti myös lukittava, saranoitu luukkumainen levymäinen elementti

oviaukko /ˈovɪˌaukːo/ (n)
άνοιγμα πόρτας
  (rakennus) tavallisesti ovellinen kulkuaukko kahden tilan välillä.

ovikello /ˈovɪkˌello/ (n)
κουδούνι πόρτας
  (instrumentti) ulko-ovessa tai sen läheisyydessä oleva soittokello, jolla sisään pyrkijä voi ilmoittautua; myös oven avaamisen ilmaiseva hälytyskello kauppaliikkeessä tms. henkilökunnan huomion kiinnittämiseksi

ovipaarinen /ˈovɪpˌaːrɪnen/ (adj)
ωοτόκος
  munimalla lisääntyvä

ovulaatio /ˈovulˌaːtɪo/ (n)
ωορρηξία
  munasolun irtautuminen munasarjoista ja siirtyminen munajohdinten haaraisiin päihin

paahtaa /pˈaːhtaː/ (v)
ανακρίνω
  kuumentaa tai paistaa kuumalla säteilylämmöllä eli loisteessa
φρυγανιά
  paistaa tai tummentaa kuumalla kosketuslämmöllä ilman rasvaa ja vettä

paahtopaisti /pˈaːhtopˌaistɪ/ (n)
ροστ-μπηφ
  naudan sisäpaisti palana miedossa uunin lämmössä kypsennettynä

paalain /pˈaːlain/ (n)
δεματοποιητής
  paalauskone

paali /pˈaːlɪ/ (n)
πάλι
  paalin kieli, indoeurooppalaisen kielikunnan indoarjalaiseen kieliryhmään kuuluva kieli

paalu /pˈaːlu/ (n)
κοντάρι
  tolppa; maahan pystytetty puinen pylväs
  maapohjaan rakennuksen perustuksien tukemiseksi laitettava puinen, teräsbetoninen tai teräksinen tukirakenne
πάσσαλος
  kilven keskellä vertikaalisesti kulkeva airutkuvio

paapuuri /pˈaːpuːrɪ/ (n)
αριστέρη πλευρά
  aluksen perästä eteenpäin katsoen vasen puoli eli ohjauspuolen vastainen puoli

paarit /pˈaːrɪt/ (n)
φορείο
  potilaan makuuasennossa kantamiseen tarkoitettu apuväline, joka muodostuu kahdesta yhdensuuntaisesta tangosta ja niiden välille pingoitetusta kankaasta

paarma /pˈaːrma/ (n)
αλογόμυγα
  (eläintiede) kärpäsiin kuuluva lukuisalajinen hyönteisheimo. Paarman toukat elävät vedessä tai kosteassa maassa.

paasto /pˈaːsto/ (n)
νηστεία
  kieltäytyminen joistakin tai kaikista ruokalajeista ja juomista terveydellisistä tai uskonnollisista syistä

paastota /pˈaːstota/ (v)
νηστεύω
  pitää taukoa (yleensä kiinteän) ruoan (ja joissakin tapauksissa myös juoman) nauttimisesta

paatos /pˈaːtos/ (n)
πάθος
  kyky vedota tunteisiin

paatsama /pˈaːtsama/ (n)
λευκαγκαθιά
  paatsamoiden () suvun kasvi

paavi /pˈaːvɪ/ (n)
πάπας
  Rooman piispa, katolisen kirkon korkein johtaja

paaši /pˈaːʃɪ/ (n)
σελίδα
  keskiajalla hovipoika, kuninkaalliseen yhteisöön kuulunut nuori miespalvelija, myöhemmin myös kamaripoika tai nuorempi aseenkantaja

paeta /pˈaeta/ (v)
φεύγω
  päästä omin toimin pois uhkaavasta tai epämiellyttävästä tilanteesta tai paikasta, karata

pagodi /pˈaɡodɪ/ (n)
παγόδα
  buddhalaisten temppelien tornimainen erillisrakennus

paha /pˈaha/ (adj)
κακός
  ei hyvä; pahaa tarkoittava; ilkeä; viittaa pahuuteen
άτεγκτος
  vakava; vakavanlaatuinen
βαρύς
  vaikea; hankala
αρρωστημένος
  (tuntemuksesta) kuvottava; ahdistava
αηδιαστικός
  (mausta, hajusta) vastenmielinen, inhottava

paha silmä /pˈaha sˈilmæ/ (n)
βασκανία
  taikauskoisissa käsityksissä vihamielinen, vahingoittava katse
  amuletti, jota käytetään suojaamaan vahingoittavalta katseelta

pahamaineinen /pˈahamˌaineinen/ (adj)
διαβόητος
  sellainen, jolla on paha maine

pahanilmanlintu /pˈahanˌilmanlˌintu/ (n)
γρουσούζης
  henkilö tai asia, jonka uskotaan tuovan tullessaan huonoa onnea

pahanlaatuinen /pˈahanlˌaːtwɪnen/ (adj)
κακοήθης
  sellainen, joka muodostaa etäpesäkkeitä eli metastasoi (kasvaimesta)

pahansuopa /pˈahansˌuopa/ (adj)
μοχθηρός
  sellainen, joka tahtoo muille huonoa; ilkeän mielinen

pahantahtoinen /pˈahantˌahtoinen/ (n)
κακόβουλος
  sellainen, joka tahtoo pahaa muille

pahe /pˈahe/ (n)
ελάττωμα
  paha, huono ja sopimaton tapa; moraalisesti ja konventionaalisesti paheksuttu asia

paheksua /pˈaheksˌua/ (v)
μνησικακώ
  pitää pahana; pitää sosiaalisesti ei-hyväksyttävänä

paheksunta /pˈaheksˌunta/ (n)
καταδίκη
  se, että jotakin paheksutaan; paheksuminen

pahentaa /pˈahentaː/ (v)
χειροτερεύω
  tehdä pahemmaksi

pahka /pˈahka/ (n)
οίδημα
  puussa kasvava möykky

pahkasika /pˈahkasˌika/ (n)
φακόχοιρος
  Afrikassa elävä villi sikojen sukuinen nisäkäs

pahoillaan /pˈahoillaːn/ (adv)
λυπάμαι
  (3. persoonan muoto) olla pahoillaan tuntea katumusta

pahoinpidellä /pˈahoimpɪdellæ/ (v)
χτυπώ
  kohdella väkivaltaisesti

pahoinpitely /pˈahoimpˌitely/ (n)
κακομεταχείριση
  ihmiseen kohdistuva fyysinen vahingoittaminen

pahoinvointi /pˈahoinvˌointɪ/ (n)
ναυτία
  se, että voi pahoin

pahoitella /pˈahoitella/ (v)
δυσαρεστούμαι
  ilmaista olevansa pahoillaan

pahoittaa /pˈahoitːaː/ (v)
πονώ
  ~ mielensä loukkaantua, tulla surulliseksi
  ~ jonkun mieli loukata, tehdä surulliseksi

pahuus /pˈahuːs/ (n)
άσχημα
  abstrakti moraaliin, uskontoihin ja uskomuksiin liittyvä käsite kaiken hyvän vastakohdasta

pahvi /pˈahvɪ/ (n)
χαρτόνι
  kasvikuituaineista valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on yli 350 g/m³. Tätä keveämmät vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja papereja.

pahvilaatikko /pˈahvɪlˌaːtɪkːo/ (n)
χαρτοκιβώτιο
  pahvista valmistettu laatikko

paikalla /pˈaikalla/ (adv)
παρών
  läsnä

paikallinen /pˈaikallɪnen/ (adj)
τοπικός
  tiettyyn paikkaan kuuluva

paikallinen /pˈaikallɪnen/ (n)
τοπικός
  jossakin paikassa asuva ihminen

paikannimi /pˈaikannˌimɪ/ (n)
τοπωνυμία, τοπωνύμιο
  jonkin maantieteellisen kohteen erityinen yksilöivä nimi

paikka /pˈaikːa/ (n)
θέση, τόπος
  tila, jossa voidaan käydä tai oleskella, oleskelupaikka

paimen /pˈaimen/ (n)
βοσκός
  henkilö, joka paimentaa laitumella olevaa karjaa
  (uskonto) hengellinen kaitsija

paimenkoira /pˈaimeŋkˌoira/ (n)
βοσκός
  karjan paimentamiseen soveltuva koira(rotu)

paimentolainen /pˈaimentolˌainen/ (n)
νομάδας
  liikkuvaa elämää viettäviä karjaa kasvattavia ihmisiä

painaa /pˈainaː/ (v)
σπρώχνω
  työntää alaspäin tai poispäin
κουνώ
  olla painoltaan tai massaltaan
εκτυπώνω
  käyttää painokonetta, tuottaa painotuotteita

painajainen /pˈainajˌainen/ (n)
εφιάλτης
  epämiellyttävä tai pelottava uni
  epämiellyttävä tai pelottava tilanne

painaminen /pˈainamɪnen/ (n)
τυπογραφία
  painotuotteiden valmistus

painava /pˈainava/ (adj)
βαρύς
  joka painaa paljon, raskas

paine /pˈaine/ (n)
πίεση
  voiman vaikutus pinta-alayksikköä kohti

painemittari /pˈainemˌitːarɪ/ (n)
μανόμετρο
  manometri, paineen mittaamiseen tarkoitettu koje

paini /pˈainɪ/ (n)
πάλη
  urheilumuoto, jossa ottelijat koettavat sääntöjen sallimia otteita käyttäen painaa vastustajan hartiat mattoon

painia /pˈainɪa/ (v)
παλεύω
  taistella toisen kanssa aseetta, lyömättä ja potkimatta

painike /pˈainɪke/ (n)
κομβίον
  painonappi; nappi, jota painamalla tapahtuu jotain

painiskella /pˈainɪskella/ (v)
αγώνας
  () painia, kamppailla, taistella (ongelmien kanssa)

paino /pˈaino/ (n)
βάρος
  kappaleen massasta ja painovoiman kiihtyvyydestä riippuva gravitaation voimavaikutus kappaleeseen

painoarvo /pˈainoˌarvo/ (n)
βάρη
  auktoritatiivinen merkitys, tärkeys, painavuus

painoindeksi /pˈainoindˌeksɪ/ (n)
ΔΜΣ
  ihmisen painon ja pituuden neliön osamääränä laskettu luku, joka kertoo ylipainon määrästä

painokone /pˈainokˌone/ (n)
πιεστήριο
  painotuotteita tuottava laite, kone joka painaa paperille tekstiä tai kuvia

painolasti /pˈainolˌastɪ/ (n)
έρμα
  laivan tai muun aluksen arvotonta lisäkuormaa, jonka tarkoituksena on vakauttaa alusta ja saada aikaan kulun kannalta edullinen syväys

painonnosto /pˈainonnˌosto/ (n)
άρση βαρών
  olympiavoimailulaji, joka koostuu kahdesta nostolajista, tempauksesta ja työnnöstä, joiden tulokset lasketaan yhteen

painos /pˈainos/ (n)
έκδοση
  tiettynä ajankohtana painettu kirjaerä, samasta sisällöstä voidaan tehdä useita painoksia

painostaa /pˈainostaː/ (v)
πίεση
  vaatia asettamalla joku henkisen paineen alle

painoton /pˈainoton/ (adj)
αβαρής
  sellainen, jolla ei ole painoa, johon painovoima ei vaikuta
  sellainen, jossa painovoima ei vaikuta

painottaa /pˈainotːaː/ (v)
υπογραμμίζω
  korostaa (jonkin tärkeyttä)
τονίζω
  asettaa tavuille paino

painottua /pˈainotːˌua/ (v)
υπογραμμίζω
  tähdentyä, korostua

painovoima /pˈainovˌoima/ (n)
βαρύτητα
  gravitaation aiheuttama voima; käytetään erityisesti taivaankappaleen pinnalla sijaitsevien kappaleiden yhteydessä, kun massalliset kappaleet saavat painon ja suuntautuvat kohti taivaankappaleen pintaa

painovoimavuorovaikutus /pˈainovˌoimavˌuorovˌaikutus/ (n)
βαρυτική αλληλεπίδραση
  hiukkasfysiikan standardimallin ulkopuolinen, neljäs perusvuorovaikutus: mekanismi, jonka mukaisesti painovoima eli gravitaatio toimii

paise /pˈaise/ (n)
δοθιήνας
  elimistössä, varsinkin iholla, oleva märkäpesäke, abskessi

paiserutto /pˈaiserˌutːo/ (n)
βουβωνική πανώλη
  yleisin ruton kolmesta ilmenemismuodosta, jotka voivat esiintyä samanaikaisesti tai erillään; muut ovat keuhko- ja verirutto

paistaa /pˈaistaː/ (v)
λάμπω
  loistaa, lämmittää (erityisesti auringosta puhuttaessa)
τηγανίζω
  kypsentää ruokaa kuumentamalla tulella tai pannulla ilman keitinvettä

paistatella /pˈaistatella/ (v)
λιάζομαι
  olla auringonpaisteessa, nauttia auringonpaisteesta
  nauttia huomion keskipisteenä olemisesta

paiste /pˈaiste/ (n)
ακτινοβολώ
  valaiseva, us. lämmittävä säteily

paisti /pˈaistɪ/ (n)
καβουρδίζω
  (keittiö) padassa, uunipannussa, joskus vartaassa kypsennetty suurehko lihakimpale
στρογγυλεμένος
  (kauppa) lihanleikkaajan erottama keittiössä paistina käytettävä ruhon osa, ruhon takimmaiten selkälihasten sekä lantio- ja reisilihasten yhteisnimitys

paistinpannu /pˈaistɪmpˌannu/ (n)
τηγάνι
  paistamiseen tarkoitettu varrellinen ja tasapohjainen ruoanlaittoastia

paistos /pˈaistos/ (n)
πίτα
  uunissa kypsennettävä matalaan vuokaan muotoiltu leivonnainen, jossa on pohjana tai kantena tai kumpanakin taikinakuori ja suolainen tai makea täyte

paisua /pˈaisua/ (v)
μανιτάρι
  kasvaa runsaasti

paita /pˈaita/ (n)
πουκάμισο
  ylävartalon päälle puettava vaate, usein alusvaate

paitsi /pˈaitsɪ/ (adv)
αλλά
  jotain lukuun ottamatta

paitsio /pˈaitsɪo/ (n)
οφσάιντ
  joukkuepelien sääntöjenvastainen hyökkäysmuodostelma

paja /pˈaja/ (n)
σιδηρουργείο
  rakennus sepän työtä varten

pajari /pˈajarɪ/ (n)
βογιάρος
  Venäjän muinaiseen ylhäisaateliin kuulunut henkilö ennen Pietari Suuren uudistuksia 1700-luvun alussa

paju /pˈaju/ (n)
ιτιά
  pajukasveihin kuuluva pensas tai lehtipuu ()

pakahtua /pˈakahtˌua/ (v)
έκρηξη
  läkähtyä; täyttyä lähes revetäkseen
ρήγμα
  revetä, haljeta

pakana /pˈakana/ (n)
ειδωλολάτρης
  vallalla olevaan uskonnolliseen enemmistöön kuulumaton; erityisesti polyteistisen tai panteistisen varhaiskantaisen uskonnon kannattaja

pakanauskonto /pˈakanˌauskonto/ (n)
ειδωλολατρία
  jokin muu kuin kristinusko, yleensä ei kuitenkaan juutalaisuus tai islam, erityisesti sellainen uskonto joka ei ole kirjauskonto

pakanuus /pˈakanuːs/ (n)
ειδωλολατρία
  (uskonto) valtauskontoon kuuluvien pakanuskonnoksi määrittelemän uskonnon harjoittaminen; valtauskonnon kannattajiin kuulumattomuus

pakara /pˈakara/ (n)
γλουτός
  lantion ja reiden yläosan takana oleva, pakara- ja muiden lihasten muodostama kokonaisuus

pakaralihas /pˈakarˌalɪhas/ (n)
γλουτιαίος μυς
  pakaran alueen parillinen lihas, joita ihmisellä erotetaan kolme paria, isot, keskimmäiset ja pienet pakaralihakset

pakastaa /pˈakastaː/ (v)
καταψύχω
  jäähdyttää alle jäätymispisteen; säilöä ruokaa pakastamalla

pakastin /pˈakastɪn/ (n)
καταψύκτης
  kylmälaite, jonka sisällä lämpötila pysyy alle nollassa celsiusasteessa pitäen ruoat tms. sisällön jäässä, tyypillisesti lämpötilaltaan noin −18 celsiusastetta

pakastua /pˈakastˌua/ (v)
παγώνω
  tulla pakkanen, tulla kylmempi pakkassää

pakastus /pˈakastus/ (n)
πήξη
  prosessi, jossa esimerkiksi elintarvikkeet jäädytetään säilyvyyden parantamiseksi

pakata /pˈakata/ (v)
αγέλη
  sijoittaa materiaalia tai kappaleita yhtenäiseksi usein suljetuksi kokonaisuudeksi säilytystä tai kuljetusta varten tilaa tehokkaasti hyödyntäen

paketti /pˈaketːɪ/ (n)
δέμα
  tavarakäärö

pakettiauto /pˈaketːɪˌauto/ (n)
φορτηγάκι
  tavallisesti umpikorinen, kuorma-autoa kevyempi tavarankuljetusauto

pakistanilainen /pˈakɪstˌanɪlˌainen/ (n)
Πακιστανός
  pysyvästi Pakistanissa asuva henkilö

pakka /pˈakːa/ (n)
αγέλη
  pinkka saman suuruisia arkkeja paperia, kääröksi kierretty kangas
τράπουλα
  yksi sarja pelikortteja, korttipakka

pakkanen /pˈakːanen/ (n)
παγετός
  säätila, jossa lämpötila on veden jäätymispisteen alapuolella

pakkaus /pˈakːaus/ (n)
εξάρτυση
  pakkaamisen tulos

pakki /pˈakːɪ/ (n)
καλάθι
  hylkäys esim. tanssiin haussa, treffeille pyydettäessä

pakkomielteinen /pˈakːomˌielteinen/ (adj)
ιδεοληπτικός
  sellainen, joka kärsii pakkomielteestä tai pakkomielteistä

pakkomielteisesti /pˈakːomˌielteisˌestɪ/ (adv)
ιδεοληπτικά
  siten, että on pakkomielteinen

pakkopaita /pˈakːopˌaita/ (n)
ζουρλομανδύας
  takin muotoinen vaatekappale, joka puetaan rajoittamaan muille tai itselleen vaaraksi olevaa henkilöä

pakkotyö /pˈakːotyø/ (n)
αγγαρεία
  rangaistukseksi määrätty palkaton työ

pako /pˈako/ (n)
φυγή
  pakeneminen, karkaaminen jostain

pakokaasu /pˈakokˌaːsu/ (n)
καυσαέρια
  polttomoottorin tuottamat, polttoaineen palamisessa syntyvät kaasut

pakokauhu /pˈakokˌauhu/ (n)
πανικός
  tunnetila, jossa ihminen ei kykene ajattelemaan järkevästi ja pyrkii pakenemaan; paniikki

pakolainen /pˈakolˌainen/ (n)
πρόσφυγας
  henkilö, joka on paennut kotimaastaan, koska pelkää joutuvansa siellä vainotuksi rodun, uskonnon, kansalaisuuden, sosiaalisen aseman tai poliittisen mielipiteen vuoksi ja on saanut pakolaisen aseman eli pakolaisstatuksen

pakolaisleiri /pˈakolˌaisleirɪ/ (n)
καταυλισμός προσφύγων
  väliaikaiseksi tarkoitettu asuinpaikka pakolaisille

pakollinen /pˈakollɪnen/ (adj)
υποχρεωτικός
  sellainen, jonka tekeminen tai valinta on pakko

pakoputki /pˈakopˌutkɪ/ (n)
εξάτμιση
  polttomoottorin pakokaasujen poistoputki

pakote /pˈakote/ (n)
κύρωση
  vieraalle vallalle asetettu symbolinen kaupankäynnin rajoitus asettajan kanssa, lievempi kuin kauppasaarto

pakottaa /pˈakotːaː/ (v)
αναγκάζω
  saattaa joku vastoin tahtoaan tekemään tai estää häntä tekemästä
καταδίωξη
  muokata levymäistä metallia takomalla

paksu /pˈaksu/ (adj)
παχής
  sellainen, joka on muutoin kaltaisiinsa verrattuna pituuteensa tai korkeuteensa nähden leveä; paksuudeltaan suuri

paksuinen /pˈakswɪnen/ (adj)
παχής
  paksuudeltaan jonkin suuruinen

paksusuoli /pˈaksusˌuolɪ/ (n)
παχύ έντερο
  ohutsuolesta peräaukkoon ulottuva osa suolta. Ihmisen paksusuolessa erotetaan kolme osuutta: umpisuoli, lynkkysuoli ja peräsuoli.

paksuus /pˈaksuːs/ (n)
πάχος
  mekaanista vahvuutta ja läpimittaa ilmentävä suure

pala /pˈala/ (n)
κομμάτι
  osa kokonaisuutta

palaa /pˈalaː/ (v)
καίγομαι
  yhtyä happeen nopeasti, olla liekeissä, olla tulessa

palapeli /pˈalapˌelɪ/ (n)
παζλ
  peli, joka kootaan sijoittamalla sen palat oikeisiin paikkoihin, jolloin paljastuu kuva

palata /pˈalata/ (v)
γυρίζω
  tulla takaisin, mennä takaisin

palataali /pˈalatˌaːlɪ/ (n)
ουρανικός
  äänne, jossa yhtenä ääntymäpaikkana on kova kitalaki (palatum)

palataalinen /pˈalatˌaːlɪnen/ (adj)
ουρανικός
  kovaa kitalakea vasten äännettävä

palatsi /pˈalatsɪ/ (n)
παλάτι
  hallitsijoiden tai muiden korkearvoisten henkilöiden suuri, usein ylellinen asuinrakennus

palaute /pˈalaute/ (n)
ανάδραση
  suorituksesta saatava arvio tai kommentti

palauttaa /pˈalautːaː/ (v)
επιστρέφω
  antaa tai viedä takaisin
αποκαθιστώ
  saattaa ennalleen

palautus /pˈalautus/ (n)
επιστροφή χρημάτων
  jonkin asian tai esineen saattaminen takaisin aiempaan tilaan

palautusmerkki /pˈalautˌusmerkːɪ/ (n)
αναίρεση
  etumerkki, joka kumoaa voimassa olevan ylennyksen tai alennuksen tahdin loppuun asti, symboli ♮

paleltaa /pˈaleltaː/ (v)
πήξη
  olla kylmä

paleogeeni /pˈaleoɡˌeːnɪ/ (n)
Παλαιογενής
  65–23 miljoonaa vuotta sitten alkanut geologinen kausi, vanhempi tertiääri

paleoliittinen /pˈaleolˌiːtːɪnen/ (adj)
παλαιολιθικός
  vanhemman kivikauden (n. 500 000–12 000 vuotta sitten) aikainen

paleontologia /pˈaleˌontolˌoɡɪa/ (n)
παλαιοντολογία
  maakerrostumissa tai muulla tavoin säilyneitä kasvi- ja eläinfossiileja tutkiva tiede

paleoseeni /pˈaleosˌeːnɪ/ (n)
Παλαιόκαινος
  65–56 miljoonaa vuotta sitten vallinnut geologinen epookki, tertiäärikauden vanhin osa

paleotsooinen /pˈaleˌotsoːɪnen/ (adj)
Παλαιοζωικός
  paleotsoiiseen maailmankauteen (n. 542–250 mvs.) kuuluva

palestiinalainen /pˈalestˌiːnalˌainen/ (adj)
παλαιστινιακός
  Palestiinasta peräisin oleva, Palestiinassa sijaitseva

paletti /pˈaletːɪ/ (n)
παλέτα
  levy, jonka päällä taidemaalari pitää ja sekoittaa maalattavia värejä

palettiveitsi /pˈaletːɪvˌeitsɪ/ (n)
σπάτουλα
  varrellinen ja taipuisa veitsi tai lasta, jolla taiteilija levittää öljyvärejä maalauspinnalle tai kaapii pois aiemmin levittämäänsä väriä

palimpsesti /pˈalɪmpsˌestɪ/ (n)
παλίμψηστο
  antiikista tai keskiajalta peräisin oleva käsikirjoitus, jonka alkuperäinen teksti on myöhemmin pyyhitty tai raaputettu pois ja korvattu uudella

paljas /pˈaljas/ (adj)
απλός
  sellainen, joka on alaston, verhoton tai katteeton, vailla vaatteita oleva

paljastaa /pˈaljastaː/ (v)
αποκαλύπτω
  näyttää julkisesti jtk. sellaista, mikä oli aiemmin yleisöltä piilossa
  kertoa tai tuoda muuten julki, harkitusti tai tahattomasti, salaisuus tai muu sellainen seikka, jonka ei suotaisi tulevan ilmi tai julki

palje /pˈalje/ (n)
φυσερό
  yl. nahasta tai muusta taipuisasta materiaalista valmistettu laskosteinen liitososa, jota käytetään mm. lietsomiseen tarvittavien palkeiden rakenneosana

paljon /pˈaljon/ (adj)
πολύ
  määrällisyyttä summittaisesti ilmaiseva adjektiivi

paljon /pˈaljon/ (adv)
πολύς
  koko joukon, runsaasti

paljon /pˈaljon/ (n)
πολύ
  suuri määrä, koko joukko

paljous /pˈaljous/ (n)
μάζα
  se ominaisuus, että jotakin on paljon; (suuri) määrä

palkata /pˈalkata/ (v)
απασχολώ
  ottaa jk töihin palkkaa vastaan

palkaton /pˈalkaton/ (adj)
άμισθος
  sellainen, josta ei makseta palkkaa

palkinto /pˈalkɪnto/ (n)
έπαθλο, βραβείο
  kilpailusta saatu, voittajalle tai voittajille myönnettävä tunnustus

palkita /pˈalkɪta/ (v)
αμείβω
  antaa palkinto, antaa kunnianosoitus

palkka /pˈalkːa/ (n)
μισθός
  korvaus sovitusti tehdystä työstä

palkkapäivä /pˈalkːapˌæivæ/ (n)
ημέρα πληρωμής
  se päivä jona työntekijälle maksetaan palkka; palkanmaksupäivä

palkkasoturi /pˈalkːasˌoturɪ/ (n)
μισθοφόρος
  taistelija, joka ottaa osaa sotatoimiin rahapalkkaa vastaan

palkki /pˈalkːɪ/ (n)
δοκάρι
  (sahatavara) neljältä sivulta sahattua järeää sahatavaraa, jonka leveyden ja paksuuden ero on yli 25 mm; yleisemmin mikä tahansa jykevä puutavara
  vaakasuora tai kalteva rakennusosa, jonka tehtävä on kannatella ylempiä rakenteita
  nuotteja yhdistävä vaakasuora tai kalteva viiva, jonka tarkoitus on selventää nuottikuvaa

palko /pˈalko/ (n)
χέδρωπας
  hernekasvien hedelmä, us. mehevä suojakuori ja sen sisällä siemenet eli herneet

palladium /pˈalladium/ (n)
παλλάδιο
  eräs alkuaine

pallea /pˈallea/ (n)
διάφραγμα
  rintaontelon ja vatsaontelon välisen kuperan seinämän muodostava hyvin ohut sisäänhengityslihas, joka koostuu suurimmaksi osaksi jänteistä

palliatiivinen /pˈallɪatˌiːvɪnen/ (adj)
καταπραϋντικός
  oireita lievittävä

pallo /pˈallo/ (n)
σφαίρα, μπάλα
  eräiden pelien ja leikkien pallon muotoinen peliväline

pallonpuolisko /pˈallompˌuolɪsko/ (n)
ημισφαίριο
  päiväntasaajan pohjois- tai eteläpuoleinen osa

palmu /pˈalmu/ (n)
φοίνικας
  mikä tahansa trooppinen tai subtrooppinen Arecaceae-heimon lehtipuulaji

palmusunnuntai /pˈalmusˌunnuntai/ (n)
Κυριακή των Βαΐων
  kirkollinen juhla, sunnuntai viikkoa ennen pääsiäistä

palmuöljy /pˈalmuˌøljy/ (n)
φοινικέλαιο
  öljypalmun hedelmämallosta saatava rasva

palo /pˈalo/ (n)
καύση
  tulipalo, palamistapahtuma
έρωτας
  pesäpallopelin tilanne, jossa juoksija ei ehdi pesälle tai kotipesään ennen palloa
έξω
  poltettu kaskimaa

palohälytys /pˈalohˌælytys/ (n)
συναγερμός πυρκαγιάς
  tulipalon vuoksi annettava hälytys

paloitella /pˈaloitella/ (v)
αποκοπή
  leikata paloiksi

palokunta /pˈalokˌunta/ (n)
πυροσβεστική
  kaupungin tai kunnan viranomainen, joka huolehtii tulipalojen sammuttamisesta ja ehkäisystä

palokärki /pˈalokˌærkɪ/ (n)
μαυροτσικλιτάρα
  Dryocopus martius, isokokoinen tikka, väriltään punaista päälakea lukuun ottamatta musta

palolaitos /pˈalolˌaitos/ (n)
πυροσβεστική
  laitos, jonka tarkoituksena on sammuttaa ympäröivän alueen tulipaloja

palomies /pˈalomies/ (n)
πυροσβέστης
  ammatikseen tulipaloja sammuttava ja muita palokunnan tehtäviä hoitava henkilö

palomuuri /pˈalomˌuːrɪ/ (n)
τείχος προστασίας
  yleensä kiviaineinen seinä, jonka tarkoitus on estää mahdollisen tulipalon leviäminen rakennuksen toiseen osaan
  järjestelmä, joka eristää tietoverkossa suojattavan verkon ulkoverkosta

palontorjunta /pˈalontˌorjunta/ (n)
πυροπροστασία
  tulipalojen ehkäisy ja leviämisen estäminen

paloposti /pˈalopˌostɪ/ (n)
στόμιο υδροληψίας
  vesijohtoverkon piste, josta palokunta voi ottaa sammutusvettä

palopuhe /pˈalopˌuhe/ (n)
φιλιππικός
  (leikkimielinen) kiihkeä puhe

palovamma /pˈalovˌamma/ (n)
έγκαυμα
  palamisen, korkean lämpötilan tai säteilyn elimistössä, usein ihossa, aiheuttama vaurio

palsta /pˈalsta/ (n)
δέμα
  tila tai siitä tilarajoilla tai vesitiluksilla täysin rajattu alue, maapalsta
στήλη
  sanomalehdessä tai muussa painotuotteessa palstaleveyden rajamaan tilaan ladottujen tekstirivien muodostama sivua kapeampi painoalan osa
  lehdessä tai Internetissä julkaistava ylläpitäjänsä valitsemille vaihtuville tai johonkin aihepiiriin liittyville aiheille varattu palstatila

palsternakka /pˈalsternˌakːa/ (n)
παστινάκα
  sarjakukkaiskasvi Pastinaca sativa, jolla on vaaleaa porkkanaa muistuttava juureksena käytettävä voimakasmakuinen juuri

palttina /pˈaltːɪna/ (n)
λινόχρους
  yksi kudottujen kankaiden perussidoksista

palttoo /pˈaltːoː/ (n)
παλτό
  miesten pitkä, vuorillinen, muuten pelkistetty päällystakki; ei sadetakki

paluu /pˈaluː/ (n)
επιστροφή
  tulo takaisin lähtöpaikkaan, palautuminen rutiineihin

palvelija /pˈalvelˌija/ (n)
υπηρέτης
  henkilö, joka palvelee, jonka työ on palvella

palvelin /pˈalvelɪn/ (n)
εξυπηρετητής
  tietokoneohjelma, joka palvelee muita ohjelmia suorittamalla pyydettäessä tietyn toiminnon

palvella /pˈalvella/ (v)
υπηρετώ
  auttaa toisia, tehdä toisille palveluksia alemmassa asemassa

palvelu /pˈalvelu/ (n)
υπηρεσία
  se, että joku tekee jonkin asian jonkun puolesta, rahallista korvausta vastaan tai ilman sitä

palvelus /pˈalvelus/ (n)
θητεία
  toiselle vapaaehtoisesti tehty avustava teko

palvelustyttö /pˈalvelˌustytːø/ (n)
καμαριέρα
  (suomessa vanhanaikainen) nuori naispuolinen kotiapulainen

palvoa /pˈalvoa/ (v)
λατρεύω
  ihailla, kunnioittaa, erityisesti Jumalaa

pamauttaa /pˈamautːaː/ (v)
χτυπώ
  saada pamahtamaan

pamppu /pˈampːu/ (n)
γκλοπ
  varsinkin poliisin käyttämä, yleensä musta, usein kuminen lyömäase

pandakarhu /pˈandakˌarhu/ (n)
πάντα
  isopanda tai jättiläispanda, luontaisesti Kiinassa elävä uhanalainen kasveja syövä nisäkäs

pandeismi /pˈandeismɪ/ (n)
παντεϊσμός
  (filosofia) oppi, yhdistelmä panteismi ja deismi

pandemia /pˈandemˌia/ (n)
πανδημία
  maailmanlaajuinen epidemia

paneeli /pˈaneːlɪ/ (n)
ομάδα
  ohuista laudoista rakennettu sisäseinän tai sisäkaton pinnoite
  asiantuntijoiden joukko, joka julkisesti keskustelee annetusta kysymyksestä

panetella /pˈanetella/ (v)
διαβάλλω
  puhua pahaa jostakin tämän maineen tahrimiseksi; solvata

panhuilu /pˈanhwɪlu/ (n)
σύριγγα
  puhallinsoitin, jossa on rinnakkain suljettuja pillejä

paniikkikohtaus /pˈanɪːkːɪkˌohtaus/ (n)
κρίση πανικού
  yleensä viidestä minuutista tuntiin kestävä akuutti pelko- tai ahdistustila

panikoida /pˈanɪkˌoida/ (v)
πανικοβάλλομαι
  joutua paniikkiin

panimo /pˈanɪmo/ (n)
ζυθοποιείο
  tehdas tai laitos, jossa valmistetaan olutta

pankki /pˈaŋkːɪ/ (n)
τράπεζα
  rahaliikennettä, luottoja ja talletuksia hoitava yritys tai muu laitos; yksi pääasiallisista rahalaitoksen tyypeistä

pankkiautomaatti /pˈaŋkːɪˌautomˌaːtːɪ/ (n)
ΑΤΜ
  automaatti, josta pankkitilin omistavat voivat nostaa rahaa itsenäisesti pankkiautomaattikortin avulla; käteisautomaatti

pankkiiri /pˈaŋkːɪːrɪ/ (n)
τραπεζίτης
  pankin omistaja tai osakas

pankkikonttori /pˈaŋkːɪkˌontːorɪ/ (n)
διακλάδωση
  pankin toimipiste, jossa voi asioida ja jossa on perinteisesti ollut pankkiholvi ja tallelokeroita

pankkitili /pˈaŋkːɪtˌilɪ/ (n)
τραπεζικός λογαριασμός
  liikepankissa sijaitseva henkilön m. yrityksen, käyttötili, jolle voidaan tallettaa rahaa ja josta voidaan nostaa rahaa; myös voidaan viitata muun tyyppisiin pankin tarjoamiin tileihin, kuten esimerkiksi säästötiliin, mutta useimmiten tarkoitetaan käyttötiliä

pankkivirkailija /pˈaŋkːɪvˌirkailˌija/ (n)
ταμίας
  työntekijä, joka työskentelee pankkikonttorin tiskillä asiakasrajapinnassa

panna /pˈanna/ (n)
απαγόρευση
  kirkonkirous, ekskommunikaatio, kristillisen kirkon jäsenen oikeuksien riistäminen; sakramenttiyhteydestä sulkeminen

panna /pˈanna/ (v)
βάζω
  asettaa johonkin olotilaan; asettaa jollekin ehto tai hinta
απογίνομαι
  tallettaa rahaa tilille, tehdä pano
γαμώ
  aloittaa jokin toiminta

pannu /pˈannu/ (n)
κατσαρόλα
  kaatonokallinen vedenkeittoastia

pano /pˈano/ (n)
ίζημα
  rahan talletus, tallettaminen pankkitilille
γαμήσι
  nainti, naiminen, paneminen

panssarijuna /pˈanssarˌijuna/ (n)
θωρακισμένο τραίνο
  sotilaskäyttöön tarkoitettu juna, jonka veturi ja vaunut on suojattu käsiaseiden tulitukselta

panssarivaunu /pˈanssarɪvˌaunu/ (n)
άρμα μάχης
  telaketjuilla kulkeva ja suurikaliiperisella tykillä aseistettu panssaroitu moottoriajoneuvo

panteismi /pˈanteismɪ/ (n)
πανθεϊσμός
  oppi, jonka mukaan kaikki olevainen ja jumala ovat sama. Panteismin jumala on persoonaton ja ääretön, joten jumalan lisäksi ei voi olla muuta todellisuutta.

panttivanki /pˈantːɪvˌaŋkɪ/ (n)
όμηρος
  vanki, joka vapautetaan lunnaita vastaan

papaija /pˈapaija/ (n)
παπάγια
  papaijakasvien heimoon kuuluva trooppinen puu (Carica papaya)
  sen suuri melonintapainen hedelmä

paperi /pˈaperɪ/ (n)
χαρτί
  tavallisesti kasvikuituaineista, puun kuiduista, valmistettu levymäinen tuote, jonka yksikköpaino on 5–150 g/m³. Tätä painavammat vastaavat tuotteet ovat kartonkeja ja pahveja
  asiakirja, todistus, asiapaperi

paperiliitin /pˈaperɪlˌiːtɪn/ (n)
συνδετήρας
  väline, jolla voidaan liittää kaksi tai useampia paperiarkkeja pinoksi juurikaan vahingoittamatta arkkeja

paperimassa /pˈaperɪmˌassa/ (n)
πολτός
  paperin valmistuksessa käytettävä välituote

paperoida /pˈaperˌoida/ (v)
έγγραφο
  päällystää paperilla, kääriä paperiin

papisto /pˈapɪsto/ (n)
ιερατείο
  yhteiskunnan hengellisestä puolesta huolehtinut yhteiskuntaluokka

pappa /pˈapːa/ (n)
πάππος
  isän tai äidin isä, miespuolinen isovanhempi

pappi /pˈapːɪ/ (n)
ιερέας, παπάς
  henkilö, joka suorittaa ammatikseen erilaisia uskonnollisia menoja ja toimituksia

pappismies /pˈapːɪsmies/ (n)
κληρικός
  miespuolinen pappi, miespuolinen papiston edustaja

paprika /pˈaprɪka/ (n)
πιπεριά
  , ruokapaprika, koisokasvien heimon vihanneshedelmäkasvi; luonnonvaraisia ja viljeltyjä lajikkeita on runsaasti. Makeaa tai miedonmakuista paprikaa käytetään salaatteihin ja ruoanlaittoon. Tulista paprikaa (chiliä) käytetään mausteena tai koristekasvina.

papu /pˈapu/ (n)
φασόλι
  jokin hernekasvisuvun köynnöstävä ruohokasvi, jonka isokukkaiseen terttukukintoon muodostuu palkoja joita sellaisenaan tai niissä olevia siemeniä käytetään ravinnoksi.
  papukasvien tai joidenkin muiden kasvien, kuten kahvin tai kaakaon kova siemen

papukaija /pˈapukˌaija/ (n)
παπαγάλος
  varsinaisiin papukaijoihin (Psittacinae) lukeutuva luonnonvaraisena Euroopan ulkopuolisilla trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla elävä värikäs lintu

papukaijalintu /pˈapukˌaijalˌintu/ (n)
παπαγάλος
  mikä tahansa papukaijalintujen lahkoon () kuuluva lintujen laji tai sellaisen yksilö

papyrus /pˈapyrus/ (n)
πάπυρος
  papyruskaislasta (Cyperus papyrus) valmistettava paperin kaltainen materiaali, jota käytettiin erityisesti muinaisessa Egyptissä

paraabeli /pˈaraːbˌelɪ/ (n)
παραβολή
  matemaattinen tasokäyrä, jonka jokaisen pisteen etäisyys polttopisteestä on yhtä suuri kuin sen etäisyys kiinteästä suorasta; ympyräkartion tasoleikkaus

paradigma /pˈaradˌiɡma/ (n)
παράδειγμα
  laajasti käytössä oleva, oikeana pidetty, yleisesti hyväksytty ja auktoriteetin asemassa oleva teoria tai viitekehys ja sen mukainen toimintatapa

paradoksi /pˈaradˌoksɪ/ (n)
παραδοξολογία
  näennäisesti järjenvastainen, luonnoton tai ristiriitainen seikka tai väite

parafilia /pˈarafˌilɪa/ (n)
παραφιλία
  yleisistä ja sovinnaisista normeista poikkeava seksuaalinen mieltymys

parakki /pˈarakːɪ/ (n)
στρατώνας
  tilapäiseen käyttöön tehty kevytrakenteinen asuinrakennus

parannus /pˈarannus/ (n)
βελτίωση
  parantaminen, paremmaksi tekeminen, kohennus
  parantamisen lopputulos
θεραπεία
  parannuskeino

parantaa /pˈarantaː/ (v)
βελτιώνω
  tehdä paremmaksi
γιατρεύω
  tehdä terveeksi, poistaa sairaus

parantola /pˈarantˌola/ (n)
σανατόριο
  hoitolaitos, joka on erikoistunut usein jonkin tietyn sairauden hoitoon, esim. tuberkuloosiparantola

parantua /pˈarantˌua/ (v)
αναρρώνω
  tulla paremmaksi

paraplegia /pˈaraplˌeɡɪa/ (n)
παραπληγία
  alaraajahalvaus, halvaantuminen vyötäröstä alaspäin

paratiisi /pˈaratˌiːsɪ/ (n)
παράδεισος
  kristinuskon mytologiassa esiintyvä puutarha, myös eeden

parenkyymi /pˈareŋkˌyːmɪ/ (n)
παρέγχυμα
  tylppysolukko
  peruskudos

parenteesi /pˈarentˌeːsɪ/ (n)
παρένθεση
  näytelmän, elokuvan tms. käsikirjoituksessa oleva toiminnan kuvaus, jota ei ole tarkoitettu ääneen esitettäväksi

parfymeria /pˈarfymˌerɪa/ (n)
αρωματοπωλείο
  hajuvesimyymälä tai hajuvesien yms. tuotteiden myyntiosasto

parhaillaan /pˈarhaillaːn/ (adv)
βασικά
  parasta aikaa, juuri nyt

pari /pˈarɪ/ (n)
ζευγάρι
  kahden muodostama ryhmä tai yksikkö
  kahden yhdessä käytettävän yl. keskenään samankaltaisen muodostama kokonaisuus
σύντροφος
  kahden yl. yhdenvertaisen ihmisen muodostama ryhmä

pariisilainen /pˈarɪːsɪlˌainen/ (adj)
παρισινός
  Pariisista peräisin oleva tai Pariisiin liittyvä

paristo /pˈarɪsto/ (n)
μπαταρία
  sähköenergiaa kemiallisessa muodossa säilyttävä laite, joka koostuu yhdestä tai useammasta sähköparista

paritalo /pˈarɪtˌalo/ (n)
αμφίδρομος
  rakennus, jossa kaksi asuinhuoneistoa jakavat seinän

paritella /pˈarɪtella/ (v)
ζευγαρώνω
  (erit. eläimistä) olla sukupuoliyhteydessä

pariton /pˈarɪton/ (adj)
μονός
  kokonaisluku, joka ei ole jaollinen kahdella

parittaa /pˈarɪtːaː/ (v)
εκπορνεύω
  välittää prostituoituja

parittaja /pˈarɪtːˌaja/ (n)
σωματέμπορος
  sutenööri; henkilö, joka myy toisten ihmisten toteuttamia seksuaalisia palveluja

parittelu /pˈarɪtːˌelu/ (n)
ζευγάρωμα
  paritteleminen

parkitsija /pˈarkɪtsˌija/ (n)
βυρσοδέψης
  parkitsemista (ammatikseen) tekevä henkilö

parkki /pˈarkːɪ/ (n)
φλοιός
  puunkuori, erit. parkitsemiseen käytettävä kuivattu puunkuori

parkkilaiva /pˈarkːɪlˌaiva/ (n)
αλύχτημα
  (merenkulku) 3–5 mastoinen purjealus, jonka perämastossa on puomi- ja huippupurje, muissa mastoissa raakapurjeet

parlamentaarinen /pˈarlamˌentaːrɪnen/ (adj)
κοινοβουλευτικός
  menettely, jossa päätökset tehdään äänestämällä vaihtoehtojen välillä

parlamentti /pˈarlamˌentːɪ/ (n)
κοινοβούλιο
  valtion hallintoelin, johon vaaleilla valitut edustajat kokoontuvat säätämään lakeja

parodia /pˈarodˌia/ (n)
παρωδία
  ivamukaelma jostakin kirjallisesta tai kuvallisesta taideteoksesta (tai elokuvasta)

paronyymi /pˈaronˌyːmɪ/ (n)
παρώνυμο
  äänteellisesti samankaltainen, erimerkityksinen sana, ”kaltaissana”

parranajo /pˈarranˌajo/ (n)
πριονίδια
  parran ajaminen; se, että mies ajaa partansa tai hänen partansa ajetaan hänen puolestaan jollakin välineellä, kuten sähköparranajokoneella, partahöylällä tai partaveitsellä, tavallisesti partavaahdon kanssa sähköistä parranajokonetta lukuun ottamatta

parrasvalo /pˈarrasvˌalo/ (n)
δημοσιότητα
  näyttämön lampun tai lamppujen tuottama voimakas valo (alun perin kalkkivalo)

parraton /pˈarraton/ (adj)
αγένειος
  sellainen, jolla ei ole partaa

parsa /pˈarsa/ (n)
ασπάραγος
  ruokaparsa, vihannesparsa (Asparagus officinalis), jonka nuoria versoja käytetään ravinnoksi

parsakaali /pˈarsakˌaːlɪ/ (n)
μπρόκολο, ανθοκράμβη
  ristikukkaiskasveihin kuuluva viljelykasvi (), joka on kaalin muunnos; kukinto ja varret ovat vihreät

parta /pˈarta/ (n)
γένι, γενειάδα
  ihmisen kasvojen, erityisesti leuan alueen karvoitus

partakone /pˈartakˌone/ (n)
ξουράφι
  sähkökäyttöinen laite parran ajamiseen; parranajokone

partasuti /pˈartasˌutɪ/ (n)
πινέλο
  suti, jolla vaahdotetaan partasaippuaa ja levitetään partavaahtoa ajettaville alueille ennen parranajoa

partaterä /pˈartatˌeræ/ (n)
ξυριστική λεπίδα
  ruostumattomasta teräksestä valmistettu terä, jota käytetään partahöylässä

partaveitsi /pˈartavˌeitsɪ/ (n)
ξυράφι
  parran ajamiseen tarkoitettu veitsi, jossa on hyvin teräväksi yhdeltä sivulta teroitettu linkkuveitsen tavoin taittuva terä

partenogeneesi /pˈartenˌoɡenˌeːsɪ/ (n)
παρθενογένεση
  munasolun kehittyminen uudeksi yksilöksi ilman hedelmöitystä, neitseellinen lisääntyminen

partikkeli /pˈartɪkːˌelɪ/ (n)
μόριο
  taipumaton apusana, joka ei saa määritteitä eikä itse toimi määritteenä; aiemmin partikkeleihin luettiin myös adpositiot ja adverbit, interjektiot ja konjunktiot

partio /pˈartɪo/ (n)
περίπολος
  pieni valvontaa ja vartiointia tekevä joukko
προσκοπισμός
  kansainväliseen partioliikkeeseen kuuluva lasten ja nuorten harrastusjärjestö

partioalus /pˈartɪˌoalus/ (n)
ακταιωρός
  pienin sota-alus, joka yleensä käsitetään 20-40 metrin pituiseksi ja alle 1000 tonnin massaiseksi

partiolainen /pˈartɪolˌainen/ (n)
πρόσκοπος
  maailmanlaajuisen partiojärjestön jäsen

partisaani /pˈartɪsˌaːnɪ/ (n)
παρτιζάνος
  sissisotaa käyvän vastarintaliikkeen jäsen, sissi

partisiipin perfekti /pˈartɪsˌiːpɪm pˈerfektɪ/ (n)
παρελθοντική μετοχή
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa tapahtunutta toimintaa tai tapahtumaa ja vastaa suomen NUT-partisiippia (’tehnyt’, ’mennyt’)

partisiipin preesens /pˈartɪsˌiːpɪm prˈeːsens/ (n)
μετοχή του ενεστώτα
  useiden kielten partisiippi, joka kuvaa parhaillaan meneillään olevaa toimintaa tai tapahtumaa ja ja vastaa suomen VA-partisiippia

partisiippi /pˈartɪsˌiːpːɪ/ (n)
μετοχή
  verbin nominaalimuoto, jota käytetään adjektiivin tavoin

partitiivi /pˈartɪtˌiːvɪ/ (n)
μεριστικός
  sijamuoto, joka ilmaisee osittaisuutta tai päättymätöntä toimintaa. Suomen kielen partitiivin sijapääte on vokaalisointua mukaillen -a, -ä, -ta, -tä, -tta, -ttä

parturi /pˈarturɪ/ (n)
κουρέας
  hiusten leikkaamisen ja parranajon ammattilainen

parveke /pˈarveke/ (n)
μπαλκόνι
  rakennuksen seinästä ulkoneva kaiteellinen tasanne, jonne avautuu ovi rakennuksen sisältä

parvi /pˈarvɪ/ (n)
θεωρείο
  (arkkitehtuuri) ylempänä oleva tila, sisäparveke, josta on avoin näkymä alempaan saliin tai näyttämölle, lehteri
σοφίτα
  huoneen pinta-alan säästämiseksi tehtävä korotettu rakennelma, johon sijoitetaan yleensä makuusija.

pasianssi /pˈasɪˌanssɪ/ (n)
πασιέντζα
  yksin pelattavien korttipelien yleisnimi; erilaisia pelejä, jotka voivat poiketa toisistaan hyvinkin suuresti

pasifismi /pˈasɪfˌismɪ/ (n)
ειρηνισμός
  rauhanaate, pyrkimys saavuttaa tavoitteet täysin väkivallattomin keinoin ja samalla ennaltaehkäistä konflikteja

paska /pˈaska/ (n)
σκατό, σκατά
  uloste
σκατά
  kielteinen tai valheellinen asia

paskamainen /pˈaskamˌainen/ (adj)
για πέταμα
  ilkeä, inhottava

paskantaa /pˈaskantaː/ (v)
σιχτίρ
  ulostaa

paskapuhe /pˈaskapˌuhe/ (n)
μαλακίες
  valheellinen tai turhanpäiväinen puhe

paskapää /pˈaskapæː/ (n)
πουτσοκέφαλος
  epämiellyttävä henkilö, paskiainen

paskiainen /pˈaskɪˌainen/ (n)
μαλάκας
  epämiellyttävä henkilö, kusipää

passi /pˈassɪ/ (n)
διαβατήριο
  henkilön tunnistamiseen kansainvälisesti käytetty virallinen asiakirja, matkustusasiakirja

passiivi /pˈassɪːvɪ/ (n)
παθητική φωνή
  passiivimuoto, verbin pääluokka, jossa lauseen muodollinen tekijä (subjekti) on tekemisen kohteena

passiivinen /pˈassɪːvɪnen/ (adj)
παθητική
  sellainen, joka ei ota osaa toimintaan, epäaktiivinen; ponneton, välinpitämätön

passiohedelmä /pˈassɪˌohedˌelmæ/ (n)
φρούτο του πάθους
  (hedelmä) punapassion trooppinen köynnöshedelmä

pasta /pˈasta/ (n)
ζυμαρικό
  makaroni; ruoka, jossa vehnäjauhoista ja vedestä valmistettu taikina leikataan erilaisiin paloihin, jotka keitetään vedessä joko tuoreena tai kuivattuna

pastoraali /pˈastorˌaːlɪ/ (n)
βουκολικός
  paimenruno

pastoraalinen /pˈastorˌaːlɪnen/ (adj)
βουκολικός
  idyllinen, maalaisidyllin mukainen

pastori /pˈastorɪ/ (n)
πάστορας
  Kristinuskossa hengellisen työn virka, jonka tarkempi sisältö vaihtelee huomattavasti eri kirkkokunnissa; käytössä lähinnä protestanttisissa kirkoissa ja kirkkokunnissa; Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa rovastia tai kirkkoherraa alempi nimike; katolisessa kirkossa alueittain seurakuntapappi

pastöroida /pˈastørˌoida/ (v)
παστεριώνω
  lämpökäsitellä ruoka-aineita pieneliöstön tuhoamiseksi

pastörointi /pˈastørˌointɪ/ (n)
παστερίωση
  ruoka-aineiden lämpökäsittely, joka tuhoaa pieneliöstön

pasuri /pˈasurɪ/ (n)
βλίκα
  , ulkonäöltään nuorta lahnaa muistuttava särkikala

pasuuna /pˈasuːna/ (n)
τρομπόνι
  messingistä valmistettava vaskipuhallinsoitin, tavallisesti sama kuin vetopasuuna

pata /pˈata/ (n)
χύτρα
  metallinen, keraaminen tai emaloitu keittoastia
βραστό
  padassa valmistettu ruoka, pataruoka, muhennos

pataruoka /pˈatarˌuoka/ (n)
φαγητό κατσαρόλας
  padassa tyypillisesti pitkään hauduttaen kypsennettävä ruoka

patee /pˈateː/ (n)
πατέ
  yleensä viipaloituna tarjottava melko rasvainen mureke tai tahna, joka on kypsennetty uunivuoassa vesihauteessa; sen pääainesosana voi olla kala, kasvikset, liha tai maksa

patentoida /pˈatentˌoida/ (v)
πατέντα
  hakea patenttia

patentti /pˈatentːɪ/ (n)
πατέντα
  Valtion viranomaisen tai kansainvälisen patenttiviraston keksijälle tai keksijän oikeudenhaltijalle myöntämä määräaikainen yksinoikeus hyödyntää teollisesti käyttökelpoista ja aiemmista ratkaisuista riittävästi poikkeavaa uutta keksintöä ammatillisesti tietyn valtion alueella. Patenttioikeus on vastine siitä, että hakija kuvaa keksinnön patenttihakemuksessa niin yksityiskohtaisesti, että alan ammattimies pystyy sitä käyttämään. Patentoitua keksintöä saa siis käyttää vapaasti yksityiseen tarkoitukseen, patenttiajan päätyttyä ja/tai patentin myöntäneen valtion ulkopuolella.

patistaa /pˈatɪstaː/ (v)
παροτρύνω
  painostaa, hoputtaa, vaatia (tekemään jotain)

patja /pˈatja/ (n)
στρώμα
  pehmusteilla täytetty kangaspäällysteinen makuualusta; erityisesti sängyssä

pato /pˈato/ (n)
φράγμα
  vedenpinnan korkeutta ja veden virtausta ohjaava vesirakennuksen piiriin kuuluva rakennelma, jolla on yleensä seinämäinen tai vallimainen rakenne. Patoja tehdään vesivoimatekniikan ja muihin tarpeisiin.

patoallas /pˈatoˌallas/ (n)
υδροταμιευτήρας
  padon taaksensa synnyttämä allas, joka sisältää tavanomaisesti runsaasti vettä

patogeeni /pˈatoɡˌeːnɪ/ (n)
παθογόνος
  sairautta aiheuttava pieneliö

patologi /pˈatolˌoɡɪ/ (n)
παθολογοανατόμος
  patologiaan erikoistunut lääkäri

patologia /pˈatolˌoɡɪa/ (n)
παθολογική ανατομία
  tautioppi; oppi, jossa selvitetään tautien syitä, luonnetta ja kulkua

patonki /pˈatoŋkɪ/ (n)
μπαγκέτα
  muodoltaan pitkä ja kapea vaalea leipä

patriarkaalinen /pˈatrɪˌarkaːlɪnen/ (adj)
πατριαρχικός
  patriarkan, isän tai miesten hallitsema

patriarkka /pˈatrɪˌarkːa/ (n)
πατριάρχης
  (sosiologia) perheen tai suvun päämies, todellista valtaa käyttävä isä

patriisi /pˈatrɪːsɪ/ (n)
πατρίκιος
  antiikin Rooman hallitsevan maa-aateliston jäsen
  porvarissuvun jäsen keskiajan italialaisissa kaupunkivaltioissa

patriotismi /pˈatrɪotˌismɪ/ (n)
πατριωτισμός
  isänmaallisuus

patruuna /pˈatruːna/ (n)
φυσίγγιο
  ampuma-aseen metalliseen hylsyyn pakattu luodin, nallin ja ruudin muodostama kokonaisuus
  tehtaan tai ruukin omistaja, kartanonherra

patsas /pˈatsas/ (n)
άγαλμα
  muotoon veistetty tai valettu taideteos, jonka materiaalina käytetään tavallisesti kiveä, kipsiä, metallia tai muuta muotoiltavaa materiaalia

patteri /pˈatːerɪ/ (n)
πυροβολαρχία
  tykistössä mikä tahansa jalkaväen komppaniaa vastaava perustason sotilasyksikkö, erityisesti tulipatteri

patti /pˈatːɪ/ (n)
πατ
  tasapelitilanne, jossa siirtovuorossa olevan pelaajan kuningas ei ole uhattu, mutta hän ei voi tehdä mitään sääntöjen mukaista siirtoa ilman, että kuningas tulisi uhatuksi

patu /pˈatu/ (n)
γέροντας
  (puhekieltä) vanha mies, ukko, äijä

paukahtaa /pˈaukahtaː/ (v)
χτυπώ
  räjähtää äänekkäästi tai tuottaa räjähdystä muistuttava ääni

paukuttaa /pˈaukutːaː/ (v)
σφυροκοπώ
  aiheuttaa toistuvaa pauketta, paukkuvaa ääntä

paviaani /pˈavɪˌaːnɪ/ (n)
μπαμπουίνος
  jokin suvun Papio apinalajeista

paviljonki /pˈavɪljˌoŋkɪ/ (n)
περίπτερο
  pieni, ilmava ja kevytrakenteinen rakennus kuten huvimaja, puistomaja tai tilapäiskäyttöön tarkoitettu näyttelyrakennus, jolle on tyypillistä, että se pysyy tukematta pystyssä

pašša /pˈaʃʃa/ (n)
πασάς
  korkea arvonimi osmanivaltakunnassa

pedantti /pˈedantːɪ/ (n)
σχολαστικός
  turhantarkka, pikkumainen ihminen, saivartelija, pikkuasioihin puuttuja, koulumestarimainen

pedanttinen /pˈedantːɪnen/ (adj)
δοκησίσοφος
  pikkutarkka, pikkumainen

pederasti /pˈederˌastɪ/ (n)
παιδεραστής
  homoseksuaalinen mies, erityisesti sellainen joka on nuorukaisen kanssa homoseksuaalisessa suhteessa

pederastia /pˈederˌastɪa/ (n)
παιδεραστία
  poikarakkaus; aikuisen miehen ja nuorukaisen välinen homoseksuaalinen suhde

pediatria /pˈedɪˌatrɪa/ (n)
παιδιατρική
  lasten sairauksiin keskittynyt lääketieteen ala; lastentautioppi

pedikyyri /pˈedɪkˌyːrɪ/ (n)
πεντικιούρ
  jalkojen hoito, varpaiden kynsien hoito

pedofiili /pˈedofˌiːlɪ/ (n)
παιδεραστής
  henkilö, jonka seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu vain ja ainoastaan seksuaalisesti kypsymättömiin lapsiin; mielenkiinto kohdistuu yleensä 8–10-vuotiaisiin tyttöihin tai 10–13-vuotiaisiin poikiin ja henkilö voi olla mies tai nainen

pedofilia /pˈedofˌilɪa/ (n)
παιδοφιλία
  sukupuolivietin kohdistuminen alle murrosikäisiin lapsiin

pehmeys /pˈehmeys/ (n)
γλυκύτητα
  se, että on pehmeä

peili /pˈeilɪ/ (n)
καθρέφτης, κάτοπτρο
  heijastava pinta, joka on riittävän ohut muodostaakseen kuvajaisen

peilipöytä /pˈeilɪpˌøytæ/ (n)
ματαιοδοξία
  peilillinen pöytä; varsinkin kaunistautumiseen tarkoitettu

peippo /pˈeipːo/ (n)
σπίνος
  peipponen (), koko Euroopassa yleinen siemeniä ravinnokseen käyttävä varpuslintu, meillä muuttolintuna jokakesäinen vieras

peite /pˈeite/ (n)
διασκευάζω
  jokin joka peittää jotain

peitellä /pˈeitellæ/ (v)
κουκουλώνω
  pyrkiä piilottamaan

peitinsiipi /pˈeitɪnsˌiːpɪ/ (n)
έλυτρο
  monikossa kovakuoriaisten kovat etusiivet, jotka suojaavat takasiipiä eli lenninsiipiä

peitota /pˈeitota/ (v)
ήττα
  voittaa (toinen kilpailussa)

peitto /pˈeitːo/ (n)
κουβέρτα
  ihmisen päällä tämän maatessa sängyssä oleva peite
διασκευάζω
  kuorman tai varastoitavan tavaran päälle laitettava suojaava kangas tai vastaava

peittyä /pˈeitːyæ/ (v)
διασκευάζω
  joutua jonkin peittoon

peittää /pˈeitːæː/ (v)
καλύπτω
  panna jokin toisen alle tai taakse siten, että tätä ei voi enää havaita (esim. näkemällä, kuulemalla, maistamalla tms.)

pekoni /pˈekonɪ/ (n)
μπέικον
  pitkäselkäisestä ja laihasta aikuisen sian ruhosta leikattu siansivu suolattuna

pelaaja /pˈelaːja/ (n)
παίκτης
  henkilö, joka pelaa jotakin peliä

pelargoni /pˈelarɡˌonɪ/ (n)
γεράνι
  pelargonien sukuun () kuuluva kurjenpolvikasvi. Pelargonit ovat suosittuja huonekasveja ja kesäkukkia

pelastaa /pˈelastaː/ (v)
διορθώνω, σώζω
  tuoda, viedä t. saada pois vaarallisesta paikasta t. tilanteesta

pelastaja /pˈelastˌaja/ (n)
σωτήρας
  henkilö, joka pelastaa

pelastautua /pˈelastˌautua/ (v)
αποθηκεύω
  pelastaa itsensä

pelastua /pˈelastˌua/ (v)
αποθηκεύω
  selvitä uhkaavasta tilanteesta, välttyä onnettomuudelta tms. jonkun pelastamana tai muuten

pelata /pˈelata/ (v)
παίζω
  osallistua jhk, missä us. tarkoituksena voittaa toinen, osallistua peliin tai otteluun

peli /pˈelɪ/ (n)
παιχνίδι
  ajanvietteeksi harjoitettava määrämuotoinen ja sääntöjen mukainen kilpailu tai leikki

pelikaani /pˈelɪkˌaːnɪ/ (n)
πελεκάνος
  mikä tahansa pelikaanien heimoon () kuuluva pelikaanilintujen laji tai sellaisen yksilö

pelikenttä /pˈelɪkˌentːæ/ (n)
γήπεδο
  jotakin peliä varten merkitty kenttä, joka mahdollistaa pelin pelaamisen

pelikonsoli /pˈelɪkˌonsolɪ/ (n)
παιχνιδοκονσόλα
  videopelien pelaamiseen tarkoitettu kodin viihdelaite

pelikortti /pˈelɪkˌortːɪ/ (n)
τραπουλόχαρτο
  kämmenelle sopiva pystysuuntaisesti suorakaiteen muotoinen lakkapintainen kartonkinen kortti, johon on etusivulle painettu yksilöivät korttisymbolit siten, että kortti on aina käteen otettuna oikein päin. Kaikkien korttien taustapuolelle on painettu yhtenäinen kuviointi niin, ettei kortteja voi tunnistaa kääntöpuolelta.

pelimies /pˈelɪmies/ (n)
γυναικάς
  naistenmies
ηθοποιός
  peluri

pelinappula /pˈelɪnˌapːula/ (n)
πιόνι
  lautapelin peliväline

peliteoria /pˈelɪtˌeorˌia/ (n)
θεωρία παιγνίων
  sovelletun matematiikan osa-alue, jossa tarkastellaan agenttien välistä strategista kanssakäymistä

pelkistys /pˈelkɪstys/ (n)
αναγωγή
  pelkistäminen

pelkkä /pˈelkːæ/ (adj)
καθαρός
  sellainen, johon ei sisälly muuta, ilman lisukkeita oleva, sekoittamaton, sekoitteeton

pelko /pˈelko/ (n)
φόβος
  tajuttavan uhkan tai vaaran aiheuttama hädän tai tuskan tunne, huoli uhkan toteutumisesta

pelkuri /pˈelkurɪ/ (n)
δειλός
  sellainen, jolla ei ole uskallusta siihen mihin pitäisi

pellava /pˈellava/ (n)
λινάρι
  yksivuotinen kuitu- ja öljykasvi (Linum usitatissimum)
λινό
  pellavakuituinen kangas

pellavakangas /pˈellavakˌaŋŋas/ (n)
λινόχρους
  kangas, joka on tehty pellavasta, liinainen kangas

pelle /pˈelle/ (n)
κλόουν
  sirkuksessa hölmöilemällä yleisöä hauskuttava henkilö, joka on tavallisesti maalannut kasvonsa värikkäästi ja pukeutunut värikkäisiin vaatteisiin
γελωτοποιός
  itsensä naurunalaiseksi saattanut henkilö

peloissaan /pˈeloissaːn/ (adv)
τρομαγμένος
  ollessaan pelon vallassa, peläten jotakin

pelokas /pˈelokas/ (adj)
τρομακτικός
  arka, pelkäävä

pelotella /pˈelotella/ (v)
τρομάζω
  aiheuttaa tai yrittää aiheuttaa pelkoa

pelottava /pˈelotːˌava/ (adj)
εκφοβιστικός
  sellainen, joka synnyttää pelkoa

pelti /pˈeltɪ/ (n)
λαμαρίνα
  ohut teräs- tai muu metallilevy

pelto /pˈelto/ (n)
χωράφι
  maa-alue, jossa kasvatetaan viljaa ja muita viljelyskasveja

peltopyy /pˈeltopyː/ (n)
καμπίσια πέρδικα
  erityisesti

pelästyttää /pˈelæstˌytːæː/ (v)
τρομάζω
  saada pelästymään

pelästyä /pˈelæstˌyæ/ (v)
τρομάζω
  säikähtää

pelättävä /pˈelætːˌævæ/ (adj)
τρομακτικός
  voimakkaan pelontunteen aiheuttava, pelottava

pelätä /pˈelætæ/ (v)
φοβάμαι
  tuntea tai kokea pelkoa jkta tai jtk kohtaan

penaali /pˈenaːlɪ/ (n)
γραφιδοθήκη
  kynäkotelo, jossa säilytetään mm. kyniä, pyyhekumeja, viivoitinta, kynänteroitinta yms.

penetraatio /pˈenetrˌaːtɪo/ (n)
διείσδυση
  tunkeutuminen, sisään työntyminen; yhdyntä

penger /pˈeŋŋer/ (n)
ανάχωμα
  maa-aineksen muodostama valli, pato

penis /pˈenɪs/ (n)
πέος
  siitin, uroksen sukupuolielin

penisilliini /pˈenɪsˌillɪːnɪ/ (n)
πενικιλίνη
  vahingossa löydetty beetalaktaamiryhmään kuuluva antibiootti

peniskateus /pˈenɪskateus/ (n)
φθόνος του πέους
  psykoanalyyttisen teorian kuvaama ilmiö, jossa nuori tyttö kokee fallisen vaiheen aikana kriisin tajutessaan ettei hänellä ole penistä

penkki /pˈeŋkːɪ/ (n)
πάγκος
  pehmustamaton ja usein selkänojaton monipaikkainen istuin

pensaikko /pˈensaikːo/ (n)
θαμνότοπος
  etupäässä pensaita kasvava alue

pensas /pˈensas/ (n)
θάμνος
  puuvartinen, tyvestä haarova, vähintään puoli metriä korkea kasvi

pensasaita /pˈensasˌaita/ (n)
φράχτης
  riviin istutettujen, usein muotoon leikattujen pensaiden muodostama aita

pensassakset /pˈensassˌakset/ (n)
φράκτης με θάμνους
  ohuiden puuvartisten kasvien lekkaamiseen ja muotoiluun suunniteltu työkalu

penseä /pˈenseæ/ (adj)
αδιάφορος
  välinpitämätön

pensseli /pˈensselɪ/ (n)
βάφω
  maalaamiseen tarkoitettu apuväline, jolla voidaan siirtää maali maalattavalle alustalle

pentaani /pˈentaːnɪ/ (n)
πεντάνιο
  eräs alkaani, C₅H12

pentagoni /pˈentaɡˌonɪ/ (n)
πεντάγωνο
  viisikulmio

pentagrammi /pˈentaɡrˌammɪ/ (n)
πεντάγραμμο
  (synbolikuvio) viisikanta, viisisakarainen tähdenmuotoinen kuvio, joka periytyy muinaisesta Babyloniasta, missä sitä lienee pidetty taikamerkkinä; myös kirkotaiteen symboli

pentu /pˈentu/ (n)
κουτάβι
  eläimen, erityisesti nisäkkään poikanen

peppu /pˈepːu/ (n)
οπίσθια
  takapuoli

pepsiini /pˈepsɪːnɪ/ (n)
πεψίνη
  mahalaukun aktiivinen valkuaisaineita hajottava entsyymi

peptidi /pˈeptɪdɪ/ (n)
πεπτίδιο
  proteiineja pienempiä aminohappoketjuja, jotka koostuvat tavallisesti alle viidestäkymmenestä aminohaposta

perehtyä /pˈerehtˌyæ/ (v)
προσανατολίζω
  tutustua lähemmin (jhk asiaan)

perfekti /pˈerfektɪ/ (n)
τέλειος
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka on tullut suoritetuksi täydellisesti ja päättynyt menneisyydessä

perfektionisti /pˈerfektˌionˌistɪ/ (n)
τελειοθήρας
  henkilö, joka pyrkii täydellisyyteen; täydellisyyden tavoittelija

pergamentti /pˈerɡamˌentːɪ/ (n)
περγαμηνή
  parkitsematta viimeistelty valkoinen nahka, jolle on kirjoitettu kuin paperille; jokin asiakirja tai teksti joka on kirjoitettu ko. materiaalille

perhe /pˈerhe/ (n)
οικογένεια, oικογένεια
  kahden tai useamman henkilön muodostama sukulaisuuden tai parisuhteen yhdistämä yhteisö

perheenemäntä /pˈerheːnemˌæntæ/ (n)
νοικοκυρά
  perheeseen kuuluva nainen; usein perheen äiti

perheenäiti /pˈerheːnˌæitɪ/ (n)
ανατρέφω
  perheeseen kuuluva äiti

perheväkivalta /pˈerhevˌækɪvˌalta/ (n)
ενδοοικογενειακή βία
  perheen sisällä tapahtuva väkivalta

perhonen /pˈerhonen/ (n)
πεταλούδα
  perhosten lahkoon (Lepidoptera) kuuluva hyönteinen

perhostoukka /pˈerhostˌoukːa/ (n)
κάμπια
  perhosen kehitysvaihe ennen koteloitumista

periaate /pˈerɪˌaːte/ (n)
αρχή
  toimintaa tai ajattelua ohjaava perusajatus, perusohje, perussääntö

perifraasi /pˈerɪfrˌaːsɪ/ (n)
περίφραση
  kiertoilmaus

perifrastinen /pˈerɪfrˌastɪnen/ (adj)
περιφραστικός
  perifraasin mukainen

periheli /pˈerɪhˌelɪ/ (n)
περιήλιο
  se kohta, jossa Aurinkoa elliptisellä radalla kiertävä kappale on lähimpänä keskustähteä

perijä /pˈerɪjæ/ (n)
κληρονόμος
  henkilö, joka perii

perimä /pˈerɪmæ/ (n)
γονότυπος
  genotyyppi; geneettisten perintötekijöiden kokonaisuus, perusasu

perinne /pˈerɪnne/ (n)
παράδοση
  pitkään käytössä ollut tapa

perinnäistapa /pˈerɪnnˌæistapa/ (n)
παράδοση
  peritty tai periytyvä perinteeksi muodostunut tapa

perinnöllinen /pˈerɪnnˌøllɪnen/ (adj)
κληρονομικός
  sellainen, joka periytyy geeneissä

perinnöllisyys /pˈerɪnnˌøllɪsyːs/ (n)
κληρονομικότητα
  ominaisuuksien periytymistä suvullisessa lisääntymisessä eliöltä sen jälkeläisille

perinnöllisyystiede /pˈerɪnnˌøllɪsˌyːstiede/ (n)
γενετική
  perinnöllisyyteen liittyvien ilmiöiden ja niiden vaihtelujen tutkintaan keskittyvä biologian haara

perinteinen /pˈerɪntˌeinen/ (adj)
παραδοσιακός
  perinteen tai perinteiden mukainen, sellainen johon liittyy perinne

perinteisesti /pˈerɪntˌeisestɪ/ (adv)
παραδοσιακά
  vanhan tavan mukaan, vanhastaan

perintä /pˈerɪntæ/ (n)
συλλογή
  saatavien maksusuoritusten kerääminen velallisilta

perintö /pˈerɪntø/ (n)
κληρονομιά
  vanhemmilta lapsille siirtyvä omaisuus vanhempien kuoltua

perintökalleus /pˈerɪntøkˌalleus/ (n)
κειμήλιο
  suvussa perintönä kulkeva arvoesine

periodi /pˈerɪˌodɪ/ (n)
περίοδος
  ajanjakso

periskooppi /pˈerɪskˌoːpːɪ/ (n)
περισκόπιο
  peileihin perustuva laite, jonka avulla voi tehdä havaintoja piilosta tai jonkin näköesteen takaa tai veden alta

peristaltiikka /pˈerɪstˌaltɪːkːa/ (n)
περίσταλσις
  aaltomainen liike suolen tai suonen seinämässä, joka kuljettaa siinä kulkevaa ainesta eteenpäin

peristalttinen /pˈerɪstˌaltːɪnen/ (adj)
περισταλτικός
  peristaltiikkaan liittyvä tai kuuluva

perisynti /pˈerɪsˌyntɪ/ (n)
προπατορικό αμάρτημα
  kristillisen teologian käsite ihmisen syntisestä olotilasta lankeemuksen jälkeen ilman Jumalan antamaa armoa

periä /pˈerɪæ/ (v)
κληρονομώ
  saada omaisuutta kuolleelta sukulaisuuden tai testamentin perusteella

perjantai /pˈerjantai/ (n)
Παρασκευή
  viikon viides päivä, päivä torstain ja lauantain välissä

perkeet /pˈerkeːt/ (n)
άντερα
  perkausjätteet, joita syntyy perattaessa kalaa, marjoja, kasvimaata, peltoa, metsää, ojaa tms.

perkele /pˈerkele/ (n)
διάβολος
  paholainen

permanentti /pˈermanˌentːɪ/ (n)
περμανάντ
  kemiallinen käsittely, jolla hiukset saadaan pysymään kiinteämmin yhdessä; sisältää tavallisesti myös kiharuuden lisäämisen tai vähentämisen

permi /pˈermɪ/ (n)
Πέρμια
  permikausi, noin. 280–245 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Permikaudella syntyivät enismmäiset alkeelliset havupuut ja se päättyi suureen joukkotuhoon

perminen /pˈermɪnen/ (adj)
Πέρμια
  permikauden aikainen

perna /pˈerna/ (n)
σπλήνας
  muun muassa valkoisia verisoluja muodostava tummanpunainen, pavunmuotoinen elin vatsaontelon yläosassa

pernarutto /pˈernarˌutːo/ (n)
σπλήνα
  Bacillus anthracis -bakteerin aihettama nisäkkäiden vaarallinen tartuntatauti, johon liittyy pernan turpoamista. Tarttuu myös ihmiseen.

persaukinen /pˈersaukɪnen/ (adj)
άφραγκος
  rahaton, varaton

perse /pˈerse/ (n)
κώλος, πισινός, οπίσθια
  takapuoli

perseennuolija /pˈerseːnnˌuolɪja/ (n)
κωλογλύφτης
  mielistelijä

perseptio /pˈerseptˌio/ (n)
αίσθηση
  havainto

persereikä /pˈerserˌeikæ/ (n)
κωλοτρυπίδα
  peräaukko

persia /pˈersɪa/ (n)
περσικά
  persian kieli eli farsi (kielitunnus: fa), arabialaisin kirjaimin kirjoitettava indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan Iranissa, Tadžikistanissa nimellä tadžikki, Afganistanissa nimellä dari, Uzbekistanissa ja Bahrainissa

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (adj)
Πέρσης
  Persiasta peräisin oleva tai Persiaan liittyvä

persialainen /pˈersɪalˌainen/ (n)
Πέρσης
  historiallisen Persian kansalainen

persikka /pˈersɪkːa/ (n)
ροδάκινο
  persikkapuun hedelmä, joka on kasvitieteellisesti luumarja

persilja /pˈersɪlja/ (n)
μαϊντανός, πετροσέλινο
  kaksivuotinen ruohovartinen yrtti (Petroselinum crispum), jota käytetään mausteena

perso /pˈerso/ (adj)
άπληστος
  ahne t. ahnas jollekin

personifikaatio /pˈersonˌifɪkˌaːtɪo/ (n)
προσωποποίηση
  henkilöitymä

persoona /pˈersoːna/ (n)
άνθρωπος
  (psykologia) tietoinen ja tarkoitusellisesti toimiva olento
κάποιος
  (kielitiede) tekijä, teonsanan persoona lauseessa
  (kielitiede) persoonamuoto, verbin taivutuskategoria

persoonallisuus /pˈersoːnˌallɪsuːs/ (n)
προσωπικότητα
  ihmisen tapa ajatella, tuntea ja käyttäytyä; kokoelma pysyviä ennustettavissa olevia, tunteiden ja käyttäytymisen piirteitä

persoonamuoto /pˈersoːnamˌuoto/ (n)
κάποιος
  persoona, verbin taivutuskategoria, joka ilmaisee tekijän

persoonapronomini /pˈersoːnˌapronˌomɪnɪ/ (n)
προσωπική αντωνυμία
  pronominien alaryhmä, persoonapronomini viittaa henkilöön; suomen kielen persoonapronomineja ovat minä, sinä, hän, me, te ja he

perspektiivi /pˈerspektˌiːvɪ/ (n)
προοπτική
  tapa esittää kolmiulotteinen kohde kaksiulotteisena kuvauksena esim. piirroksena

pertinenssi /pˈertɪnˌenssɪ/ (n)
εξάρτημα
  tarpeistoesine eli itsenäinen irtain esine, joka on paikallisessa ja taloudellisessa yhteydessä pääesineeseen

perulainen /pˈerulˌainen/ (adj)
Περουβιανή
  Perusta peräisin oleva tai Peruun liittyvä

perulainen /pˈerulˌainen/ (n)
Περουβιανή
  pysyvästi Perussa asuva henkilö

peruna /pˈeruna/ (n)
πατάτα, γεώμηλο
  eräs koisojen sukuun kuuluva ruohovartinen kasvilaji () tai sen yksilö

perunalastu /pˈerunalˌastu/ (n)
πατατάκι
  ruokaöljyssä rapeaksi uppopaistettu ja suolattu ja usein maustettu perunasiivu

perusjoukko /pˈerusjˌoukːo/ (n)
σύμπαν
  (tilastotiede) Populaatio, tutkimuksen kohteena oleva tapausten ja yksilöiden joukko

peruskallio /pˈeruskˌallɪo/ (n)
υπόγειο
  kallioperän vanhin, eli prekambrinen (noin kolme miljardia vuotta vanha) jähmettyneistä syväkivilajeista muodostunut osa

peruskoulu /pˈeruskˌoulu/ (n)
δημοτικό
  perusopetusta antava koulu, joka käsittää vuosiluokat 1–9

perusluku /pˈeruslˌuku/ (n)
απόλυτος αριθμός
  luku, joka ilmaisee lukumäärän; kardinaaliluku

perusosa /pˈerusˌosa/ (n)
στοιχείο
  elementti, kokonaisuuden yhtenä lähtökohtana oleva rakenteellinen osa

perustavanlaatuinen /pˈerustavˌanlaːtwɪnen/ (adj)
θεμελιώδης
  perustavaa laatua oleva

perusteeton /pˈerustˌeːton/ (adj)
αβάσιμος
  sellainen, jolle ei ole perustetta, vailla minkäänlaista perustetta oleva

perustella /pˈerustella/ (v)
αιτιολογώ
  kertoa syy esimerkiksi mielipiteeseen

perustelu /pˈerustˌelu/ (n)
απολόγηση
  asiaan kerrotut perusteet, syyt ja mahdolliset taustatiedot; perusteiden esittäminen

perustua /pˈerustˌua/ (v)
έδαφος
  jnk perusominaisuudet on jssk, määräytyä jnk mukaan

perustukset /pˈerustˌukset/ (n)
ίδρυμα
  rakennuksen alaosassa sijaitseva osa, jonka varaan päällä olevat rakenteet rakennetaan

perustuslaillinen /pˈerustˌuslaillɪnen/ (adj)
συνταγματικός
  perustuslakiin kuuluva tai pohjautuva

perustuslaki /pˈerustˌuslakɪ/ (n)
σύνταγμα
  valtiovallan ja ihmisten ja yhteisöjen oikeudellisten suhteiden perusperiaatteet sisältävä laki, valtion valtiosäännön keskeisimmät normit sisältävä laki

peruukki /pˈeruːkːɪ/ (n)
περούκα
  luonnon hiuksista tai keinokuidusta valmistettu hiuksia korvaava tai täydentävä pukine tai hiuksia jäljittelevä päähine, jota voidaan käyttää naamiointivälineenä tai eräissä kulttuureissa arvoaseman symbolina

peruuntua /pˈeruːntˌua/ (v)
ακύρωση
  tulla peruutetuksi

peruuttaa /pˈeruːtːaː/ (v)
ακυρώνω
  keskeyttää jonkin tapahtuma, tilaisuus, tilaus tai sopimus ennen sen täyttymistä tai tapahtumista tai sen aikana
όπισθεν
  siirtää ajoneuvoa taaksepäin sen omalla moottorilla

peruutus /pˈeruːtus/ (n)
ακύρωση
  peruttamisen toteutus

perversio /pˈerversˌio/ (n)
διαστροφή
  seksuaalinen poikkeavuus

perverssi /pˈerverssɪ/ (n)
ανώμαλος
  henkilö joka on seksuaalisesti poikkeava, luonnoton

perä /pˈeræ/ (n)
οπισθοφυλακή
  laitteen tai esineen kärjestä kaukaisin osa
στερεότυπος
  kiväärin osa, joka tuetaan olkapäätä vasten

peräaukko /pˈeræˌaukːo/ (n)
πρωκτός
  anus, ruoansulatuselimistön päätepiste, jonka kautta uloste poistuu kehosta

peräisin /pˈeræisɪn/ (adv)
από
  (yhdessä sanan olla kanssa) kotoisin, alkuisin, lähtöisin

peräkkäin /pˈerækːæin/ (adv)
διαδοχικά
  toinen toisen jälkeen (ajassa tai paikassa)

peräkkäinen /pˈerækːˌæinen/ (adj)
αλλεπάλληλος
  ajallisesti t. loogisesti toista seuraava

peräpuikko /pˈeræpwˌikːo/ (n)
υπόθετο
  lääkemuoto, joka on tarkoitettu lääkkeen antamiseksi peräsuolen kautta

peräpukama /pˈeræpˌukama/ (n)
αιμορροΐδα
  peräaukkokanavan sisä- tai ulkopuolelle muodostunut laskimon pullistuma

peräruiske /pˈerærwˌiske/ (n)
κλύσμα
  toimenpide, jossa ruiskutetaan nestettä peräsuoleen ja paksusuoleen peräaukon kautta

peräsin /pˈeræsɪn/ (n)
πηδάλιο
  vedenalainen ohjauslaite, jonka avulla laiva, vene tai sukellusvene ohjautuu vedessä; sen avulla kulkusuuntaa voidaan muuttaa

peräsuoli /pˈeræsˌuolɪ/ (n)
ορθό
  suoliston loppupäässä oleva osa paksusuolen ja peräaukon välissä

perättäinen /pˈerætːˌæinen/ (adj)
αλλεπάλληλος
  ajallisesti toista seuraava

perävaunu /pˈerævˌaunu/ (n)
τρέιλερ
  yhdistelmäajoneuvon veturin jälkeen liitetty vaunu

peräänantamattomuus /pˈeræːnˌantamˌatːomuːs/ (n)
αδιαλλαξία
  se, että on peräänantamaton

peseytyä /pˈeseytˌyæ/ (v)
πλένομαι
  pestä itsensä

pesiä /pˈesɪæ/ (v)
φωλιάζω
  (linnuista) rakentaa pesä, elää pesässä, kasvattaa poikasia

pessimismi /pˈessɪmˌismɪ/ (n)
απαισιοδοξία
  ajatussuunta, jossa asennoidutaan elämään ja maailmaan kielteisesti, onnistumisen todennäköisyys nähdään pienenä

pessimisti /pˈessɪmˌistɪ/ (n)
απαισιόδοξος
  henkilö, joka suhtautuu asioihin pessimistisesti; pessimistinen henkilö

pessimistinen /pˈessɪmˌistɪnen/ (adj)
απαισιόδοξος
  sellainen, joka perustuu pessimismiin, pessimismille ominainen

pestata /pˈestata/ (v)
νοικιάζω
  palkata, ottaa töihin

pestisidi /pˈestɪsˌidɪ/ (n)
εντομοκτόνο
  tuholaismyrkky

pestä /pˈestæ/ (v)
πλένω
  puhdistaa vedellä ja jollakin puhdistavalla, usein kemiallisella yhdisteellä

pesu /pˈesu/ (n)
πλύση
  puhdistamiseksi tai puhdistautumiseksi, yleensä vettä käyttäen, tehtävä toimenpide, peseminen

pesuaine /pˈesuˌaine/ (n)
απορρυπαντικό
  jonkin pesemiseen tarkoitettu aine

pesuallas /pˈesuˌallas/ (n)
νιπτήρας
  WC:n tai kylpyhuoneen keraaminen tai metallinen vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana ja pohjassa tulpallinen reikä veden poistamista varten

pesue /pˈesue/ (n)
κλωσσόπουλο
  samaan aikaan pesään syntyneet eläimen poikaset

pesukarhu /pˈesukˌarhu/ (n)
ρακούν
  pohjoisamerikkalainen mustista silmänympäryksistään tunnistettava nisäkäs (Procyon lotor)

pesukone /pˈesukˌone/ (n)
πλυντήριο ρούχων
  kone, joka pesee tai jolla pestään
πλυντήριο
  kone, jolla pestään pyykkiä; pyykinpesukone

pesuneste /pˈesunˌeste/ (n)
απορρυπαντικό
  nestemäinen pesuaine

pesusieni /pˈesusˌienɪ/ (n)
σφουγγάρι
  pesuvälineenä tai kiillotukseen käytettävä pesusienestä saatava tai sellaista jäljittelevä kimmoisa ja huokoinen vaahtomuovin tai vaahtokumin pala

pesä /pˈesæ/ (n)
φωλιά
  linnun rakentama paikka, jossa se kasvattaa poikasiaan ja saattaa myös yöpyä; myös hyönteisten rakentama asuinpaikka

pesämuna /pˈesæmˌuna/ (n)
φώλι
  kananpesään jätetty muna tai keinotekoinen munitusmuna, tarkoituksena saada kana munimaan lisää samaan paikkaan
  alkupääoma kannustamaan säästötavoitteeseen pääsyä

pesäpallo /pˈesæpˌallo/ (n)
μπέιζμπολ
  pesäpallopelissä käytettävä pallo

peti /pˈetɪ/ (n)
κλίνη
  nukkumiseen tarkoitettu paikka tai rakennelma

petkel /pˈetkel/ (n)
γουδοχέρι
  (työkalu) mausteiden murskaamiseen käsivoimin tarkoitettu kärjestä kupera työkalu, jota käytetään morttelin eli huhmareen kanssa erityisesti yrttien ja mausteiden hienontamiseen

petkuttaa /pˈetkutːaː/ (v)
απατώ
  pettää, huijata, toimia epärehellisesti liiketoimissa jms.

petkutus /pˈetkutus/ (n)
απατεώνας
  petkuttaminen

peto /pˈeto/ (n)
αρπακτικό
  toisia eläimiä saalistava eläin, nisäkäs tai lintu

petoeläin /pˈetoelæin/ (n)
σαρκοβόρο
  petoeläinten lahkoon kuuluva, petomaisesti käyttäytyvä nisäkäs
άρπαγας
  mikä tahansa toisia eläimiä saalistava ja syövä eläin, peto

petolintu /pˈetolˌintu/ (n)
αρπακτικό πτηνό
  petomaisesti käyttäytyvä lintu. Eläintieteellisesti petolinnut jaetaan kahteen lahkoon, päivisin saalistaviin päiväpetolintuihin ja lähinnä öiseen aikaan saalistaviin pöllöihin

petos /pˈetos/ (n)
απάτη
  luottamuksen pettäminen; toiselle vahingollinen teko

petrodollari /pˈetrodˌollarɪ/ (n)
πετροδολάριο
  Yhdysvaltain dollari, jonka öljyntuottajamaa saa maaöljyn viennistä ja joka palautuu tukemaan Yhdysvaltojen taloutta

pettyä /pˈetːyæ/ (v)
απογοητευμένος
  huomata toiveiden, odotusten tms. täyttymättä jääminen

pettäjä /pˈetːæjæ/ (n)
απατεώνας
  henkilö joka pettää; petturi

pettää /pˈetːæː/ (v)
προδίδω
  rikkoa luottamus, toimia petollisesti, petkuttaa, johtaa harhaan, harhauttaa; olla uskoton

petunia /pˈetunˌia/ (n)
πετούνια
  koisokasveihin kuuluvuia, Suomessa yleisiä kesäkukkia ()

peukalo /pˈeukalo/ (n)
αντίχειρας
  lyhyt ja paksu sormi ihmisen kädessä, sormi etusormen vieressä

peukaloinen /pˈeukalˌoinen/ (n)
τρυποφράχτης
  peukaloisten heimon () lintu
  erityisesti

peukuttaa /pˈeukutːaː/ (v)
ίδιος
  tykätä kommentista sosiaalisessa mediassa

peura /pˈeura/ (n)
τάρανδος
  jokin peurojen alaheimon () hirvieläin, pois lukien Alces-suvun eläimet, joita nimitetään hirviksi. Pienempiä lajeja nimitetään myös kauriiksi.

pian /pˈian/ (adv)
λίγο
  (ajasta) hetken kuluttua, kohta, äkkiä; nopeasti

pianisti /pˈianˌistɪ/ (n)
πιανίστας
  pianon soittaja

piano /pˈiano/ (n)
πιάνο
  yleinen mekaaninen kosketinsoitin, mutta äänen synnyn perusteella myös kielisoitin

pidentyä /pˈidentˌyæ/ (v)
έξω
  muuttua pidemmäksi

pidentää /pˈidentæː/ (v)
παρατείνω
  tehdä pitkäksi tai pidemmäksi

pidättää /pˈidætːæː/ (v)
κρατώ
  ottaa rikoksesta epäilty henkilö poliisin haltuun
  jarruttaa, hidastaa jonkin etenemistä
κατακρατώ
  jättää maksamatta osa maksettavasta summasta
επιφύλαξη
  varata itselleen
απορροφώ
  pitää sisällään

pidätys /pˈidætys/ (n)
σύλληψη
  se, että pidätetään; viranomaisen suorittama henkilön sulkeminen laitokseen liikkumisvapauden rajoittamiseksi tai tilanne, jossa pidätetään joku

pienetä /pˈienetæ/ (v)
λιγοστεύω
  muuttua pienemmäksi

pieni /pˈienɪ/ (adj)
μικρός
  sellainen, joka tai mikä on kooltaan vähäinen

piennar /pˈiennar/ (n)
ΛΕΑ
  ajoradan ja penkereen välinen tien osa; reunaviivan ulkopuolella sijaitseva tien laita, missä jalankulkijat ja pyöräilijät voivat kulkea

pienokainen /pˈienokˌainen/ (n)
βρέφος
  vauva, pieni lapsi

pieraista /pˈieraista/ (v)
κλάνω
  päästää suolistokaasua kerran ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

piereksiä /pˈiereksˌiæ/ (v)
κλάνω
  pierrä toistuvasti tai jatkuvasti

pierrä /pˈierræ/ (v)
κλάνω
  päästää suolistokaasua ulos peräsuolesta peräaukon kautta, päästää pieru

pieru /pˈieru/ (n)
πορδή
  peräsuolesta tuleva suolistokaasun purkauma

pietso- /pˈietso/ (n)
πιεζο-
  alkuosana yhdyssanoissa, jotka liittyvät pietsosähköön tai muihin mekaanisen paineen synnyttämiin voimavaikutuksiin

pietä /pˈietæ/ (v)
γήπεδο
  käsitellä piellä

pigmentti /pˈiɡmentːɪ/ (n)
βαφή
  väriaine

piha /pˈiha/ (n)
αυλή
  yleensä välittömästi rakennuksen ympärillä oleva rajattu alue

pihdit /pˈihdɪt/ (n)
λαβίδες
  tarttumiseen, vääntämiseen tai katkaisuun tarkoitettu työkalu

pihka /pˈihka/ (n)
ρετσίνι
  öljyjä ja hartseja sisältävä seos, jota havupuut erittävät haavojensa suojaksi

pihlaja /pˈihlaja/ (n)
σόρβον
  kotipihlaja (), yleinen lehtipuu, jolla on parilehdykkäiset lehdet ja punaiset luumarjat. Kotipihlajan lisäksi Suomen luonnossa kasvaa suomenpihlaja ja ruotsinpihlaja sekä muutama harvinaisempi lajike.

pihta /pˈihta/ (n)
έλατο
  mikä tahansa -sukuinen havupuulaji; jalokuusi

pihvi /pˈihvɪ/ (n)
μπιφτέκι
  pannulla tai grillissä paistettu liharuoka, joka valmistetaan kokolihasta, yleensä sisä- tai ulkofileestä, myös vastaavanlaisista kasvisruoista

pii /pˈiː/ (n)
πυρίτιο
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine. Piin kemiallinen tunnus on Si

piika /pˈiːka/ (n)
καμαριέρα
  naispuolinen palvelija, erityisesti maatalon naispuolinen työntekijä

piikitellä /pˈiːkɪtellæ/ (v)
τσουκνίδα
  ärsyttää, ivata, loukata

piikkikampela /pˈiːkːɪkˌampela/ (n)
καλκάνι
  litteä, lähes pyöreä pohjakala (Psetta maxima), jonka silmät ovat vasemmalla kyljellä

piikkilanka /pˈiːkːɪlˌaŋka/ (n)
αγκαθωτό σύρμα
  aitaamiseen tai esteisiin käytettävä teräslankapunos, johon on lisätty piikkejä tai leikkaavia kulmia

piikkipaatsama /pˈiːkːɪpˌaːtsama/ (n)
ίλεξ
  ainavihanta lehtipuu ()

piikkirima /pˈiːkːɪrˌima/ (n)
ανώφλι
  elektroniikan liitin, jossa on piikkejä 2,54 millimetrin (0,1 tuumaa) välein

piikkisika /pˈiːkːɪsˌika/ (n)
ακανθόχοιρος
  jokin jyrsijä heimosta Hystricidae, tunnetaan parhaiten suojaavista piikeistään

piileksiä /pˈiːleksˌiæ/ (v)
κρύβομαι
  olla piilossa

piileskellä /pˈiːleskellæ/ (v)
κρύβομαι
  pysyä piilossa

piilevä /pˈiːlevæ/ (adj)
λανθάνων
  jota ei voi tai on vaikea ulkoapäin havaita; sellainen, joka piilee

piilevä /pˈiːlevæ/ (n)
διάτομα
  ruskeisiin leviin kuuluvia leviä (), joilla on piidioksidista koostuva soluseinä

piillä /pˈiːllæ/ (v)
λανθάνων
  olla piilossa, olla huomaamattomissa, olla toteutumatta

piilokiveksisyys /pˈiːlokɪvˌeksɪsyːs/ (n)
κρυψορχία
  se, että kivekset eivät ole laskeutuneet tai toinen kiveksistä ei ole laskeutunut

piilolinssi /pˈiːlolˌinssɪ/ (n)
φακός επαφής
  silmän taittovirhettä korjaava linssi, joka asetetaan silmän pinnalle

piilopaikka /pˈiːlopˌaikːa/ (n)
κρυσφήγετο
  paikka, jossa on hyvä olla piilossa tai piilottaa jotain

piilottaa /pˈiːlotːaː/ (v)
κρύβω
  panna jokin pois näkyvistä siten että sitä on vaikea löytää, panna piiloon

piiloutua /pˈiːloutˌua/ (v)
κρύβομαι
  mennä piiloon

piimaa /pˈiːmaː/ (n)
διατομίτης
  piilevistä sedimentoitunut maalaji

piimä /pˈiːmæ/ (n)
ξινόγαλο
  maidosta hapattamalla valmistettava ruokajuoma

piippu /pˈiːpːu/ (n)
πίπα
  väline, jolla voi käyttää tupakkaa, huumeita tai muita päihteitä polttamalla, jotta kemikaalit imeytyisivät hengityskanavasta

piirakka /pˈiːrakːa/ (n)
πίτα
  makea tai suolainen täytetty pienehkö leivonnainen, jossa on taikinasta valmistettu kuori

piiri /pˈiːrɪ/ (n)
περιφέρεια
  ympyrän kehä
κύκλος
  suljettu ihmisten ryhmä
περίμετρος
  (elektroniikka) kytkennän osa; mikropiiri tai muu monimutkainen komponentti
δήμος
  eräiden maiden aluehallinnon nimike

piirikunta /pˈiːrɪkˌunta/ (n)
επαρχία
  aluehallinnon yksikkö eräissä maissa

piirittää /pˈiːrɪtːæː/ (v)
πολιορκώ
  tehdä piiritys, ympäröidä joukoilla tarkoituksena pakottaa antautuminen

piiritys /pˈiːrɪtys/ (n)
πολιορκία
  piirittämisen toteutus

piirros /pˈiːrros/ (n)
σχέδιο
  piirtämisen tuloksena, usein käsivaraisesti syntyvä summittainen kuva

piirto /pˈiːrto/ (n)
σχεδίαση
  piirrottamalla tehty tai muu naarmu

piirtää /pˈiːrtæː/ (v)
ζωγραφίζω
  tehdä viiva, viivoja tai niiden muodostama kuva kynällä tai muulla jälkeä jättävällä esineellä tai hyödyntäen piitämiseen tehtyä tietokoneohjelmaa

piirustus /pˈiːrustus/ (n)
σχέδιο
  kynällä tai tusseilla piirtämällä tuotettu kuva
σχεδιάγραμμα
  usein monikossa tekninen piirustus, suunnitelma jokin laitteen laitteen tai osan valmistuksesta tai kokoonpanosta

piisami /pˈiːsamɪ/ (n)
μοσχοπόντικας
  (Ondatra zibethica) pääosin vedessä elävä, väriltään ruosteenruskea myyrälaji, jolla on pitkä litteä häntä

piiska /pˈiːska/ (n)
μαστίγιο
  väline eläinten ohjaamiseen
  (musiikki) lyömäsoitin, joka koostuu kahdesta saranoidusta puupalikasta

piiskata /pˈiːskata/ (v)
μαστιγώνω
  lyödä toistuvasti vitsalla tai muulla lyöntivälineellä ihmistä tai eläintä kurittamisen tarkoituksessa

piispa /pˈiːspa/ (n)
επίσκοπος, δεσπότης
  kristillisessä kirkossa hiippakunnan hengellinen johtaja, Suomessa mies tai nainen

piitata /pˈiːtata/ (v)
νοιάζει
  huolia, välittää

pikajuoksija /pˈikajˌuoksɪja/ (n)
σπρίντερ
  urheilija, joka harrastaa pikajuoksua

pikapano /pˈikapˌano/ (n)
ξεπέτα
  pikainen yhdyntä, lyhyen ajan kestävä yhdyntä

pikaruoka /pˈikarˌuoka/ (n)
φαστ φουντ
  kioskeista tai pikaruokapaikoista saatava, nopeasti valmistettu, usein valmiiksi annoksiksi tai aterioiksi tuotteistettu ravinto; suosittuja sellaisia ruokia ovat muiden muassa pizzat, hampurilaiset ja ranskalaiset perunat

piki /pˈikɪ/ (n)
πίσσα
  puu-, kivihiili-, ruskohiili-, turve-, luutervaa, hartseja tai vastaavia orgaanisia aineita tislattaessa muodostuva jähmeä tai puolijähmeä tislausjäte

pikimusta /pˈikɪmˌusta/ (adj)
κατάμαυρο χρώμα
  täysin musta, erittäin musta

pikkuhousut /pˈikːuhˌousut/ (n)
κιλότα
  tyttöjen ja naisten lyhyet alushousut
  poikien ja miesten lyhyet alushousut

pikkuinen /pˈikːwɪnen/ (n)
βρέφος
  (hellittelymuoto) kulta

pikkukaupunki /pˈikːukˌaupuŋkɪ/ (n)
κωμόπολη
  vähäväkinen kaupunki

pikkukylä /pˈikːukˌylæ/ (n)
χωριουδάκι
  pinta-alaltaan ja asukasluvultaan pieni kylä

pikkuleipä /pˈikːulˌeipæ/ (n)
βούτημα
  pieni, usein makea leivonnainen, joka yleensä valmistetaan ilman kohotusainetta

pikkupulla /pˈikːupˌulla/ (n)
κότσος
  pyöreä kohotettu ja uunissa paistettu yksinkertainen vehnäleivonnainen

pikkuraha /pˈikːurˌaha/ (n)
ψιλά
  arvoltaan pieni raha, m. kollektiivina

pikkuseikka /pˈikːusˌeikːa/ (n)
σεξ
  vähämerkityksinen yksityiskohta, epäoleellinen asia

pikkusormi /pˈikːusˌormɪ/ (n)
μικρός
  pienin sormi ihmisen kädessä, reunimmainen sormi nimettömän vieressä

pikkuvanha /pˈikːuvˌanha/ (adj)
πρώιμος
  joka käyttäytyy kuin aikuinen (lapsesta)

pikkuzorilla /pˈikːutsorɪlla/ (n)
ανέμη
  eräs Afrikassa elävä näätäeläin (Ictonyx libyca)

piktogrammi /pˈiktoɡrˌammɪ/ (n)
εικονοσύμβολο
  kuvamerkki

pila /pˈila/ (n)
αστείο
  kepponen, kuje

pilaaja /pˈilaːja/ (n)
αεροτομή
  henkilö, joka pilaa jotakin

pilaantua /pˈilaːntˌua/ (v)
αλλοιώνομαι
  muuttua käyttö- tai syömäkelvottomaksi; mennä pilalle

pilaantunut /pˈilaːntunut/ (adj)
κακομαθημένος
  kelvoton syötäväksi tai juotavaksi tai muuten käytettäväksi mätänemisen, lahoamisen tai saastumisen takia

pilahvi /pˈilahvɪ/ (n)
πιλάφι
  itämainen mausteinen, riisistä ja vihanneksista tehty ruokalaji

pilari /pˈilarɪ/ (n)
κολώνα
  rakennuksen vapaasti seisova pystytuki, joka on poikkileikkaukseltaan nelikulmainen tai monisärmäinen

pilata /pˈilata/ (v)
αλλοιώνω
  tärvellä, vahingoittaa

pilkallinen /pˈilkallɪnen/ (adj)
χλευαστικός
  jotakuta pilkkaava, ivallinen

pilkata /pˈilkata/ (v)
κοροϊδεύω
  asettaa naurunalaiseksi

pilkka /pˈilkːa/ (n)
χλευασμός
  häpäisevä puhe

pilkku /pˈilkːu/ (n)
κόμμα
  yksi välimerkeistä [,]

pilkkukuume /pˈilkːukˌuːme/ (n)
τύφος
  minkä tahansa riketsioihin () kuuluvan bakteerin aiheuttama loistauti

pilkullinen /pˈilkullɪnen/ (adj)
παρεστιγμένος
  pilkuilla kuvioitu

pillastua /pˈillastˌua/ (v)
αμπαρώνω
  vauhkoontua

pilleri /pˈillerɪ/ (n)
χάπι
  pallomaiseksi puristettu lääkevalmiste tai tabletin muodossa oleva lääke

pilli /pˈillɪ/ (n)
σφυρίχτρα
  väline, jolla tuotetaan äänimerkki puhaltamalla siihen

pillu /pˈillu/ (n)
μουνί, μουνάκι
  naisen häpy ja/tai emätin

pilottijakso /pˈilotːɪjˌakso/ (n)
κυβερνήτης
  televisiosarjan itsenäinen esittelyjakso, jolla testataan sarjan kannattavuutta

pilvenpiirtäjä /pˈilvempˌiːrtæjæ/ (n)
ουρανοξύστης
  erittäin korkea kerrostalo tai muu rakennus

pilvi /pˈilvɪ/ (n)
σύννεφο, νέφος
  taivaalla leijaileva koostuma vesihöyryä, jääkiteitä ja muita aineksia

pilvinen /pˈilvɪnen/ (adj)
συννεφιασμένος
  pilviä sisältävä

pimahtaa /pˈimahtaː/ (v)
φλιπάρω
  tulla hulluksi

pimeys /pˈimeys/ (n)
σκοτάδι
  valon puute

pimeä /pˈimeæ/ (adj)
σκοτεινός
  jossa on vähän tai ei yhtään valoa
  paha, synkkä

pimeä /pˈimeæ/ (n)
σκοτεινός
  auringonvaloton olotila kahden hämärän välillä

pimeä aine /pˈimeæ ˈaine/ (n)
σκοτεινή ύλη
  hypoteettinen galaksien havaitun massan selittävä aine, joka ei vuorovaikuta sähkömagneettisen säteilyn kanssa

pimeä energia /pˈimeæ ˈenerɡˌia/ (n)
σκοτεινή ενέργεια
  hypoteettinen energian laji, jota on kaikkialla avaruudessa ja kiihdyttää maailmankaikkeuden laajenemista

pimiö /pˈimɪø/ (n)
σκοτεινός θάλαμος
  pimennettävä tila valokuvien kehittämistä varten

pimppi /pˈimpːɪ/ (n)
μουνί
  ulkosynnyttimien nimitys

pimu /pˈimu/ (n)
τύπος
  nuori, hyvännäköinen nainen

pinaatti /pˈinaːtːɪ/ (n)
σπανάκι
  , ruohokasveihin kuuluva vihannes

pingviini /pˈiŋvɪːnɪ/ (n)
πιγκουίνος
  yleisnimitys Spheniscidae-heimoon kuuluville lentokyvyttömille linnuille, joita esiintyy eteläisellä pallonpuoliskolla Etelämantereelta tropiikkiin

pinkki /pˈiŋkːɪ/ (n)
ροζ
  violettiin vivahtava vaalea punainen väri

pinna /pˈinna/ (n)
ακτίνα
  pyörän säteen suuntainen ohut puola, kuten polkupyörän pyörissä

pinnallinen /pˈinnallɪnen/ (adj)
αβαθής, ρηχός
  pinnalla tai pinnassa oleva

pinnoittaa /pˈinnoitːaː/ (n)
γούνα
  lisätä pinnoite

pino /pˈino/ (n)
στοίβα
  useita tavaroita päällekkäin
  tietorakenne johon voidaan lisätä alkioita ja poistaa niistä päällimmäinen sekä tarkastella pinon tai päällimmäisen alkion tilaa

pinota /pˈinota/ (v)
στοίβα
  asettaa pinoon

pinsetit /pˈinsetɪt/ (n)
λαβίδα
  pieniin kappaleisiin tarttumiseen tarkoitettu työkalu, joka koostuu yksinkertaisimmillaan taitetusta joustavasta materiaalista jota puristetaan sormilla

pinta /pˈinta/ (n)
επιφάνεια
  esineen tai asian näkyvä, päällimmäinen osa

pinta-ala /pˈintaˈala/ (n)
έκταση
  kaksiulotteisen alueen koon mitta

pintti /pˈintːɪ/ (n)
πίντα
  Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa käytössä oleva tilavuusmitta pint

pioneeri /pˈionˌeːrɪ/ (n)
πιονιέρος
  edelläkävijä, uudisraivaaja
σκαπανέας
  asevoimien pioneerijoukkojen sotilas

pioni /pˈionɪ/ (n)
παιωνία
  Paeonia-suvun kasveja

piparjuuri /pˈiparjˌuːrɪ/ (n)
αγριοράπανο
  ristikukkaiskasvien heimon monivuotinen, kookas kasvi jonka juurta käytetään mausteena ()

piparminttu /pˈiparmˌintːu/ (n)
μέντα
  eräs minttu (), jota käytetään mausteena ja josta saadaan mentolia

pipetti /pˈipetːɪ/ (n)
πιπέτα
  laboratorioväline, jonka tarkoituksena on mitata hyvin tarkkoja nestemäisiä ainemääriä

pipo /pˈipo/ (n)
σκουφί
  neulekankaasta valmistettu päähine, jonka yläosassa tavallisesti, mutta ei välttämättä, on tupsu

pippeli /pˈipːelɪ/ (n)
τσουτσούνα
  (lapsekas ilmaisu) siitin

pippuri /pˈipːurɪ/ (n)
πιπέρι
  ryytipippuri, tärkeä pippureihin kuuluva maustekasvi Piper nigrum, jonka hedelmä on luumarja. Tästä saadaan mustapippuri, valkopippuri ja viherpippuri.

piraatti /pˈiraːtːɪ/ (n)
πειρατής
  tekijänoikeuksia loukkaava kuluttaja

piraija /pˈiraija/ (n)
πιράνχας
  eräs lihaa syövä eteläamerikkalainen makeanvedenkala

piratismi /pˈiratˌismɪ/ (n)
πειρατεία
  äänitteiden, elokuvien, tietokoneohjelmien lisenssitön kopiointi ja levitys; tuoteväärennösten valmistamiseen ja myyntiin perustuva liiketoiminta

piristää /pˈirɪstæː/ (v)
ανανεώνω
  tehdä pirteäksi t. pirteämmäksi
ενθαρύνω
  tehdä iloiseksi t. iloisemmaksi

pirta /pˈirta/ (n)
καλάμι
  kangaspuissa kaiteen osa, loimen langat erotteleva ja kuteen kankaan suuhun tiivistävä säleikkö

pirtelö /pˈirtelø/ (n)
μιλκσέικ
  tehosekoittimessa valmistettu maidon ja jäätelön maustettu seos

pisama /pˈisama/ (n)
φακίδα
  vaaleanruskea 2–3 millimetrin kokoinen läikkä ihmisen ihossa, erityisesti kasvoilla

pisara /pˈisara/ (n)
σταγόνα
  pienen nestemäärän vapaasti muodostama pallomainen muoto ilmassa tai pinnalla

piskotella /pˈiskotella/ (v)
ψιλοβρέχει
  sataa pisaroita harvakseltaan

pissa /pˈissa/ (n)
κάνω τσίσα
  virtsa

pissata /pˈissata/ (v)
κάτουρο
  virtsata

pistaasi /pˈistaːsɪ/ (n)
φιστίκι
  mantelipistaasin siemen, pistaasipähkinä

piste /pˈiste/ (n)
βραχύ
  välimerkki, kirjoitetussa kielessä virkkeen päättävä merkki [.]
βαθμός
  nollaulotteinen objekti, jolla merkitään sijainti avaruudessa
  peleissä ja kokeissa tai arvioinneissa saavutetun tuloksen yksikkö

pistin /pˈistɪn/ (n)
ξιφολόγχη
  kiväärin piipun jatkoksi kiinnitettävä terä, jota voidaan käyttää välittömässä läheisyydessä olevaa vihollista vastaan
κεντρί
  eräiden hyönteisten peräpäässä oleva piikki, jolla se voi pistää myrkkyä vastustajaan. Pistin on kehittynyt munanasettimesta

pistooli /pˈistoːlɪ/ (n)
πιστόλι
  lyhyt, yhdellä tai kahdella kädellä pidettävä käsiase, jossa patruunat ovat irrotettavassa lippaassa, yleensä itselataava

pistorasia /pˈistorˌasɪa/ (n)
πρίζα, ρευματοδότης
  kiinteän siirtoverkon kytkentäpisteessä oleva naaraskomponentti, johon liitäntäjohdon koiraskomponentti, pistoke, tarvittaessa liitetään

pistouvata /pˈistouvˌata/ (v)
απονέμω
  tarjota (varsinkin omasta pussistaan) jollekulle jotakin

pistää /pˈistæː/ (v)
σουφρώνω
  lyödä tai painaa kapealla terävällä kappaleella aiheuttaen reikämäisen jäljen

pitkä /pˈitkæ/ (adj)
μακρύς
  suuri siinä suunnassa, jossa mitta on suurin
  (ihmisestä) kookas, suuri kantapäästä päälakeen mitattuna
  kestoltaan suuri, pitkäkestoinen

pitkäperjantai /pˈitkæpˌerjantai/ (n)
Μεγάλη Παρασκευή
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ristinkuoleman muistoksi

pitkäveteinen /pˈitkævetˌeinen/ (adj)
ανιαρός
  tylsä, pitkästyttävä

pitkään /pˈitkæːn/ (adv)
αργός
  hetkistä pidemmän ajan, kauan

pitoisuus /pˈitoisuːs/ (n)
συγκέντρωση
  Laadullista koostumusta kuvaava suhde

pitseria /pˈitserˌia/ (n)
πιτσαρία
  ravintola, jonka ruokalista sisältää lähinnä erilaisia pitsoja

pitsi /pˈitsɪ/ (n)
δαντέλα
  langasta tehtyä verkkomaista koristetta, jossa eri kokoiset silmukat muodostavat kuvioita

pittoreski /pˈitːorˌeskɪ/ (adj)
γραφικός
  maalauksellinen, silmiä hivelevän kaunis

pituus /pˈituːs/ (n)
μήκος
  kuinka pitkä jokin esine tai matka on
  kuinka kauan jokin kestää
ύψος
  kuinka pitkä joku henkilö on
γεωγραφικό μήκος
  itäinen pituus, läntinen pituus: itä–länsisuuntainen kulmaetäisyys Greenwichin nollameridiaanista

pituuspiiri /pˈituːspˌiːrɪ/ (n)
γεωγραφικό μήκος
  napojen kautta kulkevat isoympyrät; niihin perustuva itä–länsisuuntaisen sijainnin ilmoittamiseen käytettävä asteikko

pitäytyä /pˈitæytˌyæ/ (v)
βέργα
  nojautua, tukeutua, turvautua johonkin, pitää kiinni jostakin, pysytellä kiinni jossakin

pitää /pˈitæː/ (v)
κρατώ
  pitää otteessa, pidellä
  säilyttää
  säilyttää, kohdella
  järjestää tilaisuus
διαχειρίζομαι
  omistaa, pitää omanaan, ottaa omakseen, olla luopumatta jostain

pitää huolta /pˈitæː hˈuolta/ (v)
ανησυχώ
  huolehtia jostakin

pitää silmällä /pˈitæː sˈilmællæ/ (v)
βάρδια
  vahtia, vartioida, vahdata

pizza /pˈitsa/ (n)
πίτσα
  italialaislähtöinen ruokalaji, joka on yksinkertaisimmassa muodossaan uunissa paistettu, litteä, yleensä pyöreä leipä, joka on päällystetty tomaattikastikkeella, mahdollisesti juustolla sekä valinnaisilla täytteillä

planeetta /plˈaneːtːa/ (n)
πλανήτης
  kiertotähti, tähteä kiertävä iso taivaankappale, joka on painovoimansa vaikutuksen ansiosta lähes pallomainen

planeettainvälinen /plˈaneːtːˌainvælɪnen/ (adj)
διαπλανητικός
  planeettojen välinen

planetaarinen /plˈanetˌaːrɪnen/ (adj)
πλανητικός
  planeettaan liittyvä

planetaarinen sumu /plˈanetˌaːrɪnen sˈumu/ (n)
πλανητικό νεφέλωμα
  pientä tai keskikokoista tähteä ympäröivä kaasupilvi, joka on syntynyt tähden puhallettua ulkokerroksensa avaruuteen

plantaasi /plˈantaːsɪ/ (n)
φυτεία
  suurviljelmä tropiikissa, mutta plantaaseja on ollut historiallisesti myös tropiikin ulkopuolella esimerkiksi Yhdysvalloissa, vaikkakin tropiikin läheisyydessä subtropiikissa; viljelykasveja ovat muiden muassa sokeriruoko, kahvipensas ja puuvilla; plantaaseilla on käytetty orjatyövoimaa

plataanipuu /plˈataːnɪpuː/ (n)
πλάτανος
  Kaakkois-Euroopan, Pohjois- ja Väli-Amerikan sekä Aasian luonnossa kasvava -suvun pitkäikäiseksi kasvava lehtipuu

platina /plˈatɪna/ (n)
λευκόχρυσος, πλατίνα
  jalometalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pt

platonismi /plˈatonˌismɪ/ (n)
πλατωνισμός
  Platonin oppeihin perustuva filosofinen suuntaus

pleistoseeni /plˈeistosˌeːnɪ/ (n)
Πλειστόκαινο
  pleistoseenikausi, noin 1 800 000–11 500 vuotta sitten vallinnut geologinen ajanjakso, kvartäärikauden vanhempi jakso

plektra /plˈektra/ (n)
πέννα
  väline, jolla näppäillään kielisoitinta, tavallisesti mandoliinia tai kitaraa

pleonasmi /plˈeonˌasmɪ/ (n)
πλεονασμός
  liikasanainen, samaa asiaa toistava ilmaus

plioseeni /plˈiosˌeːnɪ/ (n)
πλειόκαινος
  noin 5,3–1,8 miljoonaa vuotta sitten vallinnut geologinen epookki, tertiäärikauden nuorin jakso

plus /plˈus/ (n)
συν
  yhteenlaskua merkitsevä termi

pluskvamperfekti /plˈuskvampˌerfektɪ/ (n)
υπερσυντέλικος
  entispäättymä, aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä, joka oli päättynyt jo menneisyydessä.

plusmerkki /plˈusmerkːɪ/ (n)
συν
  positiivista numeroarvoa tai yhteenlaskua ilmaiseva symboli +, plus; Unicode-merkki U+002B

plussa /plˈussa/ (n)
συν
  etu, positiivinen asia

plutokratia /plˈutokrˌatɪa/ (n)
πλουτοκρατία
  rahavalta

plutonium /plˈutonium/ (n)
πλουτώνιο
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jota käytetään mm. ydinaseissa, sen kemiallinen merkki Pu

pneumaattinen /pnˈeumaːtːɪnen/ (adj)
πνευματικός
  pneumatiikkaan liittyvä, kaasun paineella toimiva

pogromi /pˈoɡromɪ/ (n)
πογκρόμ
  (Venäjän) juutalaisiin 1800-luvulla kohdistuneita vainon ja joukkoväkivallan aaltoja
  joukkoväkivalta vähemmistöä kohtaan

pohja /pˈohja/ (n)
πάτος
  esineen tai muodostuman alapinta, alin osa tai myös perimmäinen kohta vaakasuunnassa katsottaessa; joidenkin kappaleiden alapinta sisältä katsottuna, toisten ulkoa katsottuna
βυθός
  umpinaisen rakennelman perimmäinen nurkka
πυθμένας
  vesistön veden alapuolella oleva maa- tai kivikerros

pohjakerros /pˈohjakˌerros/ (n)
ισόγειο
  talon alin maanpäällinen kerros

pohjanlepakko /pˈohjanlepˌakːo/ (n)
νυχτερίδα
  (Eptesicus nilssoni) Suomen yleisin lepakko

pohjasakka /pˈohjasˌakːa/ (n)
απόβρασμα
  ihmisjoukko, jota ei pidetä arvossa

pohjautua /pˈohjautˌua/ (v)
βασίζω
  perustua, nojautua

pohjavesi /pˈohjavˌesɪ/ (n)
εδαφικό νερό
  maanpinnan alla maankamaran onteloissa ja raoissa oleva vesi

pohje /pˈohje/ (n)
γάμπα
  jalan osa, säären takapinta polven ja nilkan välillä

pohjeluu /pˈohjeluː/ (n)
περόνη
  sääriluun rinnalla sijaitseva pienempi luu (lat. os fibula)

pohjoinen /pˈohjoinen/ (adj)
βορράς
  sellainen, joka sijaitsee pohjoisessa, pohjoisessa oleva tai pohjoisesta tuleva

pohjoinen /pˈohjoinen/ (n)
βορράς
  pääilmansuunta lännen ja idän välissä, lännestä 90 astetta myötäpäivään

pohjoinen napapiiri /pˈohjoinen nˈapapˌiːrɪ/ (n)
αρκτικός κύκλος
  maapallon napapiiri, leveyspiiri, jonka pohjoispuolta Aurinko valaisee keskeytymättä kesäpäivänseisauksena koko vuorokauden, sijainti noin 66,5 astetta pohjoista leveyttä; sijainti on maapallon akselikaltevuus vähennettynä 90 asteen suorasta kulmasta

pohjoisamerikkalainen /pˈohjoisˌamerˌikːalˌainen/ (adj)
βορειοαμερικανικός
  Pohjois-Amerikasta peräisin oleva tai Pohjois-Amerikkaan liittyvä

pohjoiskorealainen /pˈohjoiskˌorealˌainen/ (adj)
Βορειοκορεάτης
  Korean demokraattinen kansantasavallasta eli Pohjois-Koreasta peräisin oleva

pohjoiskorealainen /pˈohjoiskˌorealˌainen/ (n)
Βορειοκορεάτης
  Korean demokraattinen kansantasavallan eli Pohjois-Korean asukas tai kansalainen

pohjoismeridiaani /pˈohjoismˌerɪdɪˌaːnɪ/ (n)
απώγειο
  havaintopaikan zeniitin ja pohjoisen taivaanavan välinen meridiaanin osa

pohjoisnapa /pˈohjoisnˌapa/ (n)
Βόρειος Πόλος
  Maan ja muiden taivaankappaleiden pohjoisen pallonpuoliskon napa eli pohjoisin kohta

pohjukaissuoli /pˈohjukˌaissuolɪ/ (n)
δωδεκαδάκτυλο
  mahalaukun mahaportista lähtevä ohutsuolen alkuosa (lat. duodenum)

poiju /pˈoiju/ (n)
σημαδούρα
  kelluva, yleensä vettä imemättön, usein metallinen tai kestomuovinen, muodoltaan vaihteleva ankkuroitu kappale

poika /pˈoika/ (n)
αγόρι, παιδί
  miespuolinen lapsi tai nuori
γιος, υιός
  jonkun oma miespuolinen lapsi tai jälkeläinen

poikamainen /pˈoikamˌainen/ (adj)
αγορίστικος
  poikaa muistuttava; pojalle ominainen

poikamies /pˈoikamies/ (n)
εργένης
  nuorehko mieshenkilö, joka ei ole koskaan ollut naimisissa

poikatyttö /pˈoikatˌytːø/ (n)
αγοροκόριτσο
  poikamainen tyttö, maskuliininen tyttö

poikaystävä /pˈoikaˌystævæ/ (n)
γκόμενος
  miespuolinen kumppani romanttisessa suhteessa
  miespuolinen ystävä

poiketa /pˈoiketa/ (v)
διαφέρω
  olla erilainen, poikkeava

poikittainen /pˈoikɪtːˌainen/ (adj)
διάφορος
  (sähkötekniikka) differentiaalinen, eromuotoinen

poikkeava /pˈoikːeˌava/ (adj)
ανώμαλος
  sellainen, joka eroaa tavanomaisesta, erilainen

poikkeuksellinen /pˈoikːeuksˌellɪnen/ (adj)
εξαιρετικός
  erilainen; tavallisesta poikkeava

poikkeus /pˈoikːeus/ (n)
εξαίρεση
  säännöstä tai määräyksestä tehty erivapaus tai poikkeava menettely; tavanomaisesta poikkeava seikka

poikkileikkaus /pˈoikːɪlˌeikːaus/ (n)
διατομή
  pinta, joka syntyy, kun esine leikataan halki.

poikue /pˈoikue/ (n)
αδράχνω
  eläimen kerralla synnyttämät poikaset

poimia /pˈoimɪa/ (v)
μαζεύω
  kerätä (varsinkin marjoja, hedelmiä yms.)

poimuttaa /pˈoimutːaː/ (v)
ποίμνιο
  tehdä poimuja johonkin

pointteri /pˈointːerɪ/ (n)
δείκτης
  keskikokoinen seisova kanakoira ja sen edustama koirarotu

pois /pˈois/ (adv)
μακριά
  ilmaisee paikasta tai muusta yhteydestä eriämistä

poissaoleva /pˈoissaˌoleva/ (adj)
αφηρημένος
  ei ajatuksissaan tilanteessa oleva, tarkkaamaton ympäristöään ja nykyhetkeä kohtaan

poissaolo /pˈoissaˌolo/ (n)
απουσία
  se, että on tai on ollut poissa jostakin

poissulkea /pˈoissulkˌea/ (v)
αποκλείω
  tehdä mahdottomaksi, estää

poistaa /pˈoistaː/ (v)
διαγράφω
  ottaa pois

poisto /pˈoisto/ (n)
απαγωγή
  poistaminen, poistaa-toiminto tai sen tekeminen jollekin

poistua /pˈoistua/ (v)
άδεια
  mennä, mennä pois, lähteä pois

pokaali /pˈokaːlɪ/ (n)
κύπελλο
  palkintona saatava, yleensä kultainen, hopeinen tai pronssinen malja

pokeri /pˈokerɪ/ (n)
πόκερ
  nimitys eräille korttipeleille, joita pelataan rahasta ja joissa pyritään keräämään määrättyjä viiden kortin yhdistelmiä

pokerinaama /pˈokerɪnˌaːma/ (n)
ανέκφραστος
  kyky olla ilmeettömyyden ja eleettömyyden avulla paljastamatta mielentilaansa

polaarinen /pˈolaːrɪnen/ (n)
πολικός -ή -ό
  jolla on kaksi sähköisesti varautunutta napaa

polarisaatio /pˈolarɪsˌaːtɪo/ (n)
πόλωση
  polaarisuuden syntyminen, polarisoituminen
  poikittaisten sähkömagneettisten aaltojen sähkökentän suunta, kun aallon sähkökenttä värähtelee vain yhdessä etenemissuuntaa vastaan kohtisuorassa suunnassa
  politiikassa mielipiteiden jakautuminen selkeästi kahteen päähän; kahtiajakautuminen

polemiikki /pˈolemˌiːkːɪ/ (n)
πολεμική
  usein kärkevä, kirjallinen väittely

poliisi /pˈolɪːsɪ/ (n)
αστυνομία
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä virkamies
  yhteiskunnassa järjestystä ja turvallisuutta valvova ja ylläpitävä organisaatio, poliisivoimat

poliisiasema /pˈolɪːsˌiasˌema/ (n)
αστυνομικό τμήμα
  poliisin toimipaikka

poliisiauto /pˈolɪːsɪˌauto/ (n)
περιπολικό
  poliisin virkatehtävissään käyttämä ajoneuvo, joka useimmiten on varustettu ”poliisi”-tunnuksin

poliisivaltio /pˈolɪːsɪvˌaltɪo/ (n)
αστυνομικό κράτος
  valtio, jossa turvallisuusviranomaisilla on laajat valtuudet

poliitikko /pˈolɪːtˌikːo/ (n)
πολιτικός
  usein puoluepoliittisesti sitoutunut, kunnalliseen politiikkaan ja erityisesti valtiolliseen poliittiseen toimintaan osallistuva henkilö

poliittinen /pˈolɪːtːɪnen/ (adj)
πολιτικός
  joka liittyy politiikkaan, politiikkaa koskeva

poliittinen korrektius /pˈolɪːtːɪneŋ kˈorrektius/ (n)
πολιτική ορθότητα
  toiminta tai kielenkäyttö, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään, varsinkaan sorretussa tai puolustuskyvyttömässä asemassa olevaksi katsottuja

poliittisesti korrekti /pˈolɪːtːɪsˌestɪ kːˈorrektɪ/ (adj)
πολιτικώς ορθό
  (toiminnasta tai kielenkäytöstä) yhteiskunnallisesti hyväksyttävänä pidettävä: sellainen, jolla pyritään olemaan loukkaamatta ketään

polis /pˈolɪs/ (n)
Πόλις-κράτος
  antiikin Kreikan kaupunkivaltio

politiikka /pˈolɪtˌiːkːa/ (n)
πολιτική
  julkisyhteisön päätöksenteko ja muu siihen liittyvä toiminta; valtion, kunnan, liikelaitoksen tms. jollakin julkisen elämän alueella harjoittama toiminta

poljento /pˈoljento/ (n)
ρυθμός
  kirjallisuuden, erityisesti runojen, musiikin ja tanssin rytmi

polkea /pˈolkea/ (v)
ποδοκρότημα
  astua jalalla nopeasti tai voimakkaasti toistuvasti, tallata

polku /pˈolku/ (n)
μονοπάτι
  pieni tallaantumalla syntynyt kulkuväylä tai kulku-ura esim. metsässä
ατραπός
  sarja kaaria kahden solmun välillä
  tiedoston sijaintia tiedostojärjestelmässä kuvaava määre, joka sisältää tiedoston sijaintia osoittavat hakemistot

polkupyörä /pˈolkupˌyøræ/ (n)
ποδήλατο
  tavallisesti kaksipyöräinen kevyt ajoneuvo, joka saadaan liikkeelle polkemalla

polkupyöräilijä /pˈolkupˌyøræilˌijæ/ (n)
ποδηλάτης
  polkupyörällä liikkuva henkilö

polkupyöräily /pˈolkupˌyøræily/ (n)
ποδηλασία
  polkupyörällä liikkuminen

polonium /pˈolonium/ (n)
πολώνιο
  eräs alkuaine

poltin /pˈoltɪn/ (n)
μάτι
  kaasumaista tai nestemäistä polttoainetta käyttävissä lämmitys- tai valaistuslaitteissa lähinnä tulta oleva tois. aktiivinen osa

polttaa /pˈoltːaː/ (v)
καίω
  saattaa palamaan, hävittää tai tuhota jotakin tulessa tai palossa
  saada palovamma jostain kuumasta
καπνίζω
  kärventää, korventaa, paahtaa

polttaminen /pˈoltːamɪnen/ (n)
καύση
  tuhoaminen tai hävittäminen tulta käyttäen

polttoaine /pˈoltːoˌaine/ (n)
καύσιμο
  aine, joka vapauttaa kemiallista energiaa palamisreaktion avulla

polttoitsemurha /pˈoltːoitsemˌurha/ (n)
αυτοπυρπόληση
  itsensä tuleen sytyttämällä tehty itsemurha

polttolaiva /pˈoltːolˌaiva/ (n)
πυρπολικό
  puualusten aikakaudella vähäarvoinen laiva, joka sytytettiin tarkoituksellisesti palamaan ja ohjattiin päin vihollisen alusta, joka tällöin tuhoutui tulen levittyä siihen

polttomoottori /pˈoltːomˌoːtːorɪ/ (n)
μηχανή εσωτερικής καύσης
  kone, joka muuntaa polttoaineesta palamisessa vapautuvan kemiallisen energian liike-energiaksi

polttopallo /pˈoltːopˌallo/ (n)
μήλα
  leikki, jossa pyritään osumaan toisiin kilpailijoihin pallolla heittämällä

polttopiste /pˈoltːopˌiste/ (n)
εστία
  linssi- tai peilijärjestelmän akselin piste, jossa akselin suuntaisina järjestelmään tulevat valonsäteet yhtyvät

polttopullo /pˈoltːopˌullo/ (n)
κοκτέιλ μολότωφ
  ase, joka on tavallisesti lasinen nestemäistä polttoainetta sisältävä pullo, jossa on mukana erikseen sytytettävä tulenlähde, yksinkertaisimmillaan pullon suussa oleva palavalla nesteellä kasteltu riepu

polttopuu /pˈoltːopuː/ (n)
καυσόξυλα
  yleensä tulisijassa, kuten liedessä tai uunissa, myös nuotiossa, käytettävä puupolttoaine

polttouhri /pˈoltːouhrɪ/ (n)
ολοκαύτωμα
  juutalaisuudessa uhri, joka poltettiin tulessa; tyypillisesti lammas, joka poltettiin temppelissä alttarin tulessa kokonaan (veri ja vuota tosin oli poistettu ennen polttamista)

polvi /pˈolvɪ/ (n)
γόνατο
  nivel reiden ja säären välissä

polvilumpio /pˈolvɪlˌumpɪo/ (n)
επιγονατίδα
  nelipäisen reisilihaksen jänteessä sijaitseva kolmionmuotoinen luu, joka liikkuu pitkin reisiluun alaosan etupintaa polven ojentuessa ja koukistuessa

polviorsi /pˈolvɪˌorsɪ/ (n)
γαλόνι
  käänteisen V:n muotoinen airutkuvio

polvistua /pˈolvɪstˌua/ (v)
γονατίζω
  mennä polvilleen

polvitaive /pˈolvɪtˌaive/ (n)
ιγνύα
  jalassa pohkeen ja takareiden liittymäkohdassa sijaitseva polvinivelen taive

polyandria /pˈolyˌandrɪa/ (n)
πολύανδρος
  avioliitto, jossa naisella on tai voi olla monta miestä, monimiehisyys

polyesteri /pˈolyˌesterɪ/ (n)
πολυεστέρας
  kondensaatiopolymeeri, jossa esteriryhmät ovat keskeisinä rakenteellisina osina makromolekyylien pääketjuissa

polyfonia /pˈolyfˌonɪa/ (n)
πολυφωνία
  moniäänisyys

polyfoninen /pˈolyfˌonɪnen/ (adj)
πολυφωνικός
  moniääninen

polymeeri /pˈolymˌeːrɪ/ (n)
πολυμερές
  suuri molekyyli, jossa monomeerit ovat sitoutuneet toisiinsa muodostaen ketjuja

polynesialainen /pˈolynˌesɪalˌainen/ (adj)
Πολυνήσια
  Polynesian saaristoon tai sen asukkaisiin liittyvä

polynesialainen /pˈolynˌesɪalˌainen/ (n)
Πολυνήσια
  Polynesian asukas

polynomi /pˈolynˌomɪ/ (n)
πολυώνυμο
  lauseke, jossa vakioita kerrotaan muuttujalla/muuttujilla, jotka korotetaan positiivisiin kokonaislukupotensseihin ja nämä lasketaan yhteen. Mukana saa olla myös vakiotermi eli vakio ilman muuttujalla kertomista.

polysemia /pˈolysˌemɪa/ (n)
πολυσημία
  sanan monimerkityksisyys

pomeranssi /pˈomerˌanssɪ/ (n)
νεράντζι
  eräs sitruskasvi ()

pommi /pˈommɪ/ (n)
βόμβα
  räjähdysaineella ladattu laite, jonka räjähdyksen on tarkoitus aiheuttaa vahinkoa

pommikone /pˈommɪkˌone/ (n)
βομβαρδιστικό
  sotilaslentokone, jolla hyökätään maassa tai merellä sijaitseviin kohteisiin lähinnä pudottamalla pommeja

pommittaa /pˈommɪtːaː/ (v)
βομβαρδίζω
  pudottaa pommeja jollekin alueelle lentokoneesta

pompottaa /pˈompotːaː/ (v)
αναπηδώ
  saada pallo pomppimaan

pomppu /pˈompːu/ (n)
αναπηδώ
  kimmoke

poninhäntä /pˈonɪnhˌæntæ/ (n)
αλογοουρά
  pitkät hiukset sidottuna takaa yhteen

ponnahduslauta /pˈonnahdˌuslauta/ (n)
εφαλτήριο
  joustava lauta, jolta voidaan hypätä veteen

poolo /pˈoːlo/ (n)
πόλο
  urheilulaji, jossa kaksi kilpailevaa joukkuetta koettaa hevosten selistä käsin lyödä mailoilla pallon maaliin; hevospoolo

poppakonsti /pˈopːakˌonstɪ/ (n)
ιατρομάντης
  jonkin tavoitteen saavuttamiseksi käytettävä keino tai väline, joka toimii niin helposti, että se vaikuttaa taianomaiselta (varsinkin sellainen, josta on lopulta enemmän haittaa kuin hyötyä)

poppamies /pˈopːamies/ (n)
ιατρομάντης
  eri etnisten ryhmien perinteinen tietäjä, velho, usein parantaja, henkiparantaja

poppeli /pˈopːelɪ/ (n)
λεύκα
  (kasvitiede) mikä tahansa Populus-sukuun kuuluva puu

populaatio /pˈopulˌaːtɪo/ (n)
πληθυσμός
  niiden yksilöiden joukko, jotka kuuluvat samaan lajiin ja elävät samanaikaisesti samalla alueella

porkkana /pˈorkːana/ (n)
καρότο
  maan sisällä kasvava juures (), jota voidaan syödä raakana tai kypsennettynä
  houkutin, kiihoke; vapaaehtoisuutta edistävä palkinto; kannuste jolla vältetään pakko

pormestari /pˈormestˌarɪ/ (n)
δήμαρχος
  korkein kunnallinen viranhaltija, joka aiemmin johti kaupunkia raadin kanssa maistraattina

pornahtava /pˈornahtˌava/ (adj)
καυτός
  pornoon viittaava, rajun seksikäs

porno /pˈorno/ (n)
πορνογράφημα
  pornografia

pornografia /pˈornoɡrˌafɪa/ (n)
πορνογραφία
  seksuaaliseen kiihottumiseen tarkoitettu, yleensä kuvallinen materiaali

pornografinen /pˈornoɡrˌafɪnen/ (adj)
πορνογραφικός
  sellainen, joka on pornografiaa tai sisältää pornografiaa

pornonäyttelijä /pˈornonˌæytːelˌijæ/ (n)
ηθοποιός
  henkilö, joka esiintyy pornoelokuvissa; aikuisviihdenäyttelijä

poro /pˈoro/ (n)
τάρανδος
  tunturipeuran () poronhoitoalueilla Pohjoismaissa ja Siperiassa kasvatettava puolikesy alalaji, jonka kummallakin sukupuolella on vuosittain vaihtuvat sarvet ja vuosittain uusiutuva turkki
στάχτη
  tuhka, karsi

poropietari /pˈoropˌietarɪ/ (adj)
ιδιοκτησιακός
  jota käyttäjän ei ole lisenssin mukaan lupa kopioida eteenpäin tai muuttaa omaan käyttöönsä, käyttöoikeuksiltaan rajoitettu, yksityisomistuksellinen

porras /pˈorras/ (n)
φάση
  portaikon yksittäinen askelma; rappu

porrassyöksy /pˈorrassˌyøksy/ (n)
πτήση
  porrastasanteiden välinen osa, jossa porrasaskelmat sijaitsevat

porsas /pˈorsas/ (n)
χοίρος, γουρουνόπουλο
  nuori sika, sian poikanen

portaali /pˈortaːlɪ/ (n)
πύλη
  julkisen rakennuksen arkkitehtonisesti koristeltu pääovi
  sivusto, jolla on linkkejä tiettyä aihetta käsitteleviin muihin sivustoihin tai eri aiheiden mukaan järjestettynä

portata /pˈortata/ (v)
αριστερό
  siirtää tietokoneohjelma alustalta toiselle ohjelmakoodia muuttamalla; tehdä tietokoneohjelma toisella alustalla toimivaksi kirjoittamalla ohjelmakoodi uusiksi

portteri /pˈortːerɪ/ (n)
αχθοφόρος
  eräs tumma, vahva pintahiivaolut

portti /pˈortːɪ/ (n)
γκολ
  kulkuaukko muurissa tai aidassa tai rakenne jolla kulkuaukko tai -väylä suljetaan; myös porttimainen symbolinen rakenne
θύρα
  väylän päätepiste, johon lisälaite kytketään
  looginen portti, digitaalipiirin rakenneosa

portugali /pˈortuɡˌalɪ/ (n)
πορτογαλικά
  portugalin kieli, romaaninen kieli, jota puhutaan muun muassa Portugalissa ja Brasiliassa (kielitunnus: pt)

portugalilainen /pˈortuɡˌalɪlˌainen/ (adj)
πορτογαλικός
  Portugalista peräisin oleva tai Portugaliin liittyvä

portviini /pˈortvɪːnɪ/ (n)
οίνος Πορτογαλίας
  Portugalissa valmistettu, varsinkin jälkiruokaviininä käytetty makea väkevä viini

porukka /pˈorukːa/ (n)
εξάρτυση
  ihmisjoukosta käytetty yleinen nimitys

porvaristo /pˈorvarˌisto/ (n)
μπουρζουαζία
  kauppiaista ja käsityöläisistä koostunut keskiluokkainen sääty
  kapitalistisen yhteiskunnan omistava, vauras yläluokka

posamentti /pˈosamˌentːɪ/ (n)
ζυμώνω
  vaatteiden tai sisustustekstiilien viimeistelyyn käytetty koristeellinen punos (nyöri, tupsu, nauha, hapsut yms.)

posetiivi /pˈosetˌiːvɪ/ (n)
εκκλησιαστικό όργανο
  mekaaninen urkumainen soittolaite, jota soitetaan kampea pyörittämällä

positiivi /pˈosɪtˌiːvɪ/ (n)
θετικός
  perusaste, adjektiivin komparaation perusmuoto eli vertailuasteiden perusaste
  (valokuvaus) positiivikuva, varsinainen valokuva, jonka kuvapisteiden valoisuusarvot sellaisinaan vastaavat kuvan kohteiden valoisuusarvoja

positiivinen /pˈosɪtˌiːvɪnen/ (adj)
θετικά φορτισμένος
  myönteinen
  joka vahvistaa kokeen hakeman tuloksen

positivismi /pˈosɪtɪvˌismɪ/ (n)
θετικισμός
  empiristinen filosofian suuntaus, joka katsoo teologian, metafysiikan ja muun filosofisen spekulaation mystisiin t. uskonnollisiin kokemuskiin perustuvat opit perusteettomiksi ja epävarmoiksi arvelluiksi ja haluaa ne paljastaa ja kieltää

positroni /pˈosɪtrˌonɪ/ (n)
ποζιτρόνιο
  elektronin antihiukkanen, jolla on sama massa kuin elektronilla, mutta vastakkainen varaus

poski /pˈoskɪ/ (n)
μάγουλο
  ihmisen kasvojen osa, jollainen sijaitsee nenän kummankin puolen

poskihammas /pˈoskɪhˌammas/ (n)
γομφίος
  takimmaiset, välihampaiden takana sijaitsevat hampaat

poskiparta /pˈoskɪpˌarta/ (n)
φαβορίτες
  muualta kuin poskilta ajettu parta

poskipuna /pˈoskɪpˌuna/ (n)
κοκκινάδι
  perinteisesti punaisen tai vaaleanpunaisen sävyinen poskien värjäykseen tarkoitettu kosmetiikkatuote

posliini /pˈoslɪːnɪ/ (n)
πορσελάνη
  kaoliinista, maasälvästä ja kvartsista polttamalla valmistettu, murtopinnaltaan valkoinen, kova ja läpikuultava keraaminen tuote, joka syntyy siten, että maasälpä ja kvartsi sulavat ja näin syntyneet silikaatit muodostavat sulamattomien kaoliinihiukkasten kanssa tiiviin seoksen

possu /pˈossu/ (n)
γουρουνόπουλο
  pikku porsas

posteriorinen /pˈosterˌiorɪnen/ (adj)
μεταγενέστερος
  takapuolella tai takana sijaitseva

posti /pˈostɪ/ (n)
ταχυδρομείο
  organisaatio, laitos tai yritys, joka toimittaa kirjeitä ja paketteja ihmisille lähettäjän antamien ohjeiden, yleensä nimen ja osoitteen perusteella
  rakennus tai liiketila, jossa postijärjestelmä toimii, postitoimisto

postiennakko /pˈostiennˌakːo/ (n)
αντικαταβολή
  tavaroiden kauppatapa, jossa posti veloittaa tavaran hinnan vastaanottajalta lähettäjälle toimitettavaksi lähetystä postikonttorista noudettaessa

postikortti /pˈostɪkˌortːɪ/ (n)
κάρτα
  pieni kartonkinen kortti, jossa on yleensä kuva-aihe ja jolla voi lähettää lyhyen tervehdyksen

postilaatikko /pˈostɪlˌaːtɪkːo/ (n)
γραμματοθήκη, γραμματοκιβώτιο
  laatikko johon voi pudottaa lähetettävät kirjeet ja kortit

postilokero /pˈostɪlˌokero/ (n)
ταχυδρομική θυρίδα
  postitoimistossa sijaitseva lokero, johon sellaisen vuokranneen postit jaetaan

postimerkki /pˈostɪmˌerkːɪ/ (n)
γραμματόσημο
  postilähetykseen kiinnitettävä todistus siitä, että postimaksu on maksettu

postinkantaja /pˈostɪŋkˌantaja/ (n)
ταχυδρόμος
  henkilö, joka hoitaa postinjakelua

postitoimipaikka /pˈostɪtˌoimɪpˌaikːa/ (n)
ταχυδρομείο
  postin kuljetusta hoitavan yrityksen yksittäinen, tavallisesti asiakaspalveluun tarkoitettu toimipiste

postitoimisto /pˈostɪtˌoimɪsto/ (n)
ταχυδρομείο
  postin alueellinen palvelutoimisto, josta voi esimerkiksi lähettää kirjeitä ja paketteja sekä ostaa postimerkkejä

postittaa /pˈostɪtːaː/ (v)
ταχυδρομώ
  lähettää postin välityksellä

postuumi /pˈostuːmɪ/ (adj)
μεταθανάτιος
  isän kuoleman jälkeen syntynyt
  tekijän kuoleman jälkeen julkaistu

potaska /pˈotaska/ (n)
ποτάσσα
  kaliumkarbonaatti, K₂CO₃, hiilihapon kaliumin kanssa muodostama suola

potea /pˈotea/ (v)
πάσχω
  sairastaa; kärsiä jostakin

potenssi /pˈotenssɪ/ (n)
δύναμη
  luku korotettuna potenssiin n on tulo, jossa luku on tulontekijänä n kertaa
ανδρισμός
  miehen sukupuolinen kyvykkyys

potentiaali /pˈotentɪˌaːlɪ/ (n)
δυναμικό
  mahtotapa, tapaluokka, joka kuvaa mahdollisuutta. Indikatiivin potentiaalin tunnus suomen kielessä on -ne-johdin.
  suure, joka kuvaa kappaleen korkeusasemaan (painovoimakenttään) tai sähkökenttään perustuvaa kykyä tehdä työtä
  toistaiseksi käyttämätön mahdollisuus tai voimavara

potentiometri /pˈotentˌiomˌetrɪ/ (n)
ποτενσιόμετρο
  (elektroniikka) säädettävä vastus; eräs elektroniikan komponentti

potilas /pˈotɪlas/ (n)
ασθενής
  sairas henkilö, sairautta poteva henkilö

potkaista /pˈotkaista/ (v)
κλοτσώ
  tönäistä kovaa jalalla yhden kerran

potkaisu /pˈotkaisu/ (n)
κλοτσώ
  kova yksittäinen jalalla tönäisy

potkulauta /pˈotkulˌauta/ (n)
πατίνι
  jaloilla potkimalla liikutettava kulkuväline

potkunyrkkeilijä /pˈotkunˌyrkːeilˌijæ/ (n)
κικ μπόξερ
  henkilö, joka harjoittaa potkunyrkkeilyä

potkunyrkkeily /pˈotkunˌyrkːeily/ (n)
κικ μπόξινγκ
  nyrkkeilyä muistuttava kamppailulaji, jossa saa potkia

potkuri /pˈotkurɪ/ (n)
έλικας
  siipipyörä, joka muuttaa lapojensa pyörivän liikkeen väliaineen nopeutta kasvattamalla työntövoimaksi; merenkulussa korvasi siipirattaan

potkut /pˈotkut/ (n)
απόλυση
  erottaminen työstä, koulusta, alasta, asemasta; työsuhteen purku/purkaminen

potta /pˈotːa/ (n)
γιογιό
  erityisesti lasten ulostamiseen ja virtsaamiseen käyttämä astia. Ennen sisävessoja asuinhuoneessa yöastiana käytetty lasinen tai posliininen astia

poukama /pˈoukama/ (n)
όρμος
  pieni lahti

povi /pˈovɪ/ (n)
μπούστο
  naisen rinnat

pragmaattinen /prˈaɡmaːtːɪnen/ (adj)
πραγματιστικός
  käytännönläheisesti asioihin suhtautuva; esimerkiksi toimii poikkeuksellisissa tilanteissa taktisesti oikein - mahdollisesti poiketen suurista linjoista, strategiasta tai ideologiasta

praseodyymi /prˈaseodˌyːmɪ/ (n)
πρασεοδύμιο
  lantanideihin kuuluva alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Pr

predestinaatio /prˈedestɪnˌaːtɪo/ (n)
προορισμός
  oppi, jonka mukaan kaikki on ennalta Jumalan määräämää

predikaatti /prˈedɪkˌaːtːɪ/ (n)
κατηγόρημα
  lauseen pääjäsen, lauseen persoonamuotoinen verbi
  avoin lause, lause, jonka totuusarvo riippuu yhdestä tai useammasta muuttujasta

predikatiivi /prˈedɪkatˌiːvɪ/ (n)
κατηγορούμενο
  predikaatintäyte, subjektina tai objektina toimivan substantiivin määre, mikä täydentää predikaattina olevaa verbiä

preesens /prˈeːsens/ (n)
ενεστώτας
  verbin aikamuoto , joka kuvaa menemätöntä eli nykyistä tekemistä tai tapahtumista. Suomen kielen preesens on myös tulevaa kuvaava aikamuoto, joka vastaa monien muiden kielten futuuria.

prefiksi /prˈefɪksɪ/ (n)
πρόθημα
  (kielitiede) etuliite; sanavartalon alkuun liitettävä affiksi, jonka lisäys luo uuden sanan

prekessio /prˈekessˌio/ (n)
μετάπτωση
  Maan pyörimisakselin kiertyminen siten, että sen päät kiertävät ympyrää. Tämän johdosta kevättasauspiste siirtyy ekliptikaa pitkin noin 50° vuodessa. Täyden kierroksen se tekee 25 800 vuodessa.

preludi /prˈeludɪ/ (n)
πρελούδιο
  lyhyt, yleensä instrumentaalinen musiikkikappale, jolla ei ole tarkkaan määriteltyä muotoa

premissi /prˈemɪssɪ/ (n)
υπόθεση
  ehto, lähtökohta, rajoitus, edellytys

preparoida /prˈeparˌoida/ (v)
προετοιμάζω
  valmistella (tutkimusta tms. varten)

prepositio /prˈeposˌitɪo/ (n)
πρόθεση
  ennen nominaalista päälausekettaan tuleva suhdesana, esim. ennen (vrt. postpositio)

presbyopia /prˈesbyˌopɪa/ (n)
πρεσβυωπία
  ikääntymisestä johtuva silmän kykenemättömyys tarkentaa lähellä sijaitseviin kohteisiin, ikänäkö

presidentti /prˈesɪdˌentːɪ/ (n)
πρόεδρος
  tasavallan valtionpäämies; tämän aseman haltija tai entisen haltijan arvonimi

pressu /prˈessu/ (n)
μουσαμάς
  suojapeite

preteriti /prˈeterˌitɪ/ (n)
αόριστος
  aikamuoto, joka kuvaa mennyttä tekemistä yleisesti. Mm. suomen ja venäjän verbien menneen ajan muodot vastaavat preteritiä.

priapismi /prˈiapˌismɪ/ (n)
πριαπισμός
  (lääketiede) siittimen pysyvä erektio

priimas /prˈiːmas/ (n)
πρωτεύον
  joidenkin arkkipiispojen kunnianimi, joka tavallisesti suodaan jonkin valtion kirkon esimiehelle

priimi /prˈiːmɪ/ (n)
ακμή
  kahden samankorkuisen sävelen välinen intervalli

prikaatikenraali /prˈikaːtɪkˌenraːlɪ/ (n)
ταξίαρχος
  Suomen puolustusvoimien maa- ja ilmavoimissa sotilasarvo kenraalimajurin ja everstin välissä, niin sanottu yhden tähden kenraali; merivoimien vastaava arvo on lippueamiraali

priki /prˈikɪ/ (n)
μπρίκι
  pieni kaksimastoinen purjealus, jossa molemmissa mastoissa on raakapurjeet sekä haruspurjeet, ja vähintään takimmaisessa mastossa kahvelipurje

primitiivinen /prˈimɪtˌiːvɪnen/ (adj)
πρωτόγονος
  alkukantainen, sivistykseltään alkeellinen, kehittymätön verrattuna ns. korkeakulttuureihin

primääriaineisto /prˈimæːrɪˌaineisto/ (n)
πρωτογενής πηγή
  primäärilähteet

primäärilähde /prˈimæːrɪlˌæhde/ (n)
πρωτογενής πηγή
  tiedonlähde, joka on alkuperäismateriaalia; ensikäden lähde

prinsessa /prˈinsessa/ (n)
βασιλοπούλα
  hallitsijan tytär; myös hallitsijan sisar; myös kruununperillisen tytär

prinssi /prˈinssɪ/ (n)
πρίγκιπας
  kuninkaan, kuningattaren, keisarin tai keisarinnan poika, miespuolinen kruununperijä; myös kruununperillisen poika

printata /prˈintata/ (v)
τυπώνω
  tulostaa

prioni /prˈionɪ/ (n)
πρίον
  proteiinin kaltainen virusta pienempi taudinaiheuttaja, joka on lampaiden, lehmien ja ihmisten eräiden hitaiden keskushermostotautien, kuten hullun lehmän taudin aiheuttaja

prisma /prˈisma/ (n)
πρίσμα
  valon spektriksi hajoittava tai valon kulkua taittava optinen laite

prismaattinen /prˈismaːtːɪnen/ (adj)
πρισματικός
  särmiö-, särmiömäinen

privilegio /prˈivɪlˌeɡɪo/ (n)
προνομία
  jollekin yhteiskuntaluokille tai yhdyskunnille myönnetty lakiin perustuva erityisoikeus

probleema /prˈobleːma/ (n)
πρόβλημα
  probleemi, suoritettava tehtävä

profeetta /prˈofeːtːa/ (n)
προφήτης
  henkilö joka saa viestejä eli profetian jumalalta; ennustaja, julistaja

professori /prˈofessˌorɪ/ (n)
καθηγητής
  yliopiston korkein opetus- ja tutkimustyötehtävä, aikaisemmin virka

profetia /prˈofetˌia/ (n)
προφητεία
  jumalallinen ilmoitus, ennustus

profylaktinen /prˈofylˌaktɪnen/ (adj)
προφυλακτικό
  ennalta ehkäisevä

prognoosi /prˈoɡnoːsɪ/ (n)
πρόγνωση
  käytettävissä olevien tietojen perusteella sairauden todennäköiselle etenemiselle laadittu arvio, ennuste

progressiivinen /prˈoɡressˌiːvɪnen/ (adj)
προοδευτικός
  edistyksellinen, edistyvä

projekti /prˈojektɪ/ (n)
Έργο
  liittoutuma, jonka tarkoituksena on työstää jotain asiaa; hanke

projektori /prˈojektˌorɪ/ (n)
προβολέας
  laite, joka heijastaa kuvan seinälle tai muuhun tasaiseen pintaan, kuvanheitin

projisoida /prˈojɪsˌoida/ (v)
έργο
  heijastaa omaa mielensisältöä toiseen ihmiseen tai muuhun ulkoiseen kohteeseen (enimmäkseen tiedostamattaan)

proksimaalinen /prˈoksɪmˌaːlɪnen/ (adj)
εγγύς
  raajan tyven puolella, lähempänä vartaloa, sijaitseva

prolapsi /prˈolapsɪ/ (n)
προπίπτω
  luiskahdus, notkahdus

proletaari /prˈoletˌaːrɪ/ (n)
προλετάριος
  proletariaatin eli työväenluokan jäsen
  antiikin Rooman varattomimman tai myöhemmin toiseksi köyhimmän sosiaaliluokan jäsen

proletariaatti /prˈoletˌarɪˌaːtːɪ/ (n)
προλεταριάτο
  kapitalistisissa liikeyrityksissä toimiva palkkatyöväki; työväenluokka

prologi /prˈoloɡɪ/ (n)
πρόλογος
  esipuhe (tavallisesti kirjallisen teoksen)

prometium /prˈometium/ (n)
προμήθειο
  eräs radioaktiivinen alkuaine

prominentti /prˈomɪnˌentːɪ/ (adj)
διαπρεπής
  huomattava

promiskuiteetti /prˈomɪskwɪtˌeːtːɪ/ (n)
συγχρωτισμός
  yhteisön tila, jossa seksuaaliset suhteet ovat tilapäisiä

pronomini /prˈonomˌinɪ/ (n)
αντωνυμία
  nomineihin kuuluva tekijään tai kohteeseen viittaava sana (esim. se), jota käytetään varsinaisen sanan asemesta esimerkiksi toiston välttämiseksi

pronssi /prˈonssɪ/ (n)
μπρούντζος
  lejeerinki, jossa pääkomponenttina on kupari; tavallisimmin pronssilla tarkoitetaan kuparin ja tinan seosta

pronssikausi /prˈonssɪkˌausɪ/ (n)
Εποχή του Χαλκού
  historiallinen ajanjakso, jolloin pronssi otettiin käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

pronssimitali /prˈonssɪmˌitalɪ/ (n)
χάλκινο μετάλλιο
  urheilu- ym. kilpailuissa kolmanneksi sijoittuneelle myönnetty palkinto

proomu /prˈoːmu/ (n)
φορτηγίδα
  tasapohjainen hinaamalla liikuteltava tavarankuljetukseen käytettävä moottoriton kauppa-alus

proosa /prˈoːsa/ (n)
πεζογραφία
  kertomakirjallisuuden laji; suorasanainen, ei säkeisiin tai runomittaan perustuva kirjallisuus

proosallinen /prˈoːsallɪnen/ (adj)
πεζός
  (kirjallisuustiede) kaunokirjallinen

propositio /prˈoposˌitɪo/ (n)
δήλωση
  suljettu lause; lause, jonka totuusarvo voidaan määrittää

prosentti /prˈosentːɪ/ (n)
τοις εκατό
  sadasosan merkintätapa; tunnus on % eli prosenttimerkki

prosessi /prˈosessɪ/ (n)
διαδικασία
  säännönmukaisesti etenevä sarja toimintoja tai tapahtumia, tapahtumasarja

prosodia /prˈosodˌia/ (n)
μετρική
  prosodiikka, oppi kielen puheilmaisuissa esiintyvien sanojen ja tavujen kestosta, painotuksesta, laajuudesta, sointiväristä yms.

prosodinen /prˈosodɪnen/ (adj)
προσωδιακός
  prosodiaan liittyvä

prostituoitu /prˈostɪtˌuoɪtu/ (n)
πόρνη
  henkilö, joka tarjoaa maksullisia tilapäisiä sukupuoliyhteyksiä; prostituution harjoittaja

prostituutio /prˈostɪtˌuːtɪo/ (n)
πορνεία
  naisten tai miesten seksuaalikontaktien harjoittaminen tilapäisessä suhteessa rahaa tai muuta vastiketta vastaan

protagonisti /prˈotaɡonˌistɪ/ (n)
πρωταγωνιστής
  draaman tai kertomuksen päähenkilö

protaktinium /prˈotaktɪnium/ (n)
πρωτακτίνιο
  eräs alkuaine

proteesi /prˈoteːsɪ/ (n)
πρόσθεση
  keinotekoinen kehon osa; tekoraaja, tekojäsen, tekoelin

proteiini /prˈoteˌiːnɪ/ (n)
πρωτεΐνη
  pitkästä aminohappoketjusta koostuva orgaaninen yhdiste

proterotsooinen /prˈoterˌotsoːɪnen/ (adj)
προτεροζωικός
  noin 2,5–0,5 miljardia vuotta sitten vallinneeseen aikakauteen, proterotsooiseen aioniin liittyvä, myöhäisprekambrinen

protestantti /prˈotestˌantːɪ/ (n)
διαμαρτυρόμενος
  kristitty, joka kuuluu johonkin protestanttiseen, ts. reformaation eli uskonpuhdistuksen aikaan roomalaiskatolisesta kirkosta eriytyneeseen kirkkokuntaan tai sellaiseen näistä edelleen erkaantuneeseen tunnustuskuntaan

protestanttinen /prˈotestˌantːɪnen/ (adj)
προτεσταντικός
  sellaiseen kirkkokuntaan tai sen uskontunnustukseen liittyvä, joka reformaation eli uskonpuhdistuksen aikaan eriytyi roomalaiskatolisesta kirkosta tahi joka on syntynyt näiden pohjalta ja jota yleisesti pidetään kristillisenä

protestanttisuus /prˈotestˌantːɪsuːs/ (n)
προτεσταντισμός
  se, että on protestanttinen

protesti /prˈotestɪ/ (n)
διαμαρτυρία
  vastalause

protestoida /prˈotestˌoida/ (v)
διαμαρτύρομαι
  asettua vastarintaan, vastustaa jotakin (varsinkin mielenosoituksellisesti)

protokolla /prˈotokˌolla/ (n)
πρωτόκολλο
  kokouksen pöytäkirja

protoni /prˈotonɪ/ (n)
πρωτόνιο
  subatominen hiukkanen, joka on positiivisesti varautunut nukleoni; yhdessä neutronien ja muiden protonien kanssa muodostaa atomiytimen; luetaan baryoneihin, sillä koostuu kolmesta kvarkista

protoplasma /prˈotoplˌasma/ (n)
πρωτόπλασμα
  alkulima

prototyyppi /prˈototˌyːpːɪ/ (n)
πρωτότυπο
  teollisuuden tuotekehitystoiminnan yhteydessä alkuperäinen, ensimmäinen versio tuotteesta

provinssi /prˈovɪnssɪ/ (n)
επαρχία
  hallintoalue, maakunta, lääni, aluehallinnon yksikkö joissain maissa

provisio /prˈovɪsˌio/ (n)
προμήθεια
  kaupallisen tehtävän suorittamisesta maksettava yl. prosenttiosuutena myynnin arvosta laskettava korvaus

provokaatio /prˈovokˌaːtɪo/ (n)
προβοκάτσια
  yllytys, kiihotus

provosoida /prˈovosˌoida/ (v)
εξάπτω
  kiihottaa tekemään jotakin ärsyttämällä tai loukkaamalla

pryki /prˈykɪ/ (n)
ζυθοποιία
  panimo

psoriasis /psˈorɪasɪs/ (n)
ψωρίαση
  eräs osittain perinnöllinen tarttumaton autoimmuunisairaus, joka aiheuttaa ihon hilseilyä

psykedeelinen /psˈykedˌeːlɪnen/ (adj)
ψυχεδελικός
  aistiharhoja aiheuttava, psykedeelien käytöstä seuraavaan tilaan liittyvä

psykiatri /psˈykɪˌatrɪ/ (n)
ψυχίατρος
  mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon perehtynyt lääkäri

psykiatria /psˈykɪˌatrɪa/ (n)
ψυχιατρική
  lääketieteen haara, joka keskittyy mielenterveyden häiriöihin ja niiden hoitoon

psykiatrinen /psˈykɪˌatrɪnen/ (adj)
ψυχιατρικός
  psykiatrian piiriin kuuluva

psykoanalyysi /psˈykoˌanalˌyːsɪ/ (n)
ψυχανάλυση
  Sigmund Freudin teorioihin pohjautuva ihmisen psyykkisten mekanismien teoria ja psykologisten ongelmien hoitomenetelmä

psykoanalyytikko /psˈykoˌanalˌyːtɪkːo/ (n)
ψυχαναλυτής
  psykoanalyyttiseen teoriaan pohjautuvaa terapiaa antava psykoterapeutti

psykologi /psˈykolˌoɡɪ/ (n)
ψυχολόγος
  psykologian maisterin koulutuksen saanut psykologian asiantuntija

psykologia /psˈykolˌoɡɪa/ (n)
ψυχολογία
  elollisten olioiden, varsinkin ihmisen, käyttäytymistä laajoihin toiminnekokonaisuuksiin liittyen kuvaamaan ja selittämään pyrkivä tiede, johon liittyy useita erityisaloja

psykologinen /psˈykolˌoɡɪnen/ (adj)
ψυχολογικός
  psykologian piiriin kuuluva

psykoosi /psˈykoːsɪ/ (n)
ψύχωση
  yhteisnimitys mielen sairauksille, joille on ominaista todellisuudentajun vakava hämärtyminen, johon sisältyy harha-aistimuksia ja/tai -ajatuksia

psykootikko /psˈykoːtˌikːo/ (n)
ψυχωτικός
  psykoosissa oleva henkilö; henkilö, jolla on taipumusta psykoottisuuteen

psykoottinen /psˈykoːtːɪnen/ (adj)
ψυχωτικός
  psykoosiin liittyvä tai sen piirteitä sisältävä
  psykoosia sairastava

psykopaatti /psˈykopˌaːtːɪ/ (n)
ψυχοπαθής
  psykopatiaa sairastava henkilö

psykopatia /psˈykopˌatɪa/ (n)
ψυχοπάθεια
  äärimuoto antisosiaalisesta persoonallisuushäiriöstä, jolle tyypillistä ovat valehtelu, vastuuttomuus, aggressiivisuus ja narsismi

psykosomaattinen /psˈykosomˌaːtːɪnen/ (adj)
ψυχοσωματικός
  (fyysisistä oireista) sellainen jonka aiheuttavat psyykkiset syyt; psykosomatiikkaan liittyvä

psykoterapeutti /psˈykotˌerapˌeutːɪ/ (n)
ψυχοθεραπευτής
  psykoterapiahoitoa antava psykologisen hoidon asiantuntija

psykoterapia /psˈykotˌerapˌia/ (n)
ψυχοθεραπεία
  yleensä keskustelemiseen perustava psyykkisen hoidon muoto

psyyke /psˈyːke/ (n)
ψυχή
  sielu, mielenlaatu

puberteetti /pˈubertˌeːtːɪ/ (n)
εφηβεία
  murrosikä, usein varhaismurrosikä; ikävuosina 10-13

pubi /pˈubɪ/ (n)
καπηλειό
  englantilaistyylinen alkoholijuomia myyvä seurusteluravintola, alkuaan olutravintola pub, kapakka

pudota /pˈudota/ (v)
πέφτω
  liikkua alaspäin
  (luvuista, lämpötilasta tai vastaavasta) vähetä, pienentyä

pudottaa /pˈudotːaː/ (v)
μη το συζητάς καν
  aiheuttaa tietoisesti jonkin putoaminen

pueblo /pˈueblo/ (n)
χωριό ερυθρόδερμων
  pueblointiaaneille ominaisia kyliä, joista vanhimmat ovat yli tuhatvuotisia

puhallinsoitin /pˈuhallˌinsoitɪn/ (n)
πνευστό όργανο
  soitin, jonka ääni syntyy siihen puhallettaessa saattamalla rajallinen ilmatila, tavallisesti ilmapatsas, värähtelemään ja tämä värähtely etenee soittimesta ympäröivään ilmatilaan

puhaltaa /pˈuhaltaː/ (v)
φυσώ
  pusertaa ilmaa keuhkoista suun kautta siten, että syntyy ilmavirtaus

puhdas /pˈuhdas/ (adj)
καθαρός
  jossa ei ole likaa tai epäpuhtauksia

puhdasoppisuus /pˈuhdasˌopːɪsuːs/ (n)
ορθοδοξία
  se, että on puhdasoppinen

puhdistaa /pˈuhdɪstaː/ (v)
αποστάζω
  tehdä puhtaaksi, poistaa likaa tai saastetta

puhdistus /pˈuhdɪstus/ (n)
καθαρισμός
  puhdistaminen
εκκαθάριση
  ei-toivottujen henkilöiden poistaminen järjestöstä tai alueelta

puhe /pˈuhe/ (n)
λόγος, ομιλία
  yhden henkilön pitämä suullinen, ennalta laadittu tai improvisoitu, tiettyyn retoriseen päämäärään pyrkivä esitys

puheenjohtaja /pˈuheːnjˌohtaja/ (n)
πρόεδρος
  henkilö, joka johtaa keskustelua kokouksessa

puheenvuoro /pˈuheːnvˌuoro/ (n)
έδρανα
  annettu vuoro puhua

puheet /pˈuheːt/ (n)
λέγω
  vuoro korttipelissä

puhekieli /pˈuhekˌielɪ/ (n)
καθομιλουμένη
  kansankieli, puhuttu jokapäiväinen kieli, jossa sallitaan vapauksia, eikä aina tavoitella täsmällisiä ilmauksia; muistuttaa arkikieltä, mutta sisältää enemmän vapauksia ja poikkeamia kirjakielestä ja muistuttaa enemmän slangia

puhekupla /pˈuhekˌupla/ (n)
αερόστατο
  sarjakuvassa oleva, hahmoon osoittava kupla, jossa lukee mitä hahmo sanoo

puhekyvyttömyys /pˈuhekyvˌytːømyːs/ (n)
αλαλία
  kykenemättömyys tuottamaan puhetta, se, että on kykenemätön puhumaan

puhelias /pˈuhelɪas/ (adj)
ομιλητικός
  paljon puhuva

puhelimitse /pˈuhelɪmˌitse/ (adv)
καλώ
  puhelimen välityksellä

puhelin /pˈuhelɪn/ (n)
τηλέφωνο
  puheen kaksisuuntaiseen välittämiseen ja keskustelujen käymiseen tarkoitettu yleensä sähkömekaaninen laite

puhelinpalvelukeskus /pˈuhelˌimpalvˌelukˌeskus/ (n)
κέντρο κλήσεων
  toimipiste, joka tuottaa puhelinpalveluita

puhelinäänestys /pˈuhelɪnˌæːnestys/ (n)
τηλεψηφοφορία
  puhelimen välityksellä tapahtuva äänestys

puhelu /pˈuhelu/ (n)
τηλεφώνημα
  kahden puhelimen välinen puheyhteys

puhjeta /pˈuhjeta/ (v)
εκρήγνυμαι
  mennä puhki, rikkoutua (omasta paineestaan), kulua puhki
βλασταίνω
  ilmestyä, tulla esiin/näkyviin

puhkaista /pˈuhkaista/ (v)
διαπερνώ
  saada puhkeamaan

puhkusuoja /pˈuhkusˌuoja/ (n)
προστασία
  äänityksessä mikrofonin edessä sijaitseva levymäinen suoja, joka vähentää suusta tulevien nopeiden ilmanpaineen vaihteluiden synnyttämiä paukahtelevia ääniä

puhua /pˈuhua/ (v)
μιλώ, μιλάω
  tuottaa puhetta, saada suullaan aikaan tunnistettavia sanoja ja lauseita
συζητώ, μιλώ
  jutella, keskustella
μιλώ
  osata jotakin kieltä
λέω
  kertoa kuulustelussa.

puhuja /pˈuhuja/ (n)
ομιλητής
  henkilö, joka puhuu

puhujakoroke /pˈuhujˌakorˌoke/ (n)
άμβωνας
  koroke ja tyypillisesti siihen liittyvä teline papereiden pitämiseen, jolla seistessään yleisölle puhuva henkilö on sen yläpuolella

puhujapöytä /pˈuhujapˌøytæ/ (n)
αναλόγιο
  puhetta pidettäessä käytettäväksi tarkoitettu korkeahko ja kapea pöytä, jossa on tavallisesti puhujaa kohti loivasti kallistettu ylätaso, jolle puhuja voi tarvittaessa laskea esityksessään tarvitsemansa aineiston, ja usein myös tason alla hylly, jolla voidaan säilyttää muuta puheen aikana mahdollisesti tarvittavaa materiaalia

puhuminen /pˈuhumɪnen/ (n)
αγόρευση
  puhua-verbistä muodostettu teonnimi

puhuttu /pˈuhutːu/ (adj)
προφορικός
  sellainen, josta on ollut puhe, puheena ollut; suullisesti ilmaistu, puhumalla aikaan saatu tai muodostettu.

puida /pwˈida/ (v)
αλωνίζω
  irrottaa jyvät viljakasveista

puiminen /pwˈimɪnen/ (n)
αλώνισμα
  puida-verbistä muodostettu teonnimi

puinen /pwˈinen/ (adj)
ξύλινος
  puuaineinen, puu-
  puusta tehty

puiseva /pwˈiseva/ (adj)
ξύλινος
  vivahteeton; sävytön, nyanssiton; ilmehtimätön; yksioikoinen, monotoninen, tasapaksu; lattea; tylsä, ikävystyttävä; tavanomainen; ilmeisen opettavainen; banaali.

puisto /pwˈisto/ (n)
πάρκο
  usein esteettisiä arvoja korostava, hoidettu, puita kasvava, asutuksesta erillinen suurehko viheralue

puistokatu /pwˈistokˌatu/ (n)
λεωφόρος
  puiden tai puistoistutusten reunustama katu

pujottaa /pˈujotːaː/ (v)
έγχορδα
  sovittaa jokin ahtaan aukon läpi

pukea /pˈukea/ (v)
βάζω
  laittaa vaatteet päälle
ακολουθία
  sopia kauniisti jonkun päälle; näyttää kauniilta tai hienolta jonkun päällä; saada joku olemaan ulkonäöltään edukseen

pukeutua /pˈukeutˌua/ (v)
ντύνω
  laittaa vaatteet ylleen

pukki /pˈukːɪ/ (n)
τράγος
  koiraspuolinen vuohi

puku /pˈuku/ (n)
κοστούμι
  miehen tai naisen yhtenäinen asukokonaisuus

pula /pˈula/ (n)
αναστατώνω
  tukala tilanne, ahdinko, hätä
έλλειψη
  puute

pula-aika /pˈulaˈaika/ (n)
βαθύ βαρομετρικό
  puutteen aika; aika, jolloin kaikesta on puutetta

pulista /pˈulɪsta/ (v)
κελαηδώ
  puhua pälpättää, jorista
φούσκα
  pulputtaa
μουρμουρίζω
  jupista, nurista, napista

pulla /pˈulla/ (n)
φραντζόλα
  vehnäjauhoista tehty, hiivalla kohotettu kahvileipä

pullea /pˈullea/ (adj)
αφράτος
  paksu ja pyöreä

pullo /pˈullo/ (n)
μπουκάλι, φιάλη
  suusta suppea, usein suljettava nesteen ym. säilyttämiseen tarkoitettu soveliaasta materiaalista valmistettu astia

pullokuonodelfiini /pˈullokˌuonodˌelfɪːnɪ/ (n)
ρινοδέλφινο
  yleisin ja tunnetuin, miltei kaikissa merissä, paitsi napa-alueiden merialueilla tavattava delfiinilaji (Tursiops truncatus)

pullonavaaja /pˈullonavˌaːja/ (n)
ανοιχτήρι
  kruunukorkin avaaja

pullottaa /pˈullotːaː/ (v)
εμφιαλώνω
  panna, pakata pulloon

pullukka /pˈullukːa/ (n)
λευκόψαρο
  hieman pyöreä, pullea henkilö

pulmunen /pˈulmunen/ (n)
χιονοτσίχλονο
  jokin pulmusten sukuun () kuuluva lintu

pulpa /pˈulpa/ (n)
πολφός
  hammasydin

pulsari /pˈulsarɪ/ (n)
πάλσαρ
  (tähtitiede) pyörivä tähden jäännös, neutronitähti, mikä lähettää säännöllisiä radiosäteilypulsseja, minkä perusteella tällaisen tähden olemassaolo on havaittavissa kuunneltaessa avaruudesta tulevia radiosignaaleja

pulska /pˈulska/ (adj)
αφράτος
  (ihmisestä tai eläimestä) paksuudeltaan mittava, lihava, rehevä, uhkea, pyylevä

pulssi /pˈulssɪ/ (n)
παλμός
  lyhytaikainen signaali, sykäys

pultti /pˈultːɪ/ (n)
αμπαρώνω
  koneruuvi, kuusiokantainen kiinnitysväline, tylppäkärkinen ja lieriövartinen ruuvi, mutterin vastakappale

pumpata /pˈumpata/ (v)
αντλώ
  käyttää pumppua

pumppu /pˈumpːu/ (n)
αντλία
  mekaaninen nesteiden tai kaasujen siirtämiseen tarkoitettu laite

punainen /pˈunainen/ (adj)
κόκκινος, ερυθρός
  sellainen, jonka väri on punainen
κόκκινος
  poliittisesti äärivasemmistolainen, kommunistinen

punainen /pˈunainen/ (n)
κόκκινος
  punainen väri, näkyvän valon aallonpituudeltaan pisin väri, 625–760 nanometriä

punainen jättiläinen /pˈunainen jˈætːɪlˌæinen/ (n)
ερυθρός γίγαντας
  pääsarjan tähti, joka on tiivistynyt keskiosastaan ja huomattavasti laajentunut ulko-osastaan sen jälkeen, kun tähden keskustasta on loppunut vety

punaisten lyhtyjen alue /pˈunaisten lˈyhtyjen ˈalue/ (n)
συνοικία με οίκους ανοχής
  rajattu alue jostakin kaupunginosasta, jossa prostituutio on sallittua, vaikkakin yleensä silti säänneltyä

punajuuri /pˈunajˌuːrɪ/ (n)
παντζάρι
  yksi juurikkaan Suomessakin juureksena viljeltävistä muunnoksista, jolla on ominainen voimakas punainen väri ()

punakampela /pˈunakˌampela/ (n)
γλωσσάκι
  () ruokakalana kaupalliseti merkittävä, Koillis-Atlantilla, Pohjanmerellä ja läntisellä Itämerellä elävä kampelalaji

punakka /pˈunakːa/ (adj)
ερυθρός
  kasvoiltaan punertava

punakottarainen /pˈunakˌotːarˌainen/ (n)
αγιοπούλι
  () kottaraisen muotoinen lintulaji, väri ero tulee havaittavasti esille iäkkäissä yksilöissä

punapää /pˈunapæː/ (n)
κοκκινομάλλα
  punatukkainen henkilö

punarinta /pˈunarˌinta/ (n)
κοκκινολαίμης
  pienikokoinen varpuslintu ()

punasikuri /pˈunasˌikurɪ/ (n)
ραντίτσιο
  salaattisikurin () punalehtinen muunnos

punasolu /pˈunasˌolu/ (n)
ερυθρό αιμοσφαίριο
  erytrosyytti, verisolu, jonka päätehtävänä on kuljettaa veren mukana kudoksiin happea

punastua /pˈunastˌua/ (v)
κοκκινίζω
  muuttua kasvojen väriltä punaiseksi nolostuksen, ujouden tai häpeän vuoksi

punaviini /pˈunavˌiːnɪ/ (n)
κόκκινο κρασί
  väriltään punainen viini, johon on liuennut valmistuksen aikana parkkiaineita rypäleiden kuorista ja siemenistä

punertava /pˈunertˌava/ (adj)
υπέρυθρος
  punaiseen vivahtava

punjabi /pˈunjabɪ/ (n)
Παντζάμπι
  Intian itäosissa ja Pakistanissa puhuttu kieli, joka kuuluu indoeurooppalaisen kielikunnan indoiranilaiseen alahaaraan (kielitunnus: pa, pan)

punnita /pˈunnɪta/ (v)
ζυγίζω
  mitata jnk paino

punoa /pˈunoa/ (v)
υφαίνω
  kiertää lankamaisia kappaleita toistensa ympärille

punonta /pˈunonta/ (n)
ύφανση
  se, kun punotaan, punominen

punos /pˈunos/ (n)
ζυμώνω
  punomisen tulos

punssi /pˈunssɪ/ (n)
μπουνιά
  arrakilla, konjakilla tai rommilla maustettu toti

punta /pˈunta/ (n)
λίρα
  joissakin maissa käytetyn rahayksikön nimi; Iso-Britannian punnan symboli on £

puntaroida /pˈuntarˌoida/ (v)
ζυγίζω
  harkita

puntti /pˈuntːɪ/ (n)
βάρη
  urheilussa, voimaharjoittelussa ja kuntoutuksessa käytettävä paino
μπατζάκι
  lahje

puola /pˈuola/ (n)
πολωνικά
  puolan kieli, Puolassa puhuttava länsi-slaavilainen kieli (kielitunnus: pl)

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (adj)
πολωνικός
  Puolasta peräisin oleva tai Puolaan liittyvä

puolalainen /pˈuolalˌainen/ (n)
Πολωνός
  pysyvästi Puolassa asuva henkilö

puoli /pˈuolɪ/ (adj)
μισό
  ajanilmauksissa, yms.

puoli /pˈuolɪ/ (n)
σελίδα
  jonkin kokonaisuuden osa; toinen kahdesta; yksi useasta
μισό
  yhdyssanan osana ilmaisee kaksiosaisen kokonaisuuden toista puolta

puoliaika /pˈuolɪˌaika/ (n)
μισό
  eräissä urheilulajeissa peliajan puolisko, joista ensimmäinen jakso pelataan ennen taukoa ja toinen sen jälkeen

puoliautomaattinen /pˈuolɪˌautomˌaːtːɪnen/ (adj)
ημιαυτόματος
  (tuliaseista) itselataava; sellainen joka ei ammu sarjatulta, vaan yksittäisiä laukauksia latautuen automaattisesti

puoliintumisaika /pˈuolɪːntˌumɪsˌaika/ (n)
περίοδος ημιζωής
  alkuaineen tai sen isotoopin radioaktiiviseen hajoamiseen liittyvä kiinteä ajanjakso, jonka kuluttua radioaktiivisuus on laskenut puoleen

puolijumala /pˈuolɪjˌumala/ (n)
ήρωας
  henkilö, jonka toinen vanhemmista on jumala ja toinen ihminen

puolikas /pˈuolɪkas/ (n)
μισό
  puoli, puolisko, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puolikuu /pˈuolɪkuː/ (n)
ημισέληνος
  taivaalla auringon puoliksi valaisema Kuun kiekko

puolimakea /pˈuolɪmˌakea/ (adj)
μέσος
  viinistä käytetty sana suhteellisen (sokeripitoisuus ja hapokkuus huomioituna) makeuden ilmaisemiseen, puolikuivan ja makean välissä

puolinen /pˈuolɪnen/ (n)
γεύμα
  puoliltapäivin nautittava ruoka, lounas

puolinuotti /pˈuolɪnˌuotːɪ/ (n)
μισό
  ¹/₂-nuotti, kaksi ¹/₄-nuottia, ⁴/₄-tahtilajissa puolen tahdin pituinen nuotti

puolipiste /pˈuolɪpˌiste/ (n)
άνω τελεία, ερωτηματικό
  välimerkki, joka erottaa kahta lausetta. Luetteloissa sitä käytetään luokkien välillä. Vastaava symboli ;

puolisko /pˈuolɪsko/ (n)
έδρα
  puoli, toinen jonkin kokonaisuuden kahdesta osasta

puoliso /pˈuolɪso/ (n)
σύζυγος
  mies (aviomies) tai vaimo

puolisuunnikas /pˈuolɪsˌuːnnɪkas/ (n)
τραπέζιο
  nelikulmio, jossa on kaksi yhdensuuntaista sivua

puolivuosittainen /pˈuolɪvˌuosɪtːˌainen/ (adj)
διετής
  kaksi kertaa vuodessa tapahtuva

puolue /pˈuolue/ (n)
κόμμα
  yhteisten aatteiden kannattajien ja samoja poliittisia etuja tavoittelevien kansalaisten yhteenliittymä; poliittinen puolue

puolueellinen /pˈuoluˌeːllɪnen/ (adj)
μερικός
  jonkun osapuolen puolella oleva, sitä suosiva

puolueeton /pˈuoluˌeːton/ (adj)
αμερόληπτος
  sellainen, joka ei ole minkään osapuolen puolella

puolueettomuus /pˈuoluˌeːtːomuːs/ (n)
ουδετερότητα
  se, että on puolueeton

puolueohjelma /pˈuolueˌohjelma/ (n)
αποβάθρα
  puolueen yleisohjelma jossa esitetään puolueen politiikan periaatteita ja tavoitteita

puolukka /pˈuolukːa/ (n)
κόκκινο μύρτιλλο
  kanervakasveihin kuuluva korkea ikivihreä varpu ()

puolustaa /pˈuolustaː/ (v)
αμύνομαι, υπεραμύνομαι
  koettaa vastustaa jnk tahon hyökkäystä

puolustaja /pˈuolustˌaja/ (n)
συνήγορος
  ihminen, joka puolustaa jotakuta tai jotakin; puolestapuhuja
υπέρμαχος
  pallopeleissä kenttäpelaaja, jonka tehtävänä on torjua vastustajan hyökkäyksiä

puolustus /pˈuolustus/ (n)
άμυνα
  puolustaminen ja sen toteutus

puomi /pˈuomɪ/ (n)
μπαμ
  kulkuväylän sulkemiseen käytettävä, yleensä nouseva ja laskeva puu tai tanko
  (merenkulku) aluksen rikiin kuuluva keulanpuoleisesta päästään nivelellä mastoon tuettu pyöröpuu

puoskari /pˈuoskarɪ/ (n)
αλμπάνης
  henkilö, joka harjoittaa lääketieteellistä tointa ilman voimassa olevaa lupakirjaa

puoti /pˈuotɪ/ (n)
εργαστήριο
  myymälä, kauppa, varsinkin pieni erikoisliike

pupu /pˈupu/ (n)
κουνέλι
  erityisesti lasten käyttämä hellittelynimi kaniinille tai jänikselle

puraista /pˈuraista/ (v)
δαγκώνω
  purra nopeasti ja kerran

puristaa /pˈurɪstaː/ (v)
ζουλώ
  painaa tiiviiksi joka suunnasta

purje /pˈurje/ (n)
πανί, ιστίο
  (merenkulku) purjealuksen mastoon kiinnitetty kangas, johon tuulen voima kohdistuu ja kuljettaa alusta

purjealus /pˈurjealus/ (n)
ιστιοφόρο
  purjeita käyttäen tuulen voimalla liikkuva alus

purjehdus /pˈurjehdus/ (n)
ίστιο
  purjehtien tai muulla tavoin aluksella tehty matka; myös risteily

purjehtia /pˈurjehtˌia/ (v)
πλέω
  liikkua vesillä purjeen tai purjeiden avulla

purjehtiminen /pˈurjehtˌimɪnen/ (n)
ιστιοπλοΐα
  aluksen tai veneen kuljettaminen purjeeseen kohdistuvan tuulen avulla pitkin valittua reittiä halutulla tavalla

purjekangas /pˈurjekˌaŋŋas/ (n)
καναβάτσο
  purjeisiin käytettävä kangas

purjelentokone /pˈurjelˌentokˌone/ (n)
ανεμόπτερο
  kevytrakenteinen ilmaa raskaampi ilma-alus, joka hinataan taivaalle ja joka liitää pitkiäkin matkoja

purjevene /pˈurjevˌene/ (n)
κότερο
  purjelaivaa pienempi alus, joka kulkee tuulen voiman vaikuttaessa sen purjeisiin

purjosipuli /pˈurjosˌipulɪ/ (n)
πράσο
  purjo (Allium porrum), sipuli, jonka juuresta kasvaa lieriömäisesti pitkiä, leveitä lehtiä

purkaa /pˈurkaː/ (v)
ξεϋφαίνω
  hajottaa tai pilkkoa pienempiin osiin hallitusti esimerkiksi taloja tai tavaroita; hajottaa osiin
ακύρωση
  saattaa pätemättömäksi (sopimus); lakkauttaa (yhtiö, yhdistys)
αποκρυπτογραφώ
  poistaa salaus, muuntaa salakielinen tieto salaamattomaksi

purkki /pˈurkːɪ/ (n)
βάζο
  pienehkö yleensä kannellinen laajasuinen jäykkä astia

puro /pˈuro/ (n)
ρυάκι
  jokea pienempi vesiväylä, joka on suunnilleen 10 cm:stä pariin metriin leveä

purppura /pˈurpːura/ (n)
βιολετής
  väri violetin ja punaisen välillä; näkvyän valon kirjoon kuulumaton, sen lyhyt- ja pitkäaaltoisen säteilyn yhteisvaikutuksesta aistittava väri

purra /pˈurra/ (v)
δαγκώνω
  puristaa hampailla

pursi /pˈursɪ/ (n)
αλύχτημα
  purjeella varustettu soutuvene tai muu pieni alus

pursottaa /pˈursotːaː/ (v)
έξω
  puristaa jotakin ainetta suuttimen läpi, jolloin aine saa suulakkeen mukaisen muodon

purukumi /pˈurukˌumɪ/ (n)
μαστίχα
  pureskeltavaksi tarkoitettu makeinen, jota ei ole tarkoitus niellä

pusakka /pˈusakːa/ (n)
μπουφάν
  lyhyt, usein vain vyötäisille ulottuva päällyspusero

pusero /pˈusero/ (n)
μπλούζα
  ylävartalon ylle puettava yleensä vain vyötäröön saakka ulottuva vaatekappale

puska /pˈuska/ (n)
θάμνος
  häpykarvoitus (erityisesti runsas karvoitus)

puskaradio /pˈuskarˌadɪo/ (n)
άμπελος
  nimitys huhujen, kuulopuheen, juorujen kautta tapahtuvalle tiedon leviämiselle

puskuri /pˈuskurɪ/ (n)
προφυλακτήρας
  auton tai muun ajoneuvon osa, jonka on tarkoitus ottaa ensimmäisenä vastaan törmäyksessä ja vaimentaa sitä
ενδιάμεση μνήμη
  muistialue, jossa varastoidaan dataa sen käsittelyä tai eteenpäin lähettämistä varten

pussata /pˈussata/ (v)
ασπάζομαι
  antaa pusu, erityisesti suuteluun verrattuna lyhytaikaisesti ja usein muualle kuin suulle

pussi /pˈussɪ/ (n)
μάρσιπος
  joustavaseinämäinen säiliö, joka on tehty esimerkiksi muovista, voimapaperista tai kankaasta

pussieläin /pˈussielæin/ (n)
μαρσιποφόρο
  jokin osaluokan nisäkkäistä, jotka elättävät vastasyntyneitä poikasiaan vatsassa olevassa ihopoimussa, jonka sisällä nisät ovat

pussinperä /pˈussɪmpˌeræ/ (n)
αδιέξοδο
  umpikuja; tie tai katu, jonka päässä on käännöspaikka

pussittaa /pˈussɪtːaː/ (v)
βαλάντιο
  pakata pussiin

putatiivinen /pˈutatˌiːvɪnen/ (adj)
υποτιθέμενος
  luuloteltu, otaksuttu, oletettu

putiikki /pˈutɪːkːɪ/ (n)
κατάστημα
  pieni myymälä

putka /pˈutka/ (n)
δεσμωτήριο
  lyhytaikaista henkilön talteenottoa varten tarkoitettu, usein poliisiasemalla sijaitseva säilö

putki /pˈutkɪ/ (n)
σωλήνας
  tavallisesti poikkileikkaukseltaan pyöreä, tasapaksu ja molemmista päistä avoin kappale
κάννη
  yli 20 mm kaliiperisen aseen piippu

putkimies /pˈutkɪmies/ (n)
υδραυλικός
  ammattilainen, joka korjaa ja huoltaa rakennusten lämpö-, vesi- ja ilmastointijärjestelmiä ja -laitteita

putoaminen /pˈutoˌamɪnen/ (n)
πλακώνω
  pudota-verbistä muodostettu teonnimi

puu /pˈuː/ (n)
δένδρο, δέντρο
  puuvartinen, pensasta suurempi kasvi
δέντρο
  kytketty, syklitön tietorakenne

puuaines /pˈuːaines/ (n)
ξυλεία
  (puutavara) mekaanisesti tai kemiallisesti jalostettava puuraaka-aine

puuduttaa /pˈuːdutːaː/ (v)
αναισθητικό
  saada puutumaan

puuhiili /pˈuːhɪːlɪ/ (n)
κάρβουνο
  puun hiiltyessä, vaillinaisena palamistuloksena syntynyt kappale tai aine

puukenkä /pˈuːkeŋkæ/ (n)
οπλή
  puupohjainen kenkä

puukottaa /pˈuːkotːaː/ (v)
μαχαιρώνω
  lyödä tai viiltää henkilöä vahingoittamistarkoituksessa puukolla tai muulla teräaseella

puuma /pˈuːma/ (n)
ορεινός λέων
  Amerikassa elävä suurikokoinen kissaeläin (), jolla on keltainen turkki
  (kuvaannollinen) vanhempi nainen, joka hakee nuorempaa miesseuraa, yleisesti vanhempi seksikäs nainen

puunkuori /pˈuːŋkuorɪ/ (n)
φλοιός
  kookkaan puuvartisen kasvin rungon ja oksien mantoa, jälttä ja nilaa peittävä solukko, parkki

puupuhallin /pˈuːpuhˌallɪn/ (n)
όργανο καλάμων
  puhallussoitinten ryhmän soitin, joka eroaa vaskipuhaltimista materiaaliltaan (joka voi olla puuta tai metallia) sekä äänenmuodostukseltaan.

puuro /pˈuːro/ (n)
κουάκερ
  jostakin viljasta maidon tai veden kanssa keittämällä valmistettu velliä kiinteämpi ruoka

puuseppä /pˈuːsepːæ/ (n)
ξυλουργός
  ainespuun käsittelyn ammattilainen, joka tekee puusta erilaisia esineitä sekä korjaa ja entisöi

puuska /pˈuːska/ (n)
ξέσπασμα
  äkillinen tunteenilmaus

puutarha /pˈuːtarha/ (n)
κήπος, περιβόλι
  puilla, pensailla ja kukkaistutuksilla koristeltu rauhallinen ulkoalue, jossa usein tuotetaan koristekasvien lisäksi juureksia ja vihanneksia. Suomessa kasvukauden pidentämiseksi on käytetty kasvilavaa taimien kasvatukseen. Kaupallisesti toimivaa puutarhaa nimitetään kauppapuutarhaksi.

puutarhanhoito /pˈuːtarhˌanhoito/ (n)
κηπουρική
  koriste- ja hyötykasvien kasvattamista pienessä määrin

puutarhuri /pˈuːtarhˌurɪ/ (n)
κηπουρός
  puutarhatalouden perustutkinto

puutavara /pˈuːtavˌara/ (n)
ξυλεία
  puusta, erityisesti puun rungosta, saatavan raaka-aineena ja kaupallisena tuotteena käytettävän puuaineen yleisnimitys

puute /pˈuːte/ (n)
χρειάζομαι
  kova tarve; se, että jotakin ei ole

puuteri /pˈuːterɪ/ (n)
σκόνη
  kosmeettinen jauhe jota käytetään kasvojen ihon ehostamiseen

puuterilumi /pˈuːterˌilumɪ/ (n)
σκόνη
  vastasatanut, irtonainen, tiivistymätön lumi, jollaista muodostuu yleensä tyynellä ilmalla ja kovalla pakkasella

puutiainen /pˈuːtɪˌainen/ (n)
τσιμπούρι
  punkkeihin kuuluva kahdeksanjalkainen verta imevä eläin, joka saattaa purressaan levittää tauteja

puuttua /pˈuːtːua/ (v)
λείπω
  olla poissa jostakin ja aiheuttaa siten sen vajavaisuus
  olla olematta jollakin/jollakulla ja aiheuttaa siten sille puute tai tarve

puutua /pˈuːtua/ (v)
ακριβώς
  tulla tunnottomaksi

puuvilla /pˈuːvɪlla/ (n)
βαμβάκι
  malvakasveihin (Gossypium) lukeutuva yksi- tai monivuotinen ruoho. Hyötykasveina käytettyjä lajeja on useita.

puuvillainen /pˈuːvɪllˌainen/ (adj)
βαμβάκι
  puuvillasta valmistettu

pyhiinvaellus /pˈyhɪːnvaˌellus/ (n)
προσκύνημα
  uskonnollinen matka pyhänä pidettyyn paikkaan

pyhiinvaeltaja /pˈyhɪːnvaˌeltaja/ (n)
προσκυνητής
  pyhiinvaelluksen tekijä

pyhimys /pˈyhɪmys/ (n)
άγιος
  pyhänä pidetty henkilö

pyhä /pˈyhæ/ (adj)
ιερός
  uskonnoissa Jumalalle tai jumalille erotettu

pyhäinpäivä /pˈyhæimpˌæivæ/ (n)
Αγίων Πάντων
  kirkollinen juhlapyhä jolloin muistetaan vainajia ja kirkon pyhiä. Suomessa ja Ruotsissa lokakuun 31. ja marraskuun 6. päivän välinen lauantai, katolisissa maissa marraskuun 1. päivä, ja ortodokseilla ensimmäinen helluntain jälkeinen sunnuntai

pyhäkkö /pˈyhækːø/ (n)
βωμός
  pyhättö, temppeli tai palvontapaikka, joka on rakennettu säilyttämään kristinuskon pyhäinjäännöstä

pyhäpäivä /pˈyhæpˌæivæ/ (n)
γιορτή
  sunnuntaiksi tai muuksi viikonpäiväksi osuva kirkollinen juhlapäivä; päivä joka pyhitetään

pyjama /pˈyjama/ (n)
πιτζάμα
  väljä yöasu, johon kuuluu housut ja paita

pylly /pˈylly/ (n)
οπίσθια
  takapuoli

pyloni /pˈylonɪ/ (n)
πυλώνας
  muinaisen Egyptin temppelin sisäänkäyntiä reunustava, kapeneva torni, porttitorni

pylväsdiagrammi /pˈylvæsdɪˌaɡrammɪ/ (n)
ιστόγραμμα
  kaavio, jossa tieto on esitetty pystysuuntaisilla palkeilla, joiden alat tai korkeudet kuvaavat frekvenssiä

pyramidi /pˈyramˌidɪ/ (n)
πυραμίδα
  pohjaltaan neliömäinen, sivuiltaan kolmiomainen, sileä- tai porrastettu huippua kohti kapeneva kivirakennelma, jossa yleensä on sisätiloja

pyrkiä /pˈyrkɪæ/ (v)
απόπειρα
  yrittää päästä johonkin tavoitteeseen

pyrkyri /pˈyrkyrɪ/ (n)
αριβίστας
  henkilö, joka pyrkii etenemään urallaan tms. usein kyseenalaisin keinoin, pyrkijä

pyrolyysi /pˈyrolˌyːsɪ/ (n)
πυρόλυση
  kuivatislaus; yhdisteiden hajottaminen kuumentamalla ilman hapen läsnäoloa

pyromaani /pˈyromˌaːnɪ/ (n)
πυρομανής
  tuhopolttaja, henkilö, joka on häiriytyneesti viehtynyt tulipaloihin ja niiden sytyttelyyn

pyrstö /pˈyrstø/ (n)
ουρά
  erityisesti selkäjänteisten, kuten kalojen, lintujen ja useiden sammakkoeläinten ruumiin takapäässä olevan pidentymän nimitys, joka häntää vastaavana ruumiinosana mm. helpottaa liikkumista

pyrstötiainen /pˈyrstøtɪˌainen/ (n)
αιγίθαλος
  huomiota herättävän pitkäpyrstöinen pikkulintu ()

pyry /pˈyry/ (n)
χιονοθύελλα
  tiheä lumisade

pysty /pˈysty/ (adj)
κάθετος
  ylös- tai alaspäin suuntautuva, vertikaalinen

pystypiano /pˈystypˌiano/ (n)
όρθιο πιάνο
  piano, jossa kielet ovat pystysuorassa

pystysuuntainen /pˈystysˌuːntainen/ (adj)
κάθετος
  asennoltaan pystytason suuntainen

pysyvyys /pˈysyvyːs/ (n)
μονιμότητα
  se, että on pysyvä

pysyvä /pˈysyvæ/ (adj)
αδιάκοπος
  sellainen, joka on muuttumaton, jatkuvasti olemassa oleva, stabiili

pysyvästi /pˈysyvˌæstɪ/ (adv)
μονίμως
  siten, että tekoa ei voi kumota; peruuttamattomasti

pysyä /pˈysyæ/ (v)
μένω
  jäädä jhk paikkaan tai olotilaan, olla lähtemättä jstk

pysyä vaiti /pˈysyæ vˈaitɪ/ (v)
σιωπηλός
  olla puhumatta; pitää salassa

pysäkki /pˈysækːɪ/ (n)
στάση
  joukkoliikenteen kulkuneuvojen pysähtymispaikka matkustajien ottamista ja jättämistä varten

pysäköintipaikka /pˈysækˌøintɪpˌaikːa/ (n)
πάρκινγκ
  ajoneuvon seisottamista tai säilyttämistä varten varattu alue

pysäköintivirhemaksu /pˈysækˌøintɪvˌirhemˌaksu/ (n)
κλήση
  virheellisestä tai luvattomasta pysäköinnistä määrättävä hallinto-oikeudellinen kurinpitomaksu

pyton /pˈyton/ (n)
πύθωνας
  Afrikassa ja Aasiassa elävien jättikäärmeiden alaheimoon kuuluva muniva käärmelaji

pyy /pˈyː/ (n)
δασόκοτα
  eräs Suomessakin pesivä metsäkanojen alaheimoon kuuluva aitokanalaji () tai sen yksilö

pyydys /pˈyːdys/ (n)
ιμάντας
  kalojen, riistan tai petojen pyydystämiseen käytettävä väline tai laite

pyydystäjä /pˈyːdystˌæjæ/ (n)
πιάστης
  henkilö tai eläin, joka pyydystää jotakin

pyydystää /pˈyːdystæː/ (v)
αναζητώ
  pyytää, ottaa kiinni jotakin; metsästää, saalistaa

pyyhe /pˈyːhe/ (n)
πετσέτα
  tarkoitukseen soveltuvasta materiaalista, us. tekstiilistä tai paperista, valmistettu esine, jota käytetään pois pyyhkimiseen, kuivaamiseen tms.

pyyhekumi /pˈyːhekˌumɪ/ (n)
γομολάστιχα
  väline, jolla voi pyyhkiä pois lyijykynän jäljen

pyyheliina /pˈyːhelˌiːna/ (n)
πετσέτα
  kuivaamiseen käytettävä yl. kankainen pyyhe

pyyhkiä /pˈyːhkɪæ/ (v)
σκουπίζω
  poistaa likaa pinnalta hankaamalla tai kevyesti painamalla yleensä tekstiilistä esinettä sen päällä
σβήνω
  poistaa kynänjälkeä piirtopinnalta; kumittaa

pyykinpesuaine /pˈyːkɪmpˌesuˌaine/ (n)
απορρυπαντικό
  pyykinpesuun käytettävä pesuaine

pyykkilauta /pˈyːkːɪlˌauta/ (n)
ταρταρούγα
  erottuvat vatsalihakset, pyykkilautavatsa

pyykkipoika /pˈyːkːɪpˌoika/ (n)
μανταλάκι
  nipistin, jonka avulla ripustetaan pesty pyykki kuivumaan narulle

pyylevä /pˈyːlevæ/ (adj)
αφράτος
  lihavahko

pyyntö /pˈyːntø/ (n)
παράκληση
  toivomus, joka esitetään jollekulle

pyytää /pˈyːtæː/ (v)
ζητώ
  esittää pyyntö, anoa, kehottaa tekemään jotakin tai pyytää palvelusta tai esinettä

pyökki /pˈyøkːɪ/ (n)
οξιά
  euroopanpyökki, kasvuvyöhykkeellään hyvin kookkaaksi kasvava jalo lehtipuu ()

pyöreä /pˈyøreæ/ (adj)
στρογγυλός
  ympyrän muotoinen, pallomainen

pyörittää /pˈyørɪtːæː/ (v)
κυλώ
  pitää toiminnassa

pyöriä /pˈyørɪæ/ (v)
περιστρέφομαι
  liikkua pysyen osittain paikallaan

pyöriäinen /pˈyørɪˌæinen/ (n)
γουρουνόψαρο
  pyöriäisten heimon () valas

pyörre /pˈyørre/ (n)
δίνη
  nesteen tai kaasun nopeasti kiertävä virtaus

pyörremyrsky /pˈyørremˌyrsky/ (n)
κυκλώνας
  mitoiltaan matalapainetta pienempi ilmakehän virtausjärjestelmä, johon liittyy mm. myrskykeskuksen ilmanpaineminimiä kiertävä, lähellä maanpintaa erittäin voimakas ilmavirtaus

pyörtyä /pˈyørtyæ/ (v)
λιποθυμώ
  menettää tajuntansa hetkeksi ja kaatua

pyörä /pˈyøræ/ (n)
τροχός
  keskelle kiinnitetyn akselin ympäri pyörivä mekaaninen laite

pyörähtää /pˈyøræhtæː/ (v)
απογίνομαι
  mennä kerran ympäri, kääntyä akselin ympäri

pyöräillä /pˈyøræillæ/ (v)
ποδηλατώ
  ajaa polkupyörällä

pyöräily /pˈyøræily/ (n)
ποδηλασία
  polkupyörällä liikkuminen, polkupyöräily
  polkupyörällä ajettavat kilpailut

pyörätuoli /pˈyørætˌuolɪ/ (n)
αναπηρικό καροτσάκι
  liikuntavammaisen liikkumavälineenä käytettävä tuoli, jossa on pyörät

pyöveli /pˈyøvelɪ/ (n)
δήμιος
  kuolemanrangaistuksen toimeenpanija; teloittaja, mestaaja

pähkinä /pˈæhkɪnæ/ (n)
καρύδι
  kuiva, aukeamaton hedelmä, joka sisältää vain yhden siemenen. Kaupallisesti ja arkikielessä nimitetään muunkin laisia kovia syötäviä paljon rasvaa ja valkuaista sisältäviä hedelmiä tai sellaisen osia pähkinöiksi.

pähkinäpuu /pˈæhkɪnæpuː/ (n)
καρυδιά
  jalopähkinöihin (Juglans) kuuluvia kasveja, joissa kasvaa pähkinöitä

päihittää /pˈæihɪtːæː/ (v)
διακρότημα
  voittaa kilpailussa, kukistaa

päihtynyt /pˈæihtynyt/ (adj)
μέθη
  jonkin päihteen vaikutuksen alainen

päinmakuu /pˈæinmakuː/ (n)
πρηνής
  asento, jossa maataan siten, että vatsa ja rinta on maata vasten

päinvastoin /pˈæinvastoin/ (adv)
αντίθετα
  vastakkaisella tavalla (kuin aiemmin ilmaistu)

päissään /pˈæissæːn/ (adv)
μέθη
  humalapäissään, juovuksissaan

päivittäin /pˈæivɪtːæin/ (adv)
ημερήσιος
  jokaisena päivänä, joka päivä

päivittäinen /pˈæivɪtːˌæinen/ (adj)
καθημερινός
  sellainen, joka esiintyy, tapahtuu, toistuu tms. jokaisena päivänä; jokaiseen päivään kuuluva, jokapäiväinen

päivittää /pˈæivɪtːæː/ (v)
αναβαθμίζω
  ottaa käyttöön uudempi ja kehittyneempi malli
ενημερώνω
  korvata vanhentunut tietokoneohjelma ajantasaisella versiolla

päivitys /pˈæivɪtys/ (n)
ενημέρωση
  ajan tasalle saattaminen

päivystys /pˈæivystys/ (n)
βάρδια
  toimintavalmius, odotteleminen; valmius vastaanottaa sovitunlaisia tehtäviä

päivä /pˈæivæ/ (n)
μέρα, ημέρα
  valoisa aika vuorokaudesta, aamun ja illan välissä
ημέρα, μέρα
  (arkikieltä) vuorokausi

päiväkirja /pˈæivækˌirja/ (n)
ημερολόγιο
  henkilökohtainen muistikirja merkittävien tapahtumien muistiin merkitsemiseksi

päiväkoti /pˈæivækˌotɪ/ (n)
νηπιαγωγείο
  lastentarha; paikka, jossa lastenhoitajat hoitavat ryhmää lapsia vanhempien ollessa töissä

päivällinen /pˈæivællɪnen/ (n)
βραδινό
  ateria, joka syödään yleensä iltapäivällä klo 16–19, vuorokauden toinen pääateria lounaan jälkeen

päivämäärä /pˈæivæmˌæːræ/ (n)
ημερομηνία
  kalenterin mukainen ajankohta, päivän aikamäärä ()

päivänkakkara /pˈæivæŋkˌakːara/ (n)
μαργαρίτα
  valko-keltakukkainen asterikasvi ()

päivänseisaus /pˈæivænsˌeisaus/ (n)
ηλιοστάσιο
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Kravun tai Kauriin kääntöpiirillä

päiväntasaaja /pˈæivæntasˌaːja/ (n)
ισημερινός
  Maan ekvaattori

päiväntasaus /pˈæivæntasaus/ (n)
ισημερία
  hetki, jolloin aurinko paistaa suoraan ylhäältä Maan päiväntasaajalla

päivänvalo /pˈæivænvˌalo/ (n)
φως
  auringonvalo

päivänvarjo /pˈæivænvˌarjo/ (n)
ομπρέλα
  päivänpaisteelta suojaava sateenvarjon kaltainen suoja, auringonvarjo

pässi /pˈæssɪ/ (n)
κριάρι
  urospuolinen lammas

pätevä /pˈætevæ/ (adj)
αρμόδιος
  sellainen, joka on johonkin asiaan riittävä, kelpoinen

pää /pˈæː/ (n)
κεφάλι
  kehon osa, jossa yleensä sijaitsevat aivot, silmät, korvat, suu ja nenä

pää-äänenkannattaja /pˈæːˈæːneŋkˌannatːˌaja/ (n)
εκκλησιαστικό όργανο
  lehti, joka toimii puolueen tai yhdistyksen aatteen kannattajana ja pääasiallisena julkaisukanavana

pääasiallinen /pˈæːasɪˌallɪnen/ (adj)
κύριος
  sellainen, joka on pääasiana

pääasiassa /pˈæːasɪˌassa/ (adv)
κυρίως
  merkittävimmältä osin, suurimmalta osin

päähuivi /pˈæːhwɪvɪ/ (n)
μαντήλα
  päässä pidettävä huivi

pääjakso /pˈæːjakso/ (n)
φύλο
  eliöiden tieteellisen luokittelun toiseksi ylin taso

pääkaupunki /pˈæːkaupˌuŋkɪ/ (n)
πρωτεύουσα
  itsenäisen valtion hallinnollinen keskus

pääkipu /pˈæːkɪpu/ (n)
βάσανο
  päähän kohdistuva kipu, päänsärky

pääkirjoitus /pˈæːkɪrjˌoitus/ (n)
κύριο άρθρο
  sanoma- ja aikakauslehden aloitussivulla sijaitseva, päätoimittajan hyväksymä mielipidekirjoitus, joka kertoo lehden kannan ajankohtaiseen aiheeseen

pääkonttori /pˈæːkontːˌorɪ/ (n)
έδρα
  strategisesti sijoitettu keskuskonttori, joka toimii yrityksen ja sen konttoriverkoston hallintokeskuksena; myös kyseinen toimistorakennus

päälaki /pˈæːlakɪ/ (n)
κορυφή
  ihmisen tai eläimen pään ylin, kaareva osa; pään lakipiste

päällikkö /pˈæːllɪkːø/ (n)
αρχηγός
  työpaikalla yksikön johtaja

päällystakki /pˈæːllystˌakːɪ/ (n)
παλτό
  pikkutakin ja muiden ylävartaloa peittävien vaatteiden päällä käytettävä takki

päällystää /pˈæːllystæː/ (v)
σκεπάζω
  laittaa pysyvästi jonkin päälle jotakin

pääluokka /pˈæːluokːa/ (n)
φωνή
  prdoduktiivinen rakenne, jolla muutetaan verbin tai lauseen argumenttirakennetta ja valenssia, suomessa verbien taivutusluokka, joka kertoo siitä tunnetaanko tekijä

päämies /pˈæːmies/ (n)
αρχηγός
  jotakin toimintaa johtava henkilö, jonka asema on ylimpänä arvoasteikossa; johtaja, päällikkö
  aatelissuvun vanhin (miespuolinen) henkilö

pääministeri /pˈæːmɪnˌisterɪ/ (n)
πρωθυπουργός
  valtion hallituksen johtaja

päämäärä /pˈæːmæːræ/ (n)
σκοπός
  tavoite, tarkoitus
προορισμός
  määränpää

päänsärky /pˈæːnsærky/ (n)
πονοκέφαλος, κεφαλαλγία
  pääkipu, päässä tuntuva särky ja kipu

päänvaiva /pˈæːnvaiva/ (v)
πονοκέφαλος
  asia tai henkilö, joka aiheuttaa jollekulle huolta, vaivaa tai ärsytystä

pääoma /pˈæːoma/ (n)
κεφάλαιο
  (kansantaloustiede) reaalipääoma; yksi kolmesta tuotannontekijästä maan ja työn ohella; esimerkiksi tuotannontekijänä käytettävä rakennus tai kone
  (liiketaloustiede) finanssipääoma; raha ja vastaavat välineet

pääomitus /pˈæːomɪtus/ (n)
κεφαλαιοποίηση
  koron liittäminen osaksi velkapääomaa

pääosa /pˈæːosa/ (n)
ρόλος
  näytelmän tai elokuvan tärkein rooli, päähenkilön osa, päärooli
μέρος
  suuri enemmistö

pääri /pˈæːrɪ/ (n)
ευγενής
  ylhäisaatelin jäsen Britanniassa

päärme /pˈæːrme/ (n)
στρίφωμα
  vaatteen tai kankaan kaksinkertaiseksi taitettu ja yhteen ommeltu reuna

pääruoka /pˈæːruoka/ (n)
κύριο πιάτο
  usean ruokalajin ateriassa tyypillisesti aterian keskellä syöty raskain ruokalaji

päärynä /pˈæːrynæ/ (n)
αχλάδι
  tarhapäärynä, hedelmäpuuna viljelty ruusukasvien heimon puu (Pyrus communis), joka on läheistä sukua omenapuulle
  päärynäpuun hedelmä

pääsihteeri /pˈæːsɪhtˌeːrɪ/ (n)
γενικός γραμματέας
  eräiden järjestöjen tai puolueiden korkein toimeenpaneva asema; siinä oleva henkilö

pääsiäinen /pˈæːsɪˌæinen/ (n)
πάσχα, Πάσχα
  kristinuskossa kirkkovuoden juhla, jota vietetään Jeesuksen ylösnousemuksen muistoksi

pääsiäismuna /pˈæːsɪˌæismuna/ (n)
πασχαλινό
  koristeltu muna, joita annetaan lahjaksi pääsiäisenä; munan sisällä on usein yllätys

pääsiäispupu /pˈæːsɪˌæispupu/ (n)
λαγουδάκι του Πάσχα
  kuvitteellinen jänis, joka tuo lapsille suklaamunia pääsiäisenä.

pääsky /pˈæːsky/ (n)
χελιδόνι
  laajalle levinneen, noin 75 lajin varpuslintuheimon, pääskyjen (Hirundinidae), jäsen. Heimoon kuuluu kolme Suomessa pesivää lajia: haarapääsky, räystäspääsky ja törmäpääsky

päässä /pˈæːssæ/ (adv)
απών
  matkan takana, etäisyydellä

päästä /pˈæːstæ/ (v)
αφικνούμαι
  saavuttaa jokin paikka, onnistua tulemaan jnnk

päästä käsiksi /pˈæːstæ kˈæsɪksɪ/ (v)
έκρηξη
  saada ponnistelujen tuloksena jk käyttöönsä

päästä läpi /pˈæːstæ lˈæpɪ/ (v)
περνάω
  suorittaa hyväksytysti

päästäinen /pˈæːstæinen/ (n)
νανομυγαλίδα
  mikä tahansa päästäisten heimoon () kuuluva nisäkkäiden laji tai semmoisen yksilö

päästää /pˈæːstæː/ (v)
αφήνω
  vapauttaa
  antaa selvitä vähällä, päästää pälkähästä
  vapauttaa ilmoille
αναγνωρίζω
  antaa, sallia jotain

pääte /pˈæːte/ (n)
τερματικό
  tietokoneen käyttölaite, yksinkertainen syöttö- ja tulostuslaite, joka on kytketty keskustietokoneeseen kaapelin tai verkon välityksellä, nykyisin usein näyttöpääte; myöhemmin pääte-emulaattori eli pääteohjelma
επίθημα
  sanan loppuun lisättävä aines; sijapääte, jokin muu taivutuspääte tai johdospääte, tai mikä tahansa sanan lopusta tunnistettava osa

päätellä /pˈæːtellæ/ (v)
συμπεραίνω
  tehdä johtopäätös

pääteviiva /pˈæːtevˌiːva/ (n)
ακρεμόνας
  eräissä kirjasinlajeissa kirjainmerkin osien päässä esiintyvä poikittainen viiva

päätoimittaja /pˈæːtoimˌitːaja/ (n)
αρχισυντάκτης
  julkaisun vastaava toimittaja, joka vastaa pääkirjoituksista ja kantaa oikeudellisen vastuun sisällöstä

päättyä /pˈæːtːyæ/ (v)
τελειώνω
  tulla loppuunsa

päättämätön /pˈæːtːæmætøn/ (adj)
άβουλος
  sellainen, joka ei kykene saamaan aikaan päätöstä

päättää /pˈæːtːæː/ (v)
αποφασίζω
  tehdä päätös
διακόπτω
  viedä loppuun, saattaa loppuun, lopettaa

pääty /pˈæːty/ (n)
σκοπός
  pitkänomaisen rakennuksen lyhyempi sivu tai sivu, jonka yläosa rajautuu kattoon kolmiomaisena

päätyä /pˈæːtyæ/ (v)
γίνομαι
  tulla, joutua viimein johonkin

päätön /pˈæːtøn/ (adj)
ακέφαλος
  sellainen, jolla ei ole päätä

päätös /pˈæːtøs/ (n)
απόφαση
  pohdinnan tuloksena syntyvä vakuuttuminen jonkin asian tekemisestä; hallinnollisesti tehty ratkaisu

pöhistä /pˈøhɪstæ/ (v)
αγκομαχάω
  tupruttaa, hönkiä, pöhkyä, päästää ajoittain kaasua tai savua

pökäle /pˈøkæle/ (n)
κουράδα
  pala kiinteää ulostetta

pölkky /pˈølkːy/ (n)
εμποδίζω
  puupölkky, pölli, tukin tai hirren katkaistu osa erityisesti asetettuna pystyyn alustaksi
  alusta, jolle teloitettavan kaula asetetaan katkaistavaksi
βλαμμένος
  pölkkypää, tomppeli, ääliö

pöllö /pˈøllø/ (n)
κουκουβάγια
  Strigidae-heimoon kuuluvia öisin liikkuvia petolintuja, jotka tunnistaa suuresta päästä, lyhyestä kaulasta ja koukkumaisesta nokasta

pöllölintu /pˈøllølˌintu/ (n)
δούκας
  (eläintiede) kaikkialla maailmassa Antarktista lukuun ottamatta tavattavan lintulahkon (Strigiformes) yksilö. Pöllölintuihin kuuluu noin 200 lintulajia.

pöllönen /pˈøllønen/ (n)
γκιόνης
  pöllöjen heimon suku ()

pöly /pˈøly/ (n)
σκόνη
  hyvin hienojakoinen aine, jolle ilmassa leijuminen on ominaista

pölynimuri /pˈølynˌimurɪ/ (n)
ηλεκτρική σκούπα
  siivoukseen käytettävä sähkölaite, joka imee sisäänsä pölyä ja roskia

pölypyörre /pˈølypˌyørre/ (n)
ανεμοστρόβιλος
  nouseva ilmapyörre, johon on sekoittunut pölyä

pölyttää /pˈølytːæː/ (v)
επικονιάζω
  levittää siitepölyä kasveihin
ξεσκονίζω
  poistaa pölyä

pölyyntyä /pˈølyːntˌyæ/ (v)
ξεσκονίζω
  tulla pölyiseksi, kerätä pölyä

pörinä /pˈørɪnæ/ (n)
βουητό
  joidenkin lentävien hyönteisten, esim. ampiaisen tai mehiläisen lentäessään päästämä ääni
  moottoriajoneuvojen moottorista tuleva ääni

pörssi /pˈørssɪ/ (n)
χρηματιστήριο
  julkinen kauppapaikka kaupankäynnin kohteen, erityisesti arvopapereiden, ostamista ja myymistä varten; rakennus jossa se toimii

pötsi /pˈøtsɪ/ (n)
μασητήρας
  märehtijän ensimmäinen maha

pöytä /pˈøytæ/ (n)
τραπέζι, τράπεζα
  huonekalu, jossa on jalkojen varassa seisova taso työntekoa, lukemista, syömistä yms. varten

pöytäkirja /pˈøytækˌirja/ (n)
πρακτικά
  tilaisuuden (kokouksen, toimituksen, tms.) kulusta ja päätöksistä kirjattavat viralliset muistiinpanot, joiden laadintaan ja käsittelyyn liittyy yleensä säädöksiä

pöytälaatikko /pˈøytælˌaːtɪkːo/ (n)
συρτάρι
  kirjoituspöytään tai muuhun pöytään kuuluva vetolaatikko

pöytäliina /pˈøytælˌiːna/ (n)
τραπεζομάντηλο
  pöydän päälle asetettava liina, joka suojaa pöydänkantta

pöytätennis /pˈøytætˌennɪs/ (n)
επιτραπέζια αντισφαίριση
  peli, jossa lyödään palloa pöydällä olevan verkon yli vastustajalle

quenya /kˈuenˌya/ (n)
Κουένυα
  eräs J. R. R. Tolkienin kehittämä, ja hänen tarinoissaan esiintyvä, keinotekoinen kieli (kielikoodi: qya)

raadollinen /rˈaːdollɪnen/ (adj)
άθλιος
  kurja, onneton, julma, kova

raaka /rˈaːka/ (adj)
ωμός
  sellainen, joka ei ole vielä kypsynyt, kypsymätön

raaka-aine /rˈaːkaˈaine/ (n)
πρώτη ύλη
  luonnonvara tai puolivalmiste, mistä jalostetaan erilaisia tuotteita

raakalaisuus /rˈaːkalˌaisuːs/ (n)
αγριότητα
  se, että on raakalainen

raakaöljy /rˈaːkaˌøljy/ (n)
αργό πετρέλαιο
  jalostamaton, maasta sellaisenaan saatava maaöljy

raakeli /rˈaːkelɪ/ (n)
ρακλέτα
  lastamainen työväline, jota käytetään silkkipainannassa ja käsin tapahtuvassa kankaanpainannassa, erityisesti kaaviopainannassa. Raakelin avulla painoväri levitetään työstettävälle kankaalle ja painetaan painokaavion seulakankaan läpi.

raakkua /rˈaːkːua/ (v)
κρώζω
  variksen ääntelyä kuvaava verbi

raakunta /rˈaːkunta/ (n)
κρωγμός
  variksen ääntely

raamattu /rˈaːmatːu/ (n)
βίβλος
  iso kirja, etenkin kattavista, ohjekirjoista käytetty sanonta

raamatullinen /rˈaːmatˌullɪnen/ (adj)
βιβλικός
  sellainen, joka liittyy Raamattuun, on Raamatussa tai Raamatusta peräisin

raapia /rˈaːpɪa/ (v)
χαράσσω
  vetää tai hangata jollakin terävällä jotakin pintaa jälkiä jättäen, naarmuttaen

raaputtaa /rˈaːputːaː/ (v)
γρατζουνιά
  eräänlaisesta raapimisesta

raatihuone /rˈaːtɪhˌuone/ (n)
δημαρχείο
  julkinen rakennus, jossa kaupunginraati eli -hallitus kokoontui

raato /rˈaːto/ (n)
κουφάρι
  kuollut, hajoava eläimen ruumis

rabbi /rˈabːɪ/ (n)
ραβίνος
  juutalainen lainoppinut, alun perin juutalaisen uskon ja lain opettaja ja tulkitsija ja tuomari, joka voi nykyisin myös toimia jumalanpalveluksissa ja edustaa juutalaista seurakuntaa

rabbiini /rˈabːɪːnɪ/ (n)
ραβίνος
  juutalaisen seurakunnan hengellinen johtaja, Talmudin tuntija

rabies /rˈabies/ (n)
λύσσα
  rhabdo-RNA-viruksen aiheuttama aivotulehdukseen johtava virusinfektio, joka leviää syljen, esim. eläimen pureman välityksellä. Jokainen yritys juoda vettä tai muuta nestettä aiheuttaa nielun lihaksissa erittäin kivuliaan kouristuksen.

radiaalinen /rˈadɪˌaːlɪnen/ (adj)
ακτινοειδής
  säteen suuntainen

radiaani /rˈadɪˌaːnɪ/ (n)
ακτίνιο
  SI-järjestelmän mukainen absoluuttinen tasokulman mittayksikkö. Radiaanin tunnus on rad.

radikaali /rˈadɪkˌaːlɪ/ (n)
ριζοσπάστης
  laittomuudet tai väkivallan hyväksyvä aktivisti; äärimmäisyysmies, äärimmäisyysihminen

radikaalinen /rˈadɪkˌaːlɪnen/ (adj)
ριζοσπάστης
  kielen juuren avulla tuotettava

radikalisoituminen /rˈadɪkˌalɪsˌoitumɪnen/ (n)
ριζοσπαστικοποίηση
  prosessi, jossa yksilö tai ryhmä kehittää tai omaksuu radikaaleja tai äärimmäisiä poliittisia, sosiaalisia tai uskonnollisia asenteita ja uskomuksia sekä tarvittaessa hyväksyy vastaavan ideologian

radio /rˈadɪo/ (n)
ραδιόφωνο
  radioaaltoja lähettävä ja vastaanottava laite tai laitteisto, jota käytetään viestinnässä ja joukkotiedotuksessa

radioaktiivinen /rˈadɪoˌaktɪːvɪnen/ (adj)
ραδιενεργός
  sellainen, jossa esiintyy radioaktiivisuutta

radioaktiivisuus /rˈadɪoˌaktɪːvɪsuːs/ (n)
ραδιενέργεια
  luonnonilmiö, jossa tiettyjen alkuaineiden atomit hajoavat spontaanisti säteilyä vapauttaen

radioamatööri /rˈadɪˌoamatˌøːrɪ/ (n)
ραδιοερασιτέχνης
  radioamatööritutkinnon suorittanut henkilö, jonka tarkoituksena on pitää radioyhteyksiä toisten radioamatöörien kanssa

radiografia /rˈadɪˌoɡrafˌia/ (n)
ακτινογραφία
  kuvaus käyttäen hyväksi gamma-, neutroni- tai röntgensäteilyä, röntgenkuvaus

radioputki /rˈadɪopˌutkɪ/ (n)
σωλήνας
  elektroniputki, viittaa komponentin käyttämiseen radiovastaanottimissa tai lähettimissä

radioteleskooppi /rˈadɪˌotelˌeskoːpːɪ/ (n)
ραδιοτηλεσκόπιο
  radiotähtitieteen teleskooppi, jolla havainnoidaan avaruuden radiolähteitä radiosäteilyn aallonpituuksilla

radium /rˈadium/ (n)
ράδιο
  maa-alkalimetalleihin kuuluva radioaktiivinen alkuaine, tunnus Ra

radon /rˈadon/ (n)
ραδόνιο
  jalokaasu, alkuaine Rn

rae /rˈae/ (n)
προσφωνώ
  taivaalta raesateessa satava pala jäätä
δημητριακά
  (materiaalitiede) yhden yksittäiskiteen muodostama alue kiteisessä materiaalissa

raffinoida /rˈaffɪnˌoida/ (v)
αποστάζω
  puhdistaa, jalostaa

raha /rˈaha/ (n)
χρήμα, χρήματα
  vaihdon väline, jota voi vaihtaa hyödykkeisiin eli palveluihin ja tavaroihin ja jota käytetään arvon ja hinnan mittana

rahakas /rˈahakas/ (adj)
εύπορος
  ihminen (tai yritys tms.), jolla on paljon rahaa

rahallinen /rˈahallɪnen/ (adj)
νομισματικός
  rahana arvioitu tai maksettu
δημοσιονομικός
  rahataloutta koskeva

rahanpesu /rˈahampˌesu/ (n)
ξέπλυμα μαύρου χρήματος, ξέπλυμα χρήματος
  rikoksilla hankitun rahan naamiointi laillisista lähteistä saaduksi

rahapaja /rˈahapˌaja/ (n)
νομισματοκοπείο
  laitos joka lyö kolikoita; nykyään toimenkuvaan kuuluu myös seteleiden painaminen

rahastaja /rˈahastˌaja/ (n)
αγωγός
  henkilö, joka kerää maksun matkustajilta liikennevälineessä

rahasto /rˈahasto/ (n)
απόθεμα
  epäitsenäinen säätiö; henkilön, yhteisön tai yrityksen perustama pääoma, joka lahjoittaa siihen luovutettua varallisuutta ja sen tuottoa rahaston perustajan määrittelemään tarkoitukseen

rahaton /rˈahaton/ (adj)
άφραγκος
  sellainen, jolla ei ole rahaa, vailla rahaa oleva

rahattomuus /rˈahatːomuːs/ (n)
αδεκαρία
  se, että on rahaton

rahka /rˈahka/ (n)
τυρόπηγμα
  maitorahka – hapatetusta maidosta valmistettu massa, josta hera on lähes kokonaan poistettu

rahoittaa /rˈahoitːaː/ (v)
επιχορηγώ
  antaa rahoitusta jonkun käytettäväksi tai jonkin käyttöön, tavallisesti korvausta vastaan

rahoitus /rˈahoitus/ (n)
χρηματοδότηση
  tuotantoon tai kulutukseen tarvittava pääoma
χρηματοοικονομικά
  yliopistojen ja kauppakorkeakoulujen ko. aiheeseen perehdyttävä oppiaine

rahti /rˈahtɪ/ (n)
μεταφορά
  korvaus tavaran kuljetuksesta, rahti-, kuljetusmaksu

rahtilaiva /rˈahtɪlˌaiva/ (n)
φορτηγό πλοίο
  tavaroiden kuljettamiseen tarkoitettu laiva

raide /rˈaide/ (n)
κάγκελο
  yhden tai kahden kiskon muodostama kokonaisuus, junanrata; monorail t. rautatien kiskopari

raihnainen /rˈaihnainen/ (adj)
τριμμένος
  iän tai vaivojen heikentämä tai rappeuttama

railo /rˈailo/ (n)
διάσπαση
  jäähän ilmestyvä halkeama

rainelippu /rˈainelˌipːu/ (n)
σημαία
  valtion aluksen keulan rainetankoon nostettava, yleensä neliön muotoinen lippu

raiskaaja /rˈaiskaːja/ (n)
βιαστής
  henkilö, joka käyttää seksuaalisesti hyväkseen, raiskaa

raiskata /rˈaiskata/ (v)
βιάζω
  pakottaa sukupuoliyhdyntään fyysistä väkivaltaa, sen uhkaa tai sillä pelottelua käyttäen

raiskaus /rˈaiskaus/ (n)
βιασμός
  väkisinmakaaminen, sukupuoliyhteys ilman toisen osapuolen tahtoa

raita /rˈaita/ (n)
λωρίδα
  pitkänomainen kuvio, juova
αυλακιά
  kanava johon on tallennettu audiosignaali

raitiotie /rˈaitɪotie/ (n)
τραμ
  kadulle henkilöliikennettä varten rakennettu yleensä sähköistetty rautatien tyyppinen järjestelmä, jolla lyhyin välein kulkee raitiovaunuja

raitiovaunu /rˈaitɪovˌaunu/ (n)
τραμ
  raitiotietä pitkin kulkeva kaupungin sisäisen tai lähiliikenteen joukkoliikenneväline

raitis /rˈaitɪs/ (adj)
εγκρατής
  alkoholijuomia nauttimaton
δροσερός
  raikas; kirpeä, viileä

raivokohtaus /rˈaivokˌohtaus/ (n)
θυμός
  tilanne, jossa henkilö on täynnä raivoa eikä näytä rauhoittuvan lainkaan

raivostuttaa /rˈaivostˌutːaː/ (v)
εξοργίζω
  saada raivostumaan

raja /rˈaja/ (n)
σύνορα, σύνορο
  se, mihin jokin muu konkreettinen tai kuviteltu asia loppuu, ja mistä toinen alkaa

raja-arvo /rˈajaˈarvo/ (n)
ουδός
  rajoituksenomainen arvo, jota ei saisi ylittää tai alittaa

rajapinta /rˈajapˌinta/ (n)
διεπιφάνεια
  jonkin järjestelmän sisäisen toteutuksen ulospäin näkyvä liitäntä, jonka kautta se on yhteydessä ulkomaailmaan

rajasuutari /rˈajasˌuːtarɪ/ (n)
παπουτσής
  suutari, joka korjailee rikkinäisiä kenkiä, mutta jonka taidot eivät välttämättä riitä uusien valmistukseen

rajata /rˈajata/ (v)
περιορίζω
  määritellä rajat, joiden sisälle jokin jää
σοδειά
  poistaa valokuvasta ylimääräiset kaistaleet reunoilta, jotta pääkohde tulisi paremmin esille

rajaus /rˈajaus/ (n)
διαχωρισμός
  tarkasteltavan asian rajojen asettaminen laajuuden kaventamiseksi

rajavastuuyhtiö /rˈajavˌastuːˌyhtɪø/ (n)
εταιρεία περιορισμένης ευθύνης
  eräissä oikeusjärjestelmissä yhtiömuoto, jossa yhtiömiesten vastuu yrityksen veloista ja muista sitoumuksista on rajattu kiinteään summaan

rajoittaa /rˈajoitːaː/ (v)
περιορίζω
  estää tai kieltää tapahtumasta tai tekemästä jotakin liian pitkälle tai laajalle, asettaa rajoitteita
  olla jonkin rajana, muodostaa tai asettaa raja

rajoitus /rˈajoitus/ (n)
σύνορο
  jotain toimintaa rajoittava asia

rajuilma /rˈajwɪlma/ (n)
έφοδος
  kova myrsky, sade ja ukkonen

rakas /rˈakas/ (adj)
αγαπητός
  sellainen, joka on rakkauden kohteena, erityisen pidetty, monesti myös palvottu

rakas /rˈakas/ (n)
αγαπητός
  henkilö, joka on toisen rakkauden kohde (käytetään tavallisesti puhutteluissa)

rakastaa /rˈakastaː/ (v)
αγαπώ
  pitää paljon; olla syvästi kiintynyt pitkänkin ajan jälkeen

rakastaja /rˈakastˌaja/ (n)
αγαπητικιά
  henkilö, joka rakastaa

rakastajatar /rˈakastˌajatar/ (n)
ερωμένη
  naispuolinen henkilö, jonka kanssa jklla avioliiton ulkopuolinen suhde

rakastella /rˈakastella/ (v)
αγαπώ
  harrastaa eroottista yhdessäoloa; olla seksuaalisessa kanssakäymisessä, olla yhdynnässä

rakastettava /rˈakastˌetːava/ (adj)
αγαθός
  sellainen, josta on helppo pitää; herttainen

rakastettavuus /rˈakastˌetːavuːs/ (n)
φιλοφροσύνη
  se, että on rakastettava

rakastettu /rˈakastˌetːu/ (adj)
αγαπημένος
  rakkauden kohteena oleva tai ollut, rakas

rakastettu /rˈakastˌetːu/ (n)
αγαπημένος
  rakkauden kohde, rakas

rakastua /rˈakastˌua/ (v)
ερωτεύομαι
  alkaa rakastaa jkta/jtak

rakenne /rˈakenne/ (n)
δομή
  jonkin kokonaisuuden osien yhteen liittämiseen sovellettujen keinojen yhdistelmä; luonnon aikaansaaman koostumuksen muoto

rakennus /rˈakennus/ (n)
κτίριο, κτίσμα, οικοδομή
  ihmisen tekemä rakennelma, jossa on katto, seinät ja lattia

rakennusmies /rˈakennˌusmies/ (n)
κτίστης
  rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakennustyömaa /rˈakennˌustyømaː/ (n)
εργοτάξιο
  rakentamista varten perustettu työmaa

rakennustyöntekijä /rˈakennˌustyøntˌekɪjæ/ (n)
οικοδόμος
  myös rakennusmies, rakennusalan ammattilainen, joka työskentelee rakennuksella

rakentaa /rˈakentaː/ (v)
χτίζω
  tehdä rakennus tai rakennelma

rakentaja /rˈakentˌaja/ (n)
κτίστης
  henkilö tai yritys, joka rakentaa

rakentaminen /rˈakentˌamɪnen/ (n)
κατασκευή
  rakennuksen tai muun rakennuskohteen toteuttaminen

raketinheitin /rˈaketˌinheitɪn/ (n)
ρουκετοβόλο
  tykistön epäsuoraa tulta ampuva ase, jonka ammukset on varustettu rakettimoottorilla

rakia /rˈakɪa/ (n)
ρακή
  balkanilainen tislattu hedelmäviina

rakkaus /rˈakːaus/ (n)
αγάπη
  syvän kiintymyksen tunne toista ihmistä tai jotakin asiaa kohtaan
  henkilö johon on rakastuttu, rakkauden kohde

rakkauskirje /rˈakːauskˌirje/ (n)
ερωτικό γράμμα
  romanttinen kirje

rakkaussuhde /rˈakːaussˌuhde/ (n)
ερωτική σχέση
  yleensä ihastumisesta alkava kahden toisilleen henkisesti läheisen ihmisen välinen vuorovaikutteinen suhde

rakki /rˈakːɪ/ (n)
κοπρίτης
  sekarotuinen koira, seropi

rakko /rˈakːo/ (n)
κύστη
  nesteen täyttämä pussimainen sisäelin

rakuuna /rˈakuːna/ (n)
εστραγκόν
  monivuotinen yrttikasvi, Artemisia dracunculus, jota käytetään kuivattuna mausteena
δραγόνος
  jalan taisteleva, mutta hevosella liikkuva sotilas

ramadan /rˈamadan/ (n)
Ραμαζάνι
  islamilaisten paastokuukausi, islamilaisen kuukalenterin yhdeksäs kuukausi

rampa /rˈampa/ (n)
κουτσός
  raajavammainen (kyse jaloista)

rampa ankka /rˈampa ˈaŋkːa/ (n)
κουτσή πάπια
  Politiikassa käytetty nimitys, joka kuvaa poliitikkoa, joka ei voi enää päästä tai ei ole päässyt uudelle kaudelle ja jolla on vielä loppukausi hallintoaikaa jäljellä.

ramppikuume /rˈampːɪkˌuːme/ (n)
άγχος
  yleisön edessä esiintymistä edeltävä hermostuneisuus

rangaista /rˈaŋŋaista/ (v)
τιμωρώ
  aiheuttaa toiselle kielteinen kokemus opetuksenomaisena seurauksena tämän väärästä teosta

rangaistus /rˈaŋŋaistus/ (n)
ποινή, τιμωρία
  seuraamus rikoksesta tai muusta konkreettista kohdetta tai elävää olentoa kohtaan tehdystä rikkomuksesta

rankka /rˈaŋkːa/ (adj)
δύσκολος
  ankara, kova

rankki /rˈaŋkːɪ/ (n)
λωρίδα
  arvoaste, etuoikeusjärjestys

ranne /rˈanne/ (n)
καρπός
  ihmisen kädessä kyynärvarren ja kämmenen välillä sijaitseva kahden nivelen yhdistelmä, joka mahdollistaa kämmenen taivuttamisen

rannekello /rˈannekˌello/ (n)
ρολόι χειρός
  ranteen ympärille rannekkeella kiinnitettävä kello

rannekoru /rˈannekˌoru/ (n)
βραχιόλι
  ranteeseen tarkoitettu koru, saattaa olla rannerengas

rannikko /rˈannɪkːo/ (n)
ακτή
  meren rantaa lähellä olevat alueet

rannikkovartiosto /rˈannɪkːovˌartɪˌosto/ (n)
ακτοφύλακας
  rannikon ja monissa maissa myös merialueiden sotilaallisesta turvallisuudesta huolehtiva aselaji, jota Suomessa vastaavat rajavartiolaitoksen alaiset alueelliset merivartiostot

ranska /rˈanska/ (n)
γαλλικά
  romaaninen kieli, jota puhutaan etenkin Ranskassa, Belgiassa, Sveitsissä ja Kanadassa ja useissa Afrikan maissa (kielitunnus: fr)

ranskaksi /rˈanskaksɪ/ (adv)
Γάλλοι
  ranskan kielellä, ranskan kielelle

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (adj)
γαλλικός
  Ranskasta peräisin oleva tai Ranskaan liittyvä

ranskalainen /rˈanskalˌainen/ (n)
Γάλλος
  pysyvästi Ranskassa asuva henkilö

ranskalainen suudelma /rˈanskalˌainen sˈuːdelma/ (n)
γαλλικό φιλί
  romanttista tai seksuaalista mielihyvää tuottava ele, jossa kaksi ihmistä koskettelee toistensa kieliä ja suuontelon sisäosia

ranskalaiset perunat /rˈanskalˌaiset pˈerunat/ (n)
τηγανητές πατάτες
  rasvassa uppopaistettuista perunasuikaleista koostuva ruokalaji

ranskankielinen /rˈanskaŋkˌielɪnen/ (adj)
γαλλόφωνος
  ranskan kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

ranskanpaisti /rˈanskampˌaistɪ/ (n)
φιλέτο
  (keittiö) naudan selkäpaisti

ranta /rˈanta/ (n)
όχθη
  vesistön ja maan raja-alue

rantalentopallo /rˈantalˌentopˌallo/ (n)
μπιτς βόλεϊ
  lentopallon muunnos jota pelataan kaksihenkisin joukkuein hiekka-alustalla

rantapenger /rˈantapˌeŋŋer/ (n)
όχθη
  aaltojen kulutustyön aiheuttama rantamuodostelma, jossa erotetaan jyrkkä törmä, osittain veden peitossa oleva pengertasanne ja törmästä irtautuneiden maa-ainesten muodostama jyrkänparras

rantautua /rˈantautˌua/ (v)
ακρογιαλιά
  tulla rantaan

raottaa /rˈaotːaː/ (v)
ευθυμία
  avata hieman, avata raolleen

raparperi /rˈaparpˌerɪ/ (n)
ραβέντι
  pitkävartisia lehtiä kasvattava vihannes, jonka kirpeän happamia varsia käytetään tuoreina tai säilöttyinä ruoanvalmistukseen

rapata /rˈapata/ (v)
έμπλαστρο
  päällystää laastilla esim. seinää

rapautua /rˈapautˌua/ (v)
καιρός
  kulua eroosion vaikutuksesta

raportoida /rˈaportˌoida/ (v)
έκθεση
  tehdä selkeäksi, kertoa tapahtuneesta, tehdä raportti

raportti /rˈaportːɪ/ (n)
έκθεση
  asiateksti, joka tiedottaa jostakin asiasta, tiedotus, selonteko, tilannekatsaus

rappaaja /rˈapːaːja/ (n)
σοβατζής
  rakennusalan ammattilainen, jonka toimenkuvaan kuuluu erityisesti rappaaminen

rappauslaasti /rˈapːauslˌaːstɪ/ (n)
έμπλαστρο
  rappaamiseen käytettävä laasti

rapsuttaa /rˈapsutːaː/ (v)
ξύνω
  hangata ihoa sormenpäillä tottaen mielihyvää rapsutettavalle

rapu /rˈapu/ (n)
Καρκίνος
  jonkin rapuihin kuuluva, vedessä elävä äyriäisten heimon kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäinen. Ravuilla on kookkaat sakset ja kitiinikuori.

rasia /rˈasɪa/ (n)
κασόνι
  pieni laatikko

rasismi /rˈasɪsmɪ/ (n)
ρατσισμός, φυλετισμός
  ihmisten erottelu tai poissulkeminen rodun, ihonvärin, syntyperän tai kansallisen tai etnisen alkuperän perusteella; ihmisrotujen tasa-arvon kiistäjä; oman rodun suosiminen tai sen kannattaminen ja edistäminen että jotkut rodut ovat arvokkaampia kuin toiset

rasisti /rˈasɪstɪ/ (n)
ρατσιστής
  henkilö, joka syrjii rodun perusteella; rasismin harjoittaja

rasistinen /rˈasɪstɪnen/ (adj)
ρατσιστικός
  rasismiin liittyvä, rasismin mukaisia mielipiteitä esittävä tai niiden mukaan toimiva

raskaana /rˈaskaːna/ (adv)
έγκυος
  (naisesta) tilassa, jossa kohdussa kehittyy parhaillaan sikiöstä jälkeläinen

raskaana oleva /rˈaskaːna ˈoleva/ (adj)
έγκυος
  gravidi, henkilöstä, jonka kohdussa on kehittymässä lapsi

raskas /rˈaskas/ (adj)
βαρύς
  painava, suuri massaltaan, normaalia painavampi

raskasmielisyys /rˈaskasmˌielɪsyːs/ (n)
μελαγχολία
  pohdiskeleva vakavuus, melankolisuus, sisäänpäin kääntyneisyys

raskaudenehkäisy /rˈaskaudenˌehkæisy/ (n)
αντισύλληψη
  ovulaation estäminen

raskaudenkeskeytys /rˈaskaudˌeŋkeskˌeytys/ (n)
άμβλωση
  abortti; hedelmöittyneen ja kiinnittyneen munasolun tai sikiön tuhoaminen

raskaus /rˈaskaus/ (n)
εγκυμοσύνη
  raskaana oleminen, vauvan odottaminen, raskaustila

raskausaika /rˈaskausˌaika/ (n)
κυοφορία
  ihmisellä noin yhdeksän kuukautta vauvan odottamista hedelmöityksen ja synnytyksen välillä; odotusaika

raskausmyrkytys /rˈaskausmˌyrkytys/ (n)
προεκλαμψία
  raskauden häiriö, jota luonnehtii korkea verenpaine ja virtsan (korkea) valkuaisainepitoisuus

raskaustesti /rˈaskaustˌestɪ/ (n)
τεστ εγκυμοσύνης
  virtsasta tehtävä testi, joka kertoo, onko nainen raskaana

rastas /rˈastas/ (n)
τσίχλα
  jokin heimon Turdidae varpuslinnuista

rasti /rˈastɪ/ (n)
σταυρός
  vinoristi

rasva /rˈasva/ (n)
λίπος
  eläimen ihonalainen rasvakudos

rasvahappo /rˈasvahˌapːo/ (n)
λιπαρό οξύ
  pitkäketjuinen, yleensä neljästä 28:een hiiltä sisältävä monokarboksyylihappo, joka esteröityneenä muodostaa glyserolin kanssa rasvoja ja alkoholin kanssa vahoja

rasvainen /rˈasvainen/ (adj)
παχύς
  rasvaa sisältävä tai rasvasta koostuva

rata /rˈata/ (n)
ράγα
  tietty kulkureitti
μετατρόχιο
  reitti, jota pitkin kuljetaan kilpaillessa nopeuslajeissa
τροχιά
  avaruudessa kulkevan kappaleen noudattama reitti

ratapölkky /rˈatapˌølkːy/ (n)
δένω
  rautatien pohjalle asetettu vaakasuora pölkky, johon kiskot kiinnitetään

rationaaliluku /rˈatɪonˌaːlɪlˌuku/ (n)
ρητός αριθμός
  luku, joka voidaan kirjoittaa kahden kokonaisluvun osamääränä eli murtolukuna

rationaalinen /rˈatɪonˌaːlɪnen/ (adj)
ρητός
  järkevä, suunnitelmallinen
  luku, joka on ilmaistavissa kahden kokonaisluvun osamääränä

rationalismi /rˈatɪˌonalˌismɪ/ (n)
ορθολογισμός
  järkiperäinen ajatustapa tai oppisuunta, järkeisoppi

ratkaisu /rˈatkaisu/ (n)
λύση
  oikea vastaus tai vastaus ongelmaan
απόφαση
  riidan saaminen selvitetyksi tai tuomioistuimen päätös

ratsain /rˈatsain/ (adv)
έφιππος
  ratsun selässä, ratsastaen

ratsastaa /rˈatsastaː/ (v)
ιππεύω
  kulkea eläimen, usein hevosen selässä, ohjastaa ratsua sen selässä istuen

ratsastaja /rˈatsastˌaja/ (n)
αναβάτης
  hevosen selässä ratsain liikkuva henkilö

ratsastus /rˈatsastus/ (n)
ιππασία
  liikkuminen ratsulla istuen sen selässä ja ohjastaen, myös urheilumuotona

ratsu /rˈatsu/ (n)
άλογο
  hevosenpään muotoinen nappula ♞, ♘

ratsuhevonen /rˈatsuhˌevonen/ (n)
άλογο
  ratsuna toimiva, ratsastamiseen käytettävä hevonen

ratsumies /rˈatsumies/ (n)
ιππέας
  ratsuväen sotilas

ratsuväki /rˈatsuvˌækɪ/ (n)
ιππικό
  sotajoukko joka liikkuu ratsain hevosella

rattaat /rˈatːaːt/ (n)
κάρο
  kärryt, vaunut

ratti /rˈatːɪ/ (n)
τιμόνι
  auton tai muun ajoneuvon ohjauspyörä

ratto /rˈatːo/ (n)
απόλαυση
  viihdyke

rattopoika /rˈatːopˌoika/ (n)
πόρνος
  gigolo, miespuolinen prostituoitu

raudoittaa /rˈaudoitːaː/ (v)
ενισχύω
  lisätä betoniin (esim. rakennuksen perustuksiin) raudoitteita

rauha /rˈauha/ (n)
ειρήνη
  häiriötön olotila
  riidaton olotila
  sodaton tila

rauhallinen /rˈauhallɪnen/ (adj)
ήρεμος
  tyyni, hermoilematon

rauhanen /rˈauhanen/ (n)
αδένας
  solu tai soluryhmästä koostunut elin, joka erittää ulkopuolelleen jatkuvasti tai toistuvasti usein fysiologisesti vaikuttavia aineita

rauhaton /rˈauhaton/ (adj)
αγωνιώδης
  sellainen, joka ei saa rauhaa
ανήσυχος
  sellainen, jossa ei saa rauhaa, jossa ei ole rauhallista

rauhoitus /rˈauhoitus/ (n)
άμυνα
  lainmääräykset luonnonsuojelusta, kalavesien ja riistan hoitamisesta sekä omaisuuden hävittämisestä

rauma /rˈauma/ (n)
δρόμος
  virtaava, talvisinkin sula salmi

raunio /rˈaunɪo/ (n)
ερείπιο
  (arkkitehtuuri) hävitetyn tai sortuneen rakennuksen t. rakennusryhmän yl. kiviset jäänteet, yleensä monikossa rauniot

rausku /rˈausku/ (n)
μουδιάστρα
  lähellä pohjaa elävä ja pohjaliejussa maaten saalista vaaniva rustokala, jolla on litteä ruumis ja silmät "selkäpuolella"

rauta /rˈauta/ (n)
σίδηρος, σίδερο
  siirtymämetalleihin kuuluva alkuaine; kemiallinen merkki Fe

rautainen /rˈautainen/ (adj)
σιδερένιος
  raudasta valmistettu, rauta-

rautakausi /rˈautakˌausɪ/ (n)
Εποχή του Σιδήρου
  esihistoriallinen kausi, jolloin rauta otettiin yleiseen käyttöön työkalujen, aseiden ja muiden tarve-esineiden valmistuksessa

rautalanka /rˈautalˌaŋka/ (n)
βάζω κοριό
  teräksestä vedetty metallilanka

rautasaha /rˈautasˌaha/ (n)
σιδηροπρίονο
  metallin sahaamiseen tarkoitettu saha

rautatammi /rˈautatˌammɪ/ (n)
αριά
  eteläisessä Euroopassa kasvava tammilajike (Quercus ilex), jonka terhoja käytetään sian ruoaksi ja myös ihmisravinnoksi

rautatie /rˈautatie/ (n)
σιδηρόδρομος, γραμμή
  rautatieliikenteen ja muun kiskoliikenteen käyttöön kiskoista rakennettu raidetie; raideliikenneväylä kaikkine siihen kuuluvine raiteineen, laitteineen ja järjestelmineen

rautatieasema /rˈautatˌieasˌema/ (n)
σιδηροδρομικός σταθμός
  henkilö- ja tavaraliikenteen hoitamiseen tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jossa junat pysähtyvät

rautatiet /rˈautatiet/ (n)
σιδηρόδρομος
  raideliikennettä ja usein myös sen oheistoimintoja hoitava organisaatio

rautatievaunu /rˈautatˌievaunu/ (n)
άμαξα
  junanvaunu; kuljetus- ja liikennöintiväline rautateillä; vaunu, joista juna koostetaan liittämällä niitä peräkkäin toisiinsa ja veturiin

rautias /rˈautɪas/ (adj)
καστανός
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet samanväriset tai peitinkarvaa vaaleammat

ravata /rˈavata/ (v)
ακολουθώ
  juoksennella; käydä jossain häiritsevän usein, rampata

ravihevonen /rˈavɪhˌevonen/ (n)
στράτα
  ravikilpailujen osallistujaksi koulutettu, ravikilpailuissa juokseva, ravaava hevonen

raviini /rˈavɪːnɪ/ (n)
λαγκάδι
  (maantiede) veden uurtama, syvä ja kapea laakso; rotko

ravinto /rˈavɪnto/ (n)
θρεπτικά συστατικά
  ravintoaine energian lähteenä

ravintoketju /rˈavɪntokˌetju/ (n)
αλυσίδα
  aineen ja energian kulku trofiatasolta toiselle eliöyhteisössä

ravintola /rˈavɪntˌola/ (n)
εστιατόριο
  valmiin paikalla nautittavan ruoan, virvokkeiden ja juoma-annosten, usein myös alkoholin, tarjoamiseen erikoistunut ravitsemusliike

ravintoloitsija /rˈavɪntolˌoitsɪja/ (n)
εστιάτορας
  ravintolan pitäjä

ravirata /rˈavɪrˌata/ (n)
στάδιο δρόμου
  raviajoa ja -kilpailuja varten kunnostettu rata

ravita /rˈavɪta/ (v)
τρέφομαι
  antaa ravintoa, tyydyttää ravinnontarve

ravitsemus /rˈavɪtsemus/ (n)
διατροφή
  eliön ravinnonkäytön ja elintoimintoihin hyödyntämisen yhteisvaikutus

ravitsemustiede /rˈavɪtsemˌustiede/ (n)
διατροφή
  tieteenala, joka tutkii ravintoaineiden ja muiden ravinnon mukana saatavien aineiden vaikutusta elimistöön ja sen toimintaan

ravustaa /rˈavustaː/ (v)
καβούρι
  pyydystää rapuja

reaaliluku /rˈeaːlˌiluku/ (n)
πραγματικός αριθμός
  lukusuoran pistettä vastaava luku; sisältävät kokonaisluvut, rationaaliluvut ja irrationaaliluvut

reaalinen /rˈeaːlɪnen/ (adj)
πραγματικός αριθμός
  reaalilukuarvoinen

reagoida /rˈeaɡˌoida/ (v)
αντιδρώ
  vastata ärsykkeeseen, vaikuttaa vastaan, joutua reaktioon

reaktanssi /rˈeaktˌanssɪ/ (n)
άεργη αντίσταση
  kyky vastustaa vaihtovirtaa; impedanssin imaginaariosa (tunnus X, yksikkö ohmi (Ω))

reaktiomoottori /rˈeaktˌiomˌoːtːorɪ/ (n)
αντιδραστήρας
  moottori, jonka voimanlähteenä toimivat siitä purkautuvat kuumat palamiskaasut

realismi /rˈealˌismɪ/ (n)
πραγματισμός
  käsitys, jonka mukaan universaalit ovat todellisia olioita

realisoida /rˈealɪsˌoida/ (v)
αντιλαμβάνομαι
  muuttaa omaisuus rahaksi esim. myymällä se

realiteetti /rˈealɪtˌeːtːɪ/ (n)
πραγματικότητα
  tosiasia, fakta

rebus /rˈebus/ (n)
εικονόγριφος
  kuva-arvoitus

refleksiivipronomini /rˈefleksˌiːvɪprˌonomˌinɪ/ (n)
αυτοπαθής αντωνυμία
  pronomini, joka ilmaisee itseen kohdistuvaa toimintaa, indoeurooppalaisissa kielissä myös vastavuoroisesti toisiinsa kohdistettua toimintaa sekä spontaanisti tapahtuvia asioita

reformi /rˈeformɪ/ (n)
μεταρρύθμιση
  suunnitelmallinen ja laillisin keinoin toimeenpantu uudistus

rehabilitointi /rˈehabˌilɪtˌointɪ/ (n)
αποκατάσταση
  rehabilitoiminen

rehellinen /rˈehellɪnen/ (adj)
τίμιος
  totuudessa pysyvä, vilpitön

rehellisyys /rˈehellɪsyːs/ (n)
τιμιότητα
  valheita välttävä luonteenomaisuus

rehennellä /rˈehennellæ/ (v)
κομπάζω
  tuoda esille omia positiivisia asioita kohottaakseen sosiaalista asemaansa

rehevä /rˈehevæ/ (adj)
ελκυστικός
  naisesta: muodokas, isorintainen ja lanteikas, uhkea; ihmisestä: pullea, pulska

rehtori /rˈehtorɪ/ (n)
διευθυντής
  oppilaitoksen johtajasta käytetty nimitys alakoulusta yliopistoon

rehu /rˈehu/ (n)
ζωοτροφή
  eläinten, erityisesti karjan ravinto

rehustaa /rˈehustaː/ (v)
σανό
  ruokkia rehulla

reikä /rˈeikæ/ (n)
τρύπα
  kappaleen läpi menevä lyhyehkö aukko
  hammasmädän eli karieksen aiheuttama vaurio hampaassa

reikäkorttikone /rˈeikækˌortːɪkˌone/ (n)
στηλοθέτης
  reikäkortteja lukeva sähkömekaaninen kone, joka johtaa sähkövirtaa reikäkortin sisältämän reiän läpi ja kykenee mahdollisesti reikäkorttien lajitteluun ja yksinkertaiseen laskentaan

reilu /rˈeilu/ (adj)
δίκαιος
  rehti, vilpitön
γενναιόδωρος
  runsas

reiluus /rˈeiluːs/ (n)
αμεροληψία
  se, että on reilu

reimari /rˈeimarɪ/ (n)
κούτα
  merenkulun viitoitusjärjestelmän viitta

reisi /rˈeisɪ/ (n)
μηρός
  lonkan ja polven välinen jalan yläosa

reisiluu /rˈeisɪluː/ (n)
μηριαίο οστό
  lonkkanivelen ja polvinivelen välissä sijaitseva, ihmiskehon pisin luu (lat. os femoris)

reissu /rˈeissu/ (n)
ταξίδι
  matka

reistailla /rˈeistailla/ (v)
δυσλειτουργία
  toimia (jatkuvasti) kangerrellen

reistata /rˈeistata/ (v)
δυσλειτουργία
  toimia kangerrellen, lakkoilla

reititin /rˈeitɪtɪn/ (n)
δρομολογητής
  laite, joka tietoverkoissa ohjaa viestipaketteja verkon osasta toiseen pakettien sisältämän osoitetiedon ja mahdollisesti (toteutustavasta riippuen) oman reititystaulunsa avulla

reivata /rˈeivata/ (v)
ξέρα
  vähentää purjeveneen purjeita huonon sään tullen, ettei vene kaatuisi tuulen voimasta tai purjeet repeäisi

rekisterikilpi /rˈekɪstˌerɪkˌilpɪ/ (n)
πινακίδα κυκλοφορίας
  tunnistamista varten tarkoitettu autoon tai muuhun rekisteröitävään ajoneuvoon kiinnitetty pieni metallinen tai muovinen kilpi, johon on kirjoitettu ajoneuvon rekisteritunnus

rekka /rˈekːa/ (n)
νταλίκα
  kuorma-auton ja perävaunun yhdistelmä

reklamaatio /rˈeklamˌaːtɪo/ (n)
παράπονο
  hyödykkeen virheellisyyden ilmoittaminen ja korvauksen vaatiminen; valitus, takaisin vaatiminen

rekonstruktio /rˈekonstrˌuktɪo/ (n)
ανακατασκευή
  jälleenrakentaminen

rekursio /rˈekursˌio/ (n)
αναδρομή
  (matematiikka) määritellä jokin itsensä kautta

rekvisiitta /rˈekvɪsˌiːtːa/ (n)
ιδιοκτησία
  (teatteri) näytelmässä, lähinnä lavastuksessa tarvittavat tavarat ja esineet

relatiivinen /rˈelatˌiːvɪnen/ (adj)
σχετικός
  suhteellinen

reliabiliteetti /rˈelɪˌabɪlɪtˌeːtːɪ/ (n)
αξιοπιστία
  mittarin tai menetelmän luotettavuus; se, että ei saada sattumanvaraisia tuloksia, vaan saadaan johdonmukaisia tuloksia

reliefi /rˈeliefɪ/ (n)
ανάγλυφο
  (kuvataide) korkokuva

reliikki /rˈelɪːkːɪ/ (n)
κειμήλιο
  pyhäinjäännös

relikvaario /rˈelɪkvˌaːrɪo/ (n)
λειψανοθήκη
  paikka, jossa säilytetään pyhäinjäännöksiä

remburssi /rˈemburssɪ/ (n)
τραπεζική πίστωση
  kansainvälisessä kaupassa pankin antama ostajaa tukeva maksusitoumus, jonka ehtojen täytyttyä ulkomainen pankki maksaa ulkomaiselle myyjälle tämän lähettämästä tavarasta kauppahinnan

remontoida /rˈemontˌoida/ (v)
ανακαινίζω
  tehdä remonttia

renessanssi /rˈenessˌanssɪ/ (n)
Αναγέννηση
  kulttuuri-ilmiö, jonka usein katsotaan alkaneen 1300-luvulla Italian kaupunkivaltioissa ja levinneen muualle Eurooppaan 1500-luvun tietämillä

rengas /rˈeŋŋas/ (n)
δακτύλιος
  ympyrän muotoinen, keskeltä avoin esine
  planeetan ympärille irtomateriasta muodostunut ohut kiekko
  algebrallinen joukko, jolla on yhteenlasku- ja kertolaskuoperaatiot. Rengas on ryhmä yhteenlaskun suhteen ja monoidi kertolaskun suhteen.
λάστιχο
  ajoneuvon pyörän kumiosa

renium /rˈenium/ (n)
ρήνιο
  eräs alkuaine

rento /rˈento/ (adj)
απρόβλεπτος
  huoleton, leppoisa, ei hermostu helposti

rentoutua /rˈentoutˌua/ (v)
αναπαύομαι
  saattaa itsensä rentoon olotilaan

renttu /rˈentːu/ (n)
μάγκας
  (miespuolisesta henkilöstä, käytetään hyvin harvoin naisesta) retku, retale, retkale, heittiö
κωλοφυλλάδα
  huonokuntoinen vaate

repiä /rˈepɪæ/ (v)
σκίζω
  rikkoa useaan osaan (yl. jotain osittain pehmeää)

reppu /rˈepːu/ (n)
σακίδιο πλάτης
  selässä kannettava pussi, jossa on olkapäiden yli kulkevat hihnat

republikaani /rˈepublɪkˌaːnɪ/ (n)
δημοκρατικός
  republikaanisen puolueen kannattaja

resensio /rˈesensˌio/ (n)
αναθεώρηση
  kirjallinen arvostelu

resepti /rˈeseptɪ/ (n)
συνταγή
  lääkemääräys; lääkärin määräys potilaalle annettavista lääkkeistä

reservaatti /rˈeservˌaːtːɪ/ (n)
διαχωριστικό
  Yhdysvalloissa intiaaneille varattu alue

reservi /rˈeservɪ/ (n)
επιφύλαξη
  jotain käyttöä varten varattu resurssi

resetoida /rˈesetˌoida/ (v)
επαναφέρω
  nollata; palauttaa alkutilaan (varsinkin elektroninen laite)

residenssi /rˈesɪdˌenssɪ/ (n)
έδρα
  asuinpaikka, virka-asunto

resiina /rˈesɪːna/ (n)
ντρεζίνα
  (rautatiet) kiskoilla ihmisvoimin tai pienellä moottorilla kulkeva kulkuväline

resiprookkipronomini /rˈesɪprˌoːkːɪprˌonomˌinɪ/ (n)
αλληλοπαθής αντωνυμία
  vastavuoroisuutta ilmaiseva pronomini, esimerkiksi toinen toisemme

resistanssi /rˈesɪstˌanssɪ/ (n)
αντίσταση
  sähköinen vastus, sähkövastus; suure, joka kuvaa johtimen sähkövirran kulun vastustamiskykyä (tunnus R, yksikkö ohmi (Ω))

resistori /rˈesɪstˌorɪ/ (n)
αντίσταση
  (elektroniikka) vastus, sähkövirran kulkua vastustava komponentti

resitaatio /rˈesɪtˌaːtɪo/ (n)
απαγγελία
  resitoimalla lukeminen, resitointi

resitoida /rˈesɪtˌoida/ (v)
απαγγέλλω
  lukea ääneen laulaen (runoa tms.)

resoluutio /rˈesolˌuːtɪo/ (n)
απόφαση
  kuvan tarkkuus eli erottelukyky, pituusyksikköä kohden olevien pikselien lukumäärä

resonanssi /rˈesonˌanssɪ/ (n)
αντήχηση
  myötävärähtely; eräs aaltoliikkeeseen liittyvä fysiikan ilmiö

reti /rˈetɪ/ (n)
ράδα
  (merenkulku) redi, suojainen ankkuroitumisalue sataman edustalla, satamaselkä. Retillä laivat odottavat laituriin pääsyä tai purkavat ja lastaavat.

retiisi /rˈetɪːsɪ/ (n)
ραπάνι
  ristikukkaisten heimoon kuuluva kasvi (Raphanus sativus var. sativus), joka on eräs maailman vanhimmista viljelykasveista. Sen kirpeä alkeisvarsi on yleensä päältä punainen ja sisältä valkoinen

retikka /rˈetɪkːa/ (n)
νταϊκόν
  retiisin eräiden muotojen nimitys (Raphanus sativus var. longipinnatus), joiden ulkonäkö vaihtelee pyöreästä porkkanaa muistuttavaan

retki /rˈetkɪ/ (n)
ταξίδι
  ulkoilmassa ilman ajoneuvoa tehtävä matka

retoriikka /rˈetorˌiːkːa/ (n)
ρητορική
  puhetaito; puhetaito-oppi

retorinen /rˈetorɪnen/ (adj)
ρητορικός
  puhetaidollinen, retoriikkaan kuuluva

retortti /rˈetortːɪ/ (n)
αποστακτήρας
  (laboratorio) käyräkaulainen, lasinen tai metallinen tislausastia.

retriitti /rˈetrɪːtːɪ/ (n)
αποτραβιέμαι
  vetäytymistä arkielämästä ja hiljentymistä esimerkiksi hengellisistä syistä tai stressin välttämiseksi

retrofleksi /rˈetroflˌeksɪ/ (n)
ανάστροφο
  retrofleksinen äänne

retrofleksinen /rˈetroflˌeksɪnen/ (adj)
ανάστροφο
  äänteestä, jossa kieli on taaksepäin taipuneena

reumatologia /rˈeumatˌoloɡˌia/ (n)
ρευματολογία
  lääketieteen haara joka on erikoistunut niveltulehdukseen ja muihin nivelten ongelmiin

reuna /rˈeuna/ (n)
άκρη
  kohta, jossa jokin päättyy ja toinen alkaa

reunakiveys /rˈeunakɪveys/ (n)
κράσπεδο πεζοδρόμιο
  kadun tai jalkakäytävän reunan kiveys, yleensä betonisista tai graniittisista reunakivistä tehty

revanssi /rˈevanssɪ/ (n)
ρεβάνς
  uusintaottelu

revetä /rˈevetæ/ (v)
σκίζω
  mennä rikki tietyllä tavalla (esim. kankaasta)

revonhäntä /rˈevonhˌæntæ/ (n)
αμάραντος
  -suvun trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä esiintyviä kasveja, joita käytetään koristekasveina

revontulet /rˈevontulet/ (n)
βόρειο σέλας
  ilmakehän ilmiö, jossa Auringosta lähteneet varatut hiukkaset aiheuttavat napapiirien läheisyydessä aaltoilevan valoilmiön

ribosomi /rˈibosˌomɪ/ (n)
ριβόσωμα
  soluelin, jossa proteiinisynteesi tapahtuu

riemuita /rˈiemwɪta/ (v)
αγάλλομαι
  tuntea tai osoittaa voimakasta iloa

rigi /rˈiɡɪ/ (n)
μαγειρεύω
  tietokoneanimaatiossa hahmon tai muun liikuttamista varten rakennetut toiminnot kuten luuranko

rihma /rˈihma/ (n)
κλωστή
  yksinkertainen ohut säie

riidellä /rˈiːdellæ/ (v)
καβγαδίζω
  väitellä raivokkaasti, tapella

riikinkukko /rˈiːkɪŋkˌukːo/ (n)
παγώνι
  luonnonvaraisena Etelä-Aasiassa tavattava suurikokoinen kanalintu (), joka tunnetaan uroksen koristeellisista pyrstösulista

riimi /rˈiːmɪ/ (n)
ομοιοκαταληξία
  runon loppusointu

riimu /rˈiːmu/ (n)
ρούνος
  riimukirjain
καπίστρι
  juova, naarmu, viilto, raaputus (josta "riimun" merkitys "riimukirjain" eli "raaputettu kirjain")

riimukirjain /rˈiːmukˌirjain/ (n)
ρούνος
  riimukirjoituksen kirjain

riippua /rˈiːpːua/ (v)
εξαρτώμαι
  määräytyä jonkin tekijän mukaan
κρεμώ
  (asennosta tai asemasta) olla riipuksissa; roikkua

riippukatto /rˈiːpːukˌatːo/ (n)
ψευδοροφή
  (arkkitehtuuri) alaslaskettu katto

riippuliidin /rˈiːpːulˌiːdɪn/ (n)
αιωρόπτερο
  purjesiipinen jäykkärunkoinen painopisteohjattu lentolaite

riippulukko /rˈiːpːulˌukːo/ (n)
λουκέτο
  lukko, joka kiinnitetään ja lukitaan paikalleen U:n muotoisella sangalla

riippumatto /rˈiːpːumˌatːo/ (n)
αιώρα
  tekstiiverkosta tai kankaasta tehty kahden pidikkeen väliin ripustettu makuualusta

riippuminen /rˈiːpːumɪnen/ (n)
αναρτημένος
  riippua-verbistä muodostettu teonnimi

riippuvainen /rˈiːpːuvˌainen/ (adj)
εξαρτημένος
  joka on suuresti jonkun tai jonkin muun varassa
  jolla on addiktio johonkin

riippuvuus /rˈiːpːuvuːs/ (n)
εθισμός
  pakonomainen tarve harjoittaa jotakin toimintoa tai kokea tietynlainen tunnetila; addiktio

riipus /rˈiːpus/ (n)
μενταγιόν
  koru, joka riippuu koristeena, erityisesti kaulaketjusta

riisi /rˈiːsɪ/ (n)
ρύζι
  riisien heinäkasvisuvun (Oryza) luonnonvaraisten tai syötäväksi viljeltyjen lajien yleisnimi; riisi on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla viljelty maapallon tärkein viljalaji

riisitauti /rˈiːsɪtˌautɪ/ (n)
ραχίτιδα
  D-vitamiinin puutteesta johtuva aineenvaihduntahäiriö

riista /rˈiːsta/ (n)
κυνήγι
  luonnonvaraisina elävät nisäkkäät tai linnut, joita käytetään saaliseläiminä ja metsästetään ruoaksi tai turkisten vuoksi

riistanmakuinen /rˈiːstanmˌakwɪnen/ (adj)
κυνήγι
  (keittiö) sellainen, jonka maku on peräisin riistasta.

riisua /rˈiːsua/ (v)
απογειώνομαι
  ottaa itseltään tai toiselta pois päältä vaate tms.

riisuutua /rˈiːsuːtˌua/ (v)
γδύνομαι
  riisua itsensä

riita /rˈiːta/ (n)
καβγάς
  tavallisesti mielipide-eron aiheuttama sanasota, johtaa joskus tappeluihin

riitti /rˈiːtːɪ/ (n)
τελετουργία
  liturginen toimitus tai seremonia; palvontameno

riittävä /rˈiːtːævæ/ (adj)
αρκετός
  sellainen, joka riittää; tarpeeksi mittava, tarpeet täyttävä

riittävästi /rˈiːtːævˌæstɪ/ (adv)
αρκετά
  riittävällä tavalla; tarpeeksi

riittää /rˈiːtːæː/ (v)
αρκώ
  tyydyttää tarpeet, olla tarpeeksi

riiviö /rˈiːvɪø/ (n)
κάθαρμα
  pahankurisesta kakarasta käytetty nimitys

rikas /rˈikas/ (adj)
πλούσιος
  sellainen, jolla on hallussaan runsaasti omaisuutta

rikastua /rˈikastˌua/ (v)
εύπορος
  tulla rikkaaksi, vaurastua merkittävästi

rikkaruoho /rˈikːarˌuoho/ (n)
αγριόχορτο
  rikkakasvi

rikki /rˈikːɪ/ (n)
θείον, θείο
  epämetalleihin kuuluva yleinen, mauton ja hajuton, väriltään keltainen alkuaine. Rikin kemiallinen merkki on S.

rikkihappo /rˈikːɪhˌapːo/ (n)
θεϊκό οξύ
  H₂SO₄, vahva happo, joka liuottaa epäjaloja metalleja

rikkinäinen /rˈikːɪnˌæinen/ (adj)
σπασμένος
  rikki mennyt, rikki oleva, rikkoutunut, rikottu

rikkoa /rˈikːoa/ (v)
χαλάω
  tehdä rikkinäiseksi, särkeä, panna palasiksi
  vaihtaa seteli pienemmiksi rahoiksi
  poistaa rikat, perata
παραβιάζω
  toimia noudattamatta sääntöjä tai lupausta

rikkoontua /rˈikːoːntˌua/ (v)
διάλειμμα
  mennä rikki, hajota

rikkoutua /rˈikːoutˌua/ (v)
διάλειμμα
  mennä rikki itsekseen

rikkuri /rˈikːurɪ/ (n)
απεργοσπάστης
  henkilö, joka ei osallistu lakkoon muiden osallistuessa; lakonrikkoja

rikollinen /rˈikollɪnen/ (adj)
εγκληματικός
  lainvastainen

rikollinen /rˈikollɪnen/ (n)
εγκληματικός
  henkilö, joka ei noudata lakia, lainrikkoja, rikokseen syyllistynyt

rikollisuus /rˈikollɪsuːs/ (n)
εγκληματικότητα
  rikolliset teot, rikosten määrä (yhteiskunnallisena ilmiönä)

rikos /rˈikos/ (n)
έγκλημα, αδίκημα
  laissa rangaistavaksi säädetty teko tai laiminlyönti

rikos ihmisyyttä vastaan /rˈikos ˈihmɪsˌyːtːæ vˈastaːn/ (n)
έγκλημα κατά της ανθρωπότητας
  laajamittaisesti ja järjestelmällisesti siviiliväestöön kohdistuva hyökkäys, jonka motiivina on poliittinen mielipide, rotu, kansallisuus, etninen alkuperä, kulttuuri, uskonto, sukupuoli tai näihin rinnastettava seikka

rikosoikeudellinen /rˈikosˌoikeudˌellɪnen/ (adj)
εγκληματικός
  rikosoikeuteen kuuluva, sisältyvä tai liittyvä

rikosoikeus /rˈikosˌoikeus/ (n)
ποινικός κώδικας
  tekojen rankaisemista koskeva oikeustieteen haara

rikostoveri /rˈikostˌoverɪ/ (n)
συνεργός
  rikoskumppani

rikša /rˈikʃa/ (n)
δίτροχη χειράμαξα
  Kaukoidässä käytettävät aisoista vedettävät tai polkupyrävetoiset yhden tai kahden henkilön kuljetusrattaat

rima /rˈima/ (n)
δικηγορία
  lautaa kapeampi ohut puulista

rinnakkainen /rˈinnakːˌainen/ (adj)
παράλληλος
  joka on olemassa toisen asian kanssa yhtä aikaa ja tarkoittaa samaa toisesta näkökulmasta

rinnastaa /rˈinnastaː/ (v)
συγκρίνω
  pitää vertailukelpoisena tai samanarvoisena jnk kanssa

rinnasteinen /rˈinnastˌeinen/ (adj)
συντεταγμένη
  rinnastussuhteessa oleva, parataktinen; sellainen, joka on rinnastussuhteessa; samanvertainen.

rinne /rˈinne/ (n)
πλαγιά
  kalteva tai viettävä maa; maa-alue kukkulan ja laakson välillä.
πίστα
  laskettelurinne

rinta /rˈinta/ (n)
στήθος, θώρακας, στέρνο
  ihmisen yläruumiin etuosa
μαστός, στήθος
  ihmisen yläruumiin etuosassa oleva ruumiinosa, joka sisältää maitorauhasen, rasvakudosta ja nännin (usein monikossa rinnat tarkoittaen molempia rintoja)

rintakehä /rˈintakˌehæ/ (n)
θώρακας
  kylkiluiden, rintanikamien ja rintalastan tukema alue selkärankaisen ruumiissa

rintaliivit /rˈintalˌiːvɪt/ (n)
σουτιέν, στηθόδεσμος
  naisten alusvaate, joissa on kaksi kuppia, jotka peittävät ja samalla tukevat rintoja

rintama /rˈintama/ (n)
μέτωπο
  sotajoukkojen muodostelma puolustuksen tai hyökkäyksen etuosassa, tavallisesti valtion rajalla ja historiallisesti siellä missä sijaitsevat juoksuhaudat

rintamerkki /rˈintamˌerkːɪ/ (n)
κομβίον
  vaatteen rinnukseen kiinnitettävä usein neulalla varustettu merkki

rintaneula /rˈintanˌeula/ (n)
πόρπη
  naisten vaatteen rintamukseen kiinnitettävä koru

rintava /rˈintava/ (adj)
κουντεπιέ
  jalasta jalkapöydältään kaareva

ripa /rˈipa/ (n)
λαβή
  kahva, kädensija
πλευρό
  ohut ja litteä lämpöä hyvin johtava liuska

ripeä /rˈipeæ/ (adj)
γρήγορα
  nopea, vauhdikas

rippi /rˈipːɪ/ (n)
εξομολόγηση
  syntien tunnustus papille, katumus ja synninpäästö kristillisissä kirkoissa

ripsi /rˈipsɪ/ (n)
βλεφαρίδα
  (yleensä monikossa) silmäripsen kärjessä kasvava karva
  värekarva, eräiden kasvien ja eläinten riveittäin kasvava karvamainen muodostuma

ripsieläin /rˈipsielæin/ (n)
βλεφαριδοφόρο
  mikä tahansa ripsieläinten alajaksoon () kuuluva alveolaattien laji tai sellaisen yksilö

ripsiväri /rˈipsɪvˌærɪ/ (n)
μάσκαρα
  silmäripsien värjäämiseen käytettävä meikki

ripuli /rˈipulɪ/ (n)
διάρροια
  oire, jossa potilaan uloste on vetistä ja ulostustarve lisääntyy

ripustaa /rˈipustaː/ (v)
κρεμώ
  laittaa roikkumaan

ripustaminen /rˈipustˌamɪnen/ (n)
εκκρεμότητα
  riippumaan tai riippuvaksi kiinnittäminen

riskeerata /rˈiskeːrˌata/ (v)
διακινδυνεύω
  ottaa riskiä; joutua tai jättää riskille alttiiksi

riski /rˈiskɪ/ (adj)
δυνατός
  roteva, voimakas (henkilöstä)
παρακινδυνευμένος
  riskialtis, uskallettu (usein taivuttamattomana)

riski /rˈiskɪ/ (n)
κίνδυνος
  negatiivisen tapahtuman ja tämän toteutumisen uhka ja sen toteutumisen todennäköisyys (esim. onnettomuuden tai sairauden)

riskialtis /rˈiskɪˌaltɪs/ (adj)
παρακινδυνευμένος
  sellainen, jossa voi ilmetä epäedullisia seurauksia; joka saattaa epäonnistua; vaarallinen, epävarma

risteilyalus /rˈisteilˌyalus/ (n)
κρουαζιερόπλοιο
  alus joka kuljettaa matkustajia tyypillisesti virkistystarkoituksessa useiden satamien kautta kulkevalla reitillä

ristetä /rˈistetæ/ (v)
διαφέρω
  olla erilaisia, tavoitella erilaisia tai päinvastaisia asioita

risteys /rˈisteys/ (n)
διασταύρωση
  kohta, jossa kaksi reittiä tai useampi risteävät

risteyttää /rˈisteytːæː/ (v)
διασταυρώνω
  saattaa lisääntymään keskenään kaksi perimältään erilaista yksilöä

risti /rˈistɪ/ (n)
σταυρός
  muodostelma, jossa kaksi osaa kulkevat toistensa poikki
  ristikkäisistä osista muodostuva kristinuskon symboli
  antiikin aikana käytetty teloitusväline
σπαθί
  tavallisen korttipakan maa, symboli ♣

ristiinnaulita /rˈistɪːnnˌaulɪta/ (v)
σταυρώνω
  teloittaa kiinnittämällä ristiin nauloin

ristinolla /rˈistɪnˌolla/ (n)
τρίλιζα
  kahden pelaajan peli, jossa on tarkoitus saada omaa merkkiään tietty määrä (kolme tai viisi) peräkkäin pelaajien tehdessä vuorotellen siirtoja ruudukolle

ristiretki /rˈistɪrˌetkɪ/ (n)
σταυροφορία
  sotaretki kristinuskon levittämiseksi ja vääräuskoisia vastaan

ristiriita /rˈistɪrˌiːta/ (n)
σύγκρουση
  osapuolten välillä vallitseva, aistimusten, kokemusten, näkemysten, vakaumusten tms. erilaisuudesta tai merkittävästä poikkeamisesta tila

ritari /rˈitarɪ/ (n)
ιππότης
  aateliin kuuluva keskiaikainen raskas ratsumies
  jonkin ritarikunnan ritarin arvon saanut henkilö

ritarikunta /rˈitarɪkˌunta/ (n)
ιπποσύνη
  sotilaallinen järjestö, jonka jäsenet antoivat munkkilupauksen ja vaalivat kristityn ritarin ihannetta, jossa yhdistyivät sotilaallinen urheus ja hurskaus

ritarillisuus /rˈitarˌillɪsuːs/ (n)
ιπποσύνη
  se, että on ritarillinen

ritsa /rˈitsa/ (n)
σφεντόνα
  ase tai lelu, jolla laukaistaan pikkukiviä kuminauhaa venyttämällä

rituaali /rˈituˌaːlɪ/ (n)
τελετουργικό
  tietty tapa, jolla uskonnollinen meno suoritetaan
  muu samanlaisena tehtävä sarja toimintoja

riuku /rˈiuku/ (n)
επιτελείο
  (metsätalous) solakka, läpimitaltaan noin 4—12 cm karsittu, kuorittu tai kuorimaton puu; salko

riutta /rˈiutːa/ (n)
ύφαλος
  saaren tai laguunin ympärillä olevista koralleista koostuva rengasmainen alue

rivi /rˈivɪ/ (n)
γραμμή
  muoto, jossa on edestä katsottuna monta asiaa vierekkäin
  tekstiä varten rivivälein varattu tyhjä tai tekstiä sisältävä vaakasuora kaistale, tekstirivi
λωρίδα
  šakkilaudan vaakarivit valkean pelaajan puolelta mustan suuntaan lueteltuna nimetään numeroilla 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 ja 8
τραβάω κουπί
  sulkeisjärjestyksen muoto, jossa henkilöt ja ajoneuvot ovat rinnakkain

rivistö /rˈivɪstø/ (n)
στήλη
  sotilas- tai ajoneuvorivien muodostama kokonaisuus

rivo /rˈivo/ (adj)
αισχρή
  säädytön, alatyylinen

robotiikka /rˈobotˌiːkːa/ (n)
ρομποτική
  robottien tutkimus, rakentaminen ja hyödyntäminen

robotti /rˈobotːɪ/ (n)
ρομπότ
  itsetoiminen sähkömekaaninen kone

robusti /rˈobustɪ/ (adj)
ρωμαλέος
  vankkarakenteinen, roteva, vanttera, jykevä, kestävä

rock /rˈokk/ (n)
ροκ
  rokki, 1950-luvulla syntynyt populaarimusiikin tyyli, josta on kehittynyt useita alalajeja

rodium /rˈodium/ (n)
ρόδιο
  eräs alkuaine

rodullinen /rˈodullɪnen/ (adj)
φυλετικός
  rotuun liittyvä, rotu-

rohjeta /rˈohjeta/ (v)
τολμώ
  olla tarpeeksi rohkea tekemään jotakin, uskaltaa

rohkaista /rˈohkaista/ (v)
παρακινώ
  puhua tai muuten viestiä pelokkaalle niin, että tämä uskaltaa/uskaltautuu tekemään jotakin

rohkea /rˈohkea/ (adj)
γενναίος
  henkilö tai eläin, joka tekee jonkun asian pelostaan huolimatta

rohkeus /rˈohkeus/ (n)
ανδρεία
  uskallus, pelottomuus tehdä asioita

roihu /rˈoihu/ (n)
λάμπω
  valtoimenaan lyövät tulen liekit

roihuta /rˈoihuta/ (v)
λάμπω
  palaa suurilla ja loimuavilla liekeillä

roisisti /rˈoisɪstɪ/ (adv)
χυδαία
  roisilla tavalla

roisto /rˈoisto/ (n)
απατεώνας
  rikollinen

rojalti /rˈojaltɪ/ (n)
πνευματικά δικαιώματα
  tekijän tai patentinomistajan saama osuus tuotoksen tuottamista tuloista

rokkari /rˈokːarɪ/ (n)
ροκάς
  rockmusiikin esittäjä tai harrastaja

rokote /rˈokote/ (n)
εμβόλιο
  aine, joka tuottaa elimistössä puolustusreaktion synnyttäen immuniteetin tai lieventää mahdollisen tartunnan haittoja

rokottaa /rˈokotːaː/ (v)
εμβολιάζω
  antaa rokotus

rokotus /rˈokotus/ (n)
εμβολιασμός
  toimenpide, jossa annetaan rokote

romaani /rˈomaːnɪ/ (n)
μυθιστόρημα
  laaja proosamuotoinen, usein fiktiivinen kirjallinen teos

romaaninen kieli /rˈomaːnɪneŋ kˈielɪ/ (n)
ρομανική γλώσσα
  Romaaniset kielet ovat arkisesta latinasta kehittyneitä indoeurooppalaisia kieliä ja muodostavat itaalisten kielten alaluokan.

romahtaa /rˈomahtaː/ (v)
καταρρέω
  sortua, hajota painovoiman vaikutuksesta

romani /rˈomanɪ/ (n)
τσιγγάνος
  Suomen romanikieli (kielitunnus: rmf), puhujia Suomessa ja Ruotsissa

romania /rˈomanˌia/ (n)
ρουμανικά
  Romaniassa ja Moldovassa puhuttava itäromaaninen kieli (kielitunnus: ro)

romanialainen /rˈomanˌialˌainen/ (n)
Ρουμάνα, Ρουμάνος
  pysyvästi Romaniassa asuva henkilö

romantiikka /rˈomantˌiːkːa/ (n)
ρομαντισμός
  romanttinen toiminta, henki tai piirteet; romattisuus, tunteellisuus

romantikko /rˈomantˌikːo/ (n)
ρομαντικός
  romanttinen henkilö

romanttinen /rˈomantːɪnen/ (adj)
ρομαντικός
  romantiikkaan taipuvainen; tunteellinen, haaveilevainen

rommi /rˈommɪ/ (n)
ρούμι
  sokeriruo'osta käyttämällä ja tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

romu /rˈomu/ (n)
σκραπ
  erityisesti metallista koostuva jäte

rooli /rˈoːlɪ/ (n)
ρόλος
  jonkun henkilön esittämä osa esityksessä, näytelmässä tai elokuvassa

roomalainen /rˈoːmalˌainen/ (adj)
ρωμαϊκός
  Roomasta peräisin oleva tai Roomaan liittyvä

roomalaiskatolinen /rˈoːmalˌaiskatˌolɪnen/ (adj)
ρωμαιοκαθολικός
  suurimman kristillisen kirkkokunnan, katolisen kirkon, opin mukainen tai siihen liittyvä

roomankumina /rˈoːmaŋkˌumɪna/ (n)
κύμινο
  eräs sarjakukkaiskasvien heimoon kuuluva laji () tai sen yksilö

roosa /rˈoːsa/ (n)
ροζ
  (väri) ruusunpunainen; vaalea ruusunpunainen

roska /rˈoska/ (n)
σκουπίδια
  kiinteää yksityiselämän jätettä, lähinnä kotitalousjätettä, lukuun ottamatta biojätettä ja ongelmajätettä

roskakori /rˈoskakˌorɪ/ (n)
καλάθι
  kori paperiroskaa varten

roskalaatikko /rˈoskalˌaːtɪkːo/ (n)
κάδος απορριμμάτων
  laatikko, johon kiinteistöjen roskat kerätään poiskuljetusta varten

roskaruoka /rˈoskarˌuoka/ (n)
έτοιμο ανθυγιεινό φαγητό
  käytetään vähättelevästi ravintoarvoiltaan huonosta ruoasta, joka on yleensä ns. pikaruokaa

rosvo /rˈosvo/ (n)
ληστής
  rikollinen, joka ryöstää, tavallisesti fyysisellä väkivallalla tai aseella uhaten

rosvous /rˈosvous/ (n)
κλοπή
  rosvoaminen, ryöstö
  se, että on rosvo; rosvona oleminen

roséviini /rˈosevˌiːnɪ/ (n)
ροζ
  eräitä vaaleanpunaisia viinejä

roteva /rˈoteva/ (adj)
εύρωστος
  ruumiiltaan vankkarakenteinen; tanakka, tukeva, vanttera

rotko /rˈotko/ (n)
φαράγγι
  syvyydeltään leveyttä suurempi jyrkkien seinämien rajoittama, yleensä kallioinen laakso. Synnyltään rotkot ovat tektonisia tai korroosiomuodostelmia

rotkolaakso /rˈotkolˌaːkso/ (n)
φαράγγι
  (maantiede) kuurma, jyrkkärinteinen voimakkaan vedenvirtauksen aiheuttaman pohjaeroosion tulos

rotta /rˈotːa/ (n)
αρουραίος
  mikä tahansa rottien sukuun () kuuluva rottaeläinten laji tai sellaisen yksilö

rotu /rˈotu/ (n)
ράτσα
  maantieteellisesti rajoittunut ihmisjoukko, joka jakaa keskenään toisista erottavia ominaisuuksia (ei ole olemassa yksiselitteistä luonnontieteellistä määritelmää)
  ihmisen tarkoituksella jalostama nisäkäslaji, tietynlainen koira, kissa, hevonen, nauta jne.

rouva /rˈouva/ (n)
κυρία
  naimisissa oleva tai ollut nainen, kuten eronnut tai leski. Lyhenne rva.

roux /rˈouks/ (n)
κοκκινομάλλης
  rasvan ja jauhojen seos (yleensä 50/50 paino-%), jota käytetään kastikkeiden suurustamisessa

rovasti /rˈovastɪ/ (n)
παπάς η ενορία
  seurakunnan johtava pappi lähinnä Saksassa ja Pohjoismaissa; Suomen evankelis-luterilaisessa ansioituneelle papille myönnettävä arvonimi

rubidium /rˈubɪdium/ (n)
ρουβήδιο, ρουβίδιο
  alkalimetalleihin lukeutuva alkuaine, kemiallinen merkki Rb

rubiini /rˈubɪːnɪ/ (n)
ρουμπίνι
  syvänpunainen jalokivi, joka kuuluu korundiryhmään; timantin jälkeen kovin jalokivi

ruhonosa /rˈuhonˌosa/ (n)
αποκοπή
  teuraseläimestä leikattuja nimettyjä osia

ruhtinas /rˈuhtɪnas/ (n)
πρίγκιπας
  ruhtinaskunnan hallitsija tai perinnöllisen ruhtinaan arvon perinyt henkilö

ruhtinaskunta /rˈuhtɪnˌaskunta/ (n)
πριγκιπάτο
  valtio tai valtakunta, jonka päämies on ruhtinas

ruis /rwˈis/ (n)
σίκαλη
  leipäruis, viljakasvi ()

ruiskaunokki /rwˈiskaunˌokːɪ/ (n)
κενταύριον
  (ruis)pellossa kasvava sinikukkainen ruohokasvi, Centaurea cyanus

rukkaset /rˈukːaset/ (n)
καλάθι
  kieltävä vastaus kosintaan; (laajemmin) toisen ihastuksen, kosiskelun, lähentelyn tai tanssiinkutsun torjuminen

rukki /rˈukːɪ/ (n)
ανέμη
  laite, jolla karstatusta lampaanvillasta on kehrätty villalankaa

rukoilija /rˈukoilˌija/ (n)
προσευχόμενος
  henkilö, joka rukoilee

rukoilla /rˈukoilla/ (v)
προσεύχομαι
  lukea rukous, kiittää Jumalaa tai pyytää apua häneltä

rukous /rˈukous/ (n)
προσευχή
  rukoileminen
  rukoilemisen toteuttamiseksi luettava määrämuotoinen teksti tai suoritettava muu toimenpide

rukouskirja /rˈukouskˌirja/ (n)
ευχολόγιο
  rukoustekstejä sisältävä kirja

rulettaa /rˈuletːaː/ (v)
χαρακώνω
  olla erinomainen, erityisen hyvä tai paras

ruletti /rˈuletːɪ/ (n)
ρουλέτα
  Uhkapeli, jossa yritetään etukäteen arvata rulettikiekolla ja metallikuulalla arvottuja numeroita.

rullalauta /rˈullalˌauta/ (n)
σκέιτμπορντ
  rullalautailun harrastajien käyttämä lauta, jossa on neljä rengasta

rullaluistella /rˈullalwˌistella/ (v)
πατίνι
  kulkea rullaluistimilla

rullaluistin /rˈullalwˌistɪn/ (n)
πατίνι
  perinteisiä luistinta muistuttava liikuntaväline, jonka metalliterän paikalla on yleensä neljä tai viisi rullaa eli rengasta

ruma /rˈuma/ (adj)
άσχημος
  sellainen, joka kuulostaa tai näyttää vastenmieliseltä; koetaan ilkeäksi tai vastenmieliseksi; pahan kuuloinen, pahan näköinen

rumpu /rˈumpu/ (n)
τύμπανο
  rummuttamalla soitettava lyömäsoitin

rumuus /rˈumuːs/ (n)
ασχήμια
  se, että on ruma

runkata /rˈuŋkata/ (v)
αυνανίζω
  masturboida

runkkari /rˈuŋkːarɪ/ (n)
μαλάκας
  itsetyydyttäjä, runkkaaja

runko /rˈuŋko/ (n)
κόμβος
  puun varsiosa

runkokunta /rˈuŋkokˌunta/ (n)
αποικία
  yhdestä yksilöstä suvuttomasti lisääntymällä ja emoyksilön yhteyteen jääneiden eliöiden yhdyskunta

runkoverkko /rˈuŋkovˌerkːo/ (n)
ραχοκοκαλιά
  tietoliikenne- tai energiansiirtoverkon solmupisteiden välinen pääväylä, joka koostuu runkolinjoista

runo /rˈuno/ (n)
ποίημα
  suullinen tai kirjallinen teos, jossa kieltä käytetään esteettisesti ja usein runomittaa noudattaen

runoilija /rˈunoilˌija/ (n)
ποιητής
  henkilö, joka kirjoittaa runoja

runojalka /rˈunojˌalka/ (n)
οπλή
  runopolvi, painollisen eli nousussa olevan ja painottoman eli laskussa olevan tavun ryhmä mitallisessa runoudessa

runollinen /rˈunollɪnen/ (adj)
ποιητικός
  runoudelle ominainen; runoa muistuttava; tunteelliseksi tekevä
  runoa tai runoutta koskeva, runouden alaan kuuluva

runomitta /rˈunomˌitːa/ (n)
μέτρο
  metrumi, mitallisen runouden runoissa käytetty mitta, joka perustuu poljennollisissa runoissa rytmiin ja poljennottomissa esimerkiksi tavujen määrään säkeessä ja säkeiden määrään säkeistössä sekä loppusointuun

runous /rˈunous/ (n)
ποίηση
  kirjallisuuden ja sanataiteen muoto, jossa kieltä käytetään esteettisesti sen merkityksen ja kieliopillisen oikeellisuuden sijaan tai lisäksi

runousoppi /rˈunousˌopːɪ/ (n)
ποιητικός
  runoutta, sen lajeja ja ilmaisukeinoja käsittelevä tutkimussuuntaus

runsaasti /rˈunsaːstɪ/ (adv)
αφθονία
  reilusti, riittävästi, paljon, yli odotusten

runsas /rˈunsas/ (adj)
άφθονος
  määrältään reilu, yltäkylläinen, runsaslukuinen

runsaudensarvi /rˈunsaudˌensarvɪ/ (n)
κέρας της Αμάλθειας
  muinaisten kreikkalaisten ja roomalaisten käyttämä yltäkylläisyyden ja vaurauden symboli

runsaus /rˈunsaus/ (n)
αφθονία
  paljous; se että jotain on runsaasti

ruoanlaitto /rˈuoanlˌaitːo/ (n)
μαγειρική
  ruoan valmistus

ruoansulatus /rˈuoansˌulatus/ (n)
πέψη
  digestio, ruoka-aineiden muuttuminen sellaiseen muotoon, että eläin voi käyttää ne hyväkseen

ruoho /rˈuoho/ (n)
χόρτο
  kasvi, jonka maanpäällinen varsi on puutumaton ja joka kasvaa pituutta vain kärjestään toisin kuin heinä

ruohokasvi /rˈuohokˌasvɪ/ (n)
βότανο
  ruohovartinen kasvi

ruohonleikkuri /rˈuohonlˌeikːurɪ/ (n)
χορτοκοπτική μηχανή
  työnnettävä tai ajettava kone, jolla leikataan nurmikkoa

ruohovartinen /rˈuohovˌartɪnen/ (adj)
ποώδης
  kasvista, jolla on pehmeä, ei puumainen, varsi

ruoka /rˈuoka/ (n)
φαγητό
  eliöiden energianlähde, elävien organismien syömä usein kiinteä aine, jonka näiden elimistö muuttaa energiaksi

ruokabanaani /rˈuokabanˌaːnɪ/ (n)
αρνόγλωσσο
  banaanien suvun Paradisiaca-lajikeryhmän kasvi ()
  niiden hedelmä, jota käytetään trooppisissa maissa perunan tapaan

ruokahalu /rˈuokahˌalu/ (n)
όρεξη
  halu syödä ruokaa

ruokailuväline /rˈuokailˌuvælˌine/ (n)
μαχαιροπήρουνα
  kattaukseen kuuluva aterin, jota käytetään ruokaillessa; joskus myös lautasista

ruokailuvälineet /rˈuokailˌuvælɪneːt/ (n)
μαχαιροπήρουνα
  ruokailuvälineen monikkomuoto

ruokakomero /rˈuokakˌomero/ (n)
αποθήκη τροφίμων
  rakennuksessa ruoan säilytykseen tarkoitettu erillinen tila/ kylmiö

ruokakulttuuri /rˈuokakˌultːuːrɪ/ (n)
κουζίνα
  ruokaan ja sen valmistamiseen liittyvät perinteiden mukaiset menetelmät ja tavat, jossa raaka-aineiden hankinnalla, käsittelyllä, varastoinnilla ja säilytyksellä on merkittävä rooli maustamisen ja tarjollepanon ohessa

ruokala /rˈuokala/ (n)
καντίνα
  lounasruoan tarjoiluun erikoistunut ruokapaikka, usein työpaikoilla

ruokalaji /rˈuokalˌajɪ/ (n)
πιάτο
  nimitys tietystä ruoasta, aterialla voi olla tarjolla useita eri ruokalajeja

ruokalappu /rˈuokalˌapːu/ (n)
σαλιάρα
  varsinkin pienille lapsille leuan alle ruokailun ajaksi kiinnitettävä, vaatteiden tahriintumista estävä, tavallisesti kankainen suojavaate

ruokalista /rˈuokalˌista/ (n)
κατάλογος
  luettelo ravintolan ruokavalikoimasta tai ruokalassa tarjolla olevista ruoista

ruokalusikka /rˈuokalusˌikːa/ (n)
κουτάλι
  suurehko lusikka, jota käytetään keiton, puuron tai liemen syömiseen

ruokamyrkytys /rˈuokamˌyrkytys/ (n)
τροφική δηλητηρίαση
  pilaantuneiden elintarvikkeiden tai niissä olevien bakteeri- tai homemyrkkyjen aiheuttama sairastuminen

ruokasali /rˈuokasˌalɪ/ (n)
τραπεζαρία
  suurelle henkilömäärälle ruokailuun varattu huone

ruokasooda /rˈuokasˌoːda/ (n)
μαγειρική σόδα
  natriumvetykarbonaatin kauppanimi (E-koodi: E 500)

ruokatorvi /rˈuokatˌorvɪ/ (n)
οισοφάγος
  nielusta mahalaukkuun johtava ruoansulatuskanavan osa

ruokavalio /rˈuokavˌalɪo/ (n)
διατροφή
  mitä joku yleensä syö tai käyttää ravintonaan; tietylle alueelle ominainen syöminen

ruokkia /rˈuokːɪa/ (v)
ταΐζω
  antaa ruokaa, syöttää

ruoppaaja /rˈuopːaːja/ (n)
καμάκι
  alus, jota käytetään ruoppaukseen

ruori /rˈuorɪ/ (n)
πηδάλιο
  aluksen peräsimen tai potkurin asentoa halutun kulkusuunnan muuttamiseksi säätävä ohjauspyörä, jonka kehällä on usein kapuloita

ruoska /rˈuoska/ (n)
μαστίγιο
  eläinten ajamiseen käytetty väline, jossa on jäykän varren päässä nahkasiima tai siimoja ja jolla lyödään eläimiä tai ihmisiä

ruoste /rˈuoste/ (n)
σκουριά
  hapettunut eli oksidoitunut rauta

ruostesieni /rˈuostesˌienɪ/ (n)
σκουριά
  helmi-itiöpesäkkeitä muodostava kasveilla loisiva sieni, jonka rihmasto kasvaa isäntäkasvin solukkojen soluväleissä

ruostua /rˈuostua/ (v)
σκουριά
  Raudan tai teräksen hidasta muuttumista hauraaksi ruosteeksi hapen ja kosteuden vaikutuksesta.

ruostumaton teräs /rˈuostumaton tˈeræs/ (n)
ανοξείδωτος χάλυβας
  kromia ja toisinaan nikkeliä tai molybdeeniä sisältävä teräs, jota suojaa ruostumiselta kromioksidikerros

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (adj)
σουηδικός, Σουηδή
  Ruotsista peräisin oleva tai Ruotsiin liittyvä

ruotsalainen /rˈuotsalˌainen/ (n)
Σουηδή, Σουηδέζα
  pysyvästi Ruotsissa asuva henkilö

ruotsi /rˈuotsɪ/ (n)
σουηδικά
  ruotsin kieli, pääosin Ruotsissa ja Suomessa puhuttava kieli; kielitunnus

ruotsiksi /rˈuotsɪksɪ/ (adv)
Σουηδέζα
  ruotsin kielellä, ruotsin kielelle

ruotsinkielinen /rˈuotsɪŋkˌielɪnen/ (adj)
Σουηδέζα
  ruotsin kieltä äidinkielenään puhuva.

rupi /rˈupɪ/ (n)
κρούστα
  haavasta vuotavasta tai ihottuman erittämästä nesteestä ihon pintaan muodostunut karstottuma.

rupikonna /rˈupɪkˌonna/ (n)
φρύνος
  Bufo bufo, ainoa Suomessa elävä konnalaji

rupilisko /rˈupɪlˌisko/ (n)
τρίτων
  (Triturus cristatus) kyhmyinen selkäpuolelta musta tai tummanruskea ja vatsasta keltainen lisko

rupla /rˈupla/ (n)
ρούβλι
  Venäjän, Valko-Venäjän ja Transnistrian rahayksikkö, joka jakaantuu sataan kopeekkaan

rusahtaa /rˈusahtaː/ (v)
κάνω κρότο
  päästää lyhytkestoinen rutiseva ääni
  murtua äkillisesti rutisten

rusetti /rˈusetːɪ/ (n)
φιόγκος
  solmu, jossa on kaksi mutkaa päiden jäädessä vapaiksi
παπιγιόν
  miehen vaatekappale, joka muodostaa rusetin kaulan etupuolelle

rusina /rˈusɪna/ (n)
σταφίδα
  auringossa tai kuivurissa kuivattu viinirypäle

ruskea /rˈuskea/ (adj)
καφέ, καστανό
  väriltään ruskea

ruskea /rˈuskea/ (n)
καφέ, καστανό
  ruskea väri

ruskettaa /rˈusketːaː/ (v)
μαυρίζω
  saada ruskettumaan

ruskettua /rˈusketːˌua/ (v)
μαυρίζω
  (ihosta) muuttua tummemmaksi ultraviolettivalon (auringonvalon) vaikutuksesta; saada rusketus

rusketus /rˈusketus/ (n)
μαύρισμα
  ihon tummuus, joka on seurausta (auringon) ultraviolettisäteilylle altistumisesta

ruskistaa /rˈuskɪstaː/ (v)
κοκκινίζω
  kuumentaa ruoka-aineita siten, että niihin syntyy ruskea paistopinta

rusto /rˈusto/ (n)
τραγανόν
  rustosoluista muodostunutta verisuonetonta tukikudosta

rustoinen /rˈustoinen/ (adj)
χονδρικός
  sellainen, jossa on rustoa tai joka muodostuu rustosta

rutenium /rˈutenium/ (n)
ρουθήνιο
  eräs alkuaine

rutherfordium /rˈutherfˌordium/ (n)
ραδερφόρντιο
  eräs alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Rf ja järjestysluku 104

rutiini /rˈutɪːnɪ/ (n)
διαδικασία
  toistuva, vakiintunut tapa

rutistaa /rˈutɪstaː/ (v)
λιώνω
  rypistää, puristaa
ζουλώ
  halata lujasti

rutto /rˈutːo/ (n)
πανούκλα
  Yersinia pestis-bakteerin aiheuttama tarttuva tauti, joka leviää helposti epidemian lailla ja johtaa hoitamattomana usein kuolemaan

ruuhi /rˈuːhɪ/ (n)
μονόξυλο
  puunrungosta kaiverrettu vene

ruuhka /rˈuːhka/ (n)
μποτιλιάρισμα
  tilanne, jossa normaali toiminta hidastuu tai estyy sen takia, että tilaa tai aikaa on käytettävissä tarvittavaa vähemmän, erityisesti liikenneruuhka

ruumiinavaus /rˈuːmɪːnavaus/ (n)
νεκροψία
  kuolleelle mahdollisten kuolinsyiden selvittämiseksi tehtävä ruumiin tutkimus, jonka suorittaa patologi, tai oikeuslääkäri kuolemansyyntutkijan pyynnöstä; joko lääketieteellinen ruumiinavaus tai oikeustieteellinen ruumiinavaus

ruumis /rˈuːmɪs/ (n)
νεκρός
  (anatomia) eläimen tai ihmisen fyysinen olemus, keho
πτώμα
  eläimen tai ihmisen kuollut keho, kalmo

ruumisarkku /rˈuːmɪsˌarkːu/ (n)
φέρετρο
  arkku, johon kuollut ruumis pannaan hautaamista varten

ruumisauto /rˈuːmɪsˌauto/ (n)
νεκροφόρα
  kuolleiden kuljettamiseen tarkoitettu auto

ruumishuone /rˈuːmɪshˌuone/ (n)
νεκροτομείο
  kylmä tila, joka on tarkoitettu vainajien säilyttämiseen ennen hautausta

ruuna /rˈuːna/ (n)
άλογο
  valakka, kuohittu ori

ruunikko /rˈuːnɪkːo/ (adj)
δάφνη
  hevosesta, jonka peitinkarva on ruskea ja jouhet mustat

ruusu /rˈuːsu/ (n)
τριανταφυλλιά, ρόδο
  ruusukasvien heimon kukkiva piikkivartinen pensas, ruusupensas

ruusukaali /rˈuːsukˌaːlɪ/ (n)
λάχανο βρυξελλών
  kaalin muunnos joka kasvattaa pieniä, halkaisijaltaan noin olevia 2–4 cm pikkuruisia kaalinkeriä (Brassica oleracea var. gemmifera)

ruusuke /rˈuːsuke/ (n)
ροζέτα
  kukkaa muistuttava koriste

ruusunmarja /rˈuːsunmˌarja/ (n)
ισχίο
  ruusupensaan tuottama epähedelmä, mehevä kukkapohjus

ruusuvesi /rˈuːsuvˌesɪ/ (n)
ροδόνερο
  (kosmetiikka) ruusuöljyn ja tislatun veden seos, kosmeettinen puhdistusvesi ja hajuste

ruuta /rˈuːta/ (n)
απήγανος
  mikä tahansa ruutien suvun () kasvi

ruutana /rˈuːtana/ (n)
κυπρίνος
  eräs särkikalojen heimoon () kuuluva karppikalojen lahkon () laji () tai tämän yksilö

ruuti /rˈuːtɪ/ (n)
μπαρούτι
  mm. ammuksissa ja ilotulitteissa käytettävä räjähdyksenomaisesti palava aineseos

ruutu /rˈuːtu/ (n)
τετράγωνο
  suorakaiteenmuotoinen pinnan osa; myös jokin rajattu alue tai ala, jonka muoto on muukin kuin neliö tai jopa määrittelemätön
κουτάκι
  lomakkeen tms. tila, joka täytetään rastittamalla tai muilla yksittäisillä merkeillä
οθόνη
  näytön, television kuva-ala; näyttö
κάδρο
  liikkuvan kuvan yksi filmille valotettu kuva tai muu otos
τζάμι
  ikkunan lasi, ikkunaruutu
καρό
  tavallisen korttipakan maa, jonka symboli on punainen salmiakkiruutu ♦

ruutuhyppely /rˈuːtuhˌypːely/ (n)
κουτσό
  leikki, jossa on tarkoitus hyppiä maahan piirrettyjen ruutujen mukaisesti

ruutukaappaus /rˈuːtukˌaːpːaus/ (n)
στιγμιότυπο
  kuva, joka on otettu siitä mitä tietokoneen ruudulla tapahtuu juuri sillä hetkellä

ruuvi /rˈuːvɪ/ (n)
βίδα
  kierteinen kiinnitysväline, kone-elin, joka on usein valmistettu metallista

ruuvitaltta /rˈuːvɪtˌaltːa/ (n)
κατσαβίδι
  ruuvien kiertämiseen käytettävä käsityökalu

ryhmitellä /rˈyhmɪtellæ/ (v)
ομάδα
  () ryhmittää; jakaa ryhmiksi

ryhmittää /rˈyhmɪtːæː/ (v)
ομάδα
  jakaa ryhmiksi

ryhmä /rˈyhmæ/ (n)
ομάδα
  joukko
  jaksollisen järjestelmän pystysarake, jonka alkuaineella on samanlainen elektronikuori ja siitä johtuva ominaisuudet
διμοιρία
  ryhmänjohtajan, yleensä aliupseerin johtama pieni sotilasjoukko

ryhmäkunta /rˈyhmækˌunta/ (n)
διχόνοια
  puolueen tai järjestön sisäinen ryhmittymä, klikki

ryhtyä /rˈyhtyæ/ (v)
αρχίζω
  (+ 3. inf. illatiivi) alkaa tehdä jtk, tarttua toimeen

ryhä /rˈyhæ/ (n)
βόλος
  patti, paukama, kuhmu

rykmentti /rˈykmentːɪ/ (n)
σύνταγμα
  klassisen kolmijaon mukainen joukkoyksikkö, joka sisältää vain yhden aselajin joukkoja, jalkaväessä kolme pataljoonaa

rynnäkkö /rˈynnækːø/ (n)
έφοδος
  taistelijajoukon yhtäaikainen nopea tunkeutuminen lähitaistelua käyden vihollisryhmitykseen

rynnäs /rˈynnæs/ (n)
καρδιά
  aluksen keulakupu, keulassa oleva pyöristymä, josta kylki alkaa

ryntäät /rˈyntæːt/ (n)
καρδιά
  hevosen rintaosa
βυζί
  naisen rinnat

rypälemehu /rˈypælˌemehu/ (n)
μούστος
  viinirypäleistä puristettu mehu, jota voidaan juoda sellaisenaan tai josta voidaan valmistaa viiniä

ryssiä /rˈyssɪæ/ (v)
γαμώ
  tehdä huonosti, pilata, mokata

rystynen /rˈystynen/ (n)
κόνδυλος
  kämmenluiden ja sormen tyviluiden yhtymäkohdan kohoamat

rysähtää /rˈysæhtæː/ (v)
πλακώνω
  kuulua, tapahtua rysähdys; tyypillisesti kun jotakin tormää voimalla johonkin siten että jompikumpi rikkoontuu

rytmi /rˈytmɪ/ (n)
ρυθμός
  ilmiöiden säännönmukainen toistuvuus tai muu jaksollisuus; tajuttavissa oleva osien ja kokonaisuuksien suhde

rytmihäiriö /rˈytmɪhˌæirɪø/ (n)
αρρυθμία
  sydämen normaalin, säännöllisen rytmin häiriytyminen

ryväs /rˈyvæs/ (n)
συστάδα
  alkioiden tiheä joukko
  usean tietokoneen muodostama järjestelmä, joka ulkoa päin katsottuna toimii kuin yksi järjestelmä

ryvästyä /rˈyvæstˌyæ/ (v)
μαζεύομαι
  muodostua rypääksi

ryvästää /rˈyvæstæː/ (v)
μαζεύομαι
  muodostaa ryväs
  muodostaa ryväs, klusteroida

ryökäle /rˈyøkæle/ (n)
παλιάνθρωπος
  kunniaton tai moraaliton henkilö

ryömiä /rˈyømɪæ/ (v)
έρπω
  liikkua eteenpäin käsivoimin vartalo matalana maata vasten

ryöppy /rˈyøpːy/ (n)
έκχυση
  yhtäkkisesti satava tai putoava massa vettä tai muuta nestettä
  laaja, eri suunnista kohdistuva arvostelu

ryöstellä /rˈyøstellæ/ (v)
διαγουμίζω
  ryöstää toistuvasti t. ilman, että kukaan hillitsisi ryöstämistä

ryöstäjä /rˈyøstæjæ/ (n)
ληστής
  henkilö, joka ryöstää

ryöstää /rˈyøstæː/ (v)
αποστερώ
  ottaa toiselta ilman laillista oikeutta uhkaamalla tai väkivalloin jotakin toiselle kuuluvaa tai toisen vastuulla olevaa

ryöstö /rˈyøstø/ (n)
κλοπή
  toisen omaisuuden varkaus väkivallan tai uhkauksen avulla

ryövätä /rˈyøvætæ/ (v)
διαρρηγνύω
  ryöstää

räjähdys /rˈæjæhdys/ (n)
έκρηξη
  pienessä tilassa tapahtuva nopea palaminen, josta vapautuu energiaa ja paineen nousu, joka aiheuttaa mahdollisesti paineaallon ja tuhoa

räjähdysaine /rˈæjæhdysˌaine/ (n)
εκρηκτικό
  tietyissä olosuhteissa räjähtävä aine, jota käytetään tarkoituksellisen räjähdyksen aikaansaamiseksi

räjähtää /rˈæjæhtæː/ (v)
ανατινάζω
  purkautua jostain sijainnista hyvin nopeasti sen välittömään ympäristöön

räkä /rˈækæ/ (n)
μύξα
  nenän limakalvojen muodostama lima

räppänä /rˈæpːænæ/ (n)
άνοιγμα
  mikä tahansa ilmanvaihtoon tarkoitettu avattava ja suljettava luukku, tyypillisesti saunan katonrajassa lakeisluukku

räsynukke /rˈæsynˌukːe/ (n)
κούκλα κουρέλι
  pehmeä kankainen nukke

rääkyä /rˈæːkyæ/ (v)
κουάξ
  laulaa särjetyllä äänellä

räätäli /rˈæːtælɪ/ (n)
ράφτης
  vaatteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö, vaatturi

räätälöidä /rˈæːtælˌøidæ/ (v)
προσαρμόζομαι
  kustomoida, tehdä mittatilauksena

rölli /rˈøllɪ/ (n)
άγρωστη
  röllien () suvun heinäkasvi

röntgenium /rˈøntɡenium/ (n)
ρεντγκένιο
  eräs alkuaine, kemiallinen merkki Rg

röntgenkuva /rˈøntɡeŋkˌuva/ (n)
ακτινογραφία
  kuva, joka on otettu käyttäen hyväksi röntgensäteitä

röntgenkuvaus /rˈøntɡeŋkuvaus/ (n)
ακτινογραφία
  röntgensäteiden kudosten läpäisevyyteen perustuva kuvantamismenetelmä; luista röntgensäteily menee heikosti läpi, jolloin ne jäävät kuvaan näkyviin

röntgenlaite /rˈøntɡenlˌaite/ (n)
ακτινογράφος
  röntgenkuvaukseen käytettävä laite

röntgenografia /rˈøntɡenˌoɡrafˌia/ (n)
ακτινογραφία
  röntgenkuvaus

röntgensäde /rˈøntɡensˌæde/ (n)
ακτίνα Χ
  röntgensäteilyyn kuuluva säde

röyhkeys /rˈøyhkeys/ (n)
θράσος
  se, että on röyhkeä tai että esiintyy röyhkeyttä

röyhkeä /rˈøyhkeæ/ (adj)
θρασύς
  julkea, tunkeileva,

röyhtäistä /rˈøyhtæistæ/ (v)
ρεύομαι
  päästää suolistokaasuja äänekkäästi ulos ruokatorvesta suun tai nenän kautta kerran

röyhtäys /rˈøyhtæys/ (n)
ρέψιμο, ερυγή
  kaasun pääseminen tai päästäminen ruokatorven kautta ulos ruoansulatuselimistöstä

rööki /rˈøːkɪ/ (n)
σιγαρέττο
  savuke

saada /sˈaːda/ (v)
δέχομαι
  olla annettavan tavaran tai idean kohde, ottaa vastaan, vastaanottaa; saada jotakin
επιτρέπεται
  olla lupa, voida
κάνω
  aiheuttaa, tehdä joku tekemään jotain
αξίζω
  joutua tai tulla jonkin kohteeksi
αποκτώ
  päästä tavoitteeseen, saavuttaa jotakin omalla toiminnalla
παίρνω
  tulla jonkun osaksi tai kohdalle ilman tarkoitusta tai tavoittelua

saada aikaan /sˈaːda ˈaikaːn/ (v)
κατορθώνω
  saavuttaa [suurella vaivalla]
βάζω
  synnyttää, herättää

saaga /sˈaːɡa/ (n)
σάγκα
  viikinkien sankariteoista ja henkilöistä kertova eeppinen kertomus

saakka /sˈaːkːa/ (adv)
μέχρι
  johonkin (aikaan) mennessä
-σει
  jostain ajasta lähtien

saalis /sˈaːlɪs/ (n)
αρπαχτή
  ryöstämällä saatu; ryöstösaalis, sotasaalis

saaliseläin /sˈaːlɪselæin/ (n)
βορά
  petoeläimen ravinnokseen saalistama eläin

saalistaa /sˈaːlɪstaː/ (v)
βορά
  hankkia saalista; metsästää

saalistaja /sˈaːlɪstˌaja/ (n)
αρπακτικό
  petoeläin, joka pyydystää toisia eläimiä syötäväkseen

saame /sˈaːme/ (n)
Σάμι
  saamelaiskielet kokonaisuutena; kieliryhmä, jonka tunnetuimpia kieliä ovat pohjoissaame, inarinsaame ja koltansaame

saamelainen /sˈaːmelˌainen/ (n)
Σάμι
  etniseltä syntyperältään Lapista oleva, saamelaisten jälkeläinen.

saapas /sˈaːpas/ (n)
μπότα
  umpinainen, pitkävartinen jalkine

saapua /sˈaːpua/ (v)
φτάνω
  tulla perille

saapuminen /sˈaːpumɪnen/ (n)
άφιξη
  tuleminen johonkin

saarelainen /sˈaːrelˌainen/ (n)
νησιώτης
  saaren asukas

saari /sˈaːrɪ/ (n)
νησί, νήσος
  veden ympäröimä suurehko, kuitenkin mannerta pienempi maa-alue

saariryhmä /sˈaːrɪrˌyhmæ/ (n)
συστάδα
  ryhmä saaria, saarista muodostuva kokonaisuus; yleensä suppeampi alue kuin saaristo

saaristo /sˈaːrɪsto/ (n)
αρχιπέλαγος
  laaja saarista koostuva alue merellä; yleensä laajemman alueen nimitys kuin saariryhmä

saarivaltio /sˈaːrɪvˌaltɪo/ (n)
νησιωτικό κράτος
  saaresta tai useista saarista muodostuva valtio

saarna /sˈaːrna/ (n)
κήρυγμα
  papin jumalanpalveluksessa pitämä puhe

saarnaaja /sˈaːrnaːja/ (n)
ιεροκήρυκας
  henkilö, joka saarnaa

saarnastuoli /sˈaːrnastˌuolɪ/ (n)
άμβωνας
  kirkon etuosassa oleva katettu puhujakoroke, josta pidetään saarnoja

saarnata /sˈaːrnata/ (v)
κηρύσσω
  pitää saarna

saarni /sˈaːrnɪ/ (n)
μελιά
  lehtosaarni, öljypuukasvien (Oleaceae) heimoon kuuluva lehtipuu (Fraxinus excelsior), jolla on suuret parillisesti kasvavat lehdet

saarto /sˈaːrto/ (n)
αποκλεισμός
  kaupan, kulun, pääsyn tai toiminnan estäminen, taloussaarto

saasta /sˈaːsta/ (n)
ακαθαρσία
  (varsinkin voimakkaasti tahriva) lika, epäpuhtaus

saatanallinen /sˈaːtanˌallɪnen/ (adj)
σατανικός
  (kirjaimellinen) Saatanaan liittyvä, Saatanasta lähtöisin oleva

saatavilla oleva /sˈaːtavɪlla ˈoleva/ (adj)
διαθέσιμος
  sellainen, joka on jonkun ulottuvilla tai mahdollista saada lähes vaivatta

saatavuus /sˈaːtavuːs/ (n)
διαθεσιμότητα
  saatavilla oleminen

saattaa /sˈaːtːaː/ (v)
εξουσία
  tehdä mahdollisesti jotakin

saattohoito /sˈaːtːohˌoito/ (n)
παρηγορητική φροντίδα
  kuolevan ihmisen hoito hänen viimeisinä viikkoinaan tai kuukausinaan ennen kuolemaa, erityisesti liittyy syöpäsairauksiin

saattue /sˈaːtːue/ (n)
κονβόι
  usean ajoneuvon joukko, joka kulkee yhdessä keskinäisen tuen ja puolustuksen takia

saavuttaa /sˈaːvutːaː/ (v)
κατορθώνω
  toteuttaa jokin pyrkimys tai päämäärä
φτάνω
  päästä perille jonnekin ponnistelujen jälkeen

sabotaasi /sˈabotˌaːsɪ/ (n)
σαμποτάζ, δολιοφθορά
  vahingonteko, jolla pyritään poliittiseen tai sotilaalliseen tavoitteeseen vaikeuttamalla vastustajan toimintaa

sabotoida /sˈabotˌoida/ (v)
δολιοφθορά
  tuhota, tärvellä, vandalisoida

sabotoija /sˈabotˌoija/ (n)
δολιοφθορέας
  henkilö, joka sabotoi; sabotaasin harjoittaja

sabotointi /sˈabotˌointɪ/ (n)
δολιοφθορά
  sabotoiminen

saddukeus /sˈadːukeus/ (n)
Σαδδουκαίος
  (Raamattu) erään Jeesuksen aikaisen juutalaisen puolueen jäsen

sade /sˈade/ (n)
βροχή
  ilmakehässä olevan vesihöyryn tiivistymisestä seuraava luonnonilmiö, jossa tiivistymisen tulokset putoavat maahan; sade tulee vetenä, lumena tai rakeina ja välillä näiden yhdistelmänä

sadekausi /sˈadekˌausɪ/ (n)
εποχή
  vuodenaika tropiikissa, jolloin sateet ovat yleisempiä ja runsaampia kuin muulloin

sadekuuro /sˈadekˌuːro/ (n)
βροχούλα
  tyypillisesti rankka melko lyhyen aikaa kestävä sade, joka tulee ukkospilvestä tai korkeasta kumpupilvestä; sadekuuroissa sataa tavallisesti vettä, mutta ukkospilvistä voi sataa myös rakeita

sademetsä /sˈademˌetsæ/ (n)
τροπικό δάσος
  trooppinen tai subtrooppinen, ympäri vuoden vihreä, tiheä ja runsaslajistoinen metsä

sadetakki /sˈadetˌakːɪ/ (n)
αδιάβροχο
  vettä läpäisemättömästä materiaalista valmistettu takki

sadevesiviemäri /sˈadevˌesɪvˌiemærɪ/ (n)
υπόνομος
  viemäri, joka kuljettaa pois sadevettä

sadismi /sˈadɪsmɪ/ (n)
σαδισμός
  nautinnon saaminen henkisen tai fyysisen kärsimyksen tuottamisesta toiselle osapuolelle

sadisti /sˈadɪstɪ/ (n)
σαδιστής
  henkilö, joka saa itselleen mielihyvää kivun tunteen aiheuttamisesta toiselle ihmiselle tai eläimelle

sadistinen /sˈadɪstɪnen/ (adj)
σαδιστής
  sellainen, joka harjoittaa sadismia

sadonkorjuu /sˈadoŋkˌorjuː/ (n)
θερισμός
  sadon, esim. viljasadon tai viinisadon talteenotto eli korjuun otto

safiiri /sˈafɪːrɪ/ (n)
ζαφείρι
  arvokas, yleensä sininen jalokivi

saha /sˈaha/ (n)
πριόνι
  pitkittäisen litteän seläkkeen laitaan, yleensä edestakaista sahausliikettä varten, pyöreän litteän laikan reunaan, pyörivää sahausliikettä varten, tai ketjuun, kiertävää sahausliikettä varten, kiinnitettyjen peräkkäisten hammasmaisten terien leikkuuvoimaan perustuva kappaleen halkaisuun tai katkaisuun käytettävä työkalu

sahata /sˈahata/ (v)
πριονίζω
  leikata puuta tai muuta materiaalia sahaa käyttäen

sahrami /sˈahramɪ/ (n)
ζαφορά
  maustesahramin kuivatuista emin luoteista jauhettu mauste ja väriaine

saippua /sˈaipːua/ (n)
σαπούνι
  rasvahapon suoloja sisältävä pesuaine

saippuasarja /sˈaipːuasˌarja/ (n)
σαπουνόπερα
  nykyaikaan sijoittuva viihteellinen sarja, jolla on usein ihmissuhteisiin painottuva ja naisille suunnattu jatkuva juoni

saippuavaahto /sˈaipːuavˌaːhto/ (n)
σαπουνάδα
  saippuasta veteen sekoitettaessa syntyvä vaahto

sairaala /sˈairaːla/ (n)
νοσοκομείο
  laitos, jossa lääkärit, sairaanhoitajat ja muu hoitohenkilökunta auttavat potilaita pyrkimyksenään terveyden ylläpitäminen ja palauttaminen sekä sairauksien ehkäiseminen ja hoito

sairaanhoitaja /sˈairaːnhˌoitaja/ (n)
νοσοκόμα
  hoitotyön ammattilainen, jonka tehtävänä on huolehtia potilaiden terveydestä

sairaanhoitajatar /sˈairaːnhˌoitajatar/ (n)
νοσοκόμα
  (vanhentunut) naispuolinen sairaanhoitaja

sairaanhoito /sˈairaːnhˌoito/ (n)
φροντίδα υγείας
  sairaan henkilön hoitaminen

sairas /sˈairas/ (adj)
άρρωστος
  sellainen, joka ei ole terve, jolla on jokin fyysinen tai psyykkinen tauti tai sairaus; myös kasveista ja eläimistä

sairastella /sˈairastella/ (v)
νοσώ
  olla toistuvasti t. epämääräisin väliajoin sairaana

sairastua /sˈairastˌua/ (v)
άρρωστος
  tulla sairaaksi

sairaus /sˈairaus/ (n)
ασθένεια, αρρώστια
  tila, jossa ihmisen jokin osa ei toimi kuten pitäisi

sairausloma /sˈairauslˌoma/ (n)
αναρρωτική άδεια
  sairauden vuoksi myönnetty loma tai lupa olla pois työstä, koulusta tai vastaavasta

saita /sˈaita/ (adj)
τσιγκούνης
  erittäin tai liian säästäväinen

saituri /sˈaiturɪ/ (n)
τσιγγούνης, φιλάργυρος
  saita, kitsas ihminen

saivar /sˈaivar/ (n)
κονίδα
  saivare, päätäin muna

sakaali /sˈakaːlɪ/ (n)
τσακάλι
  jokin neljästä Canis-sukuun kuuluvasta koiraeläimestä

sakariini /sˈakarˌiːnɪ/ (n)
ζαχαρίνη
  rikkiä ja typpeä sisältävä aromaattinen kaksoisrengas, vanhin tunnettu keinotekoinen makeutusaine

saketti /sˈaketːɪ/ (n)
κάλυμμα
  miesten juhlapuku, jota käytetään päiväjuhlissa kello 18:aan saakka

sakkaroosi /sˈakːarˌoːsɪ/ (n)
σακχαρόζη
  glukoosista ja fruktoosista muodostuva disakkaridi, jota esiintyy mm. taloussokerissa

sakkeli /sˈakːelɪ/ (n)
αγκύλιο
  U:n tai hevosenkengän muotoinen metalliesine, jonka läpi menee avattava ruuvi. Sakkelia käytetään ketjujen kiinnittämiseen

sakki /sˈakːɪ/ (n)
πλήθος
  ryhmä, joukko ihmisiä

sakko /sˈakːo/ (n)
πρόστιμο
  rahallinen summa, jonka syylliseksi todetun tulee maksaa rangaistuksena rikoksesta tai sopimusrikkomuksesta

sakkoliha /sˈakːolˌiha/ (n)
πιπίνι
  suojaikärajan alittava henkilö; Suomessa alle 16-vuotias henkilö, jonka kanssa seksuaalinen kanssakäyminen on rangaistavaa

sakottaa /sˈakotːaː/ (v)
επιβάλλω πρόστιμο
  antaa sakko

sakraalinen /sˈakraːlɪnen/ (adj)
αφιερωμένος
  uskonnollisessa tai hengellisessä mielessä pyhä, pyhitetty, pyhyyteen erotettu

sakramentti /sˈakramˌentːɪ/ (n)
μυστήριο
  kristinuskon pyhä toimitus

saksa /sˈaksa/ (n)
γερμανικά, Γερμανικά
  Keski-Euroopassa pääasiassa Saksassa ja Itävallassa sekä monessa muussa valtiossa puhuttava länsigermaaninen kieli (kielitunnus: de)

saksaksi /sˈaksaksɪ/ (adv)
γερμανικά
  saksan kielellä, saksan kielelle

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (adj)
γερμανικός
  Saksasta peräisin oleva tai Saksaan liittyvä

saksalainen /sˈaksalˌainen/ (n)
Γερμανός
  pysyvästi Saksassa asuva henkilö

saksanhirvi /sˈaksanhˌirvɪ/ (n)
ελάφι
  Keski-Euroopassa yleinen hirveä pienempi laji (Cervus elaphus)

saksanpaimenkoira /sˈaksampˌaimeŋkˌoira/ (n)
γερμανικός ποιμενικός
  käyttö- ja palveluskoirarotu

saksanpähkinä /sˈaksampˌæhkɪnæ/ (n)
καρύδι
  saksanjalopähkinä, eräs jalopähkinöihin kuuluvaa puu (Juglans regia)
  sen syötävä pähkinä

saksanturilas /sˈaksantˌurɪlas/ (n)
χρυσόμυγα
  eräs kovakuoriainen

saksatar /sˈaksatar/ (n)
γερμανικά
  saksalainen nainen

sakset /sˈakset/ (n)
ψαλίδι
  kaksiteräinen saranallinen työkalu, jolla leikataan ohutta materiaalia hiertämällä teriä toisiaan vasten

saksi /sˈaksɪ/ (n)
νυχιάζω
  (biologia) ravun eturaaja

saksittaa /sˈaksɪtːaː/ (v)
περικόπτω
  (kahden naisen välisestä seksuaalisesta kanssakäymisestä) hieroa häpyjä vastakkain jalat ristikkäin

saksofoni /sˈaksofˌonɪ/ (n)
σαξόφωνο
  puhallinsoitin, puu- ja vaskipuhaltimen välimuoto, jossa ääni synnytetään ruokolehden värähtelystä

saksofonisti /sˈaksofonˌistɪ/ (n)
σαξοφωνίστας
  saksofonia soittava muusikko

salaa /sˈalaː/ (adv)
κρυφός
  muiden tietämättä asiasta, salaisesti

salaatti /sˈalaːtːɪ/ (n)
σαλάτα
  kasviksista valmistettu kuumentamaton ruoka

salainen /sˈalainen/ (adj)
απόκρυφος
  sellainen, jonka olemassaolo, sijainti, sisältö, laatu tms. ei ole tiedossa

salaisuus /sˈalaisuːs/ (n)
μυστικό
  asia, jota ei kerrota tai saisi kertoa muille

salakirjoitus /sˈalakˌirjoitus/ (n)
κρυπτογράφηση
  salakielellä kirjoitettu teksti

salakka /sˈalakːa/ (n)
σίρκο
  makeassa vedessä ja murtovedessä elävä hopeankirkas särkikaloihin kuuluva parvikala ()

salakuljettaja /sˈalakˌuljetːˌaja/ (n)
λαθρέμπορος
  henkilö, joka salakuljettaa tuotteita luvatta rajan yli

salakuljetus /sˈalakˌuljetus/ (n)
λαθρεμπόριο
  hyödykkeiden tuominen luvatta rajan yli

salaliitto /sˈalalˌiːtːo/ (n)
συνωμοσία
  useamman kuin yhden henkilön muodostama muilta piilossa pidettävä juoni, jolla pyritään saavuttamaan jokin päämäärä tarkoituksellisesti muiden siitä tietämättä; mukana voi olla useita keskenään yhteyttä pitäviä henkilöitä, sisältää tyypillisesti salaisia suunnitelmia ja tavoitteena jonkinlainen laiton tai haitallinen teko, jonka juonessa osalliset voivat yhdessä saavuttaa ilman, että muut saavat siitä koskaan tietää

salama /sˈalama/ (n)
αστραπή, κεραυνός
  luonnonilmiö, ukkosella tapahtuva sähkövarauksen purkaus ilmakehässä, joka tyypillisesti näkyy taivaalla välähtävänä valojuovana

salami /sˈalamɪ/ (n)
σαλάμι
  ilmakuivaamalla kypsytetty italialaistyyppinen kestomakkara

salamurha /sˈalamˌurha/ (n)
δολοφονία
  poliittisista syistä tehty murha, joka suoritetaan väijyksistä ja jonka tekijä pyrkii pysymään salassa

salamurhaaja /sˈalamˌurhaːja/ (n)
δολοφόνος
  salamurhan tekijä tai sitä yrittänyt

salasana /sˈalasˌana/ (n)
συνθηματικό
  vain käyttäjän tuntema merkkijono, jolla varmennetaan käyttäjätunnuksen kanssa sisäänkirjauduttaessa esimerkiksi tietokoneen, verkkosivuston tai tietoverkon käyttöoikeus

salata /sˈalata/ (v)
αποκρύπτω
  pitää omana tietonaan
κωδικογραφώ
  muuntaa salakirjoitukseksi

salaus /sˈalaus/ (n)
κρυπτογράφηση
  se, miten jokin on salattu; salakirjoitus

salavihkaa /sˈalavˌihkaː/ (adv)
κρυφά
  huomaamatta, salaa

saldo /sˈaldo/ (n)
αντισταθμίζω
  tilin rahamäärä

sali /sˈalɪ/ (n)
αίθουσα
  suuri huonetila oleskelua, luennointia tai juhlatilaisuuksia varten

salkku /sˈalkːu/ (n)
φάκελος
  kahvallinen suorakulmion muotoinen kädessä kannettava laukku, joka soveltuu hyvin papereiden kuljettamiseen

salkkumorfi /sˈalkːumˌorfɪ/ (n)
σύμμειγμα
  semanttisesti kompleksinen morfi, joka edustaa kahta tai useampaa morfeemia

sallia /sˈallɪa/ (v)
παραδέχομαι
  antaa lupa; antaa tehdä jotakin; suoda mahdollisuus

sallimus /sˈallɪmus/ (n)
ειμαρμένη
  persoonattomaksi käsitetystä jumaluudesta tai sen tahdosta tapahtumia ja kohtaloita ohjaava voima

salmi /sˈalmɪ/ (n)
πορθμός
  kahden yhtä korkean tai lähes yhtä korkean vesialueen välinen kapeahko vesiyhteys

salonki /sˈaloŋkɪ/ (n)
σαλόνι
  sali, hieno seurusteluhuone, vastaanottohuone

salottisipuli /sˈalotːˌisɪpˌulɪ/ (n)
ασκαλώνιο
  pitkulaisen soikea tai epäsäännöllisen muotoinen miedonmakuinen sipuli ()

salpautua /sˈalpautˌua/ (v)
δικηγορία
  estyä, tulla salvatuksi

salva /sˈalva/ (n)
αλοιφή
  iholle levitettävä voide tai lääkeaine

samainen /sˈamainen/ (adj)
ίδιος
  aiemmin mainittu, puheena oleva, sama

samalla /sˈamalla/ (adv)
ταυτόχρονα
  yksin tein, yhdellä kertaa, yhtä aikaa

samarium /sˈamarium/ (n)
σαμάριο
  eräs alkuaine

samentua /sˈamentˌua/ (v)
βουρκώνω
  muuttua sameaksi

sametti /sˈametːɪ/ (n)
βελούδο
  kangaslaatu, jossa on lyhyt ja tiheä nukkapinta

sammakko /sˈammakːo/ (n)
βάτραχος
  jokin aitosammakoihin (Ranidae) kuuluvasta noin 600 sammakkolajista

sammal /sˈammal/ (n)
βρύο
  jokin rakenteeltaan yksinkertaisista ja pienikokoisista itiökasveista, joilla on hyvin pienet lehdet tai ei varsinaisia lehtiä lainkaan

sammaloitua /sˈammalˌoitua/ (v)
βρύα
  peittyä sammaleeseen

sammua /sˈammua/ (v)
σβήνω
  lakata palamasta

sammutin /sˈammutɪn/ (n)
πυροσβεστήρας
  sammuttamiseen käytettävä laite

sammuttaa /sˈammutːaː/ (v)
σβήνω
  saada sammumaan (tulesta)

samoin /sˈamoin/ (adv)
επίσης
  samalla tavalla

samovaari /sˈamovˌaːrɪ/ (n)
σαμοβάρι
  venäläinen teenkeitin

sampi /sˈampɪ/ (n)
στουριόνι
  mikä tahansa sampien heimoon () kuuluva sampikalojen laji tai sen yksilö

sampoo /sˈampoː/ (n)
σαμπουάν
  erityisesti hiusten pesemiseen tarkoitettu nestemäinen pesuaine, myös muu nestemäinen pesuaine

samppanja /sˈampːanja/ (n)
σαμπάνια
  Champagnen maakunnassa, Ranskassa tuotettu kuohuviini

sana /sˈana/ (n)
λέξη, λόγος
  kielen pienin mahdollinen verbaalinen tai joskus miiminen ilmausyksikkö, jolla on itsenäinen merkitys. Sana koostuu äänteistä tai ilmeistä ja viittomista. Muistiin merkitty sana muodostuu kirjoitusmerkeistä.

sanaharkka /sˈanahˌarkːa/ (n)
επιχείρημα
  verbaalinen, keskustelemalla tai huutamalla käyty kiivas mielipide-erojen selvittely; riita

sanajuuri /sˈanajˌuːrɪ/ (n)
ρίζα
  juuri, juurimorfi: morfi, joka on vartalon minimaalinen perusosa ja edustaa lekseemiä.

sanakirja /sˈanakˌirja/ (n)
λεξικό
  tietosanakirjan kaltainen hakuteos, jossa hakusanat ja artikkelit käsittelevät sanojen kuvaamien asioiden sijasta sanoja itseään kielen osasina

sanakirjatyö /sˈanakˌirjatyø/ (n)
λεξικογραφία
  sanakirjan tekeminen, leksikografia

sanaluokka /sˈanalˌuokːa/ (n)
μέρος του λόγου
  sanojen luokittelukeino eri kielten kieliopeissa

sananlasku /sˈananlˌasku/ (n)
παροιμία
  usein kansan suusta kuultu vertauskuvalliseen muotoon puettu lyhyt mietelmä

sananmuunnos /sˈananmˌuːnnos/ (n)
παραδρομή γλώσσας
  sanojen alkujen keskinäiseen vaihtamiseen perustuva sanaleikki

sananvapaus /sˈananvapaus/ (n)
ελευθερία
  oikeus ilmaista mielipiteitään julkisuudessa

sanaristikko /sˈanarˌistɪkːo/ (n)
σταυρόλεξο
  sana-arvoitus, peli, jossa ruudukko täytetään kirjaimilla annettujen vihjeiden mukaisesti

sanasota /sˈanasˌota/ (n)
έριδα
  kiivas väittely

sanasto /sˈanasto/ (n)
λεξιλόγιο
  kieleen kuuluvat sanat

sanaton /sˈanaton/ (adj)
άναυδος
  sellainen, joka ei tiedä mitä sanoa

sanavarasto /sˈanavarˌasto/ (n)
λεξιλόγιο
  henkilön tietämyspiiriin kuuluvien ja hallitsemien yksittäisten sanojen muodostama semanttinen kokonaisuus

sandaali /sˈandaːlɪ/ (n)
σάνδαλο, πέδιλο
  erityisesti jalkapohjaa suojaava päältä avoin jalkine, jota jalkaterän päältä kulkevat hihnat pitävät paikoillaan

sanelu /sˈanelu/ (n)
υπαγόρευση
  saneleminen

sangen /sˈaŋŋen/ (adv)
πολύ
  painotuksesta riippuen jonkin verran vahvistava tai lieventävä adverbi; jokseenkin, varsin, hyvin

saniainen /sˈanɪˌainen/ (n)
φτέρη
  mikä tahansa saniaisten alakaareen () kuuluva sanikkaisten laji tai sellaisen yksilö

sankari /sˈaŋkarɪ/ (n)
ήρωας
  urheita tekoja tekevä henkilö, jota ihaillaan

sankka /sˈaŋkːa/ (adj)
πυκνός
  (savusta tai sumusta) paksu, tiheä, läpinäkymätön

sanktio /sˈaŋktɪo/ (n)
κύρωση
  rangaistus

sanoa /sˈanoa/ (v)
λέω
  puhua, lausua ääneen, kommunikoida lähinnä suullisessa muodossa

sanoittaja /sˈanoitːˌaja/ (n)
τραγουδοποιός
  laulujen tai muiden musiikkiesitysten lyriikan kirjoittaja

sanoitus /sˈanoitus/ (n)
στίχοι
  laulun tai muun musiikkiesityksen lyriikka

sanoma /sˈanoma/ (n)
επικοινωνία
  jonkin välittämä viesti tai uutinen
νους
  mieliala, henki

sanomalehti /sˈanomalˌehtɪ/ (n)
εφημερίδα
  säännöllisesti, yleensä päivittäin vähintään arkipäivinä ilmestyvä uutisjulkaisu

sanomaton /sˈanomaton/ (adj)
ανείπωτος
  sellainen, jota ei voi sanoin ilmaista

sanominen /sˈanomɪnen/ (n)
απόφθεγμα
  sanoa-verbistä muodostettu teonnimi; sanottu asia, kommentti

sanonta /sˈanonta/ (n)
απόφθεγμα
  vakiintunut ilmaus, fraasi

sanskriitti /sˈanskrɪːtːɪ/ (n)
σανσκριτικά
  (kielitiede) indoeurooppalaisten kielten indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: sa), kirjakielenä käytetty Intian klassinen sivistyskieli, suositeltu kirjoitusasu: sanskrit

santarmi /sˈantarmɪ/ (n)
χωροφύλακας
  joissakin maissa poliisia vastaava viranomainen tai sen osa

saparo /sˈaparo/ (n)
ουρά
  lyhyt häntä

sapeli /sˈapelɪ/ (n)
μάχαιρα
  yksiteräinen käyrä miekka

sapettaa /sˈapetːaː/ (v)
εξόγκωμα
  suututtaa, kiukuttaa, harmittaa

sappi /sˈapːɪ/ (n)
χολή
  sappineste, tummanvihreästä kellertävään, tahmea ja kitkeränmakuinen maksan erittämä ruoansulatukseen liittyvä neste

sappikivi /sˈapːɪkˌivɪ/ (n)
χολόλιθος
  sappirakkoon muodostunut ylimääräinen mineraaleista koostuva kappale

sappirakko /sˈapːɪrˌakːo/ (n)
χοληδόχος
  (anatomia) maksaan kiinnittynyt sappea väkevöivä elin, pussimainen säiliö

sarakatsani /sˈarakˌatsanɪ/ (n)
σαρακατσάνοι
  Kreikan vuoristossa asuneen paimentolaiskansan jälkeläisten muodostaman etnisen ryhmän jäsen

sarake /sˈarake/ (n)
στήλη
  kapeahko pystyviivoin rajattu tilikirjan sivun, taulukon, lomakkeen tms. osa, tarpeellisen palstajaon yksikkö

sarana /sˈarana/ (n)
μεντεσές
  kiertymisen mahdollistava kiinnike

saraseeni /sˈarasˌeːnɪ/ (n)
Σαρακηνός
  keskiaikainen nimitys muslimeille

sardelli /sˈardellɪ/ (n)
γαύρος
  eräs sillikaloihin kuuluva pienikokoinen kalalaji () tai sen yksilö

sardiini /sˈardɪːnɪ/ (n)
σαρδέλα
  öljyyn säilöttyjen kalasäilykkeiden kauppanimi

sardoninen /sˈardonɪnen/ (adj)
σαρδόνιος
  katkeran ivallinen

sariini /sˈarɪːnɪ/ (n)
σαρίν
  eräs äärimmäisen myrkyllinen hermokaasu

sarja /sˈarja/ (n)
αλληλουχία
  toisiinsa liittyvistä osista muodostuva kokonaisuus, toistojono

sarjakuva /sˈarjakˌuva/ (n)
κόμικς
  joukko perättäin esitettyjä piirrettyjä kuvia, jotka muodostavat yhtenäisen tarinan

sarjakuva-albumi /sˈarjakˌuvaˈalbumɪ/ (n)
εικοναφήγηση
  sarjakuvakirja, kirja johon on koottu ilmestyneitä sarjakuvia tai joka kertoo pitemmän tarinan

sarjakuvapiirtäjä /sˈarjakˌuvapˌiːrtæjæ/ (n)
γελοιογράφος
  sarjakuvien piirtäjä

sarjamurhaaja /sˈarjamˌurhaːja/ (n)
σίριαλ κίλερ
  useisiin samatapaisiin surmatöihin syyllistynyt henkirikoksen tekijä

sarkasmi /sˈarkasmɪ/ (n)
σαρκασμός
  pureva iva; kyynisen ivallinen ilmaisukeino, joka on satiiria vahvempi

sarkastinen /sˈarkastɪnen/ (adj)
σαρκαστικός
  (purevan) ivallinen

sarkofagi /sˈarkofˌaɡɪ/ (n)
σαρκοφάγος
  yleensä kivestä tehty säiliö ruumiille tai ruumisarkulle

sarkoidoosi /sˈarkoidˌoːsɪ/ (n)
σαρκοείδωση
  sairaus, jossa ihmiseen muodostuu granuloomia, pieniä tulehdussolukertymiä

sarveiskalvo /sˈarveiskˌalvo/ (n)
κερατοειδής χιτώνας
  silmämunan etumainen, läpinäkyvä ja verisuoneton osa.

sarvekas /sˈarvekas/ (adj)
κερασφόρος
  sellainen jolla on sarvi tai sarvet; sarvellinen

sarvi /sˈarvɪ/ (n)
κέρατο, κερατίνη
  sorkkaeläimillä päästä kasvava luurakenne, jota ne käyttävät tavallisesti taisteluvälineenä. Onttosarvisten sarvissa on pysyvä luuydin, tohlo, jota sarveituppi ympäröi. Varsinaisia sarvia on vain sorkkaeläimillä. Monien muiden eläinlajien vastaavasta pään rakenteesta käytetään samaa nimeä.

sarvikuono /sˈarvɪkˌuono/ (n)
ρινόκερος, ρινόκερως
  Kavioeläimien (Rhinocerotidae)-heimoon kuuluvia eläimiä, joita elää kaksi lajia Afrikassa ja kolme Aasiassa

sarvivalas /sˈarvɪvalas/ (n)
φάλαινα νάρβαλ
  pohjoisilla merialueilla, pääasiassa pohjoisen napapiirin pohjoispuolella, elävä valaslaji (Monodon monoceros)

sataa /sˈataː/ (v)
βρέχει
  luonnonilmiö, jossa vettä tippuu pilvistä maahan

sataa lunta /sˈataː lˈunta/ (v)
χιονίζει
  pudota pilvistä lunta maahan

satakieli /sˈatakˌielɪ/ (n)
αηδόνι
  mikä hyvänsä satakielten sukuun () kuuluva lintu

satama /sˈatama/ (n)
λιμάνι, λιμένας
  paikka, jossa laivoja tai veneitä on ankkurissa tai laituriin kiinnitettynä purkamista ja lastausta varten

satavuotias /sˈatavˌuotɪas/ (adj)
εκατονταετής
  sadan vuoden ikäinen

sateenkaari /sˈateːŋkˌaːrɪ/ (n)
ουράνιο τόξο, ίριδα
  ilmakehän optinen ilmiö, jossa sadepisarat hajoittavat auringon valon spektriksi

sateenkaarirautu /sˈateːŋkˌaːrɪrˌautu/ (n)
ιριδίζουσα πέστροφα
  kala, joka tunnetaan kauppanimellä kirjolohi,

sateenvarjo /sˈateːnvˌarjo/ (n)
ομπρέλα
  kädessä pidettävä, taitettava, kankainen suoja sadetta vastaan

sateinen /sˈateinen/ (adj)
βροχερός
  märkä, sataa paljon

satelliitti /sˈatellˌiːtːɪ/ (n)
δορυφόρος
  kappale, joka kiertää toista taivaankappaletta; kiertolainen

satiiri /sˈatɪːrɪ/ (n)
σάτιρα
  ilmaisukeino, jota käytetään huvittamaan lukijaa ja samalla kritisoimaan ajan ilmapiiriä ja ihmistä; ironiaa vahvempi ilmaisukeino

sato /sˈato/ (n)
σοδειά
  pellolla, puutarhassa tai muualla viljeltyjen kasvien tuotto yhden kauden ajalta

satraappi /sˈatraːpːɪ/ (n)
σατράπης
  muinaisen Persian maakunnan kuvernöörin arvonimi

sattua /sˈatːua/ (v)
πονώ
  (yksipersoonainen + illatiivi) tehdä kipeää, koskea
γίνομαι
  tapahtua sattumoisin

sattumalta /sˈatːumˌalta/ (adv)
τυχαία
  sattuman aiheuttamana; ilman erityistä tarkoitusta

satu /sˈatu/ (n)
παραμύθι
  sepitetty tarina tai kertomus

satula /sˈatula/ (n)
σέλα
  hevosen (tai aasin tai kamelin) selkään laitettava, yleensä nahkainen, istuinalusta
  polkupyörän tai moottoripyörän istuin
  soittimen otelaudan yläpäässä oleva poikittainen nauhamainen koroke jonka päällä kielet lepäävät (kts. Liite:Kitara)
  teuraseläimen selän takaosa

satulaseppä /sˈatulasˌepːæ/ (n)
σαμαράς
  satuloita ja muita hevosvarusteita ammatikseen valmistava ja korjaava henkilö

satunnainen /sˈatunnˌainen/ (adj)
τυχαίος
  sellainen, joka esiintyy tai tapahtuu sattumalta, silloin tällöin tapahtuva, ajoittainen, sporadinen; tilapäisesti tarvittava, väliaikainen

satunnaisilmiö /sˈatunnˌaisɪlmˌiø/ (n)
γεγονός
  (todennäköisyys) ilmiö, jonka tulosta ei varmasti tiedetä ennen kuin se on havainnoitu

saukko /sˈaukːo/ (n)
ενυδρίδα, βίδρα
  saukkojen heimon näätäeläin ()

sauma /sˈauma/ (n)
διάναξη
  (rakennustekniikka) liitoskohta muurauksessa tiilten tai laatoituksessa laattojen välissä
ενδεχόμενο
  mahdollisuus, tilaisuus

sauna /sˈauna/ (n)
σάουνα
  pieni huone tai rakennus, jossa otetaan löylyä ja peseydytään

sauva /sˈauva/ (n)
ραβδί
  poikkileikkaukseltaan pyöreä, kepin tai tai tangon muotoinen puinen, lasinen, metallinen tms. liki tasapaksu esine

sauvabakteeri /sˈauvabˌakteːrɪ/ (n)
βάκιλλος
  yleensä aerobinen, liikuntakykyinen, grampositiivinen bakteeri, joka tuottaa itiöitä

sauvasolu /sˈauvasˌolu/ (n)
ραβδίο
  verkkokalvon solu, joka on hyödyllisempi himmeässä valossa

savanni /sˈavannɪ/ (n)
σαβάνα
  ruohikkoinen ekosysteemi trooppisella alueella

savenvalaja /sˈavenvˌalaja/ (n)
αγγειοπλάστης
  muinaisista ajoista periytyvä käsityöläisammatti, jonka harjoittaja tavallisesti käsillään muokkaa savesta erilaisia käyttö- ja taide-esineitä, jotka valmistuksen loppuvaiheessa poltetaan uunissa käyttöä ja aikaa kestäviksi

savi /sˈavɪ/ (n)
άργιλος, πηλός
  hienorakeinen epäorgaaninen maalaji

saviliuske /sˈavɪlˌiuske/ (n)
σχιστόλιθος
  savi- tai liejukivestä muodostunut, alhaisen asteen metamorfoosin kokenut liuskekivi

savipata /sˈavɪpˌata/ (n)
κατσαρόλα
  savesta muotoiltu ja poltettu keraaminen keittoastia

savitiili /sˈavɪtˌiːlɪ/ (n)
πλίνθος
  savesta tai seostetusta savesta muovattu, ilmakuivattu ja polttamaton tiili

savu /sˈavu/ (n)
καπνός
  aineen palaessa muodostuneiden kaasujen, palokaasujen seos, yleensä sen näkyvä osa

savukanava /sˈavukˌanava/ (n)
χοάνη
  muuratussa tulisijassa tai muussa oleva putkimainen tunneli, jota pitkin kuumat savukaasut kulkevat

savuke /sˈavuke/ (n)
τσιγάρο
  hienonnettua tupakkaa sisältävä, ohuella paperilla kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

savukepaperi /sˈavukˌepapˌerɪ/ (n)
τσιγάρο
  savukkeiden päällysteenä ja käärimiseen käytettävä paperi

savupiippu /sˈavupˌiːpːu/ (n)
καμινάδα
  talon tulisijan hormin se osa, joka ulottuu ulkokaton yläpuolelle

savustaa /sˈavustaː/ (v)
καπνίζω
  säilöä ruokaa savun avulla

savusumu /sˈavusˌumu/ (n)
αιθαλομίχλη
  suurkaupungeissa esiintyvä ilmansaaste, joka tiheytensä vuoksi haittaa näkyvyyttä

savutella /sˈavutella/ (v)
κάπνισμα
  (leikillinen) tupakoida

seaborgium /sˈeabˌorɡium/ (n)
σιμπόργκιο
  synteettinen radioaktiivinen metalli, jota ei esiinny luonnossa

sedatiivi /sˈedatˌiːvɪ/ (n)
ηρεμιστικό
  rauhoite, rauhoituslääke; aine jolla on rauhoittava ja unettava vaikutus

seepia /sˈeːpɪa/ (n)
σουπιά
  Atlantilla ja Välimeressä esiintyvä mustekalalaji ()

seepra /sˈeːpra/ (n)
ζέβρα, ζέβρος, όναγρος
  yleisnimi Afrikassa elävälle hevosen sukuiselle mustavalkoraidalliselle kavioeläimelle, jota on kolme lajia: aroseepra, vuoriseepra ja grevynseepra.

seesami /sˈeːsamɪ/ (n)
σουσαμιά
  Afrikasta kotoisin oleva yksivuotinen yrtti (Sesamum indicum)

seesteisyys /sˈeːsteisyːs/ (n)
γαλήνη
  se, että on seesteinen

segmentti /sˈeɡmentːɪ/ (n)
εδάφιο
  pisteen, suoran tai tason rajoittama osa kuviosta

seikka /sˈeikːa/ (n)
πλάσμα
  vaikuttava tekijä, asianhaara, vivahde, yksityiskohta

seikkailla /sˈeikːailla/ (v)
περιπέτεια
  kokea jännittävä, usein vaaroja sisältävä matka, seikkailu

seikkailu /sˈeikːailu/ (n)
περιπέτεια
  mielenkiintoinen tai jännittävä matka tai tapahtuma

seimi /sˈeimɪ/ (n)
παχνί
  eläinten syöttökaukalo

seinä /sˈeinæ/ (n)
τοίχος
  rakennusten tiloja jakava pystysuora rakenneosa

seinäkello /sˈeinækˌello/ (n)
ωρολόγιο
  seinällä pidettävä kello

seipi /sˈeipɪ/ (n)
ασπρόψαρο
  (Leuciscus leuciscus) makeassa vedessä ja murtovedessä elävä särkikala

seireeni /sˈeireːnɪ/ (n)
Σειρήνα, σειρήνα
  kreikkalaisessa mytologiassa saarilla elävä naispuolinen olento, jonka ulkomuoto on ihmisen ja lintujen sekoitus ja joka laulullaan houkuttelee ohikulkevia merenkävijöitä tuhoon

seisauttaa /sˈeisautːaː/ (v)
παύω
  pysäyttää (liikenne, tehdas tms.)

seiska /sˈeiska/ (n)
επτά
  numero seitsemän, numero 7; numerolla seitsemän merkitty tai järjestetty

seismologia /sˈeismolˌoɡɪa/ (n)
σεισμολογία
  tieteen ala, joka tutkii maanjäristyksiä ja maan läpi kulkevia aaltoliikkeitä

seisoa /sˈeisoa/ (v)
στέκομαι
  seistä, olla pystyssä
  olla pysähdyksissä, liikkumaton
βρίσκομαι
  olla erektiossa
  olla kirjoitettuna

seisova aalto /sˈeisova ˈaːlto/ (n)
στάσιμο κύμα
  ilmiö, jossa kaksi vastakkaisiin suuntiin etenevää samantaajuista aaltoa interferoivat keskenään

seistä /sˈeistæ/ (v)
στέκομαι
  seisoa, olla jaloillaan pystyssä

seiväs /sˈeivæs/ (n)
κοντάρι
  seiväshypyssä käytetty urheiluväline, joskus hyppyseiväs

seiväshyppy /sˈeivæshˌypːy/ (n)
άλμα επί κοντώ
  yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on hypätä mahdollisimman korkealle asetetun riman yli seivästä apuna käyttäen

seivästää /sˈeivæstæː/ (v)
ανασκολοπίζω
  tappaa lävistämällä seipäällä

sekaannus /sˈekaːnnus/ (n)
μπέρδεμα
  sekaantuminen; epäselvä tilanne

sekaannussana /sˈekaːnnˌussana/ (n)
ψευδόφιλη
  ns. petollinen ystävä: sana joka on sama tai hyvin samankaltainen kuin toisessa kielessä (yleensä vieraan kielen opiskelijan äidinkielessä) mutta joka tarkoittaa eri asiaa (tai jonka merkitys eroaa sekaannusta aiheuttavalla tavalla)

sekainen /sˈekainen/ (adj)
ακατάστατος
  sellainen, joka on sekaisin; sotkuinen

sekaisin /sˈekaisɪn/ (adj)
κλούβιος
  epäjärjestyksessä

sekalainen /sˈekalˌainen/ (adj)
διάφορος
  ei mihinkään yksittäiseen ryhmään tai luokkaan kuuluva

sekantti /sˈekantːɪ/ (n)
τέμνουσα
  käyrää vähintään kahdessa pisteessä leikkaava suora
  suorakulmaisen kolmion kulman kosinin käänteisluku; vastaava funktio (lyhenne: sec)

sekasorto /sˈekasˌorto/ (n)
πανδαιμόνιο
  kaaos; olotila, jossa ei ole järjestystä, suuri epäjärjestys

sekki /sˈekːɪ/ (n)
επιταγή
  paperinen maksuväline, jonka saaja käy lunastamassa sille kirjoitetun summan pankissa

sekoittaa /sˈekoitːaː/ (v)
αναμιγνύω
  panna sekaisin niin, että osasia ei voi erottaa toisistaan; yhdistää keskenään; laittaa osaset satunnaiseen järjestykseen; tehdä liikettä, joka muistuttaa sekaisin panevaa liikettä

sekopäinen /sˈekopˌæinen/ (adj)
λυσσασμένος
  hullu, kajahtanut; sellainen joka on sekopää

sekopää /sˈekopæː/ (n)
παλαβός
  hullu, päästään sekaisin oleva henkilö

seksi /sˈeksɪ/ (n)
έρωτας
  sukupuolinen toiminta, seksuaalinen kanssakäyminen, sukupuoliyhdyntä

seksikkyys /sˈeksɪkːyːs/ (n)
σεξαπίλ
  seksuaalinen viehätysvoima

seksikäs /sˈeksɪkæs/ (adj)
σέξι
  jolla on seksuaalista viehätysvoimaa (naisista ja miehistä)

seksilelu /sˈeksɪlˌelu/ (n)
ερωτικό βοήθημα
  väline seksuaalisen nautinnon tuottamiseen

seksismi /sˈeksɪsmɪ/ (n)
σεξισμός
  katsantokanta, joka korostaa sukupuolten välisiä eroja ja niihin perustuvaa sukupuolten eriarvoisuutta; sukupuolten tasa-arvon kiistäminen; huomion kiinnittäminen miesten ja naisten eroavaisuuksiin tai se ettei pidä toista sukupuolta yhtä hyvänä jossain tai edistää ajatusta jonka mukaan sukupuolten vahvuudet ovat eri asioissa

seksologia /sˈeksolˌoɡɪa/ (n)
σεξολογία
  seksuaalisuutta tutkiva tieteenala

seksti /sˈekstɪ/ (n)
έκτος
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kuuden sävelaskelen väli, intervalli. Pieni seksti on kahdeksan, suuri seksti yhdeksän puolisävelaskelta

seksuaalinen /sˈeksuˌaːlɪnen/ (adj)
σεξουαλικός
  seksuaalisuuteen liittyvä, sukupuolinen

seksuaalinen suuntautuminen /sˈeksuˌaːlɪnen sˈuːntautˌumɪnen/ (n)
σεξουαλικός προσανατολισμός
  muuttumattomaksi ajateltu seksuaalisen mielenkiinnon kohdistuminen joko miehiin tai naisiin tai molempiin

seksuaalisesti /sˈeksuˌaːlɪsˌestɪ/ (adv)
σεξουαλικά
  seksuaalisella tavalla

seksuaalisuus /sˈeksuˌaːlɪsuːs/ (n)
σεξουαλικότητα
  seksualiteetti, sukupuolivietti ja siihen liittyvä käyttäytyminen ja tunteet

sekulaari /sˈekulˌaːrɪ/ (n)
κοσμικός
  hengelliseen sääntökuntaan kuulumaton opettaja keskiajan yliopistossa

sekulaarinen /sˈekulˌaːrɪnen/ (adj)
κοσμικός
  maallinen, ei-kirkollinen

sekunti /sˈekuntɪ/ (n)
δευτερόλεπτο
  minuutin 60. osa; ajan SI-järjestelmän mukainen perusyksikkö (tunnus s), jonka määritelmä fysiikassa on: 9 192 631 770 kertaa sellaisen säteilyn jaksonaika, joka vastaa Cs-133-atomin siirtymää perustilan ylihienorakenteen kahden energiatason välillä
  länsimaisessa säveljärjestelmässä yhden sävelaskeleen väli, intervalli

sekvenssi /sˈekvenssɪ/ (n)
ακολουθία
  peräkkäisyys, järjestetty sarja

selain /sˈelain/ (n)
θαλασσοπόρος
  tietokoneohjelma, jolla käyttäjä voi ladata ja katsella HTML-muotoisia tiedostoja

selata /sˈelata/ (v)
διερευνώ
  käydä nide summittaisesti läpi, esimerkiksi etsien jotain tiettyä tai katsoen vain kuvat

seleeni /sˈeleːnɪ/ (n)
σελήνιο
  alkuaine, jolla on kaksi allotrooppista muotoa, myrkyllinen epämetalli tai metallinen "harmaa seleeni"

selenologia /sˈelenˌoloɡˌia/ (n)
σεληνολογία
  Kuuta tutkiva tieteenala

selibaatti /sˈelɪbˌaːtːɪ/ (n)
αγαμία
  pidättäytyminen avioliitosta

selinmakuu /sˈelɪnmakuː/ (n)
ύπτιος
  asento, jossa maataan siten, että selkä on maata vasten

selite /sˈelɪte/ (n)
επεξήγηση
  tarkentava tieto, lyhyt selitys

selittäminen /sˈelɪtːˌæmɪnen/ (n)
εξήγηση
  selityksen antaminen

selittää /sˈelɪtːæː/ (v)
εξηγώ
  antaa syy omalle tai jonkun muun teolle
  perustella

selitys /sˈelɪtys/ (n)
εξήγηση
  yksinkertainen, ymmärrettävä selvitys jostain tapahtumasta tai tekstistä

seljetä /sˈeljetæ/ (v)
αποσαφηνίζω
  tulla selkeämmäksi

selkeys /sˈelkeys/ (n)
διαύγεια
  se, että on selkeä

selkeyttää /sˈelkeytːæː/ (v)
διαλευκάνω
  tehdä selkeäksi tai selkeämmäksi
  erottaa sameasta nesteestä kiinteät ainehiukkaset

selkeä /sˈelkeæ/ (adj)
αίθριος
  selvä, hyvin näkyvissä olevissa (myös kuvainnollisesti)
  säästä, kun taivaalla ei juurikaan ole pilviä

selkkaus /sˈelkːaus/ (n)
σύγκρουση
  poliittisista syistä johtuva aseellinen konflikti

selkä /sˈelkæ/ (n)
πλάτη
  ruumiin takaosa pakaroiden ja niskan välissä

selkärangaton /sˈelkærˌaŋŋaton/ (adj)
ασπόνδυλο
  sellainen, jolla ei ole selkärankaa

selkäranka /sˈelkærˌaŋka/ (n)
σπονδυλική στήλη
  selkärankaisen eliön kehon luusta rakentunut ylävartalon tuki

selkärankainen /sˈelkærˌaŋkainen/ (n)
σπονδυλωτό
  selkärankainen eläin

selkätaite /sˈelkætˌaite/ (n)
ισχίο
  kahden vierekkäisen kattopinnan kupera yhtymäkohta

selkäydin /sˈelkæydɪn/ (n)
νωτιαίος μυελός
  selkärangan sisällä suojaisassa putkessa sijaitseva hermoston osa

selleri /sˈellerɪ/ (n)
σέλινο
  ruokaselleri, , eurooppalainen monimuotoinen viljelyskasvi, josta meillä kasvatetaan juureksena käytettävää mukulaselleriä ja salaatteihin soveltuvaa lehtiselleriä

sellisti /sˈellɪstɪ/ (n)
βιολοντσελίστας
  ammattimainen sellon soittaja

sello /sˈello/ (n)
βιολοντσέλο, τσέλο
  toiseksi matalaäänisin perinteiseen sinfoniaorkesteriin kuuluva jousisoitin

sellofaani /sˈellofˌaːnɪ/ (n)
σελοφάν
  yleensä kirkas, läpinäkyvä, usein paketointiin käytettävä, vähän joustava selluloosasta valmistettava materiaali

sellu /sˈellu/ (n)
πολτός
  puusta tai muusta kuitumateriaalista kemiallisesti tai mekaanisesti irrotettu massa, jota käytetään paperin valmistukseen

selluloosa /sˈellulˌoːsa/ (n)
κυτταρίνη
  pitkäketjuinen glukoosimolekyyleistä koostuva hiilihydraatti, joka on rakenneaineena useimpien kasvien soluseinissä

selootti /sˈeloːtːɪ/ (n)
ζηλωτής
  Raamatussa mainitun, roomalaisia vastustaneen juutalaisen ryhmittymän jäsen

selostus /sˈelostus/ (n)
έκθεση
  usein yksityiskohtainen kertomus tapahtumien kulusta, yms.

selventäminen /sˈelventˌæmɪnen/ (n)
αποσαφήνιση
  selventää-verbistä muodostettu teonnimi

selventää /sˈelventæː/ (v)
διαλευκάνω
  tehdä selvemmäksi, ymmärrettävämmäksi

selvittää /sˈelvɪtːæː/ (v)
άγω
  laittaa järjestykseen, avata solmu tai takku

selvitys /sˈelvɪtys/ (n)
έκθεση
  selonteko
έρευνα
  selvittely, tutkimus (jostakin asiasta selvyyteen pääsemiseksi)

selvitystila /sˈelvɪtˌystɪla/ (n)
εκκαθάριση
  tila, jossa yritystä ei ole viety konkurssiin, mutta sen omaisuus muutetaan rahaksi; sen jälkeen vuorossa voi olla konkurssi, mutta ei välttämättä

selvitä /sˈelvɪtæ/ (v)
γλιτώνω
  pysyä hengissä vaikeasta tai vaarallisesta tilanteesta
αντεπεξέρχομαι
  elää tietyillä resursseilla
εγκρατής
  toipua humalasta

selviytyjä /sˈelviytˌyjæ/ (n)
επιζών
  henkilö, joka on selviytynyt jostakin

selvä /sˈelvæ/ (adj)
αίθριος
  helposti erottuva, helposti havaittava, helposti tunnistettava
  ilmeinen, kiistaton
νηφάλιος
  sellainen, joka ei ole alkoholin vaikutuksen alaisena, joka on selvin päin

selväpäinen /sˈelvæpˌæinen/ (adj)
ρητός
  järkevästi ajatteleva; järkevä

selvästi /sˈelvæstɪ/ (adv)
καθαρά
  hyvin erottuvasti, tarkasti
  merkittävässä määrin, huomattavasti
προφανώς
  ilmeisesti, epäilemättä

selättää /sˈelætːæː/ (v)
διακρότημα
  voittaa, kukistaa

selätys /sˈelætys/ (n)
καρφίτσα
  selättäminen

sementti /sˈementːɪ/ (n)
τσιμέντο
  kalkkikivestä valmistettu rakennusmassa joka veteen sekoitettuna kovettuu ilmassa, käytetään laastina ja betonin valmistukseen

seminaari /sˈemɪnˌaːrɪ/ (n)
διάσκεψη
  esitelmistä ja keskustelusta koostuva tilaisuus; esitelmien sarja
  yliopiston kurssi, jossa laaditaan ja esitellään tieteellinen tutkimusharjoitus
θεολογική σχολή
  pappien koulutuslaitos

semiologi /sˈemɪˌoloɡɪ/ (n)
σημειολόγος
  semiologian tutkija, semiootikko

semiologia /sˈemɪˌoloɡˌia/ (n)
σημειολογία
  semiotiikka

semiotiikka /sˈemɪotˌiːkːa/ (n)
σημειολογία
  merkkioppi; filosofinen suuntaus, joka tutkii kaikenlaisten merkkien merkitystä, syntaksia eli yhdistelysääntöjä ja pragmatiikkaa eli tilannekohtaista merkitystä ja käyttöä

senaatti /sˈenaːtːɪ/ (n)
γερουσία
  valtion hallintoelin; parlamentin ylähuone

seniili /sˈenɪːlɪ/ (adj)
ξεμωραμένος
  olemukseltaan vanha, vanhuudenhöperö, vanhuudenheikko

sensaatiomainen /sˈensaːtˌiomˌainen/ (adj)
εντυπωσιακός
  sensaation aiheuttava, sensaatiolle ominainen

sensuuri /sˈensuːrɪ/ (n)
λογοκρισία
  valtion ennakkotarkastus painotuotteille ja muulle medialle

sentraalinen /sˈentraːlɪnen/ (adj)
κεντρικός
  keskikohtaa koskeva, keski-, keskus-

sentrifugi /sˈentrɪfˌuɡɪ/ (n)
φυγοκεντρική μηχανή
  laite joka erottaa liuoksesta eritiheyksiset aineosat keskipakoisvoiman avulla pyörimisliikkeellä

sentti /sˈentːɪ/ (n)
λεπτό
  joidenkin rahayksikköjen sadasosa

senttimetri /sˈentːɪmˌetrɪ/ (n)
εκατοστόμετρο
  metrin sadasosa, tunnus cm

seos /sˈeos/ (n)
αναμιγνύω
  kahden tai useamman aineen yhdistelmä, jonka seoskomponentit eivät ole kemiallisesti sitoutuneita toisiinsa

seostaa /sˈeostaː/ (v)
αναμιγνύω
  valmistaa seos; sekoittaa eri aineita yhteen siten, että niistä muodostuu seos
κραματοποιώ
  yhdistää metalleja lejeeringiksi

sepalus /sˈepalus/ (n)
πατ
  housujen suljettava etuhalkio

sepelvaltimo /sˈepelvˌaltɪmo/ (n)
στεφανιαία αρτηρία
  sydämen verisuoni (arteria coronaria), joka kuljettaa verta ja sen sisältämää happea ja ravintoaineita sydänlihaksen soluille

sepitelmä /sˈepɪtˌelmæ/ (n)
εφεύρεση
  sepittelyn tulos, sepite

sepittää /sˈepɪtːæː/ (v)
γράφω
  kirjoittaa esim. runo

seppele /sˈepːele/ (n)
γιρλάντα
  oksista, kukista tai vastaavista punottu koristeellinen vanne, joka voi olla esimerkiksi päässä pidettävä tai oveen ripustettava

seppä /sˈepːæ/ (n)
σιδεράς, σιδηρουργός
  metallista esineitä takoen tai valaen valmistava käsityöläinen

septimi /sˈeptɪmɪ/ (n)
έβδομος
  länsimaisessa säveljärjestelmässä seitsemän sävelaskelen väli, intervalli. Pieni septimi on kymmenen, suuri septimi yksitoista puolisävelaskelta

septinen /sˈeptɪnen/ (adj)
σηπτικός
  sepsistä aiheuttava, sepsikseen liittyvä

septitankki /sˈeptɪtˌaŋkːɪ/ (n)
βόθρος
  WC-istuimeen yhteydessä oleva jätesäiliö; tyypillinen veneissä ja asuntovaunuissa

serafi /sˈerafɪ/ (n)
σεραφείμ
  Vanhassa testamentissa mainittuja kuusisiipisiä enkeleitä

serbia /sˈerbɪa/ (n)
σερβικά
  serbian kieli (kielitunnus: sr), indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli

serbiankielinen /sˈerbɪˌaŋkielɪnen/ (adj)
Σέρβα
  (kielitiede) serbian kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  serbiaksi esitetty tai tapahtuva, serbian kielellä oleva.

seremonia /sˈeremˌonɪa/ (n)
εθιμοτυπία
  juhlallinen rituaali

seremoniallinen /sˈeremˌonɪˌallɪnen/ (adj)
εθιμοτυπικός
  seremonian mukainen, juhlallinen ja muodollinen

serendipisyys /sˈerendˌipɪsyːs/ (n)
τυχαιότητα
  sattumalta tapahtunut oivallus; onnenpotku, sattumalta uuteen keksintöön tai löydökseen johtava havainto

seriffi /sˈerɪffɪ/ (n)
σερίφης
  paikallinen, yleensä piirikunnan alueen vaalilla valittu poliisitointa hoitava viranomainen Yhdysvalloissa

serkku /sˈerkːu/ (n)
ξάδελφος
  isän tai äidin sisaren tai veljen lapsi

serotoniini /sˈerotonˌiːnɪ/ (n)
σεροτονίνη
  eräs keskushermoston välittäjäaine, joka vaikuttaa mm. mielialaan

sertifikaatti /sˈertɪfɪkˌaːtːɪ/ (n)
πιστοποιητικό
  laatujärjestelmän auditoinnin jälkeen annettu todistus siitä, että laatujärjestelmä on käytössä
  liikkeeseenlaskijan velkasitoumus

sertifioida /sˈertɪfɪˌoida/ (v)
πιστοποιώ
  vakuuttaa, että sertifioitu täyttää jotkin viralliset vaatimukset

sessiili /sˈessɪːlɪ/ (adj)
άμισχος
  alustaansa pysyvästi kiinnittynyt, paikoillaan kasvava

seteli /sˈetelɪ/ (n)
χαρτονόμισμα
  yksittäinen paperinen tai joskus muovinen maksuväline tiettyä valuuttaa, seteliraha; myös alennus- tai muusta lipukkeesta

setri /sˈetrɪ/ (n)
κέδρος
  mäntykasveihin kuuluvia havupuita ()

setti /sˈetːɪ/ (n)
εξάρτυση
  joukko yhteenkuuluvia asioita

setä /sˈetæ/ (n)
θείος
  isän veli (eräissä murteissa myös äidin)
  joku vieras mies (useimmiten vanhahko)

seula /sˈeula/ (n)
αίνιγμα
  työkalu tai kone, jolla kiinteäaineiset rakeet lajitellaan niiden koon perusteella tai erotetaan rakeet nesteestä

seuraaja /sˈeuraːja/ (n)
ακόλουθο
  se, joka seuraa (esim. kulkee perässä)
  aatteen tai henkilön kannattaja tai jäljittelijä
  tanssiparin osapuoli, jonka tehtävänä on seurata viejää
διάδοχος
  se, joka seuraa (tehtävässä, asioiden sarjassa tms.)

seuraamus /sˈeuraːmus/ (n)
κύρωση
  jostakin menettelystä oikeussäännösten mukaan koituva rangaistus

seuraava /sˈeuraːva/ (adj)
ακόλουθος
  järjestyksessä välittömästi jälkeen tuleva

seurakunta /sˈeurakˌunta/ (n)
ενορία
  paikallinen uskonnollinen yhteisö, jolla on yleensä yksi kokoontumispaikka

seuralainen /sˈeuralˌainen/ (n)
συνοδός
  seurana tai seurassa olija; kumppani, mukana kulkija

seurata /sˈeurata/ (v)
ακολουθώ
  kulkea jäljessä tai mukana

seuraus /sˈeuraus/ (n)
συνέπεια
  jostain aiheutuva tilanne tai tapahtuma, tulos

seurustella /sˈeurustella/ (n)
συνεργάτης
  oleskella ja keskustella, olla sosiaalisessa kanssakäymisessä, toisten ihmisten seurassa
ημερομηνία
  olla avioliittoon tai vastaavaan vakituiseen yhteiselämään tähtäävässä parisuhteessa

seurustelu /sˈeurustˌelu/ (n)
σύνδεσμος
  ihmisten välinen kanssakäyminen ja siihen liittyvä ajatustenvaihto ja muut sosiaaliset toiminnot

seutu /sˈeutu/ (n)
έδαφος
  laajahko, tarkemmin määrittelemätön, maantieteellinen alue

shakki /ʃˈakːɪ/ (n)
σκάκι
  lautapeli, jossa kaksi pelaajaa siirtävät vuorotellen omia nappuloitaan 8×8 ruudun kokoisella tavallisesti mustavalkoisella shakkilaudalla; shakkipeli

shakkilauta /ʃˈakːɪlˌauta/ (n)
σκακιέρα
  shakkipelin pelialustana käytettävä neliömäinen 64:stä vuorotellen valkeasta ja mustasta ruudusta muodostuva pelilauta, jonka ruudut merkitään pystysuoria linjoja osoittavilla kirjaimilla ja vaakasuoria linjoja osoittavilla numeroilla

shakkinappula /ʃˈakːɪnˌapːula/ (n)
πεσσός
  shakki-pelin nappula, joko sotilas, torni, ratsu eli hevonen, lähetti, kuningas tai kuningatar

shoppailla /ʃˈopːailla/ (v)
ψωνίζω
  tehdä ostoksia ja kierrellä etsien myymälöissä

show /ʃˈov/ (n)
θέαμα
  viihde-esitys

sianliha /sˈianlˌiha/ (n)
χοιρινό
  sian liha

siansaksa /sˈiansˌaksa/ (n)
αλαμπουρνέζικα
  tuntematon tai oudolta kuulostava vieras kieli, mongerrus, josta on vaikea saada selvää

siansorkka /sˈiansˌorkːa/ (n)
οπλή
  sian sorkka

sibilantti /sˈibɪlˌantːɪ/ (n)
συριστικός
  suhiseva frikatiiviäänne, jota muodostettaessa kieli on kourussa pitkittäin ilmavirran kulkusuuntaan nähden

sibylla /sˈibylla/ (n)
Σίβυλλα
  muinaisessa Kreikassa ja Roomassa jumalallisen hurmoksen vallassa toimivia naisennustajia, jotka toimivat oraakkeleina

side /sˈide/ (n)
επίδεσμος
  haavaa sitomaan ja peittämään asetettava kangaspala
σχέση
  emotionaalinen yhteys johonkin

sidonnaisuus /sˈidonnˌaisuːs/ (n)
δέσμευση
  yksilön asioihin suhtautuminen kulttuurin, tapojen ja lakien luomissa puitteissa

sidos /sˈidos/ (n)
ομόλογο
  kemiallinen sidos; kemiallisia yhdisteitä koossa pitävä voima

sidosryhmä /sˈidosrˌyhmæ/ (n)
θεματοφύλακας στοιχημάτων
  henkilöiden ja organisaatioiden muodostama ryhmä, jolla on sidos johonkin

sidottu asema /sˈidotːu ˈasema/ (n)
καρφίτσα
  passiivista peliasemaa, jossa on vaikeuksia tehdä mitään hyödyllistä siirtoa, sanotaan sidotuksi asemaksi.

siellä /sˈiellæ/ (adv)
εκεί
  etäällä olevassa, suhteellisen laajassa tai epätarkasti määritellyssä paikassa, josta puhuja puhuu mutta johon hän ei osoita katseellaan tai eleillään; vrt. siinä

siellä täällä /sˈiellæ tˈæːllæ/ (adv)
ενιαχού
  paikoin, paikka paikoin, paikoitellen; hajallaan

sielu /sˈielu/ (n)
ψυχή
  tekijä, jota pidetään ihmisen, joskus myös muiden elollisten olentojen, tajunnan, psyyken ja elämän ylläpitäjänä, ja jonka usein uskotaan jatkavan olemassaoloaan kuoleman jälkeen

siemen /sˈiemen/ (n)
σπόρος
  suvullisesti lisääntyvän kasvin alkio

siemenneste /sˈiemennˌeste/ (n)
σπέρμα
  siittiösoluja sisältävä erite, jota erittyy nisäkkäiden koirailla siemensyöksyssä

siemens /sˈiemens/ (n)
ζήμενς
  konduktanssin (sähköisen johtavuuden) SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus S)

siemensyöksy /sˈiemensˌyøksy/ (n)
εκσπερμάτιση
  seksuaalisen kiihottumisen huipentuma, jossa miehen tai sukukypsyyden saavuttaneen pojan siittimen päästä purkautuu siemennestettä

sienestää /sˈienestæː/ (v)
μανιτάρι
  kerätä sieniä

sieni /sˈienɪ/ (n)
μανιτάρι
  sienen ulkoilmaan, usein maanpinnalle, kasvattama itiöemä

siepata /sˈiepata/ (v)
σουφρώνω
  ottaa henkilö haltuunsa vastoin hänen tahtoaan, kaapata
αρπάζω
  ottaa nopeasti käteensä, napata
εκνευρίζω
  harmittaa

sierain /sˈierain/ (n)
ρουθούνι
  nenän alta ulkopuolelta nenäonteloon johtava kanava

sietokyky /sˈietokˌyky/ (n)
ανεκτικότητα
  kykeneminen sietää jotakin, toleranssi

sietämätön /sˈietæmætøn/ (adj)
αβάσταχτος
  sellainen, jota tai mitä ei voi sietää

sietää /sˈietæː/ (v)
ανέχομαι
  pystyä tulemaan toimeen jnk yl. kielteisen kanssa

sievistelevä /sˈievɪstˌelevæ/ (adj)
σεμνότυφος
  sellainen, joka sievistelee

sievistellä /sˈievɪstellæ/ (v)
πουστοφέρνω
  kaunistella, antaa harhaanjohtavaa informaatiota

sievä /sˈievæ/ (adj)
όμορφος
  kaunis ja ihana

signeerata /sˈiɡneːrˌata/ (v)
οιωνός
  liittää teokseen signeeraus

sihistä /sˈihɪstæ/ (v)
σφυρίζω
  päästää sihinää

sihteeri /sˈihteːrɪ/ (n)
γραμματέας
  toimistotyön ammattilainen, jonka työhön kuuluu erilaisten asioiden hoitaminen

siideri /sˈiːderɪ/ (n)
μηλίτης, μηλόκρασο
  alkoholijuoma, joka valmistetaan käymismenetelmällä omenamehusta

siika /sˈiːka/ (n)
κατσίκα
  lohikaloihin kuuluva ryhmä Coregonus-suvun kaloja. Lajeja on useita, joista osa on vaelluskaloja. Parvikala, joka elää joissa, järvissä ja merissä. Suomessa tärkeä talouskala.

siili /sˈiːlɪ/ (n)
σκαντζόχοιρος, σκατζόχοιρος
  piikikäs talviunta nukkuva hyönteissyöjä (). Suomessa esiintyy ainoastaan eurooppalainen siili ()

siilit /sˈiːlɪt/ (n)
σκαντζόχοιρος
  eräs istukkanisäkkäisiin kuuluva selkärankaisten heimo ()

siima /sˈiːma/ (n)
γραμμή
  ongessa tai virvelissä käytettävä ohut, usein läpinäkyvä lanka tai punos, johon ongenkoukku, koho ja viehe kiinnitetään
μαστίγιο
  bakteerin liikuntaelin

siipi /sˈiːpɪ/ (n)
φτερό, πτέρυγα
  lintujen ja hyönteisten lentämiseen käyttämä elin
φτερό
  lentokoneen nostovoimaa tuova osa
  rakennuksen laajennusosa, lamelli

siipikarja /sˈiːpɪkˌarja/ (n)
πουλερικά
  lihan, munan tai muun hyödykkeen tuotantoon käytettävät linnut

siipimutteri /sˈiːpɪmˌutːerɪ/ (n)
πεταλούδα
  käsin tapahtuvaa kiristystä varten siivekkeillä eli lehdillä varustettu mutteri

siipiprofiili /sˈiːpɪprofˌiːlɪ/ (n)
αεροτομή
  kaasumaisessa tai nestemäisessä väliaineessa liikuvan rakenteen, esimerkiksi siiven tai potkurin, poikkileikkauksen muoto

siirappi /sˈiːrapːɪ/ (n)
σιρόπι
  paksu, ruskea, nestemäinen sokeriliuos

siirtokunta /sˈiːrtokˌunta/ (n)
αποικία
  toiseen maahan asettuneiden vierasmaalaisten yhteisö tai jonkin kansan oman kotimaansa ulkopuolelle perustama kauppapaikka

siirtomaa /sˈiːrtomaː/ (n)
αποικία
  varsinaisen valtion ulkopuolinen maa-alue, joka on isäntämaan hallinnassa

siirtymä /sˈiːrtymæ/ (n)
μετάβαση
  siirtyminen

siirtymäsäännös /sˈiːrtymæsˌæːnnøs/ (n)
μεταβατικός
  säädöksen säännös, jossa säädetään menettelyssä prosessissa, joka alkaa ennen säädöksen muuttumista ja päättyy säädöksen muuttumisen jälkeen

siirtyä /sˈiːrtyæ/ (v)
κινώ
  liikkua tai kulkea paikasta toiseen; muuttaa asemaa

siirtää /sˈiːrtæː/ (v)
βάρδια
  vaihtaa jnk paikkaa
αναβάλλω
  lykätä

siis /sˈiːs/ (adv)
άρα
  näin ollen, tämän johdosta

siisti /sˈiːstɪ/ (adj)
αγνός
  jossa ei ole likaa, puhdas
κομψός
  kiva, makee

siitake /sˈiːtake/ (n)
σιτάκε
  eräs Tricholomataceae-heimoon kuuluva sienilaji ()

siitepöly /sˈiːtepˌøly/ (n)
γύρη
  kukkakasvien heteissä muodostuva kasvien sukusoluista koostuva erittäin hienojakoinen jauhe

siitin /sˈiːtɪn/ (n)
πέος
  (elimistö) urospuolen sukupuolielin; penis

siittiö /sˈiːtːɪø/ (n)
σπερματοζωάριο
  varsinkin eläinkunnan, jossain määrin kasvikunnan, suvullisessa lisääntymisessä aktiivinen liikkuva sukusolu

siitä /sˈiːtæ/ (adv)
εκείθεν
  määrätystä lähellä olevasta paikasta

siivetön /sˈiːvetøn/ (adj)
άπτερος
  sellainen, jolla ei ole siipiä

siivilä /sˈiːvɪlæ/ (n)
κρισάρα
  varrellinen astia, jossa on pienen pieniä reikiä, joiden läpi osa astiaan laitettavasta aineesta siivilöityy muun osan jäädessä astiaan

siivo /sˈiːvo/ (adj)
ευπρεπής
  siisti

siivota /sˈiːvota/ (v)
συμμαζεύω
  tehdä siistiksi, poistaa lika tai roskat

siivous /sˈiːvous/ (n)
καθαρισμός
  paikkojen puhdistaminen/siistiminen/järjestäminen, siivoamisen toteutus
αιδώς
  se, että on siivo; siivona oleminen

sija /sˈija/ (n)
θέση
  paikka, olinsija, makuupaikka
  (urheilu) sijoittumalla kilpailussa saavutettu kilpailijoiden keskeinen sijoitus.

sijainti /sˈijaintɪ/ (n)
θέση
  paikka, missä jokin on fyysisesti

sijaistaa /sˈijaistaː/ (v)
αλλάζω
  toimia sijaisena

sijaita /sˈijaita/ (v)
κείτομαι
  olla sijoittuneensa, olla jossakin paikassa (yleensä enemmän tai vähemmän pysyvästi)

sijamuoto /sˈijamˌuoto/ (n)
πτώση
  sija, yksi nominien taivutuskategorioista (muita ovat luku ja suku); käytetään myös muiden sanaluokkien, kuten adverbien ja verbien, nominaalimuodoille

sijoittaa /sˈijoitːaː/ (v)
βάζω
  panna, asettaa esine, tms. paikalleen

sijoittaja /sˈijoitːˌaja/ (n)
επενδυτής
  henkilö, joka sijoittaa pääomaa, tekee sijoituksia

sijoitus /sˈijoitus/ (n)
επένδυση
  sijoittamisen tapahtuma tai sen tulos
  se mitä sijoitetaan; sijoitettu pääoma
  se mihin on sijoitettu; sijoituskohde

sika /sˈika/ (n)
γουρούνι
  kotieläimenä kasvatettava sorkkaeläin, jota käytetään lihan tuotantoon ja jota pidetään yleensä sikalan karsinassa eli läävässä

sikailija /sˈikailˌija/ (n)
βρωμιάρης
  törkimys, törkeästi käyttäytyvä henkilö

sikainfluenssa /sˈikainfluˌenssa/ (n)
γρύπη των χοιρών
  influenssaviruksen aiheuttama hengitystiesairaus, jonka aiheuttaja on eräs lintuinfluenssaviruksen muunnos, A-tyypin influenssavirus, joka kuuluu ortomyksoviruksiin

sikari /sˈikarɪ/ (n)
πούρο
  kokonaisilla tupakanlehdillä kääritty tupakkatuote, jonka läpi tupakoitsijat imevät savua keuhkoihinsa

sikeä /sˈikeæ/ (adj)
ήχος
  (unesta) syvä, perusteellinen

sikeästi /sˈikeˌæstɪ/ (adv)
γερά
  (nukkumisesta) syvästi, heräilemättä, perusteellisesti

sikiö /sˈikɪø/ (n)
έμβρυο
  monisoluisten eläinten kehitysaste ennen syntymistä

sikolätti /sˈikolˌætːɪ/ (n)
χοιροστάσιο
  pieni, korkeintaan parin eläimen sikala
  likainen ja sekainen tila

sikotauti /sˈikotˌautɪ/ (n)
μαγουλάδες
  virustauti jolle on tyypillistä sylkirauhasten turpoaminen

siksi /sˈiksɪ/ (adv)
επομένως
  sen vuoksi, sen takia

silava /sˈilava/ (n)
λαρδί
  sian nahanalainen rasvakudos, johon lihaa leikattaessa jää myös lihaa

sileä /sˈileæ/ (adj)
απαλός
  täysin tasainen

silinteri /sˈilɪntˌerɪ/ (n)
ημίψηλο
  korkea, lieriönmuotoinen ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri

silittää /sˈilɪtːæː/ (v)
σιδερώνω
  tasoittaa vaatteesta tai muuta tekstiilistä rypyt silitysraudalla

silityslauta /sˈilɪtˌyslauta/ (n)
σιδερώστρα
  vaatteiden silittämiseen tarkoitettu tyypillisesti siirrettävä yl. pehmustettu työtaso

silitysrauta /sˈilɪtˌysrauta/ (n)
σίδερο
  sähköllä tai aiemmin hellalla tai hiilten avulla kuumennettava väline, jonka metallinen pohja kuumennetaan ja jolla sitten tasoitetaan vaatteiden ryppyjä

silkki /sˈilkːɪ/ (n)
μετάξι
  silkkiäistoukan erittämä kuitu, silkkikuitu
  silkkikuidusta valmistettu kangas, silkkikangas

silkkinen /sˈilkːɪnen/ (adj)
μέταξα
  silkistä valmistettu

silkkipaperi /sˈilkːɪpˌaperɪ/ (n)
ιστός
  ohut sulfiittiselluloosasta valmistettu, yleensä kemiallisesti puhdas paperi, jonka paino on 10—30 g/m².

silkkiuikku /sˈilkːiuˌikːu/ (n)
σκουφοβουτηχτάρα
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

silkkiäistoukka /sˈilkːɪˌæistoukːa/ (n)
μεταξοσκώληκας
  silkkiperhosen Bombyx mori toukka, kehitysvaihe. Tämä laji on riippuvainen mulperipuusta. Myös muiden silkkiperhosten toukat, joiden kehräämistä kotelokopista saadaan silkkiä, ovat silkkiäistoukkia.

sillanpääasema /sˈillampˌæːasˌema/ (n)
προγεφύρωμα
  sotajoukon vesistön ylitettyään valtaama asema, joka pyritään pitämään hallussa ja vahvistamaan

silli /sˈillɪ/ (n)
ρέγκα
  pohjoisissa merissä elävä parvikala , joka on samaa kalalajia kuin Itämeressä elävä silakka; käytetään paljon maustekalana.

silloin /sˈilloin/ (adv)
τότε
  (ajan adverbi) varhemmin tapahtuneeseen liittyvänä tai aikaisemmin puheena olleena ajankohtana; sillä kertaa, sen ajan, sinä aikana

silloinen /sˈilloinen/ (adj)
τότε
  silloin olemassa ollut tai oleva

sillä /sˈillæ/ (adv)
γιατί
  sen vuoksi, siitä syystä, sen tähden, siksi

sillä aikaa /sˈillæ ˈaikaː/ (adv)
εφόσον
  sinä aikana, sen aikana, saman aikaisesti

silminnäkijä /sˈilmɪnnˌækɪjæ/ (n)
αυτόπτης μάρτυρας
  tapahtuman omakohtaisesti nähnyt henkilö

silmitön /sˈilmɪtøn/ (adj)
έξαλλος
  raivoisa, vimmattu

silmu /sˈilmu/ (n)
οφθαλμός
  versokasvien kehityksensä alussa oleva verso

silmukka /sˈilmukːa/ (n)
βρόχος
  langasta tai köydestä tehty lenkki

silmä /sˈilmæ/ (n)
μάτι, οφθαλμός
  ihmisen tai eläimen kuvan aistimiseen pystyvä elin, joka mahdollistaa näköaistin

silmäkulma /sˈilmækˌulma/ (n)
κανθός
  silmää ympäröivässä ihossa kohta, jossa ylä- ja alaluomi kohtaavat

silmälasit /sˈilmælasɪt/ (n)
γυαλιά
  silmien liki- tai kaukonäköisyyden tai hajataiton korjaamiseksi silmien edessä pidettävät lasiset tai muoviset optiset linssit yhtenäisessä kehyksessä

silmäluomi /sˈilmælˌuomɪ/ (n)
βλέφαρο
  silmän päällä liikkuva suojaava ihopoimu

silmälääkäri /sˈilmælˌæːkærɪ/ (n)
οφθαλμίατρος
  lääkäri, joka tutkii silmiä ja niiden sairauksia

silmämuna /sˈilmæmˌuna/ (n)
βολβός του ματιού
  ihmisen silmän kolmesta kalvosta muodostuva pallomainen silmäkuopassa liikkuva rakennekokonaisuus

silmänisku /sˈilmænˌisku/ (n)
κλείνω το μάτι
  silmää räpäyttämällä lähetetty viesti, joka voi merkitä esimerkiksi edellä sanotun huumorina ymmärtämistä tai flirttiä

silmänkääntötemppu /sˈilmæŋkˌæːntøtˌempːu/ (n)
ταχυδακτυλουργία
  ajatuksia johdattelemalla, sorminäppäryyttä ja monesti optisia yms. tehosteita ja apuvälineitä käyttäen tuotetun usein todellisena koettavan harhavaikutelman toteutus

silmänräpäys /sˈilmænræpæys/ (n)
στιγμή
  silmäluomien nopea sulkeminen ja avaaminen
  hyvin lyhyt aika

silmänvalkuainen /sˈilmænvˌalkuˌainen/ (n)
σκληρός χιτώνας
  silmän valkoinen osa

silmäripsi /sˈilmærˌipsɪ/ (n)
βλεφαρίδα
  silmäluomen reunassa kasvava jäykkä ihokarva

silposuoninen /sˈilposˌuonɪnen/ (adj)
παράλληλα
  (lehdestä) jonka pääsuonet kulkevat rinnakkain laidan suuntaisesti lehden pituudelta

silputa /sˈilputa/ (v)
κομματιάζω
  leikata pieniksi palasiksi

silta /sˈilta/ (n)
γέφυρα
  rakennelma, joka mahdollistaa kulun jonkin esteen, tavallisesti veden yli

silti /sˈiltɪ/ (adv)
ωστόσο
  siitä huolimatta

siluetti /sˈiluˌetːɪ/ (n)
σιλουέτα
  ääriviivakuva, varjokuva

siluurikausi /sˈiluːrɪkˌausɪ/ (n)
Σιλούρια
  geologinen kausi ennen devonikautta, noin 435–395 mvs., jonka aikana elämää oli enimmäkseen merissä

siluurinen /sˈiluːrɪnen/ (adj)
Σιλούρια
  siluurikauden aikainen

sima /sˈima/ (n)
υδρόμελι
  sitrushedelmästä, tavallisesti keitettyyn veteen laitetuista sitruunaviipaleista, ja sokerista hiivakäymisellä valmistettu juoma

simonia /sˈimonˌia/ (n)
σιμωνία
  kirkollisten virkojen myyminen

simpanssi /sˈimpanssɪ/ (n)
χιμπατζής
  Keski-Afrikassa esiintyvä ihmisapinoihin kuuluva laji, ihmisen lähisukulainen ()

simpukka /sˈimpukːa/ (n)
μύδι
  joukko makeassa tai suolaisessa vedessä eläviä nilviäisiä, joilla on kaksiosainen saranoitu kova kuori ja liikkumiseen tarvittava jalka ()

simputus /sˈimputus/ (n)
καψώνι
  jokin tekeminen, jossa esimiesasemassa oleva henkilö kiusaa alaistaan käyttämällä väärin valtaansa, erityisesti armeijassa

sinappi /sˈinapːɪ/ (n)
μουστάρδα
  (kasvitiede) sinappikasvi

sinappikaali /sˈinapːɪkˌaːlɪ/ (n)
ρόκα
  ristikukkaiskasveihin kuuluva kaalin sukuinen kukkiva viljelyskasvi (), jota käytetään yrtti- ja salaattivihanneksena ja myydään nimellä rucola

sinappikaasu /sˈinapːɪkˌaːsu/ (n)
αέριο μουστάρδας
  rikkisinappikaasu, kemiallisen sodankäynnin taistelukaasu 1. maailmansodan ajalta

sinappikasvi /sˈinapːɪkˌasvɪ/ (n)
σινάπι
  (kasvitiede) sinappi, joukko (Sinapis)-suvun ja eräitä (Brassica)-suvun keltakukkaisia ristikukkaiskasveja, joiden siemenistä tehdystä jauheesta valmisteaan mausteena käytettyä tahnamaista sinappia

sinekyyri /sˈinekˌyːrɪ/ (n)
αργομισθία
  helppo työ, laiskanvirka

sinemaattinen /sˈinemˌaːtːɪnen/ (adj)
κινηματογραφικός
  elokuvallinen, elokuvamainen

sinfonia /sˈinfonˌia/ (n)
συμφωνία
  laaja, useimmiten kolmesta tai neljästä osasta koostuva orkesteriteos

sinfoniaorkesteri /sˈinfonˌiaˌorkestˌerɪ/ (n)
συμφωνική ορχήστρα
  orkesteri, jossa on enemmän soittajia kuin kamariorkesterissa; täysi orkesteri

singota /sˈiŋŋota/ (v)
καταπέλτης
  lähettää nopeasti liikkelle halki ilman; heittää

singulariteetti /sˈiŋŋulˌarɪtˌeːtːɪ/ (n)
ανωμαλία
  aika-avaruuden vääristymä
  yli-inhimillinen tekoäly kiihdyttää ihmiskunnan teknologisen kehityksen ja sosiaalisen muutoksen niin nopeaksi, että ihmiset eivät pysty ymmärtämään tai mielekkäästi ennustamaan tulevaisuutta

sini /sˈinɪ/ (n)
ημίτονο
  sini-funktio, eräs trigonometrisista funktioista

siniittinen /sˈinɪːtːɪnen/ (adj)
Κινέζα
  (kielestä) kiinalainen

sininen /sˈinɪnen/ (adj)
μπλε, γαλάζιος
  väriltään sininen

sininen /sˈinɪnen/ (n)
μπλε
  eräs väri

sinisade /sˈinɪsˌade/ (n)
πασχαλιά
  mikä tahansa sinisateiden suvun () kasvi

sinisilmäinen /sˈinɪsˌilmæinen/ (adj)
γαλανομάτης
  jolla on siniset silmät

sinisimpukka /sˈinɪsˌimpukːa/ (n)
μύδι
  suolaisessa merivedessä viihtyvä simpukkalaji (Mytilus edulis), jota hyödynnetään ihmisravintona

sinisorsa /sˈinɪsˌorsa/ (n)
πρασινοκέφαλη
  eli heinäsorsa, sorsalintu ()

sinitiainen /sˈinɪtɪˌainen/ (n)
γαλαζοπαπαδίτσα
  , eräs tiaisiin () kuuluva lintu

sinivalas /sˈinɪvalas/ (n)
γαλάζια φάλαινα
  hetulavalaiden alalahkoon kuuluva valaslaji (Balaenoptera musculus), suurin eläinlaji, jonka tiedetään koskaan olleen olemassa

sinkilä /sˈiŋkɪlæ/ (n)
συνδετήρας
  määrly, määly, aspi; kaksipäinen naula, joka on taitettu U-muotoon

sinkitä /sˈiŋkɪtæ/ (v)
τενεκετζής
  päällystää metalli sinkillä korroosion estämiseksi käyttäen sähkö- tai kuumasinkitsemistä

sinkki /sˈiŋkːɪ/ (n)
ψευδάργυρος, τσίγκος
  sinkkiryhmän metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zn

sinkku /sˈiŋkːu/ (n)
ανύπαντρος
  henkilö, joka ei ole vakituisessa parisuhteessa
  albumista erikseen myyntiin ja radiosoittoon otettu musiikkikappale

sinko /sˈiŋko/ (n)
μπαζούκα
  rekyylitön pääsääntöisesti panssarintorjuntaan tarkoitettu ase, jonka taistelukärkenä on ontelokranaatti. Usein olkapäähän tuettava putki, josta ammus laukaistaan raketilla.

sinne /sˈinne/ (adv)
εκεί
  ilmaisemassa liikkeen päämäärää

sintteri /sˈintːerɪ/ (n)
πουρί
  veteen liuenneista mineraaleista sakkautunut aines

sinuiitti /sˈinuˌiːtːɪ/ (n)
ιγμορίτιδα
  nenän sivuontelon tulehdus; poskiontelon tulehdus

sinutella /sˈinutella/ (v)
μιλώ στον ενικό
  puhutella henkilöä yksikön toista persoonaa käyttäen (epävirallisissa yhteyksissä, arkikielessä)

sionismi /sˈionˌismɪ/ (n)
σιωνισμός
  juutalaisnationalismi, poliittinen ideologia, jonka mukaan juutalaisilla on oltava oma kansallisvaltio

sionisti /sˈionˌistɪ/ (n)
σιωνίστρια
  sionismin kannattaja

sipsuttaa /sˈipsutːaː/ (v)
περπατώ ακροποδητί
  kävellä päkiöillä kevein maata viistävin askelin

sipuli /sˈipulɪ/ (n)
κρεμμύδι
  -suvun syötäviä kasveja, joiden osia käytetään maustamiseen ja vihanneksina, erityisesti keltasipuli ()

sireeni /sˈireːnɪ/ (n)
σειρήνα
  kovaääninen merkinantolaite
πασχαλιά
  syreeni

siristää /sˈirɪstæː/ (v)
αλληθωρίζω
  ~ silmiään katsoa silmät puolittain ummessa

sirkadiaaninen /sˈirkadɪˌaːnɪnen/ (adj)
κιρκάδιος
  elimistön sisäiseen vuorokausirytmiin liittyvä

sirkka /sˈirkːa/ (n)
γρύλος
  mikä tahansa sirkkojen heimoon () kuuluva suorasiipisten hyönteisten laji tai sellaisen yksilö

sirkkalehti /sˈirkːalˌehtɪ/ (n)
κοτυληδόνα
  siemenkasvin taimen, sirkkataimen ensimmäiseksi ilmestyvä lehti

sirkkeli /sˈirkːelɪ/ (n)
δισκοπρίονο
  työkone, jossa on tasoon kiinnitettynä pyöreä moottorin pyörittämä sahanterä, joskus myös kädessä pidettävä malli

sirkumfleksi /sˈirkumflˌeksɪ/ (n)
περισπωμένη
  kirjaimen ylle kirjoitettava tarke, joka näyttää alaspäin aukeavalta kulmalta: ˆ

sirkus /sˈirkus/ (n)
τσίρκο
  paikasta toiseen liikkuva esitys, johon yleensä kuuluu akrobaatteeja, jonglööreitä, eläimiä, klovneja ja muita taiteilijoita

sirppi /sˈirpːɪ/ (n)
δρεπάνι
  käyräteräinen lyhytvartinen leikkuutyökalu, jolla leikataan viljaa

sisar /sˈisar/ (n)
αδελφή
  naispuolinen sisarus

sisarenpoika /sˈisarˌempoika/ (n)
ανιψιός
  sisaren poika

sisarentytär /sˈisarˌentytær/ (n)
ανιψιά
  sisaren tytär

sisarukset /sˈisarˌukset/ (n)
αδέλφια
  saman perheen lapset ovat keskenään sisaruksia sukupuolesta riippumatta

sisarus /sˈisarus/ (n)
αδέλφι
  toisen saman perheen lapsen sisko tai veli. Nykykielessä sisarussuhteista puhuttaessa käytetään yleensä sanan monikkomuotoa sisarukset. Yksikkömuotoa käytetään vain yhdyssanojen osana tai joissakin kielellisissä rakenteissa.

sisilialainen /sˈisɪlˌialˌainen/ (n)
Σικελή, Σικελός
  pysyvästi Sisiliassa asuva henkilö

sisilisko /sˈisɪlˌisko/ (n)
σαύρα
  toinen Suomessa esiintyvistä liskolajeista (Zootoca vivipara)

sisäinen /sˈisæinen/ (adj)
εσωτερικός
  jota ympäröi jokin toinen joka puolelta, jonkin sisällä tai sisässä oleva

sisäkatto /sˈisækˌatːo/ (n)
ταβάνι
  huonetilan yläpinta ja tyypillisesti yläpohjarakenteen alapinta

sisäkkö /sˈisækːø/ (n)
οικιακή βοηθός
  naispalvelija, joka huolehtii kodinhoidosta kuten siivouksesta

sisäkorva /sˈisækˌorva/ (n)
έσω ους
  ohimoluun sisällä oleva nesteen täyttämä korvan osa

sisällissota /sˈisællˌissota/ (n)
εμφύλιος πόλεμος
  saman valtion kansalaisten keskenään valtion sisällä käymä sota

sisällysluettelo /sˈisællˌysluˌetːelo/ (n)
περιεχόμενα
  luettelo tekstin otsikoista esiintymisjärjestyksessä, mikä antaa lukijalle käsityksen tekstistä

sisällä /sˈisællæ/ (adv)
μέσα
  jossakin asiassa, esineessä tai tilassa niin, että se ympäröi väljästi

sisältyä /sˈisæltˌyæ/ (v)
συμπεριλαμβάνω
  kuulua johonkin

sisältää /sˈisæltæː/ (v)
συμπεριλαμβάνω
  pitää sisällään (svetisismi)

sisältö /sˈisæltø/ (n)
περιεχόμενο
  mitä jokin sisältää, sisällys

sisämaa /sˈisæmaː/ (n)
ενδοχώρα
  alue yleisesti maantieteellisen alueen tai erityisesti jonkin valtion alueen sisäosassa

sisämeri /sˈisæmˌerɪ/ (n)
λίμνη
  meri, josta on salmien kautta yhteys valtamereen

sisäoppilaitos /sˈisæˌopːɪlˌaitos/ (n)
οικοτροφείο
  koulu, jossa opiskelijat asuvat opintojensa ohella

sisärengas /sˈisærˌeŋŋas/ (n)
σαμπρέλα
  renkaan sisään sopiva kuminen ilmatäytteinen rengas

sisätaite /sˈisætˌaite/ (n)
κοιλάδα
  kahden vierekkäisen kattopinnan suoraviivainen, kovera yhtymäkohta

sisään /sˈisæːn/ (adv)
μέσα
  johonkin asiaan niin, että asia on joka puolella tiiviisti ympärillä

sisäänhengitys /sˈisæːnhˌeŋŋɪtys/ (n)
εισπνοή
  se, että hengitetään sisään

sitaatti /sˈitaːtːɪ/ (n)
παράθεμα
  sananmukainen lainaus; toisinne

siteerata /sˈiteːrˌata/ (v)
αναφέρω
  lainata jonkun ilmaisemaa ajatusta sanatarkasti; laittaa sitaatteihin

siten /sˈiten/ (adv)
έτσι
  (proadverbi) sillä tavalla, niin

sitkeä /sˈitkeæ/ (adj)
σκληρός
  joka ei katkea/repeydy helposti
πεισματάρης
  joka ei lannistu helpolla

sitoa /sˈitoa/ (v)
δένω
  laittaa kiinni narulla tai köydellä
  laittaa side
βιβλιοδετώ
  rajoittaa muuttujan arvoja toisen perusteella

sitoutumaton /sˈitoutˌumaton/ (adj)
αδέςμευτος
  puolueista riippumaton, puolueeseen kuulumaton

sitra /sˈitra/ (n)
τσίτερ
  kielisoitin, jota soitetaan näppäilemällä plektralla t. sormin kaikukopan ylitse pingotettuja kieliä

sitrushedelmä /sˈitrushedˌelmæ/ (n)
εσπεριδοειδές
  lähinnä ruutakasveihin kuuluvien sitruspuiden lohkoinen marja

sitruuna /sˈitruːna/ (n)
λεμόνι
  ruutakasveihin kuuluva sitruspuu, sitruunapuu
  sen tuottama sitrushedelmä

sitruunahappo /sˈitruːnahˌapːo/ (n)
κιτρικό οξύ
  orgaaninen happo, jota esiintyy sitrushedelmissä ja jota käytetään happamuuden säätöaineena elintarvikkeissa

sitruunamehu /sˈitruːnˌamehu/ (n)
λεμονάδα
  sitruunasta puristettu mehu

sitruunamelissa /sˈitruːnˌamelˌissa/ (n)
μελίσσα
  sitruunalta tuoksuva yrtti (Melissa officinalis), jota käytetään etenkin jälkiruokien mausteena ja koristeena

sitten /sˈitːen/ (adv)
έπειτα
  mennyttä aikaa ilmaiseva
πριν
  sen tai tämän jälkeen

sittenkin /sˈitːeŋkɪn/ (adv)
πάντως
  kuitenkin, kumminkin, kaikesta huolimatta, siitä huolimatta

sitä mukaa /sˈitæ mˈukaː/ (adv)
εφόσον
  sen myötä, siinä samalla, samalla kertaa

siula /sˈiula/ (n)
πλευρά
  nuotan reiden uloin havas

sivellin /sˈivellɪn/ (n)
βούρτσα
  maalin tai lakan levittämiseen tarkoitettu työkalu, jossa on karvoista tehdyt harjakset

sivellä /sˈivellæ/ (v)
βάφω
  levittää jollekin pinnalle jotakin siveltimellä tai muulla tavoin
αβγό
  viimeistellä

sivettihyeena /sˈivetːˌihyˌeːna/ (n)
άαρντ-γουλφ
  (eläintiede) maasusi, afrikkalainen hyeenoihin kuuluva yöeläin, jonka ravintoa ovat pääasiassa termiitit.

siveys /sˈiveys/ (n)
αγνεία
  sukupuolimoraalin noudattaminen ajatuksissa ja teoissa

siviili /sˈivɪːlɪ/ (n)
πολίτης
  henkilö, joka ei kuulu sotavoimiin

siviilisääty /sˈivɪːlɪsˌæːty/ (n)
οικογενειακή
  henkilön perheoikeudellinen asema, joka määrää hänen oikeutensa ja velvollisuutensa läheisiään ja jälkeläisiään kohtaan

sivilisaatio /sˈivɪlɪsˌaːtɪo/ (n)
πολιτισμός
  pysyvän asutuksen järjestäytynyt yhteiskunta, joka perustuu maanviljelykselle ja jolla on ominainen kulttuuri ja jolle ovat tyypillisiä kaupunkien muodostaminen, yhteiset säännöt, valtahierarkiat ja sen olemassaolon edellytyksenä toimivien alueiden sotilaallinen puolustaminen

sivistys /sˈivɪstys/ (n)
πολιτισμός
  henkinen kehittyneisyys, kulttuuri, valistus, sivilisaatio

sivistää /sˈivɪstæː/ (v)
εκπολιτίζω
  opettaa, kasvattaa kouluttaa, tehdä laajasti tietoiseksi eri asioista

sivu /sˈivu/ (n)
σελίδα
  kirjan tai lehden aukeaman numeroitu toinen puoli, paperin yksi puoli; myös verkkosivu

sivujoki /sˈivujˌokɪ/ (n)
παραπόταμος
  suurempaan jokeen yhtyvä joki

sivulause /sˈivulˌause/ (n)
δευτερεύουσα πρόταση
  lause, joka on toisen (hallitsevan) lauseen osa

sivullinen /sˈivullɪnen/ (n)
διαβάτης
  ulkopuolinen, asiaan liittymätön henkilö

sivusto /sˈivusto/ (n)
ιστοσελίδα
  internetissä saatavilla oleva yksittäinen kokonaisuus, joka identifioidaan uniikilla URL:lla

sivuttaa /sˈivutːaː/ (v)
σελίδα
  numeroida sivut ja jakaa teksti sivuille

sivutuote /sˈivutˌuote/ (n)
υποπροϊόν
  teollisuudessa päätuotteen ohella syntyvä jäte, jolle on löydetty käyttökohde ja kyetään myymään

sivuvaikutus /sˈivuvˌaikutus/ (n)
παρενέργεια
  odottamaton tai negatiivinen vaikutus, joka on muu kuin toivottu

skandaali /skˈandaːlɪ/ (n)
σκάνδαλο
  asianosaisten maineelle haitallinen tapahtuma

skandium /skˈandium/ (n)
σκάνδιο, σκάνdιο
  eräs alkuaine

skannata /skˈannata/ (v)
σαρώνω
  käyttää skanneria

skanneri /skˈannerɪ/ (n)
σαρωτής
  laite, joka digitalisoi kuvia ja tekstiä

skarabee /skˈarabeː/ (n)
σκαραβαίος
  muinaisessa Egyptissä käytetty amuletti, joka muotoiltiin pillerinpyörittäjän mukaan

skeema /skˈeːma/ (n)
σχήμα
  jotain kuvaava malli

skeitata /skˈeitata/ (v)
σκέιτμπορντ
  rullalautailla

skeleton /skˈeleton/ (n)
σκέλετον
  kelkkailulaji, jossa yksi laskija laskee ränniä myöten mahallaan kelkan päällä maaten

skenaario /skˈenaːrˌio/ (n)
σενάριο
  hahmotelma tulevan kehityskulun ennakoimiseksi

skene /skˈene/ (n)
σκηνή
  esiintymislava, lava; näyttämö
  tietty musiikki-, muoti- tai alakulttuuripiiri

skeptismi /skˈeptɪsmɪ/ (n)
σκεπτικισμός
  oppi jonka mukaan ihminen ei voi saavuttaa varmaa tietoa

sketsi /skˈetsɪ/ (n)
νούμερο
  lyhyt komediallinen esitys

skisma /skˈisma/ (n)
σχίσμα
  jonkin organisaation – varsinkin kirkkokunnan – (tyypillisesti opillisesta tai hallinnollisesta erimielisyydestä syntyvä) hajaannus tai jakaantuminen

skitsofreenikko /skˈitsofrˌeːnɪkːo/ (n)
σχιζοφρενής
  skitsofreniaa sairastava henkilö

skitsofrenia /skˈitsofrˌenɪa/ (n)
σχιζοφρένεια
  maailman terveysjärjestön ICD-10-luokituksessa F20; henkilön todellisuudentajuun ja toimintakykyyn merkittävästi vaikuttava mielisairaus, jolle ovat ominaisia muiden muassa harhaluulot, harha-aistimukset, tunneilmaisujen latistuminen, vetäytyminen ihmissuhteista ja taantuminen aikaisemmalta toimintakyvyn tasolta

skootteri /skˈoːtːerɪ/ (n)
μοτοποδήλατο
  pienipyöräinen ja -tehoinen moottoripyörä, jossa on itsekantava tai putkesta tehty runko ja tuolimainen istuin

skorpioni /skˈorpɪˌonɪ/ (n)
σκορπιός
  hämähäkkieläinten lahkon Scorpionida eläimiä, joilla on tavallisesti suuret sakset ja myrkkypiikki. Jotkut lajeista ovat hyvin myrkyllisiä.

skotlantilainen /skˈotlantɪlˌainen/ (adj)
Σκοτσέζος
  Skotlannista peräisin oleva tai Skotlantiin liittyvä

skotlantilainen /skˈotlantɪlˌainen/ (n)
Σκωτσέζος
  Skotlannissa asuva Ison-Britannian kansalainen

skunkki /skˈuŋkːɪ/ (n)
μεφίτιδα
  haisunäätä

slangi /slˈaŋŋɪ/ (n)
αργκό
  sanastoltaan ja puheenparreltaan yleiskielestä poikkeava, eri ikä-, ammatti-, harrastus- yms. ryhmien käyttämä kielimuoto

slivovits /slˈivovɪts/ (n)
σλιβοβίτσα
  rakia, joka on tislattu luumuista

slovakialainen /slˈovakˌialˌainen/ (adj)
σλοβακικός
  Slovakiasta peräisin oleva tai Slovakiaan liittyvä

slovakki /slˈovakːɪ/ (n)
Σλοβακικά
  (vain yksikössä) slovakin kieli (kielitunnus: sk), Slovakiassa puhuttava slaavilainen kieli. Sanalista

sloveeni /slˈoveːnɪ/ (n)
σλοβενικά
  sloveenin kieli (kielitunnus: sl), sloveenien puhuma länsi-slaavilainen kieli

slovenialainen /slˈovenˌialˌainen/ (adj)
σλοβενικός
  Sloveniasta peräisin oleva tai Sloveniaan liittyvä

slovenialainen /slˈovenˌialˌainen/ (n)
σλοβενικός
  pysyvästi Sloveniassa asuva henkilö

slovio /slˈovɪo/ (n)
Σλόβιο
  slovion kieli; keinotekoinen kieli, jonka sanasto perustuu slaavilaisiin kieliin ja jota voidaan kirjoittaa sekä latinalaisilla että kyrillisillä kirjaimilla

slummi /slˈummɪ/ (n)
παραγκούπολη
  kaupungin laitamilla sijaitseva erittäin köyhien ihmisten huonokuntoinen asuinalue

smaragdi /smˈaraɡdɪ/ (n)
σμαράγδι
  vihreä platinaa arvokkaampi jalokivi

smokki /smˈokːɪ/ (n)
σμόκιν
  miesten frakkia rennompi iltajuhlissa (kello 18 jälkeen) pitämä puku

smurffi /smˈurffɪ/ (n)
στρουμφ
  mikä tahansa belgialaisen sarjakuvapiirtäjän Peyon kehittämistä kuvitteellisista sinisistä olennoista smurffeista

snobi /snˈobɪ/ (n)
ακατάδεκτος
  hienostelija, keikari

sodankäynti /sˈodaŋkˌæyntɪ/ (n)
εχθροπραξία
  kahden itsenäisen tahon välistä organisoitua, vihamielistä ja väkivaltaista vaikuttamista

sodanlietsoja /sˈodanlˌietsoja/ (n)
πολεμοκάπηλος
  henkilö, joka lietsoo sotaa

sodomiitti /sˈodomˌiːtːɪ/ (n)
σοδομίτης
  paheksuttu tai rikolliseksi julistettu paheellinen anaaliyhdynnän harjoittaja; (laajemmin) homoseksuaali mies

softball /sˈoftball/ (n)
σόφτμπολ
  baseballia muistuttava joukkuepeli, jossa käytetään baseballia suurempaa palloa ja syöttäminen tehdään alakautta

sohva /sˈohva/ (n)
σοφάς, καναπές
  pehmustettu monen istujan istuin

soida /sˈoida/ (v)
χτυπάω
  tuottaa ääntä värähtelemällä, kilistä
  (korvasta) aistia olematonta ääntä voimakkaan melun jälkeen

soihtu /sˈoihtu/ (n)
πυρσός
  kädessä kannettava varrellinen palavaa ainetta sisältävä valaisuväline

soija /sˈoija/ (n)
σόγια
  soijapapu, yksivuotinen hernekasvi, yksi maailman viljellyimmistä viljelykasveista (Glycine max, syn. Soja hispida)

soijakastike /sˈoijakˌastɪke/ (n)
σάλτσα σόγιας
  itäaasialaisessa keittiössä yleinen soijapavuista, ruokasuolasta ja vehnäjauhosta valmistettu kastike

soijapapu /sˈoijapˌapu/ (n)
κύαμος σόγιας
  eräs ravintokasvi (Glycine max)

soikio /sˈoikɪo/ (n)
ωόδης
  kahdelta puolelta kokoon puristunut tai litistynyt ympyrä; ovaali; soikio muistuttaa muodoltaan ellipsiä, mutta sen muotoa ei ole määrätty matemaattisen tarkasti

soinnillinen /sˈoinnɪllɪnen/ (adj)
ηχηρός
  sellainen, jota tuotettaessa äänihuulet värähtelevät

soinniton /sˈoinnɪton/ (adj)
άηχος
  sellainen, jota tuottaessa äänihuulet eivät värähtele

soinnuttaa /sˈoinnutːaː/ (v)
συγχορδία
  sovittaa sävelmään soinnut

sointiväri /sˈointɪvˌærɪ/ (n)
ηχόχρωμα
  ominaisuus, jonka perusteella kaksi korkeudeltaan, voimakkuudeltaan sekä kestoltaan samankaltaista ääntä kuulostavat erilaisilta; johtuu yksilöllisestä yläsävelsarjasta

sointu /sˈointu/ (n)
συγχορδία
  sävelten samanaikaisen soinnin yhteisvaikutuksena syntyvä äänivaikutelma, yhteissointi

soitin /sˈoitɪn/ (n)
ηθοποιός
  laite, ohjelma tai sovellus, joka toistaa tallennettua ääntä tai kuvaa

soittaa /sˈoitːaː/ (v)
τηλεφωνώ
  ottaa yhteyttä puhelimella

soittaja /sˈoitːaja/ (n)
μουσικός
  henkilö, joka soittaa jotakin soitinta, muusikko, instrumentalisti

soittokello /sˈoitːokˌello/ (n)
καμπάνα
  merkinantolaite, jota soitetaan lyömällä tai nappia painamalla

soittopöytä /sˈoitːopˌøytæ/ (n)
παρηγορώ
  urkujen koskettimistoista koostuva laitteisto

sokea /sˈokea/ (adj)
τυφλός
  sellainen, joka ei kykene näkemään tai jonka näkökyky on merkittävästi heikentynyt

sokea /sˈokea/ (n)
τυφλός
  henkilö, joka on syvästi heikkonäköinen: lähes tai täysin näkökyvytön

sokeri /sˈokerɪ/ (n)
ζάχαρη
  sakkaridirenkaista ja niihin liittyneistä ryhmistä muodostunut makea kasvisperäinen hiilihydraatti
  elintarvikkeena ruokosokeri eli sakkaroosi; rypälesokerin (glukoosi) ja hedelmäsokerin (fruktoosi) yhdiste, jota valmistetaan sokeriruo’osta ja sokerijuurikkaasta

sokerijuurikas /sˈokerɪjˌuːrɪkas/ (n)
ζαχαρότευτλο
  juurikkaan muunnos, jota viljellään sokerin tuottamiseksi lauhkealla vyöhykkeellä

sokeriruoko /sˈokerɪrˌuoko/ (n)
ζαχαροκάλαμο
  jalosokeriruoko, heinäkasveihin kuuluva viljelykasvi (), jota kasvatetaan pääasiassa sokerin tuottamiseksi tropiikissa ja lähialueilla

sokeus /sˈokeus/ (n)
τύφλωση
  näköaistin toimintakyvyttömyys

sokkelo /sˈokːelo/ (n)
λαβύρινθος
  sisäkorvan onteloiden yhteisnimi

sola /sˈola/ (n)
διάβαση
  kapea kulkureitti korkeiden pinnanmuodostumien tai rakenteiden muodostamien esteiden välissä

solakka /sˈolakːa/ (adj)
λεπτός
  pitkä, hoikka ja suora

solenoidi /sˈolenˌoidɪ/ (n)
ηλεκτρομαγνητική βαλβίδα
  kierukan muotoinen johdin, joka toimii magneettina, kun sähkövirta kulkee sen läpi
  edelliseen perustuva mekaaninen kytkin, jossa sähkövirta ohjaa kääminä toimivan kierukan sisällä liikkuvaa metallista ydintä eli ankkuria

solidaarisuus /sˈolɪdˌaːrɪsuːs/ (n)
αλληλεγγύη
  se, että on solidaarinen

solipsismi /sˈolɪpsˌismɪ/ (n)
εγωμονισμός
  käsitys, että on olemassa vain minä ja kaikki muu tapahtuu vain sen mielessä

solisluu /sˈolɪsluː/ (n)
κλείδα
  rintalastan ja lapaluun välissä sijaitseva poikittainen luu (lat. clavicula)

solki /sˈolkɪ/ (n)
αγκράφα
  vyötä tai muuta nauhaa kiinni itsessään tai toisessa nauhassa pitävä kappale

solmia /sˈolmɪa/ (v)
δένω
  tehdä solmu tai solmuja
κάνω
  tehdä sopimus jostakin

solmia avioliitto /sˈolmɪa ˈavɪolˌiːtːo/ (v)
παντρεύομαι
  virallistaa keskinäinen parisuhde aviolliseksi

solmio /sˈolmɪo/ (n)
γραβάτα
  kaulan ympärille kauluspaidan alas taitetun kauluksen alle solmittava nauhamainen asuste

solmu /sˈolmu/ (n)
κόμπος
  narun tai köyden kiinnitys solmimalla se
  nopeusyksikkö merenkulussa, meripeninkulma tunnissa, ja ilmailussa, 1,852 km/h
κόμβος
  selvittämätön sekasotku
βρέγμα
  (graafiteoria) graafin perusosanen, joita kaaret yhdistävät toisiinsa

solmukohta /sˈolmukˌohta/ (n)
κόμβος
  tärkeä (kuvainnollisen) verkon piste, jossa useat kaaret kohtaavat

solu /sˈolu/ (n)
κύτταρο
  eliön rakenteellinen ja toiminnallinen perusyksikkö, joka sisältää kokonaisuudessaan sen perimän; eliöiden pienin elollinen rakenneyksikkö

solulima /sˈolulˌima/ (n)
κυτταρόπλασμα
  solun sisäinen nesteseos, jossa on veteen liuenneita ja suspensoituneita aineita

solulimakalvosto /sˈolulˌimakˌalvosto/ (n)
ενδοπλασματικό δίκτυο
  solun osiin jakava kalvosto

soluoppi /sˈoluopːɪ/ (n)
κυτταρολογία
  soluja ja niiden ominaisuuksia käsittelevä biologian haara

soma /sˈoma/ (adj)
όμορφος
  miellyttävän näköinen, suloinen, kaunis, söpö

somali /sˈomalɪ/ (n)
σομαλικά
  pääosin Somaliassa puhuttava afroaasialaisten kielten kuušilaiseen alaryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: so)
Σομαλή
  etnisesti somalialainen, somalikansaan kuuluva henkilö

somistaa /sˈomɪstaː/ (v)
διακοσμώ
  tehdä liikkeen tai muun sisustus tai ulkoasu edustavan näköiseksi, koristaa
  tehdä somemmaksi, sievistää

sommitelma /sˈommɪtˌelma/ (n)
τρίκυκλο
  suunnitellusti eri nappuloilla tehty edullisempaan asemaan johtava useamman peräkkäisen siirron sarja, jossa alkusiirron jatko on usein sarja taktisiin laskelmiin perustuvia pakkosiirtoja

sonni /sˈonnɪ/ (n)
ταύρος
  koiraspuolinen nauta

sonta /sˈonta/ (n)
κόπρος
  kiinteä tai puolikiinteä eläimen uloste
  kuivikkeisiin sekoitettu hitaasti palanut kiinteä tai puolikiinteä eläimen uloste
ακαθαρσία
  lika, saasta, törky
δουλεύω
  perätön väittämä, paskapuhe

soodavesi /sˈoːdavˌesɪ/ (n)
σόδα
  hiilihapollinen vesi

soolo /sˈoːlo/ (n)
σόλο
  solistin esittämä osa, joka usein tarkoittaa yksinlaulua joko säestyksen kanssa tai ilman

soopeli /sˈoːpelɪ/ (n)
ζιβελίνα
  näätäeläin (), jota esiintyy Pohjois-Aasiassa Ural-vuoristosta läpi Siperian Mongoliaan, Kiinaan, Pohjois-Koreaan ja Hokkaidōn saarelle Japaniin

sopia /sˈopɪa/ (v)
κάνω
  mahtua, olla fyysisesti mahtuva
αρμόζω
  olla pukeva, sellainen jonka väri tai tyyli pukevat kantajaansa
  olla mahdollista tai hyväksyttyä, olla sopivaa, käydä, käydä päinsä

sopiminen /sˈopɪmɪnen/ (n)
καταλλαγή
  sovinnon tekeminen

sopimus /sˈopɪmus/ (n)
συμφωνία, συμβόλαιο
  suullinen tai kirjallinen osapuolten välinen yhteisymmärrys, jossa molemmat osapuolet sitoutuvat noudattamaan sopimuksessa määriteltyjä ehtoja

sopiva /sˈopɪva/ (adj)
κατάλληλος
  johonkin tarkoitukseen hyvä, käypä
ικανός
  sellainen, joka ei ole liian iso eikä liian pieni

sora /sˈora/ (n)
χαλίκι
  kivinen maalaji, jonka raekoko on luokkaa 2...20 mm

sordiino /sˈordɪːno/ (n)
άλαλος
  soittimessa käytettävä lisälaite, joka vaimentaa ääntä ja usein myös muuttaa sen sävyä

sorkka /sˈorkːa/ (n)
οπλή
  parivarpaisen kavioeläimen jalan alaosa
νυχιάζω
  naulahahlo

sorkkia /sˈorkːɪa/ (v)
αγγίζω
  sormeilla, käpälöidä

sormeilla /sˈormeilla/ (v)
αφή
  koskea sormin, käpälöidä

sormenjälki /sˈormenjˌælkɪ/ (n)
δακτυλικό αποτύπωμα
  ihmisen sormenpään yksilöllinen ja koko iän samanlaisena pysyvä ihon urien kuvio; sormen ihon kuviosta jäänyt jälki jollakin pinnalla

sormettaa /sˈormetːaː/ (v)
βάζω δάχτυλο
  tyydyttää itseään sormin, käytetään ilmaisemaan naisten itsetyydytystä

sormi /sˈormɪ/ (n)
δάχτυλο, δάκτυλο
  käden nivelikäs uloke; ihmisen kädessä näitä ovat peukalo, etusormi, keskisormi, nimetön ja pikkusormi

sormieläin /sˈormielæin/ (n)
άι-άι
  sormieläinten () heimon Madagaskarilla elävä pitkäsorminen puoliapina ()

sormikas /sˈormɪkas/ (n)
γάντι
  kudottu käsine, jossa on paikka erikseen jokaiselle sormelle

sormiluu /sˈormɪluː/ (n)
φάλαγγα
  sormen luu

sormio /sˈormɪo/ (n)
κλαβιέ
  käsin soitettava soittimen koskettimisto; musiikki-instrumentin osa

sormus /sˈormus/ (n)
δαχτυλίδι
  sormen ympäri tuleva rengas, sormessa pidettävä koru

sormustin /sˈormustɪn/ (n)
δαχτυλίθρα
  sormen päällä ommeltaessa käytettävä suojus

sorsa /sˈorsa/ (n)
πάπια
  sorsien heimon () lintu, joko varsinainen sorsa, eli puolisukeltajasorsa tai sukeltajasorsa

sortsit /sˈortsɪt/ (n)
παντελονάκι
  vaate, jota sekä miehet että naiset käyttävät lantion alueen ja reisien yläosan peittämiseen; lyhyet, korkeintaan reiden puoliväliin ulottuvat housut

sortua /sˈortua/ (v)
καταπίπτω
  romahtaa, hajota painovoiman vaikutuksesta

sorvata /sˈorvata/ (n)
τόρνος
  käsitellä esimerkiksi puu- tai metallikappaletta sorvilla

sorvi /sˈorvɪ/ (n)
νούμερο
  pyörivän kappaleen työstöön käytettävä lastuavan työstön työkone, jossa paikallaan oleva terä irrottaa työstökohteesta materiaalia

sosiaalidemokraatti /sˈosɪˌaːlɪdemˌokraːtːɪ/ (n)
σοσιαλδημοκράτης
  sosiaalidemokratian kannattaja; sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen

sosiaalidemokraattinen /sˈosɪˌaːlɪdemˌokraːtːɪnen/ (adj)
σοσιαλδημοκρατικός
  sosiaalidemokratian arvojen tai politiikan mukainen

sosiaalidemokratia /sˈosɪˌaːlɪdemˌokratˌia/ (n)
σοσιαλδημοκρατία
  sosiaaliliberalismista poikkeava, solidaarisuutta korostava poliittinen aate, joka kehittyi 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa vallinneista sosialismin suuntauksista; alkuperäisenä tarkoituksena on ollut saavuttaa sosialistinen yhteiskunta rauhanomaisin keinoin ja vähitellen; aatteen keskeisiin tavoitteisiin kuuluu niin kutsuttu hyvinvointivaltio (sosiaalivaltio), jossa valtiolla on merkittävä rooli kansalaisten hyvinvoinnin ja toimeentulon varmistamisessa tulonsiirtojen ja julkisen sektorin kautta; sidoksissa ammattiyhdistysliikkeeseen

sosiaalinen /sˈosɪˌaːlɪnen/ (adj)
κοινωνικός
  sellainen, joka viihtyy ihmisten keskuudessa

sosiaalinen media /sˈosɪˌaːlɪnen mˈedɪa/ (n)
μέσα κοινωνικής δικτύωσης
  verkkoviestintäympäristöt, joissa käyttäjällä on mahdollisuus olla aktiivinen viestijä ja sisällöntuottaja

sosiaalinen oikeudenmukaisuus /sˈosɪˌaːlɪnen ˈoikeudˌenmukˌaisuːs/ (n)
κοινωνική δικαιοσύνη
  yhdysvaltalaisessa keskustelussa lähinnä tulonjakopolitiikka ja tuloerojen tasoittaminen hyvinvointivaltion ja tulonsiirtojen avulla, tätä ajaviin liikkeisiin liittyy yleisesti myös antirasismi, feminismi ja nykyisin myös ympäristöliike

sosialisaatio /sˈosɪˌalɪsˌaːtɪo/ (n)
κοινωνικοποίηση
  yksilön prosessinomainen kasvaminen yhteiskunnan jäseneksi, normien sisäistämistä; yksilön kasvamista yhteisön jäseneksi; oppimista elämään yhteiskunnassa hyväksyttävällä tavalla

sosialismi /sˈosɪalˌismɪ/ (n)
σοσιαλισμός
  vastauksena teollistumisen aiheuttamiin yhteiskunnallisiin ongelmiin kehittynyt ryhmä erilaisia ideologioita, joissa omaisuus ja tulonjako halutaan pitää yhteiskunnallisen sääntelyn alaisena yksilöiden tai markkinavoimien sijaan

sosialisti /sˈosɪalˌistɪ/ (n)
σοσιαλιστής
  sosialismia kannattava henkilö; usein henkilö joka kiinnittää huomiota tulonjakokysymyksiin

sosialistinen /sˈosɪalˌistɪnen/ (adj)
σοσιαλιστικός
  sosialistisen politiikan mukainen, siihen liittyvä

sosiologi /sˈosɪˌoloɡɪ/ (n)
κοινωνιολόγος
  sosiologian tutkija

sosiologia /sˈosɪˌoloɡˌia/ (n)
κοινωνιολογία
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva sosiaalisia järjestelmiä sekä yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntien välisiä sosiaalisia suhteita tutkiva käyttäytymistiede

sota /sˈota/ (n)
πόλεμος
  väkivaltainen yhteenotto kahden tai useamman järjestäytyneen osapuolen, useimmiten valtioiden, aseistettujen joukkojen välillä sotatilan vallitessa

sota-alus /sˈotaˈalus/ (n)
πολεμικό πλοίο
  sotatoimiin tarkoitettu alus

sotaherra /sˈotahˌerra/ (n)
πολέμαρχος
  vallanpitäjä, jonka valta pohjautuu yksinomaan voimaan ilman legitimiteettiä, etenkin valtiossa jossa keskusvalta on heikko tai sitä ei ole

sotaisa /sˈotaisa/ (adj)
πολεμοχαρής
  sellainen, joka on mieleltään tai olemukseltaan sotimiseen taipuvainen, sotaa ihannoiva, vahvasti riidanhaluinen; sotaan valmis

sotakirves /sˈotakˌirves/ (n)
πέλεκυς
  kirves, joka oli suunniteltu erityisesti taisteluvälineenä käytettäväksi

sotamies /sˈotamies/ (n)
στρατιώτης
  miehistöön lukeutuvan sotilaan sotilasarvo maavoimissa

sotarikos /sˈotarɪkos/ (n)
έγκλημα πολέμου
  rikokseksi määritelty teko, joka tehdään sodassa tai siihen verrattavassa konfliktissa

sotavanki /sˈotavˌaŋkɪ/ (n)
αιχμάλωτος πολέμου
  sodassa vihollisen vangiksi joutunut sotilas tai siviili

sotilaallinen /sˈotɪlˌaːllɪnen/ (adj)
στρατιωτικός
  sotaa, sodankäyntiä, sotilastointa koskeva, niiden alaan t. piiriin kuuluva, niissä esiintyvä, niille ominainen, niiden tarkoitusperää palveleva

sotilaallisesti /sˈotɪlˌaːllɪsˌestɪ/ (adv)
στρατιωτικά
  siten, että on sotilaallinen

sotilas /sˈotɪlas/ (n)
στρατιώτης
  sotajoukkoihin kuuluva henkilö; armeijan tai muun järjestäytyneen joukon aseistettu ja univormua kantava jäsen

sotilashenkilö /sˈotɪlˌasheŋkˌilø/ (n)
πολεμιστής
  puolustuslaitoksessa palvelevien henkilöiden sotilasarvosta riippumaton yleisnimitys, jota käytetään erityisesti kantahenkilökuntaan kuuluvista, mutta ei armeijan siviilihenkilöstöstä

sotilasjuntta /sˈotɪlˌasjuntːa/ (n)
χούντα
  sotilasdiktatuurissa hallitusvaltaa käyttävä ryhmä

sotilaskarkuri /sˈotɪlˌaskarkˌurɪ/ (n)
λιποτάκτης
  yksiköstään luvatta pitemmäksi ajaksi poistunut sotilas

sotilaspoliisi /sˈotɪlˌaspolˌiːsɪ/ (n)
στρατονομία
  poliisiorganisaatio jolla on läheiset sidokset maan puolustusvoimiin

sotkea /sˈotkea/ (v)
οπισθέλκουσα
  ottaa mukaan johonkin; sekoittaa joku johonkin

sotkeutua /sˈotkeutˌua/ (v)
ανακατεύομαι
  (ihmisestä) puuttua tai joutua mukaan toisten asioihin; sekaantua

sotkuinen /sˈotkwɪnen/ (adj)
ακατάστατος
  sekaisin oleva, sotkussa oleva, likainen

soturi /sˈoturɪ/ (n)
μαχητής
  sotilas, taistelija

soudella /sˈoudella/ (v)
βάρκα
  () soutaa

soutaa /sˈoutaː/ (v)
κωπηλατώ
  liikuttaa alusta haluttuun kulkusuuntaan käyttäen yhtä tai useampaa airoparia hankaimissaan, joskus vain yksittäistä airoa hankaimeen sijoitettuna

soutaja /sˈoutaja/ (n)
κωπηλάτης
  henkilö, joka soutaa

sovelias /sˈovelɪas/ (adj)
κατάλληλος
  se, mikä on sopivaa, hyväksyttävä

sovellus /sˈovellus/ (n)
εφαρμογή
  jonkin teorian tai mallin käyttäminen käytännössä

soveltua /sˈoveltˌua/ (v)
ακολουθία
  olla sopiva (johonkin tehtävään tai käyttötarkoitukseen), sopia

sovhoosi /sˈovhoːsɪ/ (n)
σοβχόζ
  Neuvostoliitossa valtion omistama maatila vastakohtana kolhoosille

sovittaa /sˈovɪtːaː/ (v)
εξιλεώνω
  hyvittää tekemänsä vääryys
αποδίδω
  kärsiä rangaistus

sovittelija /sˈovɪtːˌelɪja/ (n)
διαμεσολαβητής
  henkilö, joka sovittelee (riitaa)

sovituskoppi /sˈovɪtˌuskopːɪ/ (n)
δοκιμαστήριο
  koppi vaatteen sovittamiseksi kaupassa

spaatteli /spˈaːtːelɪ/ (n)
σπάτουλα
  laboratoriossa käytettävä lusikka

spagaatti /spˈaɡaːtːɪ/ (n)
ρήγμα
  voimisteluliike, jossa istutaan jalat eteen ja taakse ojennettuina

spagetti /spˈaɡetːɪ/ (n)
μακαρόνια
  pitkulainen, ohut pasta

spatiaalinen /spˈatɪˌaːlɪnen/ (adj)
διαστημικός
  tilaa tai välimatkaa koskeva, avaruudellinen

spektaakkeli /spˈektaːkːˌelɪ/ (n)
έκθεση
  näytelmä tai näytös, jolla on mahtavat puitteet

spektri /spˈektrɪ/ (n)
φάσμα
  säteilyn taajuusjakauma

spekulatiivinen /spˈekulatˌiːvɪnen/ (adj)
αναπόδεικτος
  mahdollisuudella leikittelevä

speleologia /spˈeleˌoloɡˌia/ (n)
σπηλαιολογία
  luolatutkimus

sperma /spˈerma/ (n)
σπέρμα
  siemenneste

spesifikaatio /spˈesɪfɪkˌaːtɪo/ (n)
προδιαγραφή
  erittely; eritelmä

spinelli /spˈinellɪ/ (n)
σπινέλιος
  eräitä punaisia, vihreitä ja sinisiä jalokiviä, jotka muodostuvat alumiinin ja magnesiumin oksideista

spiraakkeli /spˈiraːkːˌelɪ/ (n)
φυσητήρας
  hyönteisen hengitysaukko

spiraali /spˈiraːlɪ/ (n)
έλικα
  pyöreä kuvio joka kiertyy keskustastaan laajenevasti ulospäin

spiraalimainen /spˈiraːlɪmˌainen/ (adj)
ελικοειδές
  spiraalin muotoinen

spirituaali /spˈirɪtuˌaːlɪ/ (n)
πνευματικός
  rukouslaulu

spoilata /spˈoilata/ (v)
μαρτυρώ
  pilata, tärvellä kertomalla elokuvan tms. juoni etukäteen

spondee /spˈondeː/ (n)
σπονδείος
  kaksipitkä runojalka, joka koostuu kahdesta pitkästä tavusta ()

sponsori /spˈonsorɪ/ (n)
χορηγός
  jotain toimintaa, erityisesti urheilua, rahallisesti tukeva henkilö tai yhtiö

sponsoroida /spˈonsorˌoida/ (v)
επιχορηγώ
  tukea rahallisesti; olla jonkun sponsori

spontaani /spˈontaːnɪ/ (adj)
αυθόρμητος
  oma-aloitteinen, ohjailematon

spontaanisuus /spˈontaːnɪsuːs/ (n)
αυθορμητισμός
  sen ominaisuus että jonkin on spontaani; oma-aloitteisuus, ohjailemattomuus; vailla ulkoista syytä tapahtuva

sporadinen /spˈoradɪnen/ (adj)
σποραδικά
  sellainen, joka esiintyy erillisenä ja ilmenee satunnaisena, hajanainen

spray /sprˈay/ (n)
κλωνάρι
  sumute, ponnekaasulla paineistettu nestesäiliö, josta neste purkautuu sumuna

squash /skˈuash/ (n)
σκουός
  suljetulla kentällä seinää vasten palloa lyömällä pelattava vauhdikas pallopeli

srapnelli /srˈapnellɪ/ (n)
θραύσμα
  tykkiaseissa käytetty luodeilla täytetty ammustyyppi, joka on tarkoitettu toimimaan ilmassa lentoratansa loppuvaiheessa sinkoamalla sisältämänsä luodit kohti maalia; käytettiin toiseen maailmansotaan asti

stabiili /stˈabɪːlɪ/ (adj)
ευσταθής
  (tasapainosta) vakaa; sellainen, joka ei ole herkkä menettämään tasapainoaan

stadi /stˈadɪ/ (n)
πόλη
  kaupunki

stadion /stˈadɪon/ (n)
στάδιο
  urheilukenttä, jota ympäröi kokonaan tai osittain katsomorakennelma, myös stadioni

stagflaatio /stˈaɡflaːtˌio/ (n)
στασιμοπληθωρισμός
  taantuman (ei ehkä aivan määritelmällisen) ja korkean inflaation yhdistelmä

stailata /stˈailata/ (v)
δημιουργώ
  ehostaa, kaunistaa, tehdä pinnoista kauniimpia, fiksata

stalinismi /stˈalɪnˌismɪ/ (n)
σταλινισμός
  Josif Stalinin oppien mukainen jyrkkä kommunismin suuntaus ja poliittinen järjestelmä; sisälsi nopean teollistamisen, teorian sosialismista yhdessä maassa, keskitetyn hallinnon, maatalouden kollektivisoinnin, henkilökultin johtajuudessa ja muiden maiden kommunistipuolueiden alistamisen Neuvostoliiton kommunistisen puolueen alaisuuteen

standaari /stˈandaːrɪ/ (n)
σημαία
  pienikokoinen, välittömästi tankoon kiinnitettävä lippu

standardi /stˈandardɪ/ (n)
καθιερωμένος
  malli, tyyppi, normi

standartti /stˈandartːɪ/ (n)
καθιερωμένος
  jokin samannimisistä entisistä puutavaran ja sahatavaran mitta- ja hintayksiköistä, jotka olivat erilaiset sahatavaralle sekä pyöreälle ja veistetylle puutavaralle sekä myös maittain erisuuruisia

statiivi /stˈatɪːvɪ/ (n)
κιόσκι
  (varsinkin laboratoriossa) jonkin kannattelemiseen käytettävä tukiteline

steele /stˈeːle/ (n)
στήλη
  pystyssä oleva, koristeltu tai kirjoitettu kivilaatta, joihin kirjoitettiin julkisia päätöksiä tai niitä pystytettiin haudoille

steeli /stˈeːlɪ/ (n)
στήλη
  kasvin juuren ja varren ydinosa, johtosolukkokimppu

stemmi /stˈemmɪ/ (n)
θέμα
  polkupyörän ohjainkannatin

steradiaani /stˈeradɪˌaːnɪ/ (n)
στερακτίνιο
  avaruuskulman SI-järjestelmän mukainen yksikkö

stereoisomeria /stˈereˌoisomˌerɪa/ (n)
στερεοϊσομέρεια
  isomerian muoto, jossa yhdisteiden osat ovat samoissa paikoissa, mutta suuntautuneet avaruudellisesti eri suuntiin

stereotypia /stˈereˌotypˌia/ (n)
στερεότυπο
  (sosiaalipsykologia) mielikuva tai käsitys tietynlaisesta (ihmis)tyypistä; kaavamainen, vahvasti yksinkertaistettu käsitys jostakin

stereotyyppi /stˈereotˌyːpːɪ/ (n)
στερεοτυπία
  omaksuttu voimakkaasti yksinkertaistettu kuvaus tai käsitys eli yleistys yksilöistä, väestöryhmistä ja niiden tavoista toimia; kaavoittuma, kangistuma

steriili /stˈerɪːlɪ/ (adj)
στείρος
  lisääntymiskyvytön, hedelmätön

steriiliys /stˈerɪːliys/ (n)
αγονία
  se, että on steriili

steriloida /stˈerɪlˌoida/ (v)
αποστειρώνω
  tehdä steriiliksi

steroidi /stˈeroidɪ/ (n)
στεροειδές
  nelirenkaiseen sykliseen hiiliketjuun perustuva kemiallinen yhdiste, joka liukoisuusominaisuuksiensa puolesta luetaan lipideihin

stipendi /stˈipendɪ/ (n)
υποτροφία
  esimerkiksi koulun hyvästä työstä antama kannustuspalkinto; myös apuraha

stoa /stˈoa/ (n)
στοά
  muinaisen Kreikan avoin pylväshalli

stoalainen /stˈoalˌainen/ (adj)
στωικός
  stoalaisuuden mukainen tai siihen liittyvä

stoalaisuus /stˈoalˌaisuːs/ (n)
στωικισμός
  filosofinen koulukunta, johon yhdistetään mielenrauhan tavoittelu ja tunteiden hillintä

stokastinen /stˈokastɪnen/ (adj)
στοχαστικός
  satunnainen; sellainen jonka tila tietyllä hetkellä määräytyy, ainakin osittain, satunnaisesti eikä sitä voida johtaa suoraan aikaisemmista tiloista

strategi /strˈateɡɪ/ (n)
στρατηγός
  henkilö, joka suunnittelee strategioita

strategia /strˈateɡˌia/ (n)
στρατηγική
  organisaation pitkän aikavälin kehityssuunta ja -ulottuvuus, jonka avulla muuttuvassa ympäristössä voimavaroja ja kykyjä järjestelemällä saavutetaan etuja kilpailussa

stratifiointi /strˈatɪfɪˌointɪ/ (n)
διαστρωμάτωση
  kylmäkäsittely, jolla katkaistaan siementen lepokausi ja käynnistetään itäminen

stratigrafia /strˈatɪɡrˌafɪa/ (n)
στρωματογραφία
  kerrostumaoppi

stratosfääri /strˈatosfˌæːrɪ/ (n)
στρατόσφαιρα
  yläilmakehä; ilmakehän kerros troposfäärin ja mesosfäärin välissä, ulottuu 50-60 kilometrin korkeuteen, jossa koetaan stratopaussi

streptokokki /strˈeptokˌokːɪ/ (n)
στρεπτόκοκκος
  Streptococcus-sukuun kuuluva pallonmuotoinen bakteeri

stressi /strˈessɪ/ (n)
πίεση
  (fysiologia) yksilössä muodostuva henkinen vaste ulkoisiin vaikutuksiin ja niiden muodostamaan uhkaan, stressivaikutus

striimata /strˈiːmata/ (v)
ροή
  suoratoistaa; toistaa suoratoistona

striimi /strˈiːmɪ/ (n)
ροή
  Internetissä välitetty suora lähetys

stringit /strˈiŋŋɪt/ (n)
έγχορδα
  bikinit, joiden alaosana on pienet housut, joissa takaosassa on vain narut ja jotka paljastavat takapuolen

stripata /strˈipata/ (v)
λωρίδα
  riisua vaatteita esityksenkaltaisesti

strippi /strˈipːɪ/ (n)
σκίτσα συνέχειας
  lyhyt, usein humoristinen sarjakuva, jonka pituus on yleensä 2–4 ruutua; usein sanomalehdissä

strontium /strˈontium/ (n)
στρόντιο
  eräs alkuainemetalli

strutsi /strˈutsɪ/ (n)
στρουθοκάμηλος
  suurikokoinen afrikkalainen lentokyvytön lintu ()

struuma /strˈuːma/ (n)
βρογχοκήλη
  kilpirauhasen suurentuma

stuertti /stˈuertːɪ/ (n)
αεροσυνοδός
  miespuolinen henkilö, joka palvelee matkustajia lentokoneessa tai laivassa

stylobaatti /stˈylobˌaːtːɪ/ (n)
στυλοβάτης
  kreikkalaisen temppelin perustuksen pylväitä kannattava, stereobaatin päällä oleva taso

subatominen hiukkanen /sˈubatˌomɪnen hˈiukːanen/ (n)
υποατομικό σωματίδιο
  atomia pienempi hiukkanen

subjekti /sˈubjektɪ/ (n)
υποκείμενο
  kohde, se mistä jotakin lausutaan; olio, joka ajattelee, tajuaa ja toimii
  alus, lauseenjäsen, joka kertoo predikaatin ilmaiseman tekemisen tekijän tai kokijan. Suomen kielessä subjektin sijamuoto on nominatiivi, partitiivi tai genetiivi.
  hallitsijan alamainen

subjektiivinen /sˈubjektˌiːvɪnen/ (adj)
υποκειμενικός
  sellainen, joka koskee subjektia, subjektille kuuluva tai subjektille ominainen

subjektiivisuus /sˈubjektˌiːvɪsuːs/ (n)
υποκειμενικότητα
  subjektivismiin tukeutuva asenne; henkilön luontainen ominaispiirre

subjunktiivi /sˈubjuŋktˌiːvɪ/ (n)
υποτακτική
  latinan konjunktiivista kehittynyt, romaanisissä kielissä esiintyvä verbin tapaluokka, joka ilmaisee esim. toivottua tai epätodellista tapahtumaa; kielihistoriallisesti sama kuin joidenkin indo-eurooppalaisten kielten konjunktiivi

sublimoituminen /sˈublɪmˌoitumɪnen/ (n)
εξάχνωση
  aineen olomuodonmuutos suoraan kiinteästä kaasuksi ilman nestemäistä välitilaa

subretti /sˈubretːɪ/ (n)
σουμπρέτα
  veitikkamainen nuoren naisen rooli koomisessa oopperassa, operetissa, musikaalissa tai laulunäytelmässä
  tällaista roolia esittävä näyttelijä

substanssi /sˈubstanssɪ/ (n)
ουσία
  tosiolio, häviämätön ja muuttumaton olevaisen perustekijä

substantiivi /sˈubstantˌiːvɪ/ (n)
ουσιαστικό
  . nomineihin kuuluva sana, joka merkitsee asioiden, esineiden, aikajaksojen, henkilöiden, paikkojen jne. nimityksiä; jakaantuvat kahteen pääryhmään: yleisnimiin eli appellatiiveihin ja erisnimiin eli propreihin

substituutti /sˈubstɪtˌuːtːɪ/ (n)
αλλάζω
  tietyn hyödykkeen korvike, kun sen hinta nousee suhteessa muihin hyödykkeisiin (substituutio on harvoin täydellinen)

subtrooppinen /sˈubtroːpːɪnen/ (adj)
υποτροπικός
  trooppisen ja lauhkean vyöhykkeen väliselle subtropiikille ominainen

subventio /sˈubventˌio/ (n)
επίδομα
  tukipalkkio, erityisesti kannattamattomasta liiketoiminnan harjoittamisesta maksettava tuki

subventoida /sˈubventˌoida/ (v)
επιδοτώ
  (yl. valtiosta) maksaa taloudellista tukea; laskea hyödykkeen hintaa

sudenpentu /sˈudempˌentu/ (n)
λυκάκι
  nuori susi syntymästään aikuistumisikään saakka
  7–10-vuotias partiolainen

suhde /sˈuhde/ (n)
σχέση
  asioiden välinen keskinäinen riippuvuus ja vuorovaikutus
διάθεση
  ihmisen suhtautuminen johonkin, asenne, näkökanta
δρόμος
  suhtautumistapa tai kannanotto asiaan
λόγος
  kahden luvun suuruuden suhde, myös sisältöjaon osamäärä

suhtautua /sˈuhtautˌua/ (v)
για
  olla jollakulla tietty asenne jkta tai jtk kohtaan

suhteellinen /sˈuhteːllɪnen/ (adj)
συγκριτικός
  (numeerisessa) suhteessa johonkin oleva

suhteellisesti /sˈuhteːllɪsˌestɪ/ (adv)
σχετικά
  suhteessa johonkin

suihku /swˈihku/ (n)
ντους, ντουζ
  tavallisesti kylpyhuoneessa sijaitseva paikka, jossa ihminen käy peseytymässä

suihkugeeli /swˈihkuɡˌeːlɪ/ (n)
ζελέ ντούς
  geelimäinen saippua, jota käytetään suihkussa peseytymisessä

suihkukone /swˈihkukˌone/ (n)
αεριωθούμενος
  suihkulentokone, yhden tai useamman suihkumoottorin kuljettama lentokone

suihkulähde /swˈihkulˌæhde/ (n)
συντριβάνι
  keinotekoisesti vettä vesiputouksen tai vesisuihkun omaisesti lennättävä monumentti

suihkumoottori /swˈihkumˌoːtːorɪ/ (n)
αεριοστροβιλωθητήρας
  lentokoneissa usein käytettävä moottori, jossa kiihdytetty ilman ulosvirtaus sen perästä synnyttää työntövoimaa; useita erilaisia

suihkuseurapiiri /swˈihkusˌeurapˌiːrɪ/ (n)
τζετ σετ
  rikkaiden, maailmaa matkustavien ihmisten seurapiiri

suihkuvirtaus /swˈihkuvˌirtaus/ (n)
αεροχείμαρρος
  ylhäällä troposfäärissä kulkeva putkimainen nopean tuulen vyöhyke

suisto /swˈisto/ (n)
εκβολή
  joen laskualue, delta

suitsuke /swˈitsuke/ (n)
λιβάνι
  suitsute, aromaattinen aine, joka palaessaan levittää ympäristöönsä tuoksua

sujua /sˈujua/ (v)
γκο
  edetä (toivotulla tavalla)

sujuvasti /sˈujuvˌastɪ/ (adv)
άπταιστα
  sujuvalla tavalla

sukaattisitruuna /sˈukaːtːɪsˌitruːna/ (n)
κίτρο
  eräs ruutakasveihin kuuluva sitruspuu ()
  edellisen hedelmä

sukellus /sˈukellus/ (n)
βουτιά
  meneminen veden alle

sukellusvene /sˈukellˌusvene/ (n)
υποβρύχιο
  pinnalla liikkumisen lisäksi veden alla sukelluksissa omatoimiseen liikkumiseen pystyvä alus

sukeltaa /sˈukeltaː/ (v)
κατάδυση
  uida veden alla
  hypätä veteen
αλφάδι
  (talousslangia) romahtaa, alentua selvästi

sukeltaja /sˈukeltˌaja/ (n)
δύτης
  se, joka sukeltaa, veden alla liikkuja

sukka /sˈukːa/ (n)
κάλτσα, περιπόδιο
  jalkaterän ja nilkan sekä mahdollisesti muutakin jalkaa peittävä vaatekappale

sukkapuikko /sˈukːapwˌikːo/ (n)
βελόνα πλεξίματος
  villasukkien tms. kutomiseen käytettävät puikot

sukkela /sˈukːela/ (adj)
γοργός
  joutuisa, nopea, vikkelä
αλλόκοτος
  vitsikäs, hauska

sukkula /sˈukːula/ (n)
σαΐτα
  kangaspuiden edestakaisin liikutettava osa, joka pujottaa kuteen loimien välitse

suklaa /sˈuklaː/ (n)
σοκολάτα
  kaakaomassasta ja -voista sekä sokerista valmistettava makeinen

suklaalevy /sˈuklaːlˌevy/ (n)
δικηγορία
  suklaa myytynä ohueksi levyksi valettuna

suksi /sˈuksɪ/ (n)
σκι
  lumella liukuen liikkumiseen tarkoitettu, jalkineeseen kiinnitettävä väline

suku /sˈuku/ (n)
οικογένεια
  sosiaalinen ryhmä, joka jakautuu äidin ja isän sukulaisiin sekä lapsiin
γένος
  tieteellisen luokittelun taso, johon kuuluu samankaltaisia lajeja
  joissakin kielissä lähinnä nominien suvullista jakoa tarkoittava termi, joka voi käydä ilmi esimerkiksi sanan artikkelista

sukukalleus /sˈukukˌalleus/ (n)
κειμήλιο
  suvun sisällä sukupolvesta toiseen kulkeva kallisarvoinen esine

sukulainen /sˈukulˌainen/ (n)
συγγενής
  samaan sukuun kuuluva henkilö

sukulaissana /sˈukulˌaissana/ (n)
συγγενής
  sana jolla on sama alkuperä

sukulaisuus /sˈukulˌaisuːs/ (n)
συγγένεια
  tilanne tai olotila, joka vallitsee sellaisten henkilöiden välillä, joiden esivanhemmista joku on yhteinen

sukunimi /sˈukunˌimɪ/ (n)
επώνυμο, επίθετο
  yleensä vanhemmilta, lapsille periytyvä erisnimi, joka ilmaisee lapsen kuuluvan tiettyyn sukuun ja erottaa lapsen toisista etunimeltään samannimisistä henkilöistä

sukupolvi /sˈukupˌolvɪ/ (n)
γενιά
  ihmiset, jotka ovat vanhempiensa jälkeläisiä ja keskenään samassa polvessa, kuten lapsia tai lapsenlapsia

sukupuoli /sˈukupˌuolɪ/ (n)
φύλο
  suvullisesti lisääntyvillä lajeilla ilmenevä ominaisuus, jonka perusteella yksilöt ovat jaettavissa munasoluja tuottaviin yksilöihin eli naaraisiin ja siittiösoluja tuottaviin yksilöihin eli koiraisiin
  sukupuolentutkimuksessa ja sosiologiassa joukko miehuuden ja naiseuden sosiaalisesti konstruoituneita merkityksiä sekä sukupuolirooleja, sukupuoli-identiteettejä ja sen toteuttamisen muotoja ja joskus erilaisia kehityshäiriöitä ja dysforioita
  liittimen ulkomuoto; ulokkeita sisältävä liitin on uros, koiras, vastakkeita (reikiä) sisältävä naaras

sukupuolielin /sˈukupˌuolielɪn/ (n)
αναπαραγωγικό όργανο
  lisääntymiseen käytettävä elin, joka erottaa sukupuolet toisistaan; miehen penis tai naisen emätin

sukupuolirauhanen /sˈukupˌuolɪrˌauhanen/ (n)
γεννητικός αδένας
  tavallisesti monikollisena esiintyvä sana, joka on eläinten munarauhasten ja siittiörauhasten yhteisnimitys

sukupuolitauti /sˈukupˌuolɪtˌautɪ/ (n)
αφροδίσιο νόσημα
  sairaus, joka leviää lähinnä sukupuoliyhteydessä

sukupuoliyhdyntä /sˈukupˌuoliyhdˌyntæ/ (n)
συνουσία
  seksuaalinen tapahtuma, jossa siitin on emättimessä; kädellisten menetelmä käynnistää suvunjatkuminen

sukupuoliyhteys /sˈukupˌuoliyhteys/ (n)
ερωτική επαφή
  merkittävä osa kehittynyttä, yleensä romanttista, rakkaussuhdetta

sukusiitos /sˈukusˌiːtos/ (n)
ενδογαμία
  läheisten sukulaisten välinen siitos

sukusolu /sˈukusˌolu/ (n)
γαμέτες
  suvullisesti lisääntyvien eliöiden suvunjatkamiseen erikoistunut solu, joita on molemmilla sukupuolilla

sula /sˈula/ (adj)
αναλυτός
  nestemäisessä olomuodossa oleva, juokseva

sulaa /sˈulaː/ (v)
λιώνω
  muuntua kiinteästä aineesta nesteeksi
  liueta nesteeseen
χωνεύω
  ruoan hajoamisesta ruoansulatuksessa

sulake /sˈulake/ (n)
τηκτασφάλεια
  elektroniikassa ja sähkötekniikassa käytetty komponentti, jolla pyritään suojaamaan sähkölaitteen sähköisiä osia ylikuormitus- tai vikatilanteissa

sulattaa /sˈulatːaː/ (v)
λιώνω
  saattaa nestemäiseen olotilaan lämpötilaa nostamalla

sulatto /sˈulatːo/ (n)
χυτήριο
  teollisuuslaitos, jossa sulatetaan metallia; valimo

sulautua /sˈulautˌua/ (v)
ένα
  muuntua yhteen tai yhdeksi jonkun tai jonkin kanssa

sulhanen /sˈulhanen/ (n)
αρραβωνιαστικός
  naimisiin menevän henkilön tuleva aviomies

suljettu /sˈuljetːu/ (adj)
από
  kiinni laitettu tai kiinni oleva

suljin /sˈuljɪn/ (n)
διάφραγμα
  laite tai osa, jolla suljetaan

sulka /sˈulka/ (n)
φτερό
  kookas jäykkä höyhen

sulkakynä /sˈulkakˌynæ/ (n)
πέννα
  linnun sulan ontto varsiosa
  linnun sulasta tehty kynä

sulkapallo /sˈulkapˌallo/ (n)
αντιπτέριση
  mailapeli, jota pelaa vastakkain kaksi pelaajaa (kaksinpeli) tai kaksi paria (nelinpeli)

sulkava /sˈulkava/ (n)
σπάρος
  (eläintiede) Särkikalojen heimon planktonia ja pohjaeläimiä syövä makean veden parvikala (), jota tavataan eteläisessä ja keskisessä Suomessa, myös paikoin eteläisellä rannikkoalueella. Sulkavan selkäevä on korkea, pitkässä peräevässä on 37 — 46 eväruotoa.

sulkea /sˈulkea/ (v)
κλείνω
  tukkia reikä, reitti, tietovuoto; laittaa ovi, luukku tai vastaava kulkuaukon tukkeeksi; kiinnittää korkki tai tulppa

sulkeet /sˈulkeːt/ (n)
παρένθεση
  merkit, joiden sisälle kirjoitetaan tekstiin liittyvä, ympäröivästä lauserakenteesta irrallinen sivuhuomio, (- ja )-merkit

sulkijalihas /sˈulkɪjˌalɪhas/ (n)
σφιγκτήρας
  ympyränmuotoinen lihas, joka sijaitsee jonkin elimen tai ontelon ympärillä kontrolloiden sen aukon suuruutta

sulttaani /sˈultːaːnɪ/ (n)
σουλτάνος
  islamilaisessa maailmassa käytetty hallitsijan arvonimi

suma /sˈuma/ (n)
μαρμελάδα
  tukkien kasaantuminen ja juuttuminen yhteen uitossa

sumea /sˈumea/ (adj)
θαμπός
  ei selvä(piirteinen), epäselvä; huonosti läpinäkyvä; epätarkka

sumea logiikka /sˈumea lˈoɡɪːkːa/ (n)
ασαφής λογική
  logiikan laajennus, jossa proposition totuusarvo ilmaistaan reaalilvulla välillä 0–1

sumerilainen /sˈumerɪlˌainen/ (adj)
σουμερικός
  Sumeriin tai sumereihin liittyvä

summa /sˈumma/ (n)
άθροισμα
  yhden tai useamman luvun yhteenlaskun tulos, aritmeettinen summa

summata /sˈummata/ (v)
αθροίζω
  laskea yhteen, plussata
  tehdä yhteenveto, kiteyttää, esittää tiivistelmä

summittainen /sˈummɪtːˌainen/ (adj)
παραπλήσιος
  epätarkka, arvioon perustuva, likimääräinen, suuripiirteinen

sumopaini /sˈumopˌainɪ/ (n)
σούμο
  japanilainen kamppailulaji, jossa kaksi ottelijaa pyrkivät työntämään toisensa astumaan ympyrän muotoisen ringin ulkopuolelle

sumu /sˈumu/ (n)
αχλή, ομίχλη
  lähellä maata olevassa ilmakerroksessa esiintyvä, maahan kosketuksissa oleva, näkyvyyttä huonontava leijailevien hienojakoisten vesipisaroiden muodostuma

sunnuntai /sˈunnuntai/ (n)
Κυριακή
  viikon viimeinen päivä Euroopassa ja muissa maissa, jotka käyttävät ISO 8601 -standardia, päivä lauantain ja maanantain välissä

suntio /sˈuntɪo/ (n)
εκκλησάρης
  kirkon työntekijä, jonka tehtäviä ovat mm. talonmiehen työt seurakunnan kiinteistöissä ja avustaminen jumalanpalveluksissa

suo /sˈuo/ (n)
έλος
  soistumisen synnyttämä ainakin osan vuodesta kosteana oleva monimuotoinen kasviyhdyskunta, jossa muodostuu turvetta

suodatin /sˈuodatɪn/ (n)
διηθητικό κύκλωμα
  suodattamiseen tarkoitettu laite; laite, joka erottaa aineet lioksesta, suspensiosta tai seoksesta

suodattaa /sˈuodatːaː/ (v)
διηθώ
  erottaminen kiinteitä aineita nesteestä tai kaasusta suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suodattaminen /sˈuodatːˌamɪnen/ (n)
ήθηση
  aineiden erottaminen suodattimella, joka päästää läpi vain tiettyä kokoa pienemmät osat

suoja /sˈuoja/ (n)
καταφύγιο
  esine, laite, aine joka suojaa
αποψύχω
  suojasää

suojaikäraja /sˈuojaikˌæraja/ (n)
ενηλικιότητα
  ikä, jonka alittavan henkilön kanssa ei ikärajan ylittävä henkilö saa harrastaa seksuaalista kanssakäymistä

suojasää /sˈuojasæː/ (n)
αποψύχω
  talvinen sää, jossa lämpötila on yli nolla astetta

suojatyöpaikka /sˈuojatˌyøpaikːa/ (n)
αργομισθία
  muiden henkilölle järjestämä työpaikka, jossa on vain pieni riski joutua irtisanotuksi tai lomautetuksi; tällainen työpaikka sijaitsee julkisella sektorilla ja käsitteeseen liitetään myös ajatus kevyemmästä työtahdista sekä työn erilaisesta luonteesta kuin yksityisellä sektorilla; poliittisin perustein saatu julkishallinnon työpaikka; voi olla henkilöä varten luotu virka; sinekyyri, laiskanvirka

suojaväri /sˈuojavˌærɪ/ (n)
καμουφλάζ
  väri joka sulautuu hyvin ympäristön väreihin ja auttaa kätkeytymään tai maastoutumaan

suojeleminen /sˈuojelˌemɪnen/ (n)
προστασία
  suojelun toteuttaminen

suojella /sˈuojella/ (v)
προστατεύω
  pitää turvassa

suojelusenkeli /sˈuojelusˌeŋkelɪ/ (n)
φυλακάγγελος
  enkeli, joka joidenkin uskomusten mukaan suojaa ja ohjaa ihmistä

suojus /sˈuojus/ (n)
προστασία
  ulkoisilta tai ulospäin suuntautuvilta vaikutuksilta suojaava tai vaikutuksia vähentävä materiaali, laite tai rakennelma

suokaasu /sˈuokaːsu/ (n)
μεθάνιο
  suossa tai järven pohjalietteessä muodostuva maakaasu, jota tuottavat anaerobiset bakteerit hajottaessaan eloperäistä ainesta

suokukko /sˈuokukːo/ (n)
ψευτομαχητής
  keskikokoinen kurppien heimon kahlaaja ()

suola /sˈuola/ (n)
αλάτι, άλας
  ioniyhdiste, ionisidosten muodostama yhdiste. Ionisidoksinen kiinteä ja kiteinen aine, jossa kationina on usein jokin metalli-ioni, anionina taas epämetalli-ioni tai jokin moniatominen ioni

suolainen /sˈuolainen/ (adj)
αλμυρός
  suolan makuinen, suolaa sisältävä; liiaksi suolaa sisältävä

suolansirotin /sˈuolansˌirotɪn/ (n)
αλατιέρα
  pieni astia, josta sirotellaan suolaa ruokaan

suolata /sˈuolata/ (v)
αλατίζω
  säilöä suolalla, käsitellä ruoka suolalla ennen kypsentämistä

suolavesi /sˈuolavˌesɪ/ (n)
άλμη
  yleensä vahva natriumkloridin vesiliuos, jota käytetään mm. elintarvikkeiden säilömiseen; myös muu suolapitoinen vesiliuos

suoli /sˈuolɪ/ (n)
έντερο
  (elimistö) ruoansulatuskanavan osa

suomalainen /sˈuomalˌainen/ (n)
Φινλανδέζα, Φινλανδός
  pysyvästi Suomessa asuva henkilö
  Suomen kansalainen
  syntyperältään suomalainen

suomenkielinen /sˈuomeŋkˌielɪnen/ (adj)
φινλανδικός
  suomen kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
  suomeksi esitetty tai tapahtuva, suomen kielellä oleva

suomi /sˈuomɪ/ (n)
φινλανδικά
  suomen kieli; suomalais-ugrilainen kieli, jota puhutaan pääosin Suomessa , kielitunnukset: (ISO 639-1)fi ja (ISO 639-2, ISO 639-3) fin

suomia /sˈuomɪa/ (v)
μαστίγιο
  moittia, ivata perusteellisesti
  hutkia, piiskata, ruoskia, piestä

suomu /sˈuomu/ (n)
λέπι
  useimpien kalojen ja eräiden muiden eläinten ihoa peittävät sarveisaineesta muodostuneet levyt

suoneniskentä /sˈuonenˌiskentæ/ (n)
αφαίμαξη
  (lääketiede) venesektio, hoitomenelmä, jossa verta lasketaan suonesta neulan avulla. Käytetään esimerkiksi hemokromatoosin hoidossa.

suonensisäisesti /sˈuonensɪsˌæisestɪ/ (adv)
ενδοφλεβίως
  (lääkkeestä, huumesta tms.) piikillä suonen sisään ruiskuttamalla

suoni /sˈuonɪ/ (n)
νεύρο
  elimistössä veren ja imunesteen kulkuteinä toimivia putkia ihmisen elimistössä

suonikohju /sˈuonɪkˌohju/ (n)
κιρσός
  sairaalloinen laskimon laajentuma tavallisesti sääressä

suora /sˈuora/ (adj)
ίσιος
  mutkaton, kaartumaton, suuntaansa muuttamaton
  jossa ei ole välivaiheita tai välittäjiä
  kulma, joka on 90 astetta, kahden kohtisuoraan toisiaan vasten leikkaavan suoran muodostama, myös pysty- tai vaakasuora pintaa vasten
ζωντανός
  radio- tai tv-lähetys, joka lähetetään katsojille samaan aikaan kuin se tapahtuu tai korkeintaan pienellä viiveellä, leikkaamattomana

suora /sˈuora/ (n)
ίσιος
  suora kulkuväylä tai sen osa
  nyrkkeilyssä isku, jossa käsivarsi ojentuu suoraksi
γραμμή
  äärettömän pitkä suora viiva
  viiden peräkkäin numeroidun tai joskus viiden samaa maata edustavan pelikortin muodostama sarja

suora kulma /sˈuora kˈulma/ (n)
ορθή γωνία
  kulma, jonka asteluku on 90°

suora käännös /sˈuora kˈæːnnøs/ (n)
άμεσος
  käännös toisesta kielestä, mikä ei ota huomioon lähdekielen idiomaattisia ilmauksia, on kieliopillisesti oikein, mutta ei välttämättä kuulosta hyvältä; kirjaimellinen käännös; sanatarkka käännös

suorakaide /sˈuorakˌaide/ (n)
ορθογώνιο παραλληλόγραμμο
  (matematiikka) nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suorakulma /sˈuorakˌulma/ (n)
γνώμονας
  työkalu, jolla voi merkitä ja mitata suoran eli 90 asteen kulman

suorakulmainen kolmio /sˈuorakˌulmaineŋ kˈolmɪo/ (n)
ορθογώνιο τρίγωνο
  (matematiikka) kolmio, jonka yksi kulma on suora.

suorakulmio /sˈuorakˌulmɪo/ (n)
ορθογώνιο παραλληλόγραμμο
  nelikulmainen kuvio, jonka kulmat ovat suoria (90-asteisia).

suorasanainen /sˈuorasanˌainen/ (adj)
άμεσος
  suora; kaunistelematta sanova

suorasukainen /sˈuorasukˌainen/ (adj)
αμβλύνω
  sellainen, joka sanoo tai tekee asiat kaunistelematta, varsinkin epäkohteliaasti tai tahdittomasti

suoraviivainen /sˈuoravˌiːvainen/ (adj)
απλός
  nopea, tehokas, usein yksinkertainen

suoritin /sˈuorɪtɪn/ (n)
επεξεργαστής
  elektroniikan komponentti, joka toteuttaa tietokoneohjelman konekielisiä käskyjä; prosessori

suorittaa /sˈuorɪtːaː/ (v)
εκτελώ
  tehdä, toteuttaa, kärsiä tehtävä tms. velvollisuuden omainen työ
  ajaa, käynnistää (ohjelma)

suoritus /sˈuorɪtus/ (n)
εκτέλεση
  jnk tekemisen tai toimittamisen tulos

suosikki /sˈuosɪkːɪ/ (n)
προτίμηση
  asia, jota joku pitää ehdottomasti parhaana lajissaan

suosio /sˈuosɪo/ (n)
εύνοια
  myötämielisyys, suopeus
χειροκρότημα
  jonkin innokas kannatus tai ihastunut hyväksyntä

suosirri /sˈuosɪrrɪ/ (n)
λασποσκαλίδρα
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suositella /sˈuosɪtella/ (v)
υποδεικνύω
  ehdottaa tutustumaan asiaan, henkilöön, kirjallisuuteen, ilmiöön

suosittaa /sˈuosɪtːaː/ (v)
προτείνω
  esittää jokin asia suosittavana, hyvänä, kannattavana; suositella

suosittu /sˈuosɪtːu/ (adj)
δημοφιλής
  suosiossa oleva

suostua /sˈuostua/ (v)
βαδίζω
  vastata myöntävästi pyyntöön tehdä jotakin

suostumus /sˈuostumus/ (n)
συναίνεση
  myöntävä vastaus pyyntöön

suostutella /sˈuostutella/ (v)
αποτρέπω
  () suostuttaa; pyrkiä saamaan joku suostumaan johonkin

suoti /sˈuotɪ/ (adj)
καστανοκόκκινος
  rautias, raudikko

suotuisa /sˈuotwɪsa/ (adj)
πλεονεκτικός
  otollinen, edullinen (jonkin tekemiseksi)

superiorinen /sˈuperˌiorɪnen/ (adj)
ανώτερος
  yläpuolella tai ylhäällä sijaitseva

superkuu /sˈuperkuː/ (n)
υπερφεγγάρι
  tilanne, jossa Kuu näkyy Maahan täysikuuna ollessaan samanaikaisesti kiertoradallaan perigeumissa

superlatiivi /sˈuperlatˌiːvɪ/ (n)
υπερθετικός
  yliaste, vertailuaste, joka ilmaisee komparaation korkeimman asteen.

supernova /sˈupernˌova/ (n)
υπερκαινοφανής
  tähden räjähdys, joka voi syntyä kahdella eri tavalla

supersankari /sˈupersˌaŋkarɪ/ (n)
υπερήρωας
  nimitys alun perin sarjakuvissa esiintyneille yliluonnollisilla kyvyillä varustetuille sankareille

supistaa /sˈupɪstaː/ (v)
ακύρωση
  jakaa osoittaja ja nimittäjä samalla luonnollisella luvulla

supistaminen /sˈupɪstˌamɪnen/ (n)
βραχυγραφία
  (matematiikka) murtoluvun tai lausekkeen sieventäminen jakamalla osoittaja ja nimittäjä samalla luvulla

suplementtikulma /sˈuplemˌentːɪkˌulma/ (n)
παραπλήρωμα
  sellainen kulma, joka vieruskulmansa kanssa muodostaa oikokulman

suppea /sˈupːea/ (adj)
λιγνός
  alaltaan tai tilavuudeltaan pieni; myös kuvaannollinen
κλείνω
  sellainen, jota tuottaessa kielen selkä on korkealla, jolloin väylä on kapea

suppilo /sˈupːɪlo/ (n)
χοάνη
  torvimainen, toisesta päästään avarasuinen, toisesta päästä putkimaiseksi kapeneva pohjaton astia, jota käytetään esimerkiksi valutettaessa nestettä suppeasuiseen tilaan

surffaus /sˈurffaus/ (n)
κυματοδρομία
  lainelautailu, harrastus tai urheilulaji, jossa liikutaan veden päällä surffi- eli lainelaudalla
  internetissä www-sivujen välillä liikkuminen; ks. surffaaminen

surkastua /sˈurkastˌua/ (v)
ατροφώ
  muuttua pienemmäksi, atrofioitua; näivettyä, kuihtua

surkea /sˈurkea/ (adj)
άθλιος
  erittäin huono

surkeus /sˈurkeus/ (n)
μιζέρια
  se, että on surkea

surmanloukku /sˈurmanlˌoukːu/ (n)
σκοτώστρα
  hengenvaarallinen paikka

surra /sˈurra/ (v)
πενθώ
  olla alakuloinen jonkin takia (erit. jonkun kuoleman takia), tuntea surua

suru /sˈuru/ (n)
λύπη
  murhe, alakuloisuuden tunne, jonkin traagisen tapahtuman, kuten läheisen ihmisen menetyksen, aikaansaama pitkäaikainen mielialan muutos

surullinen /sˈurullɪnen/ (adj)
θλιβερός
  huonolla mielialalla oleva, alakuloinen

surullisuus /sˈurullɪsuːs/ (n)
λύπη
  se, että on surullinen

surumielisyys /sˈurumˌielɪsyːs/ (n)
μελαγχολία
  se, että on surumielinen

surunvalittelu /sˈurunvalˌitːelu/ (n)
συλληπητήρια
  osanoton ilmaus kuolemantapauksen johdosta

susi /sˈusɪ/ (n)
λύκος
  Suomenkin luonnossa elävä petoeläin ()

suspensio /sˈuspensˌio/ (n)
αιώρημα
  aine, jossa nesteeseen on sekoittunut hienojakoista liukenematonta kiinteää ainetta, joka ei erotu nesteestä

suti /sˈutɪ/ (n)
βάφω
  pensseli, sivellin

sutuura /sˈutuːra/ (n)
ραφή
  sauma

suu /sˈuː/ (n)
στόμα
  suuaukosta alkava suuontelo, joka päättyy kitasolaan, josta alkaa ruoansulatuskanava; tällä alueella olevat toiminnalliset elimet kuuluvat suuhun

suudella /sˈuːdella/ (v)
φιλώ
  antaa suudelma

suudelma /sˈuːdelma/ (n)
ασπασμός
  suuteleminen tekona; jonkin koskettaminen huulilla

suufilaisuus /sˈuːfɪlˌaisuːs/ (n)
σουφισμός
  islamilainen askeettinen ja mystillinen suuntaus

suuhinen /sˈuːhɪnen/ (n)
χείλι
  kaksoisruokolehdykkäsoittimen äänenmuodostukeen käytettävä kaksi vastakkain värähtelevää ruokolehteä sisältävä suuosa

suukappale /sˈuːkapːˌale/ (n)
επιστόμιο
  (musiikki) vaskipuhaltimen tai puupuhaltimien se osa, joka on kosketuksissa soittajan huuliin tai aivan lähellä huulia

suukapula /sˈuːkapˌula/ (n)
φίμωτρο
  puhumisen estämiseksi suun eteen sidottu kangas tms.

suula /sˈuːla/ (n)
σούλα
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

suulaki /sˈuːlakɪ/ (n)
ουρανίσκος
  suuontelon katto, joka jakautuu kovaan ja pehmeään suulakeen

suullinen /sˈuːllɪnen/ (adj)
προφορικός
  sellainen, joka on ilmaistu tai toteutettu suullisesti, suusanallinen

suunnata /sˈuːnnata/ (v)
αρχηγός
  ottaa suunta tai kurssi johonkin

suunnattoman /sˈuːnnatːoman/ (adv)
άκρως
  erittäin, hyvin; vahvistava sana adjektiivien edellä

suunnikas /sˈuːnnɪkas/ (n)
παραλληλόγραμμο
  nelikulmio, jonka vastakkaiset sivut ovat yhdensuuntaiset

suunnilleen /sˈuːnnɪlleːn/ (adv)
κοντά
  melko tarkasti

suunnistus /sˈuːnnɪstus/ (n)
κατατοπισμός
  suunnistaminen

suunnitella /sˈuːnnɪtella/ (v)
σχεδιάζω
  ajatella mielessään jotakin, jonka tulee tulevaisuudessa tekemään, aikoa

suunnitelma /sˈuːnnɪtˌelma/ (n)
σχέδιο
  etukäteen pohdittu asia, joka aiotaan toteuttaa tulevaisuudessa
  Suunnitelma sisältää keinot miten peliaseman huonot piirteet voidaan eliminoida ja hyviä korostaa.

suunsoittaja /sˈuːnsoitːˌaja/ (n)
φαφλατάς
  henkilö, joka soittaa suutaan

suunsoitto /sˈuːnsoitːo/ (n)
χείλι
  suunpieksäntä; suulas, monesti asiaton, puhuminen; tyhjänpuhuminen

suunta /sˈuːnta/ (n)
κατεύθυνση
  tavoitteena tai kohteena oleva konkreettinen tai kuvaannollinen sijainti, asema tai tila suhteessa vallitsevaan

suuntaissärmiö /sˈuːntaissˌærmɪø/ (n)
παραλληλεπίπεδο
  särmiö, jonka kaksi vastakkaista sivua ovat suunnikkaita

suuntavilkku /sˈuːntavˌilkːu/ (n)
δείκτης πορείας
  moottoriajoneuvon tavallisesti kyljessä ja etu- ja takavalojen yhteydessä sijaitseva vilkkuva lamppu, joka ilmaisee sen mihin suuntaan ajoneuvo on kääntymässä sen avulla kummalla puolella ajoneuvoa lamppu vilkkuu

suura /sˈuːra/ (n)
σουράτ
  Koraanin luku

suuraakkonen /sˈuːraːkːonen/ (n)
κεφαλαίο
  iso kirjain, latinalaisten aakkosten kirjainten (ja numeroiden) graafinen vaihtelumuoto joka merkitään suomessa mm. erisnimen, lauseen, duurisävellajin tms. alkuun.

suure /sˈuːre/ (n)
ποσότητα
  jokin yksiköin mitattava ominaisuus, esim. pituus

suurenmoinen /sˈuːrenmˌoinen/ (adj)
θαυμάσιος
  oikein hyvä tai hieno

suurennuslasi /sˈuːrennˌuslasɪ/ (n)
μεγεθυντικός φακός
  kupera linssi, jonka läpi katsottaessa esineet näyttävät suurennetuilta

suuri /sˈuːrɪ/ (adj)
μεγάλος
  kookas, mittava, laaja tilavuudeltaan tai ulkomitoiltaan suuri

suurin yhteinen tekijä /sˈuːrɪn ˈyhteinen tˈekɪjæ/ (n)
μέγιστος κοινός διαιρέτης
  kahden kokonaisluvun a ja b suurin yhteinen tekijä, merkitään syt(a, b) tai pelkästään (a, b), tarkoittaa suurinta sellaista lukua, joka jakaa molemmat luvut a ja b niin, että lopputulos on kokonaisluku

suurkaupunki /sˈuːrkaupˌuŋkɪ/ (n)
μεγαλούπολη
  kaupunki, jossa on paljon asukkaita

suurlähettiläs /sˈuːrlæhˌetːɪlæs/ (n)
πρέσβης
  korkein diplomaattinen edustaja toisessa maassa

suurlähetystö /sˈuːrlæhetˌystø/ (n)
πρεσβεία
  suurlähettilään johtama valtion diplomaattinen edustusto toisessa valtiossa

suurmarttyyri /sˈuːrmartːˌyːrɪ/ (n)
μεγαλομάρτυρας
  lisänimi sellaisille kristityille marttyyreille, joiden kokema marttyyrikuolema on ollut jollakin tapaa poikkeuksellisen julma ja kivulias

suuronnettomuus /sˈuːronnˌetːomuːs/ (n)
έκβαση
  mittasuhteiltaan sellainen onnettomuus, jossa loukkaantuneiden tai kuolleiden määrä on suuri ja usein sen seurauksena syntyy myös massiivisia aineellisia vahinkoja

suurpiirteinen /sˈuːrpɪːrtˌeinen/ (adj)
ασαφής
  yksityiskohtiin puuttumaton; likimääräinen, epätarkka, epämääräinen

suuruudenhulluus /sˈuːruːdˌenhulluːs/ (n)
μεγαλομανία
  liiallisen suurten asioiden suunnittelu ja toteuttaminen; megalomania

suuruus /sˈuːruːs/ (n)
μέγεθος
  se, että jokin tai joku on suuri

suuseksi /sˈuːseksɪ/ (n)
στοματικό σεξ
  seksin muoto, jossa toinen partnereista käyttää suutaan toisen sukupuolielinten imemiseen ja nuolemiseen

suutari /sˈuːtarɪ/ (n)
τσαγκάρης, υποδηματοποιός
  jalkineiden valmistaja tai korjaaja

suutin /sˈuːtɪn/ (n)
μπεκ
  virtausta ohjaava laite, jolla saadaan paineistetulle (kaasulle, puolijähmeälle, jähmeälle) aineelle käytössä tarvittava muoto, koko, paine, alkunopeus ja suunta sekä pyörteetön virtaus

suuttua /sˈuːtːua/ (v)
θυμωμένος
  vihastua, tulistua

suvaitsevainen /sˈuvaitsevˌainen/ (adj)
ανεκτικός
  vapaamielinen, suvaitseva, erilaisuuteen hyväksyvästi suhtautuva

suvaitsevaisuus /sˈuvaitsevˌaisuːs/ (n)
ανεκτικότητα
  se, että on suvaitsevainen

suvereeni /sˈuverˌeːnɪ/ (adj)
κυρίαρχος
  jolla on alueellaan korkein päätäntävalta

suvereniteetti /sˈuverˌenɪtˌeːtːɪ/ (n)
κυριαρχία
  ylin valta, itsenäisyys, täydellinen riippumattomuus

svealainen /svˈealˌainen/ (adj)
σουηδικά
  Sveanmaasta peräisin oleva tai siihen liittyvä

sveitsiläinen /svˈeitsɪlˌæinen/ (adj)
ελβετικός
  Sveitsistä peräisin oleva tai Sveitsiin liittyvä

swahili /svˈahɪlɪ/ (n)
σουαχίλι
  bantukieli, jota puhutaan laajalla alueella Itä-Afrikassa (kielitunnus: sw), suahili

syaani /sˈyaːnɪ/ (n)
γαλάζιο
  hiilen ja typen muodostama kemiallinen radikaali

syanidi /sˈyanˌidɪ/ (n)
κυανίδιο
  syaanihapon suola

sydämetön /sˈydæmmetøn/ (adj)
άκαρδος
  sellainen, joka ei ole sydämellinen; kylmä, epäystävällinen, ilkeä, paha

sydän /sˈydæn/ (n)
καρδιά
  monilla eläimillä oleva verta pumppaava elin

sydäniskuri /sˈydænˌiskurɪ/ (n)
απινιδωτής
  defibrillaattori

sydänkohtaus /sˈydæŋkˌohtaus/ (n)
έμφραγμα
  sairauskohtaus, jossa osa sydänlihaksesta vaurioituu pysyvästi solujen tuhoutuessa hapenpuutteen takia

sydänlihas /sˈydænlɪhas/ (n)
μυοκάρδιο
  sydämen lihaskudos, joka on poikkijuovaista lihaskudosta; myokardium

sydänpussi /sˈydæmpˌussɪ/ (n)
περικάρδιο
  pussi, joka ympäröi sydänlihasta ja sen tehtävänä on vähentää sydämen supistuessa syntyvää kitkaa

sykkyräsuoli /sˈykːyræsˌuolɪ/ (n)
ειλεός
  ohutsuolen loppuosa (ileum)

syklaami /sˈyklaːmɪ/ (n)
κυκλάμινο
  -suvun erityisesti huonekasvi; kasvaa Välimeren seudulla

syklinen /sˈyklɪnen/ (adj)
κυκλικός
  toistuva, kiertävä, jaksollinen, jaksottainen

sykloidi /sˈykloidɪ/ (n)
κυκλοειδής
  käyrä, joka voidaan ajatella syntyvän kun ympyrän kehällä oleva pisteen piirtämänä ympyrän vieriessä suoraa pitkin

sykloni /sˈyklonɪ/ (n)
κυκλώνας
  matalapaineenkeskus

syksy /sˈyksy/ (n)
φθινόπωρο
  kesän ja talven välinen vuodenaika

sylinteri /sˈylɪntˌerɪ/ (n)
κύλινδρος
  moottorin sylinterimäinen osa, jossa mäntä liikkuu

sylkeä /sˈylkeæ/ (v)
φτύνω
  lennättää sylkeä suusta

sylki /sˈylkɪ/ (n)
σάλιο, σίελος
  sylkirauhasten erite, joka tekee mm. ruoan liukkaaksi nielemistä varten

sylkykuppi /sˈylkykˌupːɪ/ (n)
πτυελοδοχείο
  sylkemiseen tarkoitettu astia

symboli /sˈymboːlɪ/ (n)
σύμβολο
  erilaisiin asioihin ja käsitteisiin yhdistyvä tunnuskuva tai tunnusmerkki

symboliikka /sˈymboːlˌiːkːa/ (n)
συμβολισμός
  symbolien sisältöä ja niihin sisältyviä merkityksiä selvittävä oppi

symbolinen /sˈymboːlɪnen/ (adj)
συμβολικός
  symbolein esitetty

symbolisesti /sˈymboːlɪsˌestɪ/ (adv)
συμβολικά
  vertauskuvallisesti

symboloida /sˈymbolˌoida/ (v)
σύμβολο
  kuvata, esittää symbolisesti

symmetria /sˈymmetrˌia/ (n)
συμμετρία
  se, että jokin on symmetrinen, tasasuhtaisuus

symmetrinen /sˈymmetrɪnen/ (adj)
συμμετρικός
  symmetrian mukainen

symmetrisyys /sˈymmetrɪsyːs/ (n)
συμμετρία
  se, että on symmetrinen

sympaattinen /sˈympaːtːɪnen/ (adj)
καλός
  sympatiaa tunteva, myötä elävä

sympatia /sˈympatˌia/ (n)
συμπόνια
  myötätunto, toisen hyväksyminen

synagoga /sˈynaɡˌoɡa/ (n)
συναγωγή, χάβρα
  juutalaisten temppeli

syndikalisti /sˈyndɪkalˌistɪ/ (n)
συνδικαλίστρια
  syndikalismin kannattaja

synergia /sˈynerɡˌia/ (n)
συνεργία
  se, että kokonaisuus on suurempi kuin osiensa summa

synestesia /sˈynestˌesɪa/ (n)
συναισθησία
  aistimuksen syntyminen toisen aistin piiriin kuuluvasta ärsykkeestä; esimerkiksi sävelten näkeminen väreinä

synkretismi /sˈyŋkretˌismɪ/ (n)
συγκρητισμός
  eri uskontojen sekoittuminen ja yhteensulautuminen toisiinsa

synkretistinen /sˈyŋkretˌistɪnen/ (adj)
συγκρητικός
  synkretismin mukainen, siihen liittyvä

synninpäästö /sˈynnɪmpˌæːstø/ (n)
άφεση
  absoluutio, syntien anteeksiannon julistaminen synnintunnustuksen jälkeen jumalanpalveluksessa tai yksityisessä sielunhoidossa

synnitön /sˈynnɪtøn/ (adj)
αθώος
  sellainen, joka ei ole tehnyt syntiä

synnynnäinen /sˈynnynnˌæinen/ (adj)
έμφυτος
  myötäsyntyinen, syntymästä lähtien ollut

synnyttää /sˈynnytːæː/ (v)
γεννώ
  (naaraseläimestä) saada syntymään, tuoda jälkeläinen ulos kohdustaan tai munastaan kannettuaan sitä siellä raskauden ajan

synnytys /sˈynnytys/ (n)
γέννα
  nisäkkään raskauden päätösvaihe, jossa naaraan kohdussa sikiöstä kehittynyt poikanen siirtyy ulkomaailmaan naaraan emättimen kautta

synonyymi /sˈynonˌyːmɪ/ (n)
συνώνυμο
  samaa merkitsevä eli samanmerkityksinen sana

syntagma /sˈyntaɡma/ (n)
συνταγματικός
  kaksi- tai useampisanainen syntaktinen kokonaisuus, esimerkiksi lauseke tai lause

syntaksi /sˈyntaksɪ/ (n)
σύνταξη
  luonnollisen tai formaalin kielen merkkien yhdistelyn säännöt ja niiden tutkimus

synteesi /sˈynteːsɪ/ (n)
σύνθεση
  teesin ja antiteesin yhdistyminen; yhdistävä menetelmä, yhdistäminen

synteettinen /sˈynteːtːɪnen/ (adj)
συνθετικός
  synteesillä aikaansaatu, keinotekoisesti valmistettu, keinotekoinen

syntetisaattori /sˈyntetɪsˌaːtːorɪ/ (n)
συνθετητής
  1950-luvulla kehitetty elektroninen kosketinsoitin, elektronisesti ääniä ja efektejä tuottava laite

synti /sˈyntɪ/ (n)
αμάρτημα, αμαρτία
  uskonnon sääntöjen vastainen paha tai väärä teko

syntipukki /sˈyntɪpˌukːɪ/ (n)
αποδιοπομπαίος τράγος
  (aiheettomasti) syyllisenä pidetty, syypää

syntyminen /sˈyntymɪnen/ (n)
γέννα
  syntyä-verbistä muodostettu teonnimi

syntymä /sˈyntymæ/ (n)
τοκετός
  syntymistapahtuma, yksilön elämän alkaminen äidistä itsenäisenä

syntymäaika /sˈyntymæˌaika/ (n)
ημερομηνία γέννησης
  henkilön syntymän rekisteröity ajankohta

syntymämerkki /sˈyntymæmˌerkːɪ/ (n)
σημάδι
  syntymän aikaan esiintyvä, pysyvä ihon hyvänlaatuinen epäsäännöllisyys: valtaosa syntymämerkeistä muodostuu ihon ylipigmentaatiosta ja nämä syntymämerkit luokitellaan luomiksi, mutta osa muodostuu ihon poikkeuksellisesta verisuonettumisesta

syntymäperä /sˈyntymˌæperæ/ (n)
εξαγωγή
  henkilön syntymäpaikka tai sukujuurista kertova

syntymäpäivä /sˈyntymæpˌæivæ/ (n)
γενέθλια
  päivä jona henkilö täyttää vuosia ja siihen liittyvä juhla

syntymätön /sˈyntymætøn/ (adj)
αγέννητος
  joka ei ole syntynyt

syntyperä /sˈyntypˌeræ/ (n)
καταγωγή
  se, millaisille vanhemmille on syntynyt, esimerkiksi mihin yhteiskuntaluokkaan tai kansaan kuuluville

syntyperäinen /sˈyntyperˌæinen/ (adj)
γενέθλιος, μητρικός
  syntymästään asti jonkin paikkakunnan asukkaana oleva tai siellä syntynyt

syntyä /sˈyntyæ/ (v)
γεννιέμαι
  alkaa elää itsenäisenä emostaan: tulla ulos emon kohdusta tai munasta, käytetään myös ihmisestä
ανακύπτω
  saada alkunsa

syreeni /sˈyreːnɪ/ (n)
πασχαλιά
  mikä tahansa syreenien sukuun () kuuluva öljypuukasvien heimon laji tai sellaisen yksilö

syrjä /sˈyrjæ/ (n)
άκρη
  litteän kappaleen, varsinkin laudan, kapeampi sivu; leveämpää kutsutaan lappeeksi

syrjäinen /sˈyrjæinen/ (adj)
απομονωμένος
  syrjässä, kaukana keskustasta, kulkuväylistä tms. sijaitseva; sellainen, jonka luokse on vaikea päästä

syrjäseutu /sˈyrjæsˌeutu/ (n)
περιφέρεια
  syrjäinen seutu; syrjäinen alue, joka on kaukana kaupungeista ja kunnollisesta infrastruktuurista

systeemi /sˈysteːmɪ/ (n)
σύστημα
  termodynamiikassa alue, joka on erotettu ympäristöstään jollain todellisella tai tarkastelua varten määritellyllä tavalla

systole /sˈystole/ (n)
συστολή
  sydämen supistumisvaihe, jolloin se työntää verta suoniin

sytytin /sˈytytɪn/ (n)
αναπτήρας
  kaasutoiminen tulentekoväline
μίζα
  (sähkö) komponentti, jolla sytytetään loisteputket
εμπύρευμα
  räjäytin, jolla räjäytetään räjähdyspanos

sytyttäminen /sˈytytːˌæmɪnen/ (n)
ανάφλεξη
  tulen tekeminen

sytyttää /sˈytytːæː/ (v)
ανάβω
  käynnistää palamisreaktio, laittaa tuli palamaan

sytytys /sˈytytys/ (n)
ανάφλεξη
  sytyttämisen toteutus

sytytyslanka /sˈytytˌyslaŋka/ (n)
θρυαλλίδα
  tulilanka, osa räjähteiden, ammusten tai pyroteknisten laitteiden sytytysmekanismia

sytytystulppa /sˈytytˌystulpːa/ (n)
αναφλεκτήρας
  ottomoottorin osa, jonka elektrodien välille syntyvä kipinä sytyttää pottoaine-kaasuseoksen

syvyys /sˈyvyːs/ (n)
βάθος
  pystysuuntainen etäisyys vertailutasona toimivasta vaakapinnasta, us. merenpinnasta tai maanpinnasta, alaspäin

syvä /sˈyvæ/ (adj)
βαθύς
  pitkälle maan-, meren- tai muun pinnan alapuolelle ulottuva

syvällinen /sˈyvællɪnen/ (adj)
βαθυστόχαστος
  syvästi vaikuttava, syvälle käypä

syvänne /sˈyvænne/ (n)
βαθύς
  ympäröivää maastoa matalampi kohta

syväpaino /sˈyvæpˌaino/ (n)
έγγλυφη
  painomenetelmä, jossa väri sijaitsee painopinnan kuopissa, joista se imeytyy painettavaan pintaan

syvästi /sˈyvæstɪ/ (adv)
βαθιά
  läpikotaisesti, läpikotaisin, perusteellisesti

syy /sˈyː/ (n)
λόγος
  tarkoitus, asia, jonka vuoksi jotakin tehdään, vaikutin, motiivi

syy-seuraussuhde /sˈyːsˈeuraussˌuhde/ (n)
αιτιότητα
  syyn ja seurauksen välinen suhde; kahden asian suhde, jossa toinen asia aiheuttaa toisen asian, jolloin toinen asia on syy ja toinen seuraus

syyhy /sˈyːhy/ (n)
κνησμός
  ihon alle kaivautuvan syyhypunkin aiheuttama loistauti, johon liittyy ihon voimakas kutina

syyllinen /sˈyːllɪnen/ (adj)
ένοχος
  sellainen, joka on syyllistynyt johonkin (todistetusti); ominainen sille, jonka syytä jokin on

syyllinen /sˈyːllɪnen/ (n)
ένοχος
  henkilö, joka on syyllistynyt johonkin todistetusti; syypää, henkilö, jonka syytä jokin on

syylä /sˈyːlæ/ (n)
κρεατοελιά
  viruksen aiheuttama pienehkö, hyvänlaatuinen kasvain iholla

syyrialainen /sˈyːrɪalˌainen/ (adj)
συριακός
  Syyriasta peräisin oleva tai Syyriaan liittyvä

syyskuu /sˈyːskuː/ (n)
Σεπτέμβριος
  vuoden yhdeksäs kuukausi, kuukausi elokuun ja lokakuun välissä

syyspäiväntasaus /sˈyːspæivˌæntasaus/ (n)
φθινοπωρινή ισημερία
  se päivä syksyllä, jolloin yö ja päivä ovat yhtä pitkiä; aurinko paistaa tällöin kohtisuoraan päiväntasaajalle samoin kuin kevätpäiväntasauksena

syytetty /sˈyːtetːy/ (n)
κατηγορούμενος
  (oikeustiede) rikosasiassa omissa nimissään oikeuteen vastaamaan haastettu syytteeseen asetettu henkilö, vastaaja

syytinki /sˈyːtɪŋkɪ/ (n)
νόημα
  tilan kaupan yhteydessä toteutettu sopimus asumisoikeudesta, jossa myyjä saa oikeuden jäädä asumaan tilalle ja elatuksen loppuelämäkseen

syyttäjä /sˈyːtːæjæ/ (n)
εισαγγελέας
  viranomainen, joka vie rikosasiaa eteenpäin oikeudessa

syyttää /sˈyːtːæː/ (v)
κατηγορώ
  väittää syylliseksi johonkin
δικάζω
  syyttäjän ominaisuudessa väittää jkta syylliseksi jhk

syytön /sˈyːtøn/ (adj)
αθώος
  joku tai jokin joka ei ole tehnyt jotakin jota ei olisi saanut tehdä

syytös /sˈyːtøs/ (n)
κατηγορία
  se että jotakuta syytetään jostakin

syödä /sˈyødæ/ (v)
τρώω, τρώγω
  aterioida, laittaa ruokaa suuhunsa ja niellä sen jälkeen

syöksy /sˈyøksy/ (n)
βούρλο
  nopea suoraviivainen liike, kuten juoksu

syöksyhammas /sˈyøksyhˌammas/ (n)
χαυλιόδοντας
  joidenkin nisäkkäiden suusta kasvava huomattavan pitkä hammas

syöksykierre /sˈyøksykˌierre/ (n)
ιδιοστροφορμή
  lentokoneen epätavallinen lentotila, jossa kone putoaa pyörien nokka maata kohden vain toisen siiven kantaessa ja toisen sakatessa

syömishäiriö /sˈyømɪshˌæirɪø/ (n)
διαταραχή σίτισης
  syömiseen liittyvä mielenterveyden häiriö

syömäkelvoton /sˈyømækˌelvoton/ (adj)
μη εδώδιμος
  sellainen, joka ei kelpaa syötäväksi

syöpä /sˈyøpæ/ (n)
καρκίνος
  sairaus, jossa jostain syystä muuttuneet elimistön solut alkavat jakautua liian nopeasti, eivätkä kehon säätelymekanismit kykene hillitsemään solujen lisääntymistä ja muodostuu pahanlaatuisia kasvaimia

syötti /sˈyøtːɪ/ (n)
δόλωμα
  jokin pyydettävän eläimen houkuttelemiseksi käytettävä sen ravinnoksi kelpaava eläin tai jokin kasvin tuottama ruoka-aine; voidaan käyttää ansoissa ja muissa pyydyksissä

syöttäjä /sˈyøtːæjæ/ (n)
δίσκος
  henkilö, joka syöttää

syöttää /sˈyøtːæː/ (v)
ταΐζω
  antaa ruokaa, ruokkia
εγγράφω
  näppäillä tietokoneelle, antaa syöte
πασάρω
  antaa tai tarjota peliväline toiselle
γήπεδο
  saattaa pallo peliin aloituslyönnillä tai -heitolla

syöttö /sˈyøtːø/ (n)
άδεια
  pelivälineen siirto pelaajalta toiselle eteenpäin toimitettavaksi; erityisesti kun seuraava pelaaja tekee maalin
υπηρετώ
  joissain peleissä pelivälineen laitto peliin, pelin aloitus

syövyttävä /sˈyøvytːˌævæ/ (adj)
καυστικός
  kudosta vaurioittava; sellainen joka kykenee syövyttämään

säde /sˈæde/ (n)
ακτίνα
  aalto- tai hiukkassäteilyn etenemistä kuvaava viiva; voimakkaasti yhdensuuntaistuneen säteilyn ilmentymä
  ympyrän kehän ja ympyrän keskipisteen välinen jana
πηρούνι
  hevosen kaviossa anturan takaosassa sijaitseva kiilamainen sarveismuodostuma, jossa erotetaan ulompi sarveissäde ja sisempi martosäde.

säe /sˈæe/ (n)
στίχος
  runorivi, runon yksi rivi; osa säkeistöä

säestää /sˈæestæː/ (v)
συνοδεύω
  esittää melodiaa tai pää-ääntä tavallisesti harmonisena taustana värittävää tai tukevaa osaa

sähke /sˈæhke/ (n)
τηλεγράφημα
  sähkösanoma, telegrammi; telelaitoksen ja postin sähköisesti välittämä viesti, joka toimitetaan vastaanottajalle kirjoitettuna tai puhelimitse saneltuna

sähkö /sˈæhkø/ (n)
ηλεκτρισμός
  sähkövirta tai sähkövaraus

sähköasentaja /sˈæhkøasˌentaja/ (n)
ηλεκτρολόγος
  ammattilainen, joka asentaa, korjaa ja huoltaa sähkölaitteita ja johdotuksia

sähködynamiikka /sˈæhkødˌynamˌiːkːa/ (n)
ηλεκτροδυναμική
  sähkövirtaa ja sen vaikutuksia tutkiva fysiikan ala

sähköenergia /sˈæhkøenˌerɡɪa/ (n)
ηλεκτρική ενέργεια
  tarkastelun aikana käytettävissä olevan sähkötehon ja kulutukseen (tuotantoon) varatun ajan yhteisvaikutus, joka on tehon ollessa vakio vaikuttavan tehon ja ajan tulo

sähköinen /sˈæhkøinen/ (adj)
ηλεκτρικός
  sähkön kautta ilmenevä
  staattisella sähköllä varautunut
  jännittynyt
ηλεκτρονικός
  digitaalitekniikkaa tai elektroniikkaa käyttävä, Internetin kautta tapahtuva
δυναμικός
  sähäkkä, temperamenttinen, tulinen

sähköistys /sˈæhkøistys/ (n)
ηλέκτριση
  sähköistäminen; se, että sähköistetään

sähköistää /sˈæhkøistæː/ (v)
ηλεκτρίζω
  johtaa sähkövirta tai -varaus johonkin tai jonnekin

sähkökirja /sˈæhkøkˌirja/ (n)
ηλεκτρονικό βιβλίο
  digitaaliseen muotoon tallennettu ja siinä jaeltava kirjallinen teos

sähkökitara /sˈæhkøkˌitara/ (n)
ηλεκτρική κιθάρα
  kitara jonka ääni vahvistetaan sähköisesti

sähkökäyttöinen /sˈæhkøkˌæytːøinen/ (adj)
ηλεκτρικός
  sellainen, jonka käyttövoimana on sähköenergia

sähköliesi /sˈæhkølˌiesɪ/ (n)
θερμάστρα
  liesi jossa on sähköllä kuumennettavat keittolevyt ja uuni

sähkömaa /sˈæhkømaː/ (n)
έδαφος
  (slangia) sähköinen maapotentiaali

sähkömagneetti /sˈæhkømˌaɡneːtːɪ/ (n)
ηλεκτρομαγνήτης
  magneetti, joka on magneettinen vain kun siihen on kytketty virta

sähkömagneettinen spektri /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen spˈektrɪ/ (n)
ηλεκτρομαγνητικό φάσμα
  spektri, joka kattaa kaikki sähkömagneettisen säteilyn aallonpituusalueet

sähkömagneettinen säteily /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen sˈæteily/ (n)
ηλεκτρομαγνητική ακτινοβολία
  säteily, joka syntyy erilaisten sähköisten ilmiöiden aiheuttamana ja on samalla energian muoto, jota varautuneet hiukkaset kuljettavat

sähkömagneettinen vuorovaikutus /sˈæhkømˌaɡneːtːɪnen vˈuorovˌaikutus/ (n)
ηλεκτρομαγνητική αλληλεπίδραση
  yksi hiukkasfysiikan standardimallin kuvailemista kolmesta perusvuorovaikutuksesta: mekanismi, jonka mukaisesti sähkömagneettinen voima eli sähkövoima toimii

sähkömagnetismi /sˈæhkømˌaɡnetˌismɪ/ (n)
ηλεκτρομαγνητισμός
  kaikkien sähköisten ja magneettisten ilmiöiden yhteisnimitys; yksi maailmankaikkeuden perusvuorovaikutuksista; suppeassa mielessä erityisesti johtimessa kulkevan sähkövirran aiheuttama magnetismi

sähkönjohtavuus /sˈæhkønjˌohtavuːs/ (n)
αγωγιμότητα
  ominaissähkönjohtavuus

sähköoppi /sˈæhkøˌopːɪ/ (n)
ηλεκτρονική
  fysiikan haara, joka tutkii sähköilmiöitä tai laajemmassa mielessä sähkömagneettiseen vuorovaikutukseen liittyviä ilmiöitä

sähköposti /sˈæhkøpˌostɪ/ (n)
ηλεκτρονικό ταχυδρομείο
  järjestelmä sähköisten viestien välittämiseen tietoverkon kautta
ημέιλ
  tietoverkossa lähetettävä viesti toisen käyttäjän sähköiseen postilaatikkoon

sähköstatiikka /sˈæhkøstatˌiːkːa/ (n)
ηλεκτροστατική
  staattista sähkö tutkiva fysiikan ala

sähköteippi /sˈæhkøtˌeipːɪ/ (n)
μονωτική ταινία
  sähkön eristämiseen tarkoitettu teippi

sähkötuoli /sˈæhkøtˌuolɪ/ (n)
ηλεκτρική καρέκλα
  teloitusväline, johon tuomittu sidotaan istumaan ja teloitetaan voimakkailla sähköiskuilla

sähkötupakka /sˈæhkøtupˌakːa/ (n)
ηλεκτρονικό τσιγάρο
  tupakan korvaava tekninen laite, jonka kautta hengitetään yleensä nikotiinipitoista höyryä

sähkövaraus /sˈæhkøvaraus/ (n)
ηλεκτρικό φορτίο
  nollasta eroava sähkömäärä; aineen tai hiukkasen ominaisuus, joka ilmenee siten, että se vaikuttaa voimalla toisiin lähellä oleviin sähkö­varauksellisiin kappaleisiin

sähkövirta /sˈæhkøvˌirta/ (n)
ηλεκτρικό ρεύμα
  sähkökentän aiheuttama sähkövarausten järjestynyt liike; mittasuureena sähkövirran tunnus on I ja SI-järjestelmän mukaisesti sen yksikkö on ampeeri, tunnus A .

sähköšokkihoito /sˈæhkøʃˌokːɪhˌoito/ (n)
ΗΣΘ
  psykiatrinen hoitomenetelmä, jossa potilaalle annetaan sähköä; vielä tänä päivänä masennuksen tehokas hoitomuoto

sählätä /sˈæhlætæ/ (v)
έλικα
  aiheuttaa epäjärjestystä tai vahinkoa

säie /sˈæie/ (n)
κλωστή
  kuiduista yhteen kierretyn, kehrätyn tai punotun, yleensä rihmaisen rakenteen tai muun kokonaisuuden osa, tai tällainen kokonaisuus
  yhden prosessin sisällä ajettava rinnakkainen suoritussäie, joka jakaa prosessin muistiavaruuden
χορδή
  eräissä fysiikan säieteorioissa yksiulotteinen avaruuden perusolio

säiliö /sˈæilɪø/ (n)
δεξαμενή
  varsinkin nestemäisten, kaasumaisten t. jauhemaisten aineiden säilyttämiseen tarkoitettu tila, us. suljettu astia

säilä /sˈæilæ/ (n)
μάχαιρα
  kaareva lyömämiekka, jota käytetään urheilumiekkailussa

säilöntäaine /sˈæiløntæˌaine/ (n)
συντηρητικό
  joidenkin elintarvikkeiden lisäaine, joka pidentää elintarvikkeen säilyvyyttä

säkeistö /sˈækeistø/ (n)
στροφή
  (runo, laulu) kahden tai useamman säkeen muodostama kokonaisuus

säkittää /sˈækɪtːæː/ (v)
απολύω
  laittaa säkkeihin, täyttää säkkejä jollakin

säkki /sˈækːɪ/ (n)
τσάντα
  kuljettamiseen ja säilyttämiseen käytettävä suuri ja tukeva pussi

säkkipilli /sˈækːɪpˌillɪ/ (n)
γκάιντα
  nykyisin erityisesti skottien suosima puhallinsoitin

säkä /sˈækæ/ (n)
ακρωμία
  nelijalkaisen nisäkkään, erityisesti hevosen tai koiran, kaulan ja selän yhtymäkohta; selän korkein kohta, jota käytetään eläimen korkeuden mittauskohtana
τύχη
  tsäkä, poikkeuksellisen hyvä tai huono sattumus; onni, onnenpotku

sälyttää /sˈælytːæː/ (v)
φορτία
  kuormata kannettavaksi

sälä /sˈælæ/ (n)
ουσία
  sekalainen, vähäarvoinen pikkutavara

sämpylä /sˈæmpylæ/ (n)
ψωμάκι
  pieni pyöreä tai pitkulainen, useimmiten vehnästä tai grahamjauhoista leivottu, hiivalla kohotettu leipänen

sänki /sˈæŋkɪ/ (n)
αξύριστα γένια
  leikatun viljan tai heinän maahan jäävä, yleensä pysty, juuressa kiinni oleva korren tyviosa

sänky /sˈæŋky/ (n)
κρεβάτι
  pääasiassa nukkumista varten tehty huonekalu

särkeä /sˈærkeæ/ (v)
πονάω
  koskea, tuntua hyvin kipeältä

särki /sˈærkɪ/ (n)
tsironi
  Särkikaloihin kuuluva punasilmäinen, parvissa elävä makean ja murtoveden kala (Rutilus rutilus)

särkkä /sˈærkːæ/ (n)
αμμοσύρτις
  vedenalainen tai vedestä kohoava hiekkakasaantuma

särky /sˈærky/ (n)
άλγος
  pitkäkestoinen kipu

särkylääke /sˈærkylˌæːke/ (n)
αναλγητικό
  särkyjä tai kivuntunnetta helpottava lääke

särmiö /sˈærmɪø/ (n)
πρίσμα
  lieriö, jonka kaksi pohjaa ovat monikulmioita ja sivutahkot suorakulmioita tai suunnikkaita

särmä /sˈærmæ/ (n)
ακμή
  monitahokkaan erisuuntaisten tasopintojen yhtymäkohta

särmäkartio /sˈærmækˌartɪo/ (n)
πυραμίδα
  kartio, jonka pohja on monikulmio

särö /sˈærø/ (n)
παραμόρφωση
  äänisignaalin leikkautumisesta aiheutuva särinä, jota käytetään etenkin sähkökitaran efektinä

säteilijä /sˈæteilˌijæ/ (n)
καλοριφέρ
  jokin, joka säteilee

säteily /sˈæteily/ (n)
ακτινοβολία
  hiukkasten tai sähkömagneettisen aaltoliikkeen eteneminen ympäristöön

säteilytys /sˈæteilytys/ (n)
ακτινοβολία
  säteilylle altistus kohdistamalla säteilyä tai sijoittamalla säteilyn vaikutusalueelle

säteittäinen /sˈæteitːˌæinen/ (adj)
ακτινοειδής
  säteitten suunnan mukainen

sättiä /sˈætːɪæ/ (v)
μέγαιρα
  moittia vihaiseen sävyyn monisanaisesti, usein käyttäen asiattomia ilmauksia

sävel /sˈævel/ (n)
σας
  puhdas ääni, jonka korkeus on tunnistettavissa

sävelasteikko /sˈævelˌasteikːo/ (n)
κλίμακα
  sävellajin mukaan muuttuva järjestettyjen sävelten rajattu joukko; yleensä ylöspäin tai alaspäin etenevä tekninen harjoite, joka on tarkoitettu laulettavaksi tai soitettavaksi

sävellaji /sˈævellˌajɪ/ (n)
κλειδί
  tonaalisessa musiikissa sävelten ennaltamäärätty sarja, johon kuuluvat perussävel ja siitä johdettavat kyseiseen perussäveleen suhteessa olevat rajatut sävelet, joista voidaan koostaa melodioita, sointuja ja sointukulkuja

sävellajimerkintä /sˈævellˌajɪmˌerkɪntæ/ (n)
οπλισμός
  nuottikirjoituksessa viivaston alkuun merkitty sävellaji

sävellys /sˈævellys/ (n)
σύνθεση
  taiteellisen työn, säveltämisen, tuloksena syntynyt musiikkiteos, kappale

säveltäjä /sˈæveltˌæjæ/ (n)
συνθέτης
  henkilö, joka säveltää musiikkia

säveltää /sˈæveltæː/ (v)
συνθέτω
  tehdä musiikkia, luoda melodia

sävy /sˈævy/ (n)
απόχρωση
  värisävy

säynävä /sˈæynævæ/ (n)
Άλαντ
  yleinen makean veden särkikala (Leuciscus idus melanotus), joka elää parvissa ja viihtyy kirkkaissa vesissä

sää /sˈæː/ (n)
καιρός
  ilmakehän aistittavissa olevat olosuhteet; säämuuttujien (lämpötila, sademäärä, tuulen nopeus- ja suunta, ilman kosteus jne.) tila, säätila, määrätyssä paikassa tiettynä hetkenä

sääksi /sˈæːksɪ/ (n)
αλιάετος
  kalasääski (Pandion haliaetus), järvialueilla ja rannikoilla elävä lähes yksinomaan kalaa syövä suurikokoinen päiväpetolintu

sääli /sˈæːlɪ/ (n)
οίκτος
  toisen olennon kärsimyksen tai mielipahan herättämä myötätunto

sääliä /sˈæːlɪæ/ (v)
λυπάμαι
  tuntea sääliä jkta/jtak kohtaan

säännöllinen /sˈæːnnøllɪnen/ (adj)
συχνή
  useita kertoja ja määrätyin väliajoin tapahtuva

säännöllinen lauseke /sˈæːnnøllɪnen lˈauseke/ (n)
κανονική έκφραση
  lauseke, jolla poimitaan merkkiyhdistelmiä merkkijonoista

säännönmukainen /sˈæːnnønmukˌainen/ (adj)
συχνή
  jaksottaisesti toistuva

sääntely /sˈæːntely/ (n)
ρύθμιση
  säänteleminen

sääntö /sˈæːntø/ (n)
κανόνας
  kirjallisesti tai suullisesti sovittu tai määrätty tai yleiseksi käytännöksi omaksuttu toimintatapa, vakiintunut käytäntö

sääri /sˈæːrɪ/ (n)
κνήμη
  polven ja jalkaterän välinen alaraajan osa

sääriluu /sˈæːrɪluː/ (n)
καλάμι
  toinen polvinivelen ja nilkkanivelen välissä sijaitseva luu (lat. os tibia)

säärystin /sˈæːrystɪn/ (n)
περικνημίδα
  nilkasta polveen ulottuvalla jalan alueella pidettävä sukan kaltainen kylmältä suojaava vaate

sääski /sˈæːskɪ/ (n)
κουνούπι
  kaksisiipisten hyönteisten alalahko, johon kuuluvat mm. hyttynen, mäkärä ja vaaksiainen

säästyä /sˈæːstyæ/ (v)
διακόπτω
  jäädä loppuun käyttämättä, kuluttamatta, jäädä säästöön, tallelle, talteen

säästäminen /sˈæːstæmɪnen/ (n)
αποταμιεύσεις
  säästöön laittaminen

säästäväinen /sˈæːstævˌæinen/ (adj)
λιτός
  sellainen, joka säästää paljon (tyypilisesti rahoistaan); joka ei tuhlaa

säästäväisyys /sˈæːstævˌæisyːs/ (n)
λιτότητα
  se, että on säästäväinen

säästää /sˈæːstæː/ (v)
αποταμιεύω
  säilyttää tai säilöä jotain tulevaisuuden käyttöä varten

säästö /sˈæːstø/ (n)
αποκτώ
  tulojen ja kulutuksen erotuksena talteen jäänyt raha tai muu raha-arvoinen hyödyke

säästökirja /sˈæːstøkˌirja/ (n)
καρνέ
  velkakirja, joka on samalla pankkitilin käyttöväline. Pankkikirja voi olla haltijavelkakirjan tapaan haltijakohtainen, jolloin henkilöllisyyttä ei tarvitse todistaa.

säästöporsas /sˈæːstøpˌorsas/ (n)
κουμπαράς
  porsaan muotoinen säästölipas rahan säästämiseen

säästöpossu /sˈæːstøpˌossu/ (n)
κουμπαράς
  porsaan muotoinen säästölipas; säästöporsas

säästötili /sˈæːstøtˌilɪ/ (n)
λογαριασμός ταμιευτηρίου
  pankkitili, jota ei ole tarkoitettu päivittäisten raha-asioiden hoitoon, vaan rahan säästämiseen eli tilille pääasiassa talletetaan rahaa ja talletukselle maksetaan korkeampaa korkoa kuin käyttötilillä; tallettajan oikeutta nostaa rahaa tililtä on rajoitettu; rahat eivät sitoudu määräajaksi

säätiö /sˈæːtɪø/ (n)
ίδρυμα
  sääntöjensä määräämään tarkoitukseen luovutettu ja hallituksensa hoitama varallisuusmassa ilman omistajia, osakkaita tai jäseniä

säätää /sˈæːtæː/ (v)
διατάζω
  laatia laki, antaa jokin velvoittava määräys
  määrätä jtk noudatettavaksi
άγω
  saattaa tiettyyn asentoon, tilaan, virittää

söpö /sˈøpø/ (adj)
γλυκός
  sellainen, joka on mukavan näköinen, suloinen, positiivisia tuntemuksia aikaansaava

sörkkiä /sˈørkːɪæ/ (v)
αγγίζω
  sorkkia, sormeilla, käpälöidä
μπουνιά
  törkkiä, sohia

t-paita /tˈeːpˈaita/ (n)
τι
  lyhythihainen napitukseton ja kaulukseton paita

taajuus /tˈaːjuːs/ (n)
συχνότητα
  esiintymisen tiheys

taajuusmodulaatio /tˈaːjuːsmˌodulˌaːtɪo/ (n)
διαμόρφωση συχνότητας
  modulaatio, jossa muutellaan eli poikkeutetaan signaalin, kantoaallon, taajuutta moduloivan signaalin ohjaamana

taakse /tˈaːkse/ (adv)
οπισθοφυλακή
  takaosaan
πίσω από
  taaksepäin

taantuma /tˈaːntuma/ (n)
ύφεση
  kansantalouden tilanne, jossa bruttokansantuotteen kasvuvauhti supistuu huomattavasti ollen kuitenkin plusmerkkistä; hitaan talouskasvun kausi

taara /tˈaːra/ (n)
απόβαρο
  tavaran alustan, pakkauksen tai päällyksen paino, joka vähentämällä saadaan tavaran varsinainen massa

taarata /tˈaːrata/ (v)
απόβαρο
  vähentää pakkauksen, astian tms. paino; asettaa vaa’an nollakohta tähän painoon

taaro /tˈaːro/ (n)
κολοκάσι
  vihannestaaro, eräs viljelty, ravinnoksi käytettävä vehkakasvi (), jonka mukulat muistuttavat perunaa

taas /tˈaːs/ (adv)
ξανά
  toistamiseen, uudelleen

taatelipalmu /tˈaːtelɪpˌalmu/ (n)
χουρμαδιά
  erit. välimerentaateli () kasvatettava hyötykasvi, joka tuottaa syötäviä taateleita

tabletti /tˈabletːɪ/ (n)
δισκίο
  lääkeainetta, vitamiinia tai vastaavia sisältävä jauhemaisista aineista kiekkomaiseksi puristettu valmiste
πινακίδα
  taulutietokone

tabu /tˈabu/ (n)
ταμπού
  asia, josta on sopimatonta puhua; sellainen mitä ei ehdottomasti saa tehdä

tabulaattori /tˈabulˌaːtːorɪ/ (n)
στηλοθέτης
  sarkain (näppäin tai merkki)

tadžikki /tˈadʒɪkːɪ/ (n)
τατζίκ
  Tadžikistanissa puhuttava, indoiranilaiseen ryhmään kuuluva kieli (kielitunnus: tg; sanalista)
  etnisesti tadžikki, tadžikkien kansaan kuuluva henkilö

tagalog /tˈaɡaloɡ/ (n)
ταγαλογικά
  Filippiineillä puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: tl)

tahallaan /tˈahallaːn/ (adv)
επίτηδες
  (3. persoonan muoto) harkintaa käyttäen, ei vahingossa, tarkoituksella, tieten tahtoen, tahallisesti

tahallinen /tˈahallɪnen/ (adj)
εσκεμμένος
  sellainen, joka on tehty tahallaan; tarkoituksellinen

tahaton /tˈahaton/ (adj)
αλλοίωση
  sellainen, mikä on tehty tai tapahtunut tahtomatta tai tarkoittamatta; vahingossa tehty tai tapahtunut.

tahdas /tˈahdas/ (n)
ζύμη
  kuiva-aineen ja nesteen notkeahko muttei vetelä seos, massa, tahna

tahdinosa /tˈahdɪnˌosa/ (n)
διακρότημα
  musiikkikappaleen tahdin sykkeen perusyksikkö (joiden määrän ilmaisee tahtiosoituksen ylänumero, esim. ³/₄-tahtilajin kappale jaetaan kolmeen neljäsosanuotin pituiseen tahdinosaan)

tahdittomasti /tˈahdɪtːomˌastɪ/ (adv)
αδιάκριτα
  tahdittomalla tavalla

tahiti /tˈahɪtɪ/ (n)
ταϊτιανά
  Tahitilla ja muualla Ranskan Polynesiassa puhuttava austronesialainen kieli (kielitunnus: ty)

tahko /tˈahko/ (n)
θημωνιά
  (hiomaväline) pyöritettävä hiomiseen tarkoitettu kiekko
έκφραση
  kolmiulotteista kappaletta erit. monitahokasta rajaava tasopinta, taho
πηδάλιο
  kiekon muotoinen kappale juustoa

tahna /tˈahna/ (n)
αλοιφή
  paksu ja tahmainen aine, jota voidaan levittää johonkin, tyypillisesti pakkauksesta pusertamalla

tahra /tˈahra/ (n)
κηλίδα
  likaläiskä esimerkiksi vaatteessa

tahriintua /tˈahrɪːntˌua/ (v)
βαφή
  tulla tahraiseksi

tahti /tˈahtɪ/ (n)
δικηγορία
  toistuva tietynmittainen kappaleen osanen

tahtilaji /tˈahtɪlˌajɪ/ (n)
μέτρο
  musiikkikappaleen tahdin jako tahdinosiin

tahtilepo /tˈahtɪlˌepo/ (n)
τομή
  säkeen sisäinen tauko

tahtiviiva /tˈahtɪvˌiːva/ (n)
διαστολή
  nuottiviivaston tahteihin jakava pystysuora viiva

tahto /tˈahto/ (n)
βούληση
  halu, tahtominen tai se mitä tahdotaan

tahtoa /tˈahtoa/ (v)
θέλω
  haluta
τρυφερός
  olla taipuvainen

tai /tˈai/ (n)
ή
  (logiikka) looginen tai; ajatellaan yleensä taipumattomana ja taivutetaan vain jälkiosaa yhdyssanamuodosteessa, jos tarpeen

taide /tˈaide/ (n)
τέχνη
  luova inhimillinen toiminta, joka ilmaisee eri keinoin keskeisiä tai merkittäviä inhimillisen kokemuksen puolia suhteessa vallitsevaan olevaiseen tai koettuihin fantasioihin; tällaisen toiminnan tuotokset

taidegalleria /tˈaideɡˌallerˌia/ (n)
γκαλερί
  galleria, jossa on esillä taidetta

taidemaalari /tˈaidemˌaːlarɪ/ (n)
ζωγράφος
  maalaustaiteen harjoittaja; maalauksia tekevä taiteilija

taideteos /tˈaideteos/ (n)
έργο τέχνης
  taiteellisen luomistyön tulos, taideluomus; taiteen tuote

taifuuni /tˈaifuːnɪ/ (n)
τυφώνας
  Kiinanmerellä esiintyvä trooppinen hirmumyrsky

taikasieni /tˈaikasˌienɪ/ (n)
μαγικό μανιτάρι
  huumeeksi soveltuva sieni, etenkin psilosybiinisieni

taikausko /tˈaikausko/ (n)
δεισιδαιμονία
  usko yliluonnollisiin, valitsevan maailmankäsityksen ulkopuolisiin voimiin tai ilmiöihin

taikavarpu /tˈaikavˌarpu/ (n)
ράβδος υδροσκόπου
  (mytologia) ikivanha maaginen väline maahan kätkettyjä aarteita, varastettuja tai hukattuja esineitä, taikakaluiksi sopivia luonnonesineitä yms. etsittäessä, myös apuneuvo kaivonpaikan etsimisessä ja maasäteilyn havaitsemisessa

taikina /tˈaikɪna/ (n)
ζύμη
  Elintarvikkeiden valmistuksessa käytettävä raaka-aineista, tavallisesti jauhoista ja tarvittavasta nesteestä, vedestä, maidosta tai piimästä, tehty seos, joka saatetaan käyttötarkoituksen mukaiseen muotoon hämmentämällä, sekoittamalla, vaivaamalla, kaulitsemalla tai vatkaamalla; tarvittaessa käytetään kohotusainetta

taikonautti /tˈaikonˌautːɪ/ (n)
ταϊκοναύτης
  kiinalainen avaruuslentäjä

taikuri /tˈaikurɪ/ (n)
μάγος
  silmänkääntäjä, taikatemppujen tekijä, taikatemppuja tekevä viihdetaitelija

taimen /tˈaimen/ (n)
πέστροφα
  lohikalojen heimon lohien suvun kala (), josta meillä erotetaan kolme lajia: meritaimen, järvitaimen ja purotaimen. Taimenet eroavat ulkonäöltään ja kooltaan lohista, vaikka aina lajeja ei ole helppo tunnistaa käytettävissä olevista tuntomerkeistä huolimatta.

taimi /tˈaimɪ/ (n)
φιντάνι
  siemenestä kasvanut nuori istutusta varten koulittu tai istutettu kasvi

taipumaton /tˈaipumaton/ (adj)
άκλιτος
  sana joka ei taivu suvussa, luvussa eikä sija- tai aikamuodoissa

taistella /tˈaistella/ (v)
μάχομαι
  kamppailla, otella, ottaa yhteen

taistelu /tˈaistelu/ (n)
μάχη
  sodankäyntiin liittyvä yhteenotto tai kamppailu kahden tai useamman osapuolen välillä

taistelukenttä /tˈaistelukˌentːæ/ (n)
πεδίο μάχης
  aseelliseen taisteluun käytetty alue

taistelulaiva /tˈaistelulˌaiva/ (n)
θωρηκτό
  suurimpia ja voimakkaimpia tykein aseistettuja sotalaivoja, jotka yleensä käsitetään 35000–65000 tonnin massaisiksi

taitaa /tˈaitaː/ (v)
ίσως
  (+ infinitiivi) saattaa; ehkä, luultavasti
γνωρίζω
  olla taito, osata, kyetä

taitamaton /tˈaitamaton/ (v)
άχρηστος
  sellainen, jonka taidot eivät riitä, osaamaton

taitavasti /tˈaitavˌastɪ/ (adv)
άξια
  taitavalla tavalla

taiteellinen /tˈaiteːllɪnen/ (adj)
καλαίσθητος
  taiteen alaan kuuluva, taiteeseen liittyvä

taiteilija /tˈaiteilˌija/ (n)
καλλιτέχνης
  ammatikseen taidetta harjoittava henkilö

taitekerroin /tˈaitekˌerroin/ (n)
δείκτης διάθλασης
  aineen optista tiheyttä kuvaava kerroin

taito /tˈaito/ (n)
δεξιοτεχνία
  henkinen tai ruumiillinen kyky tehdä jtk

taitos /tˈaitos/ (n)
πτυχή
  taittamisen tulos

taittaa /tˈaitːaː/ (v)
διπλώνω
  taivuttaa pitkänomainen tai levymäinen kappale jostakin kohdasta niin, että taivutuskohtaan muodostuu terävä tai ainakin terävähkö kulma

taituri /tˈaiturɪ/ (n)
αριστοτέχνης
  jossakin erittäin taitava henkilö

taituruusvoimistelija /tˈaiturˌuːsvoimˌistelˌija/ (n)
ακροβάτης
  akrobaatti

taivaallinen /tˈaivaːllɪnen/ (adj)
ουράνιος
  taivaaseen kuuluva tai liittyvä

taivaanekvaattori /tˈaivaːnˌekvaːtːˌorɪ/ (n)
ουράνιος ισημερινός
  maapallon ekvaattorin eli päiväntasaajan jatke samassa tasossa taivaanpallon ympäri

taivaankansi /tˈaivaːŋkˌansɪ/ (n)
στερέωμα
  valtaisa kuvitteellinen pyörivä pallonkehä jonka keskipiste ja akseli ovat samat kuin maapallon

taivaankappale /tˈaivaːŋkˌapːale/ (n)
ουράνιο σώμα
  havaintopiiriimme kuuluva taivaan kohde

taivaanpallo /tˈaivaːmpˌallo/ (n)
ουράνια σφαίρα
  koko taivas katsottuna niin, että kaikki taivaankappaleet on sijoitettu havaitsijaa ympäröivän kuvitellun pallon sisäpinnalle

taivaansininen /tˈaivaːnsˌinɪnen/ (adj)
γαλάζιο
  väriltään taivaansininen

taivaanvuohi /tˈaivaːnvˌuohɪ/ (n)
μπεκατσίνι
  pitkänokkainen kurppalintu ()

taival /tˈaival/ (n)
έγκριση
  määrämittainen vaellus

taivas /tˈaivas/ (n)
ουρανός
  maan pinnalta tarkasteltuna horisontin yläpuolella näkyvä osa maapallon ilmakehää, joka on läpinäkyvä; se, mikä taivaankappaleen pinnalta näkyy ylhäällä
  Jumalan olinpaikka; paratiisi (kristinuskossa)

taivutella /tˈaivutella/ (v)
λυγίζω
  taivuttaa useaan kertaan tai jatkuvasti

taivuttaa /tˈaivutːaː/ (v)
κλίνω
  muodostaa sanan taivutusmuotoja

taivutus /tˈaivutus/ (n)
κλίση
  sanojen muokkaaminen käyttökohteen, aseman lauseessa, tai semantiikan edellyttämään muotoon

taivutuspääte /tˈaivutˌuspæːte/ (n)
κατάληξη
  taivutettavan sanan vartalon, joskus taivutusvartalon, loppuun tulevaa päätettä ilmentävä morfeemi, mm. nominien sija- ja lukupääte ja verbin persoona-, luku- ja aikamuotopäätte

tajuttomuus /tˈajutːomuːs/ (n)
λιποθυμία
  tila, jossa ihminen on tiedottomana

taka-ajatus /tˈakaˈajatus/ (n)
υστεροβουλία
  esille tuodun taustalla piilevä motiivi

takaa-ajo /tˈakaːˈajo/ (n)
καταδίωξη
  jahtaaminen; se, että ajetaan takaa

takaapäin /tˈakaːpæin/ (adv)
πισωκολλητό
  (seksistä) partnerin ollessa polvillaan ja toisen penetroidessa polvillaan tai seisten

takaisin /tˈakaisɪn/ (adv)
πίσω
  ilmaisee suuntaa, johon joku tai jokin palaa sinne, mistä se on aikaisemmin lähtenyt

takaisinmallinnus /tˈakaisˌinmallˌinnus/ (n)
ανάστροφη μηχανίκευση
  olemassa olevan laitteen, tietojärjestelmän tai tietokoneohjelman toiminnallisuuden selvittäminen
  konekielisen ohjelman muuntaminen lähdekoodiksi

takaisinosto /tˈakaisɪnˌosto/ (n)
επαναγορά
  aiemmin myydyn takaisin ostaminen saman tahon toimesta; myös aikaisemmin liikkeellelaskettujen osakkeiden ostaminen markkinoilta ja niiden mitätöiminen, jolloin liikkeellä olevien osakkeiden lukumäärä laskee ja yksittäisen osakkeen arvo nousee

takaisinsyöttö /tˈakaisˌinsyøtːø/ (n)
ανάδραση
  ulostulosignaalin kytkeminen takaisin syötteeksi

takalisto /tˈakalˌisto/ (n)
καλάθι
  (arkinen) takamus, takapuoli, pakarat

takamus /tˈakamus/ (n)
πισινός
  takapuoli, pakarat

takana /tˈakana/ (adv)
πίσω από
  taakse sijoittuneena, taka-alalla, taustalla.

takapajuinen /tˈakapˌajwɪnen/ (adj)
υπανάπτυκτος
  jälkeenjäänyt, kehityksestä jäljessä oleva

takaperoinen /tˈakaperˌoinen/ (adj)
ανάποδος
  taaksepäin suuntautuva, taantuva

takapuoli /tˈakapˌuolɪ/ (n)
οπισθοφυλακή
  edestä päin tarkasteltaessa esineen, rakennuksen tms. katsojalta kokonaan piiloon jäävä sivu, taus, takainen alue, esineen kääntöpuoli
πισινός
  ihmisen ruumiinosa lantion takaosassa, pakarat

takauma /tˈakauma/ (n)
αναδρομή
  romaanissa, elokuvassa tms. kohtaus jossa palataan kronologisesti ajassa taaksepäin ja kuvataan menneitä tapahtumia
  psykedeelien (esim LSD) käytön jälkeinen päihtymystilan äkillinen uusiutuminen

takavarikko /tˈakavarˌikːo/ (n)
κατάσχεση
  väliaikainen poisotto omistajan määräysvallasta

takavarikoida /tˈakavˌarɪkˌoida/ (v)
κατάσχω
  todisteen otto haltuun tai menetetyksi tuomitun esineen otto haltuun, tai rikoksella viedyn esineen palautus lailliselle omistajalle

takavarikointi /tˈakavˌarɪkˌointɪ/ (n)
κατάσχεση
  takavarikoiminen

takavokaali /tˈakavokˌaːlɪ/ (n)
πίσω φωνήεν
  takainen vokaali; vokaali, jota äännettäessä kielen selän rajaama suuväylän kapein kohta on suun takaosassa; suomessa vokaalit a, o ja u.

takiainen /tˈakɪˌainen/ (n)
κολλητσίδα
  mikä tahansa -suvun kasvi
λαρυγγισμός
  ko. sukuun kuuluvien lajien tuottama pallomainen pähkylä, joka tarttuu tehokkaasti erityisesti eläinten jalkojen karvoitukseen

takila /tˈakɪla/ (n)
αρματωσιά
  (merenkulku) mastot ja muu välineistö, jonka varaan ja avulla aluksen purjeet levitetään

takinkääntäjä /tˈakɪŋkˌæːntæjæ/ (n)
ανεμοδείκτης
  henkilö, joka on jättänyt puolueensa tai muun yhteisönsä

takinkääntö /tˈakɪŋkˌæːntø/ (n)
μεταστροφή
  äkillinen todellinen tai oletettu muutos henkilön poliittisessa mielipiteessä; tapahtuu joskus ennen vaaleja, kun ehdokas yrittää vahvistaa asemaansa äänestäjien silmissä, tai tyypillisemmin vaalien jälkeen, kun ehdokas pyrkii irtautumaan antamistaan lupauksista saavutettuaan tai saavuttaakseen päätösvaltaa

takki /tˈakːɪ/ (n)
σακάκι
  yläruumista suojaamaan käytettävä vaatekappale; myös miesten puvun yläosa

takkirauta /tˈakːɪrˌauta/ (n)
αργός σίδηρος
  masuunin tuottama 4–5 % hiiltä sisältävä raakarauta

takoa /tˈakoa/ (v)
σφυροκοπώ
  muokata metallia iskemällä sitä vasaralla

taksamittari /tˈaksamˌitːarɪ/ (n)
ταξίμετρο
  takseissa oleva laite, jolla mitataan käytettävään aikaan ja ajomatkan pituuteen perustuva taksikuljetuksen hinta

taksi /tˈaksɪ/ (n)
ταξί
  henkilöliikennettä tilausliikenteenä hoitava organisaatio

taksiauto /tˈaksɪˌauto/ (n)
ταξί
  auto, jota käytetään taksipalvelun tuotannossa

taksinkuljettaja /tˈaksɪŋkˌuljetːˌaja/ (n)
οδηγός ταξί
  henkilö, joka kuljettaa taksia

taksis /tˈaksɪs/ (n)
ανάταξη
  eliön liikkuminen kohti ärsykettä tai siitä pois päin

taksonomia /tˈaksonˌomɪa/ (n)
ταξινομία
  biologisen systematiikan ryhmittely, jossa lajit on järjestetty kehitysopillisen perusjaottelun mukaisesti hierarkiatasoja käyttäen

taksonominen /tˈaksonˌomɪnen/ (adj)
ταξινομικός
  taksonomiaan liittyvä

taktiikka /tˈaktɪːkːa/ (n)
τακτική
  taistelutaito, taito voittaa taistelu

taktiilinen /tˈaktɪːlɪnen/ (adj)
αισθητός
  kosketusaistiin liittyvä, kosketus-, kosketusaisti-

taktinen /tˈaktɪnen/ (adj)
τακτικός
  taktiikkaan kuuluva, taktiikkaa koskeva; sellainen, joka on taktiikaltaan taitava, taktiikan hallitseva

takuusumma /tˈakuːsˌumma/ (n)
εγγύηση
  oikeudella pantiksi maksettava summa, henkilön vapautusta vastaan, joka maksetaan takaisin kun hän tulee oikeudenkäyntiin

tali /tˈalɪ/ (n)
ξίγκι
  ihon rauhasten erittämä rasva

talikko /tˈalɪkːo/ (n)
δίκρανο
  maataloudessa ja puutarhanhoidossa käytettävä, lähinnä eloperäisen materiaalin käsittelyyn tarkoitettu työkalu, joka on varreltaan lapion kaltainen, mutta terä muodostuu useasta piikistä

talirauhanen /tˈalɪrˌauhanen/ (n)
σμηγματογόνος αδένας
  ihon pinnalle rasvamaista talia erittävä avoeritysrauhanen (glandula sebacea)

talitiainen /tˈalɪtɪˌainen/ (n)
καλόγερος
  varpuslintujen tiaisten sukuun kuuluva lintulaji () tai tämän yksilö

talja /tˈalja/ (n)
τροχαλία
  köydestä ja yhdestä tai useammasta väkipyörästä koostuva laite lähinnä taakkojen nosteluun
γούνα
  karvapeitteineen nyljetty ja muokattu tai muokkaamaton isohkon eläimen nahka

talkki /tˈalkːɪ/ (n)
τάλκης
  erittäin pehmeä ja rasvaiselta tuntuva, väriltään valkoinen tai vihertävä, asultaan suomuinen, kiteinen mineraali

talkoo /tˈalkoː/ (n)
μέλισσα
  yleensä monikossa, talkoot; vapaaehtoinen ja palkaton yhteinen työrupeama

talla /tˈalla/ (n)
καβαλάρης
  kielisoittimen poikittainen koroke, jonka päällä viritetyt kielet lepäävät

tallata /tˈallata/ (n)
βαδίζω
  kävellä jonkin päällä astuen melko voimakkaasti

tallenne /tˈallenne/ (n)
ηχογράφηση
  tallennettu aineisto

tallennin /tˈallennɪn/ (n)
εγγραφέας
  tallentamiseen käytettävä laite

tallentaa /tˈallentaː/ (v)
αποθηκεύω
  laittaa talteen, säästöön
  kopioida käsiteltävä tieto ohjelmasta tietokoneen massamuistille, jossa tiedot pysyvät myös virrat sammutettaessa
αποθήκη
  laittaa jotain johonkin

tallete /tˈallete/ (n)
ίζημα
  talletettu, jonkun huomaan uskottu asia

tallettaa /tˈalletːaː/ (v)
καταθέτω
  tehdä talletus, antaa jtn esim. pankin tai arkiston säilytykseen

tallettaja /tˈalletːˌaja/ (n)
καταθέτης
  henkilö, joka on tallettanut rahaa pankkiin

talletus /tˈalletus/ (n)
κατάθεση
  rahan tallettaminen pankkitilille

talletustodistus /tˈalletˌustodˌistus/ (n)
CD
  todistus rahatalletuksesta

talli /tˈallɪ/ (n)
σταύλος
  eläinsuoja, jossa pidetään yleensä hevosia, hevostalli
  organisoitu kilpailuyhteisö
γκαράζ
  auto- ja konesuoja, autotalli

tallium /tˈallium/ (n)
θάλλιο
  eräs alkuaine

talo /tˈalo/ (n)
σπίτι, οίκος
  yleensä ihmisten asumista varten tehty ja varustettu asuinrakennus, asuintalo

talonmies /tˈalonmies/ (n)
επιστάτης
  henkilö, joka hoitaa ja huoltaa taloa, yleensä kerrostaloa

talonpoika /tˈalompˌoika/ (n)
αγρότης
  maanviljelijäväestön edustaja, erityisesti aatteeltaan, yleensä viljelmän tai tilan omistaja, maamies

taloudellinen /tˈaloudˌellɪnen/ (adj)
δημοσιονομικός
  talouteen liittyvä
οικονομικός
  vähän kuluttava, säästeliäs, edullinen

talous /tˈalous/ (n)
οικονομία
  julkinen tai yksityinen taloudellinen toiminta, varojen hankinta ja käyttö

talousarvio /tˈalousˌarvɪo/ (n)
προϋπολογισμός
  budjetti

talouspaperi /tˈalouspˌaperɪ/ (n)
χαρτί κουζίνας
  imykykyistä paperia, jota käytetään muun muassa erilaisien tasojen pyyhkimiseen sekä nesteiden kuivaamiseen

taloustiede /tˈaloustˌiede/ (n)
οικονομικά
  yhteiskuntatieteisiin kuuluva erilaisia taloudellisia ilmiöitä ja niiden riippuvuuksia tutkiva tiede, jossa pääsija on taloudellisten toimijoiden kannusteiden tutkimisella; kansantaloustiede

talso /tˈalso/ (n)
σκεπάρνι
  koverokirves

taltta /tˈaltːa/ (n)
σκαρπέλο
  pitkänomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

taluttaa /tˈalutːaː/ (v)
βαδίζω
  kuljettaa mukana eläintä tai ihmistä hihnassa tai kädestä pitäen; kävelyttää

talutushihna /tˈalutˌushɪhna/ (n)
λουρί
  kotieläimen kävelyttämisesssä tai ulkoiluttamisessa käytetty laite, joka estää eläintä karkaamasta

talvi /tˈalvɪ/ (n)
χειμώνας
  syksyn jälkeen tuleva ja ennen kevättä oleva vuodenaika

tamburiini /tˈamburˌiːnɪ/ (n)
ντέφι
  rungosta, kalvosta ja rungossa sijaitsevista pienistä lautasista muodostuva lyömäsoitin

tamma /tˈamma/ (n)
φοράδα
  naaraspuolinen hevonen, naarashevonen

tammenterho /tˈammentˌerho/ (n)
βελανίδι
  tammen pähkinä

tammi /tˈammɪ/ (n)
βελανιδιά
  metsätammi, pyökkikasvien heimon jalo lehtipuu (Quercus robur), jota kasvaa myös Suomessa luonnonvaraisena

tammikuu /tˈammɪkuː/ (n)
Ιανουάριος, Γενάρης
  vuoden ensimmäinen kuukausi, kuukausi joulukuun ja helmikuun välissä

tammipeli /tˈammɪpˌelɪ/ (n)
ντάμα
  kahden pelaajan lautapeli, jota pelataan šakkilaudalla tai sen kaltaisella, mutta numeroimattomalla (8 x 8 ruutua) laudalla. Molemmilla pelaajilla on 12 yleensä pyöreätä nappulaa, valkeat ja mustat.

tamponi /tˈamponɪ/ (n)
ταμπόν
  emättimeen asetettava kuukautissuoja, joka voidaan poistaa narusta vetämällä

tanakka /tˈanakːa/ (adj)
πρησμένος
  melko lihava; tukeva

tangat /tˈaŋŋat/ (n)
σαγιονάρα
  bikinityyppinen uima-asu, jonka alaosana on pienet ja osittain pakaroiden väliin menevät kalsarit

tangentti /tˈaŋŋentːɪ/ (n)
εφαπτομένη
  käyrää yhdessä pisteessä sivuava suora
  suorakulmaisen kolmion vastaisen ja viereisen kateetin suhde; vastaava funktio (lyhenne tan)

tango /tˈaŋŋo/ (n)
τανγκό
  Río de la Platan alueelta peräisin oleva tanssi sekä siihen kuuluva 4/4 musiikkilaji

tankata /tˈaŋkata/ (v)
καύσιμο
  lisätä polttoainetta ajoneuvoon

tanko /tˈaŋko/ (n)
ράβδος
  pitkä, kapea ja jäykkä umpinainen, toisinaan ontto tai putkimainen esine

tanska /tˈanska/ (n)
δανικά, δανέζικα
  germaanisten kielten pohjoismaisen ryhmän itäisen haaran kieli ruotsin ohella, Tanskan valtion virallinen kieli (sanalista)

tanskaksi /tˈanskaksɪ/ (adv)
δανικά
  tanskan kielellä, tanskan kielelle

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (adj)
δανικός
  Tanskasta peräisin oleva tai Tanskaan liittyvä

tanskalainen /tˈanskalˌainen/ (n)
Δανός, Δανή
  pysyvästi Tanskassa asuva henkilö

tanssi /tˈanssɪ/ (n)
χορός
  ihmisen jäsenten liikuttaminen musiikin tahtiin

tanssia /tˈanssɪa/ (v)
χορεύω
  liikkua rytmisesti, erityisesti musiikin tahtiin

tanssiaiset /tˈanssɪˌaiset/ (n)
χορός
  juhlava ja suuri tanssitilaisuus

tanssija /tˈanssɪja/ (n)
χορευτής
  henkilö, joka tanssii

tanssijatar /tˈanssɪjatar/ (n)
χορεύτρια
  naispuolinen tanssija

tanssilattia /tˈanssɪlˌatːɪa/ (n)
πίστα
  tanssipaikan, ravintolan tms. tanssimiseen varattu avoin tila

tanssittaa /tˈanssɪtːaː/ (v)
χορεύω
  viedä tanssissa; laittaa tanssimaan
ζήλια
  tehdä mieli tanssia

tantaali /tˈantaːlɪ/ (n)
ταντάλιο
  siirtymämetalleihin kuuluva harvinainen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ta ja järjestysluku 73

taolaisuus /tˈaolˌaisuːs/ (n)
ταοϊσμός
  kinalainen filosofia ja yksi Kiinan kolmesta suuresta uskonnosta

taonta /tˈaonta/ (n)
πλαστογράφηση
  takominen; metallin muokkaaminen vasaralla

tapa /tˈapa/ (n)
συνήθεια
  asia, jota tehdään totuttuun tapaan säännöllisesti

tapaaminen /tˈapaːmɪnen/ (n)
ραντεβού
  kohtaaminen kasvokkain, yleensä ennalta sovitusti

tapahtua /tˈapahtˌua/ (v)
συμβαίνω
  käydä, sattua jotakin

tapahtuma /tˈapahtˌuma/ (n)
γεγονός
  asia, joka tapahtuu odotetusti tai sattumalta

tapahtumahorisontti /tˈapahtˌumahˌorɪsˌontːɪ/ (n)
ορίζοντας γεγονότων
  mustaa aukkoa ympäröivä rajapinta, jossa pakonopeus ylittää valonnopeuden, ja jonka takaa ulkopuolisen tarkkailijan ei ole mahdollista saada informaatiota

tapaluokka /tˈapalˌuokːa/ (n)
μόδα
  modus, verbin persoonamuotoon sisältyvä toiminnan tavan ilmaiseva osa

tapaturma /tˈapatˌurma/ (n)
ατύχημα
  ihmistä koskeva (vahingossa sattunut) onnettomuus

tapaus /tˈapaus/ (n)
περίπτωση
  muisteltava tapahtuma

tapella /tˈapella/ (v)
μάχομαι
  käyttää väkivaltaa toisiaan vastaan (tyypillisesti ilman aseita)

tapetoida /tˈapetˌoida/ (v)
έγγραφο
  kiinnittää tapettia seinään

tapetti /tˈapetːɪ/ (n)
ταπετσαρία
  tyypillisesti katonrajasta lattianrajaan ylettyvä paperikaistale, joita kiinnitetään sisäseiniin liisterillä

tapiiri /tˈapɪːrɪ/ (n)
τάπιρος
  kärsäkkäitä kavioeläimiä, jotka elävät nykyään Etelä- ja Keski-Amerikassa sekä Kaakkois-Aasiassa

tappaa /tˈapːaː/ (v)
σκοτώνω
  riistää henki jltk eliöltä

tappaa aikaa /tˈapːaː ˈaikaː/ (v)
σκοτώνω τον καιρό
  kuluttaa aikaa saadakseen aikansa kulumaan esim. odottaessa jotakin

tappaja /tˈapːaja/ (n)
δολοφόνισσα
  henkilö, joka tappaa

tappara /tˈapːara/ (n)
πέλεκυς
  kuunsirpin muotoinen lyhyt- tai pitkävartinen sotakirves

tappelu /tˈapːelu/ (n)
μαλώνω
  kahden henkilön tai joukon fyysinen yhteenotto, kahakka, usein ilman aseita tai vain kädessä pidettävin välinein

tappio /tˈapːɪo/ (n)
ήττα
  häviö, häviäminen; erityisesti peleissä ja sodassa

tappisolu /tˈapːɪsˌolu/ (n)
κωνίο
  verkkokalvon solu, joka on hyödyllisempi kirkkaassa valossa

tappo /tˈapːo/ (n)
ανθρωποκτονία
  toisen ihmisen tahallinen tappaminen (lievemmin surma, törkeämmin murha)

taputtaa /tˈaputːaː/ (v)
χειροκροτώ
  osoittaa suosiota lyömällä käsiä yhteen toistuvasti, antaa aplodit

tarha /tˈarha/ (n)
καλλιεργώ κήπο
  tavallisesti aidalla ympäristöstä erotettu alue

tarhapapu /tˈarhapˌapu/ (n)
φασολάκια
  puna- tai valkoteriöinen hernekasvi (), joka tuottaa sileitä, jopa 16 cm mittaisia palkoja. Tarhapavun siemenet ovat melko valkoisia.

tariffi /tˈarɪffɪ/ (n)
δασμός
  tullimaksu
  vahvistetun hinnaston osoittama hinta

tarina /tˈarɪna/ (n)
παραμύθι
  keksitty tai jotakin todellista tapahtumaa kuvaava kertomus, jolla on mahdollisesti jokin opetus

tarjoaja /tˈarjoˌaja/ (n)
παροχέας
  se, joka tarjoaa
  se, joka tarjoaa maksua

tarjoilija /tˈarjoilˌija/ (n)
σερβιτόρος
  tarjoilua ammattimaisesti hoitava henkilö, joko mies tai nainen, vrt. tarjoilijatar

tarjoilijatar /tˈarjoilˌijatar/ (n)
σερβιτόρα
  naistarjoilija, naispuolinen tarjoilija

tarjoilla /tˈarjoilla/ (v)
υπηρετώ
  ottaa ruoka- ja juomatilauksia vastaan ja kuljettaa ruokia ja juomia pöytiin

tarjoilu /tˈarjoilu/ (n)
θητεία
  ruoan, juomien yms. tuominen nautittavaksi ja usein siihen liittyvä kattaminen ja astioiden keräys

tarjolla /tˈarjolla/ (adv)
ανεμπόδιστος
  olla tarjottavana, olla saatavilla, asettaa tarjolle tai saataville

tarjonta /tˈarjonta/ (n)
προσφορά
  se määrä, joka on tarjolla markkinoilla annetulla hinnalla

tarjota /tˈarjota/ (v)
προθυμοποιούμαι
  antaa mahdollisuus saada jotakin; antaa tilaisuus, mahdollisuus johonkin
  esittää tarjous, tehdä tarjous, sitoutua maksamaan jostain jotain
κερνάω
  antaa jollekin nautittavaksi, erit. ruokaa ja juomaa tai vastaavaa

tarjotin /tˈarjotɪn/ (n)
δίσκος
  tarjottavien kantamisessa käytettävä alunen

tarjous /tˈarjous/ (n)
προσφορά
  neuvotteluehdotus

tarkastaja /tˈarkastˌaja/ (n)
επιθεωρητής
  henkilö, joka tarkastaa jotakin; henkilö, joka suorittaa tarkastuksen

tarkastella /tˈarkastella/ (v)
θεωρώ
  havainnoida, huomioida

tarkistaa /tˈarkɪstaː/ (v)
επαληθεύω
  tarkastamalla ja virheellisyydet korjaamalla varmistautua siitä, että jokin on asianmukainen, kunnossa, oikea tai paikkansapitävä; kontrolloida

tarkistussumma /tˈarkɪstˌussumma/ (n)
άθροισμα ελέγχου
  hajautusfunktion palauttama arvo, kun sitä käytetään datan oikeellisuuden tarkistamiseen

tarkka /tˈarkːa/ (adj)
ακριβής
  täsmällinen, yksityiskohtainen
  sellainen, joka osuu siihen mihin yrittää osua

tarkka-ampuja /tˈarkːaˈampuja/ (n)
ελεύθερος σκοπευτής
  tarkkuuskiväärillä varustettu ja sen käyttöön koulutettu sotilas tai poliisi

tarkkaavainen /tˈarkːaːvˌainen/ (adj)
προσεκτικός
  sellainen, joka seuraa tarkasti jotakin, antaa sille täyden huomion

tarkkailija /tˈarkːailˌija/ (n)
παρατηρήτρια
  henkilö joka tarkkailee

tarkkailla /tˈarkːailla/ (v)
προσέχω
  seurata, pitää silmällä, valvoa

tarkoittaa /tˈarkoitːaː/ (v)
σημαίνω
  olla jotain merkitykseltään
  viitata puheessaan johonkin

tarkoituksella /tˈarkoitˌuksella/ (adv)
επίτηδες
  tarkoituksellisesti

tarkoituksenmukainen /tˈarkoitˌuksenmukˌainen/ (adj)
κατάλληλος
  tarkoitukseen soveltuva, tiedettyyn tarkoitukseen hyvä

tarkoitus /tˈarkoitus/ (n)
σκοπός
  se mitä halutaan saada ilmaistuksi, ajatus

tarpeeksi /tˈarpeːksɪ/ (adv)
αρκετά
  riittävän paljon, riittämiin

tarpeellinen /tˈarpeːllɪnen/ (adj)
απαραίτητος
  sellainen, jota tarvitaan johonkin; sellainen, jolle on tarvetta

tarpeeton /tˈarpeːton/ (adj)
περιττός
  sellainen, mille ei ole mitään tarvetta tai käyttöä; jota ilman voi ihan hyvin olla; josta ei ole mitään hyötyä

tarpeistoesine /tˈarpeistˌoesˌine/ (n)
εξάρτημα
  (esineoikeus) itsenäinen irtain esine, joka on paikallisessa ja taloudellisessa yhteydessä pääesineeseen; pääesineeseen kohdistuva oikeustoimi, kuten panttaus, koskee myös tarpeistoesinettä, ellei ole sovittu toisin, mutta tarpeistoesine voidaan yleensä esimerkiksi ulosmitata erikseenkin

tarra /tˈarra/ (n)
αυτοκόλλητο
  etiketti tai muu lappu, jonka toinen puoli on liimapintainen ja toisella puolella on kuva, tekstiä tai tilaa kirjoitukselle

tarrata /tˈarrata/ (v)
αδράχνω
  tarttua käsin tiukasti kiinni

tarttua /tˈartːua/ (v)
αιχμαλωτίζω
  ottaa kiinni
βέργα
  jäädä kiinni, kiinnittyä
μεταβιβάζω
  (sairaudesta) levitä yksilöstä toiseen

tartuttaa /tˈartutːaː/ (v)
μεταβιβάζω
  (taudista) saada tarttumaan; aiheuttaa tartunta

tarve /tˈarve/ (n)
ανάγκη
  jonkin tai jonkun tarpeellisuuden puutteena koettu tila

tarvita /tˈarvɪta/ (v)
χρειάζομαι
  tuntea pakkoa tai halua saada jotakin

tasa-arvo /tˈasaˈarvo/ (n)
ισότητα
  se, että kohdellaan saman arvoisina, ei aseteta eri asemaan sosiaalisten tai kulttuuristen erojen vuoksi

tasa-arvoinen /tˈasaˈarvoinen/ (adj)
ίσος
  sellainen, joka on samanarvoinen muiden kanssa; jolla on sama arvo kuin muilla

tasa-arvoisuus /tˈasaˈarvoisuːs/ (n)
ισότητα
  se, että on tasa-arvoinen

tasainen /tˈasainen/ (adj)
επίπεδος
  sellainen, jossa ei ole paljoa kuoppia tai mäkiä

tasanko /tˈasaŋko/ (n)
πεδιάδα
  pinnanmuodoiltaan suhteellisen tasainen maa-alue

tasanne /tˈasanne/ (n)
αποβάθρα
  tasainen rakenne

tasapaino /tˈasapˌaino/ (n)
ισορροπία
  se, että jokin pysyy pystyssä tai paikoillaan; vaikuttavat erisuuntaiset voimat ovat yhtä suuret; menot ja tulot yhtä suuret
διανοητική αταραξία
  tilanne, jossa kysyntä ja tarjonta ovat yhtä suuret

tasapainoasema /tˈasapˌainoˌasema/ (n)
ισότητα
  tila jossa systeemi on tasapainossa

tasapainoilla /tˈasapˌainoilla/ (v)
αντισταθμίζω
  pyrkiä pitämään tasapaino, esimerkiksi kapean tukin päällä

tasapainotilanne /tˈasapˌainotɪlˌanne/ (n)
διανοητική αταραξία
  tilanne, jossa jokin asia on tai jotkin asiat ovat keskinäisessä tasapainossa

tasapeli /tˈasapˌelɪ/ (n)
ισοπαλία
  pelin tilanne, jossa molemmilla on pelin loppuessa saman verran pisteitä

tasasivuinen /tˈasasˌivwɪnen/ (adj)
ισόπλευρος
  (geometria) matemaattisesta kuviosta, joka täyttää tasasivuisuuden ehdot:

tasasuuntaaja /tˈasasˌuːntaːja/ (n)
ανορθωτής
  komponentti, joka muuntaa vaihtovirran (sykkiväksi) tasavirraksi

tasavalta /tˈasavˌalta/ (n)
δημοκρατία
  valtiomuoto, jossa ei ole lainkaan päämiestä tai päämies (tavallisesti presidentti) valitaan vaaleilla määräajaksi

tasavaltainen /tˈasavˌaltainen/ (adj)
δημοκρατικός
  tasavaltaan kuuluva

tasavaltalainen /tˈasavˌaltalˌainen/ (adj)
δημοκρατικός
  tasvaltalaisuuteen liittyvä

tasavaltalainen /tˈasavˌaltalˌainen/ (n)
δημοκρατικός
  tasavallan, tasavaltalaisuuden kannattaja

tasavaltalaisuus /tˈasavˌaltalˌaisuːs/ (n)
ρεπουμπλικανισμός
  aate tasavallan kannattamisesta hallitusmuotona

tasavirta /tˈasavˌirta/ (n)
συνεχές ρεύμα
  sähkövirta, jonka suunta ei muutu; tällöin virta kulkee suljetussa virtapiirissä koko ajan samansuuntaisesti

tase /tˈase/ (n)
ισοζύγιο
  yleisesti kaksipuolinen laskelma

tasku /tˈasku/ (n)
τσέπη
  vaatteeseen kiinni neulottu pussi pienten esineiden kantamista varten

taskukirja /tˈaskukˌirja/ (n)
χαρτόδετο βιβλίο
  pehmeäkantinen kirja, pokkari

taskulamppu /tˈaskulˌampːu/ (n)
φακός
  pieni kädessä pidettävä paristoilla tai akuilla toimiva valaisin

taskumatti /tˈaskumˌatːɪ/ (n)
φιάλη πλακέ
  taskuun mahtuva, yleensä metallinen litteä juomapullo

taskuraha /tˈaskurˌaha/ (n)
χαρτζιλίκι
  pienehkö rahasumma

taskurapu /tˈaskurˌapu/ (n)
καβούρι
  jokin kymmenjalkaisten osalahkoon Brachyura kuuluva äyriäinen

taso /tˈaso/ (n)
επίπεδο
  osaamistaso, se, kuinka hyvin jonkin taidon hallitsee
  se, kuinka hyvä jokin on laadultaan

tataari /tˈataːrɪ/ (n)
Τάταρος
  tataarin kieli (kielitunnus: tt), turkkilaisiin kieliin kuuluva tataarien käyttämä kieli, jota puhutaan virallisena kielenä Tatarstanissa
  etnisesti tataari, tataarikansaan kuuluva henkilö

tattari /tˈatːarɪ/ (n)
φαγόπυρο
  eräs vilja (Fagopyrum esculentum)

tatuoida /tˈatuoˌida/ (n)
στίζω
  pistää mustetta ihon alle ja tehdä tällä tavalla kuvio

tatuointi /tˈatuoˌintɪ/ (n)
δερματοστιξία
  ihon alle pistetyllä musteella tehty kuvio; sen teko

tau /tˈau/ (n)
ταυ
  kreikkalaisten aakkosten 19. kirjain. Vastaava symboli Τ tai τ.

taudinaiheuttaja /tˈaudɪnˌaiheutːˌaja/ (n)
παθογόνος
  sairautta aiheuttava loinen, bakteeri, virus tai prioni

tauko /tˈauko/ (n)
διάλειμμα
  keskeytys, kahden ajanjakson välillä toiminnassa oleva hiljaisempi jakso
παύση
  sävellyksen yhden tai useamman äänen määrämittainen vaikeneminen. Tauoilla käytetään vastaavia kestoja kuin nuoteilla.

taukoamaton /tˈaukoˌamaton/ (adj)
ανειρήνευτος
  sellainen, joka ei taukoa

taulu /tˈaulu/ (n)
συμβούλιο
  liitutaulu; valkotaulu, tussitaulu

taulukko /tˈaulukːo/ (n)
πίνακας
  tietojen esitys yleensä tasavälisiin riveihin ja sarakkeisiin järjestettynä

taulutietokone /tˈaulutˌietokˌone/ (n)
πινακίδα
  kosketusnäytöltä ohjattava ohut mobiili tietokone

tauota /tˈauota/ (v)
παύση
  päättyä, keskeytyä

tausta /tˈausta/ (n)
βάθος
  kuvan esineen tai näkymän takana näkyvät asiat
  kääntöpuoli, selkä, takapuoli

tauti /tˈautɪ/ (n)
αρρώστια
  lääketieteellisesti määriteltävissä oleva yhteisten oireiden vallitessa useilla yksilöillä esiintyvä sairaus

tautologia /tˈautolˌoɡɪa/ (n)
ταυτολογία
  saman asian tarpeeton toisto

tavallaan /tˈavallaːn/ (adv)
κάπως
  Eräällä lailla.

tavallinen /tˈavallɪnen/ (adj)
συνηθισμένος
  ei erikoinen; tavallisuudesta poikkeamaton, arkipäiväinen

tavallisesti /tˈavallɪsˌestɪ/ (adv)
συνήθως
  tavan mukaisesti, kuten tavallista, tavoista poikkeamatta

tavara /tˈavara/ (n)
αγαθά
  aineellinen esine, etenkin kaupan ja omistuksen kohteena

tavaramerkki /tˈavaramˌerkːɪ/ (n)
μάρκα
  tavaran tai palvelun tunnusmerkki, jota käytetään yksilöimään ja osaltaan erilaistamaan tavara tai palvelu kilpailijoiden samankaltaisista

tavaratalo /tˈavarˌatalo/ (n)
πολυκατάστημα
  useisiin osastoihin jaettu suuri kauppaliike, jossa on monipuolinen valikoima ja jossa ruokaosaston osuus on pieni

tavaratila /tˈavarˌatɪla/ (n)
πορτμπαγκάζ
  tila ajoneuvoon matkalle mukaan otettavia tavaroita varten

tavata /tˈavata/ (v)
συναντώ
  kohdata, nähdä joku

taverna /tˈaverna/ (n)
ταβέρνα
  italialaistyyppinen ravintola, kapakka

tavoite /tˈavoite/ (n)
σκοπός
  päämäärä, jonka henkilö yrittää saavuttaa

tavoittaa /tˈavoitːaː/ (v)
φτάνω
  saada yhteys jkh

tavu /tˈavu/ (n)
συλλαβή
  sanan osa, yhden tai useamman äänteen muodostama kielen rytmiyksikkö

tavutus /tˈavutus/ (n)
συλλαβισμός
  kirjoitukseen merkitty tai äännettäessä painottamalla esiin tuotu sanojen tavujako

tavuviiva /tˈavuvˌiːva/ (n)
ενωτικό
  tavurajan osoittava yhdysmerkki "-"

teatteri /tˈeatːˌerɪ/ (n)
θέατρο
  taidemuoto, jossa näyttelijät esiintyvät puhetta, musiikkia, tanssia, liikkeitä ja eleitä hyödyntäen

teatteriohjaaja /tˈeatːˌerɪˌohjaːja/ (n)
σκηνοθέτης
  henkilö joka ohjaa näytelmien taiteellista toteutusta

tee /tˈeː/ (n)
τσάι
  kuivatut ja leikatut teenlehdet tuotteena

teehuone /tˈeːhuone/ (n)
τσαγερία
  kahvilan tapainen paikka, joka on erikoistunut eri teelajien myyntiin ja tarjoiluun

teekuppi /tˈeːkupːɪ/ (n)
φλιτζάνι τσαγιού
  teen juomiseen tarkoitettu kuppi; suurempi kuin kahvikuppi

teelusikka /tˈeːlusˌikːa/ (n)
κουταλάκι
  kahvi- tai teepöydän kattaukseen kuuluva ruokailuväline, pikkulusikka, jolla hämmennetään kupissa olevaa kahvia tai teetä

teema /tˈeːma/ (n)
θέμα
  pääaihe, keskeisin, johtava ajatus

teepensas /tˈeːpensas/ (n)
τσάι
  kaakkoisaasialainen Ternstromiacea-heimon n. 3 — 20 metrin korkuinen puu, jonka hammaslaitaisia lehtiä, lehtisilmuja ja kukintoja hyödynnetään laajalti kaupallisesti nautintoaineina

teepussi /tˈeːpussɪ/ (n)
φακελάκι
  pieni teetä sisältävä pussi, joka voidaan hauduttaa kuumassa vedessä

teeri /tˈeːrɪ/ (n)
λυροπετεινός
  Suomen metsissä usein tavattu kanalintu (, aiemmin )

tehdas /tˈehdas/ (n)
εργοστάσιο
  tuotantolaitos, jossa valmistetaan yleensä sarjatuotantona tiettyjä tuotteita

tehdä /tˈehdæ/ (v)
κάνω
  käytetään mistä tahansa tilanteesta, jossa jokin verbi toteutuu

teho /tˈeho/ (n)
αποτέλεσμα
  vaikutus
ισχύς
  käytetyn energian määrä aikayksikössä. Tehon SI-yksikkö on watti, W

tehokas /tˈehokas/ (adj)
αποτελεσματικός
  huolellisesti resursseja käyttävä; ei turhaan liikaa käyttävä

tehokkuus /tˈehokːuːs/ (n)
αποτελεσματικότητα
  se, että on tehokas

tehosekoitin /tˈehosekˌoitɪn/ (n)
μίξερ
  sähköinen laite, jolla voidaan sekoittaa tai soseuttaa ruoka-aineita.

tehota /tˈehota/ (v)
αίσθηση
  vaikuttaa tehokkaasti

tehtävä /tˈehtævæ/ (n)
εργασία
  asia, joka pitää tai on tarkoitus tehdä

teikkaus /tˈeikːaus/ (n)
έγχορδα
  pool-biljardissa aloittavan joukkueen tai pelaajan selvittäminen yrittämällä lyödä pallo toisen päätyvallin kautta mahdollisimman lähelle toista päätyvallia

teini /tˈeinɪ/ (n)
έφηβος
  nuori, 13–19 vuoden ikäinen henkilö

teippi /tˈeipːɪ/ (n)
κολλητική ταινία
  liimalla päällystetty nauha, jota käytetään esineiden yhteenliittämiseen tai tukemiseen paikalleen; kuvioituna kuvioiden kiinnittämiseen pinnoille

teismi /tˈeismɪ/ (n)
θεϊσμός
  käsitys yksilöllisen, maailmankaikkeutta ylläpitävän jumaluuden olemassaolosta

teisti /tˈeistɪ/ (n)
θεϊστής
  teismin kannattaja; henkilö, joka uskoo, että on olemassa Jumala tai jumalia

teititellä /tˈeitɪtellæ/ (v)
πληθυντικός
  puhutella kohteliaisuutta tai muodollisuutta ilmaisten (suomessa viitaten henkilöön käyttäen monikon toisen persoonan pronominia ’te’ niin, että taipuvat verbi on monikossa, mutta partisiipin perfekti ja muut itsenäiset määreet yksikössä)

tekijä /tˈekɪjæ/ (n)
παράγοντας
  kertolaskun jäsen; kerroin; kokonaisluku, jolla toinen luku on jaollinen

tekijänoikeus /tˈekɪjænˌoikeus/ (n)
δικαίωμα πνευματικής ιδιοκτησίας
  luovan työn tekijälle syntyvä yksinoikeus määrätä teoksensa käytöstä

tekijänoikeusmaksu /tˈekɪjænˌoikeusmˌaksu/ (n)
βασιλεία
  korvaus joka maksetaan immateriaalisen teoksen tekijänoikeuksien haltijalle teoksen esittämisestä tai käyttämisestä

teknetium /tˈeknetium/ (n)
τεχνήτιο
  ulkonäöltään platinaa muistuttava radioaktiivinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki Tc

tekniikka /tˈeknɪːkːa/ (n)
τεχνική
  menetelmät, joilla ihminen vaikuttaa ympäristöönsä ja käyttää sitä hyväkseen
  menettelytapa, keino
μηχανική
  tieteenalat, joissa tutkitaan näitä menetelmiä

tekninen /tˈeknɪnen/ (adj)
τεχνικός
  tekniikkaan ja sen hyödyntämiseen, opetukseen tai dokumentointiin liittyvä

tekno /tˈekno/ (n)
τέκνο
  1980-luvulla kehittynyt elektronisen tanssimusiikin suuntaus

teknokratia /tˈeknokrˌatɪa/ (n)
τεχνοκρατία
  oppi, jonka mukaan tiedolla ja taidolla sekä niiden osaajilla tulisi olla yhteiskunnassa hallitseva asema

teknologia /tˈeknolˌoɡɪa/ (n)
τεχνική
  yhteisnimitys joukolle tietyn alan tekniikoita

teko /tˈeko/ (n)
πράξη
  tehdä-verbin keskeneräinen tai valmis tuotos

tekohampaat /tˈekohˌampaːt/ (n)
μασέλα
  irrallinen tai kiinteä hammasproteesi, joka tehdään erikseen ylä- ja alaleukaan

tekojäsen /tˈekojæsen/ (n)
πρόσθεση
  keinotekoinen raaja

tekosyy /tˈekosyː/ (n)
δικαιολογία
  syy, joka ei ole todellinen, vaan keksitty, usein hätävalheeksi

tekoäly /tˈekoˌæly/ (n)
τεχνητή νοημοσύνη
  tietokoneen kyky sellaiseen joka ei perustu valmiiksi siihen ohjelmoituun mekanistiseen logiikkaan; joka havaitsee ympäristöään ja reagoi tai tekee toimia jotka parantavat sen menestystä jonkin tavoitteen saavuttamisessa; tietokoneen kyky sellaisiin kognitiivisiin tehtäviin kuin oppiminen ja ongelmanratkaisukyky

teksti /tˈekstɪ/ (n)
κείμενο
  kirjallinen tai suullinen esitys

tekstiili /tˈekstɪːlɪ/ (n)
διάρθρωση
  kutoma-alan tai vaatetusalan kudottu, neulottu tai virkattu eri tarkoituksiin valmistettu tuote

tekstinkäsittelyohjelma /tˈekstɪŋkæsˌitːelyˌohjelma/ (n)
επεξεργαστής κειμένου
  tekstin kirjoittamiseen ja muokkaukseen tarkoitettu tietokoneohjelma, jolla voi tyypillisesti muotoilla tekstiä

tekstittää /tˈekstɪtːæː/ (v)
υποτιτλίζω
  varustaa (televisio-ohjelma, elokuva tms.) tekstityksellä, jossa kerrotaan mitä kuvassa tapahtuu tai esitetään dialogi kirjoitettuna mahdollisesti eri kielellä

tekstitys /tˈekstɪtys/ (n)
υπότιτλος
  videomateriaalin alalaitaan lisätyt tekstit, joissa kerrotaan mitä kuvassa tapahtuu tai puhutaan, usein eri kielellä

tekstiviesti /tˈekstɪvˌiestɪ/ (n)
μήνυμα
  GSM-matkapuhelinverkon välityksellä kulkeva lyhyt, tekstistä koostuva viesti

tektoninen laatta /tˈektonɪnen lˈaːtːa/ (n)
τεκτονική πλάκα
  sama kuin litosfäärilaatta

telaketju /tˈelakˌetju/ (n)
ερπύστρια
  erillisistä telakengistä muodostuva telaketjuajoneuvon pyöriä yhdistävä maata vasten liikkuva nauhamainen ketju, jota käytetään panssarivaunujen, maansiirtoajoneuvojen sekä joidenkin maastoajoneuvojen voimansiirrossa

telakka /tˈelakːa/ (n)
ναυπηγείο
  laivojen rakennukseen ja korjaukseen tarkoitettu laitos tai yritys

telaluu /tˈelaluː/ (n)
αστράγαλος
  ihmisellä veneluuhun niveltyvä nilkan luu ()

telepatia /tˈelepˌatɪa/ (n)
τηλεπάθεια
  ajatustenluku, kyky tietää yliluonnollisesti, mitä toinen henkilö ajattelee

teleskooppi /tˈeleskˌoːpːɪ/ (n)
τηλεσκόπιο
  erityisesti tähtien tarkkailuun tarkoitettu kaukoputki tai taivasta tarkkaileva sähkömagneettista säteilyä havaitseva laite

televisio /tˈelevˌisɪo/ (n)
τηλεόραση
  televisio-ohjelmien tuottamiseen ja jakeluun käytettävä tuotanto-, välitys- ja vastaanottolaitteistojen muodostama kokonaisuus; organisaatio, joka lähettää televisio-ohjelmaa
  televisiovastaanotin, televisiokanavilla välitettävien televisio-ohjelmien vastaanottamiseen tarkoitettu laite

televisio-ohjelma /tˈelevˌisɪoˈohjelma/ (n)
τηλεοπτικό πρόγραμμα
  televisioon tehty ja televisiossa esitettävä ohjelma; televisiolähetyksen keskeinen sisältö

televisiojärjestelmä /tˈelevˌisɪojˌærjestˌelmæ/ (n)
τηλεόραση
  erityisesti kuvan ja äänen välittämiseen, lähettämiseen ja vastaanottamiseen kehitetty tekninen järjestelmä, jolla välitetään televisio-ohjelmia

televisiotoiminta /tˈelevˌisɪotˌoimɪnta/ (n)
τηλεόραση
  (joukkotiedotus) yleisradion tai muun organisaation televisio-ohjelmien tuottaminen, hankinta ja levittäminen sekä siihen varatut resurssit ja niiden käyttö

televisiovastaanotin /tˈelevˌisɪovˌastaːnotɪn/ (n)
τηλεόραση
  nykyisin yleensä televisio; (ammattikieli) televisiojärjestelmään liittyvä televisiokuvan ja yhdistetyn äänen vastaanottoon tarkoitettu laite, jossa on viritin

teli /tˈelɪ/ (n)
οδηγώ φορτηγό
  kaksi tai useampia akseleita yhtenä kokonaisuutena kulkuneuvoon liitettynä

teline /tˈelɪne/ (n)
κιόσκι
  rakennelma, jonka varaan voidaan asettaa (roikkumaan) jotain

telkkä /tˈelkːæ/ (n)
βουκεφάλα
  sotka, sukeltajasorsa, joka pesii Suomessa kaikkialla pohjoisinta Lappia ja ulkosaaristoa lukuun ottamatta

telluuri /tˈelluːrɪ/ (n)
τελλούριο
  puolimetalleihin kuuluva alkuaine, jonka järjestysluku on 52 ja tunnus Te

telluurio /tˈelluːrˌio/ (n)
τελλούριο
  mekaaninen laite, joka havainnollistaa Maan, Auringon ja kuun kiertoliikkeitä toistensa ympäri

teloitus /tˈeloitus/ (n)
εκτέλεση
  kuolemantuomion täytäntöönpano: lakiin perustuva ihmisen surmaaminen rangaistukseksi hänen tekemästään rikoksesta; se, että teloitetaan

teltta /tˈeltːa/ (n)
σκηνή
  metalli- tai puurungolle pingotetusta kankaasta, joskus vuodista tms. tehty, maahan lyötyihin paaluihin kiinnitetyillä naruilla tuettu maja tai katos, joka usein on tarkoitettu purettavaksi ja siirrettäväksi tilapäisrakennelmaksi

telugu /tˈeluɡu/ (n)
τελούγκου
  suurin Intian dravidakielistä (kielitunnus: te )

tempaus /tˈempaus/ (n)
αρπάζω
  ensimmäinen kahdesta painonnostokilpailun osasta

temppeli /tˈempːelɪ/ (n)
ναός
  uskonnolliseen käyttöön pyhitetty paikka, jossa harjoitetaan kyseisen uskonnon toimituksia, esimerkiksi riittejä ja rituaalimenoja.

temppu /tˈempːu/ (n)
μπάζα
  taitoa vaativa liike, liikesarja, taidonnäyte

tennis /tˈennɪs/ (n)
αντισφαίριση
  pallopeli, jossa tarkoituksena on lyödä pallo mailalla verkon yli vastustajan puolelle pelikenttään rajojen sisäpuolelle

tensori /tˈensorɪ/ (n)
τανυστής
  jännittäjälihas
  koordinaateista riippumaton lineaarinen vektoriavaruuden kuvaus kerroinkunnalle

tentti /tˈentːɪ/ (n)
διαγώνισμα
  koe tai kuulustelu esimerkiksi kurssin päättyessä

teodoliitti /tˈeodolˌiːtːɪ/ (n)
θεοδόλιχος
  kääntyvällä kaukoputkella varustettu kulmanmittauslaite, jolla voidaan tähdätä etäällä olevia kohteita ja mitata niiden välisiä vaaka- ja pystykulmia; käytetään maanmittauksessa ja rakennustöissä

teokratia /tˈeokrˌatɪa/ (n)
θεοκρατία
  käsitys, jonka mukaan ylin valtiovalta kuuluu Jumalalle, jonka edustajia hallitsijat ovat

teollinen /tˈeollɪnen/ (adj)
βιομηχανικός
  teollisuuteen kuuluva; teollisuuden valmistama

teollistuminen /tˈeollˌistumɪnen/ (n)
εκβιομηχάνιση
  yhteiskunnallinen ja taloudellinen muutos, jossa yhteiskunta muuttuu esiteollisesta teolliseksi

teollisuus /tˈeollɪsuːs/ (n)
βιομηχανία
  sekundaarituotannoksi eli jalostukseksi lukeutuva tuotantotoiminnan laji, joka muuttaa kiinteässä toimipaikassa alkutuotannon luovuttamia orgaanisia tai epäorgaanisia raaka-aineita tai teollisesti valmistettuja puolivalmisteita mekaanisesti tai kemiallisesti uusiksi aineellisiksi hyödykkeiksi

teologi /tˈeolˌoɡɪ/ (n)
θεολόγος
  teologian tutkija

teologia /tˈeolˌoɡɪa/ (n)
θεολογία
  kristinuskoa tutkiva tiede

teologinen /tˈeolˌoɡɪnen/ (adj)
θεολογικός
  sellainen, joka liittyy teologiaan, teologiaa koskeva, jumaluusopillinen

teorbi /tˈeorbɪ/ (n)
θεόρβη
  bassoluuttu

teoreetikko /tˈeorˌeːtɪkːo/ (n)
θεωρητικός
  henkilö, joka luo teorioita tai työskentelee niiden parissa

teoreettinen /tˈeorˌeːtːɪnen/ (adj)
θεωρητικός
  teoriaan perustuva, teoriaa hyödyntävä

teoreettisesti /tˈeorˌeːtːɪsˌestɪ/ (adv)
θεωρητικά
  teoreettisella tavalla

teoria /tˈeorˌia/ (n)
θεωρία
  havaintojen tai muiden tietojen pohjalta ilmiötä selittävä malli; asian tai ilmiön (tieteellisesti) perusteltu selitys; olettamus, jonka tueksi on saatu vahvaa näyttöä lukuisissa toisistaan riippumattomissa tutkimuksissa: hypoteesi tai joukko hypoteeseja voi siis muuttua teoriaksi vasta, kun sen puolesta on saatu vankkaa todistusaineistoa

teos /tˈeos/ (n)
έργο
  luovan taiteellisen tai tieteellisen tekemisen, kuten kirjoittamisen tai maalaamisen, säveltämisen tms. tulos

teosofia /tˈeosˌofɪa/ (n)
θεοσοφία
  oppi, jonka mukaan ihminen mietiskelemällä ja muuttumisella saavutettavan siveellisen puhdistuksen avulla kykenee tulemaan tietoiseksi omasta olemuksestaan ja siten saavuttaa yhteyden kosmoksen ja jumaluuden kanssa

terapeuttinen /tˈerapˌeutːɪnen/ (adj)
θεραπευτικός
  terapiaa antava, hoitava

terapia /tˈerapˌia/ (n)
θεραπεία
  lääketieteellinen hoito

teratologia /tˈeratˌoloɡˌia/ (n)
τερατολογία
  oppi eliöiden epämuodostumista

terbium /tˈerbium/ (n)
τέρβιο
  metallinen alkuaine, väriltään hopeanharmaa harvinainen maametalli, jonka järjestysluku on 65 ja kemiallinen merkki Tb

teriö /tˈerɪø/ (n)
στεφάνη
  kukan terälehtien kokonaisuus

termi /tˈermɪ/ (n)
όρος
  ammattisana; jollakin erikoisalalla käytettävä käsitteen kielellinen (kirjoitettu tai ääneen lausuttu) nimitys, joka voi olla sana, sanaliitto tai lyhenne
  lausekkeen jäsen

termiitti /tˈermɪːtːɪ/ (n)
τερμίτες
  Isoptera-lahkon hyönteisiä

terminaali /tˈermɪnˌaːlɪ/ (n)
τερματικός σταθμός
  lastaus- ja purkupaikka matkustajille
  pääte

terminaattori /tˈermɪnˌaːtːorɪ/ (n)
εξολοθρευτής
  planeetan, asteroidin, kuun tai komeetan pintaa pitkin kulkeva valoisan ja pimeän alueen raja
  päätevastus

terminen /tˈermɪnen/ (adj)
θερμικός
  lämpöon liittyvä, lämpö-

termistö /tˈermɪstø/ (n)
ορολογία
  termit, ammattisanasto

termodynamiikka /tˈermodˌynamˌiːkːa/ (n)
θερμοδυναμική
  erityisesti ilmiöistä, jotka liittyvät energian siirtymiseen lämpönä; tarkasteleva fysiikan ja fysikaalisen kemian osa

termosfääri /tˈermosfˌæːrɪ/ (n)
θερμόσφαιρα
  ilmakehän kerros mesosfäärin yläpuolella ja eksosfäärin alapuolella

ternimaito /tˈernɪmˌaito/ (n)
πρωτόγαλα
  nisäkkäiden heti synnytyksen jälkeen erittämä maito, ensimaito

teroittaa /tˈeroitːaː/ (v)
ακονίζω
  tehdä teräväksi

terrieri /tˈerrierɪ/ (n)
φωλιά
  ryhmä pienehköjä koirarotuja

terrorismi /tˈerrorˌismɪ/ (n)
τρομοκρατία
  yksilön tai ryhmän harjoittamaa väkivaltaa, jonka tarkoitus on viranomaisten uhkaamisen ja yleisöön kohdistuvan pelon avulla vaikuttaa päätöksentekoon

terroristi /tˈerrorˌistɪ/ (n)
τρομοκράτης
  terrorismin harjoittaja, väkivallalla ja uhalla tavoitteisiinsa pyrkivä

terska /tˈerska/ (n)
βάλανος
  siittimen pää

terskatulehdus /tˈerskatulˌehdus/ (n)
βαλανίτις
  balaniitti; terskan tulehdus

terssi /tˈerssɪ/ (n)
τρίτο
  länsimaisessa säveljärjestelmässä kolmen sävelaskelen väli, intervalli. Pieni terssi on kolme ja suuri terssi neljä puolisävelaskelta

terva /tˈerva/ (n)
κατράμι, πίσσα
  orgaanisen aineksen kuivatislauksessa muodostunutta tummaa, paksua ja tahmeaa öljyä

tervaleppä /tˈervalˌepːæ/ (n)
μαύρος άλνος
  Suomessa maan eteläiseen osaan ja muuten lähinnä rannikkoalueelle levinnyt leppä (), joka kasvaa harmaaleppää kookkaammaksi ja sille tyypillistä on kaarnainen puunrunko ja pyöreämmät lehdet harmaaleppään verrattuna

tervapääsky /tˈervapˌæːsky/ (n)
πετροχελίδονο
  pääskyä muistuttava kiitäjiin kuuluva lintu ()

tervata /tˈervata/ (v)
πισσώνω
  (pinta)käsitellä tervalla

terve /tˈerve/ (adj)
υγιής
  sellainen, joka voi hyvin (fyysisesti, psyykkisesti, sosiaalisesti), on hyvässä kunnossa; jossa ei ole sairautta

terveellinen /tˈerveːllɪnen/ (adj)
υγιεινός
  terveydelle edullinen

tervehdys /tˈervehdys/ (n)
χαιρετισμός
  tavattaessa tai erottaessa käytetty ilmaus tai eleet

tervehtiä /tˈervehtˌiæ/ (v)
χαιρετώ
  tehdä tervehdysele tai esittää lyhyt sanallinen tervehdys kohdattaessa

terveiset /tˈerveiset/ (n)
χαιρετισμός
  jonkun tai jonkin välittämä tervehdys jollekulle

terveydenhoito /tˈerveydˌenhoito/ (n)
φροντίδα υγείας
  toimenkuva, joka käsittää toimenpiteet sairauksien ennalta ehkäisemiseksi, hyvän elämänlaadun säilyttämiseksi ja parantamiseksi sekä sairauksien hoidoksi ja kuntoutukseksi

terveys /tˈerveys/ (n)
υγεία
  se, että on terve; se, miten terve on

terveyskeskus /tˈerveyskˌeskus/ (n)
κλινική
  kunnan tai kuntayhtymän ylläpitämä itsenäinen yksikkö, joka huolehtii paikallisten asukkaiden terveydestä ja vaivojen hoidosta, mutta vaikeasti sairaat potilaat lähetetään sieltä erikoissairaanhoitoa antaviin laitoksiin

terveysside /tˈerveyssˌide/ (n)
σερβιέτα
  kuukautissuojana käytettävä side, joka asetetaan alushousuihin

terveystarkastus /tˈerveystˌarkastus/ (n)
σωματική εξέταση
  ihmisten elämäntilanteisiin liittyen yleisen terveydentilan toteamiseksi ja sairauksien ennalta ehkäisemiseksi lääkärin ja muun terveydenhoitohenkilön tekemä tarkastus

terä /tˈeræ/ (n)
λεπίδα
  teräaseen tai työkalun terävä, leikkaava osa

terälehti /tˈerælˌehtɪ/ (n)
πέταλο
  siemenkasvin teriön osana oleva kehälehti

teräs /tˈeræs/ (n)
ατσάλι, χάλυβας
  pääasiassa rautaa sisältävä metalli, joka sisältää seosaineena hiiltä ja usein muita seosmetalleja

teräsbetoni /tˈeræsbˌetonɪ/ (n)
οπλισμένο σκυρόδεμα
  teräksillä vahvistettu betonimateraali ja siitä tehty rakenne

terästää /tˈeræstæː/ (v)
στάχυ
  lisätä jhk alkoholia

terävä /tˈerævæ/ (adj)
κοφτερός
  joka leikkaa helposti materiaalia

terävä kulma /tˈerævæ kˈulma/ (n)
οξεία γωνία
  kulma, jonka asteluku on suorakulmaa pienempi eli alle 90°

terävä-älyinen /tˈerævæˈælyinen/ (adj)
έξυπνος
  nokkela, nopeaälyinen

teräväkulmainen /tˈerævækˌulmainen/ (adj)
έντονος
  sellainen, jossa on terävä kulma tai kulmia

teräväkulmainen kolmio /tˈerævækˌulmaineŋ kˈolmɪo/ (n)
οξυγώνιο
  (matematiikka) kolmio, jonka kaikki kulmat ovat teräviä, eli alle 90°.

tesla /tˈesla/ (n)
τέσλα
  magneettivuon tiheyden SI-järjestelmän mukainen yksikkö (lyhenne )

tessalonikalainen /tˈessalˌonɪkalˌainen/ (adj)
Θεσσαλονικιά
  Tessalonikasta (Thessaloniki) peräisin oleva

tessalonikalainen /tˈessalˌonɪkalˌainen/ (n)
Θεσσαλονικιά
  Tessalonikan asukas

testamentti /tˈestamˌentːɪ/ (n)
διαθήκη
  jälkisäädös, määrämuotoinen oikeustoimi, jolla testaattori viimeisenä tahtonaan määrää jälkeensä jäävästä omaisuudestaan
  toinen Raamatun kahdesta pääosasta: Uusi testamentti tai Vanha testamentti

testi /tˈestɪ/ (n)
εξέταση
  koe, kokeilu

tetraedri /tˈetraˌedrɪ/ (n)
τετράεδρο
  säännöllinen monitahokas, jossa on neljä tahoa

tetrametri /tˈetramˌetrɪ/ (n)
τετράμετρο
  säe, joka koostuu neljästä runojalasta

tetraplegia /tˈetraplˌeɡɪa/ (n)
τετραπληγία
  neliraajahalvaus

teurastaa /tˈeurastaː/ (v)
σφάζω
  tappaa teuraseläin ja käsitellä sen ruho: tainnuttaa, pistää, laskea veri, suolistaa, nylkeä ja paloitella
κατακρεουργώ
  tappaa säälimättömästi

teurastaja /tˈeurastˌaja/ (n)
σφαγέας
  henkilö, joka teurastaa eläimiä ammatikseen

teurastamo /tˈeurastˌamo/ (n)
σφαγείο
  laitos, jossa teurastetaan tuotantoeläimiä: jalostetaan lihaa elintarvikekäyttöön

teurastus /tˈeurastus/ (n)
σφαγή
  teurastamisen toteutus, teuraseläimen saattaminen ruhoksi ja muiden teurastuotteiden erottaminen siitä

texasilainen /tˈeksasɪlˌainen/ (adj)
Τεξανός
  Texasista kotoisin tai peräisin oleva

thai /thˈai/ (n)
ταϊλανδικά
  thain kieli, Thaimaan virallinen kieli (kielitunnus: th)

thaimaalainen /thˈaimaːlˌainen/ (adj)
ταϊλανδέζικος
  Thaimaasta peräisin oleva tai Thaimaahan liittyvä

thaimaalainen /thˈaimaːlˌainen/ (n)
ταϊλανδή
  pysyvästi Thaimaassa asuva henkilö

thainyrkkeily /thˈainyrkːˌeily/ (n)
Μουάι Τάι
  potkunyrkkeilyä muistuttava thaimaalainen kamppailulaji

theeta /thˈeːta/ (n)
θήτα
  kreikkalaisten aakkosten kahdeksas kirjain, vastaava symboli Θ tai θ

tiainen /tˈiainen/ (n)
παπαδίτσα
  yleensä pienikokoinen, varpuslintujen lahkoon kuuluva runsaslajisen lintuheimon () metsisissä asuva edustaja; kuuluu kolme sukua: tiaisten, kerttutiaisten ja sulttaanitiaisten suvut

tie /tˈie/ (n)
οδός, δρόμος
  rakennettu, merkitty tai muuten määritetty kulkureitti maalla, vedessä tai ilmassa

tiede /tˈiede/ (n)
επιστήμη
  yhtenäinen ja järjestelmällinen varmojen ja yleispätevien tietojen kokonaisuus sekä tällaisten tietojen järjestelmällinen tavoittelu

tiedekunta /tˈiedekˌunta/ (n)
σχολή
  yliopiston hallinnollinen yksikkö, joka kokoaa yhteen lähekkäisten tieteenalojen laitokset

tiedonanto /tˈiedonˌanto/ (n)
αγγελτήριο
  varsinkin virallinen tiedotus, julkinen kuulutus

tiedosto /tˈiedosto/ (n)
αρχείο
  tietokoneessa yhdeksi kokonaisuudeksi ymmärrettävä tietojen tai tietueiden kokoelma, joka voi sisältää esimerkiksi tekstiä, musiikkia, videokuvaa tai käyttäjän hyödynnettävissä olevan ohjelman

tiedottaa /tˈiedotːaː/ (v)
πληροφορώ
  antaa jollekulle tietoa jostakin, informoida

tiedotus /tˈiedotus/ (n)
αγγελτήριο
  informaatio joka tiedottaa jotakin jo(i)llekin

tiedustelu /tˈiedustˌelu/ (n)
έρευνα
  tietojen kysyminen, kysely
αναγνώριση
  tietojen hankkiminen esim. maastosta, vihollisen toiminnasta

tiedustelupalvelu /tˈiedustˌelupˌalvelu/ (n)
υπηρεσία πληροφοριών
  valtion kansallista turvallisuutta ja puolustusta varten tietoa keräävä virasto

tiekartta /tˈiekartːa/ (n)
οδικός χάρτης
  tiestön kartta

tieteellinen /tˈieteːllɪnen/ (adj)
επιστημονικός
  sellainen, joka kuuluu tieteen alaan ja on sen vaatimusten mukainen, tieteelle ominainen

tieteellinen menetelmä /tˈieteːllɪnen mˈenetˌelmæ/ (n)
επιστημονική μέθοδος
  tieteen tekemisessä käytettävä järjestelmällinen kunkin tieteenalan omaksuma sille ominainen menettelytapa, jonka avulla pyritään luomaan uutta tietoa ja täsmentämään olemassaolevaa tietoa

tieteenala /tˈieteːnˌala/ (n)
επιστήμη
  yksi tarkoin määritelty tieteen osa-alue, yksittäinen tiede

tieteentekijä /tˈieteːntˌekɪjæ/ (n)
επιστήμονας
  järjestelmällisesti ilmiöitä ja niiden suhteita havainnoiva ja niistä päätelmiä tekevä henkilö

tieteilijä /tˈieteilˌijæ/ (n)
επιστήμονας
  tieteen harjoittaja, tutkija

tieteisfiktio /tˈieteisfˌiktɪo/ (n)
επιστημονική φαντασία
  fiktion muoto, joka tyypillisesti käsittelee tieteen ja tekniikan vaikutusta yhteiskuntaan tai ihmisiin

tieteiskirjallisuus /tˈieteiskˌirjallɪsuːs/ (n)
επιστημονική φαντασία
  kirjallisuuden genre, joka käsittelee yleensä tulevaisuuteen sijoittuvaa kehittynyttä tiedettä ja teknologiaa ja niiden vaikutusta yhteiskuntaan ja ihmisiin tavallisesti kuvitteellisesta, mutta joskus myös hyvinkin tieteelliseen hypoteesiin tähtäävästä näkökulmasta

tietenkin /tˈieteŋkɪn/ (adv)
φυσικά
  tietysti

tieto /tˈieto/ (n)
γνώση
  (filosofia) tutkittuihin tosiasioihin ja yleiseen tietämykseen perustuva tai muuten todennettavissa oleva käsitys tai näkemys

tietoinen /tˈietoinen/ (adj)
συνειδητός
  tajuissaan oleva

tietoisuus /tˈietoisuːs/ (n)
συνείδηση
  tietoisena olemisen tila, tajunta
γνώση
  asioiden tiedossa oleminen

tietojenkäsittely /tˈietojˌeŋkæsˌitːely/ (n)
επεξεργασία δεδομένων
  tiedon keräämistä, muokkaamista, lajittelua, varastoimista ja jakamista

tietojenkäsittelytiede /tˈietojˌeŋkæsˌitːelytˌiede/ (n)
πληροφορική
  tieteenala, jonka tutkimuskohteena ovat informaation ja laskettavuuden mahdollisuudet ja niiden soveltaminen tietotekniikan avulla

tietokanta /tˈietokˌanta/ (n)
βάση δεδομένων
  (tietojenkäsittely) kokoelma toisiinsa liittyviä tietoja, usein sähköisessä digitaalisessa muodossa

tietokone /tˈietokˌone/ (n)
ηλεκτρονικός υπολογιστής, υπολογιστής, κομπιούτερ
  tietotekninen laite, joka käsittelee automaattisesti numeeris-loogista tietoa ohjelmointinsa mukaisesti

tietokoneohjelma /tˈietokˌoneˌohjelma/ (n)
υπολογιστικό πρόγραμμα
  tietokonelaitteiston käyttöön soveltuvassa muodossa oleva suoritettava ohjelma, sarja ohjeita suorittimelle

tietokoneohjelmisto /tˈietokˌoneˌohjelmˌisto/ (n)
λογισμικό
  tietokoneen toimintaan liittyvä useista tietokoneohjelmista, niiden käyttämistä tiedostoista ja niihin liittyvästä dokumentaatiosta muodostuva kokonaisuus

tietokonepeli /tˈietokˌonepˌelɪ/ (n)
παιχνίδι υπολογιστών
  tietokoneella pelattava peli

tietoliikenne /tˈietolˌiːkenne/ (n)
τηλεπικοινωνία
  sähköisessä muodossa olevan tiedon välittäminen tietoliikenneverkoissa

tietorakenne /tˈietorakˌenne/ (n)
δομή δεδομένων
  tapa tallentaa tietokoneen käsittelemää dataa siten, että datan käyttö olisi mahdollisimman tehokasta

tietosanakirja /tˈietosˌanakˌirja/ (n)
εγκυκλοπαίδεια
  kirja, josta voi hakea tietoa eri asioista; sisältää artikkeleita eri aiheista, esim. historiasta, esineiden käyttötarkoituksista ja asioiden levinneisyydestä

tietosuoja /tˈietosˌuoja/ (n)
προστασία δεδομένων
  osa perustuslain takaamaa yksityisyyden suojaa

tietotekniikka /tˈietotˌeknɪːkːa/ (n)
πληροφορική
  tiedonsiirto-, tietojenkäsittely- ja tietokonetekniikka

tietoteoria /tˈietotˌeorˌia/ (n)
επιστημολογία
  tietoa koskevia yleisiä kysymyksiä käsitteellisin, filosofisin menetelmin tutkiva filosofian osa-alue

tietous /tˈietous/ (n)
γνώσεις
  tietämys, valistuneisuus

tietoverkko /tˈietovˌerkːo/ (n)
ανάπτυγμα
  päätelaitteiden, esimerkiksi tietokoneiden ja niiden välisten tietoliikenneyhteyksien muodostama järjestelmä, joka mahdollistaa datan välittämisen

tietty /tˈietːy/ (adj)
συγκεκριμένος
  ennalta tiedetty, määrätty, sovittu

tietue /tˈietue/ (n)
εγγραφή
  yksinkertainen tietorakenne, joka on itsenäinen, looginen tietokokonaisuus; yhden kohteen tietojen muodostama kokonaisuus

tietysti /tˈietystɪ/ (adv)
φυσικά
  tavan adverbi, jolla ilmaistaan, että kyseessä olevan asian odotetaan toteutuvan ilmeisesti ja odotetusti; tietenkin

tietämys /tˈietæmys/ (n)
γνώσεις
  tieto; tietojen kokonaisuus; se, mitä tiedetään

tietämätön /tˈietæmætøn/ (adj)
αδαής
  sellainen, joka ei tiedä, jolla ei ole tietoa jostakin

tietää /tˈietæː/ (v)
ξέρω
  olla tietoinen jostakin, olla selvillä jostain asiasta

tiheys /tˈiheys/ (n)
πυκνότητα
  suure, joka ilmaisee kappaleen massan suhteessa sen tilavuuteen; tunnus on ρ (rhoo)

tiheysfunktio /tˈiheysfˌuŋktɪo/ (n)
συνάρτηση πυκνότητας πιθανότητας
  jatkuvan satunnaismuuttujan todennäköisyyden jakautumista kuvaava todennäköisyysfunktio, jonka määrätty integraali a:sta b:hen (a ≤ b) kertoo todennäköisyyden, että tiheysfunktiota vastaava satunnaismuuttuja saa arvon a:n ja b:n väliltä

tihkusade /tˈihkusˌade/ (n)
ψιλόβροχο
  erittäin vähäinen vesisade, jossa pisaroita tippuu harvoin sinne tänne

tii /tˈiː/ (n)
τι
  golfissa käytettävä tuki, jonka päälle pallo asetetaan aloituslyöntiä varten. Noin 1-4 cm pitkä, yleensä puinen, maahan työnnettävä pää terävä, toinen pää paksumpi ja palloa vasten sopivaksi koverrettu.

tiikeri /tˈiːkerɪ/ (n)
τίγρη, τίγρης
  isojen kissojen alaheimoon kuuluva kissaeläinten laji tai sen yksilö

tiili /tˈiːlɪ/ (n)
τούβλο
  punatiili, savesta tai seostetusta savesta muovattu, kuivaamalla ja polttamalla valmistettu rakennuskivi

tiimalasi /tˈiːmalˌasɪ/ (n)
κλεψύδρα
  vanha ajan mittaamiseen käytetty väline, joka on keskeltä ohueksi kuristettu lasiastia, jonka sisällä on hienoa hiekkaa

tiirikka /tˈiːrɪkːa/ (n)
αγκίστρι
  työkalu, jolla voi avata lukon ilman avainta

tiistai /tˈiːstai/ (n)
Τρίτη
  viikon toinen päivä, päivä maanantain ja keskiviikon välissä

tiiviste /tˈiːvɪste/ (n)
συμπύκνωμα
  laimennettava mehu

tiivistelmä /tˈiːvɪstˌelmæ/ (n)
επιτομή
  abstrakti, tiivistetyssä muodossa esitetty tekstin yhteenveto

tiivistää /tˈiːvɪstæː/ (v)
κομπρέσα
  puristaa pienempään tilaan
βούλα
  lisätä tiivistettä jhk niin, että kohteestä tulee tiivis

tikapuut /tˈikapuːt/ (n)
σκάλα
  alkuaan puinen, kahden tai useamman, tukipuiden väliin kiinnitetyn askelman muodostama rakennelma, joka pystytetään tukea vasten nojalleen kiipeämistä varten, mutta voidaan myös pystyttää samassa tarkoituksessa toisinaan rakenteeseen lisättyä omaa tukea vasten tai erityistapauksessa ripustaa

tikari /tˈikarɪ/ (n)
εγχειρίδιο
  terän molemmilta laidoilta teroitettu, teräväkärkinen ja miekkaa lyhyempi pistoase

tikka /tˈikːa/ (n)
δρυοκολάπτης
  tikkojen heimon () lintu, joka pitkällä ja terävällä nokallaan tekee puuhun koloja ja on lisäksi hyvä kiipeämään puissa

tikkukaramelli /tˈikːukˌaramˌellɪ/ (n)
γλειφιτζούρι
  tikun päässä oleva karamelli, joka yleensä syödään hitaasti nuolemalla ja imemällä

tikli /tˈiklɪ/ (n)
ακανθίς
  eräs Suomessakin pesivä värikäs varpuslintu,

tila /tˈila/ (n)
χώρος
  avaruus, väljyys, tyhjä kohta

tilaaja /tˈilaːja/ (n)
συνδρομητής
  henkilö, joka on tilannut jonkin säännöllisesti ilmestyvän tuotteen tai pysyvän palvelun ja on taloudellisesti sitoutunut tekemänsä tilauksen ehtoihin

tilaisuus /tˈilaisuːs/ (n)
γεγονός
  kokoontuminen, sosiaalinen tapaaminen jonkin asian merkeissä
ευκαιρία
  mahdollisuus

tilanne /tˈilanne/ (n)
κατάσταση
  aika, paikka ja muut vallitsevat olosuhteet jonkin asian yhteydessä
σκορ
  se, paljonko maaleja tai pisteitä kilpailussa on jo tullut

tilannekomedia /tˈilannˌekomˌedɪa/ (n)
κωμωδία κατάστασης
  koomisen tilanteen ympärille rakentuva komediatelevisiosarja

tilapäinen /tˈilapˌæinen/ (adj)
προσωρινός
  väliaikainen

tilasto /tˈilasto/ (n)
στατιστική
  havainnoista kerätty numerotieto

tilastotiede /tˈilastotˌiede/ (n)
στατιστική
  eri tutkimusaloilla hyödynnettävä todennäköisyyslaskentaan perustuva tieteenala, joka tutkii tilastollisten aineistojen keräämistä, käsittelyä ja tältä pohjalta tehtävää päättelyä

tilastotieteilijä /tˈilastotˌieteilˌijæ/ (n)
στατιστικολόγος
  tilastollisiin mentelmiin erityiseti perehtynyt tutkija, useimmiten matemaatikko

tilata /tˈilata/ (v)
παραγγέλνω
  pyytää itselleen tuotavaksi jtak

tilaus /tˈilaus/ (n)
παραγγελία
  tavaran tai palvelun toimittamiseksi tehtävä pyyntö
συνδρομή
  sopimus lehden tms. toistuvasti julkaistavan tuotteen toimituksista

tilava /tˈilava/ (adj)
άνετος
  jossa on paljon tilaa

tilavuus /tˈilavuːs/ (n)
όγκος
  kolmiulotteisen kappaleen koon mitta; kertoo paljonko kappaleessa on tilaa; SI-järjestelmän mukainen tilavuuden yksikkö on kuutiometri (lyhenne m³) ja lisäyksikkönä tilavuudelle on käytössä litra (tunnus l); tunnus V

tilhi /tˈilhɪ/ (n)
βομβυκίλλα
  parvissa liikkuva varpuslintu ()

tili /tˈilɪ/ (n)
λογαριασμός
  henkilökohtainen osakkuus tai toiminto jossakin järjestelmässä
  kirjanpidossa kirjausyksikkö, johon merkitään varallisuus- tai velkatyypin, tulon tai menon, oman pääoman tai muun sellaisen muutos

tilintarkastaja /tˈilɪntˌarkastˌaja/ (n)
ελεγκτής
  henkilö, jolla on auktorisoitu pätevyys tehdä tilintarkastuksia, myös sisäinen tilintarkastaja

tilkitä /tˈilkɪtæ/ (v)
ουσία
  tukkia aukot, paikata

tilli /tˈillɪ/ (n)
άνηθος
  maustetilli, ruohokasvi jota käytetään mausteena ja yrttinä ()

timantti /tˈimantːɪ/ (n)
διαμάντι
  yksi hiilen viidestä allotrooppisesta muodosta

timjami /tˈimjamɪ/ (n)
θυμάρι
  huulikukkaisten heimoon kuuluva, ajuruohon viljelty sukulainen (Thymus vulgaris), tarha-ajuruoho

tina /tˈina/ (n)
κασσίτερος
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Sn.

tinata /tˈinata/ (v)
γανώνω
  peittää tinakerroksella

tinkiä /tˈiŋkɪæ/ (v)
διαπραγματεύομαι, παζαρεύω
  yrittää alentaa ostoksensa hintaa

tinktuura /tˈiŋktuːra/ (n)
βάμμα
  lääkkeeksi perkoloimalla tai maseroimalla valmistettu jonkin kasvin alkoholiuute

tippua /tˈipːua/ (v)
παστίλια
  tihkua, pudota pisaroina

tippuri /tˈipːurɪ/ (n)
γονόρροια
  gonorrea, bakteerin aiheuttama sukupuolitauti

tiskaaja /tˈiskaːja/ (n)
πλυντήριο πιάτων
  henkilö, joka tiskaa

tiski /tˈiskɪ/ (n)
πάγκος
  myyntitaso
πιατικά
  (kollektiivisubstantiivi, yksikössä tai monikossa) tiskattavat astiat

tiskiallas /tˈiskɪˌallas/ (n)
νεροχύτης
  tiskipöydässä sijaitseva, tiskaamiseen tarkoitettu allas, joka on usein valmistettu ruostumattomasta teräksestä

tislaus /tˈislaus/ (n)
απόσταξη
  (kemia) eri aineiden erilaisiin haihtuvuuksiin perustuva liuenneiden aineiden erottamiseen käytetty menetelmä, jossa ei tapahdu kemiallista reaktiota

tissi /tˈissɪ/ (n)
βύζι
  naisen rinta

tissisillään /tˈissɪsˌillæːn/ (adv)
γυμνός
  (puhekieltä) (naisista) alastomana

tisu /tˈisu/ (n)
βυζί
  (lapsenomaista kieltä) naisen rinta

titaani /tˈitaːnɪ/ (n)
τιτάνιο
  metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Ti

tiu /tˈiu/ (n)
παρτιτούρα
  kananmunista käytettävä mittayksikkö, joka tarkoittaa 20 kappaletta

tivata /tˈivata/ (v)
απαιτώ
  kysyä vaativasti, vaatia sinnikkäästi

tmeesi /tmˈeːsɪ/ (n)
τμήσις
  sanojen lisääminen yhdyssanan osien väliin

todella /tˈodella/ (adv)
αληθινά
  (korostava) suurissa määrin, erittäin

todellinen /tˈodellɪnen/ (adj)
αληθινός
  sellainen, joka on oikeasti olemassa tai oikeasti tapahtunut; perusteellinen, täydellinen, erittäinkin adjektiivia vahvistavana sanana.

todellisuus /tˈodellɪsuːs/ (n)
πραγματικότητα
  (ontologia) maailma sellaisena kuin se on; yleensä sellaiset tosiasiat, jotka ovat luonnontieteellisin menetelmin todennettavissa

todenmukaisuus /tˈodenmukˌaisuːs/ (n)
ακρίβεια
  se, että on todenmukainen

todennäköisesti /tˈodennækˌøisestɪ/ (adv)
μάλλον
  mitä ilmeisimmin, suurella todennäköisyydellä, siten että sanoja kokee olevan todennäköistä

todennäköisyys /tˈodennækˌøisyːs/ (n)
πιθανότητα
  ilmiöön tai tapahtumaan liittyvän satunnaisuuden ja epävarmuuden määrää kuvaava mitta

todennäköisyyslaskenta /tˈodennækˌøisyːslˌaskenta/ (n)
πιθανότητα
  satunnaisilmiöiden tapahtumisen todennäköisyyttä tutkiva matematiikan osa-alue, joka liittyy läheisesti tilastotieteeseen

todistaa /tˈodɪstaː/ (v)
αποδεικνύω
  osoittaa jonkin olevan totta
βλέπω
  olla läsnä, nähdä
δήλωση
  kertoa todistus uskoontulostaan tai siihen liittyvistä kokemuksistaan

todistaja /tˈodɪstˌaja/ (n)
μάρτυρας
  henkilö, joka todistaa

todiste /tˈodɪste/ (n)
απόδειξη
  näyte rikossyytteen tai tapahtuman tueksi

todistelu /tˈodɪstˌelu/ (n)
διαδήλωση
  todisteleminen

todistus /tˈodɪstus/ (n)
απόδειξη
  henkilön antama varmistus jostain asiasta
  peruslauseista eli aksioomista matemaattisia ja loogisia lainalaisuuksia noudattaen johdettu osoitus jonkin väitteen totuusarvosta
πιστοποιητικό
  kirjallinen varmistus jonkin suorituksesta, koulutodistus
απόθεση
  todistajanlausunto, oikeudessa annettu selostus tapahtumien kulusta

tohtori /tˈohtorɪ/ (n)
διδάκτορας
  korkein akateeminen oppiarvo, joka myönnetään henkilölle, joka on suorittanut itsenäistä tieteellistä tutkimusta ja puolustanut väitöskirjaansa julkisessa väitöstilaisuudessa. Ansioituneelle henkilölle voidaan ilman akateemisia meriittejä myöntää myös kunniatohtorin arvo.

toimeksiantaja /tˈoimeksɪˌantaja/ (n)
εργοδότης
  joka antaa toimeksisaajan tehtäväksi hoitaa jokin asia tai toimi toimeksiantajan puolesta

toimenpide /tˈoimempˌide/ (n)
ενέργεια
  jonkun suorittama teko esimerkiksi jonkin estämiseksi, muuttamiseksi tai asian edistämiseksi

toimeton /tˈoimeton/ (adj)
άνεργος
  joutilas

toimia /tˈoimɪa/ (v)
λειτουργώ
  olla toiminnassa, olla kunnossa, tehdä tehtävänsä

toimielin /tˈoimielɪn/ (n)
εκκλησιαστικό όργανο
  toiminnalle välttämätöntä tehtävää hoitava organisaation toiminnallinen ja rakenteellinen osa

toimija /tˈoimɪja/ (n)
ηθοποιός
  jokin joka toimii; tekijä

toiminnallisuus /tˈoimɪnnˌallɪsuːs/ (n)
λειτουργία
  mahdollisuus tai kyky tehdä jokin toiminto

toiminta /tˈoimɪnta/ (n)
δραστηριότητα
  ihmisen tekeminen, aktiviteetti

toiminto /tˈoimɪnto/ (n)
λειτουργία
  ominaisuutena oleva kyky tehdä jokin asia

toimisto /tˈoimɪsto/ (n)
γραφείο
  yhdestä tai useammasta huoneesta muodostuva tila, missä tehdään toimialan mukaisesti vaihtelevia, usein asiakirjojen käsittelyyn liittyviä töitä

toimittaa /tˈoimɪtːaː/ (v)
αποστέλλω
  toimittaa tavaraa
επικοινωνώ
  toimittaa jokin tilaisuus

toimittaja /tˈoimɪtːˌaja/ (n)
δημοσιογράφος
  henkilö, joka tekee työkseen juttuja, uutisia tai raportteja lehteen, radioon, televisioon tai muuhun joukkoviestimeen; journalisti
συντάκτης
  kirjan tekstit koonnut ihminen
παροχός
  kaupan kohteena olevia esineitä tai aineita hankkiva ihminen tai yritys
διαχειρίστρια
  toimituksen suorittaja

toimitus /tˈoimɪtus/ (n)
γέννα
  tilatun tuotteen tai paketin kuljetus vastaanottajalle; se, että toimitetaan jotakin

toimivalta /tˈoimɪvˌalta/ (n)
δικαιοδοσία
  oikeus tehdä päätöksiä ja toimia jossain asiassa

toimivaltuus /tˈoimɪvˌaltuːs/ (n)
δυνάμεις
  viranomaisen tai toimielimen säädökseen tai sääntöihin perustuva oikeus tehdä jotakin

toinen maailmansota /tˈoinen mˈaːɪlmˌansota/ (pn)
Β΄ Παγκόσμιος Πόλεμος
  suursota, joka käytiin pääasiassa Euroopassa ja Aasiassa vuosina 1939–1945

toipua /tˈoipua/ (v)
ανακτώ
  parantua, parata (sairaudesta tai kielteisestä tapahtumasta)

toisenlainen /tˈoisenlˌainen/ (adj)
διαφορετικός
  ei samanlainen kuin mikään tai kukaan toinen

toisin /tˈoisɪn/ (adv)
αλλιώς
  eri tavalla, eri lailla; toisella t. muulla tavalla

toisinaan /tˈoisɪnaːn/ (adv)
ενίοτε
  ajoittain, joskus, silloin tällöin

toisinajattelija /tˈoisɪnajˌatːelˌija/ (n)
αιρετικός
  henkilö, jonka mielipide tai näkemys poikkeaa virallisesta tai yhteisössä yleisesti hyväksytystä

toisio /tˈoisɪo/ (n)
δευτερεύων
  (yhdyssanan osana) toisiokäämiin kuuluva (vastakohtana ensiölle)

toisiopalvelin /tˈoisɪopˌalvelɪn/ (n)
αναπαράσταση
  Internetissä palvelin, jolla on kopio toisen palvelimen sisällöstä, mahdollisesti ajan tasalla pidettynä

toissa päivänä /tˈoissa pˈæivænæ/ (adv)
προχθές
  eilistä edeltävänä päivänä

toissijainen /tˈoissɪjˌainen/ (adj)
δευτερεύων
  vähemmän tärkeä, toisarvoinen

toistaa /tˈoistaː/ (v)
επαναλαμβάνω
  tehdä uudelleen
  sanoa uudelleen

toisto /tˈoisto/ (n)
απαντώ
  aiemmin tapahtuneen uudelleen teko, toistamisen toteutus

toistolause /tˈoistolˌause/ (n)
βρόχος
  lause, joka sisältää ehdon ja toistettavan ohjelmalohkon, jota toistetaan niin kauan kuin ehto pätee

toistuva /tˈoistuva/ (adj)
επαναληπτικός
  joka tapahtuu uudelleen

toitottaa /tˈoitotːaː/ (v)
ήχος
  puhaltaa päristen vaskisoitinta tai muuta vastaavaa instrumenttia
κερνάω
  tiedottaa näkyvästi jostakin; julistaa, pitää meteliä jostakin

toive /tˈoive/ (n)
επιθυμία
  asia, jota halutaan tai toivotaan

toiveajattelu /tˈoiveajˌatːelu/ (n)
ευσεβείς πόθοι
  mahdolliseksi tai varmaksi ajattelu, vaikka toteutuminen on hyvin epätodennäköistä; ajattelua, jossa ylikorostetaan onnistumisen mahdollisuutta tai suhtaudutaan tulevaisuuteen yltiöpositiivisesti, ehkä lupaillaan kaikenlaista hyvää tapahtuvan tulevaisuudessa

toivo /tˈoivo/ (n)
ελπίδα
  usko, odotus tai mahdollisuus johonkin hyvään

toivoa /tˈoivoa/ (v)
ελπίζω
  odottaa positiivisesti jonkin asian toteutumista; haluta jonkin toteutuvan

toivoton /tˈoivoton/ (adj)
ανέλπιδος
  sellainen, jolla ei ole toivoa
  sellainen, jossa ei ole toivoa

toivottaa /tˈoivotːaː/ (v)
επιθυμώ
  ilmaista toivovansa jklle jtk tulevaa, yl. fraasin kaltaisella toivotuksella

toivottaa tervetulleeksi /tˈoivotːaː tˈervetˌulleːksɪ/ (v)
καλωσορίζω
  antaa ymmärtää olevan tervetullut jonnekin

toivottomuus /tˈoivotːomuːs/ (n)
απελπισία
  se, että on toivoton, että ei ole toivoa

tok-pisin /tˈokpˈisɪn/ (n)
τοκ πίσιν
  Papua-Uudessa-Guineassa puhuttava englantiin perustuva kreolikieli (kielitunnus: tpi)

toki /tˈokɪ/ (adv)
βεβαίως
  tietenkin, tietysti, miksipä ei

tokko /tˈokːo/ (n)
γωβιός
  eräitä pieniä merissä eläviä ahvenmaisia kaloja (Gobiidae-heimo)

toksiini /tˈoksɪːnɪ/ (n)
τοξίνη
  elävien olentojen, erityisesti bakteerien tai kasvien tuottama myrkky

toksinen /tˈoksɪnen/ (adj)
δηλητηριώδης
  myrkyllinen, toksisuuteen, myrkyllisyyteen liittyvä

toleranssi /tˈolerˌanssɪ/ (n)
ανοχή
  tuotteen teknisen tai kaupallisesti merkittävän ominaisuuden (mitan, painon, mittauksen yms.) suurin sallittu poikkeama nimellisarvosta

tolerantti /tˈolerˌantːɪ/ (adj)
ανεκτικός
  jollekin ruoka- tai lääkeaineelle sietokykyinen, sietävä, vastustuskykyinen

tolppa /tˈolpːa/ (n)
καμάκι
  pylväs

tomaatti /tˈomaːtːɪ/ (n)
ντομάτα
  Etelä-Amerikasta lähtöisin oleva yksivuotinen vihanneshedelmäkasvi Solanum lycopersicum

tomaattipyree /tˈomaːtːˌipyreː/ (n)
ντοματοπελτές
  tiivistetty tomaattisose ruoan valmistukseen

tongantonga /tˈoŋŋantˌoŋŋa/ (n)
Τόγκα
  Tongalla puhuttu malajilais-polynesialainen kieli (kielitunnus: ton)

tonkia /tˈoŋkɪa/ (v)
τρώω
  kaivaa maata, erityisesti kärsällään ruokaa

tonni /tˈonnɪ/ (n)
τόνος
  massan SI-järjestelmän mukainen lisäyksikkö, tuhat kilogrammaa. Tunnus t, käytetään yleiskielessä myös lyhennettä "tn".

tonnikala /tˈonnɪkˌala/ (n)
τόνος
  makrillien heimoon kuuluva, yleisesti säilykkeenä tai pakasteena myytävä suurikokoinen kala (Thunnus thynnus)

tonttu /tˈontːu/ (n)
έντεκα
  kansanperinteessä jonkin paikan, kuten rakennuksen, suojelija ja asukas, ihmisen kaltainen, mutta sitä pienempi olio

tooga /tˈoːɡa/ (n)
τόγα
  antiikin Rooman ylimysten ja virkamiesten vaate, joka koostui noin kuusi metriä pitkästä kankaasta vartalon ympärille kiedottuna

topografia /tˈopoɡrˌafɪa/ (n)
τοπογραφία
  maan pinnanmuotojen yksityiskohtainen kuvaus, usein täydennettynä tiedoilla maanpinnan laadusta, myös kuvauksen laatimiseksi tehtävä kenttämittaus; tällaisten muodostaminen ja tutkimus

topologia /tˈopolˌoɡɪa/ (n)
τοπολογία
  matematiikan osa-alue, joka käsittelee jatkuvuutta, raja-arvoja, geometrisia kuvauksia ja kappaleiden niitä ominaisuuksia, jotka eivät muutu kun kappaletta venytetään ja väännellään

toppari /tˈopːarɪ/ (n)
κεντρικός αμυντικός
  jalkapallossa keskuspuolustaja: pelaaja, jonka pelipaikka on puolustuksessa laitapuolustajien välissä

torakka /tˈorakːa/ (n)
κατσαρίδα
  muodoltaan litteähköjä ja sitkeitä tuhohyönteisiä,

tori /tˈorɪ/ (n)
αγορά
  alun perin kaupankäyntiä varten varattu aukea kaupungeissa, jossa kauppa on säänneltyä ja valvottua

torium /tˈorium/ (n)
θόριο
  eräs radioaktiiivinen alkuaine

torjua /tˈorjua/ (v)
απορρίπτω
  kieltäytyä jstk, ei hyväksyä jtk
απωθώ
  pitää poissa mielestään

torjuntahävittäjä /tˈorjuntˌahævˌitːæjæ/ (n)
αναχαιτίστρια
  hävittäjälentokone, joka on tarkoitettu ilmataisteluun, erityisesti ilmapuolustukseen pommikoneita vastaan ja on usein pieni ja kevyesti aseistettu

torkahtaa /tˈorkahtaː/ (v)
ελαφροκοιμάμαι
  vaipua hetkeksi kevyeen uneen

torkku /tˈorkːu/ (n)
ελαφροκοιμάμαι
  (yleensä monikossa) kevyt uni, puoliuni

torkkua /tˈorkːua/ (v)
λαγοκοιμάμαι
  nukkua kevyesti, olla puoliunessa

torni /tˈornɪ/ (n)
πύργος
  korkea ja kapea rakennus
  vaaka- ja pystyriveillä suoraan liikkuva shakkinappula: ♖ tai ♜

tornipöllö /tˈornɪpˌøllø/ (n)
πεπλόγλαυκα
  keskikokoinen pöllölaji ()

torstai /tˈorstai/ (n)
Πέμπτη
  viikon neljäs päivä, päivä keskiviikon ja perjantain välissä

torttu /tˈortːu/ (n)
πίτα
  makea leivonnainen, jonka sisällä on täytettä

torvi /tˈorvɪ/ (n)
γαλλικό κόρνο
  sarvesta, tuohesta tai puusta valmistettu puhallettava merkinantoväline tai soitin
  mikä tahansa vaskipuhallinsoitin; vaskipuhaltimien kansanomainen yleisnimitys
  auton äänimerkinantolaite

tosi /tˈosɪ/ (adj)
αληθής
  sellainen, joka on faktuaalinen ja reaalinen, mielipiteestä riippumaton; objektiivisesti totta

tosi /tˈosɪ/ (adv)
πολύ
  vahvistava adverbi todella, erittäin

tosi-tv /tˈosɪtˈeːvˌeː/ (n)
τηλεοπτική πραγματικότητα
  televisio-ohjelman laji, jossa esitetään käsikirjoittamattomia dramaattisia tai humoristisia tilanteita, dokumentoidaan todellista elämää ja suositaan tavallisia ihmisiä ammattinäyttelijöiden sijaan

tosiasia /tˈosɪˌasɪa/ (n)
γεγονός
  asia, jonka sisältö ei riipu mielipiteistä ja joka on todennettavissa

tosiasiallinen /tˈosɪˌasɪˌallɪnen/ (adj)
πραγματικός
  sellainen, joka tai mikä perustuu tosiasioihin; todellinen

tosin /tˈosɪn/ (adv)
αν και
  ilmaisee jotakin, joka lieventää aiemmin sanottua

tosiseikka /tˈosɪsˌeikːa/ (n)
γεγονός
  todellisesti vaikuttava tekijä, todellinen asianhaara; yksityiskohta, joka on tosi

tositelevisio /tˈosɪtˌelevˌisɪo/ (n)
τηλεοπτική πραγματικότητα
  televisio-ohjelman laji, joka pyrkii esittämään käsikirjoittamattomia tilanteita, dokumentoi todellista elämää ja suosii ”tavallisia” ihmisiä ammattinäyttelijöiden sijaan

totalitaarinen /tˈotalɪtˌaːrɪnen/ (adj)
ολοκληρωτικός
  sellainen, jossa ei tunneta rajaa vallankäytölle; sellainen, jossa on täydellinen poliittinen, sosiaalinen ja kulttuurinen kontrolli; sellainen, joka koskettaa kaikkea inhimillistä toimintaa ja sääntelee jokaista elämän ja toiminnan aluetta, jättäen ihmisille hyvin vähän yksilönvapautta; sellainen vallankäyttö joka puuttuu joka asiaan mihin se vain kykenee; sellainen, jossa vain ylemmältä taholta annettu malli on oikeanlainen (valtiosta, hallinnosta)

totalitarismi /tˈotalˌitarˌismɪ/ (n)
ολοκληρωτισμός
  poliittinen järjestelmä, jossa valtion valta ulottuu yhteiskunnan kaikille aloille

totella /tˈotella/ (v)
υπακούω
  toimia niin kuin joku käskee tai niin kuin säännöt edellyttävät

toteuttaa /tˈoteutːaː/ (v)
πραγματοποιώ
  tehdä todeksi

toteuttamiskelpoinen /tˈoteutːamˌiskelpˌoinen/ (adj)
επιτεύξιμος
  sellainen, joka voidaan toteuttaa

toteutus /tˈoteutus/ (n)
εκτέλεση
  toteuttamisen toimeenpano, suunnitelman aikaansaanti

tottelevainen /tˈotːelevˌainen/ (adj)
υπάκουος
  jolla on taipumus totella

tottelevaisuus /tˈotːelevˌaisuːs/ (n)
πειθαρχία
  se, että on tottelevainen

tottua /tˈotːua/ (v)
διευθετώ
  tottua johonkin, alkaa pitää jotakuta/jotakin tavallisena tai siedettävänä; mukautua, sopeutua

tottumus /tˈotːumus/ (n)
έξη
  totuttu menettelytapa

totuttu /tˈotutːu/ (adj)
συνηθισμένος
  tavaksi tullut, tavanmukainen

totuus /tˈotuːs/ (n)
αλήθεια
  niiden väitteiden yhteinen ominaisuus, jotka kuvaavat eli esittävät asian oikein ja todellisuuden mukaisesti; myös tällaisen väitteen sisältämän lauseen sisällys

toukka /tˈoukːa/ (n)
προνύμφη
  hyönteisen kehitysvaihe ennen koteloitumista

toukokuu /tˈoukokuː/ (n)
Μάης, Μάιος
  vuoden viides kuukausi, kuukausi huhtikuun ja kesäkuun välissä

toutain /tˈoutain/ (n)
αστρίτης
  Särkikaloihin lukeutuva karppikala Aspius aspius

toveri /tˈoverɪ/ (n)
σύντροφος
  kumppani, ystävä
συντρόφισσα
  vasemmistolaisten aatetovereista käyttämä termi

toveruus /tˈoveruːs/ (n)
αδελφότητα
  se, että on toveri; toverina oleminen; toverien välinen suhde

traditionaalinen /trˈadɪtˌionˌaːlɪnen/ (adj)
παραδοσιακός
  tradition mukainen, perinteinen (käytetään myös lyhennettä trad.)

tragedia /trˈaɡedˌia/ (n)
τραγωδία
  murheellinen tai traaginen tapahtuma

traileri /trˈailerɪ/ (n)
τρέιλερ
  elokuvan, televisio-ohjelman tai videopelin markkinoimiseksi tehty lyhyt mainosvideo tai -elokuva

traktori /trˈaktorɪ/ (n)
ελκυστήρας, τρακτέρ
  pääasiassa viljelysmaan kyntämiseen tarkoitettu monikäyttöinen moottoriajoneuvo, jolla voidaan myös muiden muassa äestää

trampoliini /trˈampolˌiːnɪ/ (n)
τραμπολίνο
  voimistelussa ja huvikäytössä käytetty laite, jossa on kehikon väliin, jousien varaan pingotettu kangas, joka tehostaa siinä tehtyjä hyppyjä

transaktio /trˈansaktˌio/ (n)
διενέργεια
  yksittäinen tehty vastineellinen kauppa, vaihto

transfobia /trˈansfobˌia/ (n)
τρανσφοβία
  negatiivisia asenteita, tunteita ja tekoja transsukupuolisia kohtaan

transihminen /trˈansɪhmɪnen/ (n)
διεμφυλικός
  transsukupuolinen henkilö: transmies tai transnainen

transistori /trˈansɪstˌorɪ/ (n)
τρανζίστορ
  vahvistimena ja kytkimenä käytettävä puolijohdetekniikalla toteutettu elektroniikan komponentti

transitiivinen /trˈansɪtˌiːvɪnen/ (adj)
μεταβατικός
  (kielitiede) verbistä, joka saa objektin

transkriptio /trˈanskrɪptˌio/ (n)
μεταγραφή
  kirjoituksen kuvaaminen toisessa kirjoitusjärjestelmässä, päämääränä ääntämistä lähellä oleva kirjoitusasu. Toisen järjestelmän merkeillä esitetty teksti. Yleisemmin puheen tms. kirjoitus tekstiksi.

translitterointi /trˈanslɪtːerˌointɪ/ (n)
μεταγραμματισμός
  tekstin muuntaminen toiseen kirjoitusjärjestelmään siten, että jokaiselle kirjaimelle on sovittu jokin vastine, ja kirjoitus voidaan useimmiten palauttaa alkuperäiseen kirjoitusasuun

transmies /trˈansmies/ (n)
τράνσμαν
  transihminen, joka on nykyään ulkoasultaan mies ja oli aikaisemmin ulkoasultaan nainen

transpoosi /trˈanspoːsɪ/ (n)
αναστρέφω
  matriisi, joka voidaan muodostaa toisesta matriisista siten, että sen vaaka- ja pystyrivit vaihdetaan keskenään. Esim. matriisin \begin{bmatrix}

transseksuaali /trˈansseksuˌaːlɪ/ (n)
διαφυλικός
  transsukupuolinen; väärässä biologisessa sukupuolessa oleva, tai aikanaan ollut, henkilö

transseksuaalinen /trˈansseksuˌaːlɪnen/ (adj)
διαφυλικός
  sellainen, joka kokee transseksuaalisuuden omakseen

transsukupuolinen /trˈanssukupˌuolɪnen/ (n)
διαφυλικός
  henkilö, jonka aivot, ajattelutapa ja käytös eivät vastaa syntymässä sukupuolielinten ja kromosomien perusteella määriteltyä sukupuolta, ja joka pyrkii muuttamaan ulkonäköään kokemaansa sukupuolta vastaavaksi ja tulemaan hyväksytyksi kokemansa sukupuolen edustajana

transvestiitti /trˈansvestˌiːtːɪ/ (n)
τραβεστί
  henkilö (yleensä mies), jolla on tarve pukeutua tai joka kiihottuu seksuaalisesti pukeutuessaan vastakkaisen sukupuolen vaatteisiin; ristiinpukeutuja

tredesiimi /trˈedesˌiːmɪ/ (n)
δέκατος τρίτος
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja sekstin (pieni 20 ja iso 21 puolisävelaskelta) laajuinen intervalli

treema /trˈeːma/ (n)
διαλυτικά
  (tarke) kirjaimen yläpuolinen tarke, joka näyttää kahdelta pisteeltä: ¨; Unicode-merkki U+00A8, kirjaimeen yhdistyvä tarke U+0308

tremulantti /trˈemulˌantːɪ/ (n)
πολυπαλλόμενο
  konsonantti, jota muodostettaessa jokin ääntöväylän osa tekee tärisevää liikettä ilmavirran ja lihasten kimmoisuuden vaikutuksesta

trendikäs /trˈendɪkæs/ (adj)
τρέντι
  trendin mukainen, ajanmukainen, muodinmukainen

trepanaatio /trˈepanˌaːtɪo/ (n)
τρυπανισμός
  kirurginen toimenpide, jossa pääkalloon porataan tai raaputetaan reikä; kallonporaus

triangeli /trˈiaŋŋˌelɪ/ (n)
τρίγωνο
  lyömäsoitin, säännölliseen kolmiomuotoon väännetty teräspuikko, joka ripustetaan yhdestä kulmasta ja sitä lyödään toisella puikolla

triaskausi /trˈiaskˌausɪ/ (n)
Τριαδική
  noin 245–200 mvs. vallinnut geologisen ajanlaskun kausi. Triaskaudella maamassat yhdistyivät Pangaeasupermantereeksi ja mm. hirmuliskot, nisäkkäät, krokotiilit ja kilpikonnat syntyivät

tribadia /trˈibadˌia/ (n)
πλακομούνι
  tribadismiin taipuvaisuus; naisten homoseksuaalisuus, lesbous

tribologia /trˈibolˌoɡɪa/ (n)
τριβολογία
  toistensa suhteen liikkuvien kappaleiden kosketuskohtien ilmiöitä tutkiva tieteenala

tribunaali /trˈibunˌaːlɪ/ (n)
δικαστήριο
  antiikin Roomassa koroke, josta virkamies johti julkista toimitusta
  joissakin maissa ylempi tuomioistuin

tribus /trˈibus/ (n)
φυλή
  taksonomiassa luokka heimon ja suvun välissä

tribuuni /trˈibuːnɪ/ (n)
τριβούνος
  Rooman valtakunnassa tribuksen edustaja, joka kokosi varallisuusveron eli tributumin
  plebeijeitä edustava virkamies, kansantribuuni
  legioonan esiupseeri, sotatribuuni

trilli /trˈillɪ/ (n)
πολυπαλλόμενο
  jonkin sävelen ja sen yläpuolisen sivusävelen nopea edestakainen vaihtelu

trilobiitti /trˈilobˌiːtːɪ/ (n)
τριλοβίτης
  sukupuuttoon kuolleita vedessä eläineitä niveljalkaisia ()

trilogia /trˈiloɡˌia/ (n)
τριλογία
  kolmen toisiinsa liittyvän taiteellisen teoksen sarja

trioli /trˈiolɪ/ (n)
τρίηχο
  tahdin, tahdin osan tai nuottiarvon jakautuminen poikkeuksellisesti kolmeen osaan, esim. kolme aika-arvoltaan yhtäkestoista nuottia kahden neljäsosanuotin aikana

triptyykki /trˈiptyːkːɪ/ (n)
τρίπτυχο
  kolmiosainen maalaus

triumviraatti /trˈiumvɪrˌaːtːɪ/ (n)
τρίο
  kolmen (miehen) liitto

triviaali /trˈivɪˌaːlɪ/ (adj)
τετριμμένος
  triviaalinen, arkipäiväinen, lattea, sovinnainen, typerä

troijalainen /trˈoijalˌainen/ (n)
δούρειος ίππος
  viattomaksi naamioitu haittaohjelma tai toisen ohjelman mukana tuleva haittaohjelma

trollata /trˈollata/ (v)
τρολ
  kirjoittaa ärsyttäviä viestejä, joihin muut innostuvat herkästi vastaamaan

trolli /trˈollɪ/ (n)
τρολ
  peikko
  käyttäjä, joka ärsyttää tai provosoi tahallaan muita käyttäjiä viesteillä; nettitrolli, verkkohäirikkö
  viesti, jonka on tarkoitus ärsyttää muita käyttäjiä
  nettikeskustelija, jonka väitettään olevan palkattu puolustamaan tiettyjä kantoja sosiaalisessa mediassa; suomalaisessa mediassa termiä käytetään etupäässä Venäjän kantoja puolustavista henkilöistä joiden oletetaan toimivan palkatusti; nettikeskusteluissa kuka tahansa eriävän mielipiteen omaava, joka esittää kantansa värikkäästi ja uhmakkaasti

trombi /trˈombɪ/ (n)
θρόμβος
  veritukos
ανεμοστρόβιλος
  tornadoa pienempi ja heikompi pyörremyrsky

tromboosi /trˈomboːsɪ/ (n)
θρόμβωση
  laskimotukos

troolari /trˈoːlarɪ/ (n)
τράτα
  troolin vetämiseen käytettävä moottoroitu nopeahko kalastusalus

trooppi /trˈoːpːɪ/ (n)
τρόπος
  kielikuva

trooppinen /trˈoːpːɪnen/ (adj)
τροπικός
  ilmastoltaan tropiikille ominainen tai tropiikkiin liittyvä

tropiikki /trˈopɪːkːɪ/ (n)
τροπικός
  (maantiede) trooppinen vyöhyke; päiväntasaajan molemmin puolin oleva vyöhyke Kravun ja Kauriin kääntöpiirien välissä, jolla aurinko voi paistaa kohtisuoraan 90 asteen kulmassa eli zeniitistä

troposfääri /trˈoposfˌæːrɪ/ (n)
τροπόσφαιρα
  alailmakehä; ilmakehän alin kerros ja se kerros, jossa sääilmiöt tapahtuvat ja pilvet sijaitsevat, ulottuu 8-15 kilometrin korkeuteen, jossa koetaan tropopaussi

trukki /trˈukːɪ/ (n)
γάτα
  sähkö- tai polttomoottorikäyttöinen, ajettava tavaroiden siirto- ja nostolaite

trumpetti /trˈumpetːɪ/ (n)
τρομπέτα
  pääasiassa klassisessa musiikissa ja jazzissa käytettävä vaskipuhallin

tryffeli /trˈyffelɪ/ (n)
τρούφα
  multasieni

trypanosooma /trˈypanosˌoːma/ (n)
τρυπανόσωμα
  -suvun siimaeläimiä. Vereen päästyään ne aiheuttavat trypanosomiaaseiksi kutsuttuja tauteja

tsaari /tsˈaːrɪ/ (n)
τσάρος
  muutamissa slaavilaisissa maissa käytetty hallitsijan arvonimi; erityisesti Venäjän keisarikunnan hallitsijan arvonimi

tsarismi /tsˈarɪsmɪ/ (n)
τσαρισμός
  tsaarinvalta

tsunami /tsˈunamɪ/ (n)
τσουνάμι
  hyökyaalto, joka syntyy merellä sattuvasta maanjäristyksestä, rajusta tulivuoren purkauksesta, maanvyörymästä tai asteroidin törmäyksestä

tswana /tsvˈana/ (n)
τσουάνα
  Etelä-Afrikassa, Botswanassa, Zimbabwessa ja Namibiassa puhuttu bantukieli (Kielitunnus: tn )

tsygootti /tsˈyɡoːtːɪ/ (n)
ζυγωτό
  hedelmöittynyt munasolu

tuberkkelibakteeri /tˈuberkːˌelɪbˌakteːrɪ/ (n)
βάκιλλος
  ihmisen tuberkuloosia, eli keuhkotautia aiheuttava bakteeri

tuberkuloosi /tˈuberkulˌoːsɪ/ (n)
φυματίωση
  tuberkkelibakteerien aiheuttama tartuntatauti; yleensä keuhkoissa esiintyvä pitkäaikainen sairaus

tuhannesosa /tˈuhannˌesosa/ (n)
χιλιοστό
  määrä, joka tuhatkertaisena vastaa yhtä kokonaista

tuhatjalkainen /tˈuhatjˌalkainen/ (n)
μυριάποδο
  tuhatjalkaisten alajakson () niveljalkainen

tuhka /tˈuhka/ (n)
στάχτη, τέφρα
  eloperäisen aineen palamisen seurauksena muodostuva kiinteä jäännös

tuhkakuppi /tˈuhkakˌupːɪ/ (n)
σταχτοδοχείο, τασάκι
  astia, jota yleensä tupakoitsijat käyttävät tuhkan karistamiseen ja savukkeen tumppaamiseen

tuhkarokko /tˈuhkarˌokːo/ (n)
ιλαρά
  tuhkarokkoviruksen aiheuttama lastentauti

tuhlata /tˈuhlata/ (v)
διαχέω
  käyttää tehottomasti tai turhaan jotain resurssia (esim. rahaa)

tuhma /tˈuhma/ (adj)
άτακτος
  ilkeä, sopimaton

tuho /tˈuho/ (n)
καταστροφή
  vahinko, hävitys, turmio, turmelu
πέφτω
  loppu, romahdus, häviö, perikato

tuhoeläin /tˈuhoelæin/ (n)
λοιμός
  kasveille, rakennuksille tai tavaroille vahinkoa aiheuttava tuholainen

tuhoisa /tˈuhoisa/ (adj)
καταστρεπτικός
  suurta tuhoa aiheuttava tai aiheuttanut

tuholainen /tˈuholˌainen/ (n)
λοιμός
  jokin eläin, joka tuhoaa jotakin ihmiselle merkityksellistä, tuhoeläin

tuholaismyrkky /tˈuholˌaismyrkːy/ (n)
εντομοκτόνο
  tuholaisten, kuten bakteerien, tuhohyönteisten tai jyrsijöiden, tuhoamiseen kehitetty myrkky

tuhopolttaja /tˈuhopˌoltːaja/ (n)
εμπρηστής
  henkilö joka sytyttää tahallaan rakennuksen tuleen, murhapolttaja

tuhopoltto /tˈuhopˌoltːo/ (n)
εμπρησμός
  tuhotyö, jossa sytytetyn tulipalon on tarkoitus tuhota sytytyksen kohde

tuhota /tˈuhota/ (n)
καταστρέφω
  hajottaa, hävittää

tuhto /tˈuhto/ (n)
ματαιώνω
  veneen yhdestä tai useammasta laudasta tehty istuin

tukea /tˈukea/ (v)
ενισχύω
  pitää pystyssä
επιδοτώ
  ylläpitää, tukea taloudellisesti

tukeva /tˈukeva/ (adj)
ελκυστικός
  pullea, roteva
γερός
  jämäkkä, kestävä

tuki /tˈukɪ/ (n)
βοήθεια
  asiakkaalle annettava neuvonta ja ohjaus

tukija /tˈukɪja/ (n)
παρτιζάνος
  henkilö joka tukee jotain toimintaa etenkin taloudellisesti tai poliittisesti

tukikohta /tˈukɪkˌohta/ (n)
βάση
  alue johon on sijoitettu asevoimien joukkoja ja kalustoa

tukka /tˈukːa/ (n)
τρίχες
  hiusten muodostama karvapeite päälaella, hiukset yhdessä ovat tukka

tukkakoskelo /tˈukːakˌoskelo/ (n)
λοφοπρίστης
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

tukkalaite /tˈukːalˌaite/ (n)
κόμμωση
  vaivannäköä vaatinut näyttävä kampaus

tukki /tˈukːɪ/ (n)
κούτσουρο
  katkaistu ja karsittu puun runko, joka täyttää sahausnormin
κοντάκι
  kiväärin tai haulikon perä
ακτινοβολώ
  kangaspuiden osa, loimitukki

tukkia /tˈukːɪa/ (v)
κλείνω
  tilkitä, laittaa tuke, aiheuttaa tukos jonnekin

tukkukauppa /tˈukːukˌaupːa/ (n)
χονδρική
  suuria eriä käsittävä kaupankäynti; myynti vähittäiskaupoille

tukkuliike /tˈukːulˌiːke/ (n)
χονδρικά
  valmistajan tai tuottajan ja vähittäiskaupan välillä tavaraa välittävä yritys

tukkumyynti /tˈukːumˌyːntɪ/ (n)
χονδρικά
  tuotteiden myynti suurissa erissä

tulehdus /tˈulehdus/ (n)
φλεγμονή
  elimistön luontaisen suojavasteen synnyttämä monimuotoinen biologinen reaktio uhkaavaa tai tapahtunutta kudoksen vaurioitumista vastaan

tuleva /tˈuleva/ (adj)
μελλοντικός
  joka tapahtuu tulevaisuudessa, joka sijoittuu tulevaisuuteen
  josta on juuri tulossa jotain

tuleva aika /tˈuleva ˈaika/ (n)
μέλλοντας
  yhteisnimitys aikamuodoille, jotka kuvaavat tulevaisuudessa tapahtuvaa toimintaa; monissa kielissä sitä edustaa futuuri, suomessa preesens tai myös partisiippirakenne, esimerkiksi: Olet sen näkevä.

tulevaisuudentutkimus /tˈulevˌaisuːdˌentutkɪmus/ (n)
μελλοντολογία
  tiedonala, jonka päätehtävä on kartoittaa jonkin ilmiön mahdollisia, todennäköisiä ja toivottavia tulevaisuuksia

tulevaisuus /tˈulevˌaisuːs/ (n)
μέλλον
  nykyisen ajanhetken jälkeinen aika, tuleva aika

tulevaisuuskuva /tˈulevˌaisuːskˌuva/ (n)
μέλλον
  kuvaus mahdollisesta tulevaisuuden tilasta; eräs tulevaisuudentutkimuksen peruskäsite

tuli /tˈulɪ/ (n)
φωτιά
  avoimeen palamiseen kuuluva ilmiö, johon yl. liittyy näkyvä kuuma liekki

tuli-isku /tˈulɪˈisku/ (n)
σμπάρος
  tykistön ja kranaatinheittimistön tulimuoto

tuliase /tˈulɪˌase/ (n)
πυροβόλο όπλο
  ase, jonka ammusten liikkeelle panevana voimana toimii ruudin palamisesta syntyvä kaasunpaine

tuliasema /tˈulɪˌasema/ (n)
θέση
  paikka johon voidaan asettua ampumaan ollen samalla suojassa vihollisen tulitukselta

tulikaste /tˈulɪkˌaste/ (n)
βάπτισμα του πυρός
  sotilasjoukon tai yksittäisen sotilaan osallistuminen ensimmäistä kertaa varsinaiseen taisteluun

tulinen /tˈulɪnen/ (adj)
καυτερός
  polttavasti maustettu; chilinen

tulipalo /tˈulɪpˌalo/ (n)
πυρκαγιά
  hallitsemattomaksi päässyt, tuhoa aiheuttava tuli

tulirokko /tˈulɪrˌokːo/ (n)
οστρακιά
  streptokokki-A:n aiheuttama sairaus, jonka oireisiin kuuluvat pienipilkkuinen punainen liekkejä muistuttava ihottuma ja mansikkakieli

tulisija /tˈulɪsˌija/ (n)
εστία
  rakennukseen kiinteästi kuuluva puun polttoon tehty, savuhormiin liitetty rakennelma

tulitaistelu /tˈulɪtˌaistelu/ (n)
πιστολίδι
  tuliaseilla käyty taistelu

tulitauko /tˈulɪtˌauko/ (n)
ανακωχή
  lyhyt taisteluista pidettävä tauko, jonka aikana voidaan esimerkiksi kerätä kuolleet ja haavoittuneet tai vaihtaa vankeja

tuliterä /tˈulɪtˌeræ/ (adj)
εννέα
  aivan uusi ja käyttämätön, upouusi

tulitikku /tˈulɪtˌikːu/ (n)
σπίρτο
  tulentekoväline, jonka päässä oleva syttymisherkkä seos syttyy kitkan aiheuttamalla lämmöllä raapaistaessa sitä karkeaa pintaa vasten

tulitikkuaski /tˈulɪtˌikːuˌaskɪ/ (n)
σπιρτόκουτο
  tulitikkuja sisältävä pieni kartongista tehty laatikko, jossa on tavallisesti raapaisupinta kyljessä tulitikkujen sytyttämiseen

tulitikkulaatikko /tˈulɪtˌikːulˌaːtɪkːo/ (n)
σπιρτόκουτο
  pieni pahvilaatikko joihin tulitikut pakataan, sivussa tavallisesti raapaisupinta tikkujen sytyttämistä varten

tulitikkurasia /tˈulɪtˌikːurˌasɪa/ (n)
σπιρτόκουτο
  pieni kartonkinen raapaisupinnalla varustettu rasia (myynti- ja säilytyspakkaus) tulitikkuja varten

tulittaa /tˈulɪtːaː/ (v)
απολύω
  ampua tuliaseella useita laukauksia

tulium /tˈulium/ (n)
θούλιο
  eräs alkuaine

tulivuori /tˈulɪvˌuorɪ/ (n)
ηφαίστειο
  vulkaaninen pinnanmuodostuma, jonka kohdalla maankuoressa on repeämiä ja maan sisältä pääsee virtaamaan magmaa ajoittain pinnalle asti; näin vuori on aikoinaan muodostunut

tulkata /tˈulkata/ (v)
διερμηνεύω
  toimia tulkkina

tulkinta /tˈulkɪnta/ (n)
ερμηνεία
  tulkitseminen tai sen tulos

tulkita /tˈulkɪta/ (v)
ερμηνεύω
  arvata mitä jokin tarkoittaa; selittää tai kertoa jonkin merkitys

tulkki /tˈulkːɪ/ (n)
διερμηνέας
  henkilö, joka kääntää eli tulkkaa puhuttua kieltä, vrt. kääntäjä

tulla /tˈulla/ (v)
έρχομαι
  liikkua puhujaa kohti; seurata ajallisesti

tulla ilmi /tˈulla ˈilmɪ/ (v)
βγάζω
  tulla tiedoksi, tulla yleiseen tietoon, paljastua, ilmetä, selvitä

tulla toimeen /tˈulla tːˈoimeːn/ (v)
κάνω
  selvitä, pärjätä, säilyttää olemassaolonsa
ανεβαίνω
  olla jonkun kanssa ihmissuhteessa, jossa osapuolet sietävät toisiaan tai ovat vähintään neutraaleissa väleissä

tulla ulos kaapista /tˈulla ˈulos kˈaːpɪsta/ (v)
εκδηλώνομαι
  tunnustaa julkisesti seksuaalinen suuntautumisensa

tullata /tˈullata/ (v)
αποσαφηνίζω
  antaa tai ilmoittaa maahantuotava tavara tullin arvioitavaksi tavaran tullausarvon ja tullimaksun määrittämiseksi

tulli /tˈullɪ/ (n)
τελωνείο
  valtion laitos, tullimaksujen kannosta huolehtiva viranomainen, tullilaitos
  tulliasema, tullilaitoksen toimipiste, tulli, rajatarkastusasema

tullitarkastus /tˈullɪtˌarkastus/ (n)
αξιωματικός
  tullin suorittama tarkastus, yleensä maan rajalla

tullitie /tˈullɪtie/ (n)
διόδια
  maksullinen tieosuus, yleensä moottoritie

tulo /tˈulo/ (n)
άφιξη
  lähemmäksi tai perille liikkuminen

tulokas /tˈulokas/ (n)
νεοφερμένος
  äskettäin johonkin liittynyt tai palvelukseen otettu

tulos /tˈulos/ (n)
αποτέλεσμα
  se, mihin tekeminen päättyy, lopputulos

tulostin /tˈulostɪn/ (n)
εκτυπωτής
  tietokoneen oheislaite, jolla tulostetaan paperille

tulovalitsin /tˈulovalˌitsɪn/ (n)
πολυπλέκτης
  digitaalinen kombinaatiopiiri, jossa ohjaussignaalilla valitaan useasta tulosta jokin lähdöksi

tulovero /tˈulovˌero/ (n)
Φόρος εισοδήματος
  tuloista perittävä vero, joka yleensä tarkoittaa joko ansiotuloveroa tai pääomatuloveroa

tulppaani /tˈulpːaːnɪ/ (n)
τουλίπα
  kauniiden kukkien takia viljelty liljakasveihin kuuluva -suvun sipulikasvi

tulva /tˈulva/ (n)
πλημμύρα
  vallitseva tila, jossa nestepinta on kohonnut ja ylittänyt sille asetetun normaalitason arvon

tuma /tˈuma/ (n)
πυρήνας
  aitotumallisen eliön solun osa, jossa sijaitsee solun genomi DNA:n muodossa kromosomeihin tallentuneena

tumma /tˈumma/ (adj)
σκοτάδι
  valaistukseltaan pimeä

tumppi /tˈumpːɪ/ (n)
αποτσίγαρο
  jäännös, erityisesti savukkeesta

tundra /tˈundra/ (n)
τούνδρα
  karuin kasvillisuusvyöhyke, jonka hallitsevaa kasvillisuutta ovat heinät, sammalet ja jäkälät

tungos /tˈuŋŋos/ (n)
πλήθος
  suuri määrä (ihmisiä) ahtaassa tilassa tai tunkemassa samaan paikkaan; väentungos

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (adj)
τυνησιακός
  Tunisiasta peräisin oleva tai Tunisiaan liittyvä

tunisialainen /tˈunɪsˌialˌainen/ (n)
Τυνήσιος
  pysyvästi Tunisiassa asuva henkilö

tunkata /tˈuŋkata/ (v)
άντρας
  nostaa tunkilla

tunkea /tˈuŋkea/ (v)
ουσία
  työntää jotakin ahtaaseen paikkaan

tunkeutua /tˈuŋkeutˌua/ (v)
πλήθος
  työntyä sisään

tunkki /tˈuŋkːɪ/ (n)
γρύλος
  raskaiden kohteiden nostamiseen tarkoitettu laite

tunne /tˈunne/ (n)
συναίσθημα
  sisäinen mielentila, henkinen tuntemus

tunneli /tˈunnelɪ/ (n)
σήραγγα
  maanalainen yl. vaakasuora käytävä

tunnelma /tˈunnelma/ (n)
ατμόσφαιρα
  se, minkälaisia tunteita tilanne herättää henkilössä ja ympäristössä välittyvät tunteet

tunnelmallinen /tˈunnelmˌallɪnen/ (adj)
ατμοσφαιρικός
  miellyttävän, rauhallisen, positiivisen tms. myönteisen tunnelman herättävä ilmapiiri

tunnettu /tˈunnetːu/ (adj)
γνωστός
  jonka monet tuntevat, joka tiedetään; maineikas, nimekäs

tunnetuin /tˈunnetwɪn/ (adj)
γνωστός
  ; parhaiten tunnettu

tunnistin /tˈunnɪstɪn/ (n)
ανιχνευτής
  laite joka tunnistaa jollain tavalla jonkin tai jotakin

tunnoton /tˈunnoton/ (adj)
ναρκωμένος
  sellainen, jossa ei ole tuntoa; sellainen, että tuntoaistimusta ei havaita

tunnus /tˈunnus/ (n)
αναγνωριστικό
  tietyssä joukossa yksiselitteinen nimi jollekin asialle

tunnuslause /tˈunnuslˌause/ (n)
ρητό
  lause tai sanonta, joka kuvaa lyhyesti esimerkiksi julkaisun, yhteisön tai henkilön arvoja tai tavoitteita

tunnusmerkki /tˈunnusmˌerkːɪ/ (n)
χαρακτηριστικό
  ominaisuus tai vallitseva piirre, jonka avulla henkilö tai asia voidaan tunnistaa

tunnusomainen /tˈunnusomˌainen/ (adj)
τυπικός
  hyvin ominainen, jonkun tai jonkin ominaisuuksiin tunnistettavasti kuuluva

tunnussana /tˈunnussˌana/ (n)
κωδικός
  salainen sana tai ilmaisu jolla saavutetaan sisäänpääsy, lupa käyttää informaatiota tai ilmaistaan ryhmän jäsenyys

tunnustaa /tˈunnustaː/ (v)
εξομολογώ
  paljastaa tarkoituksellisesti tietävänsä tai tuntevansa jtkn tai tarkoituksellisesti tehneensä jtkn (hyvää tai pahaa), kuulijan pyynnöstä tai ilman
αναγνωρίζω
  ilmaista pitävänsä jtkn laillisena, hyväksyttävänä tai merkityksellisenä jossakin suhteessa

tunnustella /tˈunnustella/ (v)
ψηλαφώ
  tutkia käsillä; palpoida
καθετήρας
  tiedustella, tutkia mahdollisuuksia

tunnustus /tˈunnustus/ (n)
εξομολόγηση
  yl. ilman kuulijan pyyntöä tehty, jnk tehdyn hyvän tai pahan asian paljastus

tuntea /tˈuntea/ (v)
αισθάνομαι
  (fysiol.) aistia
  kokea jotakin tunnetta

tunteeton /tˈunteːton/ (adj)
άκαρδος
  välinpitämätön, kylmä muita kohtaan

tuntematon /tˈuntematon/ (adj)
άγνωστος
  sellainen, jota ei tunneta, outo, vieras

tuntematon /tˈuntematon/ (n)
άγνωστος
  tuntematon muuttuja, ratkaistava suure

tunti /tˈuntɪ/ (n)
ώρα
  ajan yksikkö, tunnus suomen yleiskielessä t, fysiikassa h; 1 t on 60 minuuttia ( = 3 600 sekuntia = 1/24-osa vuorokautta)

tuntomerkki /tˈuntomˌerkːɪ/ (n)
ένδειξη
  tunnusmerkki, ominaisuus tai piirre, jonka avulla henkilö tai asia voidaan tunnistaa

tuntosarvi /tˈuntosˌarvɪ/ (n)
κεραία
  (anatomia) niveljalkaisilla etummaisimmassa jaokkeessa esiintyvä parillinen uloke, joka toimii aistinelimenä

tuntua /tˈuntua/ (v)
ψυλλιάζομαι
  olla jonkin tuntuinen, antaa tuntoaistille jokin aistimus
  olla jonkin oloinen, vaikuttaa joltakin

tunturi /tˈunturɪ/ (n)
βουνό
  varsinkin Fennoskandian maaperässä mannerjään peitossa olleella alueella metsärajan yläpuolelle kohoava vuori. Paikallisesti erityyppisille tuntureille on omia nimityksiä.

tunturihaukka /tˈunturɪhˌaukːa/ (n)
ασπρογέρακας
  Suomessa harvinainen jalohaukkoihin kuuluva petolintu ()

tuoda /tˈuoda/ (v)
φέρνω
  kuljettaa jollekulle tai johonkin paikkaan jotakin jostakin toisesta paikasta
εισάγω
  tuoda maahan kauppatavaroita maan rajojen ulkopuolelta

tuoda esille /tˈuoda ˈesɪlle/ (v)
δείχνω
  huomauttaa, todeta

tuohi /tˈuohɪ/ (n)
φλοιός
  varttuneen koivun varren pintaan kasvava tavallisesti lähes valkoinen korkkisolukko

tuoksu /tˈuoksu/ (n)
άρωμα
  hyvä, miellyttävä haju

tuoksua /tˈuoksua/ (v)
μυρίζω
  haista hyvältä, haista miellyttävästi

tuoli /tˈuolɪ/ (n)
καρέκλα
  huonekalu yhden ihmisen istumista varten

tuolla /tˈuolla/ (adv)
εκεί
  ilmaisee paikkaa, joka on etäällä, mutta kuitenkin näköetäisyydellä tai kuvasta tai kartalta osoitettavissa. Tuolla on indefiniittinen adverbi.

tuomari /tˈuomarɪ/ (n)
δικαστής
  henkilö, jolla on oikeus käyttää tuomiovaltaa; tuomioistuimen jäsen

tuomio /tˈuomɪo/ (n)
απόφαση
  tuomioistuimen antama ratkaisu rikos- tai riita-asiassa
ετυμηγορία
  varsinkin kielteiseen lopputulokseen päättyvä arvio

tuomioistuin /tˈuomɪˌoistwɪn/ (n)
δικαστήριο
  oikeuslaitoksen organisaatio, joka käyttää tuomiovaltaa riita- ja rikosasioissa

tuomiokirkko /tˈuomɪokˌirkːo/ (n)
μητρόπολη
  hiippakunnan pääkirkko, katedraali

tuomiopäivä /tˈuomɪopˌæivæ/ (n)
Δευτέρα Παρουσία
  päivä jona luetaan viimeinen tuomio

tuomiovalta /tˈuomɪovˌalta/ (n)
αρμοδιότητα
  valta päättää siitä, miten lakia tulee soveltaa

tuomita /tˈuomɪta/ (v)
δικάζω
  antaa tuomio
αποδοκιμάζω
  paheksua, pitää pahana

tuonti /tˈuontɪ/ (n)
εισαγωγή
  ulkomailta ostaminen, ulkomailta maahan tuominen

tuoppi /tˈuopːɪ/ (n)
ποτήρι μπίρα
  isokokoinen lasi tai muki, josta juodaan yleensä olutta

tuore /tˈuore/ (adj)
φρέσκος
  uusi, vastikään tapahtunut tai tehty, vanhentumaton
νωπός
  vasta valmistettu

tuossa /tˈuossa/ (adv)
εκεί
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä paikassa, kun puhuja osoittaa siihen katseellaan tai eleillään

tuotanto /tˈuotanto/ (n)
παραγωγή
  tuottamisen tulos; teollisen toiminnan tulos, josta syntyy hyödykkeitä, näiden tuotteiden kokonaismäärä

tuote /tˈuote/ (n)
προϊόν
  tuotannon tulos (tavara tai palvelu)

tuoteluettelo /tˈuoteluˌetːelo/ (n)
κατάλογος
  luettelo tuotteista

tuottaa /tˈuotːaː/ (v)
παράγω
  valmistaa, saada aikaan, luoda, synnyttää
  toimia tuottajana, aikaan saattaa, toimittaa, ohjata, pitää yllä päävastuullisena elokuvaan, musiikiin, radio-ohjelmaan tms. liittyvää tuotantoa
αιτία
  aiheuttaa
γυρίζω
  olla taloudellisesti voitokasta

tuottaja /tˈuotːaja/ (n)
παραγωγός
  henkilö tai yhteisö, joka saattaa omia tai välitettyjä tuotteita toisten saataville

tuottamuksellinen /tˈuotːamˌuksellɪnen/ (adj)
αμελής
  oikeudenloukkauksesta: huolimattomuudesta tai varomattomuudesta johtuva, ei tahallinen

tuottamus /tˈuotːamus/ (n)
αμέλεια
  oikeudenloukkaus, joka on tehty tarkoittamatta, ennalta arvaamatta; siitä johtuva syyllisyys

tuottavuus /tˈuotːavuːs/ (n)
παραγωγικότητα
  tuotannon tehokkuus; se kuinka paljon saadaan tuotosta aikaan käytettyä panosta kohden

tupakantumppi /tˈupakˌantumpːɪ/ (n)
αποτσίγαρο
  savukkeesta polttamatta jäänyt pätkä

tupakka /tˈupakːa/ (n)
καπνός
  jokin tupakoiden kasvisuvun (Nicotiana) jäsen, yleisesti nautintoaineena tai koristekasvina käytettyjä

tupakkahuone /tˈupakːahˌuone/ (n)
καπνιστήριο
  tupakointia varten varattu huone

tupakoida /tˈupakˌoida/ (v)
καπνίζω
  polttaa tupakkaa eli hengittää tupakan kytemisestä syntyvää savua

tupakointi /tˈupakˌointɪ/ (n)
κάπνισμα
  tupakan poltto tapana tai tottumuksena

tupakoitsija /tˈupakˌoitsɪja/ (n)
καπνιστήριο
  henkilö, joka tupakoi yleisesti

tupata /tˈupata/ (v)
ρέπω
  olla taipuvainen, olla tekemäisillään tai tapahtumaisillaan

tupee /tˈupeː/ (n)
περουκίνι
  miesten hiuslisäke, joka peittää kaljun kohdan päälaella

tuplasti /tˈuplastɪ/ (adv)
διπλάσιος
  kaksinkertaisesti

tuplata /tˈuplata/ (v)
διπλασιάζω
  kaksinkertaistaa, tehdä kaksinkertaiseksi

tuppi /tˈupːɪ/ (n)
θήκη
  jonkin ympärillä suojuksena oleva putkimainen toisesta päästä umpinainen esine tai muodostuma
θηκάρι
  puukon tai miekan terän ympärille tuleva suojus

tuppilo /tˈupːɪlo/ (n)
λεμφοζίδιο
  yksinkertainen kuiva avautuva yhdestä emilehdestä muodostunut kasvien hedelmätyyppi

tupruta /tˈupruta/ (v)
αγκομαχάω
  pöllytä (erityisesti savusta)

tupruttaa /tˈuprutːaː/ (v)
αγκομαχάω
  pöllyttää (ilmassa lentävästä aineesta)

tupsu /tˈupsu/ (n)
φούντα
  (tekstiilikoriste) tuuhea kimppu lankoja jotka on yläpäästään sidottu; päähineen pyöreä pehmeä pallomainen koriste

turbaani /tˈurbaːnɪ/ (n)
τουρμπάνι
  niin naisten kuin miestenkin käyttämä liinasta kiedottu alkuperältään intialainen päähine

turbiini /tˈurbɪːnɪ/ (n)
στρόβιλος
  energiaa tuottava laite, jonka toiminta perustuu työtä suorittavan väliaineen (kaasun tai nesteen) läpivirtauksen aiheuttamaan pyörimisliikkeeseen

turha /tˈurha/ (adj)
άκαρπος
  sellainen, jota ei tarvita mihinkään tai johonkin tarkoitukseen; sellainen, mikä on hyödytöntä

turhaan /tˈurhaːn/ (adv)
μάταια
  hyödyttömästi, tarpeettomasti

turisti /tˈurɪstɪ/ (n)
τουρίστας
  matkailija

turkiksi /tˈurkɪksɪ/ (adv)
τουρκικά
  turkin kielellä, turkin kielelle

turkinkielinen /tˈurkɪŋkˌielɪnen/ (adj)
τουρκικός
  turkin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava

turkinkyyhky /tˈurkɪŋkˌyːhky/ (n)
δεκαοχτούρα
  kyyhkylaji () tai sen yksilö

turkinpippuri /tˈurkɪmpˌipːurɪ/ (n)
κοκκινοπίπερο
  kirpeä paprikalajike (), jonka marjaa käytetään mausteena sellaisenaan, kuivattuna tai liemeen säilöttynä.

turkis /tˈurkɪs/ (n)
γούνα
  nisäkkään nyljetty karvapeitteinen nahka aineena tai materiaalina

turkki /tˈurkːɪ/ (n)
τουρκικά
  turkin kieli, pääasiassa Turkissa puhuttava turkkilainen kieli. Turkin valtion virallinen kieli (kielitunnus: tr)

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (adj)
τουρκικός, τούρκικος
  Turkista peräisin oleva tai Turkkiin liittyvä

turkkilainen /tˈurkːɪlˌainen/ (n)
Τούρκος
  pysyvästi Turkissa asuva henkilö

turkkilainen kahvi /tˈurkːɪlˌaineŋ kˈahvɪ/ (n)
ελληνικός καφές, κυπριακός καφές, τούρκικος καφές
  kahvin valmistustapa, jossa kahvipavut jauhetaan mahdollisimman hienoksi jauheeksi

turkoosi /tˈurkoːsɪ/ (n)
τυρκουάζ
  sinivihreä väri

turpa /tˈurpa/ (n)
ρύγχος
  hevos- tai nautaeläimen kuono
κορόιδο
  ihmisen kasvot, naama
λευκόψαρο
  eurooppalainen sisävesien särkikala ()

turri /tˈurrɪ/ (n)
γούνινος
  furry-alakulttuurin harrastaja

turruttaa /tˈurrutːaː/ (v)
ναρκωμένος
  tehdä turraksi, saada turraksi

tursas /tˈursas/ (n)
χταπόδι
  meritursas, kahdeksanlonkeroisia, kuorettomia ja luurangottomia mustekaloja, joilla on kolme sydäntä ja sinertävä veri ()

turska /tˈurska/ (n)
μπακαλιάρος
  Pohjois-Atlantin ja Jäämeren kala (), joita ajoittain esiintyy myös Suomenlahdella

turturikyyhky /tˈurturɪkˌyːhky/ (n)
τριγόνι
  eräs turturikyyhkyihin kuuluva lintulaji () tai sen yksilö

turva /tˈurva/ (n)
ακίνδυνος
  suoja

turvallinen /tˈurvallɪnen/ (adj)
ασφαλής
  sellainen, joka ei altista vaaralle

turvallisuus /tˈurvallɪsuːs/ (n)
ασφάλεια
  vallitsevan olotilan kokeminen uhkattomaksi ja vaarattomaksi

turvapaikka /tˈurvapˌaikːa/ (n)
άσυλο
  erit. poliittisten vainojen uhreille turvapaikkaoikeuden perusteella myönnettävä pakolaisasema

turvasatama /tˈurvasˌatama/ (n)
καταφύγιο
  suojaisa turvallinen satamapaikka
ακίνδυνος
  turvapaikka, suojapaikka, pakopaikka

turvata /tˈurvata/ (v)
προστατεύω
  antaa turva(a) jtak vastaan

turvatarkastus /tˈurvatˌarkastus/ (n)
εξέταση
  yleensä matkustajaterminaalin lähtöaulassa lähtöselvitysen yhteydessä ennen porttialueelle pääsyä tehtävä tarkastus, jossa varmistetaan, että matkustajan hallussa ei ole mitään lentoturvallisuutta vaarantavaa

turvaton /tˈurvaton/ (adj)
απροστάτευτος
  vaarallinen, ei turvallinen; sellainen, jossa ei ole turvaa

turvatyyny /tˈurvatˌyːny/ (n)
αερόσακος
  auton turvaväline, joka kolarin sattuessa täyttyy kaasulla törmäystä vaimentavaksi pussiksi; ilmatyyny

turvavyö /tˈurvavyø/ (n)
ζώνη ασφαλείας
  autossa ajon aikana pakollinen, onnettomuuden varalta käytettävä passiivinen suojaväline

turve /tˈurve/ (n)
τύρφη
  suohon kasautunut puolihajonneista kasvijätteistä hapettomissa olosuhteissa muodostunut eloperäinen maalaji

turvottaa /tˈurvotːaː/ (v)
πρήζω
  saada turpoamaan, antaa turvota

turvotus /tˈurvotus/ (n)
υδρωπικία
  nesteen kertyminen kudoksen soluvälitilaan

tusina /tˈusɪna/ (n)
δωδεκάδα
  kappalemäärän yksikkö: kaksitoista

tusinoittain /tˈusɪnˌoitːain/ (adv)
ντουζίνα
  tusinan erissä; tusinan erinä, suurina määrinä

tuska /tˈuska/ (n)
πόνος
  fyysinen tai psyykkinen kärsimys

tuskallinen /tˈuskallɪnen/ (adj)
επώδυνος
  tuskaa tuottava, sisältävä tai ilmaiseva, tuskainen, kipeä

tuskin /tˈuskɪn/ (adv)
μόλις
  varmaankaan; sanotaan silloin, kun epäillään tai ei uskota jotain

tussi /tˈussɪ/ (n)
σινική μελάνη
  hienojakoisen noen kolloidinen liuos: musta väri, joka on valmistettu hienosta noesta, johon on sideaineeksi lisätty esimerkiksi arabikumia

tussikynä /tˈussɪkˌynæ/ (n)
μαρκαδόρος
  kynä, jossa väriaine siirtyy pinnalle huokoisen kärjen läpi

tussitaulu /tˈussɪtˌaulu/ (n)
λευκοπίνακας
  valkotaustainen liitutaulun syrjäyttäjä, johon voi kirjoittaa ja piirtää tussilla

tussu /tˈussu/ (n)
μουνάκι, μουνί
  häpy (yleisimmin karvainen)

tutka /tˈutka/ (n)
ραντάρ
  radioaaltojen kohteesta heijastumiseen perustuva järjestelmä. Tutkan kaikujen avulla voidaan havaita, seurata ja mitata kohteiden suuntaa, etäisyyttä ja nopeutta

tutkia /tˈutkɪa/ (v)
ερευνώ
  perehtyä johonkin asiaan, ottaa jostakin selvää
  harjoittaa tieteellistä tutkimusta

tutkija /tˈutkɪja/ (n)
ερευνητής
  ammatti, jonka harjoittajia on esimerkiksi yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa

tutkimus /tˈutkɪmus/ (n)
έρευνα
  perinpohjainen jonkin asian selvittäminen
  tieteellinen tutkimus (toimintana)
διάβασμα
  selvityksen ja sen tulosten kuvaus paperilla, tutkimusasiakirja

tutkimusmenetelmä /tˈutkɪmˌusmenetˌelmæ/ (n)
ερευνητική μέθοδος
  menetelmä tutkimuksen suorittamiseen; tutkimusmetodi

tutkinta /tˈutkɪnta/ (n)
έρευνα
  se, että tutkitaan; tutkiminen
  oikeudellinen tutkiminen

tutkinto /tˈutkɪnto/ (n)
δίπλωμα
  yhteiskunnan hyväksymä, usein lainsäädännöllä vahvistettu opin- tai taidonnäyte, josta tavallisesti annetaan todistus

tutkintotodistus /tˈutkɪntˌotodˌistus/ (n)
δίπλωμα
  paperinen todistus jonkin tutkinnon suorittamisesta

tuttava /tˈutːava/ (n)
γνωστός
  usein tavattu henkilö, joka kanssa tunteminen on molemminpuolista ja yleensä kestänyt ainakin jonkin aikaa

tuttavuus /tˈutːavuːs/ (n)
γνωριμία
  se, että on tuttava
  tuttava, satunnainen tuttu

tutti /tˈutːɪ/ (n)
πιπίλα
  kumista, muovista tai silikonista valmistettu tuppimainen esine, jota vauvaikäiset lapset voivat imeä, hupitutti

tuttu /tˈutːu/ (adj)
γνωστός
  sellainen, jonka joku hyvin tuntee

tutustua /tˈutustˌua/ (v)
επιθεωρώ
  oppia tuntemaan henkilö tai muu asia

tuuba /tˈuːba/ (n)
τούμπα
  matalaäänisin sinfoniaorkesterissa käytettävä vaskipuhallin

tuubi /tˈuːbɪ/ (n)
σωλήνας
  putkimainen pakkaus, josta sisältö saadaan ulos puristamalla

tuuhea /tˈuːhea/ (adj)
πυκνός
  tiheä tai paksu

tuulastaa /tˈuːlastaː/ (v)
άντρας
  pyydystää kaloja atraimella eli tuulaalla iskemällä

tuuletin /tˈuːletɪn/ (n)
ανεμιστήρας
  siipiä pyörittämällä ilmaa liikkeelle paneva laite

tuuli /tˈuːlɪ/ (n)
άνεμος
  ilmamassojen paine-eroista johtuva ulkoilman voimakas liike

tuulihattu /tˈuːlɪhˌatːu/ (n)
σου
  makea tai suolainen kuohkea leivonnainen

tuulihaukka /tˈuːlɪhˌaukːa/ (n)
βραχοκιρκίνεζο
  jalohaukkoihin kuuluva pienikokoinen, pitkäsiipinen ja pitkäpyrstöinen lintulaji ()

tuulilasi /tˈuːlɪlˌasɪ/ (n)
παρμπρίζ
  ajoneuvon etulasi

tuulilasinpyyhin /tˈuːlɪlasˌimpyːhɪn/ (n)
υαλοκαθαριστήρας
  koje, joka pyyhkii kumisella sulalla edestakaisella liikkeellä sadeveden tai lumen esim. auton tuulilasin ulkopinnalta pois

tuulimylly /tˈuːlɪmˌylly/ (n)
ανεμόμυλος
  mylly, jonka käyttö perustuu tuulivoimaan muuttamalla tuulen energiaa pyörimisliikkeeksi erityisten pyörivien siipien tai siivekkeiden avulla

tuulipuisto /tˈuːlɪpwˌisto/ (n)
αιολικό πάρκο
  tuulivoimaloiden kokonaisuus

tuulitunneli /tˈuːlɪtˌunnelɪ/ (n)
αεροσήραγγα
  mittatilana toimiva virtauskanava, jossa voidaan tutkia esineiden ympärille muodostuvaa virtauskenttää, painetta, vastusta ja tutkittavaan esineeseen vaikuttavia voimia ja momentteja

tuuliturbiini /tˈuːlɪtˌurbɪːnɪ/ (n)
ανεμογεννήτρια
  kone, jolla tuulen eli virtaavan ilman liike-energiaa muutetaan turbiinin akselin pyörimisenergiaksi eli mekaaniseksi energiaksi

tuuliviiri /tˈuːlɪvˌiːrɪ/ (n)
ανεμοδείκτης
  tuulen suunnan ilmaiseva mekaaninen osoitinlaite: akselinsa ympäri kääntyilevä, yleensä jäykkä viiri

tuulivoima /tˈuːlɪvˌoima/ (n)
αιολική ενέργεια
  tuulivoimalaitoksiin perustuva sähkön tuotantomenetelmä

tuulivoimala /tˈuːlɪvˌoimala/ (n)
αιολικός
  tuulen kineettistä energiaa sähköksi muuntava voimalaitos

tuulla /tˈuːlla/ (v)
παίρνω πίπα
  (ilmasta) liikkua, puhaltaa, aiheuttaa tuulta

tuuma /tˈuːma/ (n)
ίντσα
  mittayksikkö, nykyisin käytetty brittiläinen tuuma on kahdestoistaosa jalasta eli 2,54 senttimetriä

tuunata /tˈuːnata/ (n)
εκπορνεύω
  muokata paremmaksi tai itselle mieluisammaksi, esimerkiksi tehdä autosta mieluisampi

tuutori /tˈuːtorɪ/ (n)
προγυμναστής
  opettaja tai opiskelija, jonka tehtävänä on opastaa nuorempia opiskelijoita

tuutti /tˈuːtːɪ/ (n)
κώνος
  ympyräkartio tai sen muotoinen esine, torvi

tyhjentää /tˈyhjentæː/ (v)
αδειάζω
  jotakin poistetaan

tyhjiö /tˈyhjɪø/ (n)
κενό
  tila, jossa ei ole lainkaan ainetta

tyhjä /tˈyhjæ/ (adj)
άδειος, κενός
  sellainen, mikä ei sisällä mitään tai ketään

tyhjäsuoli /tˈyhjæsˌuolɪ/ (n)
νήστις
  ohutsuolen keskiosa (jejunum)

tyhmyys /tˈyhmyːs/ (n)
βλακεία
  se, että on tyhmä

tyhmä /tˈyhmæ/ (adj)
ανόητος, κουτός
  tietämätön, ymmärtämätön tai harjaantumaton, myös haukkumasana

tykinkuula /tˈykɪŋkˌuːla/ (n)
δεκανίκι
  tykillä ammuttavaksi tarkoitettu pallon muotoinen ammus

tykinruoka /tˈykɪnrˌuoka/ (n)
τροφή για τα κανόνια
  jalkaväensotilaat, jotka päätyvät tai marssitetaan tykkitulen uhreiksi, sotaan haluamattaan lähetetty miehistö

tykki /tˈykːɪ/ (n)
κανόνι
  yli 20 mm kaliiperin tuliase

tykkivene /tˈykːɪvˌene/ (n)
κανονιοφόρος
  pienehkö sota-alus, jossa pääaseistuksena ovat tykit

tykkäys /tˈykːæys/ (n)
αγαπημένο
  eräillä verkkosivuilla, erityisesti Facebookissa, toisen käyttäjän lähettämästä viestistä pitämisen ilmaiseminen tälle sivustolle rakennettua mekanismia käyttäen

tykätä /tˈykætæ/ (v)
αγαπώ
  pitää jostakin, olla ihastunut johonkin

tylppä /tˈylpːæ/ (adj)
αμβλύς
  esine joka ei ole terävä
  kulmasta yli 90-asteinen

tylsistyä /tˈylsɪstˌyæ/ (v)
ανοϊκός
  dementoitua
αμβλύνω
  tylsyä
βαριεστημένος
  pitkästyä

tylsyä /tˈylsyæ/ (v)
αμβλύνω
  tulla tylsäksi, menettää terävyyttään

tylsä /tˈylsæ/ (adj)
βαρετός
  ei kiinnostusta herättävä

tympanon /tˈympanon/ (n)
τύμπανο
  klassisen temppelin päätykolmion rajaama kenttä; vastaava klassistisessa arkkitehtuurissa

tympeä /tˈympeæ/ (adj)
μπουχτισμένος
  tympääntynyt
έωλος
  tunkkainen, etova, vastenmielinen, inhottava

tynkä /tˈyŋkæ/ (n)
λήμμα προς επέκταση
  jostakin katkaistaessa jäljelle jäänyt osa, jäännös

tynnyri /tˈynnyrɪ/ (n)
βαρέλι
  sylinterinmuotoinen laudoista, muovista tai metallista valmistettu suuri umpinainen astia

typerys /tˈyperys/ (n)
γελωτοποιός
  eri yhteyksissä ajattelemattomasti käyttäytyvä henkilö

typerä /tˈyperæ/ (adj)
ανόητος
  yksinkertainen, ajattelematon, harkitsematon

typografia /tˈypoɡrˌafɪa/ (n)
τυπογραφία
  tekstin ja kirjainten asettelu ennen painamista visuaalisen ilmeen saavuttamiseksi

typografinen /tˈypoɡrˌafɪnen/ (adj)
τυπογραφικός
  typografiaan kuuluva tai liittyvä

typpi /tˈypːɪ/ (n)
άζωτο
  epämetalleihin kuuluva alkuaine. Typen kemiallinen merkki on N.

typpihappo /tˈypːɪhˌapːo/ (n)
νιτρικό οξύ
  HNO₃; väritön, voimakkaasti syövyttävä happo

tyranni /tˈyrannɪ/ (n)
τύραννος
  antiikin Kreikassa hallitsija, joka otti vallan yleensä kansalaisten tuella tai joskus armeijan tai ulkopuolisten tuella kuninkaiden tai aristokraattien sijaan
  nykyisin hirmuhallitsija

tyrannia /tˈyrannˌia/ (n)
τυραννία
  historiassa tyrannin hallituskausi

tyrannimainen /tˈyrannɪmˌainen/ (adj)
τυραννικός
  tyrannia muistuttava; tyrannille ominainen

tyrannisoida /tˈyrannɪsˌoida/ (v)
αποπαίρνω
  hallita tyrannimaisesti

tyrkätä /tˈyrkætæ/ (v)
σκουντώ
  työntää äkillisesti, tönäistä, tuupata

tyrmistys /tˈyrmɪstys/ (n)
ανησυχία
  se, että ollaan tyrmistyneitä, tyrmistyminen

tyrä /tˈyræ/ (n)
κήλη
  hernia, kudoksen läpityöntyminen elimistön kahta eri tilaa erottavan seinämän läpi

tyttö /tˈytːø/ (n)
κορίτσι
  naispuolinen lapsi tai nuori

tyttömäinen /tˈytːømˌæinen/ (adj)
κοριτσίστικος
  tytön tapainen tai tytöltä vaikuttava

tyttönimi /tˈytːønˌimɪ/ (n)
πατρικό όνομα
  naisen kasteessa saama sukunimi, joka tavallisesti muuttuu avioituessa

tyttöystävä /tˈytːøystˌævæ/ (n)
κοπέλα
  nuoren henkilön naispuolinen, usein läheinen ystävä, tyttökaveri
φιλενάδα
  naispuolinen seurustelukumppani

tytär /tˈytær/ (n)
κόρη, θυγατέρα
  naispuolinen jälkeläinen, jonkun naispuolinen, oma lapsi

tytäryhtiö /tˈytærˌyhtɪø/ (n)
θυγατρική εταιρία
  yhtiö, jonka äänivallasta emoyhtiöllä on yli 50 prosentin osuus joko suoraan tai välillisesti; yhtiö, joka on toisen yhtiön (emoyhtiön) määräysvallassa

tyydyttävä /tˈyːdytːˌævæ/ (adj)
ικανοποιητικός
  kelvollinen

tyydyttää /tˈyːdytːæː/ (v)
ικανοποιώ
  täyttää jkn/jnk tarpeet

tyyli /tˈyːlɪ/ (n)
ύφος
  ihmisen olomuoto, ulkoisen olemuksen muodostama vaikutelma

tyyni /tˈyːnɪ/ (adj)
ήρεμος
  tyven, tuuleton, tyyntynyt, aalloton

tyynnyttää /tˈyːnnytːæː/ (v)
ηρεμώ
  saada tyyntymään; rauhoittaa

tyyntyä /tˈyːntyæ/ (v)
ήρεμος
  tulla tyyneksi

tyyny /tˈyːny/ (n)
μαξιλάρι
  vuoteessa käytettävä päänalunen

tyypillinen /tˈyːpɪllɪnen/ (adj)
χαρακτηριστικός
  jossakin yhteydessä erittäin usein ilmenevä, jollekin ominainen tai hyvin tavallinen

tyypittää /tˈyːpɪtːæː/ (v)
κατηγοριοποιώ
  tehdä tyypitys, määrittää jonkin tyyppi

tyyppi /tˈyːpːɪ/ (n)
τύπος
  laji, luokka; sellainen kokonaisuus, johon kuuluvilla on tiettyjä tai määrättyjä yhteisiä ominaisuuksia
  kirjake; kirjakemuoto

tyyppiyksilö /tˈyːpːiyksˌilø/ (n)
είδος
  tyyppinäyte, eliölajien tieteellisessä tunnistuksessa käytetty preparoitu eläin-, kasvi-, sieni- ym. näyte

tyytyväinen /tˈyːtyvˌæinen/ (adj)
ικανοποιημένος
  (+ illatiivi) joka ei valita jostakin vaan pitää jotakin riittävänä tai siedettävänä

tyytyä /tˈyːtyæ/ (v)
ικανοποιημένος
  olla tyytyväinen jhk, pitää riittävänä jtk

työ /tˈyø/ (n)
έργο, δουλειά
  fysikaalinen suure, tunnus W, joka merkitsee energian vaihtoa kappaleiden tai energiamuotojen välillä
  (taloustiede) ihmisen ruumiillinen tai henkinen toiminta tavoitteena tarpeiden tyydyttäminen, lähinnä tuoton tai tulon hankinta
έργο, εργασία
  palkkatyö, työnantajan ja työntekijän väliseen sopimukseen perustuva toimi
έργο
  työpaikka

työaika /tˈyøaika/ (n)
ωράριο
  työsopimuksen mukainen työnteon ajallinen pituus vuorokaudessa

työharjoittelu /tˈyøharjˌoitːelu/ (n)
εξάσκηση
  koulutukseen liittyvä harjoitteluosa

työhuone /tˈyøhuone/ (n)
διάβασμα
  huone, jossa jonkin ammatin harjoittaja työskentelee tyypillisesti yksin; tavallisesti työssä tarvittavilla keskeisillä työvälineillä, kuten tuolilla, kirjoitus- tai tietokonepöydällä ja kirjoitusvälineillä tai nykyaikana tietokoneella, varustettu huone, joka on tarkoitettu työskentelyyn

työkalu /tˈyøkalu/ (n)
εργαλείο
  työssä tai arkisessa tehtävässä käytettävä työväline tai instrumentti

työkalupakki /tˈyøkalupˌakːɪ/ (n)
εργαλειοθήκη
  kantokahvoilla varustettu laatikko työkalujen kuljettamista ja säilytystä varten

työkalut /tˈyøkalut/ (n)
εξάρτυση
  joukko työkaluja ja niiden muodostama kokonaisuus

työkaveri /tˈyøkavˌerɪ/ (n)
συνάδελφος
  työpaikalta tuttu henkilö

työllistäjä /tˈyøllɪstˌæjæ/ (n)
εργοδότης
  yritys, henkilö tai muu taho, joka työllistää

työllisyys /tˈyøllɪsyːs/ (n)
χρήση
  se, että on työllinen

työmaaruokala /tˈyømaːrˌuokala/ (n)
καντίνα
  tehtaan tai muun suurehkon työmaan yhteydessä oleva ruokala, jonka toimintaa työnantajat usein tukevat taloudellisesti

työmarkkinat /tˈyømarkːɪnat/ (n)
αγορά εργασίας
  työvoiman kysyntä ja tarjonta

työmatka /tˈyømatka/ (n)
ταξίδι
  työhön liittyvä työtehtävien hoitamista varten tehty matka, joka ei ole kodin ja tavanomaisen työpaikan välinen matka

työnantaja /tˈyønantˌaja/ (n)
εργοδότης
  työsopimuksen sopijapuoli, henkilö tai yritys, jolle toinen sopijapuoli, työntekijä, sitoutuu tekemään työtä johdon tai valvonnan alaisena

työnjohtaja /tˈyønjohtˌaja/ (n)
οδηγός
  työnantajan edustajana työn suoritusta johtava ja valvova toimihenkilö

työntekijä /tˈyøntekˌijæ/ (n)
υπάλληλος
  henkilö, joka on yrityksessä tai laitoksessa toisen palveluksessa työ- tai palvelussuhteessa tekemässä työtä

työntäyteinen /tˈyøntæytˌeinen/ (adj)
πολυάσχολος
  paljon uurastusta vaatinut tai tulevaisuudessa vaativa

työntää /tˈyøntæː/ (v)
σπρώχνω
  liikuttaa tai yrittää liikuttaa jkta/jtk itsestä poispäin

työntö /tˈyøntø/ (n)
βάζω
  ulkoisen voiman kohdistus työnnettävään kohteeseen halutusta suunnasta halutun ajan
επολέ-ζετέ
  kaksivaiheinen nosto, jossa nostaja ensin nostaa tangon rinnalle yhdessä liikkeessä, joko menemällä syvään tai osittaiseen kyykkyyn tai saksiasentoon, pysähtyy hetkeksi pitäen tankoa rinnalla, tai oikeastaan etuolkapäiden sekä solisluiden päällä, ja tangon rauhoituttua nostaja suorittaa ylöstyönnön ponnistamalla tankoa ylöspäin ja tämän jälkeen työntämällä itsensä tangon alle saksi- tai kyykkyasentoon

työpaikka /tˈyøpaikːa/ (n)
χώρος εργασίας
  työsuhteeseen perustuva työntekopaikka, usein yritys tai laitos, jossa ollaan työssä

työperäinen /tˈyøperˌæinen/ (adj)
έργο
  työstä johtuva tai seuraava

työpöytä /tˈyøpøytæ/ (n)
επιφάνεια εργασίας
  pöytä, joka on tarkoitettu työntekoon
  tietokoneen käyttöjärjestelmän graafisen käyttöliittymän perusnäkymä, jonka päälle ikkunat aukeavat

työryhmä /tˈyøryhmæ/ (n)
συγκρότημα
  yhdessä työskentelevien ihmisten muodostama tiimi

työskennellä /tˈyøskennellæ/ (v)
δουλεύω
  tehdä työtä

työsopimus /tˈyøsopɪmus/ (n)
σύμβαση εργασίας
  työnantajan ja työntekijän välinen sopimus työsuhteesta

työstää /tˈyøstæː/ (v)
δουλεύω
  muokata työkappaletta käsityökaluilla tai työstökoneilla

työsuhde /tˈyøsuhde/ (n)
χρήση
  työntekijän ja työnantajan välinen työsopimukseen perustuva oikeudellinen suhde

työtodistus /tˈyøtodˌistus/ (n)
πηγές
  asiakirja, jossa työnantaja todistaa henkilön olleen hänellä töissä ja josta käy ilmi työsuhteen laatu ja ajankohta

työttömyys /tˈyøtːømyːs/ (n)
ανεργία
  ansiotyön puuttuminen ihmisiltä, vailla työmahdollisuutta oleminen; se, että on työtön

työttömyyskorvaus /tˈyøtːømˌyːskorvaus/ (n)
επίδομα ανεργίας
  työttömälle annettava tulonsiirto

työtön /tˈyøtøn/ (n)
άνεργος
  henkilö, jolla ei ole ansiotyötä

työura /tˈyøura/ (n)
καριέρα
  elämän kuluessa kertyneet työtehtävät

työvoima /tˈyøvoima/ (n)
εργατικό δυναμικό
  aktiivinen väestö, joka on tuloa tuottavassa työssä tai pyrkii siihen

työvuoro /tˈyøvuoro/ (n)
βάρδια
  vuorotyöhön kuuluva yksittäisten työntekijäin työajan jakso

työväki /tˈyøvækɪ/ (n)
εργατικοί
  palkkatyötä tekevä väestönosa, työläiset

tähdenlento /tˈæhdenlˌento/ (n)
διάττοντας αστέρας
  taivaalla näkyvä kakan ja pissan yhdistelmästä tulee tähdenlento. Yleensä kaikki ihmiset syövät sipsiä dipin kanssa. ilmakehässä

tähdistö /tˈæhdɪstø/ (n)
αστερισμός
  (tähtitiede) tähtikuvion perusteella nimetty tietty tähtitaivaan alue ja siellä sijaitsevat tähdet; usein sama kuin nimeämisen perusteena oleva tähtikuvio

tähdittää /tˈæhdɪtːæː/ (v)
αστέρας
  esittää pääosaa

tähdätä /tˈæhdætæ/ (v)
στοχεύω
  suunnata esine kohdetta kohti yrittääkseen osua kohteeseen
σημάδι
  pyrkiä jhk

tähkä /tˈæhkæ/ (n)
στάχυ
  pitkälapakkoinen kukinto

tähti /tˈæhtɪ/ (n)
αστέρι, άστρο, αστέρας
  painovoiman koossa pitämän aineen muodostama taivaankappale, jossa ainakin jossain sen kehitysvaiheessa tapahtuu ydinfuusiota
άστρο, αστέρι
  tähtiesiintyjä, suosittu esiintyjä, esimerkiksi näyttelijä tai laulaja

tähtienvälinen /tˈæhtienvˌælɪnen/ (adj)
διαστρικός
  tähtien välissä sijaitseva; tähtien välillä tapahtuva

tähtihedelmä /tˈæhtɪhedˌelmæ/ (n)
καραμπόλα
  , vihertävän kellertävä, vaalea ja läpikuultava hedelmä

tähtikaukoputki /tˈæhtɪkˌaukopˌutkɪ/ (n)
τηλεσκόπιο
  näkyvän valon aallonpituuksilla tapahtuvaan taivaankappaleiden tarkkailuun suunniteltu kaukoputki

tähtitiede /tˈæhtɪtˌiede/ (n)
αστρονομία
  luonnontiede, joka tutkii maailmankaikkeuden aineellisia olioita, niiden fysikaalisia ominaisuuksia, kehitystä, jakautumista ja liikkeitä

tähtitieteellinen /tˈæhtɪtˌieteːllɪnen/ (adj)
αστρονομικός
  tähtitieteeseen kuuluva tai liittyvä
  valtaisa, käsittämättömän suuri

tähtitieteilijä /tˈæhtɪtˌieteilˌijæ/ (n)
αστρονόμος
  (tähtitiede) astronomi, tähtitieteen ammattimainen tutkija tai kehittynyt harrastaja

tähtäin /tˈæhtæin/ (n)
στόχαστρο
  aseeseen kiinteästi asennettu osa tai varuste, joka mahdollistaa laitteen tarkan kohdentamisen tai tähtäyksen; käytetään joskus myös kameran etsimestä

täi /tˈæi/ (n)
ψείρα
  siivetön runsaslajisen lahkon hyönteisyksilö. Täit tunnetaan erityisesti niiden tarttumisesta ja elämisestä ihmisen hiuksissa, päätäi.

täkki /tˈækːɪ/ (n)
πάπλωμα
  vahva vuodepeitto

tämä päivä /tˌæmæ pˈæivæ/ (n)
σήμερα
  Parhaillaan elettävä päivä tai aikakausi

tämänhetkinen /tˈæmænhˌetkɪnen/ (adj)
τωρινός
  tällä hetkellä vallitseva

tämänpäiväinen /tˈæmæmpˌæivæinen/ (adj)
σημερινός
  tänäinen, tänä päivänä, tänään tapahtunut tai ilmestynyt

tänne /tˈænne/ (adv)
εδώ
  tähän paikkaan, tälle paikalle (kun puhujan osoittama paikka on laajahko t. löyhästi rajallinen; vrt tähän)

tänä päivänä /tˌænæ pˈæivænæ/ (adv)
σήμερα
  juuri tänään

tänään /tˈænæːn/ (adv)
σήμερα
  tänä päivänä, parhaillaan kuluvana päivänä

täplä /tˈæplæ/ (n)
βούλα
  pieni pohjaväristä poikkeava alue esim. eläimen turkissa

täristä /tˈærɪstæ/ (v)
σείω
  liikkua hyvin nopeassa tahdissa säännöllisesti hyvin pientä matkaa edestakaisin, vavista

tärkeys /tˈærkeys/ (n)
σημασία
  jonkin, yleensä tärkeäksi koetun, merkitystä ja merkittävyyttä kuvaava ominaispiirre

tärkeä /tˈærkeæ/ (adj)
σπουδαίος
  enemmän kuin tarpeellinen; sellainen, josta ollaan riippuvaisia

tärkkelys /tˈærkːelys/ (n)
άμυλο
  kasvisten hiilihydraatti, pitkäketjuinen sokeriyhdiste

tärkätä /tˈærkætæ/ (v)
άμυλο
  kovittaa, käsitellä tärkillä

tärppi /tˈærpːɪ/ (n)
δάγκωμα
  kalan otto kiinni vieheeseen

tärykalvo /tˈærykˌalvo/ (n)
ακουστικό τύμπανο
  (anatomia) korvassa oleva kalvo, johon tuleva äänivärähtely siirtyy kuuloluiden välityksellä ääniastimuksen aiheuttaviin elimiin

täsmentää /tˈæsmentæː/ (v)
διαλευκάνω
  tarkentaa, tehdä täsmällise(mmä)ksi

täsmällinen /tˈæsmællɪnen/ (adj)
ακριβής
  yksityiskohtainen, lukuarvossa tarkka

tässä /tˈæssæ/ (adv)
εδώ
  jossakin käsillä olevassa, läheisessä ja suhteellisen rajallisessa paikassa, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa itse siinä

täten /tˈæten/ (adv)
έτσι
  näin, tällä lailla, näin ollen

täti /tˈætɪ/ (n)
θεία
  isän tai äidin sisar

täydellinen /tˈæydellɪnen/ (adj)
τέλειος
  virheetön, moitteeton, erittäin hyvä

täydentää /tˈæydentæː/ (v)
γεμίζω
  täyttää, lisätä puuttuvia
συμπληρώνω
  lisätä puuttuvia, tehdä riittäväksi

täysi /tˈæysɪ/ (adj)
γεμάτος
  jossa on suurin mahdollinen määrä siihen mahtuvaa sisältöä

täysi-ikäinen /tˈæysɪˈikæinen/ (n)
ενήλικος
  tietyn ikärajan, täysi-ikäisyyden, saavuttanut ihminen, joka on lähtökohtaisesti yhteisön täysivaltainen jäsen

täysikuu /tˈæysɪkuː/ (n)
πανσέληνος
  Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä Kuun pinta on kokonaan Auringon valaisema

täysillä /tˈæysɪllæ/ (adv)
άκρον άωτον
  täyttä vauhtia, täydellä vauhdilla, täydellä volyymillä, täyteen arvoon säädettynä

täysin /tˈæysɪn/ (adv)
πλήρης
  täydellisesti, kokonaan, vallan, läpikotaisin

täyskäsi /tˈæyskæsɪ/ (n)
φουλ
  pokerikäsi, jossa on kolmoset ja pari

täytekakku /tˈæytekˌakːu/ (n)
γλύκισμα
  pohjaltaan useampaan osaan jaettu ja täytetty, useimmiten kuorrutettu ja koristeltu makea leivonnainen

täytekynä /tˈæytekˌynæ/ (n)
πένα
  mustekynä, jonka varressa on musteella täytettävä säiliö tai vaihdettava mustepatruuna

täyttyä /tˈæytːyæ/ (v)
γεμίζω
  tulla täyteen

täyttää /tˈæytːæː/ (v)
γεμίζω
  panna jonkinlainen astia täyteen, tehdä täydeksi
  kirjoittaa tietoja lomakkeeseen tai vastauksia kyselyyn, täydentää
έχω
  tulla jonkin ikäiseksi
γνωρίζω
  täyttää vaatimukset tai suorittaa tehtävä, velvollisuus

täytyä /tˈæytyæ/ (v)
οφείλω
  (genetiivi + yks. 3. p. + inf.) olla pakko

täällä /tˈæːllæ/ (adv)
εδώ
  viittaa johonkin käsillä olevaan, läheiseen, suhteelliseen laajaan ja epätarkasti määriteltyyn paikkaan, kun puhuja osoittaa sen olevan aivan hänen edessään tai osoittaa olevansa sillä paikalla; paikan adverbi

tökötti /tˈøkøtːɪ/ (n)
βέργα
  tahnamainen aine

tölkki /tˈølkːɪ/ (n)
κονσερβοκούτι
  säilykkeiden vähittäismyyntipakkaus
δύναμαι
  juomien vähittäismyyntipakkaus

tönäisy /tˈønæisy/ (n)
σπρώχνω
  tönäiseminen; sen toteutus

törkeä rikos /tˈørkeæ rˈikos/ (n)
κακούργημα
  törkeä rikos, vakava rikos (josta USA:ssa tuomiona yli 1 v vankeutta)

törmä /tˈørmæ/ (n)
όχθη
  penger

törmätä /tˈørmætæ/ (v)
αντικρούομαι
  kulkea vahingossa jotakin päin
πέφτω
  (kuvallisesti) kohdata sattumalta, tavata

törmäys /tˈørmæys/ (n)
σύγκρουση
  usean liikkuvan kappaleen osuminen toisiinsa liikkeen aikana

törö /tˈørø/ (n)
γυφτόψαρο
  pieni pohjan tuntumassa elävä särkikaloihin kuuluva kalalaji (Gobio gobio)

töyhtöhyyppä /tˈøyhtøhˌyːpːæ/ (n)
ευρωπαϊκή καλημάνα
  eräs hyyppien sukuun kuuluva, Euroopassa tavallinen lintu ()

töötätä /tˈøːtætæ/ (v)
μπουνιά
  lyödä, iskeä, tintata
διακρότημα
  nujertaa, murskata, voittaa ylivoimaisesti

tšekki /tʃˈekːɪ/ (n)
τσεχικά
  (vain yksikössä) tšekin kieli (kielitunnus: cs), länsislaavilainen kieli, jota puhuu noin 12 miljoonaa ihmistä pääasiallisesti Tšekissä. Sanalista.

tšekkiläinen /tʃˈekːɪlˌæinen/ (adj)
τσεχικός
  Tšekistä peräisin oleva tai Tšekkiin liittyvä

ubiikki /ˈubɪːkːɪ/ (adj)
πανταχού παρών
  kaikkialla läsnäoleva, jokapaikan

uhata /ˈuhata/ (v)
απειλώ
  olla uhkana jklle
  aiheuttaa uhka jklle jllak

uhka /ˈuhka/ (n)
απειλή
  todettavissa oleva jonkun tai jonkin tuoma pelko tai pelättävissä olevan vaaran tuntemus tai todellinen vaara

uhkaava /ˈuhkaːva/ (adj)
απειλητικός
  sellainen, joka uhkaa

uhkailla /ˈuhkailla/ (v)
απειλώ
  sanoa tekevänsä jotakin hyvin kielteistä, esittää uhkauksia

uhkapeli /ˈuhkapˌelɪ/ (n)
στοίχημα
  peli, jossa pelaaja voi hävitä asettamansa panoksen

uhkea /ˈuhkea/ (adj)
υπέροχος
  yleensä naisesta: muodokas, isorintainen ja usein leveälanteinenkin

uhma /ˈuhma/ (n)
πείσμα
  vastustava tai välinpitämätön suhtautuminen

uhrata /ˈuhrata/ (v)
θυσιάζω
  lahjoittaa jumalille tms. yliluonnollisille voimille seremoniallisesti ojentamalla tai tappamalla

uhraus /ˈuhraus/ (n)
θυσία
  jumalalle annettu lahja

uhri /ˈuhrɪ/ (n)
θύμα
  ihminen, jolle tapahtui jotakin pahaa, esimerkiksi onnettomuuden tai rikoksen seurauksena

uida /ˈuida/ (v)
κολυμβώ
  liikkua vedessä yleensä ilman pinnalla kannattelevia apuvälineitä ja koskematta pohjaan

uima-allas /ˈuimaˈallas/ (n)
πισίνα
  vedellä täytettävä allas, joka on tarkoitettu uimista varten

uimahalli /ˈuimahˌallɪ/ (n)
πισίνα
  rakennus, jossa on lämmitetty uima-allas uimista varten (yleensä julkinen laitos)

uimahousut /ˈuimahˌousut/ (n)
μαγιό
  miesten uidessa pitämä vaate

uimapuku /ˈuimapˌuku/ (n)
μαγιό
  uidessa pidettävä vaate; uima-asu

uimaranta /ˈuimarˌanta/ (n)
ακρογιαλιά
  auringonottoon ja uimiseen sopiva ranta

uimari /ˈuimarɪ/ (n)
κολυμβητής
  henkilö, joka ui

uiminen /ˈuimɪnen/ (n)
κολύμβηση
  ihmisen tai muiden eläinlajien edustajan yleensä pinnalla pysytellen tai pinnan alla liikkuminen tekemällä lajillensa ominaisia uintiliikkeitä

uimuri /ˈuimurɪ/ (n)
φελλός
  nesteen pinnalla kelluva (laitteen) osa

uinti /ˈuintɪ/ (n)
κολυμβώ
  vedessä liikkuminen uimalla

ujo /ˈujo/ (adj)
ντροπαλός
  sellainen, josta on kiusallista tulla huomion kohteeksi, jonka on vaikeata esiintyä luontevasti, helposti hämilleen joutuva ja itsensä vaivaantuneeksi tunteva

ujous /ˈujous/ (n)
ντροπαλοσύνη
  se, että on ujo

ukki /ˈukːɪ/ (n)
πάππος
  isoisä

ukko /ˈukːo/ (n)
αρσενικός φασιανός
  koiraspuolinen täysikasvuinen metso tai teeri

ukkonen /ˈukːonen/ (n)
καταιγίδα
  ilmassa olevan, ilmamassojen hankauksessa syntyneen sähkön purkaus; sen tuottama jylisevä ääni

ukraina /ˈukraina/ (n)
ουκρανικά, Ουκρανικά
  ukrainan kieli, indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva itäslaavilainen kieli, jota puhuvat ukrainalaiset (kielitunnus: uk, ukr)

ukrainalainen /ˈukrainalˌainen/ (adj)
ουκρανικός
  Ukrainasta peräisin oleva tai Ukrainaan liittyvä

ukulele /ˈukulˌele/ (n)
γιουκαλίλι, ουκουλέλε
  eräs havaijilaisperäinen nelikielinen kielisoitin

ulaani /ˈulaːnɪ/ (n)
ουλάνος
  pitkällä keihäällä aseistettu ratsumies

uljas /ˈuljas/ (adj)
ανδρείος
  komea, urhea

ulko-ovi /ˈulkoˈovɪ/ (n)
εξώπορτα
  rakennuksen sisätilojen ja ulkopuolen välillä oleva ovi

ulkoa /ˈulkoa/ (adv)
απέξω
  (osaamisesta, oppimisesta, opettelemisesta) muistaa ilman apuvälineitä, ulkomuistista

ulkoilma /ˈulkoilma/ (n)
υπαίθριος
  yhdyssanan alkuosana: avoimen taivaan alla oleva, ulkona oleva

ulkoinen /ˈulkoinen/ (adj)
εξωτερικών
  ulkopuolella sijaitseva

ulkoinen tukiranka /ˈulkoinen tˈukɪrˌaŋka/ (n)
εξωσκελετός
  eksoskeleton; ulkoinen tukiranka kuten kuori joka tukee ja suojaa eläimen ruumista vastakohtana endoskeletonille eli sisäiselle tukirangalle (luurangolle)

ulkokatto /ˈulkokˌatːo/ (n)
οροφή
  vesikatto, katon uloin osa, joka suojaa rakennusta sateelta

ulkokorva /ˈulkokˌorva/ (n)
έξω ους
  auris externa; korvan uloin osa, jonka osia ovat korvalehti ja tärykalvoon päättyvä (ulkoinen) korvakäytävä

ulkokäymälä /ˈulkokˌæymælæ/ (n)
απόπατος
  ulkohuone; tavallisesti pihanperällä sijaitseva erillinen koppi tai suurempi rakennus useampaa käymälää varten, myös muun ulkorakennuksen yhteyteen sijoitettu käymälä

ulkomaa /ˈulkomaː/ (n)
εξωτερικό
  vieras valtio, kotimaan ulkopuolella oleva alue; myös maa, joka ei ole tuttu

ulkomaalainen /ˈulkomˌaːlainen/ (n)
αλλοδαπός, ξένος
  vieraan valtion kansalainen tai kansalaisuutta vailla oleva henkilö

ulkomainen /ˈulkomˌainen/ (adj)
αλλοδαπός
  sellainen, joka ei ole kotimainen, ulkomailla valmistettu

ulkoministeri /ˈulkomɪnˌisterɪ/ (n)
υπουργός εξωτερικών
  valtion hallituksen jäsen, jonka päävastuulla ovat kansainväliset suhteet

ulkomuseo /ˈulkomˌuseo/ (n)
υπαίθριο μουσείο
  museo, jonka näyttelyesineet ovat ulkona, usein kokonaisia rakennuksia

ulkona /ˈulkona/ (adv)
έξω
  jonkin ulkopuolella, ei sisällä

ulkonaliikkumiskielto /ˈulkonalˌiːkːumˌiskielto/ (n)
απαγόρευση κυκλοφορίας
  hallitsevan järjestysvallan vastatoimenpide levottomissa tai muuten poikkeuksellisissa oloissa

ulkonema /ˈulkonˌema/ (n)
προεξέχων
  ulkoneva kohta, uloke

ulkonäkö /ˈulkonˌækø/ (n)
όψη
  se minkä näköinen joku tai jokin on tai miltä se näyttää varsinkin ulkopuolisten mielestä, ulkomuoto, julkiasu

ulkotaite /ˈulkotˌaite/ (n)
ισχίο
  kahden vierekkäisen kattopinnan kupera yhtymäkohta

ullakko /ˈullakːo/ (n)
σοφίτα
  rakennuksen laipion ja vesikaton välinen tila

uloke /ˈuloke/ (n)
απόφυση
  ympäristöstään ulkoneva kohta, ulkonema, ulkouma

ulos /ˈulos/ (adv)
έξω
  ulkoilmaan, pois sisätilasta; niin, että adverbin kuvaaman toiminnan jälkeen ei olla jonkin sisällä

uloskäynti /ˈuloskˌæyntɪ/ (n)
έξοδος
  uloskulun tapahtuma

ulosotto /ˈulosˌotːo/ (n)
αναστατώνω
  (alkuperäinen, suppeampi merkitys) pakkoperintä tuomioistuimen päätöksellä, velkojen perintä tuomioistuimen päätöksellä; velkojen lisäksi tämän kautta perittäviksi menevät suoraan julkiset maksut kuten verot, sakot, terveydenhuollon maksut ja päivähoitomaksut

ulostaa /ˈulostaː/ (v)
αφοδεύω
  tyhjentää peräsuoli luonnonmukaisesti ruuansulatusjätteistä

uloste /ˈuloste/ (n)
κόπρανα, περιττώματα
  peräsuolesta poistuvaa ruoansulatuksen jätettä ja kuona-aineita

ulosvirtaus /ˈulosvˌirtaus/ (n)
εκροή
  jonkin virtaaminen ulos jostakin

ulottuma /ˈulotːˌuma/ (n)
φτάνω
  se, miten pitkälle jokin ulottuu

ulsteri /ˈulsterɪ/ (n)
μακρύ πανωφόρι
  eräs miesten villakankainen päällystakki

ultraääni /ˈultraˌæːnɪ/ (n)
υπέρηχος
  ääni, jonka taajuus on niin korkea, että ihminen ei sitä kuule (yli 20 000 Hz)

ulvoa /ˈulvoa/ (v)
ουρλιάζω
  pitää pitkää jatkuvaa ääntä kuten koirat ja sudet, myös tuulen aiheuttamista äänistä

ummetus /ˈummetus/ (n)
δυσκοιλιότητα
  ruoansulatuselimistön toimintahäiriö, jossa suoliston toiminta hidastuu

umpieritteinen /ˈumpierˌitːeinen/ (adj)
ενδοκρινής
  hormonituotantoon liittyvä

umpikuja /ˈumpɪkˌuja/ (n)
αδιέξοδο
  kuja tai tie joka päättyy, ja siitä voi ainoastaan palata takaisin tulosuuntaan
  tilanne johon ei löydy ratkaisua

umpilisäke /ˈumpɪlˌisæke/ (n)
απόφυση
  paksusuolen alkuosan eli umpisuolen pinnalta läheltä sitä paikkaa, missä ohutsuoli laskee paksusuoleen, alkava pieni ulkoneva lisäke

umpilisäkkeen tulehdus /ˈumpɪlɪsˌækːeːn tˈulehdus/ (n)
σκωληκοειδίτιδα
  umpilisäkkeen patologinen tila, joka ilmenee voimakkaana kipuna

umpisuoli /ˈumpɪsˌuolɪ/ (n)
τυφλό έντερο
  paksusuolen alkuosa

undesiimi /ˈundesˌiːmɪ/ (n)
ενδέκατος
  länsimaisessa säveljärjestelmässä oktaavin ja kvartin (17 puolisävelakelen) laajuinen intervalli

uneksia /ˈuneksˌia/ (v)
ονειρεύομαι
  nähdä unta

uneksija /ˈuneksˌija/ (n)
ονειροπόλος
  henkilö, joka uneksii

uneliaisuus /ˈunelɪˌaisuːs/ (n)
νύστα
  se, että on unelias

unelma /ˈunelma/ (n)
όνειρο
  haluttava toive tai haave

unelmoida /ˈunelmˌoida/ (v)
ονειρεύομαι
  olla unelmissaan

unettomuus /ˈunetːomuːs/ (n)
αϋπνία
  se, että on uneton; tila, jossa ihminen ei yrityksestään huolimatta nukahda toivottuun aikaan, pysy unessa tai hän herää jatkuvasti liian varhain

uni /ˈunɪ/ (n)
ύπνος
  unitila, nukkuminen
όνειρο
  unennäkö, nukkumisen aikana mielessä nähtävä tapahtuma

unikko /ˈunɪkːo/ (n)
παπαρούνα
  mikä tahansa unikkojen sukuun () kuuluva unikkokasvien laji tai sellaisen yksilö

uninen /ˈunɪnen/ (adj)
νυσταγμένος
  unen tarpeessa oleva, väsynyt, jota nukuttaa

unisieppari /ˈunɪsˌiepːarɪ/ (n)
ονειροπαγίδα
  Pohjois-Amerikan ojibwa-intiaanien perinteinen taikakalu, jonka tarkoitus oli suodattaa pahat unet ja ajatukset päästäen lävitseen hyvät unet ja ajatukset; käytetään nykyisin lähinnä kulttuuriin liittyvänä koriste-esineenä

universaalinen /ˈunɪvˌersaːlɪnen/ (adj)
παγκόσμιος
  yleismaailmallinen; kaikkia koskeva, kaikille yhteinen tai kaikille kuuluva

unkari /ˈuŋkarɪ/ (n)
ουγγρικά, Ουγγρικά
  unkarin kieli (kielitunnus: hu), Unkarissa puhuttava suomalais-ugrilaisen kielikunnan ugrilaiseen haaraan kuuluva kieli. Sanalista

unkariksi /ˈuŋkarˌiksɪ/ (adv)
Μαγυάρος
  unkarin kielellä, unkarin kielelle

unkarilainen /ˈuŋkarɪlˌainen/ (adj)
ουγγρικός
  Unkarista peräisin oleva tai Unkariin liittyvä

unkarinkielinen /ˈuŋkarˌiŋkielɪnen/ (adj)
Μαγυάρος
  (kielitiede) unkarin kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.

unohdus /ˈunohdus/ (n)
λήθη
  tila jossa jokin on unohdettu

unohtaa /ˈunohtaː/ (v)
ξεχνώ, λησμονώ
  menettää muististaan jokin tieto tai karkottaa mielestään jokin asia

unssi /ˈunssɪ/ (n)
ουγγιά
  vanha massan yksikkö, käytössä anglosaksisissa maissa, kansainvälisesti 28,35 grammaa

untuva /ˈuntuva/ (n)
πούπουλα
  pehmeä haituvamainen höyhen, jonka ruodon kehitys on ehkäistynyt ja jossa höydyt eivät ole väkäsillä kiinni toisissaan

uoma /ˈuoma/ (n)
κρεβάτι
  veden virtaustaan varten maanperään kovertama ura

upea /ˈupea/ (adj)
υπέροχος
  komea, todella hieno, loistava

upota /ˈupota/ (v)
βουλιάζω
  vajota esim. veden tai hiekan alle

upottaa /ˈupotːaː/ (v)
βυθίζω
  laittaa asia tai esine uppoamaan

uppiniskaisuus /ˈupːɪnˌiskaisuːs/ (n)
γινάτι
  se, että on uppiniskainen

uppoama /ˈupːoˌama/ (n)
μετατόπιση
  (merenkulku) aluksen kelluessa syrjäyttämän vesimassan paino eli aluksen oman painon ja kantavuuden summa

uppoamaton /ˈupːoˌamaton/ (adj)
αβύθιστος
  sellainen, joka ei voi upota

upseeri /ˈupseːrɪ/ (n)
αξιωματικός
  päällystöön kuuluva henkilö, jolle on myönnetty jokin erityinen upseerin arvo

upslaaki /ˈupslaːkɪ/ (n)
διακίνηση
  käänne housun lahkeen alapäässä

ura /ˈura/ (n)
ίχνος
  esineen raahaamisesta tai kulkemisesta syntynyt jälki maassa; myös ennalta merkitty kulkureitti
αυλάκωση
  vinyyliseen äänilevyyn kaiverrettu jälki, jonka muodon vaihteluihin äänisignaali on tallennettu

uraani /ˈuraːnɪ/ (n)
ουράνιο
  radioaktiivinen metallinen alkuaine, jonka kemiallinen merkki on U ja järjestysluku 92

urakoitsija /ˈurakˌoitsɪja/ (n)
εργολάβος
  henkilö tai yritys, joka urakoi, tekee urakointia

urbaani /ˈurbaːnɪ/ (adj)
αστικός
  kaupunkimainen, kaupunkilainen

urdu /ˈurdu/ (n)
ουρντού
  indoarjalaiseen ryhmään kuuluva indoeurooppalainen kieli (kielitunnus: ur )

urhea /ˈurhea/ (adj)
γενναίος
  rohkea, urhoollinen

urheilija /ˈurheilˌija/ (n)
αθλητής
  urheilun harrastaja tai ammattilainen

urheilla /ˈurheilla/ (v)
άσκηση
  harrastaa urheilua

urheilu /ˈurheilu/ (n)
άθλημα, αθλητισμός
  liikunnan harrastamista kilpailuhengessä

urheilulaji /ˈurheilˌulajɪ/ (n)
άθλημα
  urheilun muoto

urheilullinen /ˈurheilˌullɪnen/ (adj)
αθλητικός
  urheilua harrastava; liikuntaa harrastavan näköinen

urheus /ˈurheus/ (n)
ανδρεία
  se, että on urhea, urhean henkilön ominaisuus

urkuri /ˈurkurɪ/ (n)
οργανίστας
  henkilö, joka soittaa urkuja

urpiainen /ˈurpɪˌainen/ (n)
αρκτική σημυδόσπιζα
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

urpu /ˈurpu/ (n)
ίουλος
  puhkeamaisillaan oleva lehtipuun kukinto

urut /ˈurut/ (n)
όργανο
  perinteisesti kirkossa käytettävä kosketinsoitin, jossa on sävelten tuottamiseen virtaavan ilman avulla soivat pillit

usein /ˈusein/ (adv)
συχνά
  monta kertaa tihein väliajoin, yleensä sattumanvaraisesti

uskalias /ˈuskalɪas/ (adj)
τολμηρός
  paljon uskaltava, rohkea

uskaltaa /ˈuskaltaː/ (v)
τολμώ
  olla tarpeeksi rohkea tehdäkseen jotakin

usko /ˈusko/ (n)
πίστη
  ihmisen vakaumus Jumalan tai muun yli-inhimillisen mahdin olemassaolosta ja tähän turvautuminen

uskoa /ˈuskoa/ (v)
πιστεύω
  tuntea varmuutta jostakin asiasta tai jonkin asian olemassaolosta
  pitää jkn sanomaa asiaa totena

uskollinen /ˈuskollɪnen/ (adj)
πιστός
  jollekin omistautuva; sellainen, joka ei petä jonkin luottamusta; luotettava

uskomaton /ˈuskomaton/ (adj)
απίστευτος
  sellainen mitä on vaikea uskoa todeksi

uskomus /ˈuskomus/ (n)
δοξασία
  käsitys, jota pidetään totena

uskonnollinen /ˈuskonnˌollɪnen/ (adj)
θρήσκος
  uskontoon liittyvä

uskonnonvapaus /ˈuskonnˌonvapaus/ (n)
ανεξιθρησκία
  oikeus tunnustaa ja harjoittaa haluamaansa uskontoa tai olla tunnustamatta mitään uskontoa

uskonto /ˈuskonto/ (n)
θρησκεία
  johonkin korkeampaan kohdistuvaan uskoon perustuva käsite

uskontokunta /ˈuskontokˌunta/ (n)
εξομολόγηση
  samaan uskontoon kuuluvista suuntauksista muodostuva kokonaisuus

uskova /ˈuskova/ (n)
πιστός
  uskovainen ihminen

uskovainen /ˈuskovˌainen/ (adj)
ευλαβής
  joka pitää jonkin uskontokunnan oppeja vakaumuksellisesti tosina

uskovainen /ˈuskovˌainen/ (n)
πιστός
  jonkin uskontokunnan oppeihin uskova henkilö

utare /ˈutare/ (n)
μαστάρι
  nisäkkäiden elin, johon kuuluvat maitorauhaset, maitotiehyet ja nännit

uteliaisuus /ˈutelɪˌaisuːs/ (n)
περιέργεια
  kiinnostuneisuus ja halu ottaa asioista selvää

utelias /ˈutelɪas/ (adj)
περίεργος
  kiinnostunut asioista

utooppinen /ˈutoːpːɪnen/ (adj)
ουτοπικός
  utopian mukainen; utopian piirteet täyttävä

utu /ˈutu/ (n)
ομίχλη
  (ilmatiede) kosteaa sameutta ilmassa

uudelleen /ˈuːdelleːn/ (adv)
ξανά
  taas, toistamiseen, jälleen

uudenvuodenaatto /ˈuːdenvˌuodenˌaːtːo/ (n)
παραμονή Πρωτοχρονιάς
  kalenterivuoden viimeinen päivä, joulukuun 31. päivä

uudenvuodenpäivä /ˈuːdenvˌuodempˌæivæ/ (n)
Πρωτοχρονιά
  vuoden ensimmäinen päivä, 1. tammikuuta

uudestaan /ˈuːdestaːn/ (adv)
ξανά
  uudelleen, jälleen

uudissana /ˈuːdɪssˌana/ (n)
νεολογισμός
  hiljattain kieleen tullut ja vakiintunut sana, usein tietoisesti luotu

uudistaa /ˈuːdɪstaː/ (v)
ανακαινίζω
  tehdä tai muuttaa uudeksi tai nykyaikaiseksi

uudistus /ˈuːdɪstus/ (n)
αναμόρφωση
  se, kun jotain uudistetaan, uudistaminen; uudistamisen lopputulos

uuhi /ˈuːhɪ/ (n)
προβατίνα
  naaraspuolinen karitsoinut lammas

uuma /ˈuːma/ (n)
ζώνη
  (jalokivet) briljantin yläosan ja alaosan välinen reunus

uuni /ˈuːnɪ/ (n)
φούρνος
  tiilestä muurattu rakennelma, jonka tulipesässä puuta polttamalla lämmitetään rakennusta tai kypsennetään ruokaa

uunijäätelö /ˈuːnɪjˌæːtelø/ (n)
ψημένη Αλάσκα
  makea jälkiruoka jonka täytteenä käytetään jäätelöä

uunipelti /ˈuːnɪpˌeltɪ/ (n)
ταψί
  uunissa paistamiseen käytettävä metallinen paistoalusta

uunivuoka /ˈuːnɪvˌuoka/ (n)
κατσαρόλα
  kuumuutta kestävä (keraaminen, lasinen, metallinen) tasapohjainen astia, jota käytetään ruoan kypsentämiseen uunissa

uupumus /ˈuːpumus/ (n)
καταπόνηση
  väsymys

uurre /ˈuːrre/ (n)
αυλάκωση
  kapeahko ura

uushopea /ˈuːshopˌea/ (n)
νεάργυρος
  hopeanvalkoinen tai kellertävä kuparin ja nikkelin seos, jota tavallisesti on täydennetty sinkillä. Seossuhteet vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan.

uusi /ˈuːsɪ/ (adj)
νέος, καινούργιος
  iältään pieni (esine tai asia); vasta tai äskettäin ilmestynyt tai saatu; käyttämätön, vähän aikaa ollut; viimeinen, viime

uusikuu /ˈuːsɪkuː/ (n)
νέα σελήνη
  Kuun vaihe, jolloin Aurinko on sen takana valaisten Kuun vastakkaista puolta ja Maata kohti ei ole yhtään näkyvää valaistua Kuun pintaa, eikä Kuuta voida nähdä

uusiseelantilainen /ˈuːsɪsˌeːlantɪlˌainen/ (adj)
Νέα Ζηλανδία
  Uudesta-Seelannista peräisin oleva tai Uuteen-Seelantiin liittyvä

uusivuosi /ˈuːsɪvˌuosɪ/ (n)
Πρωτοχρονιά
  (kronologia) vuoden vaihtumisen aika, vuoden alku

uusliberalismi /ˈuːslɪbˌeralˌismɪ/ (n)
νεοφιλελευθερισμός
  1970-luvun lopulta yleistynyt talouspoliittinen suuntaus ja ajattelutapa, jossa kannatetaan vapaata ja itseohjautuvaa markkinataloutta; ideologiassa valtion roolia kansantaloudessa ja julkisen sektorin kokoa pienennetään, sääntelyä karsitaan, verotusta kevennetään ja julkispalveluita yksityistetään

uusnatsi /ˈuːsnatsɪ/ (n)
νεοναζί
  uusnatsismia kannattava henkilö

uusnatsismi /ˈuːsnatsˌismɪ/ (n)
νεοναζισμός
  toisen maailmansodan jälkeen syntynyt liikehdintä, joka ihannoi Adolf Hitlerin aikakautta ja joka tähtää kansallissosialismin elvyttämiseen

uusplatonismi /ˈuːsplatonˌismɪ/ (n)
νεοπλατωνισμός
  erityisesti 200–500-luvuilla vaikuttanut filosofinen suuntaus, jossa platonismiin yhdistyi aristoteelisia, kristillisiä ja stoalaisia vaikutteita

uusrikas /ˈuːsrɪkas/ (n)
νεόπλουτος
  hiljattain vaurastunut henkilö, joka on peräisin alemmasta yhteiskuntaluokasta ja jonka kulutustottumukset ovat kerskakulutusta; käytös ja kielenkäyttö uudessa viiteryhmässään mahdollisesti poikkeavaa taustansa vuoksi

uute /ˈuːte/ (n)
απόσπασμα
  ekstrakti, uuttamalla valmistettu aine tai aineseos, josta liuotin on osaksi tai kokonaan poistettu

uutinen /ˈuːtɪnen/ (n)
ειδήσεις
  tieto tai ilmoitus äskettäin sattuneesta tapahtumasta

uutisankka /ˈuːtɪsˌaŋkːa/ (n)
πάπια
  tekaistu tai tarkistamaton lehtijuttu tai muu virheellinen uutinen

uuttaa /ˈuːtːaː/ (v)
απόσπασμα
  erottaa ainetta liuoksesta aineiden liukoisuusominaisuuksien perusteella, sekä erotella tuotos uutetusta seoksesta

uutto /ˈuːtːo/ (n)
απόκτηση
  kemiallinen eristysmenetelmä, jolla haluttu aine saadaan erotelluksi liuoksesta aineen liukoisuusominaisuuksien perusteella

uutuus /ˈuːtuːs/ (n)
καινοτομία
  jonkin uuden ilmaantumiseen ja uutena olemiseen liittyvä ominaispiirre
  juuri ilmestynyt, uusi julkiste, tuote tms.

uvulaarinen /ˈuvulˌaːrɪnen/ (adj)
σταφυλικός
  kitakielekettä koskeva, kitakielekkeeseen liittyvä
  kitakielekevyöhykkeellä muodostuva

vaadin /vˈaːdɪn/ (n)
ελαφίνα
  täysikasvuinen naaraspuolinen poro tai peura

vaahdota /vˈaːhdota/ (v)
αφρίζω
  tuottaa vaahtoa

vaahtera /vˈaːhtera/ (n)
σφενδάμι
  (yleisesti) vaahterakasveihin (Aceraceae) tai saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan vaahteroiden () suvun kesävihanta lehtipuu tai pensas, joita Suomessa edustaa luonnonvaraisena kasvava metsävaahtera ja puistopuina eräät muut lajit.

vaahto /vˈaːhto/ (n)
αφρός
  nestemäinen aine, johon on sekoittunut paljon ilmaa tai muuta kaasua

vaahtokarkki /vˈaːhtokˌarkːɪ/ (n)
αλθαία
  eräs makeinen, vaahtokaramelli

vaaka /vˈaːka/ (n)
ζυγαριά
  punnittavan kohteen painon (massa) mittaamiseen käytettävä laite

vaakasuora /vˈaːkasˌuora/ (adj)
οριζόντιος
  maanpinnan tai lattian suuntainen

vaakasuuntainen /vˈaːkasˌuːntainen/ (adj)
οριζόντιος
  asennoltaan vaakatason suuntainen

vaakuna /vˈaːkuna/ (n)
εθνόσημο, οικόσημο
  (heraldiikka) tunnuskuvana käytettävä kilvelle sijoitettu heraldinen tunnus

vaalea /vˈaːlea/ (adj)
ξανθός
  sellainen värisävy, joka heijastaa enemmän valoa kuin tumma

vaalea /vˈaːlea/ (n)
ξανθός
  hiuksiltaan ja iholtaan vaalea ihminen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (adj)
ροζ
  sellainen, jonka väri on vaaleanpunainen

vaaleanpunainen /vˈaːleˌampunˌainen/ (n)
ροζ
  vaaleasävyinen, runsaasti valkoista sisältävä punainen väri

vaaleaverikkö /vˈaːleˌaverˌikːø/ (n)
ερυθρόδανο
  blondi; vaaleahiuksinen nainen

vaalentaa /vˈaːlentaː/ (v)
πάσσαλος
  tehdä vaaleaksi tai vaaleammaksi

vaalentua /vˈaːlentˌua/ (v)
ασπρίζω
  tulla vaaleaksi tai vaaleammaksi

vaaleta /vˈaːleta/ (v)
ασπρίζω
  muuttua vaaleaksi tai vaaleammaksi

vaali /vˈaːlɪ/ (n)
εκλογή
  jonkun edustajan virallinen valintamenettely, jossa äänioikeutetut saavat äänestäen ilmaista, ketä kannattavat

vaalikausi /vˈaːlɪkˌausɪ/ (n)
θητεία
  eduskunnan toimikausi, joka alkaa eduskuntavaalien tuloksen vahvistamisesta ja jatkuu, kunnes seuraavat vaalit on toimitettu

vaalitulos /vˈaːlɪtulos/ (n)
αποτέλεσμα
  vaalien tulos

vaaliuurna /vˈaːlɪˌuːrna/ (n)
κάλπη
  laatikko johon täytetyt äänestysliput laitetaan odottamaan laskemista

vaalivilppi /vˈaːlɪvˌilpːɪ/ (n)
καλπονοθεία
  vaalien tulokseen vaikuttaminen epärehellisin keinoin

vaapsahainen /vˈaːpsahˌainen/ (n)
αλογατάκι
  vaaksiainen -heimon hyönteinen

vaara /vˈaːra/ (n)
κίνδυνος
  usein yllättävään tai poikkeukselliseen tilanteeseen liittyvät olosuhteet, joissa on ilmeinen onnettomuuden, vahingon tai sairauden saamisen tms. uhka tai kohonnut riski

vaarallinen /vˈaːrallɪnen/ (adj)
επικίνδυνος
  sellainen missä joku tai jokin on vaaralle altistuneena tai joka tahi mikä aiheuttaa vaaraa; vaaralle altistava; vaaraa aiheuttava

vaarallisuus /vˈaːrallɪsuːs/ (n)
επικινδυνότητα
  riskin tai uhan, vaaran olemassaolo tai suuruus; se, että jokin on vaarallista

vaarantaa /vˈaːrantaː/ (v)
συμβιβασμός
  saattaa vaaralliseen tilanteeseen tai olotilaan

vaari /vˈaːrɪ/ (n)
πάππος
  isän isä

vaate /vˈaːte/ (n)
ρούχο
  kangas

vaatekaappi /vˈaːtekˌaːpːɪ/ (n)
ντουλάπα
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu kaappi

vaatekappale /vˈaːtekˌapːale/ (n)
ρούχo
  puettava tai ylle laitettava yksittäinen vaate

vaateripustin /vˈaːterɪpˌustɪn/ (n)
κρεμάστρα
  vaatteiden säilytykseen tarkoitettu apuväline

vaatetus /vˈaːtetus/ (n)
ρούχο
  niiden vaatekappaleiden muodostama kokonaisuus, joihin ihmiset verhoutuvat; pukineet;vaatteet ja asusteet

vaatia /vˈaːtɪa/ (v)
απαιτώ
  ilmaista luja tahtonsa saada jotain, tehdä vaatimus
  edellyttää, tarvita

vaatimus /vˈaːtɪmus/ (n)
αξίωση
  vaade, tiukka ja ehdoton ilmaus siitä, kuinka on toimittava tai meneteltävä ja mitä ehtoja tai rajauksia on täytettävä

vaatturi /vˈaːtːurɪ/ (n)
ράφτης
  käsityöläinen, joka tekee ammatikseen vaatteita ja tarvittaessa uudistaa ja korjaa niitä

vadelma /vˈadelma/ (n)
σμέουρο
  monivuotinen vatukoihin kuuluva puolipensas , joka tuottaa tavallisesti punaisia hedelmiä
σμέουρο, φραμπουάζ
  vadelman hedelmä, kerrattu luumarja, jota usein marjaksi kutsutaan, myös ainesanana

vaeltaa /vˈaeltaː/ (v)
τριγύρισμα
  kulkea lähes lakkaamatta, olla vaelluksella

vagina /vˈaɡɪna/ (n)
κόλπος
  emätin

vaha /vˈaha/ (n)
κερί
  pitkäketjuisen karboksyylihapon tai pitkäketjuisen alkoholin esteri

vahingoittaa /vˈahɪŋŋˌoitːaː/ (v)
βλάπτω
  aiheuttaa vahinkoa jollekin

vahingollinen /vˈahɪŋŋˌollɪnen/ (adj)
κακοήθης
  haitallinen, haittaa tai vahinkoa aiheuttava

vahingonilo /vˈahɪŋŋˌonɪlo/ (n)
χαιρεκακία
  toiselle sattuneelle epäonnelle nauraminen

vahinko /vˈahɪŋko/ (n)
ατύχημα
  ilman pahaa tarkoitusta tehty teko
ζημία
  tuleminen suunnittelematta raskaaksi

vahva /vˈahva/ (adj)
γερός
  voimakas

vahva vuorovaikutus /vˈahva vˈuorovˌaikutus/ (n)
ισχυρή πυρηνική αλληλεπίδραση
  yksi hiukkasfysiikan standardimallin kuvailemista kolmesta perusvuorovaikutuksesta: mekanismi, jonka mukaisesti vahva ydinvoima eli värivoima toimii

vahvistaa /vˈahvɪstaː/ (v)
ενισχύω
  tehdä vahvemmaksi, antaa voimaa
  nostaa signaalin tasoa
  saattaa sopimus voimaan
επαληθεύω
  osoittaa todeksi
υπογράφω
  korostaa

vahvistua /vˈahvɪstˌua/ (v)
οχυρώνω
  tulla vahvaksi tai vahvemmaksi, kestävä(mmä)ksi, luj(emm)aksi

vahvuus /vˈahvuːs/ (n)
δύναμη
  lujuus, kestävyys: fyysinen tai psyykkinen kyky kestää jotakin
άμυλο
  voimakkuus, väkevyys

vaieta /vˈaieta/ (v)
αποκρύπτω
  lakata puhumasta, lopettaa puhuminen
σωπαίνω
  olla vaiti, ääneti, puhumatta, olla hiljaa

vaihdelaatikko /vˈaihdelˌaːtɪkːo/ (n)
κιβώτιο ταχυτήτων
  yhden kotelon sisään rakennettu vaihteisto

vaihe /vˈaihe/ (n)
στάδιο
  tehtävän, työn tai tapahtumasarjan osa
  kantoraketin osa, jossa on omat rakettimoottorinsa ja polttoainekuormansa, käytetyt vaiheet irrotetaan, kun polttoaine on käytetty

vaihtaa /vˈaihtaː/ (v)
αλλάζω
  ottaa tai panna jonkin tilalle; korvata jokin toisella, esimerkiksi vanha esine uudella
ανταλλάσσω
  antaa jotain saaden vastavuoroisesti jotain takaisin; tehdä jotain vastavuoroisesti toiselle

vaihteisto /vˈaihteisto/ (n)
κιβώτιο ταχυτήτων
  vaihteita sisältävä kone, jonka avulla voidaan valita sisääntuloakselin ja ulostuloakselin välinen välityssuhde

vaihtelu /vˈaihtelu/ (n)
αλλάζω
  (yleiskieli) säännöllisesti tai sattumanvaraisesti ilmenevä joukko muutoksia

vaihteluväli /vˈaihtelˌuvælɪ/ (n)
έκταση
  muuttujan suurimman ja pienimmän arvon välimatka

vaihto /vˈaihto/ (n)
ανταλλαγή
  vaihtaminen

vaihtoehto /vˈaihtoˌehto/ (n)
διέξοδος
  asia, joka voidaan valita muiden vaihtoehtojen joukosta

vaihtoehtoinen /vˈaihtoˌehtoinen/ (adj)
εναλλακτικός
  sellainen, joka muodostaa vaihtoehdon

vaihtokauppa /vˈaihtokˌaupːa/ (n)
ανταλλάσσω
  kaupankäynti, jossa ei käytetä rahaa vaihdonvälineenä; tavaran tai palvelun vaihtaminen toiseen

vaihtoraha /vˈaihtorˌaha/ (n)
ρέστα
  suuremmalla rahamäärällä tehdystä maksusuorituksesta takaisinsaatava raha

vaihtotase /vˈaihtotˌase/ (n)
Ισοζύγιο Τρεχουσών Συναλλαγών
  tase, joka kuvaa ulkomaisten taloustoimien, kuten tavaroiden ja palveluiden ulkomaankaupan, tuotannontekijäkorvausten ja tulonsiirtojen, vaikutusta kansantuloon ja kansantalouden säästämisen ja investointien väliseen tasapainoon

vaihtovirta /vˈaihtovˌirta/ (n)
εναλλασσόμενο ρεύμα
  suljetussa virtapiirissä kulkeva ajan funktiona suunnaltaan vaihteleva sähkövirta

vaihtua /vˈaihtua/ (v)
αλλάζω
  muuttua toiseksi
ανατοποθετώ
  tulla jonkin tilalle

vaikea /vˈaikea/ (adj)
δύσκολος
  joka ei ole helppo suorittaa, mutta kuitenkin mahdollinen
  hankala (luonteesta)
βαρύς
  vakava

vaikeus /vˈaikeus/ (n)
δυσκολία
  jonkin ominaisuus, että se on vaikea

vaikeuttaa /vˈaikeutːaː/ (v)
δύσκολος
  tehdä vaikeammaksi

vaikka /vˈaikːa/ (adv)
αν και
  esimerkiksi

vaikuttaa /vˈaikutːaː/ (v)
επηρεάζω
  aiheuttaa vaikutus tai muutos johonkin, muokata jotain asiaa, muuttaa jonkin etenemistä
αποτέλεσμα
  ([alkaa] vaikuttaa) tehota
φαίνομαι
  olla jonkin oloinen, tuntua joltakin, antaa vaikutelma jostain

vaikutus /vˈaikutus/ (n)
επήρεια
  syyn aiheuttama seuraus tai tulos

vaikutusvalta /vˈaikutˌusvalta/ (n)
επιρροή
  valta, kyky vaikuttaa johonkuhun tai johonkin

vaikutusvaltainen /vˈaikutˌusvaltˌainen/ (adj)
ισχυρός
  sellainen, jolla on vaikutusvaltaa, ts. kytköksiä moneen tahoon, arvostusta herättävä, joka kykenee vaikuttamaan toisten mielipiteisiin

vaimentaa /vˈaimentaː/ (v)
αποθάρρυνση
  saattaa vaimenemaan, tehdä vaimeammaksi

vaimo /vˈaimo/ (n)
γυναίκα, σύζυγος
  miehensä kanssa naimisissa oleva naispuolinen puoliso, aviovaimo

vain /vˈain/ (adv)
μόνο
  ainoastaan, yksinomaan, pelkästään

vaino /vˈaino/ (n)
διωγμός
  jonkin ihmisryhmän perusoikeuksien tahallinen epääminen ryhmän tai yhteisön ominaisuuksien vuoksi

vainoharhaisuus /vˈainohˌarhaisuːs/ (n)
καχυποψία
  se, että on vainoharhainen; harhaluulo, jossa koetaan kohtuutonta levottomuutta tai pelkoa omasta hyvinvoinnista; sisältyy uskomuksia mahdollisesta uhasta, tarkkailun alaisena tai jahdattuna olemisesta, tai salaliittoteorioita

vainukoira /vˈainukˌoira/ (n)
λαγωνικό
  koira, jota käytetään jäljittämiseen

vaippa /vˈaipːa/ (n)
πάνα
  jalkojen välissä pidettävä suoja, joka kerää virtsan ja ulosteen, kun niitä ei voi tehdä muualle

vaistomaisuus /vˈaistomˌaisuːs/ (n)
ενστικτώδης
  se, että on vaistomainen

vaitelias /vˈaitelɪas/ (adj)
σιωπηλός
  vähän puhuva

vaiti /vˈaitɪ/ (adv)
ήσυχος
  äänettömästi, puhumatta

vaivaispäästäinen /vˈaivaispˌæːstæinen/ (n)
νανομυγαλίδα
  eräs päästäinen (Sorex minutus)

vaivata /vˈaivata/ (v)
ενοχλώ
  aiheuttaa jollekin huolta tai vaivaa; askarruttaa mieltä, tuottaa päänvaivaa
  olla vikana, olla ongelmana
ζυμώνω
  alustaa taikinaa kääntelemällä jauhojen ja nesteen seosta, johon on lisätty rasvaa ja tarpeellisia mausteita, kunnes taikina tulee leipoutuvaksi eikä enää tartu käsiin; jauhoja lisätään tarpeen mukaan

vaivihkaa /vˈaivɪhkaː/ (adv)
κρυφά
  huomaamatta, salaa

vaja /vˈaja/ (n)
αποθήκη
  usein asuintalon tontilla sijaitseva yksinkertainen ja yksikerroksinen pieni varastorakennus

vajaa /vˈajaː/ (adj)
μερικός
  josta puuttuu jotakin; vaillinainen, vajanainen, riittämätön

vajaatoiminta /vˈajaːtˌoimɪnta/ (n)
ανεπάρκεια
  se, että elin toimii vajaasti eikä adekvaatilla tavalla

vaje /vˈaje/ (n)
έλλειμμα
  tilanne, jossa jostakin on vajausta; se, että jokin jää vajaaksi jostakin; alijäämä

vakaa /vˈakaː/ (adj)
ευσταθής
  joka on tasapainossa; joka ei horju, tärise tai heilu, stabiili

vakaumus /vˈakaumus/ (n)
πίστη
  vakaa uskomus

vakava /vˈakava/ (adj)
σοβαρός
  syvällinen, tosissaan oleva tai otettava (pinnallisen vastakohtana)

vakavoida /vˈakavˌoida/ (v)
σταθεροποιώ
  poistaa vaihtelu

vakavuus /vˈakavuːs/ (n)
σοβαρότητα
  vakavamielisyys, ilottomuus

vakiinnuttaa /vˈakɪːnnˌutːaː/ (v)
καθιερώνω
  tehdä jstak (tavasta) käytäntö, tehdä jstak pääsääntö

vakio /vˈakɪo/ (n)
σταθερά
  arvoltaan muuttumaton suure

vakituinen /vˈakɪtwɪnen/ (adj)
αδιάκοπος
  koko ajan voimassa oleva, pysyvä

vakoilla /vˈakoilla/ (v)
κατασκοπεύω
  tarkkailla ihmistä tai järjestöä salaa

vakoilu /vˈakoilu/ (n)
κατασκοπία
  vakoileminen; tiedon kerääminen salaa

vakooja /vˈakoːja/ (n)
κατάσκοπος
  henkilö, joka harjoittaa vakoilua; vakoilija

vakosametti /vˈakosamˌetːɪ/ (n)
κοτλέ
  sametti, jonka nukkapinnassa on vakoja

vakuus /vˈakuːs/ (n)
εγγύηση
  sopimuksen tai lainkohdan perusteella määräytyvä vastapuolelle koituvan vahingon varalle asetettava pantti

vakuuttaa /vˈakuːtːaː/ (v)
ασφαλίζω
  suojata jotakin vakuutuksen avulla
διαβεβαιώνω
  kertoa jonkin asian olevan totta

vakuutus /vˈakuːtus/ (n)
ασφάλιση
  onnettomuuden tms. varalta tehtävä sopimus vahinkojen tasaamiseen erikoistuneen laitoksen kanssa siitä, että laitos riskin toteutuessa korvaa aiheutuneen vahingon

vala /vˈala/ (n)
όρκος
  Jumalaan vedoten annettava määrämuotoinen vakuutus, pyhä sitoumus

valaa /vˈalaː/ (v)
γύψος
  kaataa nestemäinen metalli muottiin jähmettymään

valaisin /vˈalaisɪn/ (n)
αβαρής
  valaisuun ja valaistuksen osana käytettävä laite, joka sisältää valonlähteen

valaista /vˈalaista/ (v)
φωτίζω
  kohdistaa tai tuottaa valoa tilaan tai kohteeseen

valas /vˈalas/ (n)
φάλαινα
  vedessä eläviä Cetacea-lahkon nisäkkäitä

vale /vˈale/ (n)
ψέμα
  valhe; tahallinen perätön väittämä; asia, jonka totuusarvo on tietoisesti esitetty virheellisesti
κίβδηλος
  erehdyttävä tai kuvitteellinen

valeakaasia /vˈaleakˌaːsɪa/ (n)
ακρίδα
  (yleisesti) mikä tahansa valeakaasioiden () suvun puu

valehdella /vˈalehdella/ (v)
ψεύδομαι
  esittää valhe; puhua jotakin, joka ei pidä paikkaansa; olla puheissaan tai eleissään epärehellinen, sepittää

valehtelija /vˈalehtˌelɪja/ (n)
ψεύτης
  henkilö, joka valehtelee tai jonka on todettu valehdelleen

valenssi /vˈalenssɪ/ (n)
σθένος
  lukuarvo, joka ilmaisee alkuaineen atomin muodostamien kemiallisten sidosten määrän
  luku, joka ilmaisee, kuinka monta argumenttia jokin tietty verbi kykenee hallitsemaan

validiteetti /vˈalɪdɪtˌeːtːɪ/ (n)
εγκυρότητα
  se, että mitataan sitä mitä on tarkoitus mitata; se, että tutkitaan sitä ilmiötä tai osaa mitä on tarkoitus tutkia eikä jotain muuta

valikko /vˈalɪkːo/ (n)
κατάλογος
  käyttöliittymäelementti, jossa vaihtoehtoisia toimintoja esitetään luettelona

valikoida /vˈalɪkˌoida/ (v)
διαλέγω
  valita vaihtoehtojen joukosta

valinta /vˈalɪnta/ (n)
επιλογή
  yhden tai useamman ottaminen vaihtoehdoista

valiokunta /vˈalɪokˌunta/ (n)
αναθέτω
  kansanedustajista koostuva toimielin, joka valmistelee omaan erityisalueeseensa kuuluvia asioita eduskunnan päätöksentekoa varten

valistaa /vˈalɪstaː/ (v)
διαφωτίζω
  opettaa, sivistää, lisätä tietämystä, antaa valistusta

valistus /vˈalɪstus/ (n)
διαφωτισμός
  valistamisen toteutus
Διαφωτισμός
  valistamisen lopputulos; tietous, tietämys, valistuneisuus

valistusaika /vˈalɪstusˌaika/ (n)
Διαφωτισμός
  valistuksen aikakausi

valita /vˈalɪta/ (v)
διαλέγω, εκλέγω
  ottaa jokin vaihtoehdoista

valitettavasti /vˈalɪtˌetːavˌastɪ/ (adv)
δυστυχώς
  ilmaisee pahoittelua

valitsijamies /vˈalɪtsˌijamies/ (n)
εκλέκτορας
  välillisissä vaaleissa lopullisen valinnan tekemään äänestetty henkilö

valittaa /vˈalɪtːaː/ (v)
παραπονιέμαι
  ilmaista tyytymättömyys sanoin tai äännähdyksin
εφεσιβάλλω
  ilmaista tyytymättömyys tuomioon tai päätökseen vaatimalla tapauksen uudelleenkäsittelyä tuomioistuimessa

valitus /vˈalɪtus/ (n)
παράπονο
  valittaminen, hyväksymättömyyden ilmaiseminen
οιμωγή
  vaikeroiminen, vaikerrus

valjastaa /vˈaljastaː/ (v)
ιπποσκευή
  laittaa hevoselle tai muulle vetoeläimelle valjaat, laittaa valjaisiin
  ottaa johonkin hyödylliseen käyttöön

valkaista /vˈalkaista/ (v)
λευκαίνω
  tehdä valkoiseksi

valkoapila /vˈalkoˌapɪla/ (n)
λευκό τριφύλλι
  valkokukkainen apiloiden sukuun kuuluva kasvi

valkoinen /vˈalkoinen/ (adj)
άσπρος, λευκός
  valkea, sellainen, jonka väri on valkoinen, väriltään valkoinen

valkoinen heteromies /vˈalkoinen hˈeteromies/ (n)
άρρενας
  tietyissä maailmankatsomuksissa antagonismin kohde, joka ylläpitää sortoa

valkoinen kääpiö /vˈalkoineŋ kˈæːpɪø/ (n)
λευκός νάνος
  tiivis tähti, jonka koko on planeetan suuruusluokkaa ja massa tähden suuruusluokkaa; himmeä tähden jäänne

valkokangas /vˈalkokˌaŋŋas/ (n)
οθόνη
  alkuaan tekstiilinen nyk. yl. helmiäispintainen varjostin, jolle heijastetaan projektorilla elokuva tms.

valkoposkihanhi /vˈalkopˌoskɪhˌanhɪ/ (n)
αγριόχηνα
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

valkosipuli /vˈalkosˌipulɪ/ (n)
σκόρδο
  voimakkaan tuoksuinen ja makuinen sipulilaji (), jonka sipulia käytetään yleisesti ruuan valmistuksessa mausteena

valkovenäjä /vˈalkovˌenæjæ/ (n)
λευκορωσικά, λευκορωσικός
  valkovenäjän kieli (kielitunnus: be), lähinnä Valko-Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli, jota kirjoitetaan kyrillisillä kirjaimilla

valkovenäjäksi /vˈalkovˌenæjˌæksɪ/ (adv)
Λευκορωσίδα
  valkovenäjän kielellä, valkovenäjän kielelle

valkovenäjänkielinen /vˈalkovˌenæjˌæŋkielɪnen/ (adj)
λευκορωσικός
  (kielitiede) valkovenäjän kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava.
  sellainen, joka on valkovenäjäksi esitetty tai tapahtuva, valkovenäjän kielellä oleva.

valkovenäläinen /vˈalkovˌenælˌæinen/ (adj)
λευκορωσικός
  Valko-Venäjältä peräisin oleva tai Valko-Venäjään liittyvä

valkovenäläinen /vˈalkovˌenælˌæinen/ (n)
Λευκορωσίδα
  Valko-Venäjän kansalainen

valkoviini /vˈalkovˌiːnɪ/ (n)
λευκό κρασί
  väriltään vaalea viini

vallankaappaus /vˈallaŋkˌaːpːaus/ (n)
πραξικόπημα
  valtionjohdon syrjäyttäminen väkivalloin tai pakolla, tavallisimmin sotilaallisesti

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (adj)
επαναστάτης
  vallankumousta tavoitteleva, vallankumoukseen pyrkivä, vallankumous-

vallankumouksellinen /vˈallaŋkumˌouksellɪnen/ (n)
επαναστάτης
  vallankumousta tavoitteleva, siihen pyrkivä henkilö

vallankumous /vˈallaŋkumous/ (n)
επανάσταση
  sen hetkisen hallitsijan, hallinnon tai yhteiskuntarakenteen syrjäytys

vallata /vˈallata/ (v)
ανακούρκουδα
  ottaa haltuunsa omavaltaisesti tai luvatta
αξίωση
  ottaa valtaansa tai käyttöönsä toisten vahingoksi

vallihauta /vˈallɪhˌauta/ (n)
τάφρος
  vanhoja linnoituksia ympäröinyt kaivanto, jonka tarkoituksena oli yhdessä vallin kanssa muodostaa suojaava este hyökkääjille

vallita /vˈallɪta/ (v)
δεσπόζω
  olla hallitseva

vallitseva /vˈallɪtsˌeva/ (adj)
κύριος
  dominantti

valloittaa /vˈalloitːaː/ (v)
κατακτώ
  saavuttaa hallitseva asema jossakin, ottaa omakseen

valloni /vˈallonɪ/ (n)
βαλλωνικά
  romaaninen kieli (kielilyhenne: wa), jota puhutaan lähinnä Valloniassa eteläisessä Belgiassa

valmentaa /vˈalmentaː/ (v)
ετοιμάζω
  harjoittaa tai ohjata jotakuta tai joitakuita tavoitteellisesti
προπονώ
  ohjata urheilijan tai urheilijoiden harjoittelua
  ohjata henkilöä tai yhteisöä vuorovaikutuksen, toiminnan laadun ja tuloksen yms. kehittämisessä

valmentaja /vˈalmentˌaja/ (n)
προπονητής
  urheilijan tai urheilujoukkueen kouluttaja

valmentautua /vˈalmentˌautua/ (v)
ετοιμάζω
  harjoitella; valmistautua johonkin tehtävään tai ammattiin

valmis /vˈalmɪs/ (adj)
έτοιμος
  loppuun asti tehty, käytettävissä oleva

valmistaa /vˈalmɪstaː/ (v)
ετοιμάζω
  tehdä, laatia johonkin tarkoitukseen; laittaa ruokaa tai juomaa
παράγω
  tehdä tuotteita

valmistaminen /vˈalmɪstˌamɪnen/ (n)
παρασκευή
  tuotteen tekeminen valmiiksi

valmistautua /vˈalmɪstˌautua/ (v)
προετοιμάζω
  hankkiutua kuntoon, valmiiksi jotakin varten

valmistautunut /vˈalmɪstˌautunut/ (adj)
έτοιμος
  valmis johonkin

valmistevero /vˈalmɪstˌevero/ (n)
εκτέμνω
  määrätyn tuotteen valmistajalta, tuottajalta tai maahantuojalta perittävä vero

valmistua /vˈalmɪstˌua/ (v)
δάνειο
  tulla valmiiksi

valmius /vˈalmius/ (n)
επιδεξιότητα
  se, että on koulutuksen tai muun kokemuksen kautta kykenevä toimimaan jossakin asiassa

valmiustila /vˈalmiustˌila/ (n)
αναμονή
  elektroniikkalaitteen tila, jossa se kuluttaa vähemmän sähköä kuin täydessä toimintatilassa, mutta siirtyy nopeasti toimintatilaan käyttäjän syötteestä

valo /vˈalo/ (n)
φως
  elektromagneettista säteilyä sellaisella aallonpituudella, johon silmän tappi- ja sauvasolut reagoivat tuottamalla näköaistimuksen; joukko fotoneja

valodiodi /vˈalodˌiodɪ/ (n)
φωτοδίοδος
  valolle herkkä signaalidiodi, joka pimeässä toimii tavallisen diodin tapaan, mutta valon vaikutuksesta johtaa myös estosuuntaisena

valohoito /vˈalohˌoito/ (n)
ηλιοθεραπεία
  hoitomuoto, jossa iholle annetaan valoa tai ultraviolettisäteilyä

valoisa /vˈaloisa/ (adj)
φωτεινός
  sellainen, jossa on yleensä paljon valoa

valokuva /vˈalokˌuva/ (n)
φωτογραφία
  kameralla otettu liikkumaton kuva jostakin kohteesta

valokuvaaja /vˈalokuvˌaːja/ (n)
φωτογράφος
  henkilö joka ottaa valokuvia, erit. ammatikseen

valokuvata /vˈalokˌuvata/ (v)
φωτογραφίζω
  ottaa yksi tai useampi valokuva

valokuvaus /vˈalokuvaus/ (n)
φωτογραφία
  valokuvan otto, kuvan tekeminen kuvattavasta kohteesta kameraa eli valokuvauskojetta käyttäen

valon nopeus /vˈalon nˈopeus/ (n)
ταχύτητα του φωτός
  valon kulkunopeus jossakin väliaineessa; poikkeaa tavallisesti valonnopeudesta, joka on fysikaalinen vakio, eli toisin sanoen valon nopeus on hitaampi kuin valonnopeus kun valo ei kulje täydellisessä tyhjiössä

valonnopeus /vˈalonnopeus/ (n)
ταχύτητα του φωτός
  fysikaalinen vakio, jota merkitään kirjaimella c (lat. celeritas, "nopeus"); sen arvo on 299 792 458 m/s eli noin 1 079 252 849 km/h, ja tämä vastaa valon kulkunopeutta täydellisessä tyhjiössä ja on samalla suurin tunnettu nopeus

valopiha /vˈalopˌiha/ (n)
αίθριο
  atrium, rakennuksen sisään jäävä katettu tai kattamaton tila, jonka pääasiallisena tarkoituksena on tuoda auringonvaloa sen ympärillä oleviin huonetiloihin

valottaa /vˈalotːaː/ (v)
εκθέτω
  alistaa valoon reagoiva materiaali, erityisesti kameran filmi, valolle

valovirta /vˈalovˌirta/ (n)
φωτεινή ροή
  valonlähteen kokonaisuudessaan säteilevän näkyvän valon määrää kuvaava suure (tunnussymboli:Φ)

valovuosi /vˈalovˌuosɪ/ (n)
έτος φωτός
  tähtitieteessä käytetty pituuden yksikkö, joka vastaa valon vuodessa kulkemaa matkaa

valppaus /vˈalpːaus/ (n)
επαγρύπνηση
  vireää reagointiin valmista olotilaa ilmentävä ominaisuus tai olomuoto

valssata /vˈalssata/ (v)
βαλσάρω
  tanssia valssia

valssi /vˈalssɪ/ (n)
βαλς
  itävaltalaisperäinen kolmijakoinen paritanssi
χαλκοκουρούνα
  kone jota käytetään valssauksessa

valta /vˈalta/ (n)
εξουσία
  kyky tai oikeus saada aikaan haluttuja sosiaalisia seurauksia

valtaannousu /vˈaltaːnnˌousu/ (n)
ανάβαση
  nouseminen johtoasemaan, hallitsijaksi

valtaistuin /vˈaltaistwɪn/ (n)
θρόνος
  monarkin virallinen tuoli, jota käytetään seremoniallisissa tilanteissa

valtakirja /vˈaltakˌirja/ (n)
έγγραφο πληρεξουσιότητας
  päämiehen eli valtuuttajan antama asiakirja, jonka valtuutettu pitää hallussaan ja esittää kolmannelle osapuolelle todistukseksi valttuuttamisesta

valtakunnallinen /vˈaltakˌunnallɪnen/ (adj)
εθνικός
  koko maata koskeva, koko valtakunnan käsittävä

valtakunnanomena /vˈaltakˌunnanˌomena/ (n)
σταυροφόρος σφαίρα
  yksi regaaleista, ristillä varustettu pallo, joka on hallitsijan tuntomerkki

valtakunta /vˈaltakˌunta/ (n)
Ράιχ
  valtiosta erityisesti monarkian yhteydessä ja eräissä historiallisissa merkityksissä käytetty nimitys, valtioon kuuluvat maa-alueet

valtameri /vˈaltamˌerɪ/ (n)
ωκεανός
  maapallon suurimmista meristä käytettävä nimitys

valtapiiri /vˈaltapˌiːrɪ/ (n)
σφαίρα επιρροής
  jonkun vaikutusvallan alaisena oleva alue

valtatie /vˈaltatie/ (n)
αυτοκινητόδρομος
  maaliikenteen väylä, joka yhdistää keskeiset seutukunnat toisiinsa
  (kuvaannollinen) muu kuin autoliikenteelle tarkoitettu väylä, joilla on paljon liikennettä

valtava /vˈaltava/ (adj)
τεράστιος
  hyvin suuri, mahtava, massiivinen, kolossaalinen

valtikka /vˈaltɪkːa/ (n)
σκήπτρο
  hallitsijan, tyypillisesti kuninkaan käyttämä valtaa symboloiva koristeellinen sauva

valtimo /vˈaltɪmo/ (n)
αρτηρία
  verisuoni, jossa veri virtaa sydämestä poispäin

valtimon pullistuma /vˈaltɪmom pˈullɪstˌuma/ (n)
ανεύρυσμα
  valtimon seinämän rakenteellisen heikkouden johdosta syntynyt pullistuma; aneurysma

valtio /vˈaltɪo/ (n)
κράτος
  valtarakenne, joka käyttää oikeutta tietyllä alueellaan ja jolla on suvereniteetti

valtioliitto /vˈaltɪolˌiːtːo/ (n)
άρθρωση
  itsenäisten valtioiden yhteenliittymä, jonka jäsenillä on oma lainsäädäntö, mutta yhteinen keskushallinto tai hallitsija

valtiollinen /vˈaltɪˌollɪnen/ (adj)
δηλώνω
  valtioon liittyvä, valtiolle ominainen

valtion omistus /vˈaltɪon ˈomɪstus/ (n)
εθνικοποίηση
  se, että jokin omaisuus on valtion

valtioneuvosto /vˈaltɪonˌeuvosto/ (n)
εντοιχισμένο ντουλάπι
  valtion hallintoelin, Suomessa pääministeri ja muut ministerit, hallitus; myös valtioneuvoston yleisistunnon ja ministeriöiden muodostama päätöksentekoelin

valtionpäämies /vˈaltɪˌompæːmies/ (n)
επικεφαλής του κράτους
  valtiollisessa protokollassa korkeimman aseman haltija; mahdollisesti valtion johtaja tai symbolinen keulakuva

valtiopetos /vˈaltɪˌopetos/ (n)
προδοσία
  yhteiskuntajärjestystä vastaan suunnattu, valtion alueellista koskemattomuutta tai oikeudellista järjestystä loukkaava teko

valtiosääntö /vˈaltɪosˌæːntø/ (n)
σύνταγμα
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisia suhteita koskeva keskeisin normisto

valtiosääntöoikeus /vˈaltɪosˌæːntøˌoikeus/ (n)
συνταγματικός
  valtiovallan, ihmisten ja ihmisyhteisöjen oikeudellisten suhteiden keskeisintä normistoa ja kyseisen normiston luomista koskeva oikeustieteen haara

valtiovarainministeri /vˈaltɪˌovarˌainmɪnˌisterɪ/ (n)
υπουργός οικονομικών
  ministeri, joka johtaa valtiovarainministeriötä

valtti /vˈaltːɪ/ (n)
ακολουθία
  eräissä korttipeleissä muita arvokkaammaksi määrätty maa

valttikortti /vˈaltːɪkˌortːɪ/ (n)
κάρτα
  eräissä korttipeleissä muita arvokkaammaksi määrätyn maan kortti

valtuus /vˈaltuːs/ (n)
εξουσιοδότηση
  oikeus tehdä jotain

valtuusto /vˈaltuːsto/ (n)
συμβούλιο
  valtuutettujen henkilöiden muodostama elin, esim. kunnanvaltuusto

valtuutettu /vˈaltuːtˌetːu/ (n)
βουλευτής
  vaaleissa valtuutuksen saanut luottamushenkilö, valtuuston jäsen

valu /vˈalu/ (n)
γύψος
  valaminen; valamisen tapahtuma

valua /vˈalua/ (v)
κυλώ
  (nesteistä tms.) liikkua alaspäin
  vuotaa

valuma-alue /vˈalumaˈalue/ (n)
λεκάνη απορροής
  maa-alue, jolta sadevesi ja sulamisvesi luonnostaan kulkeutuu yhteen ja samaan vesistöön

valurauta /vˈalurˌauta/ (n)
χυτοσίδηρος
  rautaseos, joka sisältää hiiltä enemmän kuin teräs

valuutta /vˈaluːtːa/ (n)
νόμισμα
  valtion raha ja rahayksikkö

valvoa /vˈalvoa/ (v)
αγρυπνώ
  olla hereillä

valvoja /vˈalvoja/ (n)
επόπτης
  Henkilö, joka valvoo, että asiat menevät hyvin.

valvonta /vˈalvonta/ (n)
επίβλεψη
  tarkailu tai silmälläpito

valööri /vˈaløːrɪ/ (n)
αξία
  värin vaaleus- tai valoisuusaste

vamma /vˈamma/ (n)
ζημία
  loukkaantumisessa tai tapaturmassa saatu haava, venähdys, murtuma tai muu trauma

vammainen /vˈammainen/ (n)
ανάπηρος
  henkilö, jolla on jokin vamma

vampyyri /vˈampyːrɪ/ (n)
βρικόλακας, βρυκόλακας
  ihmismäinen taruolento, joka juo ihmisen verta

vana /vˈana/ (n)
ίχνος
  aluksen ilmaan tai veteen jättämä kulkujälki, perävana

vanadiini /vˈanadˌiːnɪ/ (n)
βανάδιο
  eräs alkuaine, pehmeä, hopeanhohtoinen siirtymämetalli

vandalismi /vˈandalˌismɪ/ (n)
βανδαλισμός
  ilkivallan harjoittaminen, tahallinen sotkeminen

vangita /vˈaŋŋɪta/ (v)
φυλακίζω
  ottaa vangiksi

vanha /vˈanha/ (adj)
παλιός, αρχαίος
  korkeaikäinen, kauan elänyt, iältään suuri

vanhahtava /vˈanhahtˌava/ (adj)
απαρχαιωμένος
  sellainen, joka on vanhanpuoleinen, vanhaan vivahtava, vanhahko

vanhainkoti /vˈanhaiŋkˌotɪ/ (n)
οίκος ευγηρίας
  palvelulaitos, joka tarjoaa hoitopalvelua sellaisille vanhuksille, jotka eivät selviydy kotona tai palvelutalossa

vanhanaikainen /vˈanhanˌaikainen/ (adj)
παλιομοδίτης
  sellainen, joka kuuluu entisaikaan, entisajalle ominainen

vanhapiika /vˈanhapˌiːka/ (n)
γεροντοκόρη
  lapsuuden kodissa tai yksin asuva ikääntynyt nainen, joka ei ole ikinä ollut naimisissa

vanhemmat /vˈanhemmat/ (n)
γονέας
  henkilön isä ja äiti

vanhempi /vˈanhempɪ/ (n)
γονέας
  jonkun isä tai äiti

vanhentua /vˈanhentˌua/ (v)
γερνώ
  tulla vanh(emm)aksi

vanheta /vˈanheta/ (v)
γερνάω
  tulla vanhaksi, ikääntyä

vanhin /vˈanhɪn/ (n)
ακτέα
  kunnioitusta nauttiva iäkäs henkilö, jonkinlaisen yhteisön johtaja

vanhoillinen /vˈanhoillɪnen/ (adj)
συντηρητικός
  vanhakantainen, konservatiivinen

vanhus /vˈanhus/ (n)
γέροντας
  vanha henkilö

vanhuudenhöperyys /vˈanhuːdˌenhøperyːs/ (n)
γεροντική άνοια
  seniliteetti, lievähkö dementia

vanhuus /vˈanhuːs/ (n)
γηρατειά
  iäkkyys, korkeaikäisyys, elämän loppupuoli

vanilja /vˈanɪlja/ (n)
βανίλια
  vaniljaorkidea ja sen siemenkodasta kuivaamalla valmistettava mauste ja hajuste

vankeus /vˈaŋkeus/ (n)
κάθειρξη
  vangittuna oleminen, tila, jossa vapaus on rajoitettu

vanki /vˈaŋkɪ/ (n)
κρατούμενος
  rikoksen vuoksi vapausrangaistusta vankilassa suorittava henkilö

vankila /vˈaŋkɪla/ (n)
φυλακή, δεσμωτήριο
  suljettu laitos, jossa säilytetään rikoksista epäiltyjä tutkintavankeja, vankeusrangaistukseen tuomittuja tai sakon muuntorangaistusta suorittavia vankeja

vankiselli /vˈaŋkɪsˌellɪ/ (n)
κελί
  yhdelle tai yleensä korkeintaan muutamalle vangille tarkoitettu vankilan asuinhuone

vankkuri /vˈaŋkːurɪ/ (n)
άμαξα
  yl. eläimen vetämät nelipyöräiset vaunut

vannas /vˈannas/ (n)
αλετροπόδα
  kyntöauran terän yleensä kiilamainen kärkiosa, joka leikkaa maan vaakasuunnassa

vannoa /vˈannoa/ (v)
ορκίζομαι
  luvata Jumalan nimeen jotain tai että jokin asia tulee tapahtumaan

vanu /vˈanu/ (n)
βαμβάκι
  yleensä luonnon kuidusta valmistettu hahtuvainen aine, jonka kuidut ovat takertuneina toisiinsa

vanua /vˈanua/ (v)
κετσές
  tiivistyä kuitujen takertuessa toisiinsa; myös takkuuntua.

vanupuikko /vˈanupwˌikːo/ (n)
μπατονέτα
  puikko, jonka yhteen tai molempiin päihin on kiedottu pumpulia; käytetään korvakäytävien puhdistamiseen

vapa /vˈapa/ (n)
καλάμι
  kelastamisessa tai onkimisessa käytettävän välineen varsi, johon kela on kiinnitetty ja jota pitkin siima kulkee

vapaa /vˈapaː/ (adj)
ελεύθερος
  sellainen, joka ei riipu tai ole kiinni (fyysisesti tai kuvaannollisesti); jota ei ole kahlittu, rajallinen tai rajoitettu

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (adj)
εθελοντικός
  sellainen, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaaehtoinen /vˈapaːˌehtoinen/ (n)
εθελοντής
  henkilö, joka tekee jotain omasta tahdostaan

vapaamatkustaja /vˈapaːmˌatkustˌaja/ (n)
παράσιτο
  henkilö, joka hyötyy kaikille tarjottavasta julkisesta palvelusta, mutta ei maksa sen käytöstä eli ei osallistu kustannusten kattamiseen

vapaamuotoinen /vˈapaːmˌuotoinen/ (adj)
ανεπίσημος
  epäformaali, sellainen joka ei perustu sääntöihin tai etikettiin

vapaapäivä /vˈapaːpˌæivæ/ (n)
ρέπο
  päivä, jolloin ei tehdä ansiotyötä; työpäivän vastakohta

vapahtaa /vˈapahtaː/ (v)
αποθηκεύω
  pelastaa, vapauttaa

vapahtaja /vˈapahtˌaja/ (n)
σωτήρας
  jokin, joka vapahtaa; (kristinusko, isolla) Jeesus

vapaus /vˈapaus/ (n)
ελευθερία
  se asiain tila, jossa joku tai jokin on vapaa

vapauttaa /vˈapautːaː/ (v)
ελευθερώνω
  päästää vapaaksi jostakin paikasta jonne on suljettu
  valloittaa alue takaisin miehitysjoukoilta
  tehdä vapaaksi tai vapaammaksi, poistaa rajoituksia

vapautus /vˈapautus/ (n)
χειραφέτηση
  vapauttaminen

vapettaa /vˈapetːaː/ (v)
ατμίζω
  käyttää sähkötupakkaa

vappu /vˈapːu/ (n)
Πρωτομαγιά
  (Suomessa usein) toukokuun 1. päivä sosialistisen vasemmiston juhlapäivänä

varakas /vˈarakas/ (adj)
εύπορος
  sellainen, jolla on suhteellisen paljon varoja, varoissaan oleva

varakkuus /vˈarakːuːs/ (n)
ευημερία
  se, kuinka varakas on eli kuinka paljon varoja on

varakreivi /vˈarakrˌeivɪ/ (n)
υποκόμης
  aatelisarvo, paronin yläpuolella, mutta kreivin ja jaarlin alapuolella

varallisuus /vˈarallɪsuːs/ (n)
πλούτος
  omaisuuden rahallinen arvo

varanto /vˈaranto/ (n)
επιφύλαξη
  resurssien lähde

varaosa /vˈaraˌosa/ (n)
ανταλλακτικό
  laitteen rikkoontuneen osan korvaajaksi varalla pidetty tai hankittu osa

varapresidentti /vˈaraprˌesɪdˌentːɪ/ (n)
αντιπρόεδρος
  henkilö, joka toimii presidentin sijaisena presidentin ollessa estyneenä

vararengas /vˈararˌeŋŋas/ (n)
ρεζέρβα
  auton kyydissä oleva rengas; ajoneuvon ylimääräinen rengas puhkeamisen varalle

varas /vˈaras/ (n)
κλέφτης
  henkilö, joka varastaa, ottaa luvatta jotakin itselleen kuulumatonta

varaslähtö /vˈaraslˌæhtø/ (n)
άκυρη εκκίνηση
  lähtö ennen lähtömerkkiä

varastaa /vˈarastaː/ (v)
κλέβω
  ottaa luvatta omaisuutta, joka ei kuulu itselle

varasto /vˈarasto/ (n)
απόθεμα
  myöhempää käyttöä varten säilytetyt tavarat
αποθήκη
  tavaroiden säilytystila
  varastorakennus

varastoida /vˈarastˌoida/ (v)
αποθήκη
  laittaa varastoon, pitää varastossa

varattu /vˈaratːu/ (adj)
κατειλημμένος
  jonkun toisen käytössä jo oleva
διαλέγω
  jonkun kanssa seurusteleva tai avioliitossa oleva

varaus /vˈaraus/ (n)
επιφύλαξη
  etukäteen tilattu tai varattu oikeus johonkin
φόρτιση
  sähkövaraus

varautua /vˈarautˌua/ (v)
προετοιμάζω
  valmistautua johonkin ennalta määräämättömään
επίθεση
  latautua energialla

varhainen /vˈarhainen/ (adj)
πρώιμος
  aikainen

varhaiskypsä /vˈarhaiskˌypsæ/ (adj)
πρώιμος
  tavallista varhemmin kypsynyt; sellainen joka on saavuttanut tavallista varhemmin korkean tason jossakin

varhempi /vˈarhempɪ/ (adv)
νωρίτερος
  varhaisempi, aikaisempi

varikko /vˈarɪkːo/ (n)
πιτ
  radan sivussa oleva erillinen alue, johon kilpailijat pysähtyvät tankkaamista, renkaiden vaihtoa tai muuta huoltoa varten

variointi /vˈarɪˌointɪ/ (n)
παραλλαγή
  varioiminen

varis /vˈarɪs/ (n)
κουρούνα
  edellisiin kuuluva laji () tai sen yksilö

varista /vˈarɪsta/ (v)
παστίλια
  putoilla irrallisena

varjagi /vˈarjaɡɪ/ (n)
Βάραγγος
  pääasiassa nyk. Ruotsista peräisin olleita itään matkanneita viikinkejä

varjo /vˈarjo/ (n)
σκιά, ίσκιος
  läpinäkymättömän kappaleen estämän valon taakse jäävä pimeämpi alue

varjohallitus /vˈarjohˌallɪtus/ (n)
σκιώδης κυβέρνηση
  enemmistöparlamentaristisissa järjestelmissä opposition muodostama ryhmä kansanedustajia, jotka jakavat keskenään hallituksen valvontaan liittyviä tehtäviä hallituksen ministereitä vastaavin tehtäväjaoin; opposition vaihtoehtohallitus

varjoisa /vˈarjoisa/ (adj)
σκιερός
  sellainen, jossa on varjoa

varkaus /vˈarkaus/ (n)
κλοπή
  toisen omaisuuden ottaminen luvatta

varma /vˈarma/ (adj)
άκακος
  jonka tapahtuminen tai toteutuminen on hyvin todennäköistä

varmaan /vˈarmaːn/ (adv)
αυτοπεποίθηση
  luultavasti

varmasti /vˈarmastɪ/ (adv)
βεβαίως
  ilman että siitä olisi epävarmuutta

varmistua /vˈarmɪstˌua/ (v)
αυτοπεποίθηση
  saada varmuus jostakin
ασφαλίζω
  hankkia varmuus

varmuus /vˈarmuːs/ (n)
βεβαιότητα
  vakaa tieto jonkin asian tapahtumisesta

varoa /vˈaroa/ (v)
προσοχή
  suojata t. suojella itseään jnk aiheuttamilta vaaroilta

varoittaa /vˈaroitːaː/ (v)
προειδοποιώ
  tiedottaa jkta jstk vaarallisesta

varovainen /vˈarovˌainen/ (adj)
προσεκτικός
  joka ottaa toimiessaan vaarat huomioon

varpunen /vˈarpunen/ (n)
σπουργίτης, σπουργίτι
  varpunen eli kotivarpunen () on paikkalintu, joka on yleinen suuressa osassa Eurooppaa ja Aasiaa. Kotivarpunen liikkuu parvina. Varpuset ovat 15 cm:n mittaisia, päältä ruskean pitkittäisviiruisia, vatsapuolelta harmaita. Koiraalla on musta kurkku.

varras /vˈarras/ (n)
σούβλα
  keppi, riuku t. metallipuikko johon ruoka laitetaan grillaamista tai paahtamista varten

varrastaa /vˈarrastaː/ (v)
διατρυπώ
  keihästää, asettaa vartaaseen

varsa /vˈarsa/ (n)
πουλάρι
  yleensä keskenkasvuinen, nuori hevonen, myös aikuisesta hevosesta voidaan puhua isänsä tai emänsä varsana; myös muiden hevosensukuisten jälkeläinen

varsi /vˈarsɪ/ (n)
μίσχος
  kasvin osa, joka kannattelee lehtiä ja kukkia

varsijousi /vˈarsɪjˌousɪ/ (n)
βαλλίστρα
  tukilla ja yleensä jonkinlaisella laukaisukoneistolla täydennetty viritettävä jousiase

varsoa /vˈarsoa/ (v)
πουλάρι
  tammasta: synnyttää

vartalo /vˈartalo/ (n)
κορμός
  nisäkkäillä ruumis eli keho, mihin pää ja raajat kiinnittyvät
θέμα
  ihmisen keho (etenkin esteettisesti tai eroottisesti viehättävänä)

varte /vˈarte/ (n)
μπόλι
  varttamisen tulos

vartija /vˈartɪja/ (n)
φύλακας
  henkilö, joka vartioi tiettyä paikkaa; työntekijä, joka suojelee omaisuutta tai henkilön koskemattomuutta

varttaa /vˈartːaː/ (v)
εμβολιάζω
  puutarhanhoidossa siirtää varsi
αεραγωγός
  varustaa varrella

vartti /vˈartːɪ/ (n)
δεκάλεπτο
  neljännestunti, 15 minuuttia

varttua /vˈartːua/ (v)
μεγαλώνω
  (ihmisestä) kehittyä, kasvaa, tulla vanhemmaksi

varusmiespalvelus /vˈarusmˌiespalvelus/ (n)
θητεία
  asevelvollisille määrätty palvelus asevoimissa

varustaa /vˈarustaː/ (v)
εξάρτυση
  saattaa käyttö- tai toimintakuntoon

varuste /vˈaruste/ (n)
παρελκόμενο
  tiettyyn tehtävään tai toimintaan tarvittava väline

varvas /vˈarvas/ (n)
δάχτυλο ποδιού
  jalassa jalkapöydän jatkeena olevat viisi nivelikästä uloketta

vasa /vˈasa/ (n)
ελαφάκι
  poron, peuran tai hirven jälkeläinen

vasama /vˈasama/ (n)
αμπαρώνω
  etenkin varsijousen tylppä, nuijamainen ammus, jota käytettiin turkis- ja pienriistan metsästyksessä, nykyisin maastoharjoittelussa

vasara /vˈasara/ (n)
σφυρί
  työkalu, jolla voidaan esim. lyödä nauloja puuhun

vasaraluu /vˈasaraluː/ (n)
σφύρα
  yksi kuuloelimeen kuuluvista kuuloluista

vasektomia /vˈasektˌomɪa/ (n)
αγγειεκτομή
  miehen sterilisaatioleikkaus jossa siemenjohtimet katkaistaan

vasemmisto /vˈasemmˌisto/ (n)
αριστερά
  nimitys, jota käytetään politiikassa oikeisto-vasemmisto-akselin vasemmassa päässä olevista ryhmistä

vasemmistolainen /vˈasemmˌistolˌainen/ (adj)
αριστερός
  vasemmistoon tai sen aatteeseen kuuluva tai siihen liittyvä

vasen /vˈasen/ (adj)
αριστερός
  ei oikea; joka sijaitsee määräsuunnasta samalla puolella kuin katsojan sydän yleensä on vartalon keskiviivaan nähden, vasemmanpuoleinen

vasenkätinen /vˈaseŋkˌætɪnen/ (adj)
αριστερόχειρας
  sellainen, joka käyttää ensisijaisesti vasenta kättään

vasenkätisyys /vˈaseŋkˌætɪsyːs/ (n)
αριστεροχειρία
  se, että on vasenkätinen

vasikanliha /vˈasɪkˌanlɪha/ (n)
μοσχάρι
  nuoren naudan liha

vasikka /vˈasɪkːa/ (n)
μοσχάρι
  nautaeläimen poikanen

vaskata /vˈaskata/ (v)
στραγγίζω
  huuhtoa kultaa

vaskipuhallin /vˈaskɪpuhˌallɪn/ (n)
μπακίρι
  nimitys niille useimmiten metallisille puhallinsoittimille, joissa ääni syntyy kuppimaista suukappaletta vasten jännitettyjen huulten värinän saattaessa soittimen sisäisen ilmapatsaan värähtelemään

vaskitsa /vˈaskɪtsa/ (n)
τυφλίτης
  Suomessa esiintyvä käärmeen näköinen raajaton lisko ()

vaskooli /vˈaskoːlɪ/ (n)
λεκάνη
  vaskauksessa eli kullanhuuhdonnassa käytettävä suurta tasapohjaista lautasta muistuttava pyöreä tavallisesti metallinen vati

vasoa /vˈasoa/ (v)
ελαφάκι
  synnyttää vasa, poikia

vasodilataatio /vˈasodˌilatˌaːtɪo/ (n)
αγγειοδιαστολή
  verisuonten laajeneminen

vasokonstriktio /vˈasokˌonstrɪktˌio/ (n)
αγγειοσυστολή
  verisuonten supistuminen

vasopressiini /vˈasoprˌessɪːnɪ/ (n)
αγγειοπιεσίνη
  hypotalamuksessa tuotettu, aivolisäkkeen takalohkon kautta vereen erittyvä peptidihormoni, antiriureettinen hormoni, jonka vaikutuksesta virtsaneritys vähenee ja virtsa väkevöityy

vasta /vˈasta/ (adv)
ξανά
  ei enempää kuin, (tähän mennessä) ainoastaan
μόλις
  juuri nyt, hetki sitten, vastikään

vasta-argumentti /vˈastaˈarɡumˌentːɪ/ (n)
αντεπιχείρημα
  vastaväite

vastaaja /vˈastaːja/ (n)
εναγομένη
  riita- ja hallintoasioissa kantajan oikeuteen haastama osapuoli; rikosasioissa myös syytetty

vastaan /vˈastaːn/ (adv)
κατά
  takaisin, vastavuoroisesti

vastaanottaja /vˈastaːnˌotːaja/ (n)
αποδέκτης
  se joka ottaa vastaan

vastaavasti /vˈastaːvˌastɪ/ (adv)
επομένως
  jotakin vastaten, johdonmukaisesti

vastakkainen /vˈastakːˌainen/ (adj)
αντώνυμο
  jotakin vastaan suuntautuva
  kahdesta vaihtoehdosta tai ääripäästä toinen

vastakohta /vˈastakˌohta/ (n)
αντίθετο
  johonkin nähden päinvastaista tarkoittava asia tai merkitykseltään vastakkainen sana

vastakohtaisuus /vˈastakˌohtaisuːs/ (n)
αντιπαραβάλλω
  (filosofia, ym.) eroavaisuuksia korostava vallitseva ristiriita olioiden keskinäisessä suhteessa; käänteisyys

vastalause /vˈastalˌause/ (n)
διαμαρτυρία
  protesti

vastamyrkky /vˈastamˌyrkːy/ (n)
αντίδοτο
  aine, joka tekee myrkyn tehottomaksi

vastapaavi /vˈastapˌaːvɪ/ (n)
αντίπαπας
  paaviksi nimitetty henkilö, jota katolinen kirkko ei kuitenkaan pidä oikeana paavina

vastapooli /vˈastapˌoːlɪ/ (n)
αντίθεση
  täydellinen, äärimmäinen vastakohta

vastapäinen /vˈastapˌæinen/ (adj)
απέναντι
  vastapäätä sijaitseva

vastapäiväinen /vˈastapˌæivæinen/ (adj)
αντίθετα με την φορά των δεικτών του ρολογιού
  vastapäivään tapahtuva

vastapäivään /vˈastapˌæivæːn/ (adv)
αντίθετα με την φορά των δεικτών του ρολογιού
  (kiertävästä liikkeestä) kellon kiertoa vastaan; mm. yläkautta vasemmalle

vastapäätä /vˈastapˌæːtæ/ (adv)
απέναντι
  jonkin etupuolella jonkin toisella puolella
αντίπερα
  suoraan kadun toisella puolella

vastarinta /vˈastarˌinta/ (n)
αντίσταση
  vastustus

vastasyntynyt /vˈastasˌyntynyt/ (n)
νεογέννητος
  lapsi, joka on syntynyt juuri

vastata /vˈastata/ (v)
απαντώ
  antaa vastaus (kysymykseen tai kommenttiin vuoropuhelussa)

vastaus /vˈastaus/ (n)
απάντηση
  esitettyyn kysymykseen löydetty ratkaisu, selitys tai muu kannanotto

vastavaikutus /vˈastavˌaikutus/ (n)
αντίδραση
  ärsykkeen tai ulkoisen tekijän aikaansaama tapahtuma, reaktio

vastavuoroinen /vˈastavˌuoroinen/ (adj)
αμοιβαίος
  sellainen, joka mukailee toisen osapuolen toimintaa; vuorollaan tai vuorostaan toiselle tehtävä tms.

vastenmielinen /vˈastenmˌielɪnen/ (adj)
αηδιαστικός
  ilmaisu jollekin inhottavalle, jopa oksettavalle, asialle

vastine /vˈastɪne/ (n)
ομόλογη
  sanan tai käsitteen kielellinen vastaavuus

vastoinkäyminen /vˈastoiŋkˌæymɪnen/ (n)
αντιξοότητες
  jotakin hankaloittava asia; vaikeus

vastus /vˈastus/ (n)
αντίσταση
  resistori, sähkövirran kulkua vastustava resistiivinen komponentti
  resistanssi; elektroniikassa suure, jonka yksikkö on ohmi

vastustaa /vˈastustaː/ (v)
αντιτίθεμαι
  suhtautua torjuvasti
ανθίσταμαι
  tehdä vastarintaa
  ominaisuuksillaan estää tai vaikeuttaa
  olla kyllin vahva kestämään

vastuu /vˈastuː/ (n)
ευθύνη
  se, että jonkun täytyy vastata jostakin, ottaa jonkin asian toteutumisesta syy niskoilleen

vastuuhenkilö /vˈastuːhˌeŋkɪlø/ (n)
υπεύθυνος
  tietystä asiasta vastaava henkilö

vastuullinen /vˈastuːllɪnen/ (adj)
αρμόδιος
  sellainen, joka ottaa vastuuta, toimii vastuullisesti

vastuullisuus /vˈastuːllɪsuːs/ (n)
ευθύνη
  asemaan perustuva velvoittavuus vastuullisena toimimiseen

vastuuton /vˈastuːton/ (adj)
ανεύθυνος
  ei vastuullinen

vastuuvapaus /vˈastuːvapaus/ (n)
εκπλήρωση
  Suomen yhteisölainsäädännössä määritelty päätös, jolla yhteisö luopuu mahdollisista korvausvaatimuksista hallituksen jäseniä tai muita yhtiön toimielimen jäseniä tai muita vastuullisia kohtaan

vastuuvapauslauseke /vˈastuːvapˌauslausˌeke/ (n)
αποκήρυξη
  sopimuksen kohta, joka rajaa sen laatijan vastuuta tai vapauttaa siitä kokonaan

vati /vˈatɪ/ (n)
μπολ
  matala, avoin astia

vatja /vˈatja/ (n)
ψήφος
  kielitunnus vot, uralilaisen kielikunnan itämerensuomalaiseen haaraan kuuluva kieli, jota puhuvat vatjalaiset

vatkata /vˈatkata/ (v)
χτυπάω
  sekoittaa nopeasti usein ilmaa sitoen; vispata

vatsa /vˈatsa/ (n)
κοιλιά
  ihmisen vartalon etumus rinnan alapuolelta nivusiin, maha

vatsanpalvonta /vˈatsampˌalvonta/ (n)
λαιμαργία
  (raamatullinen) mässäily (syntinä)

vatsatanssi /vˈatsatˌanssɪ/ (n)
χορός οριεντάλ
  itämainen tanssi, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä eri kulttuurien yhteisvaikutteissa pitkän ajan kuluessa kehittynyt esittävä soolotanssityyli

vauhti /vˈauhtɪ/ (n)
ταχύτητα
  nopeus, nopea liikkuminen
  valmistautuminen
ορμή
  valmiiksi hyödynnettävissä oleva aktiivinen liike-energia, esimerkiksi pituushypyssä varsinaista hyppyä edeltävällä juoksulla saavutettuna

vauhtiraita /vˈauhtɪrˌaita/ (n)
κόμμα
  ulosteesta alushousuihin tai vessanpönttöön syntynyt raita

vaunu /vˈaunu/ (n)
άμαξα
  hevosen vetämä kuljetusväline, erityisesti sellainen, jossa on umpinainen matkustamo tai tavaratila

vaunut /vˈaunut/ (n)
άρμα
  (historia) yhden tai useamman hevosen vetämä kaksi- tai nelipyöräinen kulkunevo

vauras /vˈauras/ (adj)
εύπορος
  omillaan hyvin toimeentuleva, hyvinvoipa

vaurastua /vˈaurastˌua/ (v)
εύπορος
  hankkia vaurautta, rikastua

vaurio /vˈaurɪo/ (n)
ζημία
  vahinko, joka aiheutuu esineelle tai asialle

vaurioittaa /vˈaurɪˌoitːaː/ (v)
ζημία
  aiheuttaa vaurio

vaurioitua /vˈaurɪˌoitua/ (v)
ζημία
  tulla vaurioituneeksi

vauva /vˈauva/ (n)
βρέφος, μωρό
  alle vuoden ikäinen lapsi

vedalainen /vˈedalˌainen/ (adj)
βεδικός
  arjalaisten Intiaan n. 1800 eaa. tuomaan vedalaiseen kulttuuriin liittyvä

vedenjakaja /vˈedenjˌakaja/ (n)
υδροκρίτης
  kahden tai useamman vesistöalueen raja-alue, mistä vedet virtaavat eri suuntiin

vedos /vˈedos/ (n)
απόδειξη
  valokuvatekniikalla pimiössä toteutettu, paperille valmistettu valokuva

vedota /vˈedota/ (v)
επικαλούμαι
  esittää vetoomus; ottaa jokin asia esiin esim. itseään puolustaakseen.

vegaani /vˈeɡaːnɪ/ (n)
ακραιφνής χορτοφάγος
  ihminen, joka ei kuluta mitään eläinperäistä missään muodossa

vegaaninen /vˈeɡaːnɪnen/ (adj)
ακραιφνής χορτοφάγος
  veganismiin liittyvä

veganismi /vˈeɡanˌismɪ/ (n)
ακραιφνής χορτοφαγία
  ideologia ja elämäntapa, jossa kieltäydytään pitämästä eläimiä hyödykkeinä eikä käytetä eläinperäisiä tuotteita missään muodossa

vegetarismi /vˈeɡetarˌismɪ/ (n)
χορτοφαγία
  kasvissyönti

vegetaristi /vˈeɡetarˌistɪ/ (n)
χορτοφάγος
  henkilö, joka ei syö lihaa; joka noudattaa vegetarismia

vegetaristinen /vˈeɡetarˌistɪnen/ (adj)
φυτοφάγο
  kasvisruokaan liittyvä

vehje /vˈehje/ (n)
γκάτζετ
  (arkikieltä) kapistus, usein tekninen laite, jonka oikea nimi on tuntematon

vehnä /vˈehnæ/ (n)
σιτάρι
  leipävehnä, vehnien sukuun kuuluva viljalaji (Triticum aestivum)

vehnäjauho /vˈehnæjˌauho/ (n)
σιτάλευρο
  vehnästä valmistettu jauho, jota käytetään paljon leivonnassa ja ruoanlaitossa

vehreä /vˈehreæ/ (adj)
χλοερός
  (kasvillisuudesta) vihreä, vihanta, rehevä

veikeä /vˈeikeæ/ (adj)
αστείος
  leikkisä, hymyilevä

veistos /vˈeistos/ (n)
γλυπτό
  veistämisen lopputulos

veitsi /vˈeitsɪ/ (n)
μαχαίρι
  kattaukseen kuuluva ruoan leikkaamiseen ja levitteiden levittämiseen tarkoitettu ruokailuväline, myös keittiötyökalu

veivata /vˈeivata/ (v)
λοξίας
  pyörittää veiviä

vekotin /vˈekotɪn/ (n)
γκάτζετ
  laite, koje, vempain, vimpain, värkki, rakkine

vekseli /vˈekselɪ/ (n)
συναλλαγματική
  määrämuotoinen, kaikesta aineellisesta velkaperusteesta ja vastasuorituksesta riippumaton maksusitoumus

veksillologia /vˈeksɪllˌoloɡˌia/ (n)
λαβαρολογία
  lippuja tutkiva tiede, lipputiede

vektori /vˈektorɪ/ (n)
διάνυσμα
  suure, jolla on tietty suuruus ja tietty suunta; vektoriavaruuden alkio

velaari /vˈelaːrɪ/ (n)
υπερωικός
  äänne, jota äännettäessä kieli koskettaa kitalaen pehmeää takaosaa

velaarinen /vˈelaːrɪnen/ (adj)
υπερωικός
  kielen selällä ja pehmeässä kitalaessa (kitapurje, velum) ääntyvä

velallinen /vˈelallɪnen/ (n)
οφειλέτης
  se, joka on lainannut jklta rahaa, se, joka on velkaa jklle

velarisaatio /vˈelarɪsˌaːtɪo/ (n)
υπερωικοποίηση
  konsonantin ääntäminen siten, että kielen selkää nostetaan kohti pehmeää kitalakea

velho /vˈelho/ (n)
μάγισσα
  noita, henkilö, jonka sanotaan hallitsevan yliluonnollisia taikavoimia

veli /vˈelɪ/ (n)
αδελφός, αδερφός
  miespuolinen sisarus

velipuoli /vˈelɪpˌuolɪ/ (n)
ετεροθαλής αδελφός
  miespuolinen sukulainen, jonka kanssa jompikumpi vanhemmista (joko isä tai äiti) on yhteinen

veljellinen /vˈeljellɪnen/ (adj)
αδελφικός
  veljelle tai veljeydelle ominainen

veljenpoika /vˈeljempˌoika/ (n)
ανιψιός
  veljen poika

veljentytär /vˈeljentytær/ (n)
ανεψιά
  veljen tytär

veljeskunta /vˈeljeskˌunta/ (n)
αδελφάτο
  miehille tarkoitettu yhteisö, jonka jäsenet ovat sitoutuneet yhteiseen päämäärään; esimerkiksi munkkikunta, kilta tai salaseura

veljeys /vˈeljeys/ (n)
αδελφοσύνη
  se, että on veli; veljien välinen suhde

velka /vˈelka/ (n)
χρέος
  velkasuhteessa velallisen velvoite, joka tarkoittaa tietyn suorituksen toimittamista velkojalle ja suorituksen täyttämättä jättämisestä aiheutuvaa oikeudellista vastuuta

velkoja /vˈelkoja/ (n)
δανειστής
  se, joka on lainannut jollekulle rahaa; se, jolle joku on velkaa

velli /vˈellɪ/ (n)
χυλός
  puuroa muistuttava ruoka, rakenteeltaan puuroa löysempää

velodromi /vˈelodrˌomɪ/ (n)
ποδηλατοδρόμιο
  kaltevakäänteiseksi rakennettu kilpapyöräilyrata; pyöräilystadion

veloittaa /vˈeloitːaː/ (v)
ανάληψη
  periä maksu tuotteesta tai palvelusta

velvollisuus /vˈelvollɪsuːs/ (n)
υποχρέωση
  ympäristöltä tuleva pakko jonkin tekemiseen tai tekemättä jättämiseen oikeudellisesti tai moraalisesti

vene /vˈene/ (n)
βάρκα, λέμβος
  vedessä kulkeva kulkuneuvo, yleensä selvästi pienempi kuin laiva

veneillä /vˈeneillæ/ (v)
βάρκα
  liikkua veneellä

veneluu /vˈeneluː/ (n)
σκαφοειδές
  värttinäluuhun liittyvä ranteen luu, os scaphoid

venetsia /vˈenetsˌia/ (n)
βενετικά
  (kielitiede) venetsian kieli, Pohjois-Italiassa puhuttava romaaninen kieli, (kielitunnus: vec)

venetsialainen /vˈenetsˌialˌainen/ (adj)
Βενετσιάνα
  Venetsiasta peräisin oleva

venetsialainen /vˈenetsˌialˌainen/ (n)
Βενετσιάνα
  Venetsian asukas

venezuelalainen /vˈenetsˌuelalˌainen/ (adj)
της Βενεζουέλας
  Venezuelasta peräisin oleva tai Venezuelaan liittyvä

venezuelalainen /vˈenetsˌuelalˌainen/ (n)
της Βενεζουέλας
  pysyvästi Venezuelassa asuva henkilö

venytellä /vˈenytellæ/ (v)
ψηλολέλεκας
  venyttää toistuvasti (erit. lihaksia)

venyttää /vˈenytːæː/ (v)
τείνω
  tehdä jokin pidemmäksi vetämällä sen vastakkaisista päistä

venyä /vˈenyæ/ (n)
ψηλολέλεκας
  pidentyä vetävän voiman vaikutuksesta

venäjä /vˈenæjæ/ (n)
ρωσικά
  venäjän kieli (kielitunnus: ru), Venäjällä puhuttava itäslaavilainen kieli

venäjäksi /vˈenæjˌæksɪ/ (adv)
ρωσικά
  venäjän kielellä

venäjänkielinen /vˈenæjˌæŋkielɪnen/ (adj)
Ρωσίδα
  venäjän kieltä äidinkielenään puhuva tai muuten hyvin osaava
  venäjäksi esitetty tai tapahtuva, venäjän kielellä oleva

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (adj)
ρωσικός
  Venäjältä peräisin oleva tai Venäjään liittyvä
  etnisiin venäläisiin liittyvä

venäläinen /vˈenælˌæinen/ (n)
Ρώσος
  pysyvästi Venäjällä asuva henkilö

veranta /vˈeranta/ (n)
βεράντα
  oleskeluun tarkoitettu ja ympäristöön auki oleva tyypillisesti suurikokoinen kuisti, johon sisältyy katos ja sen lukuisia tukipylväitä

verbaalinen /vˈerbaːlɪnen/ (adj)
ρηματικός
  sanallinen, kirjoitettuihin tai puhuttuihin sanoihin liittyvä

verbi /vˈerbɪ/ (n)
ρήμα
  sanaluokka, johon kuuluvat sanat merkitsevät toimintaa tai tilaa

verenkiertoelimistö /vˈereŋkˌiertoˌelɪmˌistø/ (n)
κυκλοφορικό σύστημα
  sydän ja verisuonisto

verenpaine /vˈerempˌaine/ (n)
πίεση του αίματος
  verisuonistossa esiintyvä nesteen paine

verenpainetauti /vˈerempˌainetˌautɪ/ (n)
υπέρταση
  pysyvästi koholla oleva verenpaine, mikä aiheuttaa terveyshaittoja ajan kuluessa

verenpisara /vˈerempˌisara/ (n)
φούξια
  (yleisesti) mikä tahansa verenpisaroiden sukuun () kuuluva horsmakasvi

verenpurkauma /vˈerempˌurkauma/ (n)
αιμάτωμα
  tylpän vamman aiheuttama sisäinen verenvuoto. Vamma-alueelle syntyy verihyytymä ja ihon läpi nähdään mustelma, joka vaihtaa väriään tummanpunaisesta sinertävään ja kellertävään.

verensiirto /vˈerensˌiːrto/ (n)
μετάγγιση
  toiselta ihmiseltä otetun veren siirto tarvitsijan elimistöön

verenvuototauti /vˈerenvˌuototˌautɪ/ (n)
αιμοφιλία
  perinnöllinen sairaus, jossa veren hyytyminen on häiriintynyt jonkin hyytymistekijän puutteesta johtuen

verestää /vˈerestæː/ (v)
ανανεώνω
  virkistää

verho /vˈerho/ (n)
κουρτίνα
  ikkunan eteen laitettava kangas, joka peittää ikkunan; ikkunaverho

veri /vˈerɪ/ (n)
αίμα
  nestemäinen kudos, joka kuljettaa happea ja ravinteita kehoon ja kuonaa pois kehosta

verihiutale /vˈerɪhˌiutale/ (n)
αιμοπετάλιο
  veressä esiintyviä kappaleita, jotka osallistuvat veren hyytymiseen

verijuotikas /vˈerɪjˌuotɪkas/ (n)
βδέλλα
  verta imevä juotikaslaji (), josta käytetään kansanomaisia nimityksiä iili, iiliäinen, iilimato

verikosto /vˈerɪkˌosto/ (n)
βεντέτα
  kahden suvun välistä ikuista vihaa sovittamattomaksi katsotusta asiasta; murhatuksi tuleminen vältetään väistämällä eli muuttamalla pois alueelta

verilöyly /vˈerɪlˌøyly/ (n)
αιματοκύλισμα
  tapahtuma, jossa surmataan joukko ihmisiä poikkeuksellisen julmasti tai raa’asti

verinahka /vˈerɪnˌahka/ (n)
χόριον
  ihoon kuuluva, orvaskeden alla sijaitseva runsasverisuoninen sidekudoskerros ()

verinen /vˈerɪnen/ (adj)
αιματηρός
  verta sisältävä; sellainen, jossa on näkyvästi verta; veren tahrima

veriryhmä /vˈerɪrˌyhmæ/ (n)
ομάδα αίματος
  veren punasolujen ominaisuuksiin ja veriplasman vasta-aineisiin perustuva verityyppien ryhmittely

verisukulaisuus /vˈerɪsˌukulˌaisuːs/ (n)
συγγένεια εξ αίματος
  sukulaisuus, jossa osapuolet ovat suhteellisen läheisti sukua yhteisten esivanhempien kautta vastakohtana sukulaisuudelle avioliiton tai adoption kautta

verisuoni /vˈerɪsˌuonɪ/ (n)
αγγείο
  elimistön kanava, jossa veri kulkee; jakautuvat valtimoihin ja laskimoihin

veritulppa /vˈerɪtˌulpːa/ (n)
θρόμβος
  verisuonen tukkiva verihyytymä tai muu virtauksen este

verivampyyri /vˈerɪvˌampyːrɪ/ (n)
νυχτερίδα
  mikä hyvänsä niistä lepakkolajeista, jotka kuuluvat leikkojen heimon verivampyyrien () alaheimoon tai jokin ko. lajeihin kuuluvan lepakkolajin yksilö

verkko /vˈerkːo/ (n)
δίκτυο
  langasta, myös rautalangasta, tai köydestä punottu kudos

verkko-osoite /vˈerkːoˈosoite/ (n)
επικράτεια
  domain

verkkokalvo /vˈerkːokˌalvo/ (n)
αμφιβληστροειδής
  silmän valoa aistiva osa silmän takaosassa

verkkomaha /vˈerkːomˌaha/ (n)
δίκτυο
  yksi märehtijöiden neljästä mahasta

verkkomainonta /vˈerkːomˌainonta/ (n)
Διαδίκτυο
  Internetissä harjoitettava mainonta

verkkoselain /vˈerkːoselain/ (n)
περιηγητής
  Internetin selaamiseen käytettävä selain

verkkosivusto /vˈerkːosɪvˌusto/ (n)
ιστοχώρος
  Internetissä saatavilla oleva yksittäinen kokonaisuus, joka identifioidaan uniikilla URL:lla; verkkosivujen joukko

verkosto /vˈerkosto/ (n)
δίκτυο
  solmukohdat ja niiden väliset yhdyssiteet; useista verkoista muodostuva kokonaisuus

verkostoitua /vˈerkostˌoitua/ (v)
δικτυώνομαι
  solmia työssä tai harrastuksissa hyödyllisiä suhteita

vermutti /vˈermutːɪ/ (n)
βερμούτ
  yrteillä maustettu väkevä viini

vero /vˈero/ (n)
φόρος
  valtion, kunnan tai muun sellaisen yhteisön, jolla on lain suoma oikeus kantaa veroja, perimä osuus tuloista tai omaisuudesta; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulo

veronmaksaja /vˈeronmˌaksaja/ (n)
φορολογουμένη
  henkilö, joka maksaa veroa

veroparatiisi /vˈeropˌaratˌiːsɪ/ (n)
φορολογικός παράδεισος
  itsehallinnollinen alue, jossa on matala tai olematon veroaste; tällaisella hallintoalueella tietyt verot ovat matalia tai niitä ei ole lainkaan; tällaisia alueita yritykset ja varakkaat yksityishenkilöt pyrkivät hyödyntämään heihin kohdistuvan verorasituksen alentamiseksi

verottaa /vˈerotːaː/ (v)
φορολογώ
  velvoittaa maksamaan tai periä veroa

verotus /vˈerotus/ (n)
φορολογία
  verojen keruu, verojen periminen; valtion, kunnan tai muun julkisyhteisön näkökulmasta tulojen kerääminen

verrata /vˈerrata/ (v)
συγκρίνω
  etsiä useasta asiasta niiden välisiä eroavaisuuksia ja yhtäläisyyksiä

versaali /vˈersaːlɪ/ (n)
κεφαλαία
  ”isot kirjaimet”, ”pölkkykirjoitus”, suuraakkonen

verso /vˈerso/ (n)
πυροβολώ
  kormi, monisoluisten kasvien normaalisti ylöspäin kasvava tai vaakasuora osa

verstas /vˈerstas/ (n)
εργαστήριο
  metallin tai puun työstöön tarkoitettu tila

vertailu /vˈertailu/ (n)
σύγκριση
  toimenpide kahden tai useamman asian vertaamiseksi toisiinsa

vertaus /vˈertaus/ (n)
παρομοίωση
  rinnastamalla tiettyä käsitettä merkitykseltään samantapaiseen ilmaisuun tätä käsitettä havainnollistava kielellinen ilmaus

vertauskertomus /vˈertauskˌertomus/ (n)
παραβολή
  vertauskuvallinen kertomus, paraabeli

vertauskuva /vˈertauskˌuva/ (n)
σύμβολο
  asia, joka symboloi jotakin abstraktia asiaa

verteksi /vˈerteksɪ/ (n)
βρέγμα
  päälaki

veräjä /vˈeræjæ/ (n)
αυλόπορτα
  se osa aidasta tai aitauksesta, jonka voi avata; aitauksen portti

vesi /vˈesɪ/ (n)
νερό, ύδωρ
  kahdesta vety- ja yhdestä happiatomista muodostuva yhdiste (H₂O), vedyn palamistulos, huoneenlämmössä kirkas, hajuton ja mauton neste

vesihana /vˈesɪhˌana/ (n)
βρύση
  yleensä vesijohtoon liitetty hana, veden virtausta säätelevä venttiili

vesijohtovesi /vˈesɪjˌohtovˌesɪ/ (n)
νερό της βρύσης
  talousvesi, joka johdetaan rakennukseen vesijohtoverkoston kautta; kraanavesi, hanavesi

vesikko /vˈesɪkːo/ (n)
βιζόν
  eräs uhanalainen ja Suomesta tiettävästi kadonnut näätäeläin (Mustela lutreola)

vesileima /vˈesɪlˌeima/ (n)
υδατογράφημα
  paperiin valmistusvaiheessa painettu valoa vasten näkyvä kuvio

vesilisko /vˈesɪlˌisko/ (n)
τρίτων
  yleinen Salamandridae-heimon pyrstösammakkolaji ()

vesimeloni /vˈesɪmˌelonɪ/ (n)
καρπούζι
  arbuusi, mehevähedelmäinen viljelyskasvi (Citrullus lanatus), vihanneshedelmä ja sen hedelmä, joka on kasvitieteellisesti marja. Vesimelonin siemenet ovat jakautuneet tasaisesti koko hedelmälihaan toisin kuin melonilla

vesinokkaeläin /vˈesɪnˌokːaelæin/ (n)
πλατύπους
  Australian mantereella ja Tasmaniassa esiintyvä räpyläjalkainen, ankannokkainen muniva nisäkäs (Ornithorhynchus anatinus)

vesipuhveli /vˈesɪpˌuhvelɪ/ (n)
νεροβούβαλος
  suurikokoinen nautaeläin (Bubalus bubalis tai Bubalus arnee)

vesiputous /vˈesɪputous/ (n)
καταρράκτης
  kohta jossa joen vesi putoaa vapaasti alaspäin jyrkänteeltä tai syöksyy uomaansa pitkin alas jyrkässä kulmassa

vesisiippa /vˈesɪsˌiːpːa/ (n)
νυχτερίδα
  (Myotis daubentonii) eräs Euroopassa yleinen lepakkolaji

vesisärötys /vˈesɪsˌærøtys/ (n)
υδραυλική θραύση
  hydraulinen murtaminen: menetelmä, jolla irrotetaan fossiilisia energiavaroja pumppaamalla 1-2 kilometriä syvän reiän läpi suurella paineella vettä, hiekkaa ja kemikaaleja

vesitaso /vˈesɪtˌaso/ (n)
υδροπλάνο
  lentokone joka on suunniteltu laskeutumaan ponttoonien varaan veteen ja nousemaan siitä, vesilentokone

vesitiivis /vˈesɪtˌiːvɪs/ (adj)
αδιάβροχος
  vedenpitävä; vedenkestävä; tila tai alue, joka on niin tiivis, ettei vettä pääse sinne

vesivaaka /vˈesɪvˌaːka/ (n)
αλφάδι
  pinnan kaltevuuden tutkimiseen, erityisesti pysty- tai vaakasuoruuden määrittämiseen, käytettävä mittalaite

vesiviljely /vˈesɪvˌiljely/ (n)
υδροπονία
  (puutarha) hydroponiikka, kasvien viljeleminen ravinneliuoksessa maan sijasta

vesivoima /vˈesɪvˌoima/ (n)
υδραυλικός
  veden liikkeiden muuntaminen sähköenergiaksi tai muuksi ihmiselle hyödyllisempään muotoon

vesiväri /vˈesɪvˌærɪ/ (n)
ακουαρέλα
  vesiliukoinen tai erittäin hienojakoisena veteen tai vesiliuokseen lietetty väriaine; akvarelliväri

vesivärimaalaus /vˈesɪvˌærɪmˌaːlaus/ (n)
υδατογραφία
  vesiliukoisia värejä käyttäen tehty maalaus

vessa /vˈessa/ (n)
τουαλέτα
  ulostamista ja virtsaamista ja tavallisesti samalla henkilökohtaista siistiytymistä varten tehty tila

vesuri /vˈesurɪ/ (n)
αποστέλλω λογαριασμό
  pitkäteräinen työkalu pienpuuston raivaamiseen ja oksien karsimiseen

veteraani /vˈeterˌaːnɪ/ (n)
βετεράνος
  vanha tai täysinpalvellut sotilas

veto /vˈeto/ (n)
ρυμουλκό
  teonnimi verbistä vetää, vetämisen teko tai tulos
στοίχημα
  sopimus siitä, että kahdesta ihmisestä tai useammasta yksi maksaa muille, jos arvaa jonkin lopputuloksen väärin

veto-oikeus /vˈetoˈoikeus/ (n)
αρνησικυρία
  oikeus estää jonkin päätöksen voimaantulo

vetoauto /vˈetoˌauto/ (n)
γερανός
  perävaunun vetämiseen käytettävä auto

vetoisuus /vˈetoisuːs/ (n)
απόδοση
  (astian) tilavuus

vetokaappi /vˈetokˌaːpːɪ/ (n)
καλάθι
  laboratorioissa käytettävä ilmastoitu kaappi

vetolaatikko /vˈetolˌaːtɪkːo/ (n)
συρτάρι
  huonekaluun, kalusteeseen tai muuhun rakenteeseen sijoitettu yleensä etupaneelissa näkyvästä kädensijasta tai vetimestä vetämällä osittain tai kokonaan esiin tuleva tavallisesti yläpuolelta avoin säilytyslaatikko

vetota /vˈetota/ (v)
προβάλλω αρνησικυρία
  käyttää veto-oikeutta

vetovoima /vˈetovˌoima/ (n)
έλξη
  magnetismin aiheuttama voima; magneetin taipumus vetää ferriittisiä kappaleita puoleensa

veturi /vˈeturɪ/ (n)
ατμομηχανή
  rautateillä junaa vetävä moottoroitu laite

veturinkuljettaja /vˈeturˌiŋkuljˌetːaja/ (n)
αμαξάς
  työkseen veturia ajavan henkilön ammattinimike; veturimies

vety /vˈety/ (n)
υδρογόνο
  kevyin epämetallinen alkuaine, kemiallinen merkki H

vetyperoksidi /vˈetyperˌoksɪdɪ/ (n)
οξυγονούχο νερό
  nestemäinen, valkaisuun ja desinfioimiseen käytettävä vedyn ja hapen yhdiste, H₂O₂

vetypommi /vˈetypˌommɪ/ (n)
υδρογονοβόμβα
  fuusioreaktioon perustuva pommi, missä käytetään räjähdysvoimana keveiden atomiytimien yhtyessä korkeassa lämpötilassa vapautuvaa energiaa

vetäytyä /vˈetæytˌyæ/ (v)
αποτραβιέμαι
  siirtyä syrjään, luopua pelistä tai pelitilanteesta; mennä kuoreensa; mennä talviunille tms.

vetää /vˈetæː/ (v)
τραβώ
  liikuttaa itseään kohti tai mukanaan, kuljettaa perässään; repiä päistä pidemmäksi tai auki

viallinen /vˈiallɪnen/ (adj)
ελλατωματικός
  esine tai asia, jossa on jokin vika

vibraattori /vˈibraːtːˌorɪ/ (n)
δονητής
  värisevä laite
  värinällä varustettu hieromasauva

video /vˈideo/ (n)
βίντεο
  teknologia, jossa sähköisiä signaaleja käsitellään niin, että niistä saadaan liikkuvia kuvia

videokamera /vˈideˌokamˌera/ (n)
βιντεοκάμερα
  kamera, joka tallentaa liikkuvaa kuvaa ja ääntä elektronisesti

videopeli /vˈideˌopelɪ/ (n)
βιντεοπαιχνίδι
  pelikonsolilla pelattava elektroninen peli

viedä /vˈiedæ/ (v)
φέρνω
  siirtää joku taikka jokin johonkin, kuljettaa ajoneuvolla
βυθομετρητής
  saattaa johonkin olotilaan
  johdattaa tanssissa
αρπάζω
  varastaa
εξάγω
  riistää

viehe /vˈiehe/ (n)
μύγα
  siimaan kiinnitettävä kalastusväline, jonka koukkuun tai koukkuihin houkutellaan petokalaa tarttumaan

viejä /vˈiejæ/ (n)
αρχηγός
  henkilö, joka päättää tanssiparin liikkeistä

viekoitella /vˈiekoitella/ (v)
κορτάρω
  vokotella, houkutella

vienti /vˈientɪ/ (n)
εξαγωγή
  tavaroiden ja palveluiden vientikaupan toteutus, ulkomaille myynti
είσοδος
  kirjanpitotilille tehtävä merkintä eli kirjaus

vieraanvaraisuus /vˈieraːnvarˌaisuːs/ (n)
φιλοξενία
  se, että on vieraanvarainen

vierailija /vˈierailˌija/ (n)
επισκέπτης
  henkilö, joka vierailee jossakin

vierailla /vˈierailla/ (v)
επισκέπτομαι
  käydä jossakin

vierailu /vˈierailu/ (n)
πρόσκληση
  jonkun käynti jossakin kutsuttuna tai muusta aloitteesta vierailijana

vieras /vˈieras/ (adj)
ξένος
  (kielestä) joka ei ole äidinkieli

vieras pääoma /vˈieras pˈæːoma/ (n)
χρέος
  yrityksen käyttöön sen ulkopuolisten tahojen antamaa pääomaa, johon aina kohdistuu takaisinmaksuvelvollisuus, toisin kuin omaan pääomaan

vierashuone /vˈierashˌuone/ (n)
ξενώνας
  kodin huone, jossa vieraat voivat yöpyä

vieraskielinen /vˈieraskˌielɪnen/ (adj)
αλλοδαπός
  vieraalla eli muulla kuin äidinkielellä kirjoitettu

vierasperäinen /vˈierasperˌæinen/ (adj)
αλλοδαπός
  vieraasta kulttuurista peräisin oleva; ulkomainen

viesti /vˈiestɪ/ (n)
μήνυμα
  sanoma, kirjallinen tai suullinen asian tiedottaminen toiselle
σκυταλοδρομία
  yksilöurheilulajien suoritustapa, jossa joukkueen jäsenet suorittavat omilla peräkkäisillä vuoroillaan tietyn urheilusuorituksen

viestin /vˈiestɪn/ (n)
μέσος
  viestinnän väline, median väline

viestintä /vˈiestɪntæ/ (n)
επικοινωνία
  sanomien välittäminen, merkitysten tuottaminen ja yhteisen ymmärryksen rakentaminen

vietellä /vˈietellæ/ (v)
αποπλανώ
  saada joku tekemään jotakin seksuaalista kanssaan

vietnamilainen /vˈietnamɪlˌainen/ (n)
Βιετναμέζα
  pysyvästi Vietnamissa asuva henkilö

viettely /vˈietːely/ (n)
αποπλάνηση
  houkuttelemista seksuaaliseen toimintaan

viettää /vˈietːæː/ (v)
ξοδεύω
  kuluttaa [aikaa]
γιορτάζω
  juhlia, juhlistaa
γέρνω
  olla kalteva

viha /vˈiha/ (n)
θυμός, μίσος
  jkt tai jtak kohtaan tunnettu voimakas vastenmielisyyden tunne tai suuttumus

vihainen /vˈihainen/ (adj)
θυμωμένος
  vihaa tunteva, kiukkuinen

vihaisuus /vˈihaisuːs/ (n)
θυμός
  se, että joku on vihainen

vihamielinen /vˈihamˌielɪnen/ (adj)
εχθρικός
  vastustava, syrjivä asenne jotakuta kohtaan

vihamielisyys /vˈihamˌielɪsyːs/ (n)
εχθρικότητα
  se, että on vihamielinen; vihamielinen suhtautuminen

vihannes /vˈihannes/ (n)
λαχανικό, λαχανικά
  mehevä kasvi, jonka lehtiä, juuria, vartta tai kukkia käytetään ravinnoksi tuoreena tai kypsennettynä

vihanpito /vˈihampˌito/ (n)
έχθρα
  voimakas epäsopu ihmisten tai ihmisryhmien välillä

vihapuhe /vˈihapˌuhe/ (n)
λόγος μίσους
  vihantäyteinen puhe tai palaute, jossa selvästi ilmaistaan vihaa yllyttäen vihaan jotakuta tai joitakuita kohtaan; henkilölle tai organisaatiolle tunnekuohun vallassa annettu aggressiivinen palaute; loukkaava tai alatyylinen arvostelu

vihata /vˈihata/ (v)
μισώ
  tuntea vihaa jkta kohtaan

viheltää /vˈiheltæː/ (v)
σφυρίζω
  päästää korkea ääni, esimerkiksi pilliin puhaltamalla
  tuottaa huulilla korkeaa ääntä

viheriö /vˈiherˌiø/ (n)
πράσινο
  golfradan reikää ympäröivä alue, jolla on erityisen hyvin hoidetty nurmi

vihersipuli /vˈihersˌipulɪ/ (n)
φρέσκο κρεμμυδάκι
  Allium-suvun vihantana ruokiin, erityisesti salaatteihin käytettävä sipulilajike

vihertävä /vˈihertˌævæ/ (adj)
πρασινωπός
  sellainen, jossa on vihreää

vihervarpunen /vˈihervˌarpunen/ (n)
αούγαρο
  eräs lintulaji () tai sen yksilö

vihikoira /vˈihɪkˌoira/ (n)
λαγωνικό
  suurikokoinen ajava belgialainen metsästyskoirarotu (Chien de Saint-Hubert), jota käytetään erinomaisen hajuaistinsa vuoksi myös jälkikoirana

vihje /vˈihje/ (n)
ένδειξη
  neuvo, jonka on tarkoitus edistää esimerkiksi tehtävän suorittamista tai auttaa vedonlyönnissä

vihkiminen /vˈihkɪmɪnen/ (n)
γάμος
  avioliiton vahvistaminen; uskonnollinen vihkitoimitus, hääseremonian osa
καθαγίαση
  virkaan asettaminen
  seremoniallinen käyttöönotto

vihkisormus /vˈihkɪsˌormus/ (n)
βέρα
  avioliiton symbolina käytettävä sormus, jota miehet ja naiset kantavat vasemman käden nimettömässä; Suomessa on tapana, että naiset asettavat vihkisormuksen kihlasormuksen rinnalle

vihko /vˈihko/ (n)
τετράδιο
  paperiarkeista tehty pehmeäkantinen nidos

vihne /vˈihne/ (n)
αθέρας
  heinäkasvien siemenessä oleva okanen

vihollinen /vˈihollɪnen/ (n)
εχθρός
  osapuoli, joka pyrkii tuhoamaan toisen

vihollisuus /vˈihollɪsuːs/ (n)
εχθρικότητα
  vihollisina olemisen tila ja sen seuraamukset

vihreä /vˈihreæ/ (adj)
πράσινος, πράσινο
  väriltään vihreä
πράσινος
  luonnon arvoja ja ympäristöä varjeleva

vihreä /vˈihreæ/ (n)
πράσινος
  vihreä väri

vihreä tee /vˈihreæ tˈeː/ (n)
πράσινο τσάι
  teepensaan lehtiä, jotka ovat hapettuneet vain vähäisesti

vihurirokko /vˈihurɪrˌokːo/ (n)
ερυθρά
  viruksen aiheuttama kuumetauti, joka on herkästi tarttuva ja aiheuttaa punaläiskäistä ihottumaa

vihvilä /vˈihvɪlæ/ (n)
βούρλο
  jokin vihviläkasvien heimoon kuuluvan suvun () yleensä monivuotisista kasveista

viidakko /vˈiːdakːo/ (n)
ζούγκλα
  trooppinen sademetsä

viidakkoveitsi /vˈiːdakːovˌeitsɪ/ (n)
μαχαίρα, ματσέτα
  vesuria muistuttava työkalu jota käytetään sokeriruo'on katkomiseen ja kasvillisuuden leikkaamiseen

viidennes /vˈiːdennes/ (n)
πέμπτο
  yksi viidesosa

viides kolonna /vˈiːdes kˈolonna/ (n)
πέμπτη φάλαγγα
  ryhmä, joka toimii valtiota tai organisaatiota vastaan sen sisäpuolelta

viihde /vˈiːhde/ (n)
διασκέδαση
  yleisnimi kevyelle ajanvietteelle, tapahtumille, esityksille tai toiminnoille, joiden tarkoitus on tuottaa huvia tai mielihyvää yksittäiselle ihmiselle tai suuremmalle yleisölle

viihdyttää /vˈiːhdytːæː/ (v)
αρέσω
  saada viihtymään

viihtyä /vˈiːhtyæ/ (v)
αισθάνομαι
  tuntea olonsa viihtyisäksi

viikate /vˈiːkate/ (n)
κόσα
  maataloustyökalu, jolla niitetään esimerkiksi heinää ja viljaa

viikatemies /vˈiːkatemies/ (n)
χάρος
  kuoleman eräs henkilöitymä

viikinki /vˈiːkɪŋkɪ/ (n)
Βίκινγκ
  noin 800–1000-luvuilla viikinkeihin kuulunut henkilö

viikko /vˈiːkːo/ (n)
εβδομάδα, βδομάδα
  seitsemän päivän jakso

viikoittain /vˈiːkoitːain/ (adv)
εβδομαδιαίος
  joka viikko

viikoittainen /vˈiːkoitːˌainen/ (adj)
εβδομαδιαίος
  joka viikko tapahtuva

viikonloppu /vˈiːkonlˌopːu/ (n)
σαββατοκύριακο
  viikonvaihde, viikon viimeiset päivät eli lauantai ja sunnuntai, joskus myös perjantai (lyh. vkl)

viikonpäivä /vˈiːkompˌæivæ/ (n)
μέρα
  nimetty päivä viikosta, joita on seitsemän kappaletta

viikset /vˈiːkset/ (n)
μουστάκι
  ylähuulessa nenän ja suun välissä sijaitseva karvoitus, huuliparta

viikuna /vˈiːkuna/ (n)
σύκο
  sen hedelmä, jota syödään varsinkin kuivattuna

viila /vˈiːla/ (n)
λίμα
  erilaisten materiaalien työstöön käytettävä tiheäänhammastettu, tankomainen lastuava käsi- tai konetyökalu

viilata /vˈiːlata/ (v)
λιμάρω
  tasoittaa pintaa viilaa apuna käyttäen

viileä /vˈiːleæ/ (adj)
ψυχραιμία
  lämpötilaltaan verrattain alhainen
  kylmähermoinen, rauhallinen

viilto /vˈiːlto/ (n)
κόψιμο
  viiltämisestä syntynyt vahinko, mahdollisesti avohaava
  viiltämisen toteutus tai tapahtuma

viime /vˈiːme/ (adj)
παρελθών
  edellinen, edeltävä, äskeinen

viimeaikainen /vˈiːmeˌaikainen/ (adj)
πρόσφατος
  vähän aikaa sitten tapahtunut

viimein /vˈiːmein/ (adv)
επιτέλους
  odotuksen jälkeen, lopulta

viimeinen /vˈiːmeinen/ (adj)
τελευταίος
  sellainen, jonka jälkeen ei tule enää yhtään

viimeinen /vˈiːmeinen/ (n)
τελευταίος
  se tai hän, joka tulee viimeisenä tai jää viimeiseksi

viimeksi /vˈiːmeksɪ/ (adv)
τελικά
  edellisen kerran, toistaiseksi viimeiseksi tapahtuneella kerralla
  lopuksi, viimeiseksi

viina /vˈiːna/ (n)
σφηνάκι
  tislaamalla valmistettu, juotavaksi laimennettu vahva alkoholijuoma

viinakauppa /vˈiːnakˌaupːa/ (n)
κάβα
  lähinnä alkoholia myyvä myymälä; Alkon myymälä

viini /vˈiːnɪ/ (n)
κρασί, οίνος
  viinirypäleistä tai toisinaan marjoista tai hedelmistä käyttämällä valmistettava alkoholijuoma

viiniköynnös /vˈiːnɪkˌøynnøs/ (n)
αμπέλι
  mikä tahansa viiniköynnöksien sukuun () kuuluva viiniköynnöskasvien heimon () laji tai sellaisen yksilö

viinilasi /vˈiːnɪlˌasɪ/ (n)
κρασοπότηρο
  tietynlainen leveä ja jalallinen lasi, joka on tarkoitettu viinin tarjoiluun

viinimarja /vˈiːnɪmˌarja/ (n)
κορινθιακή σταφίδα
  herukka

viinipullo /vˈiːnɪpˌullo/ (n)
μπουκάλι του κρασιού
  pullollinen viiniä; pullo, jossa on ollut viiniä tai joka on tarkoittu viinin säilytykseen

viinirypäle /vˈiːnɪrˌypæle/ (n)
σταφύλι
  rypäleittäin kasvava viiniköynnöksen marjamainen hedelmä, josta valmistetaan mm. viiniä, rusinoita ja rypälemehua

viinitila /vˈiːnɪtˌila/ (n)
αμπέλι
  maatila, jolla viljellään ja usein valmistetaan viiniä

viipale /vˈiːpale/ (n)
φέτα
  ohut tai hieman paksumpi ruoka-aineesta tai muusta aineellisesta leikattu pala

viiriäinen /vˈiːrɪˌæinen/ (n)
ορτύκι
  fasaanin sukuinen kanalintu, jota tarhataan munien takia ja metsästetään lihaksi

viirupöllö /vˈiːrupˌøllø/ (n)
καταπληκτικός
  suurikokoinen varsinaisiin pöllöihin ja -sukuun kuuluva petolintu ()

viisas /vˈiːsas/ (adj)
σοφός
  joka tietää, osaa tai ymmärtää paljon asioita

viisaudenhammas /vˈiːsaudˌenhammas/ (n)
φρονιμίτης
  takimmainen molaari ylä- tai alaleuassa; niitä on yhteensä neljä kappaletta ja ne puhkeavat noin 20 ikävuoden tienoilla

viisaus /vˈiːsaus/ (n)
σοφία
  syvällinen tieto ja ymmärrys
  viisas ajatus tai neuvo; aforismi

viisikulmio /vˈiːsɪkˌulmɪo/ (n)
πεντάγωνο
  monikulmio, jossa on viisi kulmaa ja sivua

viisumi /vˈiːsumɪ/ (n)
βίζα
  kohdemaan viranomaisen myöntämä maahantulo- ja oleskelulupa, joka usein kiinnitetään passin sivulle

viitata /vˈiːtata/ (v)
αναφέρω
  tarkoittaa puheessaan jtak
υπαινίσσομαι
  enteillä jotakin

viite /vˈiːte/ (n)
συμβουλή
  kirjeen tai asiakirjan alussa oleva lyhyt maininta asian edellisestä käsittelystä

viitekehys /vˈiːtekehys/ (n)
πλαίσιο
  jnk asian tarkastelussa käytettävät lähtökohdat, oletukset yms.

viitonen /vˈiːtonen/ (n)
πέντε
  viiden numero, numero 5; numerolla viisi merkitty tai järjestetty
  viiden euron tai muun rahayksikön arvoinen kolikko tai seteli

viitsiä /vˈiːtsɪæ/ (v)
εξουσία
  olla jollakulla voimia ja riittävästi tahtoa tehdä jotakin, niin että oikeasti tekee; suostua, vaivautua tekemään jotakin, välittää (tehdä jotakin), (jotakuta) huvittaa (tehdä jotakin)

viitta /vˈiːtːa/ (n)
κάπα
  harteilla pidettävä hihaton vaatekappale

viittaus /vˈiːtːaus/ (n)
συμβουλή
  tekstiin merkitty asiatiedon lähde

viittoma /vˈiːtːoma/ (n)
οιωνός
  viittomakielen ele, sanaa vastaava yksikkö

viittomakieli /vˈiːtːomakˌielɪ/ (n)
νοηματική γλώσσα
  Useimmiten kuuroille suunnattu kieli, jossa kielellinen viesti ilmaistaan viittomalla käyttäen käsite-, sana- tai merkkiviittomia. Viestiä elävöitetään ja sävytetään eleiden ja ilmeiden avulla. Viittomakieli on itsenäinen kieli, eikä vain tapa välittää puhutun kielen viestejä.

viiva /vˈiːva/ (n)
γραμμή
  muodoltaan ja ulkoasultaan usein vaihteleva, tavallisesti ympäristöstä väriltään tai sävyltään erottuva juova, piirto, raita, rantu, viiru tms.

viivakoodi /vˈiːvakˌoːdɪ/ (n)
γραμμοκωδικός
  informaation esitysmuoto, jossa tietoalkiot koodataan visuaaliseen, koneellisesti luettavaan muotoon; käytetään muun muassa tuotepakkauksissa tuotteiden tunnistamiseen

viivoitin /vˈiːvoitɪn/ (n)
χάρακας
  suorien viivojen piirtämiseen käytettävä väline

viivytys /vˈiːvytys/ (n)
αναβάλλω
  jokin joka viivyttää

vika /vˈika/ (n)
ελάττωμα
  toimintahäiriö
φταίξιμο
  virhe, puute

vikkelä /vˈikːelæ/ (adj)
γρήγορος
  nopea

vikkelästi /vˈikːelˌæstɪ/ (adv)
γρήγορος
  vikkelällä tavalla

vilja /vˈilja/ (n)
δημητριακά
  ryhmä siemenkasveihin kuuluvia heinäkasveja, joiden siemeniä eli jyviä käytetään ravinnoksi

viljasato /vˈiljasˌato/ (n)
αποκομίζω
  vilja, joka viljelyksiltä saadaan talteen

viljavarasto /vˈiljavarˌasto/ (n)
σιταποθήκη
  viljan varasto

viljelijä /vˈiljelˌijæ/ (n)
αγρότης
  henkilö, joka viljelee jotakin

viljellä /vˈiljellæ/ (v)
καλλιεργώ
  harjoittaa maanviljelyä, myös kasvattaa kasveja kasvihuoneessa tai puutarhassa

viljelmä /vˈiljelmæ/ (n)
φυτεία
  yhdestä tai useammasta maarekisteritilasta tai sellaisen osasta muodostuva maataloudellinen kokonaisuus, jota hoidetaan yhdestä talouskeskuksesta
  yksittäisen kasvilajin viljelyala; ko. kasvit kokonaisuutena
καλλιέργεια
  näytetarkoituksiin kasvatettava eliö tai kudos

vilkas /vˈilkas/ (adj)
πολυσύχναστος
  runsaasti liikennettä, ihmisiä, liikettä sisältävä; kiireinen

villa /vˈilla/ (n)
μαλλί
  pitkäkarvaisista eläimistä saatava kuitu, jota käytetään tekstiilien raaka-aineena

villainen /vˈillainen/ (adj)
επιθυμώ
  villasta valmistettu

villakoira /vˈillakˌoira/ (n)
κανίς
  eräs nykyisin lähinnä seurakoirana pidettävä koirarotu tai sen yksilö

villapaita /vˈillapˌaita/ (n)
πουλόβερ
  villalangasta valmistettu paita

villi /vˈillɪ/ (adj)
άγριος
  sellainen, joka elää luonnonvaraisena; kesytön, villiintynyt

villi /vˈillɪ/ (n)
άγριος
  luonnonvaraistaloudessa elävä, ei-korkeakulttuurisen kansan jäsen

villikissa /vˈillɪkˌissa/ (n)
αγριόγατα
  (eläintiede) sama kuin metsäkissa (Felis silvestris)

villisika /vˈillɪsˌika/ (n)
αγριογούρουνο, κάπρος
  metsäkarju, kesyn sian villinä elävä kantamuoto

vilpittömyys /vˈilpɪtːømyːs/ (n)
ειλικρίνεια
  se, kun jokin on vilpitön

vilpitön /vˈilpɪtøn/ (adj)
ειλικρινής
  aito, rehellinen, jolla ei ole taka-ajatuksia

vilppi /vˈilpːɪ/ (n)
απάτη
  epärehellinen teko (muiden harhauttamiseksi), harhautus, lievä petos

viluinen /vˈilwɪnen/ (adj)
κρύος
  viluissaan oleva, vilua tunteva

vinegrette /vˈineɡrˌetːe/ (n)
βινεγκρέτ
  salaatinkastike, joka koostuu minimissään viinietikasta ja oliiviöljystä

vino /vˈino/ (adj)
άνεμος
  sellainen, joka ei ole pystysuora, eikä vaakasuora; kalteva, vinossa oleva, kallellaan oleva

vinoneliö /vˈinonˌelɪø/ (n)
ρόμβος
  (geometria) tasasivuinen, vinokulmainen suunnikas

vinoristi /vˈinorˌistɪ/ (n)
χίασμα
  risti, jonka viivat tai poikkipuut ovat pysty- ja vaaka-akseliin nähden vinottain

vinoviiva /vˈinovˌiːva/ (n)
δεξιότροπη κάθετος
  välimerkki, joka erottaa kahta vaihtoehtoa; tai. Vastaava symboli /

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (adj)
βιολετής
  väriltään violetti, violetin värinen, sinipunainen

violetti /vˈiolˌetːɪ/ (n)
βιολετής
  violetti väri:

vipu /vˈipu/ (n)
μοχλός
  yksinkertainen mekaaninen kone, missä matka muutetaan voimaksi

vipuvaikutus /vˈipuvˌaikutus/ (n)
μόχλευση
  omalle pääomalle vieraalla pääomalla saatava lisätuotto, tuottoa kasvattava vaikutus

virallinen /vˈirallɪnen/ (adj)
επίσημος
  jonkin tunnustetun tai julkisen tahon vahvistama

viranomainen /vˈiranomˌainen/ (n)
αξιωματούχος
  valtiota tai kuntaa edustava ja valtion määräyksiä noudattava instituutio

virasto /vˈirasto/ (n)
γραφείο
  yhtenäisesti johdettu pysyvä julkinen yksikkö, jossa työskentelee useita viran- tai toimenhaltijoita muodostaen jonkin viranomaisen

vire /vˈire/ (n)
ένδειξη
  heikko tuulenhenkäys, tuulahdus

virhe /vˈirhe/ (n)
σφάλμα
  vahingossa väärin mennyt tai tehty asia, erehdys

virka /vˈirka/ (n)
λειτουργία
  yksittäinen, pysyväksi tarkoitettu tehtävä ja erillisellä päätöksellä ko. tehtävän hoitamiseksi julkisoikeudelliseen yhteisöön perustettu palvelussuhde

virkailija /vˈirkailˌija/ (n)
υπάλληλος
  alemmista virkamiehistä ja yksityisyritysten toimihenkilöistä

virkamies /vˈirkamies/ (n)
δημόσιος υπάλληλος
  valtion, kunnan tai kirkon palveluksessa oleva viranhaltija, mies tai nainen

virke /vˈirke/ (n)
πρόταση
  yhden tai useamman yhteenkuuluvan lauseen muodostama kielellisen ilmaisun kokonaisuus

virkistys /vˈirkɪstys/ (n)
αναψυχή
  virkistäminen

virna /vˈirna/ (n)
αρακάς
  jokin virnojen () sukuun kuuluva hernekasvi(laji)

viro /vˈiro/ (n)
εσθονικά
  Virossa puhuttava itämerensuomalaisiin kieliin kuuluva suomalais-ugrilainen kieli, eesti; kielitunnus: et

virolainen /vˈirolˌainen/ (adj)
εσθονικός
  Virosta peräisin oleva tai Viroon liittyvä

virolainen /vˈirolˌainen/ (n)
Εσθονός
  pysyvästi Virossa asuva henkilö

virsi /vˈirsɪ/ (n)
ψαλμός
  runomittainen hengellinen laulu

virta /vˈirta/ (n)
ποταμός
  iso(hko) joki
ροή
  veden virtaus joessa, salmessa tms.
εντάση
  muun nesteen tai kaasun virtaus
είμαι ένα με
  jatkuvana tapahtuva asia

virtahepo /vˈirtahˌepo/ (n)
ιπποπόταμος
  suurikokoinen laumoissa elävä afrikkalainen nisäkäs (Hippopotamus amphibius), kasvinsyöjä, joka viettää suurimman osan päivästä vedessä

virtalähde /vˈirtalˌæhde/ (n)
τροφοδοτικό
  laite, joka muuntaa verkkosähkön elektroniselle laitteelle sopivaksi

virtapiiri /vˈirtapˌiːrɪ/ (n)
κύκλωμα
  sähköenergian siirtymisen mahdollistava sähköä tuottavien, johtavien ja kuluttavien komponenttien muodostama kokonaisuus tai tällaisen osa

virtaus /vˈirtaus/ (n)
ρεύμα
  nesteen, kaasun tai plasman muodostavien aineosien kokonaisuuden liike kiinteiden kappaleiden ja toistensa suhteen

virtausdynamiikka /vˈirtausdˌynamˌiːkːa/ (n)
υδροδυναμική
  fluidien liikettä tutkiva virtausmekaniikkaan kuuluva tieteenhaara

virtsa /vˈirtsa/ (n)
ούρο, ούρα
  elimistön kuona-aine, joka muodostuu munuaisissa ja kulkeutuu sieltä virtsajohdinta pitkin virtsarakkoon, josta se poistuu virtsaputkia pitkin virtsattaessa

virtsamyrkytys /vˈirtsamˌyrkytys/ (n)
ουραιμία
  yleensä munuaissairauden seurauksena muodostuva aineenvaihdunnallinen myrkytystila

virtsaputki /vˈirtsapˌutkɪ/ (n)
ουρήθρα
  putkimainen elin, jota myöten virtsa poistuu elimistöstä; miehillä huomattavasti pidempi kuin naisilla

virtsarakko /vˈirtsarˌakːo/ (n)
ουροδόχος κύστη
  häpyluun takana sijaitseva sidekudoksen, limakalvon ja sileän lihaksen muodostama, virtsaamisten väliaikoina virtsaa säilyttävä pussimainen elin

virtsata /vˈirtsata/ (v)
κατουρώ
  tyhjentää virtsarakkonsa

virtuaalinen /vˈirtuˌaːlɪnen/ (adj)
εικονικός
  tietokoneella luotuun todentuntuiseen simulaatioon kuuluva

virtuaalitodellisuus /vˈirtuˌaːlɪtodˌellɪsuːs/ (n)
εικονική πραγματικότητα
  tietokonesimulaation tuottamien aistimusten avulla luotu keinotekoinen ympäristö

virtuoosi /vˈirtuˌoːsɪ/ (n)
βιρτουόζος
  taituri

virus /vˈirus/ (n)
ιός
  proteiinikuoren ympäröimä RNA:n tai DNA:n pätkä, joka kykenee lisääntymään elävän solun sisällä käyttämällä hyväkseen sen tuotantojärjestelmiä

virvoitusjuoma /vˈirvoitˌusjuoma/ (n)
αναψυκτικό
  virvokkeena nautittava alkoholiton, yleensä tehdasvalmisteinen hiilihapollinen tai hiilihapoton juoma

visentti /vˈisentːɪ/ (n)
βόνασος Ευρωπαϊκώς
  eurooppalainen biisoni,

visigootti /vˈisɪɡˌoːtːɪ/ (n)
Βησιγότθος
  100-500-luvuilla eläneen visigoottien kansan jäsen

visiiri /vˈisɪːrɪ/ (n)
βεζίρης
  virkamies osmaniajan Turkissa

visio /vˈisɪo/ (n)
όραμα
  tulevaisuuden näkemys, myös tulevaisuuden tahdottu yksi tila

viski /vˈiskɪ/ (n)
ουίσκι
  Britteinsaarilta peräisin oleva viljasta tislaamalla valmistettu väkevä alkoholijuoma

viskoosinen /vˈiskoːsɪnen/ (adj)
ιξώδης
  joka käyttäytyy viskoosisesti; sakea, sitkeä

viskositeetti /vˈiskosɪtˌeːtːɪ/ (n)
ιξώδες
  sisäinen kitka, fluidien kyky vastustaa vierekkäisten kerrosten välisiä siirtymiä

vismutti /vˈismutːɪ/ (n)
βισμούθιο
  metallinen alkuaine, tunnus Bi

vitamiini /vˈitamˌiːnɪ/ (n)
βιταμίνη
  kasveille, eläimille ja ihmiselle välttämättömiä orgaanisia yhdisteitä, joita ne tarvitsevat solujen aineenvaihduntaan joko valmiina yhdisteinä tai esiasteina; kasvit syntetisoivat tarvitsemansa vitamiinit itse, eläimet ja ihminen saavat niitä kasveja syömällä tai muita eläimiä ravintona käyttäessään

vitriini /vˈitrɪːnɪ/ (n)
βιτρίνα
  kaappi tai hylly, jossa tärkeät esineet ovat lasin läpi nähtäville asetettuna

vitsailla /vˈitsailla/ (v)
ατειεύομαι
  esittää asia leikkisästi, kertoa vitsejä

vitsi /vˈitsɪ/ (n)
ανέκδοτο
  kirjallinen tai suullinen lyhyt humoristinen kertomus

vitsikäs /vˈitsɪkæs/ (adj)
ευτράπελος
  hauska, hupaisa

vittu /vˈitːu/ (n)
μουνί, μουνάκι
  naisen ulkosynnyttimet

vittuilija /vˈitːwɪlˌija/ (n)
γαμιάς
  henkilö, joka vittuilee

vitun /vˈitun/ (adv)
γαμημένος
  korostava sana

vitutus /vˈitutus/ (n)
εκνευρισμός
  se, että jokin harmittaa suuresti

viuhka /vˈiuhka/ (n)
βεντάλια
  säleistä ja paperista tai kankaasta tehty, suppuun painuva esine, jolla leyhytellään ilmavirralla kasvoja

viulisti /vˈiulɪstɪ/ (n)
βιολίστρια
  viulun soittaja

viulu /vˈiulu/ (n)
βιολί
  4-kielinen, korkeaäänisin jousisoitin, jolla on keskeinen asema kamari- ja klassisessa orkesterimusiikissa

vivipaarinen /vˈivɪpˌaːrɪnen/ (adj)
ζωοτόκος
  eläviä poikasia synnyttävä

vivuta /vˈivuta/ (v)
μοχλός
  vääntää vipuvarren avulla

vohkia /vˈohkɪa/ (v)
αρπάζω
  viedä toisen omaisuutta luvatta

vohla /vˈohla/ (n)
κατσίκι
  vuohen poikanen

voi /vˈoi/ (n)
βούτυρο
  kermasta kirnuttu kiinteä ravintorasva

voida /vˈoida/ (v)
μπορώ
  kyetä, pystyä tai saattaa tehdä jotakin

voide /vˈoide/ (n)
κρέμα
  ulkoisesti käytettävä lääke- t. kosmeettinen valmiste

voihappo /vˈoihapːo/ (n)
βουτυρικό οξύ
  karboksyylihappoihin kuuluva etovan hajuinen orgaaninen yhdiste (molekyylikaava C₄H₈O₂, rakennekaava CH₃CH₂CH₂-COOH)

voikukka /vˈoikukːa/ (n)
πικραλίδα
  (erityisesti) eräs voikukkien sukuun kuuluva mykerökukkaiskasvien laji () tai sen yksilö

voileipä /vˈoileipæ/ (n)
σάντουιτς
  leipäviipale, jonka pinnalle on sivelty voita tai korvaavaa levitettä ja sillä voi olla päällysteenä leikkeleitä tms.

voima /vˈoima/ (n)
δύναμη
  vuorovaikutus, joka aiheuttaa kiihtyvyyden tai paikallaan pysymisen

voimakas /vˈoimakas/ (adj)
δυνατός
  henkilö, eläin, moottori tms. jolla on paljon fyysistä voimaa
έντονος
  intensiivinen, vaikuttava, vahva aromiltaan

voimakkaasti /vˈoimakːˌaːstɪ/ (adv)
έντονα
  korostetulla voimalla, suurella intensiteetillä

voimakkuus /vˈoimakːuːs/ (n)
δύναμη
  se, että on voimakas
  mitattava, luonnontieteellinen voima, teho, intensiteetti

voimalaitos /vˈoimalˌaitos/ (n)
ηλεκτροπαραγωγικός σταθμός
  sähkön ja/tai lämmön tuotantolaitos, yleisimmin sähkövoimalaitos

voimasana /vˈoimasˌana/ (n)
βρισιά
  vihan purkamiseen tai jonkin asian korostamiseen käytettävä, karkea ja yleensä sopimattomana pidettävä sana; kirosana

voimavara /vˈoimavˌara/ (n)
ενεργητικό
  jokin abstrakti asia, jota voidaan käyttää hyödylliseen tarkoitukseen

voimistaa /vˈoimɪstaː/ (v)
ενισχύω
  saada voimistumaan, tehdä vomakkaammaksi

voimistelija /vˈoimɪstˌelɪja/ (n)
γυμναστής
  voimistelun harrastaja

voimistelu /vˈoimɪstˌelu/ (n)
γυμναστική
  lihaskuntoa ja notkeutta kehittävä harjoittelu, jumppa

voimisteluteline /vˈoimɪstˌelutˌelɪne/ (n)
μηχανισμός
  telinevoimistelussa käytettävä teline

voiteluaine /vˈoiteluˌaine/ (n)
λιπαντικό
  tekniikassa koneiden liikkuvien osien välisen kitkan pienentämiseksi, välyksien tiivistämiseksi sekä kulumisen estämiseksi käytettävä aine

voitokas /vˈoitokas/ (adj)
νικηφόρος
  voittoja saavuttava

voittaa /vˈoitːaː/ (v)
κερδίζω
  olla jkta parempi jssk kilpailussa
νικώ
  saada, saavuttaa jtk olemalla jkta parempi jssk kilpailussa
  olla jssk paras
διακρότημα
  päästä eroon jstk pahasta, kielteisestä; vapautua (vakavasta sairaudesta; peloista)

voittaja /vˈoitːaja/ (n)
νικητής, νικήτρια
  joka on voittanut jotain

voittamaton /vˈoitːamaton/ (adj)
αήττητος
  sellainen, jota ei voi voittaa
  sellainen, jota ei ole voitettu; lyömätön

voitto /vˈoitːo/ (n)
νίκη
  taistelussa tai sodassa saavutettava vihollisen lyöminen

vokaali /vˈokaːlɪ/ (n)
φωνήεν
  (yleensä) soinnillinen äänne, jota äännettäessä ilmavirta pääsee etenemään esteettä suun keskilinjalla ja joka voi toimia tavun ytimenä

vokaalisointu /vˈokaːlɪsˌointu/ (n)
φωνηεντική αρμονία
  Vokaalisointu on kielellinen piirre, joka rajoittaa sanaan sisältyvien vokaalien laatua. Suomessa sanat ovat takavokaalisia tai etuvokaalisia. Vokaalisoinnun vallitessa samassa sanassa voi esiintyä vain etuvokaaleja tai takavokaaleja. Yhdyssanojen osat ovat tässä suhteessa itsenäisiä.

vokalisti /vˈokalˌistɪ/ (n)
φωνηεντικός
  sanoitettuja tai sanoittamattomia säveliä omalla äänellään tuottava henkilö, erityisesti yhtyeen laulaja tai laulusolisti

vokatiivi /vˈokatˌiːvɪ/ (n)
κλητική
  eräissä kielissä oleva substantiivin sijamuoto, jossa puhuttelun kohteena oleva on; puhuttelusija. Vokatiivia käytetään myös huudahduksissa.

volframi /vˈolframɪ/ (n)
βολφράμιο, τουγκοτένιο
  hopeanvalkea metallinen alkuaine, kemiallinen merkki W

voltti /vˈoltːɪ/ (n)
βολτ
  jännitteen SI-yksikkö

vompatti /vˈompatːɪ/ (n)
φασκωλόμυς
  Vombatidae-heimon Australiassa elävä pussieläin, kolme eri lajia

votka /vˈotka/ (n)
βότκα
  vodka, kirkas maustamaton viina

vouhotus /vˈouhotus/ (n)
αναμπουμπούλα
  vouhottaminen

vulgaari /vˈulɡaːrɪ/ (adj)
αγοραίος
  rahvaanomainen, kansanomainen, karkea, moukkamainen

vulgaarilatina /vˈulɡaːrˌilatˌina/ (n)
Χυδαία λατινικά
  latinan kielen puhuttu muoto, kansan käyttämä kieli, josta ovat kehittyneet romaaniset kielet, vastakohtana kirjallisuuden klassiselle latinalle

vulkaaninen /vˈulkaːnɪnen/ (adj)
ηφαιστειακός
  tuliperäinen, tulivuoriin liittyvä

vulva /vˈulva/ (n)
αιδοίο
  häpy, naisen ulkoiset sukupuolielimet

vuo /vˈuo/ (n)
ροή
  kentän vaikutus pinnan läpi

vuode /vˈuode/ (n)
κρεβάτι
  valmistettu, yleensä pehmustettu makuupaikka, tavallisesti sängyssä

vuodenaika /vˈuodenˌaika/ (n)
εποχή
  vuoden osa, joka perustuu säätilan säännölliseen vaihteluun

vuohi /vˈuohɪ/ (n)
αίγα, κατσίκα
  onttosarvinen sorkkaeläin (Caprinae), jonka uroksilla on tyypillisesti suuret sarvet.

vuokra /vˈuokra/ (n)
ενοίκιο
  lainattavan asian omistajalle sen käytöstä maksettava korvaus
  asunnon vuokra

vuokraaja /vˈuokraːja/ (n)
ενοικιαστής
  henkilö tai muu taho, joka vuokraa jotakin joltakin; vuokranottaja

vuokranantaja /vˈuokranˌantaja/ (n)
σπιτονοικοκύρης
  henkilö tai muu taho, joka antaa jotain vuokralle

vuokrata /vˈuokrata/ (v)
αγκαζάρω, ενοικιάζω
  ottaa jokin omaan käyttöön maksamalla omistajalle korvaukseksi vuokraa
αγκαζάρω
  antaa jokin toisen käyttöön korvauksena saatavaa vuokraa vastaan

vuoksi /vˈuoksɪ/ (n)
πλημμυρίδα
  vuoroveden korkein vaihe, nousuvesi

vuolukivi /vˈuolukˌivɪ/ (n)
στεατίτης
  metamorfinen, pääosin karbonaattiryhmän mineraaleista ja talkista koostuva kivilaji

vuono /vˈuono/ (n)
φιόρδ
  pitkä kapea, usein jyrkkäseinämäinen, syvä ja laakeapohjainen merenlahti

vuorenhuippu /vˈuorenhwˌipːu/ (n)
βουνοκορφή
  vuoren korkein kohta

vuori /vˈuorɪ/ (n)
βουνό, όρος
  pinnanmuodostuma, hyvin suuri ja korkea, yleensä kallioinen

vuorijono /vˈuorɪjˌono/ (n)
οροσειρά
  jonomainen muodostelma vuoria

vuorikiipeily /vˈuorɪkˌiːpeily/ (n)
αλπινισμός
  Alpeilta alkanut maailmanlaajuinen harrastus- ja urheilumuoto, jossa tavoitteellisesti liikutaan vuorenrinteillä

vuoristo /vˈuorɪsto/ (n)
βουνό
  useiden toisiinsa liittyvien selvästi erottuvien vuorien muodostama alue

vuoristolainen /vˈuorɪstolˌainen/ (n)
ορειβάτης
  vuoristoisella seudulla asuva henkilö, vuoriston asukas

vuoristorata /vˈuorɪstˌorata/ (n)
τρενάκι του λούνα παρκ
  huvipuistoihin yhtä matkustajavaunua tai useamman vaunun yhdistelmää varten rakennettu nopeasti vaihteleva rata, joka nousee ja laskee erityisesti suunniteltujen muotojen mukaan ja vaunut voivat kääntyä jossain radan vaiheessa myös ylösalaisin

vuoro /vˈuoro/ (n)
σειρά
  jollekin määrätty määräaika, tai sallittu hetki teolle, esimerkiksi pelissä tai keskustelussa
βάρδια
  työaika, työvuoro; aamuvuoro, iltavuoro, yövuoro

vuorokausi /vˈuorokˌausɪ/ (n)
ημέρα
  valoisan ja pimeän vaihtelun jakso, 24 tunnin aika edellisestä keskiyöstä seuraavaan keskiyöhön, yö ja päivä, Maan pyörähdys akselinsa ympäri

vuorolaulu /vˈuorolˌaulu/ (n)
αντίφωνο
  kahden laulajan tai laulajan ja kuoron tai kahden kuoron esittämä laulu, jossa he laulavat eri säkeistöt tai eri säkeet perättäisessä järjestyksessä esittäjää vaihtaen

vuoropuhelu /vˈuoropˌuhelu/ (n)
διάλογος
  vastavuoroinen keskustelu kahden osapuolen välillä

vuorovaikutus /vˈuorovˌaikutus/ (n)
αλληλεπίδραση
  kahden (tai useamman) välinen molemminsuuntainen vaikutus, keskinäinen vaikutus

vuorovesi /vˈuorovˌesɪ/ (n)
παλίρροια
  Maan liikkeistä Aurinkoon nähden ja samanaikaisesti Kuun liikkeistä Maahan nähden aiheutuvien vetovoimien aiheuttama jaksoittainen merenpinnan vaihtelu. Kuun liikkeillä on ilmiöön ratkaiseva vaikutus.

vuosi /vˈuosɪ/ (n)
χρόνος, έτος
  aika, jossa Maa kiertää Auringon (lyh. v. tai SI-järjestelmässä a); tätä seuraava ajanlaskun yksikkö

vuosikymmen /vˈuosɪkˌymmen/ (n)
δεκαετία
  kymmenen vuotta kestävä ajanjakso; erityisesti sellaiset vuosiluvut, jotka ovat viimeistä numeroa lukuun ottamatta samat (esimerkiksi 1960–1969)

vuosisata /vˈuosɪsˌata/ (n)
αιώνας
  sadan vuoden jakso, erityisesti sellaiset vuosiluvut, joiden alkuosat (numerot kahta viimeistä lukuun ottamatta) ovat samat

vuosittain /vˈuosɪtːain/ (adv)
ετήσιος
  joka vuosi tapahtuva

vuosittainen /vˈuosɪtːˌainen/ (adj)
ετήσιος
  sellainen mikä esiintyy tai tapahtuu joka vuosi

vuosituhat /vˈuosɪtuhat/ (n)
χιλιετία
  ajanjakso, joka kestää tuhat vuotta

vuota /vˈuota/ (n)
πέτσα
  kuolleesta eläimestä nyljetty raakanahka

vuotaa /vˈuotaː/ (v)
αναβλύζω
  valua nestettä reiästä
διαρρέω
  välittää salaista tietoa toiselle osapuolelle

vuoto /vˈuoto/ (n)
διαρροή
  vuotaminen, kaasun tai nesteen yleensä tarkoitukseton tihkuminen tai valuminen huokosista, raoista tai rei’istä
  salaiseksi tarkoitetun tiedon päätyminen julkisuuteen

vuotuinen /vˈuotwɪnen/ (adj)
ενιαύσιος
  jokavuotinen, vuosittainen

vuvuzela /vˈuvutsˌela/ (n)
βουβουζέλα
  stadiontorvi, trumpettia muistuttava muovinen lelusoitin

vyö /vˈyø/ (n)
ζώνη
  vyötäröllä pidettävä vaatekappale, jolla voidaan sitoa esim. housut tai hame pysymään paremmin päällä ja koristeena

vyöhyke /vˈyøhyke/ (n)
ζώνη
  ominaisuuksien, käyttötarkoituksen, hallinnoinnin tms. mukaan määritelty jotenkin rajallinen alue, seutu, sektori tai pinta

vyötiäinen /vˈyøtɪˌæinen/ (n)
αρμαντίλλο
  eräs nisäkäs

vyötärö /vˈyøtærø/ (n)
μέση
  uuma, vartalon kapea kohta lantion yläpuolella vatsan korkeudella

väenpaljous /vˈæempˌaljous/ (n)
κολοκύθα
  suuri väkimäärä, tungos

väestö /vˈæestø/ (n)
πληθυσμός
  tietyllä maantieteellisellä alueella elävä ihmispopulaatio

väestönlaskenta /vˈæestˌønlaskˌenta/ (n)
απογραφή
  maan tai alueen asukkaiden laskenta, johon liittyy mahdollisesti kysely sosiaalisesta ja taloudellisesta asemasta, kansallisuudesta tai uskonnosta. Välillinen väestölaskenta tehdään tilastoja tarkastelemalla.

väheksyä /vˈæheksˌyæ/ (v)
υποεκτιμώ
  pitää vähäisenä, vähäpätöisenä; aliarvioida, halveksia

vähemmistö /vˈæhemmˌistø/ (n)
μειονότητα
  vähemmän kuin 50 prosenttia kokonaisuudesta, vähemmän kuin puolet

vähennettävä /vˈæhennˌetːævæ/ (n)
μειωτέος
  vähennyslaskussa se luku, josta toinen luku vähennetään

vähennys /vˈæhennys/ (n)
μείωση
  vähentämisen toteutus
  se, mitä vähennetään; vähennetty; vähennettävä

vähennyslasku /vˈæhennˌyslasku/ (n)
αφαίρεση
  laskutoimitus, jossa oikeanpuoleisen luvun arvosta vähennetään vasemmanpuoleisen luvun arvo

vähentää /vˈæhentæː/ (v)
αφαιρώ
  tehdä vähennyslaskun merkitty laskutoimitus

vähintään /vˈæhɪntæːn/ (adv)
τουλάχιστον
  ei vähempää kuin, ainakin (yhtä paljon)

vähittäiskauppa /vˈæhɪtːˌæiskaupːa/ (n)
λιανεμπόριο
  tuotteiden myyminen niiden loppukäyttäjille

vähäinen /vˈæhæinen/ (adj)
ήσσων
  joka ei ole kovin merkittävä

vähämielisyys /vˈæhæmˌielɪsyːs/ (n)
βλακεία
  (lääketiede, vanhentunut) se, että on vähämielinen

vähän /vˈæhæn/ (adv)
λίγο
  (ainoastaan) pienessä määrin tai muutama kappale jotakin
  jonkin verran, hiukan, niukasti

vähäpuheinen /vˈæhæpuhˌeinen/ (adj)
ήρεμος
  sellainen, joka puhuu vähän

vähäpätöinen /vˈæhæpætˌøinen/ (adj)
αδύνατος
  merkitykseltään lähes olematon

väijytys /vˈæijytys/ (n)
ενέδρα
  vastapuolen kulkureitille valmisteltu hyökkäys

väistää /vˈæistæː/ (v)
αποφεύγω
  siirtyä pois jonkin tieltä, mennä syrjään

väite /vˈæite/ (n)
πρόταση
  kielellinen ilmaus, jonka suhteen kysymys totuudesta ja epätotuudesta on tietyin edellytyksin mielekäs

väitellä /vˈæitellæ/ (v)
διαπραγματεύομαι
  esittää väitteitä ja puolustaa niitä sekä pyrkiä kumoamaan osapuolten väitteitä, kiistellä

väittely /vˈæitːely/ (n)
συζήτηση
  keskustelu, jossa esitetään vastakkaisia mielipiteitä

väittää /vˈæitːæː/ (v)
ισχυρίζομαι
  kertoa asia totena; inttää, vakuuttaa

väkevä /vˈækevæ/ (adj)
δυνατός
  pitoisuudeltaan suuri (liuos)

väki /vˈækɪ/ (n)
κόσμος
  ihmiset tiettynä kollektiivisena kategoriana; ihmisjoukko jonakin yhteisönä, henkilöstönä tms.

väkinäinen /vˈækɪnˌæinen/ (adj)
βεβιασμένος
  vastentahtoinen; sellainen, joka on väkisin aikaansaatu

väkipyörä /vˈækɪpˌyøræ/ (n)
τροχαλία
  vetämisen ja nostamisen apuneuvona käytettävä urallisen kiekon ja köyden yhdistelmästä muodostuva laite, jota käyttäen voidaan muuttaa vedon suuntaa

väkitukko /vˈækɪtˌukːo/ (adj)
πεισματάρης
  itsepäinen, omasta tahdostaan ja mielipiteestään tiukasti kiinni pitävä henkilö

väkivalta /vˈækɪvˌalta/ (n)
βία
  ihmiseen tai ihmisryhmään kohdistuva ruumiillinen tai henkinen vahingoittaminen

väkivaltainen /vˈækɪvˌaltainen/ (n)
βίαιος
  sellainen, joka käyttää väkivaltaa
  sellainen, jossa käytetään tai johon liittyy väkivaltaa

väkivaltaisuus /vˈækɪvˌaltaisuːs/ (n)
αδικία
  se, että jk on väkivaltainen

väli /vˈælɪ/ (n)
διάστημα
  tila, matka tai aika, mikä erottaa kaksi asiaa toisistaan
διάκριση
  merkitys, eri vaihtoehtojen vaikutus
απόσταση
  (monikossa) kahden henkilön tai muun toimijan suhteet

väliaikainen /vˈælɪˌaikainen/ (adj)
προσωρινός
  toistaiseksi voimassa oleva, ei pysyvä, tilapäinen

väliaikaisesti /vˈælɪˌaikaisˌestɪ/ (adv)
προσωρινά
  toistaiseksi, tilapäisesti

väliaivot /vˈælɪˌaivot/ (n)
διεγκέφαλος
  yksi aivojen ja aivorungon osa

välihammas /vˈælɪhˌammas/ (n)
προγόμφιος
  kulmahampaiden ja poskihampaiden väliset hampaat

välikysymys /vˈælɪkˌysymys/ (n)
επερώτηση
  yleensä opposition tekemä vaatimus hallitukselle selittää jotain tointa tai vastata kysymykseen, jonka päätteeksi järjestetään yleensä luottamuslauseäänestys, joka voi johtaa epäluottamuslauseeseen, jolloin hallitus kaatuu

välilehti /vˈælɪlˌehtɪ/ (n)
στηλοθέτης
  graafisen käyttöliittymän elementti, joka mahdollistaa sisällön katselemisen ilman uusia ikkunoita

väliliha /vˈælɪlˌiha/ (n)
περίνεο
  peräaukon ja sukupuolielimen välinen kehonosa

välillinen vero /vˈælɪllɪnen vˈero/ (n)
φόρος
  verokohteen tuotosta muulta kuin tuotonsaajalta kannettava vero poiketen välittömästä verosta

välilyönti /vˈælɪlˌyøntɪ/ (n)
διάστημα
  sanaväli konekirjoitetussa tekstissä

välimatka /vˈælɪmˌatka/ (n)
απόσταση
  kahden paikan tai asian välinen etäisyys

välimerkki /vˈælɪmˌerkːɪ/ (n)
σημείο
  kirjoitusmerkki, jolla teksti jaetaan sanaryhmiin ymmärtämisen helpottamiseksi. V

välimies /vˈælɪmies/ (n)
διαιτητής
  riidan ratkaisijana toimiva henkilö

väline /vˈælɪne/ (n)
εργαλείο
  esine tai instrumentti, jolla tehdään jotain
μέσο
  keino

välinpitämätön /vˈælɪmpˌitæmætøn/ (n)
αδιάφορος
  sellainen, joka ei osoita kiinnostusta; piittaamaton

välipala /vˈælɪpˌala/ (n)
κολατσιό
  pieni ateria, joka syödään vuorokauden pääasiallisten aterioiden välissä

välipuhe /vˈælɪpˌuhe/ (n)
συμφωνία
  suullinen tai kirjallinen sopimus, joka usein sisältää varauksia

välittyä /vˈælɪtːˌyæ/ (v)
τυχαίνω
  tulla perille

välittäjä /vˈælɪtːˌæjæ/ (n)
διαμεσολαβητής
  sovittelija, henkilö, joka välittää jossakin asiassa
έμπορος
  luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka myy tavaraa tai palveluita Euroopan unionin jäsenmaassa tai vie niitä unionin jäsenmaasta toiseen myytäväksi

välittää /vˈælɪtːæː/ (v)
προάγω
  toimittaa jonkin välityksellä
νοιάζομαι
  tykätä, pitää; tuntea kiinnostusta tai huolta jostakusta
  ottaa huomioon; antaa jnk vaikuttaa emotionaalisesti t. fyysisesti itseen
καταλαμβάνω
  pitää huolta
ζήλια
  pitää tarpeellisena, viitsiä, vaivautua tekemään jtk
μεσολαβώ
  sovitella osapuolten välejä, olla puolestapuhujana, toimia välikätenä, olla yhdyssiteenä

välittömästi /vˈælɪtːømˌæstɪ/ (adv)
αμέσως
  ilman ajallista viivettä, heti

välitunti /vˈælɪtˌuntɪ/ (n)
διάλειμμα
  koulussa oppituntien välissä oleva tauko

välitys /vˈælɪtys/ (n)
διάδοση
  välittäminen

välityskyky /vˈælɪtˌyskyky/ (n)
διαμεταγωγή
  siirretyn datan määrä aikayksikköä kohti

välityspalvelin /vˈælɪtˌyspalvelɪn/ (n)
διακομιστής μεσολάβησης
  palvelin, johon opetaan yhteys varsinaisen resurssin lisältävän palvelimen sijaan, ja joka välittää liikenteen oikealle palvelimelle

välitön vero /vˈælɪtøn vˈero/ (n)
φόρος
  suoraan maksettava vero erotuksena välillisestä verosta

väljä /vˈæljæ/ (adj)
ευρύχωρος
  sellainen, joka ei ole tiukka, jossa on runsaasti liikkumatilaa
ανοίγω
  sellainen, jota äännettäessä kielen selkä on matalalla, jolloin väylä on hyvin avoin

väljähtyä /vˈæljæhtˌyæ/ (v)
άτονος
  menettää hiilihapponsa (juomasta)

välttämättä /vˈæltːæmˌætːæ/ (adv)
αναγκαστικά
  ehdottomasti, ilman muuta

välttämätön /vˈæltːæmætøn/ (adj)
αναπόδραστος
  sellainen, joka täytyy tehdä, kohdata tms.

välttävä /vˈæltːævæ/ (adj)
μέτριος
  riittävä, hyväksyttävä

välähtää /vˈælæhtæː/ (v)
ανταύγεια
  heijastaa tai tuottaa valoa lyhyen aikaa
χτυπώ
  saada äkillinen ajatus

vänrikki /vˈænrɪkːɪ/ (n)
ανθυπολοχαγός
  alin upseeriarvo maa- ja ilmavoimissa

väri /vˈærɪ/ (n)
χρώμα
  silmään tulevan näkyvän valon spektrin muotoa jäljittelevä subjektiivinen näköaistimus

värikalvo /vˈærɪkˌalvo/ (n)
ίρις
  silmässä värillisenä, yleensä sinisenä, ruskeana tai harmaana, näkyvä rengas mustuaisen ympärillä

värikynä /vˈærɪkˌynæ/ (n)
έγχρωμος
  värillinen puinen kynä

värisokeus /vˈærɪsokeus/ (n)
δαλτονισμός
  joillekin ihmisille ominainen tila, jossa väriaisti on häiriintynyt

värisyttää /vˈærɪsˌytːæː/ (v)
ριγώ
  aiheuttaa suurista tunnekuohuista johtuvia väristyksiä

väritön /vˈærɪtøn/ (adj)
άχρωμος
  sellainen, jossa ei ole väriä

värjätä /vˈærjætæ/ (v)
βάφω
  muuttaa jonkin väriseksi; kiinnittää väriä johonkin, varsinkin kankaaseen

värkki /vˈærkːɪ/ (n)
γκάτζετ
  laite, koje

värttinä /vˈærtːɪnæ/ (n)
αδράχτι
  langan kehräämisessä käytetty työkalu

värttinäluu /vˈærtːɪnæluː/ (n)
κερκίδα
  peukalon puoleinen kahdesta kyynärvarren luusta

värväytyä /vˈærvæytˌyæ/ (v)
εγγράφομαι
  liittyä armeijaan

värähdellä /vˈæræhdellæ/ (v)
πάλλομαι
  heilahdella tai tärähdellä jatkuvasti nopeasti. oskilloida

värähteleminen /vˈæræhtˌelemɪnen/ (n)
δόνηση
  värähtelyjen esiintyminen t. tapahtuminen

värähtely /vˈæræhtˌely/ (n)
δόνηση
  (fysiikka) poikittaista tai pitkittäistä liikettä tasapainotilan ympärillä

västäräkki /vˈæstærˌækːɪ/ (n)
σουσουράδα
  siro pitkäpyrstöinen musta, harmaan ja valkoisen kirjava hyönteisiä syövä västäräkkien heimon pikkulintu ()

väsymys /vˈæsymys/ (n)
κούραση
  väsyminen, väsyneisyys, väsyneisyyden tunne

väsynyt /vˈæsynyt/ (adj)
κουρασμένος
  levon tai unen tarpeessa oleva; uupunut

väsyttää /vˈæsytːæː/ (v)
κουράζω
  saada jonkun henkiset tai ruumiilliset voimat loppumaan, saada väsymään

väsyä /vˈæsyæ/ (v)
κουρασμένος
  menettää henkisiä t. ruumiillisia voimiansa, uupua
εξαντλούμαι
  säröytyä ja heikentyä toistuvien jännitystilan muutosten seurauksena

vävy /vˈævy/ (n)
γαμπρός
  oman lapsen aviomies

väylä /vˈæylæ/ (n)
δίαυλος
  tiedonsiirtoyhteys, johon voi liittyä useita laitteita

vääjäämättä /vˈæːjæːmˌætːæ/ (adv)
σίγουρα
  itsepintaisesti, tinkimättä, väistämättä

vääntää /vˈæːntæː/ (v)
στείβω
  taivuttaa mutkalle

väärentäjä /vˈæːrentˌæjæ/ (n)
παραχαράκτης
  henkilö joka väärentää; väärennöksen tekijä

väärentää /vˈæːrentæː/ (v)
παραχαράσσω
  tehdä väärennös

väärin /vˈæːrɪn/ (adv)
λάθος
  tarkoituksen vastaisesti, epäasianmukaisesti, väärällä tavalla

väärinkäyttö /vˈæːrɪŋkˌæytːø/ (n)
κατάχρηση
  päihdyttävän lääkeaineen, pesuaineen, kaasusäiliön tms. käyttö päihdeaineena

väärä /vˈæːræ/ (adj)
λυγιστός
  sellainen, joka poikkeaa suorasta eli on esimerkiksi mutkalla
εσφαλμένος
  ei tarkoitettu, haluttu, toivottu, valittu
  eettisesti tuomittava
κόσα
  paikkansapitämätön, epätosi
κίβδηλος
  väärennetty

võro /vˈoro/ (n)
Βόρο
  Kaakkois-Virossa puhuttava suomalais-ugrilainen kieli. Kielitunnus vro.

walesilainen /vˈalesɪlˌainen/ (adj)
Ουαλικά
  Walesista peräisin oleva tai Walesiin liittyvä

walesilainen /vˈalesɪlˌainen/ (n)
Ουαλικά
  Walesissa asuva henkilö

warrantti /vˈarrantːɪ/ (n)
ένταλμα
  option kaltainen johdannainen

watti /vˈatːɪ/ (n)
βατ
  tehon, erityisesti sähkötehon, SI-järjestelmän mukainen yksikkö (1 W = 1 J/s), tunnus W.

webbi /vˈebːɪ/ (n)
Διαδίκτυο
  WWW, World Wide Web, Internetin hypertekstijärjestelmä

weber /vˈeber/ (n)
βέμπερ
  magneettivuon SI-järjestelmän mukainen yksikkö (tunnus Wb)

wieniläinen /vˈienɪlˌæinen/ (adj)
Βιεννέζος
  Wienistä peräisin oleva

wiki /vˈikɪ/ (n)
βίκι
  sisällöltään yleisön muokattavissa oleva Internet-sivusto

ydin /ˈydɪn/ (n)
πυρήνας
  esineen sisin tai keskeisin osa; asian keskeisin sisältö
  atomiydin

ydinase /ˈydɪnˌase/ (n)
πυρηνικό όπλο
  pommi, jonka sytytyksen jälkeisessä fissioreaktiossa raskaat ytimet hajoavat, tai fuusioreaktiossa kevyet ytimet yhtyvät, vapauttaen valtavan määrän energiaa hetkessä räjähtäen voimakkaasti

ydinlaskeuma /ˈydɪnlˌaskeuma/ (n)
προσπτώσεις
  radioaktiivisten saasteiden putoaminen maahan

ydinpommi /ˈydɪmpˌommɪ/ (n)
ατομική βόμβα
  pommi, jossa käytetään ydinreaktiota räjähdyksen aiheuttavana voimana

ydinreaktori /ˈydɪnreˌaktorɪ/ (n)
πυρηνικός αντιδραστήρας
  laite jossa ylläpidetään hallittua ydinreaktiota

ydinvoimalaitos /ˈydɪnvˌoimalˌaitos/ (n)
πυρηνικός σταθμός ενέργειας
  ydinvoimala; energiaa ydinreaktioilla tuottava voimalaitos

yhdenmukainen /ˈyhdenmukˌainen/ (adj)
ομοιόμορφος
  samanlainen kuin jokin toinen tai jotkut toiset

yhdensuuntainen /ˈyhdensˌuːntainen/ (adj)
παράλληλος
  toisen suoran kanssa sellaisessa suhteessa oleva, että ne eivät leikkaa toisiaan

yhdessä /ˈyhdessæ/ (adv)
μαζί
  samassa paikassa, seurassa tai ponnistuksessa

yhdiste /ˈyhdɪste/ (n)
ένωση
  unioni, joukko-oppiin liittyvä käsite. Joukkojen A ja B yhdisteeseen kuuluvat ne alkiot, jotka sisältyvät jompaankumpaan tai molempiin joukoista A ja B.

yhdistelmä /ˈyhdɪstˌelmæ/ (n)
τρίκυκλο
  kahden tai useamman asian yhteen pantu kokonaisuus

yhdistys /ˈyhdɪstys/ (n)
σύλλογος
  useiden luonnollisten henkilöiden yhteenliittymä, hallinnollinen organisaatio, joka perustuu näiden henkilöiden keskinäiseen sopimukseen ja sopimuksen perusteella laadittuihin sääntöihin

yhdistyä /ˈyhdɪstˌyæ/ (v)
ενώνω
  muodostaa yhtenäinen kokonaisuus

yhdistää /ˈyhdɪstæː/ (v)
ενώνω
  liittää yhteen, tehdä yhdeksi kokonaisuudeksi
  olla yhteistä joillekin
συνεργάτης
  pitää mielessään loogisessa suhteessa jhk
συνδέω
  laittaa yhteyteen, antaa yhteys

yhdyntä /ˈyhdyntæ/ (n)
ερωτική επαφή
  tapahtuma, jossa penis työnnetään emättimeen tai anukseen ja jossa sitä liikutellaan edestakaisin

yhdyskäytävä /ˈyhdyskˌæytævæ/ (n)
πύλη δικτύου
  tietoverkossa oleva verkon solmu (esimerkiksi tietokone), joka mahdollistaa liikennöinnin toiseen verkkoon, jossa voidaan käyttää samaa tai eri protokollaa tai protokollia

yhdysmerkki /ˈyhdysmˌerkːɪ/ (n)
ενωτικό
  lyhyt vaakaviiva, jota käytetään tekstissä eräissä yhdyssanoissa ja tavuviivana

yhdyssana /ˈyhdyssˌana/ (n)
σύνθεση
  kahden tai useamman sanan (yhdysosan) muodostama sanakokonaisuus, joka muodostetaan liittämällä osat toisiinsa käyttäen tarvittaessa yhdysviivaa; rakenteena kiinteämpi kuin sanaliitto

yhdysviiva /ˈyhdysvˌiːva/ (n)
ενωτικό
  viivamerkki, jota käytetään yhdyssanoissa silloin kun sanan jälkimmäinen yhdysosa alkaa samalla vokaalilla johon edellinen päättyy, sekä silloin kun yhdyssanan toinen puolisko on erisnimi tai lyhenne

yhteenlaskettava /ˈyhteːnlˌasketːˌava/ (n)
προσθετέος
  jompikumpi yhteenlaskettavista luvuista

yhteenlasku /ˈyhteːnlˌasku/ (n)
πρόσθεση
  aritmeettinen laskutoimitus, jossa kaksi lukua yhdistetään kolmanneksi luvuksi niin, että ensimmäisen luvun arvo kasvaa toisen luvun verran

yhteenliittymä /ˈyhteːnlˌiːtːymæ/ (n)
συνδυάζω
  yleensä yhteisen tarkoituksen tai päämärän toteutumiseksi toimijoiden joukkoa järjestäytyneempi ryhmittymä

yhteensattuma /ˈyhteːnsˌatːuma/ (n)
σύμπτωση
  tapahtumien satunnainen yhdenaikainen toteutuminen

yhteensopiva /ˈyhteːnsˌopɪva/ (adj)
συμβατός
  jonkin toisen kanssa toimiva/toimeentuleva

yhteensä /ˈyhteːnsæ/ (adv)
γενικά
  osatekijät summattuna

yhteenveto /ˈyhteːnvˌeto/ (n)
περίληψη
  lyhyt, tiivistetty kuvaus jostakin laajasta tekstistä, tapahtumasta tms.

yhteinen /ˈyhteinen/ (adj)
κοινός
  sellainen, joka on useamman kuin yhden oma tai usealle kuuluva; yhteisomistuksinen; useamman kuin yhden käytössä tai hallussa oleva

yhteiskunnallinen /ˈyhteiskˌunnallɪnen/ (adj)
κοινωνικός
  yhteiskuntaan kuuluva tai liittyvä

yhteiskunta /ˈyhteiskˌunta/ (n)
κοινωνία
  tietyllä maantieteellisellä alueella asuvien ja vuorovaikutuksessa olevien ihmisten muodostaman yhteisö; myös erilaiset instituutiot, poliittiset käytännöt tai valtarakenteet, infrastruktuuri ja kulttuuri ovat osa yhteiskuntaa

yhteislaukaus /ˈyhteislˌaukaus/ (n)
ομοβροντία
  useilla aseilla samanaikaisesti komennosta ammuttu laukaus

yhteismaa /ˈyhteismaː/ (n)
κοινός
  yhteisesti hallittu alue

yhteismitallinen /ˈyhteismɪtˌallɪnen/ (adj)
ανάλογος
  joita voidaan verrata keskenään

yhteistyö /ˈyhteistyø/ (n)
συνεργασία
  työn tekeminen jonkun muun kanssa

yhteisvaikutus /ˈyhteisvˌaikutus/ (n)
συνεργασία
  useamman kuin yhden tekijän vaikutus; samaan asiaan kohdistuva, mahdollisesti samanaikainen

yhteisvaluutta /ˈyhteisvalˌuːtːa/ (n)
ανύπαντρος
  valuutta, joka on useamman valtion käytössä ja jota yksittäinen maa ei voi devalvoida

yhteisvaluutta-alue /ˈyhteisvalˌuːtːaˈalue/ (n)
ανύπαντρος
  tiettyä yhteisvaluuttaa käyttävien valtioiden muodostama alue

yhteisymmärrys /ˈyhteisˌymmærrys/ (n)
συναίνεση
  laajalti yhteinen näkemys; ajatus siitä että ihmiset tai muut osapuolet ovat samaa mieltä

yhteisö /ˈyhteisø/ (n)
κοινότητα
  yhteisten etujen tai päämäärien perusteella yhteen luettu ihmisryhmä tai muu joukko

yhtenäinen /ˈyhtenˌæinen/ (adj)
ομοιογενής, ομοιογενές, ομοιογενείς
  ehyt, koossa pysyvä

yhtenäisyys /ˈyhtenˌæisyːs/ (n)
ενότητα
  se, että on yhtenäinen

yhteys /ˈyhteys/ (n)
σύνδεση
  eri tahojen liittyminen toisiinsa tai niitä yhdistävien tekijöiden olemassaolo
  tilanne, hetki, konteksti
  osapuolten mahdollisuus viestiä eli kommunikoida keskenään

yhteyttäminen /ˈyhteytːˌæmɪnen/ (n)
φωτοσύνθεση
  fotosynteesi; biokemiallinen prosessi, jossa kasvisolut tuottavat hiilidioksidista ja vedestä auringon säteilyenergian avulla glukoosia kasvin ravinnoksi

yhteytys /ˈyhteytys/ (n)
φωτοσύνθεση
  yhteyttämisen tapahtuma

yhtiö /ˈyhtɪø/ (n)
εταιρεία
  yhden tai useamman henkilön taloudellisen edun hankkimiseksi muodostama toiminimellä varustettu yhteenliittymä

yhtye /ˈyhtye/ (n)
ορχήστρα
  musiikkia esittävä yhtymä, laulu t. instrumentaaliryhmä

yhtyä /ˈyhtyæ/ (v)
ενώνω
  tulla yhdeksi

yhtä /ˈyhtæ/ (adv)
τόσο ... όσο
  keskenään vastaavasti, saman määrän verran

yhtä aikaa /ˈyhtæ ˈaikaː/ (adv)
ταυτόχρονα
  samalla hetkellä, samaan aikaan

yhtäkkinen /ˈyhtækːɪnen/ (adj)
ξαφνικός
  sellainen, joka tapahtuu, tulee tai muodostuu tms. yhtäkkiä, äkillinen

yhtäkkiä /ˈyhtækːˌiæ/ (adv)
ξαφνικά
  aivan äkisti, aivan odottamatta, silmänräpäyksessä, vailla varoitusta, äkillisesti

yhtälö /ˈyhtælø/ (n)
εξίσωση
  kahden matemaattisen lausekkeen väitetty yhtäsuuruus, joka voi olla joko tosi tai epätosi. Merkitään yleensä kirjoittamalla lausekkeet yhtäsuuruusmerkin molemmin puolin. Usein yhtälö sisältää tuntemattomia muuttujia, jotka halutaan ratkaista.

yhä /ˈyhæ/ (adv)
αποστακτήρας
  vielä tälläkin hetkellä, edelleen

ykkönen /ˈykːønen/ (n)
ένα
  yhden numero, numero 1; numerolla yksi merkitty tai järjestetty

yksiavioisuus /ˈyksɪˌavɪˌoisuːs/ (n)
μονογαμία
  se, että on yksiavioinen; monogamia

yksijumalaisuus /ˈyksɪjˌumalˌaisuːs/ (n)
μονοθεϊσμός
  usko yhteen jumalaan

yksikkö /ˈyksɪkːø/ (n)
μονάδα
  sovittu vertailuun käytettävä mitta, jota tarvitaan mittaamiseen, mittayksikkö
κομμάτι
  miehistöstä ja kalustosta koostuva organisoitu ryhmä
ενικός
  singulaari, kieliopillinen luku, jota käytetään yhteen olioon viitatessa

yksikätinen /ˈyksɪkˌætɪnen/ (adj)
πιγκουίνος
  ihminen tai muu kädellinen, jolla on vain yksi käsi

yksilö /ˈyksɪlø/ (n)
άτομο
  populaatioon tai lajiin kuuluva sen yksittäinen us. muista suhteellisesti riippumaton edustaja, yksittäinen organismi
  yksittäinen henkilö

yksilöllinen /ˈyksɪlˌøllɪnen/ (adj)
άτομο
  yksilöä koskeva; yksilölle ominainen, yksilökohtainen

yksimielinen /ˈyksɪmˌielɪnen/ (adj)
ομόφωνος
  ilman vastakkaisia mielipiteitä

yksimielisyys /ˈyksɪmˌielɪsyːs/ (n)
ομοφωνία
  se, että on yksimielinen

yksin /ˈyksɪn/ (adv)
μόνος
  ilman kenenkään muun seuraa

yksinapainen /ˈyksɪnapˌainen/ (adj)
μονοπολικός
  sellainen, jossa on vain yksi suurvalta

yksinkertainen /ˈyksɪŋkˌertainen/ (adj)
απλός
  sellainen, joka ei ole moninkertainen

yksinkertaisesti /ˈyksɪŋkˌertaisˌestɪ/ (adv)
απλά
  yksinkertaisella tavalla

yksinkertaistaa /ˈyksɪŋkˌertaistaː/ (v)
απλοποιώ
  tehdä yksinkertaiseksi tai yksinkertaisemmaksi

yksinkertaistua /ˈyksɪŋkˌertaistˌua/ (v)
απλοποιώ
  tulla yksinkertaisemmaksi

yksinoikeus /ˈyksɪnˌoikeus/ (n)
αποκλειστικό δικαίωμα
  se, että vain yhdellä on oikeus käyttää jotakin, eikä muilla ole tapauksessa vastaavaa oikeutta

yksinäinen /ˈyksɪnˌæinen/ (adj)
μοναχικός
  yksin oleva, vailla seuraa

yksinäisyys /ˈyksɪnˌæisyːs/ (n)
μοναξιά
  yksin olemisen kokemus

yksipuolinen /ˈyksɪpˌuolɪnen/ (adj)
μονόπλευρος
  yksipuoleinen; sellainen, jolla on vain yksi puoli (joka on esim. täytetty)
μονομερής
  itsevaltaisesti ilman muiden osapuolien kuuntelemista tehty

yksisarvinen /ˈyksɪsˌarvɪnen/ (n)
μονόκερως
  kuvitteellinen hevonen, jolla on yksi sarvi päälaellaan

yksiselitteinen /ˈyksɪselˌitːeinen/ (adj)
ξεκάθαρος
  sellainen jolla on vain yksi selitys

yksisilmäinen /ˈyksɪsˌilmæinen/ (adj)
μονόφθαλμος
  sellainen eläin tai ihminen, jolla on vain yksi (toimiva) silmä

yksisuuntainen /ˈyksɪsˌuːntainen/ (adj)
μονόδρομος
  sellainen, jota saa ajaa vain yhteen suuntaan

yksisuuntainen tie /ˈyksɪsˌuːntainen tˈie/ (n)
μονόδρομος
  tie, missä kaikkien liikkuminen tapahtuu yhteen ennalta päätettyyn suuntaan, joka on ilmoitettu liikennemerkeillä. Ajoneuvoliikenteessä tie, missä on yksi yhteen suuntaan johtava ajorata

yksitavuinen /ˈyksɪtˌavwɪnen/ (adj)
μονοσύλλαβος
  (sanasta) sellainen, joka koostuu vain yhdestä tavusta

yksitotisuus /ˈyksɪtˌotɪsuːs/ (n)
σοβαρότητα
  se, että on yksitotinen

yksittäinen /ˈyksɪtːˌæinen/ (adj)
απομονωμένος
  ainoa lajiaan, erillinen, hajanainen, haja-
  sellainen, joka ilmenee harvakseltaan, sporadinen, hajanainen

yksituumainen /ˈyksɪtˌuːmainen/ (adj)
ενιαίος
  yksimielinen

yksityiskohta /ˈyksɪtˌyiskohta/ (n)
λεπτομέρεια
  yksittäinen seikka tai osa, tarkasti tarkasteltuna havaittava asia, tyypillisesti pieni

yksityiskoulu /ˈyksɪtˌyiskoulu/ (n)
ιδιωτικό σχολείο
  koulu, jonka omistaa jokin julkisyhteisöistä riippumaton yksityinen taho

yksityistäminen /ˈyksɪtˌyistæmɪnen/ (n)
ιδιωτικοποίηση
  se, että yksityistetään

yksityisyys /ˈyksɪtˌyisyːs/ (n)
ιδιωτικότητα
  se, että jokin on yksityistä eikä muiden asia; yksityiselämä

yksivaimoisuus /ˈyksɪvˌaimoisuːs/ (n)
μονογαμία
  se, että on yksivaimoinen

yksivuotinen /ˈyksɪvˌuotɪnen/ (adj)
μονοετής
  sellainen, joka itää, kukkii, siementää ja kuolee yhden vuoden aikana

yksiö /ˈyksɪø/ (n)
εργαστήρι
  asunto, jossa on yksi huone keittiön tai keittokomeron lisäksi, esim. 1h+k
μονοσύνολο
  joukko, jossa on täsmälleen yksi alkio

yleensä /ˈyleːnsæ/ (adv)
συνήθως
  tavallisesti, useimmiten; yleisesti

yleinen /ˈyleinen/ (adj)
γενικός
  tavallinen; usein käytettävä, usein ilmenevä, toistuva

yleisesti /ˈyleisˌestɪ/ (adv)
γενικά
  siten, että voidaan yleistää; yleisellä tavalla

yleislakko /ˈyleislˌakːo/ (n)
γενική απεργία
  useita ammattialoja koskeva lakko, johon osallistuu valtaosa työntekijöistä

yleismaailmallinen /ˈyleismˌaːɪlmˌallɪnen/ (adj)
παγκόσμιος
  koko maailmassa ilmenevä; koko maailmaan liittyvä; universaali; maailmanlaajuinen; globaali

yleisnero /ˈyleisnˌero/ (n)
πολυμαθής
  henkilö, joka on taitava monella eri tieteen, tekniikan tai taiteen alalla

yleisnimi /ˈyleisnˌimɪ/ (n)
κοινό ουσιαστικό
  appellatiivi, substantiivi, joka kertoo asioiden, esineiden jne. yleisen nimen. Suomen kielessä mm. kielten, viikonpäivien, kuukausien, juhlapäivien, jne. nimet ovat yleisnimiä.

yleistieto /ˈyleistˌieto/ (n)
γενικές γνώσεις
  yleinen tietämys usealta eri alalta

yleisurheilija /ˈyleisˌurheilˌija/ (n)
αθλήτρια
  urheilija, joka harrastaa yleisurheilua

yleisurheilu /ˈyleisˌurheilu/ (n)
αθλητισμός
  urheilumuoto, johon kuuluvia lajeja ovat sen säännöissä määrätyt juoksu-, kävely-, heitto- ja hyppylajit sekä näistä muodostetut viestit ja moniottelut

yleisyys /ˈyleisyːs/ (n)
συχνότητα
  se, että on yleinen; se, miten yleinen jokin on

yleisö /ˈyleisø/ (n)
κοινό
  ihmiset, jotka katsovat jotakin tapahtumaa

ylellinen /ˈylellɪnen/ (adj)
άφθονος
  tavallisen elintason ylittävä, ylenpalttisen loistelias

ylentää /ˈylentæː/ (v)
προωθώ
  siirtää arvoasteikossa ylöspäin; esim. sotilasarvoissa tai muissa tittelijärjestelmissä
  nimittää vaativampaan tai tärkeämpään tehtävään
ακονίζω
  tehdä nuotti (puolisävelaskelta) korkeammaksi

ylettää /ˈyletːæː/ (v)
φτάνω
  olla riittävän pitkä(raajainen) johonkin; yltää, ylettyä

ylevä /ˈylevæ/ (adj)
επιβλητικός
  jalo, kunnioitettava, ihailtava

ylhäinen /ˈylhæinen/ (adj)
αριστοκράτης
  yhteiskunnallisen hierarkian yläpäähän kuuluva; jalosukuinen, aristokraattinen

ylhäisyys /ˈylhæisyːs/ (n)
Υψηλοτάτη
  ylhäisessä asemassa oleva henkilö

ylhäisö /ˈylhæisø/ (n)
αριστοκρατία
  yhteiskunnallisen hierarkian yläpään muodostava väestö

yli-inhimillinen /ˈylɪˈinhɪmˌillɪnen/ (adj)
απάνθρωπος
  inhimillisyyden ylittävä; ihmisen kyvyt ylittävä

ylihuominen /ˈylɪhˌuomɪnen/ (n)
μεθαύριο
  puhumishetkellä seuraavan päivän jälkeinen päivä

ylikansallinen /ˈylɪkˌansallɪnen/ (adj)
υπερεθνικός
  kansalliset rajat ylittävä, useita kansallisvaltioita käsittävä

ylikulku /ˈylɪkˌulku/ (n)
διάβαση
  tapahtuma, jossa jokin taivaankappale kulkee toisen taivaankappaleen editse tietyn havainnoitsijan näkösäteeltä katsottuna

ylikuormitus /ˈylɪkˌuormɪtus/ (n)
υπερφόρτωση
  liian suuri kuorma

yliluonnollinen /ˈylɪlˌuonnollɪnen/ (adj)
υπερφυσικός
  luonnonlaeista riippumaton

ylimielinen /ˈylɪmˌielɪnen/ (adj)
υπεροπτικός
  omasta ylemmyydestään varma, muihin väheksyen suhtautuva

ylimielisyys /ˈylɪmˌielɪsyːs/ (n)
ακαταδεξιά
  se, että on ylimielinen, väheksyvä asenne

ylimääräinen /ˈylɪmˌæːræinen/ (adj)
παραπανήσιος
  sellainen, jota ei tarvita, sellainen joka ylittää tarvittavan tai vaadittavan lukumäärän
επιπλέον
  sellainen, joka ei sisälly aikaisempaan suunnitelmaan; ennakoimaton; lisä-

ylinopeus /ˈylɪnopeus/ (n)
υπερβολική ταχύτητα
  tielle tai ajoneuvolle määrätyn suurimman sallitun nopeuden ylittäminen

yliopisto /ˈylɪopˌisto/ (n)
πανεπιστήμιο
  korkeinta tieteellistä opetusta antava ja tieteellistä perustutkimusta tekevä opetus- ja tutkimuslaitos; korkeinta tieteellistä opetusta antava korkeakoulu

yliopistolaitos /ˈylɪopˌistolˌaitos/ (n)
πανεπιστήμιο
  maantieteellisesti rajatut yliopistot kokonaisuutena, tietyn maan yliopistot, viittaa instituutioon

ylioppilastutkinto /ˈylɪˌopːɪlˌastutkˌinto/ (n)
απολυτήριο
  ylioppilastutkintolautakunnan laatima lukion päättötutkinto, ylioppilaskoe, joka mittaa lukiossa saavutettuja tietoja, taitoja ja kypsyyttä

yliote /ˈylɪˌote/ (n)
πλεονέκτημα
  hallitseva asema, erityisesti jossakin kamppailussa

ylipainoinen /ˈylɪpˌainoinen/ (adj)
υπέρβαρος
  normaalipainon ylittävä

ylipuhua /ˈylɪpˌuhua/ (v)
πείθω
  saada suostumaan; saada kääntämään päänsä

ylistää /ˈylɪstæː/ (v)
γιορτάζω
  kunnioittaa, kehua, kiittää, erityisesti Jumalaa

ylittää /ˈylɪtːæː/ (v)
διασχίζω
  mennä yli(tse)
άδεια
  saada aikaan enemmän kuin mitä odotetaan

ylityö /ˈylɪtyø/ (n)
υπερωρία
  työ, jota jäädään tekemään virallisen työajan jälkeen

ylivoima /ˈylɪvˌoima/ (n)
ανωτερότητα
  se, että on murskaavasti enemmän voimaa kuin vastustajalla

ylivoimainen /ˈylɪvˌoimainen/ (adj)
συντριπτικός
  jonkin tai jonkun voimien yli käyvä; jonkin suhteen tavalla tai toisella selvästi päihittävä; sellainen millä on selvästi enemmän voimaa, resursseja, vaatimuksia tms. kuin on tarjolla tai saatavilla
  (laajemmin) sellainen millä on selvästi eniten kannatusta muihin nähden

yllistää /ˈyllɪstæː/ (v)
ψηλολέλεκας
  kurkottaa, ylettyä

yllä /ˈyllæ/ (adv)
πάνω
  ilmaisee jonkin sijaintia suunnassa, josta kappaleen ajatellaan putoavan jos se päästettäisiin vapaaksi

ylläpito /ˈyllæpˌito/ (n)
διαχείριση
  jonkin järjestelmän oikean toiminnan varmistaminen ja järjestelmästä huolehtiminen
  organisaatio, joka huolehtii jonkin järjestelmän toiminnasta

ylläpitäjä /ˈyllæpˌitæjæ/ (n)
διαχειριστής
  Internet-sivujen ja keskustelufoorumeiden ym. ylläpitoon osallistuva henkilö

yllättäen /ˈyllætːæen/ (adv)
αναπάντεχος
  yllättävästi, arvaamattomasti, odottamattomasti

yllättää /ˈyllætːæː/ (v)
αιφνιδιάζω
  aiheuttaa odottamattomalla teolla tai ilmestymisellä hämmennystä jollekulle

yllätyksellinen /ˈyllætˌyksellɪnen/ (adj)
εκπληκτικός
  yllättävä
αναπάντεχος
  odottamaton

yllätys /ˈyllætys/ (n)
έκπληξη
  ilman ennakkovaroitusta tapahtuva asia

ylpeys /ˈylpeys/ (n)
αξιοπρέπεια
  se, että on ylpeä

ylpeä /ˈylpeæ/ (adj)
περήφανος
  joka pitää tekemiään asioita, itseään tai itseensä liittyviä asioita hyvinä; sanalla on usein negatiivinen kaiku ja sillä voidaan tarkoittaa henkilöä, joka pitää itseään muita parempana

yltiöisänmaallinen /ˈyltɪˌøisænmˌaːllɪnen/ (adj)
σοβινιστικός
  ylenpalttisen isänmaallinen

yltiöisänmaallisuus /ˈyltɪˌøisænmˌaːllɪsuːs/ (n)
υπερεθνικισμός
  se, että jokin on yltiöisänmaallinen; ylenpalttinen isänmaallisuus

yltäkylläisyys /ˈyltækˌyllæisyːs/ (n)
αρκετά
  se, että on yltäkylläinen tai yltäkylläistä; materiaalinen runsaus

ylväs /ˈylvæs/ (adj)
αριστοκρατικός
  hohdokas, jalo

yläindeksi /ˈylæindˌeksɪ/ (n)
εκθέτης
  matemaattisissa lausekkeissa, kaavoissa ja lyhenteissä ym. esiintyvä vallitsevaa tekstiä pienempi numero, kuvio, symboli tai osoitin, joka sijaitsee hieman ylempänä kuin tavallinen teksti

yläkerta /ˈylækˌerta/ (n)
πάνω
  rakennuksen ylempi tai ylin kerros

yläkäsite /ˈylækˌæsɪte/ (n)
υπερώνυμο
  hyperonyymi; joukolle alakäsitteitä ikään kuin kattokäsitteen muodostava käsite, jonka alle alakäsitteet tulevat hierarkiassa ja käsittää kyseiset alakäsitteet

yläleuanluu /ˈylælˌeuanluː/ (n)
άνω γνάθος
  toinen kahdesta kallonosasta, jotka muodostavat yläleuan

yläosa /ˈylæˌosa/ (n)
πάνω
  minkä tahansa ylin tai ylempi osa
  asun yläosa vastakohtana sen alaosalle
στεφάνι
  (jalokivet) hiotun jalokiven alaosan ja uuman yläpuolinen osa, kruunu

yläosaton /ˈylæˌosaton/ (adj)
γυμνόστηθος
  sellainen, joka on ilman yläosaa; rinnat ja nännit paljaina, (lähinnä naisen uimapuvusta, johon kuitenkin kuuluu housuosan pitäminen päällä)

yläotsake /ˈylæˌotsake/ (n)
επικεφαλίδα
  kirjelomakkeen yläreunaan sijoitettu, usein esipainettu teksti, joka kertoo omistajan eli lähettäjän

yläpohja /ˈylæpˌohja/ (n)
στεγάζω
  rakennuksen ylimmän kerroksen yläpuolisen rakenteen muodostama rakennusosa, johon ullakottoman rakennuksen vesikaton tukirakenteet ja eristeet voidaan laskea kuuluvaksi

yläpuolella /ˈylæpˌuolella/ (adv)
πάνω
  yllä; yläpuolen suunnassa

ylös /ˈyløs/ (adv)
πάνω
  korkeammalle

ylösalainen /ˈyløsalˌainen/ (adj)
άνω κάτω
  ylösalaisin oleva

ylösalaisin /ˈyløsalˌaisɪn/ (adv)
ανάποδα
  väärinpäin ylä-ala-suunnassa eli siten, että yläpuoli on alaspäin

ylösnousemus /ˈyløsnˌousemus/ (n)
ανάσταση
  kristillinen dogmi Jeesuksen heräämisestä henkiin kuoleman jälkeen

ymmällään /ˈymmællæːn/ (adv)
άναυδος
  olla ~ olla hämmästynyt, olla yllättynyt, olla ilman käsitystä siitä kuinka jatkaa

ymmärrys /ˈymmærrys/ (n)
κατανόηση
  se, että hahmottaa jonkin kokonaisuuden ja ymmärtää sen sisältämiä vuorovaikutussuhteita ja mahdollisia sekä todennäköisiä tapahtumia

ymmärtämys /ˈymmærtæmys/ (n)
νοημοσύνη
  kyky ymmärtää

ymmärtäväinen /ˈymmærtævˌæinen/ (adj)
νοημοσύνη
  sellainen, joka ymmärtää, jolla on ymmärrystä

ymmärtää /ˈymmærtæː/ (v)
καταλαβαίνω
  tajuta tai käsittää jokin teksti, puhe tai argumentti
  suoda ymmärrystä, tajuta tekijän motiiveja ja sitä kautta suvaita tekoja (jollakin tasolla)
κατανοώ
  saada selvää
υπαινίσσομαι
  antaa ymmärtää: vihjata, vihjailla; kertoa

ympyrä /ˈympyræ/ (n)
κύκλος
  ympyräviiva, yhtenäinen viiva, joka kiertää keskipisteen ympäri ja on koko matkaltansa yhtä kaukana keskipisteestä; niiden pisteiden ura, jotka ovat yhtä etäällä ympyrän keskipisteestä

ympyröidä /ˈympyrˌøidæ/ (v)
καμπύλη
  piirtää ympyrä jonkin ympärille

ympäri /ˈympærɪ/ (adv)
περί
  kierto- tai pyörimisliikkeestä (merkityksessä ympärillä)

ympärileikata /ˈympærɪlˌeikata/ (v)
περιτέμνω
  tehdä toimenpide, jossa poistetaan esinahka siittimen terskan ympäriltä

ympärileikkaus /ˈympærɪlˌeikːaus/ (n)
περιτομή
  fimoosin tai uskonnollisen syyn vuoksi tehty miehen esinahan poisto tai lyhennys

ympäristö /ˈympærˌistø/ (n)
περιβάλλον
  itsen ulkopuolinen tila
  ekosysteemin luonnollinen, koskematon luonto

ympärysmitta /ˈympærˌysmɪtːa/ (n)
περιφέρεια
  mitta jonkin kappaleen ympäri

ympäröidä /ˈympærˌøidæ/ (v)
περικλείω
  asettua jkn/jnk ympärille
  olla jkn/jnk ympärillä, piirittää jkta/jtak

ypsilon /ˈypsɪlon/ (n)
ύψιλον
  Kreikkalaisten aakkosten 20. kirjain. Vastaava symboli Υ tai υ.

yrittäjä /ˈyrɪtːˌæjæ/ (n)
επιχειρηματίας
  taloudellista riskiä sisältävän liiketoiminnan harjoittaja, yrityksen omistaja

yrittää /ˈyrɪtːæː/ (v)
δοκιμάζω
  pyrkiä tavoitteeseen; koettaa tehdä

yritys /ˈyrɪtys/ (n)
προσπάθεια, απόπειρα
  toimenpiteet jonkin päämäärän tai tuloksen saavuttamiseksi, kokeilu, joka ei välttämättä onnistu

yritystoiminta /ˈyrɪtˌystoimˌinta/ (n)
επιχείρηση
  yrityksen johtaminen erinäisten lakien mukaisesti jotain yhtiömuotoa käyttäen

yrjönaikainen /ˈyrjønˌaikainen/ (adj)
Γεωργιανά
  Yhdistyneiden kuningaskuntien kuninkaiden Yrjö I–Yrjö IV:n valtakausien (1714-1837) aikainen

yrtti /ˈyrtːɪ/ (n)
μυρωδικό
  ruohomainen maustevihannes

yskä /ˈyskæ/ (n)
βήχας
  sairaustila, us. jonkin hengitysteiden sairauden oire, jossa yskänrefleksi saa aikaan voimakkaa ja äänekkään ilmapurkauksen keuhkoista

ystävyys /ˈystævyːs/ (n)
φιλία
  ystävysten välillä vallitseva emotionaalinen suhde

ystävä /ˈystævæ/ (n)
φίλος
  hyvä kaveri

ystävällinen /ˈystævˌællɪnen/ (adj)
φιλικός
  sellainen, joka on suopea, hyväntahtoinen; ystävän kaltainen

ystävällisyys /ˈystævˌællɪsyːs/ (n)
φιλικότητα
  se, että on ystävällinen

ystävätär /ˈystævætær/ (n)
φίλη
  naisystävä, naispuolinen ystävä

ytterbium /ˈytːerbium/ (n)
υττέρβιο
  eräs alkuaine

yttrium /ˈytːrium/ (n)
ύττριο
  eräs alkuaine

yö /ˈyø/ (n)
νύχτα
  vuorokaudenaika illan ja aamun välissä

yöaktiivinen /ˈyøaktˌiːvɪnen/ (adj)
νυχτερινός
  (eläimestä) pääasiassa yöllä toimiva

yöastia /ˈyøastˌia/ (n)
καθοίκι
  ennen sisävessoja yleinen ulostamisastia öistä tarpeentekoa varten, tavallisesti potta tai kannellinen sanko

yöjuna /ˈyøjuna/ (n)
νυχτερινό τρένο
  juna joka lähtee matkaan illalla ja kulkee yön ajan

yökerho /ˈyøkerho/ (n)
νάιτ κλαμπ
  viihderavintola, joka on auki yleensä ilta- ja yöaikaan

yökyöpeli /ˈyøkyøpˌelɪ/ (n)
νυχτερινός τύπος
  ihminen, joka valvoo myöhään

yököttävä /ˈyøkøtːˌævæ/ (adj)
αηδιαστικός
  inhottava, ällöttävä

yöpyä /ˈyøpyæ/ (v)
διανυκτερεύω
  viettää yö jonkun luona, asettua yöksi jonkun luokse

yöpöytä /ˈyøpøytæ/ (n)
κομοδίνο
  sängyn viereen sijoitettu pieni pöytä

yösija /ˈyøsɪja/ (n)
κατάλυμα
  paikka, jossa viettää yö

yövuoro /ˈyøvuoro/ (n)
νυχτερινή βάρδια
  yöllä tehtävä työrupeama; vuorotyössä yövuoro on yleensä öisin klo. 22-6.

zarathustralainen /tsˈarathˌustralˌainen/ (adj)
ζωροάστρης
  zarathustralaisuuden mukainen

zarathustralaisuus /tsˈarathˌustralˌaisuːs/ (n)
ζωροαστρισμός
  1000–700-luvun eaa. välisenä aikana perustettu persialainen, dualistinen uskonto, joka oli Persian valtionuskontona sasanidien aikana

zaza /tsˈatsa/ (n)
ζαζαϊκή
  zazki, itäisessä Anatoliassa Eufrat- ja Tigris-jokien välillä puhuttu indoeurooppalainen kieli, (kielitunnus: zza)

zeniitti /tsˈenɪːtːɪ/ (n)
ζενίθ
  taivaanpallon näennäisesti korkein piste, taivaanlaki

zirkonium /tsˈirkonium/ (n)
ζιρκόνιο
  metallinen alkuaine, kemiallinen merkki Zr

zoonoosi /tsˈoːnoːsɪ/ (n)
ζωονόσος
  selkärankaisesta eläimestä ihmiseen tarttuva sairaus, kuten vesikauhu tai pernarutto

zulu /tsˈulu/ (n)
Ζουλού
  eteläisessä Afrikassa elävän noin kymmenmiljoonaisen bantukansan jäsen
  zulujen puhuma kieli, zulun kieli

Århus /ˈorhus/ (pn)
Ώρχους
  kaupunki Tanskassa Jyllannin itärannikolla.

äes /ˈæes/ (n)
σβάρνα
  maanpinnan muokkaamiseen ja rikkaruohojen torjuntaan käytettävä maatalouskone

äidinkieli /ˈæidɪŋkˌielɪ/ (n)
μητρική γλώσσα
  kieli, jonka lapsi omaksuu ensimmäisenä, tavallisesti vanhemmiltaan kotipiirissään ja useimmiten äidiltään

äidinmaa /ˈæidɪnmaː/ (n)
μήτρα
  eräissä kielissä esiintyvä käsite, joka tarkoittaa samaa kuin suomen kielen ”isänmaa”

äijä /ˈæijæ/ (n)
γέροντας
  vanha mies, ukko
τύπος
  kaveri

äiti /ˈæitɪ/ (n)
μητέρα, μάνα
  lapsensa synnyttänyt nainen, biologinen äiti
μάνα, μητέρα
  lapsen naispuolinen kasvattaja perheessä, usein biologinen äiti, myös äitipuoli tai otto-äiti

äitipuoli /ˈæitɪpˌuolɪ/ (n)
θετή μητέρα
  isän uusi vaimo, joka ei ole lapsen biologinen tai adoptoinut äiti

äitiys /ˈæitiys/ (n)
μητρότητα
  äitinä oleminen tai äidiksi tuleminen

äitiysloma /ˈæitiyslˌoma/ (n)
άδεια εγκυμοσύνης
  äidille työstä myönnettävä loma raskauden loppuvaiheessa ja synnytyksen jälkeen

äitiyspakkaus /ˈæitiyspˌakːaus/ (n)
γροθιά
  Kelan äitiysavustuksena raskaana olevalle naiselle myöntämä pakkaus, joka sisältää lasten vaatteita sekä muita tarpeellisia tavaroita kuten pyyheliinan, vuodevaatteet, peitteen, makuupussin ja hoitotarvikkeita

äkillinen /ˈækɪllɪnen/ (adj)
ξαφνικός, ξαφνική, ξαφνικό
  sellainen, joka ilmaantuu tai tapahtuu nopeasti ja yleensä yllättäen; yhtäkkinen.

äkillisesti /ˈækɪllɪsˌestɪ/ (adv)
αιφνιδίως
  ennalta arvaamattoman nopeasti

äkkijyrkkä /ˈækːɪjˌyrkːæ/ (adj)
απόκρημνος
  hyvin jyrkkä, äkillinen korkeusero

äkkipysähdys /ˈækːɪpysˌæhdys/ (n)
παύω
  pysähdys, joka tapahtuu äkisti eli hyvin nopeasti

äkkiä /ˈækːɪæ/ (adv)
ξαφνικά
  nopeasti, usein ennakoimattomasti tai yllättäen

äksiisi /ˈæksɪːsɪ/ (n)
άσκηση
  varsinkin armeijassa, toiminnan järjestelmällinen harjoittelu toistamalla jatkuvasti samoja suorituksia

ällistys /ˈællɪstys/ (n)
κατάπληξη
  ällistymisen tila; ällistyneisyys

ällöttää /ˈælløtːæː/ (v)
αηδία
  saada voimaan pahoin

älykkyys /ˈælykːyːs/ (n)
νοημοσύνη
  yleinen kognitiivinen kyky, joka sisältää eri osa-alueita, kuten muiden muassa oppimiskyky ja ongelmanratkaisukyky

älykkyysosamäärä /ˈælykːˌyːsosamˌæːræ/ (n)
δείκτης νοημοσύνης
  luku, joka ilmaisee älykkyystestin mittaaman älykkyyden suhteessa koko väestöön; lyhenne: ÄO

älykäs /ˈælykæs/ (adj)
έξυπνος
  sellainen, joka osoittaa älykkyyttä

älykääpiö /ˈælykˌæːpɪø/ (n)
ηλίθιος
  typerä henkilö

älyllinen /ˈælyllɪnen/ (adj)
έξυπνος
  älykäs, jolla on älyä, joka osoittaa älykkyyttä

älyllisyys /ˈælyllɪsyːs/ (n)
νοήμων
  se, että on älyllinen

älymystö /ˈælymˌystø/ (n)
ιντελιγκέντσια
  yhteiskunnan tiede- ja kulttuuripiirien edustajat kokonaisuutena, varsinkin johtavat ajattelijat yhteiskunnassa

älypuhelin /ˈælypˌuhelɪn/ (n)
σοφόφωνο
  matkapuhelin, jossa on perinteisten mobiilipuhelintoimintojen lisäksi aikaisemmin käytössä olleita kämmentietokoneita muistuttavia ominaisuuksia, kuten aikaisempaa enemmän laskentatehoa, suuri näyttö ja kosketukseen perustuva käyttöliittymä

älytä /ˈælytæ/ (v)
αντιλαμβάνομαι
  äkätä, tajuta, hoksata.

älytön /ˈælytøn/ (adj)
ανόητος
  ilman älyä, ei älykäs (ihmisestä tai olennosta)

älähtää /ˈælæhtæː/ (v)
θόρυβος
  valittaa

ämmä /ˈæmmæ/ (n)
ηλικιωμένη γυναίκα
  vanha nainen

ämpäri /ˈæmpærɪ/ (n)
κουβάς
  sanko; sylinterin muotoinen, vesitiivis ja yleensä isohko astia, jossa on sanka kantamista varten

änkyrä /ˈæŋkyræ/ (n)
θιασώτης
  itsepäinen ja neuvotteluhaluton ihminen

änkyttäjä /ˈæŋkytːˌæjæ/ (n)
τραυλή
  henkilö, joka änkyttää

änkyttää /ˈæŋkytːæː/ (v)
τραυλίζω
  puhua toistaen tavuja tai sanan osia tarpeettomasti

änkytys /ˈæŋkytys/ (n)
τραύλισμα
  katkeileva ja/tai äänteitä toistava puhe

äpärä /ˈæpæræ/ (n)
νόθο
  avioliiton ulkopuolella syntynyt lapsi; avioton lapsi

ärsyttävä /ˈærsytːˌævæ/ (adj)
ενοχλητικός
  aistien välityksellä provosoiva, reagointia aiheuttava. Negatiivista psyykkistä reagointia psyykkisen tai fyysisen provosoinnin avulla aiheuttava.

ärsyttää /ˈærsytːæː/ (v)
νευριάζω
  aiheuttaa ärtyminen tai tuottaa ärsyke; stimuloida

ärtyisä /ˈærtyisæ/ (adj)
κακότροπος
  helposti ärtyvä, hermostuva, ärsyyntyvä; kiukkuisa

ärähtää /ˈæræhtæː/ (v)
φερνω κπ σε δυσκολη θεση
  (momentaaninen) äristä; esittää lyhyt kiukkuinen vastalause

äskettäin /ˈæsketːæin/ (adv)
προσφάτως
  jokin aika sitten, hiljattain, vähän aikaisemmin

ässä /ˈæssæ/ (n)
άσος
  jossakin tekemisessä erinomainen henkilö

äveriäisyys /ˈæverɪˌæisyːs/ (n)
πλούτος
  se, että on äveriäs

äyriäinen /ˈæyrɪˌæinen/ (n)
μαλακόστρακο
  (eläintiede) niveljalkaisten pääjaksoon kuuluvia (Alajakso ) kiduksilla hengittäviä eläimiä

äyskäröidä /ˈæyskærˌøidæ/ (v)
βασταγή
  poistaa vettä veneestä sopivalla astialla

ääliö /ˈæːlɪø/ (n)
βλαμμένος
  älylliseltä suorituskyvyltään alikehittynyt henkilö, tomppeli, typerys, idiootti

ääliömäisyys /ˈæːlɪømˌæisyːs/ (n)
βλακεία
  se, että on ääliömäinen

ääneen /ˈæːneːn/ (adv)
δυνατά
  käyttäen puheääntä

äänekäs /ˈæːnekæs/ (adj)
θορυβώδης
  sellainen, joka aiheuttaa tai josta aiheutuu voimakasta ääntä, tai hälyä, kovaääninen

äänen nopeus /ˈæːnen nˈopeus/ (n)
ταχύτητα του ήχου
  nopeus, jolla ääni kulkee väliaineessa (ilmassa 343 metriä sekunnissa eli 1 230 km/h (20°C) taajuudesta riippumatta); symboli c; riippuu väliaineen fysikaalisista ominaisuuksista; äänen nopeus ilmassa ei ole vakio

äänenkannattaja /ˈæːneŋkˌannatːˌaja/ (n)
εκκλησιαστικό όργανο
  puolueen tai yhdistyksen asiaa ajava lehti

äänenvaimennin /ˈæːnenvˌaimennɪn/ (n)
σιγαστήρας
  laite, jonka tarkoituksena on vaimentaa ääntä, melua

äänenvoimakkuus /ˈæːnenvˌoimakːuːs/ (n)
ένταση
  äänen ihmisen korvaan aiheuttaman kuuloaistimuksen voimakkuus, se miten lujaa soi

äänenväri /ˈæːnenvˌærɪ/ (n)
ηχόχρωμα
  ominaisuus, jonka perusteella kaksi korkeudeltaan, voimakkuudeltaan sekä kestoltaan samankaltaista ääntä kuulostaa erilaiselta

äänestys /ˈæːnestys/ (n)
ψηφοφορία
  äänestämisen toteutus, tapahtuma jossa mitataan eri vaihtoehtojen tai henkilöiden kannatus, ja jossa äänestäjät ilmaisevat kantansa ja eniten kannatusta saanut henkilö tai ehdotus valitaan

äänestäjä /ˈæːnestˌæjæ/ (n)
ψηφοφόρος
  henkilö joka käyttää äänensä äänestyksessä

äänestäjäkunta /ˈæːnestˌæjækˌunta/ (n)
εκλογικό σώμα
  äänestyksessä jotakin ehdokasta, puoluetta tai näkemystä kannattaneiden henkilöiden joukko

äänestää /ˈæːnestæː/ (v)
ψηφίζω
  ilmaista kannattavansa jotakuta tai jotakin antamalla äänensä äänestyksessä tai vaalissa
  ratkaista jokin äänestyksellä

äänettömästi /ˈæːnetːømˌæstɪ/ (adv)
αθόρυβα
  ilman että ääntä kuuluu; ilman ääntä

äänetön /ˈæːnetøn/ (adj)
αθόρυβος
  sellainen, josta ei lähde ääntä, täysin hiljainen

ääni /ˈæːnɪ/ (n)
ήχος
  ilman tai muun väliaineen välityksellä kulkeva värähtely, jonka ihminen kuulee
φωνή, ψήφος
  ihmisääni
ψήφος
  äänestyksessä ilmaistu kanta

äänikerta /ˈæːnɪkˌerta/ (n)
ευρετήριο
  erityisesti uruissa koko äänialan kattava saman sointivärinen pillistö; eräissä muissa soittimissa vastaavia eriäänisiä äänialoja

äänikirja /ˈæːnɪkˌirja/ (n)
ηχητικό βιβλίο
  äänimuotoon tallennettu kirjallinen teos

äänilevy /ˈæːnɪlˌevy/ (n)
βινύλιο
  mekaaniseen äänen tallentamiseen käytetty kiekko, jonka pinnalle ääni-informaatio on kaiverrettu yhtenäiselle spiraalin muotoiselle uralle, josta informaatio luetaan levyn pyöriessä neulan poikittaisena liikkeenä

äänioikeutettu /ˈæːnɪˌoikeutˌetːu/ (n)
εκλογικό σώμα
  äänioikeuden haltija, kansalainen, jolla on äänioikeus vaaleissa

äänioppi /ˈæːnɪˌopːɪ/ (n)
ακουστική
  akustiikka, sen kuuloalueella tapahtuvien äänten tutkimukseen rajoittuva osa, audioakustiikka

äänirauta /ˈæːnɪrˌauta/ (n)
διαπασών
  teräksinen kaksihaarainen puikko, joka värähtelee ominaistaajuudellaan tuottaen puhtaan sävelen, jota käytetään vertailuäänenä kuoron tai soittimien vireisyyden tarkistamiseen

ääniteknikko /ˈæːnɪtˌeknɪkːo/ (n)
ηχολήπτης
  henkilö tai yhteisö, joka osallistuu ekspression tekemiseen valvomalla ääni- tai videotallennuksen teknistä toteutusta

äänitorvi /ˈæːnɪtˌorvɪ/ (n)
κλάξον
  kulkuneuvon äänimerkkilaite

äänittäjä /ˈæːnɪtːˌæjæ/ (n)
καταγραφέας
  henkilö, joka äänittää (työkseen)

äänittää /ˈæːnɪtːæː/ (v)
γράφω
  taltioida ääntä sähköisesti magneettinauhalle tai digitaaliseen muotoon mikrofonilla tai samantyyppisellä laitteella, joka muuttaa ilman värähtelyn sähköiseksi signaaliksi

äänivalli /ˈæːnɪvˌallɪ/ (n)
φράγμα του ήχου
  aerodynaamisesta ilmiöstä, jossa ilmamolekyylit kasautuvat äänen nopeudella liikkuvan kappaleen eteen liikettä jarruttavaksi kartiomaiseksi aaltovyöhykkeeksi, ns. sokkiaalloksi; rikkoutuu, kun kappale liikkuu nopeammin kuin ääni kulkee ilmassa (n. 343 m/s)

äänne /ˈæːnne/ (n)
ήχος
  puhutun kielen pienin kvalitatiivinen rakenneosa

äännellä /ˈæːnnellæ/ (v)
απόλυτος
  muodostaa suullaan ääniä tai äänteitä, pitää ääntä.

äännähdys /ˈæːnnæhdys/ (n)
ήχος
  äännähtäminen

ääntymäpaikka /ˈæːntymæpˌaikːa/ (n)
τόπος άρθρωσης
  ääntöväylän kohta, johon muodostetaan kapeikko tai sulkeuma konsonanttia äännettäessä; koostuu aktiivisesta artikulaattorista passiivisemmasta ääntymävyöhykkeestä

ääntymätapa /ˈæːntymˌætapa/ (n)
τρόπος άρθρωσης
  se, millä tavalla äänne tuotetaan (esim. klusiili, frikatiivi, tremulantti)

ääntäminen /ˈæːntæmɪnen/ (n)
προφορά
  ääntämys, yksilön tai kieliyhteisön tapa ääntää jotakin kieltä

ääntää /ˈæːntæː/ (v)
προφέρω
  tehdä äänielimillä liikkeitä, joilla syntyy tietty äänne

ääreishermosto /ˈæːreishˌermosto/ (n)
περιφερειακό νευρικό σύστημα
  keskushermoston ulkopuolinen osa hermostosta

ääressä /ˈæːressæ/ (adv)
στα
  aivan vieressä, aivan lähellä

äärettömyys /ˈæːretːømyːs/ (n)
άπειρο
  se, että on ääretön

ääretön /ˈæːretøn/ (adj)
άπειρο
  jonka lukuarvoa tai alkioiden määrää ei voi ilmaista luvulla; jonka mahtavuus on sama kuin luonnollisten lukujen joukolla tai suurempi

äärimmäinen /ˈæːrɪmmˌæinen/ (adj)
άκρος
  mahdollisuuksien rajalla oleva; reunimmaisena oleva; kauimpana tai uloimpana oleva, kaukaisin; viho viimeinen; äärirajalla oleva, radikaalinen.

äärioikeisto /ˈæːrɪˌoikeisto/ (n)
ακροδεξιά
  radikaalisti totalitarismiin pyrkivä osa poliittisesta oikeistosta

äärioikeistolainen /ˈæːrɪˌoikeistolˌainen/ (adj)
ακροδεξιός
  äärioikeiston politiikan mukainen, siihen liittyvä

ääriviiva /ˈæːrɪvˌiːva/ (n)
ισοϋψής
  kohteen rajaava viiva, kun sitä katsotaan jostakin suunnasta

ångström /ˈoŋstrøm/ (n)
Άνγκστρομ
  lähinnä kideopissa käytettävä epästandardi mittayksikkö, 0,1 nanometriä

ödeema /ˈødeːma/ (n)
οίδημα
  nesteen kertyminen kudokseen ja siitä aiheutuva turvotus

öinen /ˈøinen/ (adj)
νυχτερινός
  yöllinen, yöllä tapahtuva

öljy /ˈøljy/ (n)
λάδι, έλαιο
  orgaaninen neste, joka ei ole vesiliukoinen

öljyhappo /ˈøljyhˌapːo/ (n)
ελαϊκό οξύ
  yleinen kertatyydyttymätön rasvahappo, myös oleiinihappo

öljylamppu /ˈøljylˌampːu/ (n)
λυχνάρι
  jonkin luonnon öljyn tai erityisen valaistustarkoitukseen kehitetyn valoöljyn, valopetrolin, palamiseen ja liekin antamaan valoon perustuva lamppu

öljymaalaus /ˈøljymˌaːlaus/ (n)
ελαιογραφία
  maalaus, joka on maalattu öljyväreillä

öljynporauslautta /ˈøljymporˌauslautːa/ (n)
μαγειρεύω
  merelle sijoitettu rakennelma, jonka avulla raakaöljyä porataan merenpohjassa olevasta öljylähteestä

öljyputki /ˈøljypˌutkɪ/ (n)
αγωγός
  maastossa sijaitseva putki, jossa kulkee maaöljyä

öljytankkeri /ˈøljytˌaŋkːerɪ/ (n)
πετρελαιοφόρο
  tankkeri, joka kuljettaa raakaöljyä

öljytempera /ˈøljytˌempera/ (n)
αβγοτέμπερα
  kasviöljyä ja luonnonhartseja sisältävä vesiohenteinen maali

öljyvärimaalaus /ˈøljyvˌærɪmˌaːlaus/ (n)
ελαιογραφία
  maalaus, joka on maalattu öljyväreillä yleensä kiilakehyksiin pingotetulle ja pohjustetulle pellavakankaalle tai muulle kiinteämmälle materiaalille.
  öljymaalaus, maalaustaiteen tekniikka, jossa käytettävien värien sidosaineena on öljy

öljyvärityö /ˈøljyvˌærɪtyø/ (n)
ελαιογραφία
  työ joka on tehty/maalattu öljyväreillä

öllöttää /ˈølløtːæː/ (v)
ακινησία
  olla tekemättä mitään; makoilla paikoillaan

örkki /ˈørkːɪ/ (n)
ορκ
  alun perin J. R. R. Tolkienin romaaneissa esiintyvä, sittemmin erilaisten fantasia- ja tietokonepelien hirviö

ötökkä /ˈøtøkːæ/ (n)
ζουζούνι
  mikä tahansa hyönteinen tai hämähäkkieläin

öylätti /ˈøylætːɪ/ (n)
όστια
  ehtoollisella nautittava vehnätaikinasta tehty happamaton ehtoollisleipä

šaahi /ʃˈaːhɪ/ (n)
σάχης
  Persiassa ja Iranissa ennen vuotta 1979 käytössä ollut hallitsijan arvonimi

šaali /ʃˈaːlɪ/ (n)
σάλι
  hartioilla pidettävä huivi, hartiahuivi

šamaani /ʃˈamaːnɪ/ (n)
ιατρομάντης
  alkuperäiskulttuureissa henkilö, jonka tehtävänä on toimia parantajana ja henkimaailman asioiden tuntijana; tietäjä, poppamies

šamanismi /ʃˈamanˌismɪ/ (n)
σαμανισμός
  uskonnollinen kulttuuri, jossa šamaanilla on keskeinen osa

šeikki /ʃˈeikːɪ/ (n)
σέιχης
  arabiankielinen arvonimi, jonka kirjaimellinen merkitys on perheen tai heimon vanhin ja jota käytetään lisäksi mm. opettajien ja uskollisten johtajien arvonimenä

šinto /ʃˈinto/ (n)
ςιντοϊσμός
  japanilainen, alkuperäisuskontojen ja buddhalaisuuden vaikutuksista syntynyt panteistinen uskonto, Japanin kansallisuskonto

širokko /ʃˈirokːo/ (n)
σιρόκος
  Välimeren maissa puhaltava kuuma ja kuiva kaakkois- tai etelätuuli

šokki /ʃˈokːɪ/ (n)
ηλεκτροπληξία
  elimistön yhtäkkinen vaikea häiriötila
  järkyttävän yhtäkkisen tapahtuman, ympäristön tai muutoksen aiheuttama voimakas järkytys

’patafysiikka /pˈatafysˌiːkːa/ (n)
'παταφυσική
  1800-luvulla pilailumielessä kehitetty näennäistieteellinen kirjallisuuden ja filosofian haara: nykyaikaisen tieteen parodia, jonka esitetään absurdistisesti olevan metafysiikan metafysiikkaa